Otto von Arnold (KD):
Vi har i dag att fatta beslut om en ny lag om leksakers säkerhet. Vi ersätter en gammal lagstiftning som inte höll måttet. Den nya lagstiftningen bygger, som nämnts här tidigare, på ett fullharmoniserat EU-direktiv, vilket är en klar fördel. Vi får en gemensam lagstiftning i hela Europa.
Genom förhandlingar har vi kommit fram till en väsentligt bättre lagstiftning än den vi hade tidigare. Den gamla var otillräcklig ur säkerhetssynpunkt. Det var ett flertal olyckor med farliga leksaker som gav personligt lidande för många små barn och stora samhälleliga kostnader.
Det fanns en otillräcklig marknadskontroll och ett antal oseriösa importörer av lågprisprodukter som definitivt inte uppfyllde kraven. Det är synnerligen viktigt att skydda de svagaste och mest utsatta. Hela kammaren är överens om detta. Därför är det positivt med den lagstiftning som nu kommer fram.
Den täcker hela branschen från tillverkare till importörer, återförsäljare och detaljhandel - alla som kommersiellt hanterar leksaker. Den påverkar också de marknadsreglerande myndigheterna och givetvis också konsumenterna.
De flesta leksaker som tillverkas och säljs i Europa kommer till 90 procent från Sydostasien. Vi kan väl i solidaritetens namn glädja oss åt att de som producerar leksaker får mindre farliga ämnen att hantera. Det är en bieffekt, men vi får inte glömma bort den.
Det har på ett föredömligt sätt beskrivits hur lagen fungerar och vilka delar den består av. Det är alltså en lagstiftning, och med den följer även föreskrifter och förordningar. Där blir då Kemikalieinspektionen, Konsumentverket och Elsäkerhetsverket involverade. Det är en god sammanhållning inom EU.
Man har lyckats få fram de här bitarna. Detta är inte en slutprodukt, utan det pågår hela tiden en dynamisk process. För att få koll på de olika kemiska ämnena sker det ett utbyte inte bara i Norden utan även i Frankrike. Kemikalieinspektionen är mycket nöjd med det samarbete som finns och ser att man kommer att arbeta vidare med det här.
Jag vill beröra en sak till, och det gäller ideella organisationer. Det finns en reservation där man inte vill göra undantag för ideella organisationer. För det första måste man konstatera att ideella organisationer som på ett kommersiellt sätt tillhandahåller leksaker inte är undantagna.
För det andra är leksaker objekt som är avsedda för barn upp till 14 år, och det ska vara kommersiella produkter. Det finns leksaker som inte är leksaker. En gammal tennsoldat som är gjord av bly och tenn och målad med en farlig färg som säljs på en leksaksauktion är inte en leksak.
Det är ett samlarobjekt, och den är undantagen. Det är en sak för sig. Att hantera och lagreglera de ideella organisationer som inte är kommersiella är ett svårt undantagsfall som kommer att stöta på det här. Risken är att vi får svåra gränsdragningsproblem.
Man kommer framför allt att hindra de goda krafterna och de goda syftena med välgörenhet. Den här lagstiftningen är inte speciellt lämpad för att hindra de onda syftena, och det finns effektivare lagstiftning för det. I en reservation tas upp att vi ska undvika gifter.
Det är jag den förste att hålla med om. Jag skulle nästan vilja påstå att det är lätt att hemfalla åt populism och säga att vi ska ha ett giftfritt samhälle, få bort alla farliga ämnen och ha total säkerhet. Vi måste ändå vara realistiska.
Vatten kan också vara giftigt, fru talman, men det vill vi inte låtsas om. Det är också andra saker som är mer eller mindre giftiga. Det finns en bra katalog i direktivet där detta framgår, med gränsvärden och så vidare. Det finns alltså ett definitionsproblem när det gäller gifter och hur de ska hanteras.
Man har gått långt, och det pågår ett väl fungerande arbete. Det är viktigt att framhålla detta. Slutligen vill jag yrka avslag på reservationerna och bifall till förslaget i betänkandet.