Oskar Öholm (M):
Jag hörde en klok person som sade att det här med politik inte bara handlar om hur påläst man är eller vilken talang man eventuellt besitter för det politiska hantverket. Rätt mycket handlar om tajmning också. På det temat kan man inte annat än känna en viss sympati för Teres Lindberg, som har skrivit en mycket relevant interpellation om ett faktiskt samhällsproblem där massor av saker behöver göras de kommande åren.
Hon har fyllt interpellationen med siffror, statistik och goda argument. Visserligen företräder hon oppositionen, så hon missar alla de saker som regeringen gör, men det hör till spelets regler. Det är i alla fall en interpellation som i allra högsta grad är relevant.
Sedan förstår jag att den politiska tanken är att frågeställningen ska tas upp med tillräckligt mycket indignation, så att de som lyssnar på debatten på något sätt ska tycka att det nog ändå är Attefalls fel att det byggs för lite. Herr talman! Om det inte vore just för det där med tajmningen!
Nu står vi ju här och diskuterar detta i dag, alltså ett dygn efter att alliansregeringen presenterat en historisk framtidssatsning just för trafik och bostäder just i Stockholm. Det var det som Teres Lindberg och hennes parti aldrig mäktade med att göra under alla sina år när de hade makt och inflytande i denna kammare och i Stockholms stadshus, där Teres Lindberg var aktiv tidigare, inte under vare sig 1970-, 1980-, 1990- eller 2000-talet.
Den satsning som presenterades i går innebär både en utbyggd tunnelbana, i en växande stad dit allt fler söker sig, och en möjlighet att få 78 000 nya bostäder. Ska man sätta de siffrorna i ett perspektiv pratar vi om ett helt nytt Uppsala som ska få plats i Stockholm och en politik för hur det ska gå till. Det finns säkert de som kommer att peka på att det ju är bra att perrongerna byggs i Stockholm men att det inte är bara dit folk söker sig.
Faktum är att Sverige är ett av de länder i Europa som urbaniseras allra snabbast, och dessa problem finns överallt. Växtvärken finns i Örebro, som jag kommer från, Västerås, Linköping, Helsingborg eller var det nu kan vara.
Så är det på alla dessa ställen där man tycker att man måste komma till rätta med det som tidigare beskrevs som specifika storstadsproblem, med tröghet i besluten, planprocesser som tar för lång tid, studentbostäder som blir för dyra, bullerregler eller riksintressen och andra saker som gör det svårt att bygga i städer, där människor uppenbarligen vill bo. Men det roliga även där, om jag ska återvända till tajmning, är att det händer hur mycket som helst på det området.
Utredning efter utredning läggs fram som förvandlas till konkret politik och läggs på riksdagens bord. Det är nu, herr talman, ungefär 14-15 timmar tills riksdagen ska fatta beslut om en förtydligad lag om kommunernas bostadsförsörjningsansvar. Det är oerhört relevant när det gäller precis de frågor som vi diskuterar här i kväll. Jag tycker att man måste ha med sig detta. Vi har visserligen en bostadsminister som kommer att skriva in sig i historieböckerna, men det är inte det som är det viktiga.
Det viktiga är att vi har visat hur man adresserar samhällsproblem, både med den satsning som presenterades i går och med alla de saker som sker i bostadspolitiken. Just i dag när ordet tajmning vilar över debatten, herr talman, kan man tycka att Teres Lindberg skulle kunna komma upp ur skyttegraven och vara lite glad. Jag säger inte att hon ska fira att alliansregeringen levererar god politik som är bra för hela Sverige och för Stockholm.
Jag menar inte att hon ska applådera att bostadsministern kommer att skriva in sig i historieböckerna genom att påverka bostadspolitiken under åratal framöver. Men hon kanske kunde vara lite glad för de väljare i Stockholm och i hela Sverige som kommer att tjäna på den politik som presenterades i går, som vi fattar beslut om i morgon och som vi fortsätter att satsa på.