KBLab/rixvox huggingface dataset:
Peter Hultqvist (S):
Allan Widman har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att Veteranutredningens förslag ska omsättas i regeringsbeslut respektive lagstiftningsförslag. Låt mig inledningsvis betona vikten av att alla veteraner och deras anhöriga ges ett anpassat och ändamålsenligt stöd.
Utgångspunkten är att all personal som på statens uppdrag sänds ut i farlig internationell verksamhet bör ges ett sådant stöd före, under och efter tjänstgöringen. Veteranutredningen har lagt fram sitt slutbetänkande Svensk veteranpolitik - Ett ansvar för hela samhället . Remitteringen av betänkandet är avslutad, remissvaren är sammanställda och det bereds vidare i Regeringskansliet.
Även försvarsutskottet har betonat att ansvaret för veteranfrågor bör tydliggöras och ser därför att det finns behov av att inrätta ett centrum för veteranfrågor inom Försvarsmakten. Försvarsmakten arbetar på regeringens uppdrag löpande med att utveckla arbetet med veteran- och anhörigfrågor inom sitt ansvarsområde.
Den 18 december 2015 beslutade regeringen om regleringsbrev för budgetåret 2016 avseende Försvarsmakten och har där gett Försvarsmakten i uppdrag att i budgetunderlaget för 2017 redovisa hur myndigheten avser att fortsätta att utveckla arbetet med veteran- och anhörigfrågor inom sitt ansvarsområde. Försvarsmakten ska även i årsredovisningen för 2016 redovisa genomfört arbete med veteran- och anhörigfrågor.
I regleringsbrevet för 2016 har regeringen också gett Försvarsmakten i uppdrag att senast i samband med delårsrapporten redovisa ett förslag om inrättande av ett särskilt veterancentrum inom myndigheten. I detta uppdrag ska Försvarsmakten sträva efter att arbeta myndighetsöverskridande. Försvarsmaktens förslag kommer att behandlas i Regeringskansliets fortsatta beredning av Veteranutredningens förslag. Regeringen kommer därefter att återkomma till riksdagen.
Peter Hultqvist (S):
För vår del är det i slutändan ändå resultatet som är det viktiga. För mig är den organisatoriska formen för detta inte det avgörande. Om debatten ska handla om myndighet kontra centrum och så vidare fastnar man i det organisatoriska resonemanget i stället för att tala om det som kan utformas till ett praktiskt utfall.
Vi har responderat, tycker vi, på de synpunkter och förslag som har lagts fram genom att nu i ett regleringsbrev ställa kravet att man inom ramen för Försvarsmakten ska ta fram ett förslag till veterancentrum. Det är för att vi ska komma igång på något sätt i den här processen. Vi har också markerat att ett sådant centrum i så fall bör arbeta myndighetsöverskridande.
Hur man väljer att driva en sådan här verksamhet blir naturligtvis också något som styr utfallet, om människor känner sig välkomna eller inte. Då ligger det väl i allas intresse att detta, oavsett vilken organisationsform man väljer, måste uppfattas som en verksamhet där människor känner att de kan få det stöd och den hjälp som de efterfrågar.
Jag vill avvakta med utsagor, utöver hur detta eventuellt kan antas slå, intill dess att jag har sett ett förslag från Försvarsmakten. När det gäller själva myndighetsdelen kan jag bara notera vad jag ser i remissvaren.
Försvarsmakten, FMV, MSB, Socialstyrelsen, Fortifikationsverket och Statskontoret avråder oss från att bilda en fristående myndighet. Då vill jag analysera vad detta står för. Vi måste bygga effektiva strukturer.
Vi får inte skapa en situation där en myndighet som har skickat ut en person på ett uppdrag plötsligen frånträder ansvaret för det som kommer efteråt. Det är inte en rimlig utveckling. Detta får man väga in när man tittar på detta.
I samband med att vi etablerar den här typen av verksamhet ska vi inte heller åstadkomma någon form av överflöd eller extra administration, utan vi måste se till att detta upplevs som nära, effektivt och starkt serviceinriktat. De flesta veteraner finns trots allt inom Försvarsmakten. Det är ett av motiven till att vi nu begär att Försvarsmakten ska återkomma i den här frågan.
Vi kommer att jobba vidare med detta på ett konstruktivt sätt. Jag ser inte heller att det finns några djupare motsättningar i principfrågan. Alla vill nog att vi ska ha en bra veteranverksamhet och att vi ska kunna följa upp behoven på ett bra och vettigt sätt. Sedan gäller det nu att hitta fram till den organisatoriska formen.
Vi kommer nu att avvakta det förslag som Försvarsmakten tar fram. Sedan får vi utifrån detta se hur vi går vidare. Jag har inga problem med att resonera med utskottet om de här frågorna och bedriva en dialog där. Det kan jag bara se som positivt i sammanhanget. Jag upplever inte att den politiska motsättningen här är särskilt stor.
Snarare känns den konstruerad.
Peter Hultqvist (S):
Jag vet att jag har någon extra replikmöjlighet, men det känns lite grann som att vi har klarat ut väsentligheterna i den här debatten. Vi får nu det här förslaget från Försvarsmakten. Jag är beredd att därefter möta utskottet för en diskussion - eller om vi tar det genom presidium eller hur vi nu väljer - så att vi kan få en inledning i fråga om hur vi kan hantera det här vidare.
Sedan får vi väl på olika sätt försöka se till att vi får till stånd en verksamhet som fyller ändamålen. Jag delar uppfattningen att vi måste jobba myndighetsöverskridande och att det vi gör måste vara öppet på bredden. Däremot har jag inte låst mig vid den organisatoriska formen. Vi får se hur de olika utfall vi har framför oss kommer att se ut. Jag får tacka för en konstruktiv fråga.
Det är en debatt som egentligen handlar om att vi båda vill lösa problemet på något sätt. Sedan vill jag för min del återkomma.
Peter Hultqvist (S):
Det vi säger i inriktningspropositionen är: "Ett enskilt militärt väpnat angrepp direkt mot Sverige är fortsatt osannolikt. Kriser eller incidenter, som även inbegriper militära maktmedel kan dock uppstå och på längre sikt kan militära angreppshot likväl aldrig uteslutas. Rysslands aggression mot Ukraina innebär att risken för dessa har ökat, även i vårt närområde." Här har vi klarat ut ett scenario som jag tycker att vi har varit överens om.
Det innebär att om det händer något i vår del av Europa blir det förmodligen så att flera länder i praktiken blir inblandade. Debatten om Baltikum är inte ny. Vi hade den i Försvarsberedningen och inför inriktningspropositionen.
Vi har tagit initiativet att bygga en stridsgrupp på Gotland, och vi har markerat att vi ska ha ett ökat antal luftvärnsövningar på Gotland eftersom vi vet att den som har kontrollen på Gotland har stora möjligheter att kontrollera sjö- och luftvägar i förhållande till Baltikum. I det beslut vi har tagit ligger också en tanke vad gäller Baltikum. Och det får vi inte glömma bort.
Jag tycker därför att vi redan i försvarsinriktningsbeslutet har tagit konsekvensen av situationen. Vad gäller Gotland tar det tid att bygga upp denna stridsgrupp. Den kommer inte att stå där i morgon. Planen är att vi 2018 ska kunna ha det igång, och vi jobbar på det.
Det är ett belägg för att det går snabbt att dra ned men att det tar tid att bygga upp. Jag anser att vi som utgångspunkt har ett försvarsbeslut som ska genomföras, och det bästa vi kan göra i nuläget är att leverera så att det blir ett resultat. Det kan vi sedan använda som plattform inför kommande diskussioner och i den försvarsberedning som så småningom kommer att tillsättas.
Peter Hultqvist (S):
Allan Widman har frågat mig om jag är beredd att vidta några åtgärder för att försvarets ekonomi ska kunna möta risken för att landet om några år kan befinna sig i krig. Låt mig inledningsvis konstatera att riksdagen så sent som den 15 juni 2015 fattade beslut om en ny försvarspolitisk inriktning.
Socialdemokraterna, Miljöpartiet, Moderaterna, Centerpartiet och Kristdemokraterna har ställt sig bakom en bred politisk överenskommelse om försvarets inriktning 2016-2020. Försvarsbeslutet innebär en tydlig markering av att den säkerhetspolitiska situationen i Europa har försämrats. Beslutet innebär också ekonomiska förstärkningar och en omprioritering av Försvarsmaktens verksamhet.
Försvaret går från ett insatsförsvar till ett försvar som tydligare inriktas mot den nationella försvarsdimensionen. Det enskilt viktigaste är att öka den operativa förmågan i krigsförbanden och att säkerställa den samlade förmågan i totalförsvaret. Allan Widman tar upp två exempel på materielinvesteringar där det uppstått risk för fördyring. Dessa risker måste tas på allvar. Det är viktigt att Sveriges försvars- och säkerhetspolitik har ett brett stöd.
Inom den så kallade försvarsgruppen har vi ett gemensamt ansvar att vårda försvarsöverenskommelsen och samråda om frågor som gäller denna. Regeringen avser att fullfölja försvarsöverenskommelsen. Avvägningar till följd av eventuella fördyringar kommer således att diskuteras i försvarsgruppen.
Peter Hultqvist (S):
Det sista är ett helt korrekt konstaterande av Widman. Men det är definitivt ingen nyhet. Är det så att det händer något kommer vi med stor sannolikhet att dras in. Det har vi konstaterat under ett par tre år. Det låter ofta i debatten som att det skulle vara någon sorts ny innovation att säga detta. Jämfört med för fem tio år sedan är det en helt förändrad verklighet i dag. Vi är i ett helt annat läge. Det är vi fullständigt överens om. Det finns ingen som förnekar det, och jag gör det definitivt inte.
Jag hörde dessutom till dem som pekade på det här under den förra mandatperioden, när din regering, Allan Widman, över huvud taget inte ville begripa vad som pågick i omvärlden. När det gäller gravstenar kan man väl formulera många grejer. "Handla mer än prata" kan också vara en intressant formulering när man agerar politiskt.
Det är inte alltid så att allting avgörs i debatterna. Det kan också vara så att en hel del avgörs i agerandet. Om vi sedan kommer med ett besked en eller två månader tidigare eller senare är mindre intressant; det viktiga är kvaliteten i beskedet, inte bara att det kommer ett besked. Det måste vara en kvalitet som vi kan vara nöjda med. Det är i alla fall min strävan när det gäller att ge besked.
Peter Hultqvist (S):
Allan Widman har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att säkerställa ett rationellt nyttjande av Sveriges flygmotorarv, till exempel genom vidarenyttjande och eventuellt även vidareutveckling av RM12-motorerna.
Regeringen har i januari 2013 efter riksdagens godkännande fattat beslut om anskaffning av JAS 39E, och Försvarsmakten och Försvarets materielverk har lagt de erforderliga beställningarna till industrin. Riksdagens beslut föregicks den 8 november 2012 av en öppen utfrågning i riksdagen där olika utvecklingsalternativ belystes.
JAS 39E baseras på den demonstrator som riksdagen dessförinnan fattat beslut om 2007 genom handlingsplanen för JAS 39 Gripen. Utgångspunkterna i den operativa kravställningen på JAS 39E har varit att få ökad räckvidd och uthållighet och därmed kunna bära mer internt bränsle samt fler vapenbalkar och därmed få en högre lastförmåga.
Även behovet av mer avancerade sensorer fanns med i kravställningen. Samtliga dessa faktorer gör att kravet på dragkraft i motorn är högre än i JAS 39C/D.
RM12 , den motor som nu används i JAS 39C/D, är i grunden precis som motorn i JAS 39E en amerikansk motor med ett stort amerikanskt innehåll.
En växling mellan de två motoralternativen beroende på uppdraget förutsätter dels en vidareutveckling av RM12, dels en tillkommande utveckling för monteringen av olika motorer i flygplanet samt för alla systemfunktioner, som är beroende av motorns speciella egenskaper. Sådan vidareutveckling med uppgraderingar av flygplanssystemet riskerar att behöva fördubblas på grund av de två motoralternativen.
Även logistikförsörjningen för motorerna skulle behöva förändras. Jag kan konstatera att nödvändiga beslut avseende JAS 39E är fattade sedan drygt tre år, att utvecklingen inom kort är framme vid roll-out och att första flygning och serieleverans därefter närmar sig fort. Att i detta skede överväga en förändring av en så väsentlig komponent i flygplanskonstruktionen som motorn skulle allvarligt öka risken i projektet.
Valet av F414 för Gripen E är inte en passiv väntan på efterkalkylerna utan ett högst medvetet val för att det framtida Gripensystemet ska få rätt prestanda och utvecklingspotential. Det är därför inte aktuellt att vidta några åtgärder.
Peter Hultqvist (S):
Widman och Oscarsson, ser ni inga som helst risker med att börja rycka ut vitala komponenter ur projektet? Tror ni att det bara är att byta motor, och sedan är problemet löst?
Ni har ingen bild av att detta är ett system som är komponerat för just ökad räckvidd, ökad uthållighet, att kunna bära mer bränsle, fler vapenbalkar, högre lastförmåga och avancerade sensorer. De faktorerna gör att kravet på dragkraft i motorn är högre än det var för JAS 39C/D. Dessutom var det väl under er regeringstid som besluten togs.
Det var då man höll utfrågningar och lade fast specifikationerna. Hur agerade ni på den tiden? Vad gjorde ni för arbete då för att denna situation, som ni inte tycker är tillfredsställande, inte skulle uppstå? Vad gör ni för självrannsakan i det sammanhanget?
Nu kräver ni ett agerande med omedelbar verkan som kan riskera att vi får problem. Vi har ett utvecklingsarbete som har pågått under längre tid, och vi har roll-out inom kort. Första flygning och serieleverans närmar sig. Visst är detta ett stort projekt. Så är det. Det sträcker sig många år. Det var vi alla medvetna om när besluten togs.
Som utskottsordförande hade jag möjlighet att föra diskussioner med den dåvarande regeringen och den dåvarande försvarsministern, där vi försökte få till stånd en bred överenskommelse i Sveriges riksdag om detta. Jag förutsatte att det var relativt lugnt inom borgerligheten på den här punkten och att man internt hade rett ut alla frågetecken. Vad förde ni för diskussioner på den tiden egentligen? Det skulle vara intressant att få reda på det.
Vad är Widmans och Oscarssons minne av den typen av diskussioner, och vad gjorde ni personligen för insatser i det sammanhanget? Det skulle vara intressant att få reda på detta, i jämförelse med den typ av debatt som förs nu.
Det är också ett faktum att det pågår en diskussion mellan Saab och GKN, tidigare Volvo Flygmotor, om hur den nationella resursen för exempelvis produktionsstöd och bakre underhåll ska se ut. Staten har genom FMV lagt beställning på utveckling och anskaffning av JAS 39E till Saab. Anskaffning och vidmakthållande av motorn är en väsentlig del av denna beställning.
Vi får väl se vad Saab och GKN kommer fram till i diskussionerna om just det bakre underhållet. Det finns möjligen öppningar här. Det är Saab som är huvudintressent i projektet. Saab har som företag huvudansvaret.
Där har Saab också huvudansvar för ett av våra säkerhetsintressen i Sverige, som riksdagen också har fastställt. Det är ingen hemlighet att Gripensystemet, precis som en hel del andra system, innehåller komponenter som är amerikanska och att vi är djupt beroende av amerikansk teknologi i sammanhanget.
Det är inte direkt någon nyhet, utan det är ett faktum som de flesta som har intresserat sig för den här frågan väl känner till. Jag skulle gärna vilja höra vad ni personligen har gjort i den här frågan tidigare och hur ni resonerade i den tidigare regeringskoalitionen innan vi går vidare i den här diskussionen.
Peter Hultqvist (S):
Det Widman redogör för är ett agerande från hans sida. Jag vet inte huruvida Oscarsson agerade över huvud taget i fråga om detta under den tid ni satt i regeringsmakten. Men det Widman beskriver är någon sorts agerande utifrån principen: vilja väl men inte kunna i praktiken.
Ni klarade alltså inte av att rigga det här på er tid på ett sådant sätt som ni nu står och talar om och har kravbilder om. Ni verkar inte heller ha någon särskild förståelse för att det har gått ett antal år och att de här produkterna nu har utvecklats rätt rejält och att det är på gång en första flygning, serieleveranser och roll-out i sammanhanget. Sedan vet jag inte.
Jag tänker inte göra mig själv till någon teknisk expert på vare sig det ena eller det andra. Men det är väl ändå så att det när det gäller hearingen i riksdagen och det som har styrt det här projektet har handlat om att åstadkomma prestanda på JAS Gripen E, så att vi skulle kunna mäta oss med det som sker i vårt närområde och i vår omvärld.
Dessutom krävdes det en starkare motor för att kunna klara det här. F414 ger ungefär 20 procent mer dragkraft än RM12. Man menar då att Gripen E får så kallad supercruiseförmåga. Valet har gjorts utifrån en operativ kravbild i sammanhanget.
När det gäller dollarkursförändringarna är det väl så att man måste diskutera valutaförsäkringssystem i samband med detta. Det är väl den vägen man får gå när man ska titta på de bitarna. Sedan gäller det underhållsfrågorna. Det är klart att det skulle vara lockande för mig att nu att ge mig in i en exakt diskussion om var den ena och den andra tillverkningen ska ligga.
Jag får ändå säga att det är FMV som hanterar den här typen av frågor för vår del. Sedan noterar jag att det pågår en diskussion mellan Saab och GKN i de här sammanhangen. Vi får följa den utvecklingen och se vart den tar vägen.
Men jag är alltid intresserad av att så mycket som möjligt av produktionen sker i Sverige. Så är det. Men vi har också ett myndighetsansvar. Och vi har en förhandlingsprocess. Vi får se hur den utvecklas och hur den slutar.
Men jag tycker inte att det här blir en riktigt rättvisande debatt, för väldigt mycket av det som ni drar upp är sådant som egentligen faller på ert eget ansvar. Ni skulle ha rett ut det i ett tidigare skede. Det här skulle ha gjorts upp inom ramen för den förra regeringen, som var den som ytterst ansvarade för den processen då.
Även om Widman ställde någon fråga uppfattade jag inte att det gav någon djupare genklang i dåvarande ministerns öron. Det är ju det vi utgår från nu. Så ser väl läget ut. Sedan gäller det försvarsöverenskommelsen. Att det finns kostnader som har ökat i sammanhanget är väl inte någonting som är en överraskning för mig. Det varnade jag för redan på Sälenkonferensen.
Nu gäller det att man försöker bearbeta den situationen och att man ser hur man hanterar den. Det handlar om att göra det på ett så konstruktivt sätt som möjligt. Då är kanske inte de stora orden det viktigaste, utan det viktigaste är: Hur bearbetar vi varje projekt för att få ned kostnaden och för att få det här så långt som möjligt inom de ramar som gäller?
Peter Hultqvist (S):
När det gäller alla de här bitarna om materielprojekts fördyring vill jag bara konstatera att de prognoser och föranstaltningar som vi nu har fått anser jag inte är något avslutat kapitel över huvud taget, utan här måste det föras diskussioner om vad man kan göra åt respektive projekt. Det är heller ingenting som är avslutat och låst från myndighetssidan.
Här finns alltså arbete att göra, och då sitter vi inte bara och inväntar några efterkalkyler och accepterar dessa siffror, utan vi ska försöka göra vad vi kan. Jag hoppas också att jag kan lita på att oppositionen är intresserad av att ett sådant arbete drivs och att vi försöker bearbeta den här kostnadsbilden. Man kan inte bara sätta sig ned och passivt acceptera det som nu har presenterats.
När det gäller efterkalkylerna anser jag att ni har ett ansvar från er regeringstid. Jag tycker därför att man kanske kan tona ned volymen i angreppen lite grann, inse sin egen roll i sammanhanget och därmed nyansera diskussionen något och på det viset komma lite närmare verkligheten, the realities, i det här.
Vi är nog alla intresserade av att lösa upp allt sådant här, men sedan är frågan hur mycket vi ska anklaga varandra. Driver man upp nivån tillräckligt högt i detta så att det nästan blir en rättegång av det hela, då vill jag nog svara upp lite grann mot det och tala om att det finns något som heter historia i det här också, och det kanske är bra att komma ihåg det. Jag har gett min bild när det gäller underhåll av flygmotorer.
I grunden är det dock så att jag är intresserad av att så mycket som möjligt av både tillverkning, underhåll och annat sker i Sverige. Sedan ska jag inte gå in och ge löften om exakt hur det ska gå till i dessa ärenden.
Peter Hultqvist (S):
Lena Asplund har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att öka Försvarsmaktens möjligheter att rekrytera personal från hela landet liksom om jag anser att Försvarsmaktens rekryteringsmyndighet behöver tydligare direktiv för att öka utnyttjandet av myndighetens mobila rekryteringskontor i Luleå.
Totalförsvarets rekryteringsmyndighet är en myndighet vilken bland annat bedriver uppdragsverksamhet på uppdrag av andra myndigheter i dessas arbete med rekrytering av personal. Det krävs, precis som Asplund påpekar, en bred rekryteringsbas för att kunna tillgodose till exempel myndigheten Försvarsmaktens behov av personal.
Som försvarsminister utgår jag från att myndigheterna utnyttjar de infrastrukturella förutsättningar som står till buds för rekryteringsverksamheten och därigenom uppnår såväl ekonomisk effektivitet som geografisk närhet till tänkta målgrupper samtidigt som man på ett ansvarsfullt sätt väger in den negativa miljöpåverkan som följer av omfattande reseverksamhet.
I den personalförsörjningsutredning som Annika Nordgren Christensen leder ska utredaren redovisa en helhetsbild för de åtgärder som krävs för att finna en långsiktigt hållbar personalförsörjning av det militära försvaret. Utredningen ska redovisas senast den 30 september 2016. Jag vill därmed inte föregå utredarens resultat.
Peter Hultqvist (S):
I dag gör man de här urvalstesterna i Kristianstad, Göteborg och Stockholm. I Luleå finns det, precis som Lena Asplund säger, utrustning och även lokaler på Norrbottens flygflottilj för att genomföra detta. Denna utrustning är nu förrådsställd, och anläggningen i Luleå nyttjades senast 2013.
Den bemannas av personal från verksamheterna i Kristianstad och Göteborg när man genomför sådan här verksamhet. Det kostar ca 200 000 kronor att genomföra det här per tvåveckorsperiod. Det är kostnader som baseras på resor, traktamenten och logi. Det är alltså helt rätt att den här utrustningen finns i Norrbotten. Jag har egentligen ingenting emot det principiella resonemanget i det här.
Jag tror att decentralisering och närhet till verksamheter kan ha positiva effekter, så det är egentligen inte det som det handlar om. Däremot anser jag att det här i första hand är ett myndighetsansvar att klara ut. Det är den ordningen vi normalt sett har. Den här utredningen är viktig i sammanhanget också när vi ska bedöma framtiden.
Jag vill inte i dagsläget lova vare sig det ena eller det andra, därför att den här utredningen handlar om den grundläggande personalförsörjningen. Den handlar alltså om att se om vi ska ha ett system där man kan kombinera en yrkesprofessionell organisation med en värnpliktsbaserad verksamhet.
Om vi kommer in i ett system där vi även aktiverar värnplikt för en del av Försvarsmakten blir det en fråga om numerärer, och då kommer naturligtvis också frågan om närhet till mönstringsstället upp direkt. För min del vill jag avvakta utredningens resultat.
Den har en helt annan dimension och tyngd på just den här punkten än vad Ryding-Bergs utredning har, som Lena Asplund mycket riktigt säger inte hanterar just den här frågan. Jag menar att läget när Annika Nordgren Christensen har presenterat sitt den 30 september 2016 blir annorlunda för den framtida debatten och de framtida bedömningarna, där även det här måste vara en parameter som tas med.
Vi har sett att det nuvarande personalförsörjningssystemet har problem med att behålla de kontinuerligt heltidsanställda soldaterna i den omfattning som var planerat. Det är mycket avhopp efter fyra fem år. Sedan har vi inte när det gäller de deltidsanställda lyckats komma upp i de numerärer som det var tänkt heller.
Just den verklighetsbakgrunden har lett till att den här utredningen ändå tillsattes så fort vi hann efter regeringsskiftet, och vi vill prova en analys av de norska och danska systemen där man har den här kombinationen. Det är något av bakgrunden till varför den här delen betonas i svaret.