KBLab/rixvox huggingface dataset:
Hans Olsson (S):
Jag tackar statsrådet för svaret. Det var intressant att sitta och lyssna på Stockholmsproblematiken. Det är många som är engagerade i det. Här står jag nu ensam och försvarar hela Västsverige, men det ska säkert gå bra. Jag kan inte undgå att ge stockholmarna en liten vink.
Jag förstod att ni blev överens om att problemet i Stockholm beror på att ni inte är överens och drar åt olika håll. I Västsverige är vi överens; där drar vi inte åt olika håll. De flesta partierna är överens, men det blir ingen infrastruktur ändå, så jag vet inte om det hjälper eller inte.
Om vi ska vara riktigt ärliga har jag egentligen inte fått något svar på min fråga. Det finns några saker jag funderar över, till exempel infrastrukturpropositionen som alla har pratat om som ett litet spöke. Här står att den ska komma i samband med höstbudgeten. Jag skulle vilja veta om den gör det. Jag har nämligen hört helt andra saker.
Det skulle vara väldigt intressant att veta när den kommer. Det skulle vara tacksamt att få besked om. Frågan om Götalandsbanan och förlängningen mellan Göteborg och Borås ställs därför att den är väldigt viktig för Västsverige och Borås.
Eftersom jag inte får svar av statsrådet måste jag söka svaret på annat håll. I Banverkets inriktningsunderlag för 2010-2019 finns svaret hur det blir med Götalandsbanan.
Man har olika planeringsalternativ beroende på hur mycket pengar man får. Alltihop kokar så småningom ned till pengar. Får man +50 procent kommer Götalandsbanan att börja byggas och det blir dubbelspår mellan Borås och Göteborg.
Den kommer att vara färdigbyggd runt 2030. Jag är född 1951. År 2030 är jag 79 år. Får man +50 procent är det lite grann på nätten att jag får uppleva Götalandsbanan. Men jag hoppas att jag får göra det.
Alltihop kokar alltså ned till pengar. Det är klart att vi i Västsverige är intresserade av regeringens syn på detta. Åsa Torstensson är väl det vassaste regeringen har när det gäller infrastruktur. Ge oss en liten vink om penganivån! Blir den oförändrad, blir det nollalternativ, blir det +25 procent eller +50 procent?
Det är pengarna som avgör om vi får detta.
Hans Olsson (S):
Det känns som om vi är överens. Jag förstår allt detta, men min fråga kvarstår. Är det miljöministerns synpunkt att det är +50 procent som gäller för investeringar? Om det är miljöministerns synpunkt med +50 procent som Banverket skissar på är ju Götalandsbanan klar. Då blir den ju av.
Men om det är statsministerns ord som gäller blir det ingen götalandsbana. Det är det som är min fråga. Därför frågade jag om inte infrastrukturdiskussionen är på en annan nivå nu när vi också lägger in klimatfrågan. Jag hade hoppats att få tips om inriktningen av vilken nivå man kommer att hamna på.
Man har sagt mig att när jag var liten - det är, som statsrådet förstår, länge sedan - tyckte jag om att leka konduktör. Jag minns själv att jag skulle bli lokförare när jag blev stor. Det var drömmen. Jag är uppvuxen i Hälsingland och bodde mycket hos min mormor och morfar i Bollnäs. Där satt vi kl.
9 varje kväll och tittade ut genom fönstret. Då sade mormor eller morfar: Där kom Nordpilen. Den gick förbi upp mot Norrland och sedan vi gick och lade oss. Nu är min fundering om jag, om det blir +50 procent, kommer att sitta år 2030 med mina barnbarn och säga: Där kom Götalandspilen - och så går vi och lägger oss. Tack för svaret!
Hans Olsson (S):
Vi har inga reservationer i betänkandet och vi är överens när det gäller motionerna. Vi kände dock att vi måste skriva ett särskilt yttrande när vi läste motiveringarna och skrivningarna från den borgerliga gruppen.
Vi skiljer oss nämligen ganska kraftigt åt i synen på mervärdesskatten. Från Socialdemokraterna vill vi peka på att skatten är en viktig del av finansieringen av den offentliga sektorn. Vi ser också momsen som en konsumtionsskatt.
Det främsta kravet när vi skapade det här skattesystemet 1991 var att det skulle vara en skatteintäkt för vår gemensamma välfärd. Fru talman! Den borgerliga majoriteten ser på detta på ett helt annat sätt.
Man skriver att den svenska ståndpunkten är att mervärdesskatten indirekt utgör en skatt på arbete. I vår syn är det en väsentlig skillnad om det är en konsumtionsskatt eller en indirekt skatt på arbete. Ser man det som en indirekt skatt på arbete bävar vi lite grann.
Då kan samma resonemang som för jobbskatteavdraget komma, nämligen att man sänker skatten för att få fler i arbete. Om det fungerar eller inte kan vi diskutera, men så kan man resonera. Tänker man så från borgerligt håll skulle man kunna sänka mervärdesskatten från 25 procent till 15 procent. Det gör att vi känner en viss oro.
En annan stor skillnad mellan oss är att majoriteten vill införa det så kallade lågmomsförsöket. Man ska kunna ha lägre moms på vissa enklare arbeten för att skapa fler arbetstillfällen. Det tror vi inte på.
Genom detta synsätt kommer krånglet att öka ännu mer.
Nu ska vi dessutom få förslag på nedsättning av momsen på vissa områden. Det kommer att skapa ytterligare gränsdragningsproblem. En annan sak som jag är bekymrad över är skatteintäkterna, alltså intäkterna till vår offentliga välfärd.
Vi ser ett underskott framför oss. Det finns inget som heter gratis. Tar vi inte in skatteintäkter i den mån som behövs måste sakerna betalas på ett annat sätt.
Därför ser vi med stor oro på att den borgerliga majoriteten kommer att fatta beslut om att införa ett så kallat lågmomsförsök som per automatik kommer att innebära att det blir mindre intäkter till vår gemensamma välfärd. Fru talman!
Detta var några av våra synpunkter och farhågor. Vi har ingen reservation men ett särskilt yttrande. Det är synd att man inte kan yrka bifall till ett särskilt yttrande, för det är ett himla bra särskilt yttrande.
Hans Olsson (S):
När det gäller vår syn på betänkandet är vi ju inte ensamma om att tycka så som jag redovisade. Jag har här den senaste rapporten från Ekofinrådet. Den har du nog också fått, Lena Asplund. Där kom man överens om möjligheten till lågmomsförsök.
Det var åtta olika länder som gjorde ett speciellt uttalande till protokollet. Jag vet inte om det är särskilt vanligt. Det här var ju en förhandlingsuppgörelse. Två av de länderna är Tyskland och Danmark, alltså borgerligt styrda länder.
De kommer inte att utnyttja det reducerade momsförsöket och uppmanar till att inte göra det. De skriver att de är oroliga för smittoeffekter eftersom det kommer att begränsa skatteunderlaget och belasta de offentliga utgifterna. Det var precis det jag sade från talarstolen.
Vidare skriver man att det endast kan främja inkomster och eventuellt sysselsättning i de sektorer som kan komma i fråga för reducerade mervärdesskattesatser på bekostnad av andra sektorer, och att det kommer att öka den administrativa bördan för näringslivet. Min fråga är: Har dina borgerliga kolleger i Tyskland och Danmark fel eller har de blivit socialdemokrater?
Hans Olsson (S):
Restaurangnäringen säger ju inte att det ska bli billigare mat och på så sätt skapa sysselsättning. Restaurangnäringen säger: Vad bra! Då får vi pengar över och kan anställa folk. Det blir alltså inte billigare mat, inte enligt restaurangnäringen. Vi kan hålla oss kvar vid jobben en stund. Vi har ett problem i Sverige. Jobben försvinner i rasande fart.
Vi har en jobbkris och en jobbsituation som är ganska besvärlig. Om ni pekar på att det här sättet att resonera är ett sätt att skapa mer sysselsättning.
Det är ju nu det måste ske. Det är nu vi behöver jobben. Hur mycket kommer ni att sänka momsen med? När ska ni göra det och hur mycket kommer det att kosta?
Hans Olsson (S):
Tack för svaret! Jag tror att det skakade om oss lite grann när Skatteverket för ungefär ett år sedan - det är kanske mer än ett år sedan - kom med den här skattefelskartan, som visade att det fattades ungefär 133 miljarder. Det var alltså pengar som på olika sätt försvann.
Vi hade väl lite till mans talat om att det är ett ganska stort skattefel i Sverige. Vi borde ha in mycket mer skattemedel än vad vi får in, men vi kanske inte visste exakt hur mycket det var.
Jag vet också att många av oss känner en stor upprördhet över att firman plötsligt inte bär sig längre för till exempel småföretagare, elektriker och målare därför att de har blivit utkonkurrerade av andra killar och tjejer som kör med osjysta medel, fuskar och sådant.
Det måste kännas väldigt hopplöst att befinna sig i en sådan situation. Man tycker att man är en duktig målare, men det funkar ändå inte. Man kanske vill köra med sjysta medel och så. Jag tror att just de där 133 miljarderna skakade om oss. Nu fick vi liksom svart på vitt att det måste göras någonting.
Jag vet att regeringen ville göra lite krafttag och sådant. Jag har här ett pressmeddelande från december 2007. Där står det faktiskt: Så ska Borg stoppa fusket.
Där står det bland annat så här: Oannonserade kontrollbesök ska kunna göras i bygg-, tvätteri- och taxibranschen. Ett system med personalliggare ska undersökas för bygg- och tvätteribranscherna, liknande det som finns inom restaurangbranschen. Det ska göras. Sedan var finansministern hos oss i skatteutskottet i januari.
Tro det eller ej, men jag sparade diabilderna. Där står det: Nu går vi vidare, åtgärder mot skattefusk. Då kommer möjligheterna till oannonserade kontrollbesök och sådant. Det här var alltså i januari i år. Jag tror att jag till och med sade till finansministern att det här kändes bra.
Det kändes liksom lite som att nu jäklar tar vi tag i det här. Men vi väntade, och vi väntade. Därför skrev jag den här interpellationen. Ibland funderar man över om folk vet vad vi pysslar med här. Men när jag hade skrivit den här interpellationen fick jag ett brev från byggbranschen där man verkligen tyckte att det här var viktigt.
Man sade så här: Förslagen stöds av Skatteverket, Ekobrottsmyndigheten och Brå. Även skatteutskottet är positivt till förslagen. I dagsläget bereds frågorna på Finansdepartementets bord. Vi är dock inte imponerade av hastigheten i beredningsprocessen. Jag hoppas att din interpellation kan vara ett sätt att skynda på den lagstiftningsprocess som vi eftersträvar.
I går, inför den här debatten, kom det ett pressmeddelande från Finansdepartementet om att man nu skulle sätta till en utredning som ska titta på det här och vara klar i september. Jag vill gärna inbilla mig att det var min interpellation som fick detta att hända, men det dröjer väldigt länge. Frågan är om finansministern hinner lägga fram en proposition före valet.
Hans Olsson (S):
Det kanske är så att man får börja skriva lite fler interpellationer om man vill ha något gjort. Det är okej att det är som det är. Det är klart att allt hade kunnat gå snabbare, men nu är det som det är, och det är bra att det är på rulle i alla fall. Jag tänkte ägna lite tid åt att titta mer på svaret som jag fick av finansministern. Jag vill gärna kommentera lite grejer där.
Det är möjligt att jag upplevs som lite elak, men i grund och botten är jag en snäll man. Det får bli vad det blir. Finansministern skriver: "Vi har agerat kraftfullt mot orsakerna till skattefusket. Genom att införa avdragsrätt för hushållstjänster har vi gjort det möjligt för en ny sektor."
att växa fram och så vidare. Jag är från Borås. Jag är inte säker på de exakta siffrorna, men man redovisade i Borås Tidning hur många som hade ansökt om avdrag för hushållsnära tjänster. Det var då halvårsvis, från 2007. Det var ungefär 440 personer. Det kan vara lite farligt att beskriva det så här.
Egentligen skulle man då kunna ställa sig frågan: De 440 som har ansökt om avdrag för hushållsnära tjänster, är det gamla skattefuskare? Om man använder det här som ett sätt att komma åt skattefusk måste det betyda att en betydande andel av de 440 från Borås har skattefuskat.
Man måste kunna tolka det så. Det är klart att man ska vara lite försiktig. Jag läser om jobbskatteavdraget och borttagningen av förmögenhetsskatten.
Jag kan inte frigöra mig från känslan att de medel mot skattefusk som finansministern hänvisar till vänder sig till folk som har det ganska bra ställt i livet och är ett litet bidrag de får för att sluta med skattefusk. De hushållsnära tjänsterna är ett sätt att komma åt skattefusket.
Det är väl de som har det bäst ställt som använder det. Det är samma sak med förmögenhetsskatten. Det är de som har det bäst ställt som betalar förmögenhetsskatt. Nu slipper de det. När det gäller jobbskatteavdraget är det så att de som tjänar bäst har fått mest i skattesänkning.
Jag kan inte frigöra mig från känslan att de killar och tjejer som har det bra får ett litet bidrag för att de inte ska behöva skattefuska. Jag hoppas att jag har fel, men det känns så.
Hans Olsson (S):
Jag tycker att det här med Pandoras ask är jättebra. Jag kommer ihåg när Skatteverket redovisade det här för oss i utskottet. Finansministern ska ha en eloge för att det är gjort. Man kan bli väldigt upprörd när man ser upplägget när det gäller Pandoras ask.
Det måste nog finnas lite ordning och reda om man ska klara det här. Resonemanget är: Vi har här ett problem, skattefusk. Lösningen är att ta bort skatten, till exempel förmögenhetsskatten, eller sänka skatten. Man kan fullfölja resonemanget: Ett stort område som det fuskas mycket med är momsen.
Ska vi ta bort momsen eller sänka momsen? Det finns en ihålighet i resonemanget. Det fungerar inte så. Folk måste veta vilka regler som gäller.
Jag tror att vi i vår budget har 60 miljoner mer per år till Skatteverket. Någonstans där finns också en nyckel till det här. Det kommer mer skarpa förslag, som vi nu hoppas att finansministern hinner lägga fram proposition om före valet.
Dessutom får man extra pengar till Skatteverket. Jag förstod i förra debatten att finansministern läst vår skuggbudget. Där finns också några skarpa förslag som man skulle kunna gå vidare med. Det här borde vi kunna enas oss om över partigränserna och blockgränserna. Detta är jättebekymmersamt.
Hans Olsson (S):
Det är med en viss bävan jag går upp i talarstolen. Gunnar Andrén var upphetsad. Försök stilla dig, Gunnar. Nu kommer det att handla om informationsutbytesavtalen med Bermuda och Brittiska Jungfruöarna.
Vi i Socialdemokraterna var emot dessa avtal eftersom vi tyckte att de var dåliga. Det kan inte vara förbjudet att vara mot något man tycker är dåligt. Det kan inte vara så att det är tillåtet att sluta dåliga avtal och sedan säga att när de andra inte vill gå med på dem har de inte fattat någonting.
Då kan man sluta vilka avtal som helst och sedan förvänta sig att alla ska säga: Hurra, vad bra! Det var så pass dåliga avtal att man kan säga att regeringen hemligstämplade Skatteverkets remissvar på avtalen. Ja, vi yrkade avslag på de avtalen eftersom vi tyckte att de var dåliga. De kan göras mycket bättre - och det görs.
Jag vill rätta till historieskrivningen om alla förslagen till skatteavtal som har kommit till riksdagen. Hela världen och alla skatteparadis har inte stått och väntat på alliansregeringen. Det har varit ett långt arbete. Jag ser att några av er ser förvånade ut. Rätt måste vara rätt.
Skatteavtalen har blivit möjliga därför att USA efter 11 september insåg att på de öarna finns mycket pengar som kanske används till terrorism. Så satte man i gång att jobba för skatteavtal. Det sattes mycket tryck bakom avtalsförhandlingarna.
Sedan följde OECD upp skattediskussionerna med så kallade ramavtal. När OECD var klart gick de nordiska länderna samman och slöt skatteavtal med många av de så kallade skatteparadisen.
Därefter kom Sverige och de andra länderna och slöt avtal direkt med dessa länder. Så är den rätta historieskrivningen. Fru talman! Rätt ska alltid vara rätt. Ni kommer snart att märka att det inte går att styra ett land med lånta fjädrar.
Hans Olsson (S):
Det gällde ordet "tvinga". Hur tror Jörgen Johansson att det gick till när USA lyckades låsa upp dörren för alla skatteavtalen med de så kallade skatteparadisen?
Tror Jörgen Johansson att när USA tog upp diskussionerna att skatteparadisen tyckte att det var bra att USA plötsligt börjat tänka på det och att de självklart skulle göra precis som USA vill? Nej, naturligtvis var det inte så. Naturligtvis var det med USA:s hela kraft någon form av tvingande åtgärd.
De visste att de skulle komma dåligt ut om de inte slöt dessa avtal. Diplomati kanske fungerar också, men här var det helt enkelt fråga om att lägga en styrka bakom. Först USA, sedan hela OECD och sedan hela Norden. Det är något helt annat än att sätta sig ned och småprata runt ett bord.
Sedan var det frågan om tullen och Norrlandsdelen. Det här kanske jag inte borde erkänna nu, men i dag har vi socialdemokrater träffat LRF - en känd organisation som i alla fall på den gamla tiden låg nära Centerpartiet. Jag tror att vi kan vara överens med dem om att hela Sverige ska leva.
På många ställen är det faktiskt viktigt att det finns någon form av myndighet norr om Stockholm och Gävle, och därför är det viktigt att vi försöker upprätthålla tullverksamheten även i Norrland.
Hans Olsson (S):
Det är nästan lite genant att anklaga Socialdemokraterna för att inte vara tillräckligt aktiva eller tillräckligt intresserade av att jobba mot skattefusk.
Nu har jag haft förmånen att vara med i några debatter här, och många av de debatterna har handlat om just kampen mot skattefusk. Jag vet inte hur många gånger jag själv har stått i talarstolen och sagt att det försvinner 133 000 miljoner kronor i skattemedel varje år.
Att då stå och säga att socialdemokratin är slapp och inte vill bevaka att pengar försvinner ur landet är närmast genant.
Självklart vill vi göra vad vi kan. Som vi nu har hänvisat till många gånger har vi i vår budgetmotion tio skarpa förslag på hur vi ska göra för att komma till rätta med de pengar som försvinner ur landet. Jörgen Johansson kan vara helt lugn.
Om han inte litar på partiet hoppas jag att han litar på mina ärliga blå ögon när jag säger att vi kommer att göra allt vad vi kan för att se till att skattefusket inte ökar och att vi är beredda att prova många fler saker, som vi kanske kan komma överens om här, bara så att vi får in de här pengarna och får stopp på den illojala konkurrensen.
Hans Olsson (S):
Tack för svaret! Det var mycket intressant. Jag ska ta utgångspunkt i ett annat sätt att tänka. Kronofogdemyndigheten var i skatteutskottet och redovisade hur det gick för dem i oktober.
De sade att det aldrig någonsin har varit så många ärenden hos Kronofogdemyndigheten som förra året. Det var all time high, sade de. Det var 1 miljon. Prognosen för i år är 1,2 miljoner ärenden. Det är alltså en enormt kraftig ökning.
Enligt Kronofogdemyndigheten beror det på att arbetslösheten kommer att vara på en konstant hög nivå. Man är speciellt orolig för att ungdomsarbetslösheten biter sig fast. Bakom de här siffrorna döljer sig många tragedier.
Där döljer sig kanske Lisa, fyra år, som går på dagis och inte längre får vara tillsammans med sina kompisar mer än tre timmar. Sedan, när det blir som roligast på dagis, måste hon gå hem eftersom mamma och pappa är arbetslösa. Där döljer sig kanske Johan, tio år, som kommer från sommarlovet och ska skriva en uppsats om vad familjen gjorde på lovet.
Det finns kanske inte så mycket att skriva om eftersom de inte hade råd. Det kan vara Erik, 16 år, som alltid har kunnat få åka med på fritidsgårdens resor till Sälen för att åka skidor och inte kan göra det längre. Det döljer sig bakom de siffror som redovisas lite hårt. Det är det ena Sverige.
Sedan har vi det andra Sverige. Jag ska citera ur Aftonbladet fredagen den 11 september 2009. Eftersom det har stått i tidningen är det ju riktigt, även om det är i Aftonbladet. Det handlar om att de rika vinner.
Jag ska läsa innantill. "På eftermiddagen den 18 september 2006 lämnade statsminister Göran Persson in sin avskedsansökan. Den borgerliga alliansen tog över makten med löften om avskaffad förmögenhetsskatt.
Åtta dagar senare klev H & M-miljardären Stefan Bengtsson in på Din Bil i Stockholm och köpte en grå Lamborghini Murcielago kontant. Nypris 2,4 miljoner. Tvåsitsig. Noll till hundra på 3,7 sekunder. Toppfart 330 kilometer i timmen. Stefan Bengtsson är en av de stora vinnarna på den borttagna förmögenhetsskatten."
Finansministern och jag är vanliga människor av kött och blod. När jag ser de här två världarna i Sverige berörs jag. Det känns inte bra. Det är viktigt att vi har ett samhälle där vi håller ihop. Här har vi den ena sidan, de arbetslösa, och den andra sidan, vinnarna på förmögenhetsskatten.
Är det inte så ändå att även finansministern känner att någonting är fel?
Hans Olsson (S):
Det sista som Peter Hultqvist sade var riktigt intressant. Det är nästan så att man kan tro att vi har övat och kört ihop detta, men slumpen gjorde att det inte blev så. Jag tog med mig en utskrift från Dagens Industri som nästan sammanfaller med vad Peter Hultqvist sade om att man kunde ta in lite pengar och satsa exempelvis på utbildning och skolan. Det står: Rika tyskar kräver förmögenhetsskatt.
En grupp stormrika tyskar har i ett upprop på Internet vädjat till Angela Merkel att återinföra förmögenhetsskatten som skrotades 1997. Denna lilla grupp på 40 personer påpekar att om de 2,2 miljoner tyskar som har förmögenheter på över 5 miljoner kronor beskattades med 5 procent så skulle statskassan få in 100 miljarder euro som skulle kunna användas.
Det är inte helt fel. Sedan tackar jag också finansministern för hans upprepningar av vad som stod i Göran Perssons bok. Repetition är kunskapens moder. Jag tror att jag nu kommer ihåg vad finansministern läste för oss fyra gånger. Det var intressant.
Jag är väldigt tacksam för att finansministern tog upp arvs- och gåvoskatten. Avskaffandet arvs- och gåvoskatten visar på en stor skillnad mellan Socialdemokraternas agerande och Moderaternas hantering av förmögenhetsskattens avskaffande.
När arvs- och gåvoskatten avvecklades vid budgeten 2004, tror jag, var det för att svenskt näringsliv hade problem med generationsskiften i företagen. Då hade man ett önskemål att avskaffa arvs- och gåvoskatten. Här kommer poängen. Den socialdemokratiska regeringen sade ja till det.
Men finansiering, kostnaden för att ta bort arvs- och gåvoskatten, betalades av näringslivet genom att man fick försämringar i så kallade periodiseringsfonder. Kostnaden var 2,6 miljarder, om jag minns rätt. Näringslivet som tjänade på detta betalade reformen.
När Anders Borg avvecklar förmögenhetsskatten finansieras det till en liten del med 1,3 miljarder. Men kvar är 5 miljarder kronor som inte finansieras alls. Det kanske betalas av de arbetslösa, vem vet. Den bara avskaffas till en kostnad på 5 miljarder.
Det är stor skillnad mellan socialdemokratisk och moderat politik när det handlar om att göra rättvisa saker. Jag skulle vilja få reda på hur stort kapitalinflödet blev. Det var poängen med att avskaffa förmögenhetsskatten.
Hur mycket av kapitalet kom tillbaka till Sverige? Det var poängen, och det skulle investeras i nya jobb. Var är stålarna, Anders Borg?
Hans Olsson (S):
Jag ska försöka summera lite grann. Jag får nog skaffa den där boken; den verkar intressant. Men det får jag göra sedan. Jag skulle vilja kommentera det som finansministern säger om att jobbskatteavdraget har skapat 70 000-75 000 nya jobb och att det kostar ungefär lika mycket. Jag vill passa på att gratulera till fjärdeplatsen.
Jag såg att Anders Borg hamnar på fjärde plats bland Europas finansministrar, men det var lite olika kriterier som man utgick ifrån. Ekonomin var inte bästa grenen. Det förstår jag. Om man satsar 70 miljarder och får 70 000 jobb kostar varje jobb 1 miljon.
Utan att vara ekonom kan man ju känna att det kanske finns något smartare sätt att få ut lite fler jobb så att det inte kostar 1 miljon per jobb. Sverige är nu ett land som varken har förmögenhetsskatt, arvs- eller gåvoskatt. Det är viktigt.
Jag vet inte, men det går säkert att ta reda på via Finansdepartementet eller via riksdagens utredningstjänst, hur många länder som varken har förmögenhetsskatt, arvs- eller gåvoskatt. Det är anmärkningsvärt. Det börjar bli ett skatteparadis här. Var är pengarna?
Varför får vi inga besked om var pengarna är? Man skyller på att de kanske inte kommer in därför att folk är rädda för att Socialdemokraterna kommer till makten. Jag tror att det bara är att skylla ifrån sig.