Jonas Sjöstedt (V):
Jag tackar handelsministern för svaret. Det här avtalet är någonting som går långt utöver ett frihandelsavtal. Hade det enbart handlat om att ta bort tullar, då hade det inte varit särskilt kontroversiellt. Jag har själv röstat för många sådana avtal under min tid i EU-parlamentet. Men här handlar det om att ha en långtgående harmonisering av lagstiftningen i två ekonomier.
Man kan funder över vad det innebär, till exempel för skillnaderna i jordbruk, för användningen av hormoner och antibiotika. Den enskilt viktigaste och mest kontroversiella delen av det föreslagna avtalet är dock det som man kallar för ett investeringsskydd. Det innebär i praktiken att ställa företagens vinster över demokratiska beslut.
Med en sådan mekanism ger man storföretag en möjlighet att överpröva demokratiska beslut, om de inskränker deras vinster. Det kan vi sedan inte säga så mycket om, för dessa beslut gäller oss som land. Om vi inför lagar för bättre välfärd och bättre miljö kan ett storföretag ta oss till en sorts domstol. Det finns inga rättsliga argument för detta. Vi är rättsstater i EU, och i USA finns det redan ett rättsligt skydd mot till exempel expropriering.
Här handlar det om att ytterligare stärka företagens makt. Det här är regeringen för. Vänsterpartiet är emot det. EU-parlamentet avgör frågan. En röst på Vänsterpartiet i EU-parlamentsvalet är en röst mot varje sådan här mekanism i avtalet. Vad kan detta innebära i praktiken? Det finns liknande mekanismer i andra avtal, och vi ser vad det innebär. Tobaksföretaget Philip Morris stämmer Uruguay för att man inför varningstexter på cigarettpaket.
Gruvbolaget Long Pine stämmer Quebec därför att Quebec vill förbjuda frackning, en mycket miljöfarlig metod för utvinning av fossila bränslen. Svenska Vattenfall - skamligt nog - stämmer Tyskland därför att den tyska staten vill avveckla kärnkraften. Det holländska försäkringsbolaget Achmea stämmer och vinner över Slovakien därför att Slovakien har infört en bättre sjukförsäkring för sina medborgare, och då minskar bolagets vinstmöjligheter.
Det är fullständigt orimligt att företag ska kunna stämma stater för att man vill göra livet bättre för sina medborgare. Det är att direkt ställa företags snöda vinstintressen över demokratiska beslut. Det är någonting som vi inte kan acceptera. Nu växer motståndet mot investerarskyddet i avtalet.
Tyskland - EU:s viktigaste land - har gått ut och sagt att man vill lyfta ut den här delen ur avtalet, medan Sveriges regering försvarar den. De tre största fackliga centralorganisationerna i Sverige, LO, TCO och Saco, har gemensamt uttryckt sin skepsis mot ett investeringsskydd, men regeringen arbetar vidare för att skriva in företagens rätt till vinster över demokratin. Vad kan detta innebära för Sverige?
Det kan till exempel innebära att när vi har vunnit valet i september och förbjuder privata vinster i välfärden kan de amerikanska riskkapitalisterna i KKR - som äger det som tidigare hette Carema men som bytte namn till Vardaga efter diverse vårdskandaler - stämma oss ifall vi minskar deras vinster. Och det gör vi ju om vi tar bort vinster i välfärden.
Jag vill inte att någon ska kunna överpröva vår rätt att ha en välfärd som i första hand är till för medborgarna i Sverige och inte för vinstintresset. Mina frågor till handelsministern är: Tycker handelsministern att det var rimligt att ett nederländskt försäkringsbolag kunde vinna en rättstvist mot Slovakien, därför att landet gav sina medborgare en bättre sjukförsäkring?
Tycker handelsministern att det är rimligt riskkapitalisterna i KKR i New York, som lever på att svenska undersköterskor får springa snabbare i korridorerna, ska kunna stämma oss när vi vill ha en välvärd där varje skattekrona går till äldre och barn, och ingenting går till riskkapitalister?