Maud Olofsson (C):
Luciano Astudillo säger att jag gör partipolitik av det här. Ja, det vi ägnar oss åt i den här kammaren är ju särskilt partipolitik. Det som är det tydliga, som jag bara ville peka på, är att vi har haft tolv års maktinnehav av Socialdemokraterna och ser det här dåliga resultatet. Jag tycker bara att ni ska reflektera över det.
Vi har suttit i fem månader, och vi har haft ett rätt tufft jobb när vi gått igenom de statliga bolagen och de statliga verken med att identifiera hur kompetensprofilen ser ut i de befintliga styrelserna. Vilka kriterier har varit vägledande? Ja, ett kriterium har varit socialdemokratisk partibok. Vi försöker komma ifrån en del av de tillsättningarna och jobba mer utifrån kompetensprofil.
Då kommer vi in på det som vi pratar om just här och nu, nämligen mångfald i den bemärkelsen att det är både kön, ålder, etnisk bakgrund och annat. När det gäller kvinnor har vi hunnit en bit på vägen, men vi har tagit ytterligare ett kliv. Vi har inte tagit bort målsättningen, utan vi har ökat på målsättningen. I varje enskilt bolag vill vi att det ska vara minst 40 procent. Vi har höjt ribban i den delen, därför att jag tycker att man måste ha en tydlig ambition.
Jag kan redan nu säga att vi inte kommer att ha kommit tillräckligt långt när vi tillsätter styrelserna i vår utan vi kommer att behöva gå vidare. En svårighet - det är samma sak som när vi rekryterar kvinnor - är att veta i vilka nätverk vi ska söka, var kompetensprofilen finns, var tillgången till de här namnen finns så att vi kan lyfta in dem i styrelserna. Där har vi ett utvecklingsarbete. Jag erkänner det.
Det har att göra med att den förra regeringen verkligen inte har lagt någon som helst grund för att hjälpa till med att öka andelen med annan etnisk bakgrund. Jag tycker också, som Hillevi Larsson säger, att vi ska skicka ut rätt signaler. Det är precis det vi måste göra. Nu är jag ansvarig för de statliga bolagen, och jag vill påpeka att jag inte är ansvarig för alla generaldirektörer.
Jag är ansvarig för en del av generaldirektörerna, för dem som rör näringsministerns område, men inte de andra. Men jag tycker att vi har ett ansvar att skicka ut rätt signaler. Precis som när det gäller kvinnor och den representationen kommer vi att behöva ta steg för steg. Jag tycker att det är bra om ni är otåliga. Det är bra om man driver på den debatten. Men det kommer inte att gå raskt, därför att det har det inte gjort när det gäller jämställdheten.
Möjligen kommer det att gå fortare när det gäller etnisk bakgrund, därför att just jämställdheten har visat vägen för hur man måste jobba systematiskt. När det gäller en handlingsplan är det precis det jag försöker peka ut: Vad är det vi behöver göra för att få en bättre situation? Ja, det första är att hitta nya sökvägar. Vi måste klara ut hur vi kommer åt den kompetens som vi behöver få in här.
Då menar jag att vi inte bara ska rekrytera bland dem som bor här i Sverige. Vi har ju bolag som verkar på den globala marknaden, och då måste vi se till att vi också kan rekrytera från andra delar av världen. Ett bekymmer i det sammanhanget är att vi i alla bolag har svenska som koncernspråk, vilket också är en del i detta. Det finns en del bolag som nu diskuterar att gå över till engelska som koncernspråk.
Men där finns det också en sak som man behöver diskutera för att kunna rekrytera vidare. Vi måste identifiera de nätverk som finns för att också knyta kontakterna. Vi måste få fler att vilja starta och driva företag.
Snacket om att vi prioriterar utförsäljning snarare än mångfald: Den här regeringen kan tänka två saker samtidigt, till och med fler än två, så vi klarar av både att sälja en del företag som vi inte behöver äga och att jobba med mångfald. Det är signalen tillbaka till er.