KBLab/rixvox huggingface dataset:
Elisabeth Svantesson (M):
Det här var fel på så många punkter att jag inte riktigt vet var jag ska börja. Vi har varken i EU-parlamentet eller här någonsin tyckt att gasen ska vara en del av taxonomin. Låt mig också säga att min bild är att vi nu inte använder rysk olja i drivmedel. Man har ju slutat handla med den. Annika Hirvonen kanske har annan information, men jag uppfattar att det är rätt så felaktig information.
Annika Hirvonen började med att säga att det är många saker som är chockerande. Låt mig säga vad jag tycker är chockerande. Det är att Miljöpartiet under sju och ett halvt år i regering lade ned fyra kärnkraftsreaktorer, så att vi nu är beroende av att under kalla dagar bränna 140 000 liter olja per dag för att klara energiförsörjningen. Det tycker jag är chockerande.
Det är också chockerande att Miljöpartiet inte verkar förstå hurdan människors situation är runt om i landet. Undersköterskan som ska ta sig till jobbet för att jobba natt måste ta bilen tre fyra mil enkel väg. Det är många som har det så. De har inte hög lön, och de har nu knappt råd att ha kvar jobbet eftersom det har blivit så dyrt att tanka.
Om vi sänker priset vid pump under några månader kanske det kan gå från 24 till 19 kronor för dieseln. Att Miljöpartiet tycker att det därmed blir väldigt billigt för människor att tanka tycker jag är chockerande.
Ett parti som under sina sju och ett halvt år i regeringen inte lyckades pressa ned utsläppen i den takt vi skulle behöva vill nu attackera andra partier, som lagt fram en historisk klimat- och miljöbudget och samtidigt vill underlätta för människor i en mycket svår tid. Att man inte kan se den här ekvationen tycker jag är chockerande.
Elisabeth Svantesson (M):
Saker blir inte mer sanna för att man upprepar dem. I dag fattar vi beslut om kortsiktiga lösningar för att kunna underlätta för hushållen och företag. Vi behöver självklart i den här kammaren också landa i en energipolitik som skapar långsiktig hållbarhet med minskade utsläpp. Vägen för att göra det handlar inte om att lägga ned resterande kärnkraftverk och bara ha vindkraft. Det kommer av flera skäl inte att gå. Det blåser inte jämt.
Vi klarar inte heller av den överföringen. Hela systemet skulle kollapsa om vi bara hade vindkraft. Sverige behöver mer el för att klara elektrifiering och omställning. Om 20 år behöver vi ha ungefär dubbelt så mycket el som i dag. Hur ska då Sverige få dubbelt så mycket el? Jo, med en mix där vindkraften är en del, vattenkraften en annan och kärnkraften en tredje. Kärnkraften kommer att behöva vara en mycket stor och viktig del om vi ska klara omställning och elektrifiering och få ned våra utsläpp.
Men det är en annan debatt, herr talman. I dag debatterar vi hur vi ska underlätta här och nu för företag och hushåll som är hårt drabbade.
Elisabeth Svantesson (M):
Jag tackar för alla frågor; vi får se hur många jag hinner besvara. Jag tycker att det var kloka frågor. Jag har aldrig sagt att de höga energipriserna bara beror på Socialdemokraterna, men - och det här skulle Åsa Westlund ha lyssnat på - det är inte Putin som har lagt ned Ringhals 1 och 2. Så enkelt är det.
Alla som vet någonting om energimarknaden vet också att priserna har ökat de senaste åren på grund av att elproduktion i södra Sverige har lagts ned. Då kommer jag till frågan om överenskommelsen. För oss var det självklart att göra allt vi kunde för att behålla så mycket som möjligt av kärnkraften. Därför var vi väldigt tydliga när det gällde den skatt som vi inte ville skulle införas. Jag vill gärna dra tillbaka tiden två år. Ni i Socialdemokraterna vill ju gärna tala om att det är marknaden som har lagt ned kärnkraften.
Låt mig vara tydlig: Det är inte marknaden som har hållit Miljöpartiet i handen under de här åtta åren. Det var inte marknaden som lät bli att lyssna på alla remissinstanser när kärnkraftsskatten höjdes. Ni gjorde det i alla fall.
Det var heller inte marknaden som för drygt två år sedan applåderade här inne i kammaren när ni med en rösts marginal sa nej till att inte avveckla den senaste Ringhalsreaktorn. Det var inte marknaden, utan det var politiska beslut. Det spelar ingen roll hur mycket Socialdemokraterna, med Åsa Westlund i spetsen, försöker att avhända sig allt ansvar.
Vi i Moderaterna har under många år drivit en mycket kärnkraftsvänlig politik; jag tror inte att så många andra tvivlar på detta. Vi kommer att fortsätta göra det. Vi kommer att ta ansvar framåt, men Åsa Westlund skulle behöva ta ansvar bakåt.
Elisabeth Svantesson (M):
Det börjar bli spännande. Nu är det Moderaternas budget som är orsaken till att vi har höga priser i södra Sverige. Detta blir mer och mer absurt. Låt mig vara tydlig: I Tyskland och i Sverige kämpar vi nu med höga priser, högre än på många andra ställen i Europa. Beror detta bara på Putins krig? Nej. Beror detta på hans krig? Ja, men först och främst beror det på nedlagda reaktorer i Tyskland och i södra Sverige.
Detta går inte att komma ifrån. Varför behöll man inte dessa reaktorer? Jo, för att det fanns en politisk majoritet i detta rum, från vänster till höger, som var väldigt tydlig med att kärnkraften inte var framtiden. Statsministern sa för bara tio månader sedan i sitt installationstal att det inte blir någon ny kärnkraft. Hon sa att vi inte ska ha någon ny kärnkraft därför att det är så dyrt, och så fick hon lite skrattsalvor på kongressen.
Det skrattet sätter nog väldigt många i halsen i dag. Vi behöver ny kärnkraft. Vi har en plan för ny kärnkraft. Moderaterna har tagit fram en plan som kan sjösättas så fort vi får möjlighet att vinna valet och bilda regering. Det tänker vi göra. Jag tycker - det har jag sagt många gånger här i kammaren - att det skulle vara klädsamt om ni i Socialdemokraterna på något område där mycket har havererat kunde erkänna ett uns ansvar.
Då skulle jag högakta er betydligt mer än i dag. Men ni tar inte ansvar för kriminaliteten, och ni tar inte ansvar för energiförsörjningen. Ni tar inte ansvar för någonting. Det är problematiskt. Men som sagt kan vi om några veckor få en ny väg i svensk energipolitik. Vi kan få en regering som har ett underlag där det inte finns kärnkraftsmotstånd. Detta behöver Sverige, svenska företag, svenska hushåll och svensk ekonomi.
Elisabeth Svantesson (M):
Tack, Ali Esbati, för frågan! Energipolitiken har nu gått över till att bli realistisk från att ha varit utopisk. Om vi i Sverige ska klara konkurrenskraften, att företag växer och att hushållen har el - och inte för dyr el - måste vi ha mer elproduktion. Under väldigt många år har vindkraften subventionerats ganska kraftfullt; det handlar om ungefär 60 miljarder när det gäller elcertifikat.
Jag gillar vindkraft - bara för att ha det sagt - men det har varit en väldigt snedvriden marknad. Vi hörde Mikael Damberg nämna att det skulle vara en lögn att politiken har lagt ned kärnkraften, men alla vet att det spelar roll vilken typ av politik man för. När det gäller kärnkraft är det väldigt mycket reglering, och det handlar om marknadsmässiga villkor. Vi sätter nu igång ett arbete just för detta.
Vi är fyra partier som har majoritet här i kammaren - för första gången på många decennier finns det en majoritet i riksdagen för kärnkraft. Den kommer att behövas, både för de industrier som Ali Esbati pratade om och för svenska hushåll. Detta arbete påbörjas nu med exempelvis kreditgarantier och ny politik som gör det möjligt att bygga.
Allt detta har påbörjats, och vi kommer att fortsätta den otroligt viktiga resan för att vindkraft, kärnkraft, solkraft och vattenkraft ska kunna fungera tillsammans och för att vi ska klara den utmaning som vi står inför. Det handlar, som jag sa, om tillväxt, men det handlar i ännu större utsträckning om omställning. Hur ska vi i Sverige få ned utsläppen om vi inte har mer ren el?
Elisabeth Svantesson (M):
Tack, Ali Esbati, för att jag får två minuter till att berätta om vår energipolitik - det ser jag fram emot! Min poäng är att vi under många år har blundat för att detta inte kommer att fungera. Om vi ska kunna ställa om och elektrifiera, vilket alla här inne verkar vara överens om att vi ska, krävs det mer el. Då krävs det mer elproduktion. Jag vet inte om Ali Esbati lyssnade på mitt anförande - antagligen inte. Där nämnde jag att vi nu tar bort till exempel avfallsförbränningsskatten och koldioxidskatten på kraftvärmeverk. Detta kommer på kort sikt att öka elproduktionen.
Vi ser till att hus och hem kan energieffektiviseras; detta kommer att spara el. Vi ser till att avdragen när man installerar solceller blir större, så att mer el produceras i det verkliga närområdet. Det krävs mycket. Det krävs också kärnkraft. Jag håller med Ali Esbati om att detta tar tid, precis som havsbaserad vindkraft tar tid. Båda dessa energislag kommer att ta tid; det är ju detta som är problemet.
Det är som med förtroende: Det tar tid att bygga upp men går snabbt att riva ned. Det är därför vi gång på gång påminner om applåderna här i kammaren för inte så länge sedan när kammaren röstade om Ringhals 1 och 2. Applåderna skulle kunna komma när vi nu tar steg mot kärnkraft. I budgeten finns diskussionen om kreditgarantier.
Det finns en väldigt tydlig riktning mot kärnkraft, men det mesta vi gör när det gäller kärnkraft har ju inte med den här budgeten att göra. Det har i stället att göra med lagstiftning, marknadsprissättning och hur vi styr Vattenfall och annat. Det är detta som kommer att göra skillnad för svenska företag och svenska hushåll.
Elisabeth Svantesson (M):
Jag tackar Martin Ådahl för frågan. Att det mest borgerliga skulle vara att sänka arbetsgivaravgifterna under några månader 2023 kan man nog ha en diskussion om. Det kan ju vara så att Martin Ådahl vet bättre än många av oss här inne exakt hur konjunkturen kommer att utvecklas. Som jag har sagt många gånger har vi med denna budget ett handlingsutrymme om konjunkturen viker nedåt mer än vad vi har förutsett.
Låt oss i så fall återkomma till detta. Jag utesluter ingenting. Vi har denna sänkning fram till slutet av mars, och sedan måste vi se vad som händer i svensk ekonomi. Kanske vet Martin Ådahl mer om det än jag. Någonting som ändå är väldigt liberal politik, tänker jag, är att se till att Sverige blir tryggare igen - både för svenska småföretagare och för alla oss som bor här.
Under de år som Martin Ådahl har stöttat en socialdemokratisk regering och hållit den under armarna har det inte varit så att svenska företagare känt sig särskilt nöjda. Det gäller i alla fall inte de jag möter. De är bekymrade över höga drivmedelspriser och över brottsligheten, som Centerpartiet och Socialdemokraterna inte verkar ha brytt sig om.
Liberal politik för mig är att se till att Sverige blir tryggt igen, för det är det är den nya frihetsfrågan. Jag kommer att fortsätta kämpa för svenska företag. Det gjorde jag under pandemin, och det vet nog Martin Ådahl mer om än de flesta i den här kammaren. Jag kommer att kämpa för svenska jobb och för att svenska företag ska kunna växa. Men att det skulle vara just den här skattesänkningen under just de här månaderna som avgör om man är liberal eller inte - nja.
Så definierar inte jag liberal politik, fru talman.
Elisabeth Svantesson (M):
Tack, Martin Ådahl, för den tydligheten. Jag tror att vi alla vet - och det är bra - vad Centerpartiets grundinställning till arbetsgivaravgifterna är. Vi har många gånger sänkt dem tillsammans med Centerpartiet. Jag ville bara ha det sagt. Arbetslinjen - jag uppskattar att Martin Ådahl tar upp den tråden, för den är otroligt viktig för svenskt välstånd i framtiden.
I dag handlar arbetslinjen väldigt mycket om att alldeles för många människor som invandrat till Sverige aldrig får en chans att ta sig in på arbetsmarknaden. Många försörjer sig inte själva utan lever på bidrag år ut och år in. Arbetsförmedlingen, som Martin Ådahl så gärna ville vara med och reformera, har lämnat människor i sticket. Den politik som han också stöttade under de senaste åren har lämnat människor i långtidsarbetslöshet och utanförskap.
Det viktigaste vi kan göra för dem är att skapa aktivitet och se till att de får komma ut på arbetsplatser eller praktikplatser och lära sig svenska. Det är också viktigt att se till att bidragssystemen har en arbetslinjeprofil. Det ska alltid löna sig att ta ett jobb i stället för att stapla bidrag på varandra. Det är mitt svar.
Vi kommer att jobba stenhårt för att få på plats en ny bidragsreform som faktiskt uppmuntrar till arbete. Och så kort om a-kassan: Det är ingen hemlighet att vi är fyra olika partier som har velat lite olika saker, men i den här tiden med hög inflation där a-kassan inte indexeras finns det en poäng. När Martin Ådahl för några år sedan röstade igenom högre a-kassa - det var faktiskt två år, tror jag - var det inget problem, men när vi nu gör det är vi tydligen antiliberaler.
Jag tror faktiskt inte att det är sanningen, fru talman.
Elisabeth Svantesson (M):
Tack, Mikael Damberg, för mycket kloka frågor. Jag vill först välkomna att Socialdemokraterna ställer sig bakom i princip det mesta som vi gör i den här budgeten. Det tycker jag är bra. Det visar på en ännu större majoritet för många av de saker vi gör. När det gäller konjunkturen delar jag helt bilden av att det är viktigt att människor får vara aktiva. Det är ju inte alltid så att mer pengar till Arbetsförmedlingen gör att människor blir mer aktiva.
Vi har sett typexempel på det de senaste åren när pengar slussats tillbaka från Arbetsförmedlingen för att ingen fick de insatser de egentligen behövde. Det är väldigt viktigt att säga, tycker jag, att det inte alltid handlar om pengarna i sig utan om vad man gör med dem. Under Mikael Dambergs tid i regeringen nästan halverades antalet praktikplatser, och antalet nystartsjobb sjönk. Det vi vet funkar, det slutade regeringen med.
Då är det inte konstigt att Sverige i stället för att ha EU:s lägsta arbetslöshet nästan fick EU:s högsta. När det gäller utbildningsplatser vet nog Mikael Damberg hur det är - jag har höga tankar om dig. Du kan läsa och se hur många utbildningsplatser som ändå finns nu.
Av den senaste budgeten, som Mikael Damberg ju inte fick igenom men som ändå lades på riksdagens bord, framgick det att väldigt många av de platser som den förra regeringen gav pengar till aldrig fylldes. Det finns hur många tomma platser som helst på allt från polisutbildningen till universiteten. Det är ingen bra politik. Pengar ska användas på rätt sätt, och nu finns det mycket pengar till utbildningsplatser och arbetsmarknadspolitik.
Slutligen, fru talman - välfärden är också väldigt viktig. Vi fördubblar de generella stöden i förhållande till förra årets budget. Magdalena Andersson lade 3 miljarder på riksdagens bord för drygt ett år sedan. Vi lägger 6 miljarder på de generella stöden. Vi lägger dessutom lika mycket på de tillfälliga och andra stöd. Det är 12 miljarder i satsningar. Det är vår bedömning.
Jag kan ha fel, och då kommer jag att återkomma hit eftersom jag är en sådan person som erkänner när jag har fel. Jag kommer också att ta ansvar för det jag har ansvar för.
Elisabeth Svantesson (M):
Tack, Mikael Damberg, för påståendet, som jag nu får rätta till! Regeringen har verkligen en idé om hur vi möter lågkonjunkturen. Vi stärker till exempel yrkesvux. Jag tror att många vet att det behövs fler platser där. Det är många som har kommit till Sverige och som behöver en yrkesutbildning för att komma in. Det är en viktig satsning tillsammans med praktikplatser och tillsammans med en aktiv arbetsmarknadspolitik. Vi har en tanke, och vi har en idé.
Det är därför vi också fördubblar de generella stöden till kommuner och regioner. Kommer det att räcka? Vi får se hur det utvecklar sig. Vi får se hur konjunkturen utvecklar sig. Men vi gör bedömningen att detta inte sammantaget ska behöva minska sysselsättningen i den offentliga sektorn. Och bara för att ha det sagt: Jag har suttit i finansutskottet ganska många år. Ni som sitter där nu vet att jag flera gånger har samarbetat från höger till vänster om just välfärden.
Vi stoppade Miljöpartiets friår och såg till att välfärden fick pengar. Under de senaste åren har vi gjort en stor satsning tillsammans med Vänsterpartiet och Kristdemokraterna för att stärka äldreomsorgen. Kom inte och tala med mig om att vi skulle försvaga välfärden! De senaste åren har vi bidragit till en starkare välfärd.
Elisabeth Svantesson (M):
Tack, Janine Alm Ericson, för möjligheten att svara på den mycket kloka frågan! Det finns kanske få citat under den senaste tiden som det har skrivits om så mycket som detta och som har misstolkats så mycket som detta. Men låt mig vara tydlig: Självklart är regeringens ambition att vi ska nå våra klimatmål. Men jag vet också att jag och Janine Alm Ericson har haft många diskussioner just om bilen, för väldigt många människor kämpar. Jag brukar nämna undersköterskan.
Det kan vara busschauffören som kämpar för att klockan fyra ta sig till sitt pass och som måste ha sin bil. Det kanske kommer som en överraskning för Janine Alm Ericson, men alla undersköterskor och busschaufförer har inte råd med en elbil. För oss är det otroligt viktigt att omställningen påskyndas - omställningen av transportsektorn men också av industrin.
Jag ser med stolthet på den svenska industrin, som går före, och på svenska hushåll som när de kan skaffar en hybrid eller en elbil och som nu kämpar med att installera solceller och värmepumpar för att hålla ned energianvändningen men också för att producera mer. Vi kan göra detta tillsammans. Jag sa tidigare att det var en utopisk energipolitik. Det kanske är bättre att säga att den är naiv.
Men vi måste få med alla människor, och alla människor måste kunna vara med på denna resa. En absolut nyckel är elektrifiering. Det vet Janine Alm Ericson att jag tycker. För att klara detta behöver vi mer ren el men också laddinfrastruktur. Det är många som har råd med elbil, men på många håll i Sverige finns det ingen laddinfrastruktur mellan punkt A och punkt B. Det kan vara ganska långa sträckor.
Det vet jag som har tillbringat mycket av min tid i de norra delarna av Sverige. Man kan och måste ha två tankar i huvudet samtidigt. Man ska pressa ned utsläppen men också se till att människor kan leva sitt liv och göra sina egna val så gott som de bara kan under den tiden.
Elisabeth Svantesson (M):
Jag tackar för frågorna. Det är uppenbart att Janine Alm Ericson inte har läst budgetpropositionen. Stora satsningar på koldioxidinfångning är en nyckel framöver. Laddinfrastrukturen är en väldigt viktig nyckel framöver. Kärnkraften är en viktig del. På tal om mod: Jag träffade en kollega från ett annat land som var centerpartist och som var för kärnkraft. Jag vet att många av de gröna runt om i Europa är för kärnkraft.
Jag tycker att det vore modigt om Miljöpartiet i Sverige kunde sälla sig till den sida som nu vill se mer kärnkraft, så att vi får ren el och så att vi snabbare kan ställa om fordonsflottan, industrin och våra hem. Det, fru talman, tycker jag vore modigt.
Elisabeth Svantesson (M):
Det här är en fråga som har debatterats under några timmar, så jag ska vara ganska kortfattad. Det här är en inkomstlag som ni själva under många år har följt. Vi har följt dessa system. Det intressanta är därför inte vad Niklas Karlsson nu säger till mig, utan det intressanta är att Niklas Karlsson aktivt kommer att vilja höja skatten för väldigt många löntagare från den 1 januari, till exempel för barnmorskor och poliser.
Effekten av Niklas Karlssons politik är också att fler människor ska betala statlig inkomstskatt. Jag har full respekt för att vi tycker olika i den här frågan och att ni vill ändra lagen efter årsskiftet. Våra samarbetspartier vill inte det. Dock är detta inte en del av en förhandling eller ett aktivt beslut på det sättet, och det vet Niklas Karlsson. Så här fungerar systemen.
Som sagt: Ni lovade före valet att inte höja skatter, och det är precis det ni nu vill göra. Fru talman! Om det är någonting som den här budgeten gör så är det att möta verkligheten. Jag vill bara ha det sagt. Den här budgeten ser till att barn får fler skolböcker, att vi får fler poliser, att vi kan bygga ut fängelser. Den här budgeten ser till att fler kan känna sig trygga här i landet efter åtta år när otryggheten slagit rot.
Den här budgeten möter verkligheten. Jag möter verkligheten. Jag har ansvar nu, och jag tänker ta ansvar. Jag tänker inte göra som Mikael Damberg, som i sitt anförande skyllde på Fredrik Reinfeldt. Jag tänker ta ansvar för det som jag nu ser, och därför lägger vi nu en budget som är återhållsam och som har handlingsutrymme men som samtidigt kan prioritera det allra viktigaste för Sverige, för svenska hushåll och för svenska företag.
Elisabeth Svantesson (M):
Tack, ärade ledamot som sitter i skatteutskottet och därför borde ha lite koll, kan jag tycka, på hur många människor som betalar statlig skatt! Min man är psykiatrisjuksköterska. Han tjänar under gränsen, ska jag erkänna, men många sjuksköterskor tjänar faktiskt mer. Det är inte jag som har hittat på det, och det är inte jag som har hittat på att många poliser tjänar mer än vad Niklas Karlsson nu nämner. Jag vet att många kämpar med sin ekonomi. Det är inte det vi talar om nu.
Men det är också många, fler än i den här kammaren, som skulle få betala statlig inkomstskatt om Niklas Karlsson fick bestämma. Nu får han inte det, som tur är. Avslutningsvis, fru talman, kan jag konstatera att Socialdemokraterna har haft ett högt tonläge här i debatten. Det sista man gjorde när man lämnade över makten var att höja drivmedelspriserna med 1,30, och man fortsätter att ha en reduktionsplikt som gör det omöjligt för människor att använda sin bil. Man höjer skatten på drivmedel.
Man får gärna argumentera för att vi för fel politik. Men väljarna sa något annat. Nu får vi ordning på Sverige!
Elisabeth Svantesson (M):
God morgon! Jag gör som vi brukar, det vill säga jag läser först upp det svar som regeringen har till interpellanten. Niklas Karlsson har frågat mig vilken bedömning jag gör i fråga om omfattningen av fusk med reseavdraget och vilka åtgärder jag avser att vidta för att stävja fusket. Regeringen ser allvarligt på skattefelet. Enligt Skatteverkets senaste bedömning uppgår det kontrollerbara skattefelet för reseavdraget till cirka 2,4 miljarder kronor per år.
Det är dock viktigt att skilja mellan oavsiktliga fel och utstuderat fusk. Någon uppgift om hur stor andel som kan hänföras till just fusk finns inte. I enlighet med regeringens proposition om ett bibehållet reseavdrag, som riksdagen nu har beslutat om, trädde nya bestämmelser i kraft vid årsskiftet som innebär att arbetsplatsens adress ska anges i arbetsgivardeklarationen.
När Skatteverket får tillgång till arbetsplatsens adress kan rimligheten i reseavdragen bedömas avseende både sträcka och tidsvinst. Det är grundläggande krav och förutsättningar för avdragsrätten som tidigare inte har kunnat bedömas utan utredning. Genom de nya bestämmelserna förbättras alltså Skatteverkets kontrollmöjligheter, och jag bedömer därmed att förutsättningarna att minska risken för fel och fusk i reseavdragssystemet är goda.