Mehmet Kaplan (MP):
Tack så mycket för uppföljningsfrågorna och upplysningarna! Jag börjar med Carl-Oskar Bohlins inlägg om att slå sig för bröstet för lagstiftning som tidigare regeringar har infört. Jag har hört mycket kritik mot statsråd och ministrar i denna kammare under mina åtta år, men det här var en speciell form av kritik.
Det är klart att det finns en lagstiftning när en ny regering kommer på plats, och det vore väl ansvarslöst att direkt ge sig på den del som man när man satt i opposition kanske inte tyckte hade det skydd för natur, miljö och människa som tagits i beaktande vid lagstiftningsförarbetet.
Jag vill se den typen av långsiktiga lösningar som gynnar Sverige som land, vår landsbygd och våra städer, inte att vi hattar fram och tillbaka med lagstiftning som om det vore en enkel sak. Precis som Hillevi Larsson sade är det en komplex och komplicerad fråga.
Vi har ett relativt stort land med många olika typer av natur och bebyggelse, och då är det viktigt att vårt agerande är ansvarsfullt så att vi inte ändrar förutsättningarna för människor, näringsliv och natur på ett sådant sätt att det uppfattas som oansvarigt. Ola Johansson nämnde Onsalaexemplet, och det har jag haft uppe på departementet.
Det visar väl om något att vi har ett system som ändå har vissa spärrar som gör att rättssäkerheten inte åsidosätts. Men det ska också vara på ett sådant sätt att kommunen får göra om och göra rätt, så som Ola Johansson tog upp. I mitt förra inlägg hann jag inte med det påstående som jag uppfattade att Ola Johansson gjorde.
Det lät som att han vill motarbeta urbaniseringen genom att tillåta byggande vid strandnära lägen. Man kan tycka lite olika saker om urbaniseringen, men en sak är att det är svårt att stoppa en utveckling som pågår globalt. Sedan 2008 är det fler människor i världen som bor i städer än som bor på landsbygden. I Sverige var det länge sedan det passerades.
Då ska vi se till att skapa goda förutsättningar för människor som bor i städer och för människor som bor i andra delar av vårt land, i landsbygd och glesbygd. Den typ av utveckling som råder är någonting som vår regering lägger stor vikt vid. Bland annat har vi numera landsbygdsministern på Näringsdepartementet, och synergieffekterna av det kommer vi förhoppningsvis att kunna se redan under denna mandatperiod.
Där tar vi ett helhetsgrepp på landsbygdsfrågorna tillsammans med stadsutveckling, innovation, näringspolitik och infrastrukturfrågor. Detta är en lite för stor fråga att försöka inrymma i en fråga som handlar om strandskydd, utan där finns det andra mekanismer.
Jag vill, herr talman, också beröra det Fredrik Christensson tog upp, nämligen den fråga som också ställdes av interpellanten i det första inlägget: Har regeringen för avsikt att göra ändringar i detta? Då vill jag säga till Fredrik Christensson att den nya bestämmelsen har inneburit att det nu finns en annan typ av möjlighet till tänk.
Vi ska kunna ha utvägar, som kanske inte funkar bra i Stockholm och Göteborg men som skulle kunna funka i andra områden i vårt avlånga land. Jag avser att följa hur den nya bestämmelsen kommer att tillämpas. Det blir intressant, och det blir möjlighet att agera tillsammans över blockgränserna i denna fråga.