Håkan Juholt (S):
Försvarsministern är oförsiktig med sanningen. Den försvarsberedning som lämnade sin senaste rapport sattes i en extrem tidspress därför att departementet inte kunde leverera underlag och uppgifter till ordföranden om hur arbetet skulle skötas. Men vi bestämde oss för att jobba så snabbt vi kunde och komma fram till viktiga principer. Sedan var alla sju partier helt överens om att detta måste fördjupas under hösten.
Det fanns många frågor som var utestående när det gällde personalförsörjningen, detaljer, avgränsningen mellan hur många som skulle ha kontrakt och hur många som skulle vara heltidsanställda. Det fanns mycket kvar inom personalförsörjningens område att tala om. Det vet försvarsministern mycket väl. I juni månad fick försvarsministern rapporten.
Under juli, augusti, september, oktober, november och december kommer inte ett samtal från försvarsministern eller någon uppgift till beredningen att komma tillbaka med en detaljerad redovisning av hur vi hade tänkt. I stället låser man in sig och skriver en egen proposition som sedan självklart oppositionen tar avstånd från därför att statsrådet valde att tolka principerna precis som han själv önskade.
Låt det vara alldeles tydligt och klart att dörren slogs igen i näsan på alla sju partier av försvarsministern själv när han hade fått sitt principdokument. Alla beredningens ledamöter från sju partier var helt på det klara med att vi inte var färdiga, i synnerhet i frågan om personalförsörjningen. Kom inte dragande med detta. Nu väljer försvarsministern själv att stå ensam. Folkpartiledaren lämnar dig. Folkpartiet har lämnat dig. Tre av partierna i regeringen står möjligen bakom din försvarspolitik. Du har öppet krig med oppositionen.
Du har blivit det statsråd som gick ifrån att försöka hitta breda samförståndslösningar under lång tid, inklusive i den egna regeringen, till att bli det statsråd som står ensamt och inte ens kan hålla ihop sin regering om försvarspolitikens inriktning. Det är ditt resultat, Sten Tolgfors, inte mitt. Låt mig sedan komma tillbaka till att främja debatten. Alldeles oavsett hur statsrådet recenserar mig är uppgiften också att främja debatten.
Jag har med mig de 27 skrifter som publicerades för att stimulera debatten runt försvars- och säkerhetspolitiken under de socialdemokratiska ordförandenas tid. Jag ser att statsrådet har med sig de rapporter som har publicerats under den moderate ordförandens tid. Jag förstår inte varför det ska vara så omöjligt att stimulera debatten när man inte kan styra den.
Björn von Sydow och Leni Björklund godkände att beredningen fick komma ut med ganska tuffa skrifter om biologisk krigföring, om missilhot mot Sverige, om Rysslands utveckling, om Balkan eller vad det än kunde vara för att stimulera debatten. Det är den uppgift som regeringen säger på hemsidan att beredningen har. Jag återkommer till det faktum att de debattskrifter som har publicerats under din tid som statsråd - de som du har haft vänligheten att ta med dig till kammaren - är ingen.
Nu är vi i det läget att det ska bli en ny regering - alldeles oavsett hur den regeringen kommer att se ut och vilken riksdagsmajoritet som kommer att finnas. Det är fråga om att söka kortsiktiga poäng på vem som för tillfället talar för vem. Låt mig upprepa för statsrådet att den rapport som beredningen lämnade senast stod inte Folkpartiet bakom.
Det var Vänsterpartiet och Folkpartiet som inte stod bakom rapporten, men den utarbetades i stort samförstånd för att åstadkomma dessa långsiktiga förändringar. Vi är övertygade om att svenska folket tycker att försvars- och säkerhetspolitiken inte ska hanteras i en sandlåda. Försvars- och säkerhetspolitiken mår inte bra av en kan-själv-attityd. Försvars- och säkerhetspolitiken mår inte bra av ett statsråd som talar men vägrar lyssna.
Tvärtom, med en liten övervikt i riksdagen, oavsett hur majoriteten ser ut, är det statsrådets uppgift at hitta blocköverskridande överenskommelser. Det är statsrådets och regeringens uppgift att gå långsiktigt fram med försvars- och säkerhetspolitiken, så som Göran Persson gjorde, som Björn von Sydow gjorde och som Leni Björklund gjorde. Så fann vi blocköverskridande överenskommelser om försvars- och säkerhetspolitiken. Det har du inte klarat av. Det har Reinfeldt inte klarat av. Det beror på att ni har en kan-själv-attityd som har hunnit i fatt dig.
Som man bäddar får man ligga.