Per Lodenius (C):
Regeringen har lämnat förslag till förändringar. Det är förändringar som delvis kan ha lindrat vissa av effekterna. Centerpartiets vilja är dock att göra mer och snabbare än vad regeringen lyckats åstadkomma. Man kan säga att dessa förändringar och tillägg regeringen har gjort, som är långt ifrån tillräckliga för att leva upp till grundintentionerna med LSS och assistansen, är gjorda under galgen. Men det är knappast regeringen som har den tuffaste snaran om sin hals.
Det är i stället de som har drabbats av minskad eller indragen assistans. Det handlar om dem som inte längre kan jobba, ha en aktiv fritid och leva ett så vanligt liv som möjligt när tillämpningen av lagen och den personliga assistansen inte ger det stöd man har behov av. Det är där snaran har dragits åt.
De förändringar som har skett inom LSS-området och assistansen under de senaste åren är en direkt konsekvens av regeringens politik, som har haft som tydligt syfte att sänka kostnaderna för personlig assistans och LSS. Finansminister Magdalena Andersson sa redan hösten 2015 att vi måste dämpa kostnaderna inom assistansersättningen. Samma höst beordrade regeringen i sitt regleringsbrev att Försäkringskassan skulle bryta utvecklingen av antalet assistanstimmar.
I samband med att LSS-utredningen tillsattes sa dåvarande ansvarig minister Åsa Regnér att det inte går att se på när kostnaderna för personlig assistans ökar. Direktivet till utredningen var också tydligt: Lägg förslag för att minska kostnaderna för assistans! Nu har visserligen regeringen kommit med ett tilläggsdirektiv till LSS-utredningen, där utredaren inte längre behöver föreslå besparingar inom assistansersättningen. Men besparingarna har ju redan börjat, precis som Emma Henriksson tog upp i sitt anförande.
Ministern försökte förklara den text i tilläggsdirektivet som säger: "Förslagen ska sammantaget inte leda till att behovet av anslagna medel ökar jämfört med dagens nivå." Men efter en kraftig skärpning i bedömningen av grundläggande behov inom den personliga assistansen har ju redan många människor fått sin hjälp indragen, fru talman. Familjer har splittrats för att föräldrarna inte längre får hjälp med vård av sina barn hemma. Regeringen har efter omfattande kritik tillfälligt stoppat tvåårsomprövningarna.
Men man har exempelvis inte lagt fram något förslag för att hindra konsekvenserna av den dom som anger att andning inte är ett grundläggande behov, trots att Centerpartiet och andra partier krävt detta. Domen får förödande konsekvenser för exempelvis de barn som är i behov av respirator i hemmet. Jag noterar att regeringen gärna vill skylla de problem som uppstått på domstolar och på Försäkringskassan, i stället för att själv ta ansvar för den situation som uppstått. Men sanningen är att regeringen har drivit igenom ett antal beslut som har fått stora konsekvenser.
Vi måste tillbaka till det som är grundtanken med LSS och den personliga assistansen: att ge personer med funktionsnedsättning möjlighet att leva som andra. Vänsterregeringen måste också sluta bedriva klappjakt på de företag som erbjuder assistans av hög kvalitet. Slutligen, fru talman, måste regeringen snarast komma med reella förslag om skarpa lagändringar som återupprättar intentionerna i LSS och assistansen.