Stefan Attefall (KD):
Tack för engagemanget i de här frågorna. Jag tycker att det är jätteskojigt att se att det finns ett stort engagemang för att diskutera bostadsfrågor. Jag tror ändå att det är viktigt att betona ett antal grundläggande frågor. Man måste titta på vad det är som är problemet i svensk bostadspolitik.
Vi har i Sverige under 20 års tid - en del av er har hört mig upprepa det förut - kroniskt byggt för lite jämfört med norrmän, finnar, danskar, tyskar och alla andra som finns runt om i hela världen nästan, åtminstone i OECD-området. Vi vet att den här kurvan har gått lite upp och ned, den har svängt efter konjunkturläge, men systematiken är att vi bygger för lite. Det finns alltså kroniska fel i svensk bostadspolitik.
Dem kan man inte lösa genom att bara knäppa med fingrarna eller kasta in någon enkel åtgärd. Det är åtgärderna vi jobbar med när det gäller exempelvis att titta igenom hela planprocessen, alltså tiden från idé till att man börjar gräva i marken och börjar bygga huset. Den är mycket längre, mycket krångligare och mycket mer svårgenomskådlig i Sverige än i många andra länder.
Den här tiden håller vi på att korta på olika sätt, exempelvis genom att ge mer pengar till länsstyrelserna och mark- och miljödomstolarna så att handläggningstider kortas och genom utredningsarbeten som pågår på olika områden. Sedan behöver vi också plocka ned krånglet, regelverket. Vi har av välvilja lagt på mer och mer regler som gör att vi får dyrare bostäder. Framför allt slår det mot de mindre bostäderna som många unga människor vill ha.
Det blir dyrare och svårare att bygga och alltså färre hyresrätter av mindre storlek på grund av våra bullerkrav, våra tillgänglighetskrav och våra olika typer av byggnormer på olika områden. Dessutom har vi behov av att titta över hyresrättens ställning ur skattesynpunkt, men också ur andra synpunkter. Här pågår också ett arbete. En del förslag har kommit i budgetpropositionen, en del skattelättnader.
Därtill har vi det akuta vi måste göra snabbt, och det är att nyttja befintliga bostäder bättre, att få de tomma bostadsrättslägenheterna eller de som används lite och även delar av villor att hyras ut mer. Där har vi ett lagförslag på riksdagens bord i dag. Oppositionen gnäller ena stunden över att vi utreder för mycket men när ett konkret förslag ligger på riksdagens bord säger man som enda svar: Utred mer!
Jag skulle vilja se förmågan att komma till beslut från oppositionens sida så att vi får fram just sådana förslag. Vi har sagt från regeringens sida och även från allianssidan i civilutskottet att vi är beredda att diskutera sakfrågor, men vi får inte den typen av sakliga förslag om vad vi kan förändra för att vi ska få breda majoriteter i sådana här frågor. Jag lyssnar som sagt gärna på oppositionens synpunkter. Jag läser noggrant era förslag. Tyvärr hittar jag inte mycket, men jag hittar just subventioner.
Det är det enda man kommer tillbaka till som på något sätt är lösningen på alla problem. Vi har haft tre olika sådana här subventionssystem under 1990- och 2000-tal. Ändå har vi byggt hälften av vad norrmän, finnar och danskar har gjort. Om det vore lösningen borde åtminstone subventionernas tidevarv ha ökat byggandet mer än i Norge, Danmark och Finland eller minskat mindre. Men vi håller ungefär samma utvecklingskurva. Den går lite upp och den går lite ned beroende på konjunkturläge. Det här visar ju på att det inte är lösningen.
Tvärtom vet vi att subventionerna ofta ramlar rakt ned i byggherrarnas fickor. Och jag tycker att det är lite märkligt att ju längre till vänster man står i politiken desto mer mån är man om att göda byggherrarna med hjälp av skattepengar. Jag tror att det är bättre att minska kostnaderna via minskat regelkrångel, kortare planprocesser och tydligare spelregler, att den vägen försöka få fram fler billigare och bättre lägenheter.
Regeringen har som sagt en hög ambitionsnivå för att åstadkomma detta, och jag hoppas att den samsyn som man påstår sig ha om att förkorta planprocesserna också gäller när vi har de konkreta förslagen på bordet.