Fredrik Reinfeldt (M):
Jag har redogjort för de kopplingar som finns till etikregler och diskussioner och hur de är ämnade att lägga grund för hur man ska agera under sin tid som statsråd, vilket dessa regelverk huvudsakligen inriktar sig mot. Sedan har jag redogjort för, i det här fallet, en ovanlig rekrytering och övergången från annan verksamhet in i politiken. Jag tycker att det har hedrat precis hur de här regelverken är utformade.
Då finns det en del ifrågasättanden som egentligen baserar sig på andra typer av ställningstaganden. Det kan vara intressant att föra en sådan samhällsdebatt. Med det här synsättet skulle vi vara kraftigt underkända på grund av det vi har gjort före det att vi träder in i politiken.
Det är ett nytt synsätt som i realiteten kommer att göra politiken än mer kliniskt ren på annat än det som utanför det här huset kallas för politiska broilrar, människor som i realiteten aldrig har gjort någonting annat än suttit på sammanträden. Jag ser att flera pekar på mig här för att visa vem som i så fall kan vara ett exempel på detta. Då får ni väl akta er för att ni får fler som jag.
I realiteten ska man akta sig för att ropa på ett sådant politiskt system. Det är inte så att den breda stora förankringen präglar svenskt partipolitiskt liv. Om vi i realiteten agerar för att stänga ännu fler dörrar och underkänner alla som kommer med annan typ av kompetens utifrån med ett allmänt brett misstänkliggörande kommer de helt enkelt aldrig att vilja ta steget. De bryter inte mot några regler.
Det är bara det här allmänna breda misstänkliggörandet på grund av att vi inte vet exakt vad de har gjort. Vi har inte fått redogörelser för hur de vaknar varenda morgon, vad de har sagt och vad de har tyckt. Så kan vi hålla på med väldigt många människor. Vi får en helt annan typ av politisk kultur i Sverige. Dessutom kan vi göra precis som Peter Hultqvist gör, nämligen säga att man har varit engagerad i fel företag. Carl Bildt redogjorde för sin tid i Lundin Oil i ett tidigare svar här. Jag vill även varna för det synsättet.
Visst finns det ett och annat företag som förtjänar kritik, men jag skulle vilja se den lista på företag som man vid ett morgonmöte mellan Vänsterpartiet, Miljöpartiet och Socialdemokraterna anser oacceptabelt att ha kontakt med. Det blir inte många kvar. Jag tror att man bara får vara kvar i A-lotteriet eller något sådant, resten är kört. Det är precis så det kommer att bli. Till slut får man inte ta i någonting. Det är alltid någon som har hört att någon gjorde något fel någon gång eller att det sades på något möte. Vi får en helt annan kultur om vi accepterar det synsättet. Vi får en beröringsskräck.
Man får inte ha kopplingar till någonting. Det viktiga, återigen, är att säkerställa att det inte finns den typen av intressen som styr en när man utövar sitt statsrådskap, och där kommer något väldigt intressant. Mitt i den här referensen gjorde Peter Hultqvist helt plötsligt en folkmordsreferens när det gäller Darfur. Det är en enig regering som har lagt fram en utrikesdeklaration där den beskrivningen inte finns. Jag förstår inte hur det kan kopplas till ett enskilt statsråd. Vi har ett kollektivt beslutsfattande i Sverige.
Vi lägger fram den här utrikesdeklarationen tillsammans. Man kan diskutera olika delar av världen. Jag har lyssnat på representanter från många håll i världen, det gäller Ukraina, händelser i Armenien och annat, som alla vill ha folkmordsstatus på händelser i vår historia. Det pågår stora diskussioner om vad som ska betraktas som folkmord. Varför? Ja, av det enkla skälet att vi vill vara försiktiga med ett begrepp som huvudsakligen har kommit till för att beskriva Förintelsen och dess ohyggliga historiska konsekvenser.
Man får vara lite försiktig när man börjar göra referenser till annat som jämställs med detta. Ibland behöver världen ta tid på sig för att konstatera om det har handlat om folkmord eller inte. Och jag vill bara påpeka att har det gjort det kan vi inte ha kontakt med den typen av regimer som står ansvariga för det. Då kan vi inte låta Jan Eliasson sitta nere i Sudan och försöka förhandla fram en demokratiskt mer riktig hantering.
På det sättet har det visst haft betydelse att vi försöker använda det språkbruk som finns inom FN där FN tittar på hur detta begrepp ska användas. Det är riktigt att det inte används på det sättet i USA, men det hör inte hemma här. Detta är regeringens bedömning och har inte handlat om ett enskilt statsråd.