KBLab/rixvox huggingface dataset:
Sofia Westergren (M):
Jag är väldigt glad över minister Eneroths engagemang för yrkeschaufförernas arbetsmiljö, som jag delar med honom. Den behöver stärkas och förbättras. Jag vidhåller att Alliansens skattepolitik med sänkt skatt på arbete gjorde att vi var fler som arbetade och blev inkluderade i arbetslinjen. På så vis blev det mer intäkter.
Det blev alltså fler som betalade skatt till välfärden. Den här regeringen kommer nu att straffbeskatta fordon. Minister Eneroth nämnde att nya fordon gör att vi har ny teknik och säkrare bilar ute på våra vägar.
Men hård beskattning kommer att göra att vi får fler begagnade bilar som köps in från våra grannländer. Är det smalare vägar och mindre rondeller som ministerns väg- och miljösatsningar har gått till? Jag vill informera ministern om att detta kraftigt påverkar yrkeschaufförernas arbetsmiljö ytterligare negativt.
Samtidigt som arbetslösheten stiger till följd av pandemin stiger behovet av investeringar i den svenska infrastrukturen. Min nästa interpellationsdebatt blir med ministerns kollega arbetsmarknadsministern. Jag undrar om minister Eneroth ser att de två kan slå samman sina båda problem.
Infrastrukturministern har en massa arbete att göra, och arbetsmarknadsministern har en massa arbetslöshet att lösa. Jag undrar om ni kan slå ihop de två sakerna. Att då inkludera arbetslinjen är bra för Sverige.
Sofia Westergren (M):
Jag tackar Mikael Damberg så mycket för alla satsningar som görs på Polismyndigheten. Men vad ska jag säga till Stenungsund om vardagsbrottsligheten, som fortsätter? Det sker våldtäkter. En våldtäkt uppmärksammades på riksnivå av Lamotte, och då hände det någonting med just det brottet. Innan dess vittnade en mamma om en man som hånade henne när hon träffade honom lokalt i Stenungsund.
Nu senast har vi en kvinna som blev nedslagen av tre män när hon var ute och rastade hunden. Vi har en organiserad brottslighet som går ända ned till tiggarna utanför butikerna - tiggare som hämtas upp i flotta bilar. Frågan till statsrådet Mikael Damberg, fru talman, är: Vad görs gällande de vardagsbrott som sker i Stenungsund?
Sofia Westergren (M):
Det är jättebra att satsningar görs - jag tackar än en gång Mikael Damberg för detta. Men vi har matvaruaffärer som har tiggare utanför och som vittnar om personer som mer eller mindre bara går in och hämtar varor. Dessa personer kan affärerna inte få portade redan vid dörrarna. I stället kommer de in, och affärerna får lägga ned en massa resurser på att följa efter personerna.
Sedan snattar de, och så följer en process där de går ut genom portarna för att sedan plockas in igen medan polisen inväntas. Detta tar ju jättemycket resurser. Varför får affärerna inte lov att porta dessa människor, som inte har för avsikt att gå in i en affär och handla, betala och göra rätt för sig? Det här belastar ju oss skattebetalare.
Dessa resurser borde kunna användas till annat; de borde kunna användas till fler poliser i yttre tjänst. Fru talman! Jag skickar med det ansvariga statsrådet Mikael Damberg dessa förslag till förbättringar och hoppas att han gör något bra av dem.
Sofia Westergren (M):
Äganderätten är under ständig attack i Sverige trots att den är grundlagsskyddad. Det gör mig starkt bekymrad. I dag är en fjärdedel av Sveriges yta lagd under strandskydd. Många ställer frågan hur JÖK-partierna kan bidra till att detta utökas och förstärks ännu mer. Vi moderater vill i alla fall avskaffa strandskyddet och ge kommunerna möjlighet att se över behovet. Vi har lyssnat på väljarna.
Västkusten, som jag kommer från, drabbades hårt när länsstyrelsen gjorde sin tolkning av regleringsbrevet. Uppmaningen var att strandskyddet endast skulle utökas till 300 meter om det var särskilt motiverat. Länsstyrelsen tolkade detta och drog den stora våta strandskyddsfilten ända upp till 300 meter längs hela kusten.
Med anledning av detta vill jag fråga minister Morgan Johansson: Är gränsen nådd när det gäller landareal som är strandskyddad? Och hur ska ministern agera så att äganderätten stärks och inte hotas och urholkas än mer?
Sofia Westergren (M):
Tack, minister Morgan Johansson, för svaren! Jag vill förtydliga att vi inte ska avskaffa strandskyddet, utan vi vill ge mer makt till kommunerna att styra strandskyddet. Det är en väldigt viktig justering.
Just nu finns det uppgifter om att upp till en tredjedel av Sveriges yta är strandskyddad. Då upplever många markägare att vi har ett byggförbud på den ytan. För egen exploatering blir det i praktiken ett byggförbud, och därför tycker Moderaterna att det är lämpligare att kommunen gör en sådan avvägning.
Det handlar alltså inte om allmänhetens tillträde till en badstrand eller att kunna lägga till med båten, utan det handlar om att strandskyddets syfte påverkar äganderätten nästan in absurdum för en markägare. Man ser liksom inte funktionen.
Det har aldrig gått en människa där, men man motiverar det med att någon ska kunna göra det i framtiden. Utifrån detta är markägaren direkt förhindrad att göra den byggnation eller liknande som markägaren har tänkt. Jag frågar Morgan Johansson igen: Är gränsen nådd när det gäller landareal som är strandskyddad?
Sofia Westergren (M):
Jag och Thomas Morell lärde känna varandra långt innan vi blev politiker, då vi var aktiva i Sveriges Åkeriföretag. Sedan den tiden, när jag själv var åkare och lastbilschaufför, har antalet fordon som sköter vinterväghållningen halverats i Stenungsund. Eftersom de bara är hälften så många tar det dubbelt så lång tid att snöröja och halkbekämpa.
Man startar ofta när snön slutat falla, och fokus är på att vägarna ska vara körbara på morgonen. Är det för få fordon som deltar i vinterväghållningen hinns detta inte med, utan morgontrafiken packar ihop snön, vilket gör det svårare att få ordning på vägen igen. Fru talman!
Europaväg 6, E6, genom Stenungsund har haft återkommande problem med svartis, även vardagar efter klockan åtta på morgonen. Jag undrar, precis som ledamoten Beckman, om det är meningen att blåljuspersonal ska ställa sig vid vägkanten för att det är så halt att man inte kan fortsätta färden.
Ska blåljuspersonal under pågående inbrott eller brand stå vid vägen och vänta på att allt blir klart? En kollega berättade att en flisbil under den pågående processen fick stå vid kanten på E6 i två timmar och vänta på saltbilen. Arbetsmiljön för yrkeschaufförerna blir allt sämre.
Förr spred man torrsalt, och sedan övergick man till att binda saltet med vätska. I dag sprider man, som ledamoten Morell säger, saltlake, där saltinnehållet ligger på ett minimum. Entreprenörer som hållit på med vinterväghållning i många år säger att de förr skulle göra vägarna körbara med plogning och saltning.
I dag används saltlake med sämre effekt för att kostnaden ska bli lägsta möjliga, men säkerheten blir lidande. Många av de entreprenörer som skötte vinterväghållningen förr om åren har slutat, för de vill inte vara delaktiga i ett arbete som inte blir bra. Jag är tacksam för att det finns personer som fortsätter i snösvängen trots kostnadsjakten.
Jag blir provocerad av ministerns svar att han verkligen är nöjd med den organisatoriska struktur som nu råder. Jag citerar ur ministerns svar: "Trafikverket upphandlar genomförandet av vinterväghållningen och har utvecklat nya, moderna metoder och arbetssätt för uppföljning.
Bland annat används numera gps i fordonen, vilket gör att det utförda arbetet kan följas på en detaljerad nivå." För 10-15 år sedan ringde någon från ett centralt kontor och skickade ut entreprenören för att denne skulle säkerställa att vägarna var i körbart skick. I dag ringer personen från kontoret och säger att det ska vara en sväng med 4 procent salt.
Fru talman! Min fråga till minister Eneroth är om uppföljningen av huruvida systemet fungerar eller inte ytterligare behöver utvecklas.
Sofia Westergren (M):
Jag förstår det som att ministern är nöjd med hur vinterväghållningen fungerar, och ministern lägger ansvaret på chaufförerna att ställa sina fordon i stället för att släppa till resurser för att göra vägarna körbara. En sådan resurs skulle kunna vara att man tittar på prognosen och saltar på riktigt med torrsalt så att det fungerar även om ett lätt regn skulle falla.
I Stenungssund på västkusten har vi inte alls samma snömängder som norr om Dalälven, som kollegan Beckman pratade om. Men nog borde vi ha resurser att inte ha blankis och svartis på Europavägen E6.
Jag ser en parallell i att hastigheten sänks från 90 kilometer till 80 kilometer på 121 mil i stället för att investera i att stärka vägarna, så som vi pratade om i förra debatten. Min tolkning är att infrastrukturministern är nöjd och att en massa pengar har använts för att göra vägarna smalare och mindre framkomliga för tunga fordon. Fru talman! Vinterväghållningen fungerar inte. Vi ska antingen sänka farten eller ställa fordonen.
Med regeringens politik kommer vägnätet att fortsätta förfalla, och det är framför allt på landsbygden som det blir allt sämre.
Sofia Westergren (M):
Jag blir lite förtvivlad när jag hör justitieministerns svar. Jag vill göra en liten sammanfattning. Vi vet att hästar far illa på grund av konsumentköplagen. Vi vet att privatpersoner utestängs från hästköp. Det stöd till privatpersoner som de så väl behöver utestängs på grund av konsumentköplagen.
Hästföretagare lägger ned eller begränsar sin verksamhet till enbart sådant som omfattas av köplagen. Det finns heller inte möjlighet att slippa konsumentköplagen. Om jag som privatperson köper en häst kan jag inte få lov att slippa konsumentköplagen.
Jag hör hästföretagare säga att de i stället för att sälja till en privatperson hellre säljer hästen för kanske 200 000 till, med köplagens regler. Vi hör hästjuristen Malin Wikström säga att hon gärna slipper alla rättsprocesser som har med konsumentköplagen att göra. Den är nämligen inte rättvis. Konsumentköplagen togs fram för döda ting.
När man köper ett kylskåp av en stor vitvarukedja funkar konsumentköplagen utmärkt för att stärka köparens roll, men den som ska köpa en häst för kanske flera hundra tusen och behöver stöd och hjälp kan inte få inte det.
Vi hörde Lisen Bratt Fredricson säga att hon inte kan hjälpa sin granne att köpa en häst, för då hamnar hon i kläm som mellanhand och får konsumentköplagen smetad på sig. Jag vill ytterligare en gång höra med justitieministern: Kan du se att konsumenterna - privatpersonerna - hamnar i kläm i konsumentköplagen?
Sofia Westergren (M):
Jag tackar Ann-Charlotte Hammar Johnsson för en bra interpellation. Företagen och arbetslinjen utgör grunden för all vår välfärd. Den transparens som Lars Beckman pratade om måste finnas.
Vi måste kunna ta del av det som ligger till grund för finansministerns beslut. Omställningsstöd måste finnas för att rädda företag så att vi har jobb att gå till efter pandemin.
Jobben är ju kärnan för skatteintäkter till välfärden. Reglerna har nu gjorts om, och företagare som har anpassat sig till de tidigare reglerna hamnar i kläm.
Det är viktigt att hjälpa dessa företagare inom säsongsbaserade verksamheter, restaurangnäring och så vidare så att dessa arbeten finns kvar efter pandemin. Fru talman! Vad ska ministern göra för att hjälpa de företagare som hamnar i kläm?
Sofia Westergren (M):
Företagen och arbetslinjen - det är detta som ger grunden för all vår välfärd. I Stenungsund, som jag kommer ifrån, gör jag många företagsbesök tillsammans med kommunalrådet Maria Renfors. Detta är något som är oerhört viktigt och givande i allt politiskt arbete.
Det översta på företagens önskelista är långsiktighet, för då har man möjlighet att anpassa sig efter det regelverk som finns. Men när regelverk ändras hamnar man i kläm. Jag förstår känslorna när man nu ser sitt livsverk - ett livsverk som kanske har arbetats upp under generationer - spolas ut med badvattnet.
Min fråga till ministern är därför, fru talman: Det är uppenbart att företag hamnar i kläm. Vad kan vi göra för att stödja livskraftiga företag som har byggts upp under lång tid men nu spolas bort?
Sofia Westergren (M):
Det här med enskilda avlopp är en kostsam process. Det är klart att vi vill ha rent vatten. Det vatten vi har är det vatten vi ska ha även i framtiden. Det är ingenting som det blir mer av. Det är klart att vi ska vara rädda om vattnet.
När jag blev kommunstyrelsens ordförande i Stenungsund var det just den här frågan som engagerade mig mycket. Jag är beredd att säga att det fanns en aktivism hos miljö- och hälsoavdelningen.
De hade nog påverkat de tidigare politikerna, som hade skrivit att det skulle vara ett nollutsläpp för det som omfattades av översiktsplanen. Vi människor har inte ett nollutsläpp oavsett om vi bor på landsbygden eller i stan med kommunalt avlopp. Avloppen ska fungera bra oavsett om de är privata eller kommunala.
Vi människor gör ett visst avtryck, ett visst märke, där vi befinner oss. Att hela tiden jaga på landsbygden med olika propåer kan ibland kännas som att man i Sveriges politik inte vill att folk ska bo på andra platser än i tätorterna.
Det är precis som min kollega Beckman säger: En sommarstuga i Värmland som inte är ett åretruntboende behöver ett annat avlopp än ett åretruntboende för ett hushåll med fem medlemmar.
Kanske skulle toaletten i den lilla stugan i Värmland inte ens behöva ha något avlopp. Då tänker jag på att det finns toaletter som har en annan lösning än att avloppet går ut i en brunn som det sedan kommer en tankbil och suger ur. Det finns andra förbränningar. Någonting som man funderar mycket på är att vi spolar med dricksvatten i toaletterna.
Det går åt otroliga mängder dricksvatten som vi bara spolar igenom. Det där skulle man behöva se över och ta reda på om vi kan ha något annat att spola iväg bajset med än dricksvatten av högsta kvalitet. Jag kan tycka att vi behöver ha en rättssäkerhet när det gäller avlopp.
Våra kommunmedborgare ska inte behöva känna sig jagade av den kommunala miljö- och hälsaavdelningen, som kanske också förordar ett särskilt märke på ett reningsverk. Det kan också vara som i mitt fall, där avdelningen helt var emot minireningsverk på vad jag tyckte var osakliga grunder.
Jag vill fråga statsrådet om han vill jobba för att vi får en nationell lagstiftning som kan kännas rättssäker så att inte aktivism i dessa avdelningar ska kunna frodas. Vi behöver ta hand om alla avlopp, även dem på landsbygden.
Ofta är de människor som bor på landsbygden närmare naturen och miljön, och de vill också ha rent vatten.
Sofia Westergren (M):
Det är viktigt att den enskilda personen känner att det finns en rättssäkerhet och en likvärdighet med det kommunala systemet. I dag kan den enskilde åka på en avgift på låt oss säga 200 000 för att åtgärda ett avlopp som någon tjänsteman från miljöavdelningen har bestämt, trots att vi vet att det är svårt att testa en markbädd.
Det är svårt att fastställa vilken reningsgrad en markbädds utlopp har. Vi vet att underhållsskulden på de kommunala ledningarna är 800 miljarder.
Om man har tittat på hur rören frätts bort förstår man att det är väldigt stora belopp. Där vätskan ligger finns röret. Ovanpå finns det inte kvar. Det är bortfrätt sedan lång tid tillbaka. Jag vill göra ett starkt medskick: Vi kan inte kriga mot landsbygden. Vi måste ta hand om varje person.
Sverige måste vara ett land där man kan bo i hela landet. Vi behöver stå upp för landsbygden på ett mer rättssäkert sätt. Jag vill fråga ministern om han vill fortsätta med det arbetet så att vi tar hand om alla våra invånare - även invånare på landsbygden.
Sofia Westergren (M):
Tack, ministern, för svaret! Sverige har ett frikostigt bidragssystem, vilket har gjort att många har valt att bosätta sig här. I dag beräknas 20 procent av Sveriges befolkning vara inflyttad. 675 000 utrikes födda i arbetsför ålder är inte självförsörjande.
Moderaterna föreslår ett bidragstak på 12 000 kronor och en tydlig kvalificering för att ta del av välfärden. Det måste löna sig att arbeta. Det är en central del av integrationen. Moderaterna ser det som rimligt att en person som lever på bidrag har ungefär 75 procent av det som en person som arbetar tjänar. Förväntningarna måste vara höga på att alla arbetar efter bästa förmåga.
Om man kan få lika mycket pengar för att vara hemma som för att jobba väljer många att inte jobba. Jag vill berätta om en kille som promenerade från flyktingförläggningen Tjörnbro park över Tjörnbroarna till ett arbete på en hamburgerrestaurang i Stenungsund. Han tjänade inte mer på att arbeta än att få bidrag. Men han kände ändå att det var rätt och riktigt och har nu gått vidare i livet till ett annat arbete som ger lite mer betalt.
Killen berättade om sin rumskamrat som häcklade honom för att han valde att ställa klockan trots att han inte tjänade några pengar på det. Moderaterna vill se till att killen som varje dag promenerar till arbetet ska tjäna mer än hans kompis som väljer att ligga kvar i sängen. Arbete ska alltid löna sig.
Nästa allvarliga problem är att killen som ligger kvar i sängen aldrig kommer att integreras på ett bra sätt, utan han hamnar i permanent utanförskap. Utanförskapet beräknas kosta Sverige 270 miljarder per år. Det är pengar som regeringen i dag lånar till. Det är stora summor som skulle kunna användas till att höja garantipensionen, till äldreomsorg, till skolor, till polis, till sjukvård, till miljö, till vägar, till infrastruktur med mera.
Förutom att utanförskap är en personlig tragedi kostar det skattebetalarna ofantliga summor. Bara hälften av alla utrikes födda är självförsörjande. Bidragslinjen behöver ersättas av arbetslinjen. Fru talman! Tänker statsrådet vidta några åtgärder för att det alltid ska löna sig att ställa klockan och gå till jobbet?
Sofia Westergren (M):
Vi är överens såtillvida att det alltid ska löna sig att arbeta och att de som faller ur på grund av oförmåga behöver ett tryggt skydd. För att klara det behöver vi ha fler som är med och bidrar.
Det var vad som hände under Alliansens tid då den arbetsföra befolkningen ökade så att fler var med och bidrog till statskassan. På detta vis stärks även pensionerna. Det är de som arbetar som betalar in till de pensioner som sedan betalas ut när man är över 65 och uppbär pension. Det är så vår modell ser ut.
Det är därför av oerhört stor vikt att vi får integrationen att fungera bra så att alla de som kan ingå också gör det på ett bra sätt och arbetar. Vi har utmaningar på området.
Den stora klyftan i samhället finns mellan dem som har ett arbete och dem som inte har det. En stor mängd människor har kommit till vårt land, och dem behöver vi hjälpa så att de kan komma ut på arbetsmarknaden och bidra till den gemensamma statskassan.
Vi behöver prata om arbetslösheten och inte hänga upp oss på sysselsättningsgraden. Framför allt behöver vi tala om arbetslöshet kontra självförsörjning. Det behövs fler i vårt land som är självförsörjande för att stärka tryggheten för dem som behöver det, det vill säga de som behöver social omsorg och som behöver ha sin pension.
Den senaste siffran för arbetslösheten ligger nu på 10 procent. I denna grupp arbetslösa finns en stark koppling till att vara utlandsfödd, ha låg utbildning men även ha språksvårigheter. Det finns även annan kultur i botten med traditionen att kvinnor inte arbetar.
Här återfinns en stor grupp människor som inte är den grupp som ministern talar om, det vill säga människor som har slagits ut från arbetsmarknaden och inte kan arbeta. Jag talar om en annan grupp människor som behöver hjälp att komma ut i arbetslivet och integreras.
Vi behöver stå upp för alla de kvinnor som blir kvar i ett utanförskap i hemmet för att de inte behärskar språket eller på annat sätt inte kommer ut i samhället. För dem blir tillvaron väldigt osäker.
Sofia Westergren (M):
Jag vill uppehålla mig vid killen från Tjörnbro park som ställde klockan och gick de här kilometerna över broarna till hamburgerbaren, där han fick sitt första arbete. På den tiden kunde han inte svenska, utan han lärde sig språket på jobbet. Det är ett bra exempel på hur det kan gå till med integrationen.
Men jag blir lite fundersam över att hans rumskamrat kunde ligga kvar i sängen och få lika mycket pengar som killen som gick till hamburgerrestaurangen. Det har betydelse om en person har gjort någonting för att få pengarna den 25:e eller bara får pengar för att ligga kvar i sängen.
Jag tror att det gör någonting med en person. Jag pratar alltså inte om de personer som har slitit ut sig i ett arbetsliv och inte längre kan arbeta.
Jag tycker verkligen att vi ska ha en grundtrygghet, så att man kan känna sig omhändertagen om man sliter ut sig eller har oturen att drabbas av sjukdom eller annat som gör att man behöver omvårdnad. Fru talman!
Jag vill fråga ministern vad han vill säga till killen som gick över broarna till jobbet på hamburgerrestaurangen men hade en rumskamrat som låg kvar i sängen och tjänade lika mycket pengar.
Sofia Westergren (M):
LAS har varit i behov av modernisering länge. Lagen om anställningsskydd kommer ofta upp som skäl till att företag väljer att inte anställa. Fru talman! Som företagare med 10-15 anställda vet jag att det här förslaget kommer att ge färre jobb, inte fler. Jag vet hur LAS fungerar när man är ett litet företag.
Arbete finns och behöver göras. Det kan inte vara så att arbete ska finnas för att sysselsätta en person. Det är fel fokus. Det är inte de riktiga skattepengarna som produceras i det förhållandet. Då pratar vi sysselsättningsgrad och extratjänster. Sysselsättningsgrad kan handla om endast en timme i veckan i en aktivitet vid Arbetsförmedlingen eller någonting annat.
Det kan vara bra för den enskilda personen, men det handlar inte om generering till statskassan utan om konsumering av statskassan. Producerar gör livskraftiga företag med anställda som driver företaget framåt och uppåt.
Så gott som alla företagare jag känner och pratar med har råkat ut för en anställd som inte längre producerar och driver företaget framåt och uppåt, en anställd som behöver lösas från företaget för att båda ska kunna gå vidare på skilda vägar. Därför ska LAS moderniseras. Moderaterna står bakom lagförslaget om en moderniserad LAS.
Nu har parterna gjort upp, och något helt annat ligger på bordet. Det som skulle vara kostnadsneutralt har ändrats till något helt annat, som min kollega Beckman sa i sitt förra anförande. A-kassan ska stärkas, höjas, bli obligatorisk och i framtiden tillhöra facket.
Det är alltså facket som i framtiden kommer att höja a-kassan när facket ser behov av det. En förbättring på marginalen ligger på bordet. Tidigare har man kunnat undanta två personer; nu kommer det att ökas i någon omfattning, lite oklart hur.
Visstidsanställningen justeras så att kvalificeringstiden kortas ordentligt och medför en säkrare anställning för den anställde. Men de företag som ofta använder visstidsanställning kommer antagligen inte att anställa fler. Det kommer att höja tröskeln för första jobbet på restaurangen, första jobbet för ungdomar och första jobbet för utlandsfödda.
De kommer att få svårare att ta klivet in på arbetsmarknaden. Den värsta delen av LAS-förslaget, den dyraste och den som är svårast att motivera, är att friår light kommer att dyka upp. Har du arbetat i åtta år ska du ha rätt till åtta månaders ledighet på skattebetalarnas bekostnad.
Det är ännu oklart vad som ska läras, om det ska vara knyppling eller flugfiske, oavsett vilket yrke du har. Det kallas för kompetenshöjning, men till vad saknas uppgift om. Fru talman!
Är det rimligt att Sveriges skattebetalare ska betala för friår light för att anställda ska lära sig något den anställde vill men som kanske inte Företagarsverige frågar efter?
Sofia Westergren (M):
Det talas om ett helhetsgrepp om arbetsmarknaden. Arbetsmarknadsministern sa tidigare att ett välfärdsland behöver ha starka företag, och jag håller med. LAS har varit svårt för många företag, och nu nämner arbetsmarknadsministern att vi ska stärka den anställde.
Jag tänker på alla säsongsarbetare som kommer att få en starkare anställning. Det kommer att bli svårare för företagen som ska vara starka i ett välfärdsland. Regeringen gör det allt svårare för företagen som ska uppskattas mer än beskattas och som ger jobb, skatteintäkter och grunden för all vår välfärd.
Trösklarna höjs, och det blir allt svårare för företagen. Fru talman! Jag vill fråga arbetsmarknadsministern om hon tror att förslaget kommer att leda till fler eller färre jobb.