Stefan Attefall (KD):
Jag delar uppfattningen om att upprustningen av miljonprogramsområdena är en stor utmaning. Jag försökte bara identifiera vad statens roll är i sammanhanget, därför att den dag staten säger att det finns en penningkran att sätta på kommer man inte att göra renoveringar innan man vet vilka spelreglerna är. Sedan kommer man att anpassa sig efter statliga subventioner. Då vet vi av erfarenhet att det krävs enormt mycket pengar för att det ska bli någon effekt.
Socialdemokraterna hade tillsammans med Vänsterpartiet och Miljöpartiet ett förslag i valrörelsen om ett ROT-avdrag för miljonprogramsområdena. Noterbart är att Socialdemokraterna inte har något sådant förslag i sitt budgetalternativ i dag. Då hade dessa pengar räckt till omkring 760 kronor per kvadratmeter för upprustning. Men vi vet att kostnaden för att rusta upp en lägenhet i miljonprogramsområdena kanske rör sig om 6 000-12 000 kronor per kvadratmeter.
De miljarder i sitt budgetalternativ som de ville satsa skulle alltså bara räcka till en bråkdel av kostnaden och skulle få en mycket marginell effekt på hyran för människor som bor i områdena. Detta illustrerar vilka enorma pengar det är om man generellt skulle börja rikta subventioner till alla hus. Då kommer man till de gränsdragningsproblem som jag beskrev i mitt förra inlägg: Vem ska få och vem ska inte få?
Varför ska de som har skött sig och rustat upp sina hus inte få några pengar när andra som inte har skött sig ska få det? Jag delar helt uppfattningen att vi måste vara tuffa mot dem som inte sköter om sina fastigheter, alltså mot dem som missköter sina fastigheter så att det blir en dålig bostadsmiljö. Men här finns det en lagstiftning i dag. Kommuner, Hyresgästföreningen och enskilda boende kan göra anmälningar till Hyresnämnden.
Man kan utdöma vitesföreläggande och säga att vissa åtgärder måste vidtas och till och med besluta om tvångsförvaltning av fastigheter om det går riktigt illa och riktigt långt. Yilmaz Kerimo säger att vi ska ha ett kreditgarantisystem. Kan någon här berätta vilket kommunalt bostadsbolag som har problem med finansieringen av sina upprustningar?
Kan någon här berätta vilka privata företag i miljonprogramsområdena som har det? Jo, det kan finnas ute i landsbygden, i glesbygden och i Småortssverige där det finns ett överskott på bostäder. Där kan det möjligtvis finnas en del som har problem med finansieringen. Det stora antalet lägenheter finns dock i våra storstäder och i större städers förorter. Där är inte finansieringen problemet.
Sedan kan jag upplysa om att det faktiskt redan finns ett kreditgarantisystem i Sverige i dag, vilket vi förstärkte i våras så att man kan få uppemot 16 000 kronor per kvadratmeter i garanti från statens sida. Det tar vi dock ut en avgift för. Det måste vi göra. Det innebär att man får betala lite grann för att få kreditgarantin. Systemet finns, och det blir ett slags merkostnad.
Jag skulle vilja höra: Vilka bostäder rustas inte upp i dag tack vare att finansieringen är problemet? Det är inte där problemet sitter. Problemet sitter i att ha en upprustningstakt som gör att man klarar av det hela och att man efteråt får hyresnivåer som man tycker är rimliga. Det är där problemet sitter.
Vi vet att regelverken är en fördyrande faktor, och då är vi många gånger inne på hur kommunerna själva tillämpar regelverket och självklart även en del centrala regelverk. Här diskuterar jag gärna hur vi kan hjälpa till för att vi ska få en anständig upprustning. Sedan tror jag att vi måste rikta en viss kritik och uppmaningar mot många fastighetsägare, både kommunala och privata, att rusta upp fastigheterna så att vanliga människor har råd att bo kvar i lägenheterna.
Här tror jag att det finns del att göra ibland, när det gäller ivern att rusta upp väl mycket när man ändå är i gång. Där tror jag att man kan behöva en viss sans. Risken är dock stor att vi om vi återinför stora subventioner får just överdrivna upprustningar till alltför höga kostnader, och då blir det skattebetalarna som står för notan.