KBLab/rixvox huggingface dataset:
Elisabeth Svantesson (M):
Peter Hultqvist har frågat mig om jag är beredd att via departementet försöka bidra till att lösa den uppkomna situationen i Långshyttan. Den 19 februari i år ställde Peter Hultqvist en liknande fråga om vilka åtgärder jag avsåg att vidta för att stödja de anställda, Långshyttan som samhälle och Hedemora som kommun mot bakgrund av beskedet om att Outokumpu planerar att lägga ned Klosterverken i Långshyttan . I svaret på den frågan beskrev jag de förslag till åtgärder för tillväxt och jobb som regeringen presenterat i budgetpropositionen för 2014.
Jag tog också upp att Dalarna är ett av de län som kommer att få ta del av medlen från EU:s sysselsättningsinitiativ för unga. Målet för regeringens politik är full sysselsättning. Sedan regeringen tillträdde 2006 har en rad reformer genomförts för att stärka arbetslinjen. Detta har medfört att sysselsättningen har ökat med 200 000 personer. Arbetslinjen ska genomsyra arbetsmarknadspolitiken och är grundläggande för utformandet av en långsiktigt hållbar arbetsmarknadspolitik.
Regeringen fortsätter arbetet med att stärka jobbchanserna för dem som befinner sig i arbetslöshet. För dem som drabbas av arbetslöshet samverkar Arbetsförmedlingen med regionala krafter för att så snabbt som möjligt åter etablera dem på arbetsmarknaden. Förste vice talmannen meddelade att Peter Hultqvist som framställt interpellationen var förhindrad att delta i överläggningen.
Elisabeth Svantesson (M):
Företag startar, företag växer. Ibland säljs företag och ibland läggs företag ned. Arbetsmarknaden förändras. Det skapar ofta en stor oro, särskilt när stora företag lägger ned på en liten ort som det nu verkar ske i Långshyttan. Det är en oro som drabbar de anställda och naturligtvis alla ortsbor. Jag känner starkt med dem som drabbas.
Min statssekreterare tog nyligen initiativ till ett besök i Långshyttan och träffade det aktuella företagets ledning och de fackliga representanterna på arbetsplatsen. Hon träffade landshövdingen, företrädare för kommunen och Trygghetsrådet för att bilda sig en uppfattning om läget och också för att se hur man nu samverkar och arbetar framåt. Vi ska klart för oss att det här är i ett rätt så tidigt skede. Företag har i alla dessa situationer ett väldigt stort ansvar.
Det ligger ett också tungt ansvar på företaget under tiden som det förs MBL-förhandlingar och omställningsdiskussioner. I det här sammanhanget vill jag särskilt lyfta fram att när det läggs den här typen av varsel är det ju långt ifrån alla som direkt leder till arbetslöshet för människor. Många finner nya jobb innan de blir arbetslösa.
Trygghetsorganisationerna, som inte så många här hittills har nämnt, gör ett väldigt stort arbete med råd, stöd, utbildning och vägledning. Det tycker jag är viktigt att visa på och också att lyfta fram, för det är ju en viktig del i det omställningsarbete som sker på svensk arbetsmarknad. Det är också viktigt att det finns en offentlig struktur. Här har Arbetsförmedlingen en stor vana och erfarenhet att jobba med varsel och uppsägningar.
Jag menar att den bästa kunskap om vad som behövs i Långshyttan finns ändå i regionen. Jag vet att man har stor erfarenhet av detta, och det är särskilt viktigt att alla berörda parter nu träffas och fortsätter att samverka kring hur man bäst och gemensamt möter framtiden. Det är också därför som huvudansvaret för de regionala tillväxtresurserna ligger just hos länen.
Tillsammans med länens egna prioriteringar och insatser skapar regeringens satsningar inom näringspolitiken och den regionala tillväxtpolitiken mycket goda förutsättningar för regional tillväxt och attraktionskraft i alla delar av länet. Det här gör man allra bäst i de regioner som berörs. Vi har årligen tillfört medel till länen för regionala tillväxtåtgärder.
År 2014 - det här året alltså - tillfördes Dalarna drygt 76 miljoner kronor fördelat på länsstyrelsen och regionförbundet Region Dalarna. Detta är medel som ska förbättra länets möjlighet att verka för en strukturomvandling och en förnyelse av näringslivet. Det gäller även EU:s strukturfonder, och vi är en del av EU.
Det är inte de där nere som ger oss pengar, utan det är en del av den union som vi är med i. Även EU:s strukturfonder är ett viktigt instrument, både för den lokala och för den regionala tillväxten i landet. Under nästa programperiod, det vill säga 2014-2020, tilldelas programmet som gäller norra Mellansverige, där Dalarna ingår, medel även från Europeiska regionala utvecklingsfonden.
Det är stora och betydande utvecklingsmedel som bidrar till tillväxt och konkurrenskraft i länen.
Elisabeth Svantesson (M):
Precis som jag sade i mitt förra inlägg förstår jag den oro som många känner, både på orten och i företaget som nu har beslutat om nedläggning.
Det är viktigt att inte spä på den oron genom att - som Socialdemokraterna gör här i riksdagens kammare - peka ut att nästa fas för de här personerna skulle vara sysselsättningsfasen. Låt oss komma ihåg hur svensk arbetsmarknad fungerar. På svensk arbetsmarknad jobbar vi med omställningsförsäkringar i ett väldigt tidigt skede.
Arbetsmarknadsdepartementet - för frågan handlar ju om vad Arbetsmarknadsdepartementet gör här - har genom statsekreterare varit på plats, som jag sade i mitt förra inlägg. Det är viktigt att vi gör saker tillsammans.
Det allra bästa och viktigaste för Långshyttan är att berörda parter som kommunen, näringslivet, trygghetsorganisationerna och Arbetsförmedlingen nu samverkar för att använda de verktyg och insatser som faktiskt finns för de individer som drabbas av nedläggningen.
Jobben är vår viktigaste fråga, och det är inte en slump att jobben har blivit över 200 000 fler i en lågkonjunktur. Vi kan åka ned till Öresund, till Danmark, och se hur de har haft det där. Där har jobben blivit färre under den här tiden. Vi är väldigt tydliga med att vi vill satsa på konkurrenskraft. Vi har till exempel sänkt bolagsskatten. Vi vill att det ska vara enkelt att anställa och satsa på dem som står långt bort från arbetsmarknaden. Socialdemokraterna har konsekvent sagt nej till våra förslag.
När vi säger att vi ska satsa på jobb vill Socialdemokraterna återigen satsa på transfereringssystem och bidrag. Det har vi hört i den här debatten. Jag ser att den politik som vi har leder till att jobb växer till i många olika sektorer. Även industrijobb är en absolut grundsten för svensk tillväxt och konkurrenskraft. Vi ska ha en industri som lever och utvecklas. Jag har haft förmånen att resa runt i hela Sverige och träffa många som jobbar inom olika sektorer. Jag har träffat unga personer som har funnit sin väg in i industrin.
Det är viktigt för framtidens konkurrenskraft. Vi kommer att ha industriföretag även i framtiden, så även i Dalarna.
Elisabeth Svantesson (M):
Hillevi Larsson har frågat mig vad jag som arbetsmarknadsminister gör mot bakgrund av att mötena mellan arbetslösa och Arbetsförmedlingen minskade med en miljon förra året, vilka åtgärder jag avser att vidta för att arbetsförmedlarna ska hinna träffa de arbetslösa och ge dem individuellt stöd samt vad jag anser är viktigast: ökad kontroll av arbetslösa eller kvalificerad hjälp för att öka jobbchanserna? Arbetsförmedlingens centrala uppgift är att på ett effektivt sätt sammanföra dem som söker arbete med dem som söker arbetskraft.
För att matchningen ska fungera väl är sökaktiviteten bland de arbetssökande central. En av de faktorer som påverkar sökaktiviteten är uppföljningen av de arbetssökande, bland annat genom de möten som genomförs mellan arbetsförmedlaren och den arbetssökande. I Arbetsförmedlingens årsredovisning för 2013 beskrivs att antalet möten med de arbetssökande minskade 2013 jämfört med 2012.
Av samma redovisning framgår även att nivån vad avser sökaktiviteten bland de arbetssökande låg på samma nivå och att andelen av de inskrivna individerna som gick till arbete ökade. Regeringens inriktning är att sökaktiviteten ska öka bland annat genom tydligare krav och uppföljning. Arbetsförmedlingen har ett viktigt uppdrag, och regeringen har höga förväntningar på myndigheten. Samtidigt har Arbetsförmedlingen själva ålagt sig hårdare krav än vad som krävts av regering och riksdag, bland annat vad avser upprättande av handlingsplan.
Den nytillträdda generaldirektören har redan minskat på en del av denna interna kravställning. I Arbetsförmedlingens uppdrag ingår både att stödja de arbetssökande och att följa upp de arbetssökandes sökaktivitet. Det ena är inte viktigare än det andra, utan båda uppgifterna syftar till att få de arbetssökande i arbete.
Elisabeth Svantesson (M):
Eva-Lena Jansson har frågat mig om regeringen avser att vidta några åtgärder för att begränsa arbetsgivarnas möjlighet att utnyttja visstidsanställning och om regeringen avser att ge riksdagen information om innehållet i det hemligstämplade brevet från EU-kommissionen i enlighet med 10 kap. 3 § riksdagsordningen. Tillsvidareanställningar är grunden på svensk arbetsmarknad och har sedan 1990-talet utgjort drygt 80 procent av alla anställningar.
Visstidsanställningar är ofta ett viktigt första steg in på arbetsmarknaden, inte minst för unga och utrikes födda. Uppgifter från Eurostat visar att Sverige ligger bland de länder som har allra störst flöden från tillfälliga till fasta jobb. Varje kvartal går ungefär 70 000 personer från en tidsbegränsad anställning till en tillsvidareanställning. Regeringens uppfattning är att de svenska reglerna om visstidsanställningar är förenliga med det så kallade visstidsdirektivets bestämmelser.
Mot bakgrund av de synpunkter som kommissionen har haft har regeringen i två promemorior föreslagit vissa lagändringar i syfte att tydliggöra regelverket. Att vi inte har gått vidare med förslagen beror bland annat på att arbetsmarknadens parter har haft vitt skilda uppfattningar om någon ändring behöver göras.
Som jag har sagt tidigare här i kammaren tycker jag att det är angeläget att skapa en större klarhet runt hur användningen av tidsbegränsade anställningar i Sverige ser ut, inte minst mot bakgrund av den debatt som förs om frågan om omfattningen av längre perioder av upprepade visstidsanställningar. Arbetsmarknadsdepartementet diskuterar just nu med Statistiska centralbyrån hur en sådan kartläggning kan se ut. När det gäller den andra frågan hänvisar Eva-Lena Jansson till en bestämmelse i riksdagsordningen.
Den bestämmelsen gäller regeringens ansvar att informera riksdagen om sin syn på de dokument som Europeiska unionens institutioner överlämnat till riksdagen och som regeringen bedömer som betydelsefulla. Detta sker normalt genom faktapromemorior. Regeringen lämnar också fortlöpande information till utskotten om vad som sker inom ramen för arbetet i EU.
Utskotten får således information om både pågående lagstiftningsarbete och pågående överträdelseärenden som inletts mot Sverige och vilken inställning Sverige har i de frågor som aktualiseras.
Elisabeth Svantesson (M):
Tack till Eva-Lena Jansson för interpellationen! Svensk arbetsmarknad ska präglas av ordning och reda och goda villkor. Arbetsgivare som har ett arbetskraftsbehov som sträcker sig över en längre tid bör erbjuda tillsvidareanställning. Där är Eva-Lena Jansson och jag helt överens. Det är också det naturliga, och så ser det ut i de allra flesta fall. Av alla anställda i Sverige hade drygt 80 procent tillsvidareanställning, det vill säga fast anställning, år 2013.
Det är samma nivå som det har legat på under de senaste 25 åren. Andelen tidsbegränsade anställningar har varit ungefär densamma sedan den tidigare socialdemokratiska regeringens tid. Om något har de minskat lite sedan 2006. Samtidigt som tillsvidareanställning är grunden på svensk arbetsmarknad är tidsbegränsade anställningar också viktiga.
För företagen handlar det om att de har möjlighet att anpassa sin verksamhet efter nya förutsättningar, såväl bättre som sämre. Denna möjlighet att anpassa sig är avgörande för att behålla konkurrenskraft. Och tidsbegränsade anställningar är också en viktig bro in på arbetsmarknaden, särskilt för unga personer och för andra med svårighet att finna en plats på arbetsmarknaden.
En siffra som jag tycker är viktig att lyfta fram i sammanhanget är den som kommer från Eurostat och som visar att Sverige är bland de länder som har det allra största flödet från tillfälliga anställningar till fasta jobb. Det är viktigt, för det bekräftar att det ofta är en väg just till fast anställning. Vid mina många resor runt om i Sverige pratar jag med många arbetsgivare och många medarbetare. Många arbetsgivare använder sig av just visstidsanställningar i tider av osäkerhet.
För dem som anställs kan det också vara den första chansen att få in en fot på arbetsmarknaden och för en ung person att få den första raden i cv:t. En begränsning av möjligheterna att använda tidsbegränsade anställningar skulle inte automatiskt leda till erbjudanden om tillsvidareanställning. Eva-Lena Jansson frågade mig vilken uppfattning jag har. Men regeringens uppfattning är tydlig. Vi tycker att de svenska reglerna, om visstidsanställningar, är förenliga med visstidsdirektivets bestämmelser.
Det är alltså svaret på den frågan.
Elisabeth Svantesson (M):
Eva-Lena Jansson tar upp de synpunkter som kommit från kommissionen gällande det svenska regelverket. Regeringen har en god dialog med kommissionen i det här ärendet, men vi anser fortfarande inte att våra regler skulle strida mot de krav som ställs i visstidsdirektivet. Det är den dialogen vi för med kommissionen. Det finns inga fall i Arbetsdomstolen om missbruk av visstidsanställningar genom stapling på det sättet som kommissionen exemplifierar i överträdelseärendet.
Parterna verkar som sagt ha ganska olika uppfattningar om huruvida det föreligger ett missbruk av visstidsanställningar. När det påstås saker i debatten är det viktigt att fakta reds ut. Jag vill veta hur saker och ting förhåller sig, men jag ändrar inte lagar på grund av en opinionsundersökning som ett visst fackförbund gjort och inte heller på grund av någonting som Svenskt Näringsliv gör. Det är viktigt att vi går på djupet med en undersökning för att ta reda på hur det verkligen förhåller sig.
Det är det vi nu gör tillsammans med Statistiska centralbyrån. Det är först när vi känner till fakta som vi kan bestämma om och hur vi ska gå vidare. Sverige har tagit kommissionens kritik på allvar och tidigare också gått med på att förtydliga lagen, även om vi i grunden tycker att den uppfyller visstidsdirektivet. Som jag sade har vi lagt fram två olika förslag, men det har inte funnits tillräckligt brett stöd för dem.
När det gäller brevet som Eva-Lena Jansson hänvisar till tror jag att det är viktigt att komma ihåg att det riksdagsordningen talar om är det som Europeiska unionens institutioner lämnar över till riksdagen och som regeringen sedan bedömer som betydelsefullt. Det är det som den paragrafen handlar om. Vad beträffar det hemligstämplade brevet har det gjorts en sekretessprövning - jag har sagt det tidigare i kammaren - i samband med att handlingen begärdes ut.
Då bedömdes det att så kallad utrikessekretess gäller för den handlingen, och eftersom sekretess råder kan jag inte berätta mer om innehållet i kommissionens svar.
Elisabeth Svantesson (M):
Vi har en god dialog med kommissionen i den här frågan. Det är viktigt också framöver. Jag vill ändå upprepa några saker. Visstidsanställningar är en viktig del av svensk arbetsmarknad, men arbetsgivare som har ett arbetskraftsbehov som sträcker sig över en längre tid ska erbjuda tillsvidareanställning. Det är det naturliga, och som jag sade tidigare är det så det ser ut i de allra flesta fall.
På mina resor runt om i Sverige möter jag ofta unga som börjat med en tidsbegränsad anställning och sedan fått fast jobb. Det har varit en väg in för dem. Men självfallet är missbruk av visstidsanställningar inte acceptabelt. Jag vill inte vidta åtgärder när det gäller lagstiftningen utan att veta om de träffar rätt, och jag fattar inte beslut utifrån opinionsundersökningar eller rapporter skrivna av parterna.
De är viktiga att ta in, men jag vill ha en bredare och mer djupgående bild. Därför tror jag att det är bra för alla att vi låter Statistiska centralbyrån göra undersökningen. Jag vill inte i onödan begränsa flexibiliteten på arbetsmarknaden, men om något ska göras ska det vara bra. Det ska inte försämra människors möjlighet att få jobb.
Nu går vi vidare med kartläggningen, och utifrån den fortsätter vi framåt.
Elisabeth Svantesson (M):
Tack, Eva-Lena Jansson och Patrik Björck, för debatten. Det är viktigt att fortsätta att jobba med matchning. En angelägen åtgärd som den här regeringen har vidtagit är ju arbetskraftsinvandring. Man kan ju undra en sådan här dag varför Socialdemokraterna är så njugga till den arbetskraftsinvandring som har underlättat för så många företag runt om i Sverige att hitta kompetens. Mitt mål är att fler ska ha ett jobb att gå till.
Jag träffade Kristina i Borås när jag var där och gick runt och talade med olika medarbetare på en arbetsplats. Hon hade varit i sysselsättningsfasen och kommit in på en praktik, och nu hade hon anställning. Att se den glädjen och ta del av hennes berättelse om att ha en egen försörjning, att ha en arbetsplats och att ha ett jobb att gå till, det är målet, att fler ska ha ett jobb att gå till. Alliansen kommer att fortsätta att möta Sverige och väljarna med ett jobbprogram.
Det handlar först och främst om förutsättningar för hur jobben kan bli fler. Det finns ingenting viktigare som vi kan göra än att möta de personer som i dag står långt borta från arbetsmarknaden och att se till att jobben fortsätter att bli fler i Sverige. Det handlar om drivkrafter att delta i arbetskraften, det handlar om utbildning för att stärka vägen till jobb, det handlar om att utveckla våra möjligheter till handel och export.
Men det handlar också om det breda arbete som pågår med att förbättra Arbetsförmedlingen, vässa och utveckla verktyg samt att förbättra de stöd som finns för dem som har svårast att ta sig in på arbetsmarknaden. Mot detta står Socialdemokraterna med samma gamla politik som man förlorade på 2006, då många gömdes och glömdes i utanförskap.
Elisabeth Svantesson (M):
Tack för interpellationerna! Hur jobben ska bli fler och komma fler till del är en fråga som jag gärna debatterar här i Sveriges riksdag. Det är en av de absolut viktigaste frågorna vi har att samtala om och diskutera. Här är skiljelinjen mellan regeringens och Socialdemokraternas politik väldigt tydlig. Jag är övertygad om att det inte finns en universallösning för att se till att fler unga kommer i arbete.
Vi måste jobba med flera vägar därför att ungdomar är olika. För de allra flesta är tiden i arbetslöshet kort, men det är väldigt många unga som ofta har svårt att komma in på arbetsmarknaden. Det är därför vi vill använda styrkan i vår ekonomi och stärka förutsättningarna för att fler unga ska ha ett jobb att gå till. Jag träffar många ungdomar.
Det som de ofta vittnar och berättar om är att många arbetsgivare ställer höga krav - ofta på erfarenhet. Det är just här det blir så svårt för många unga. För att få det där första jobbet måste man ha erfarenhet. Men hur ska man få erfarenhet om man aldrig kommer i arbete? Så kan vi inte ha det. Jag är övertygad om att vi måste stärka övergången mellan utbildning och arbete.
I länder som till exempel Tyskland har man, som vi vet, gjort precis detta. Där fungerar övergången från utbildning till arbete, och man har väl utbyggda lärlingssystem. Det här är någonting som vi ska lära av och som vi lär av. År 2011 tog regeringen initiativ till trepartssamtalen mellan arbetsmarknadens parter. Vi frågade: Vad kan vi göra tillsammans för att fler unga ska komma i jobb?
Utifrån de samtalen har YA-jobben vuxit fram. De har funnits tidigare på svensk arbetsmarknad men i väldigt liten utsträckning. Det handlar helt enkelt om att unga personer ska lära sig jobbet på jobbet. Jag tror att det här är viktigt och ett nytt sätt för unga. Jag besökte Volvosteget i Eskilstuna för några veckor sedan och kunde se dessa unga personer få utbildning och lära sig jobbet på jobbet. En del av dem fortsätter hos Volvo.
Det handlar om kompetensförsörjning för Volvos del, men det handlar också om att de unga får erfarenhet och kan förstärka sitt cv. Jag ser - och jag är övertygad om att vi behöver - fler vägar till jobb. Socialdemokraterna säger att vi inte har någon ny politik. Det här är ett gott exempel på något väldigt nytt där vi tillsammans med parterna har satt oss ned och frågat oss: Vad kan vi göra tillsammans? Staten tar sin del av ansvaret och parterna sin del.
Vi gör detta tillsammans för att öppna dörren för fler unga så att de kan få ett jobb.
Elisabeth Svantesson (M):
Jag började mitt interpellationssvar med att säga att en av de allra största utmaningarna vi har på svensk arbetsmarknad är att fler ska komma in. Men det är också viktigt att se vilka de unga som nu är arbetslösa och som SCB räknar som arbetslösa är. Vilka är de här unga killarna och tjejerna? Vad gör de? Om man inte ser vilka de är och att de är olika kan man nämligen inte sätta in rätt insatser. Det är några som är studerande och söker extrajobb.
De går i nian, på gymnasiet eller på universitetet. Andra studerar i väntan på jobb. Och vissa, de som vi ska prioritera allra mest, har väldigt tufft att komma in på arbetsmarknaden. De har helt enkelt aldrig fått in en fot, aldrig fått ett första jobb. Till Monica Green vill jag säga att unga ska få ett individuellt förmedlingsstöd redan från första dagen. Det är det som gäller. Det finns inget aktivitetsförbud, som Socialdemokraterna till och med skriver ganska mycket om i sin budgetmotion.
Och unga som riskerar att gå utan arbete en längre tid ska få extrastöd, oavsett om det handlar om praktik, utbildning eller en matchning och arbetsgivarkontakter. Från första dagen i arbetslöshet finns det också studiemotiverande kurser. Jag var senast i går på Karlskoga Folkhögskola och träffade unga som hade tappat motivationen eller av andra orsaker slutat skolan alldeles för tidigt. Nu var de tillbaka. Via Arbetsförmedlingen hade de kommit direkt in på en folkhögskola.
De började hitta motivationen att ta upp sina studier igen. Det är en viktig insats som Alliansen har gjort. Vi har också höjt studiebidraget för de unga som vill studera för att få slutbetyg.
Socialdemokraterna presenterade sin budget, och Stefan Löfven deklarerade att han hatar arbetslöshet. Då måste man ändå titta i Socialdemokraternas budget - det har jag gjort vid ett flertal tillfällen - och se vad det är i den här budgeten som skulle göra att fler unga kommer i jobb. Med ett pennstreck sätter man upp ett mål om ett visst antal dagar, eller man säger att man vill ha ett visst antal platser.
Det är till och med så att Socialdemokraterna tycks tro att de, med ett pennstreck i budgeten, under nästa år, 2014, ska lösa det som vi tillsammans med parterna nu jobbar fram och har lagt ned mycket tid och energi på. Men det är inte så jobb kommer till. Jobb kommer till i företag, precis som Raimo Pärssinen var inne på. Jag mötte i går en av de här företagarna, Lennart, som finns i bageri- och konditoribranschen.
Han sade: De satsningar ni har gjort med momssänkning och sänkta arbetsgivaravgifter har gjort att vi i stället för att dra ned under den här tuffa tiden har kunnat växa och anställa. Det finns många olika vittnesbörd från företagare - självklart är det så. Men jag är övertygad om att det har påverkat i väldigt många branscher så att unga faktiskt har fått jobb.