KBLab/rixvox huggingface dataset:
Monica Green (S):
Jag håller med Elisabeth Svantesson om att politik påverkar. Så är det i allra högsta grad. Det är därför tragiskt att se den utveckling vi nu har, eftersom Sverige är ett fantastiskt land. Vi har fantastiska möjligheter, och därför är det trist när människor inte tas till vara.
En person med funktionsnedsättning får vänta i genomsnitt 272 dagar på den kodning som ger rätt till stöd hos Arbetsförmedlingen. Det är i genomsnitt! Här står Elisabeth Svantesson och säger: Nu ser vi dem. Nu tar vi hand om dem. Det gjorde inte ni. Men fakta säger något annat.
Sedan säger Elisabeth Svantesson att det är så att vi har haft en kris. Ja, vi vet att vi har haft en kris. Det är bara det att andra, jämförbara länder har klarat krisen bättre än vi har gjort. Vi brukar inte jämföra oss med Medelhavsländerna, och det gör vi heller inte när det gäller arbetsmarknadspolitiken.
Vi jämför oss med Tyskland, Holland, Finland och länder runt omkring. De har klarat krisen bättre. Hur kommer det sig att de klarar den bättre än vi gör? Då finns det väl ändå någonting här som den borgerliga regeringen borde göra annorlunda och inte bara säga: Vi har en kris.
Därför går det inte att göra någonting, och därför har vi så hög arbetslöshet. Jag vill se åtgärder som faktiskt sätter den arbetssökande främst, som sätter människor i arbete och som faktiskt ger dem den utbildning de behöver. De personer som står långt från arbetsmarknaden har oftast låg utbildning.
Ni valde att kalla våra arbetsmarknadsutbildningar för Ams-trams, och det var något fult. Nu skjuter ni dock tillbaka ganska mycket av det, och det välkomnar jag. Nu kallar ni det för satsningar. Men detta räcker inte. Man måste göra mer. Man måste veta vad man ska göra mer för att få tillbaka dem till arbetsmarknaden.
Elisabeth Svantesson säger att er politik har lett till fler jobb. Även om vi är fler har också jobben blivit 200 000 fler, säger hon. Då skulle jag vilja fråga: När tillkom de jobben? Vi vet ju att 2006 tillkom 153 000 nya jobb. Året efter tillkom 80 000 nya jobb.
År 2008 kom jobbstoppet. Det inträffade något mer då, nämligen att den moderata politiken började bita. Det var ju så Anders Borg uttryckte det: Det kommer att ta två år innan vår politik börjar bita. Er politik började alltså bita samtidigt som den internationella krisen satte in, och jobbstoppet slog till med full kraft. Det är så vi har haft det. Sedan går vi här och stampar med denna höga arbetslöshet.
Jag vill ändra på det, och det kommer vi socialdemokrater att göra efter valet 2014.
Monica Green (S):
Jag uppskattar att Elisabeth Svantesson vill ha en seriös diskussion om det här. Det är bättre än de rosaskimrande bilderna som vi får höra om från Brännström, som bara blir arg på oss för att vi vill lyfta upp frågorna, för att vi vill synliggöra det här problemet. Vi tycker att Sverige är fantastiskt, och vi tycker att Sverige är ett väldigt bra land att leva i. Men välfärden krackelerar, och det vill vi göra någonting åt.
Det är därför vi tar oss friheten att ställa de här interpellationerna. Sedan får Brännström bli hur arg som helst på det, men vi tänker fortsätta med det så länge det finns människor som är utsatta och som inte får chansen. Av de mer än 400 000 människor som är utan arbete är det faktiskt 103 000 som tillhör de grupper som har allra svårast att få ett jobb. De här personerna måste få chansen.
Vi vill investera för fler jobb. Vi vill investera för företag. Vi vill investera för att bygga om bostäder. Vi vill investera i infrastruktur. Sådant ger jobb. Vi vill också investera i utbildning och i fler lärare. Det gäller både grundutbildning och högre utbildningar. Vi vill ha arbetsplatsförlagd utbildning, och vi vill ha de här extratjänsterna i välfärden.
Ni satsade på kommunerna 2010, för det var valår då. Sedan dess säger ni att kommunerna har bra ekonomi, trots att ni har övervältrat kostnaderna på kommunerna så att de har väldigt svårt att ta hand om dem som skulle vilja komma in och prova på jobb. Ni har övervältrat väldigt mycket kostnader på kommunerna och påstår att kommunerna har det gott ställt. Vi tycker inte att det är seriöst.
Vi vill satsa även på kommunerna när vi kommer tillbaka till makten. Och vi ska se till att de här människorna faktiskt får en möjlighet, antingen på deltid eller på heltid, att komma in i jobb, utbildning eller praktik.
Monica Green (S):
Skolresultatet sjunker som en sten fortfarande efter sju år med borgerlig regering. Vi socialdemokrater tänker ändra på det när vi vunnit valet. Vi tänker nämligen satsa på fler lärare och mer kunskap, på fler engagerade lärare och fler speciallärare. Vi ska satsa på sommarskola och gymnasieskola. Vi ska ha utbildningskontrakt med dem som inte klarat gymnasieskolan.
Vi ska avskaffa läx-RUT eftersom det ökar klyftorna. Vi vill ha ett samhälle som håller ihop. Vi vill inte att de föräldrar som inte har möjlighet tidsmässigt eller kunskapsmässigt ska behöva känna sig maktlösa. Kunskapen ökar bland de barn vilkas föräldrar kan köpa läx-RUT jämfört med dem som inte har råd att göra det.
Även om vissa påstår att RUT-avdrag gynnar låginkomsttagarna vet alla som kan räkna att de som tjänar mest på ett avdrag är de som tjänar mest. Har man hög inkomst gör man ett stort avdrag och så vidare. Skolverket varnar för de ökade klyftorna. Det är möjligt att man inte vill lyssna på myndigheter, men vi gör det och tar till oss sådant som andra räknar på.
Skolverket varnar för att läx-RUT ökar klyftorna. Det menar att det gynnar rikare föräldrar. Sedan kan någon stå här och säga: Det är inte sant, Skolverket har fel och så vidare. Men jag lyssnar på dem. Alla tjänar på att man håller ihop ett samhälle. Även rika tjänar på att fattiga har det bättre.
Då behöver de inte låsa in sig i sina fina villaområden med grindar som det finns i vissa länder där de rika har murar runt omkring. Så vill vi inte ha det. I Sverige har vi ett samhälle som vi håller ihop. Vi vill inte ha ökade klyftor. Läx-RUT ökar klyftorna, och det vill vi motarbeta.
Därför vill vi ha läxhjälp till alla elever och inte bara dem som har råd att köpa sig detta. Även den digitala klyftan kan komma att öka om vi inte ser till att alla elever och alla lärare har tillgång till datorer. I dag står en miljon människor utanför det digitala samhället.
En del barn som har tillgång till dator har egen dator och kan göra läxan hemma medan andra elever inte ens har tillgång till dator i sitt eget hem eller har en dator bland många syskon som ska stå i kö på kvällen för att kunna hinna leverera till skolan det läxan handlar om. I Skövde skrev vi socialdemokrater en motion om läxhjälp till alla.
Den borgerliga majoriteten röstade emot det. De tyckte inte att alla skulle ha läxhjälp utan att det var bra med läx-RUT som den borgerliga regeringen infört. Nu har Moderaterna haft stämma. Där har man sagt att alla barn ska ha möjlighet till läxhjälp. Nu har vi lagt fram motionen på nytt i kommunfullmäktige i Skövde. Vi tror att moderaterna i Skövde kommer att ändra sig när stämman har sagt sitt.
Vi tycker att det ska vara läxhjälp till alla. Det kan vara i föreningsregi, i skolans regi eller skötas av fritidshemman. Föräldrar ska inte känna den maktlöshet de känner i dag för att de inte hinner med att stötta sitt barn eller inte har förmågan att stötta sitt barn.
De måste känna sig trygga att barnen ska kunna få en kunskap så att de kan gå in i framtidens samhälle på bra sätt som alla andra elever. Vi ska minska klyftorna, inte öka dem.
Monica Green (S):
Som jag sade i mitt förra inlägg motionerade vi socialdemokrater i Skövde om läxhjälp till alla barn och inte bara barn till föräldrar som har möjlighet att göra avdrag på skatten. Det röstade den borgerliga majoriteten emot. Vi har lagt fram den motionen på nytt sedan Moderaterna har haft stämma. Numera är Moderaterna för att alla barn ska ha läxhjälp, säger ni. Men ni ska ha kvar läx-RUT.
Ni vill ändå ha ökade klyftor trots att ni med läpparnas bekännelse säger att ni vill ha läxhjälp också till de andra barnen. Vi vill förbättra skolan. Vi vill inte fortsätta som det är nu med skolresultat som sjunker för varje år. Så kan vi inte ha det. Det är därför vi satsar på fler lärare, mindre klasser, fler engagerade lärare och fler speciallärare. Vi satsar på sommarskola och gymnasieskolan.
Vi vill ha ett utbildningskontrakt för dem som inte har klarat gymnasieskolan. Vi satsar på den högre utbildningen. Vi tycker inte att man bara ska satsa på de fina universiteten. Vi tycker att det är viktigt med små och medelstora högskolor, bland annat den i Skövde. Men den borgerliga regeringen vill annorlunda. Den vill dra ned på högskoleplatser. Det är viktigt att eleverna lär sig i ett tidigt stadium. Därför vill vi ha läxhjälp till alla barn.
Vi kan tänka oss att det sker i föreningsregi eller i skolans regi eller att det sköts på fritidshemmen. Men många föräldrar känner sig maktlösa för att de inte hinner med eller har tillräcklig kunskap för det som eleverna behöver ha hjälp med. Det är därför alla behöver ha läxhjälp, och inte bara de som har möjlighet att göra avdrag på skatten. Det ökar klyftorna. Och vi vill ha ett samhälle som håller ihop.
Det påstår i alla fall Anders Borg med läpparna, och jag hoppas att han menar det också.
Monica Green (S):
Trots att det fanns ett färdigt förslag 2006 som regeringen hade kunnat sätta i sjön med en gång, och trots att det finns en riksdag som om och om igen kräver det, och trots att branschen kräver det, vilket vi hörde exempel på, förhalar ministern detta med redovisningscentraler, förhalar år efter år.
Jag börjar se ett system i det eftersom vi har ett annat område där ett enigt trafikutskott kräver att regeringen ska komma med förslag när det gäller de oseriösa tunga transporterna, som nu håller på att slå ut de seriösa näringarna, de seriösa åkarna. Även här vägrar ministern att komma med åtgärder så att vi kommer till rätta med problemet.
Jag funderar på varför ministern inte lyssnar på riksdagen. Jag har i dagarna hört att ministern kallar trafikutskottet för lekstuga. Kan det vara av det skälet som ministern vägrar att leverera förslag? Varför tar ministern inte riksdagen på allvar?
Monica Green (S):
Jag kanske också skulle påpeka för ministern att det var vi som införde ROT-avdraget. Det är möjligt att ministern vill ta åt sig äran för det, men det var vi som gjorde det. Vi ville använda det för att gasa i dåliga tider men ville kunna dra tillbaka det i bra tider. Så gör dock inte ni. Ministern har inte levererat någon proposition än. Det är därför vi står här i dag.
Om det var ett löfte ministern gav här nyligen är det bra. Det välkomnar jag naturligtvis. Men vi står här av det skälet att det fortfarande inte levererats någon proposition. Då drar jag paralleller med vårt andra stora bekymmer, nämligen den oseriösa tunga trafiken.
Eftersom jag också i dagarna hört att ministern kallat trafikutskottet en lekstuga börjar jag misstänka att ministern inte tar riksdagsbesluten på allvar. Detta bekymrar mig.
Monica Green (S):
Vi socialdemokrater vill satsa på mer utbildning i hela landet för alla i alla åldrar så att man får chans att komma tillbaka om man har misslyckats tidigare i livet. Man ska få en chans till och sedan en chans till. Vi ska ha vuxenutbildning och möjlighet till högre utbildning i hela landet.
Det ska vara kort väg och inte för höga trösklar om man vill studera. Man ska lätt kunna läsa vidare oavsett var man bor. Man ska inte behöva lämna hem och familj och flytta långt bort för att kunna studera vidare. Högskolan i Skövde är en av landets minsta, men jag tycker att den är en av landets bästa.
Jag kan vara något jävig eftersom jag bor i Skövde.
Jag vurmar för Högskolan i Skövde och vill att den ska fortsätta utvecklas, göra bra ifrån sig, jobba med det omgivande samhället, samarbeta med näringslivet, jobba med den sociala nedrekryteringen och se till att begåvningsreserven som finns i de studieovana hemmen tas till vara.
Sverige är ett litet land, och vi måste vara på tårna för att överleva i den knivskarpa internationella konkurrensen. Vi är fler nu än vi var 2006.
I dag är vi 9 1⁄2 miljon, och vi måste se till att hela befolkningen har möjlighet att ta de nya jobb som växer fram i den knivskarpa konkurrensen världen över. Att i detta läge ha en nöjd utbildningsminister som talar om att sakernas tillstånd är gott, att vi aldrig haft det så bra och att han är nöjd med läget gör mig orolig.
Utbildningsministern tycker att regeringen har fixat det bra och kan vara nöjd. Visserligen är söktrycket högt, men det får vi leva med. Vi borde ha en utbildningsminister med ambitioner att ge fler möjlighet att studera, men trots att vi har betydligt högre söktryck i dag sänker regeringen ambitionerna. Det är allvarligt.
Högskolan i Skövde har tyvärr fått minska antalet platser med 9 procent. Det kan tyckas lite, men hur ser trenden ut? Hur kommer det att bli framöver? Borde det inte vara tvärtom? Om Sverige vill klara sig i den knivskarpa internationella konkurrensen ska vi väl se till att befolkningen är välutbildad och att fler får chansen, inte färre.
Jan Björklund säger att vi har fel, att de siffror vi har är fullständigt fel och att vi har hittat på alltihop. Han har egna siffror.
Men de utredningar som vi har använt för att visa på det minskande antalet högskoleplatser är framtagna dels på Utbildningsdepartementet, dels på riksdagens utredningstjänst och baserar sig på de siffror som finns från lärosätena 2013.
Dessa siffror är inte fel utan visar tydligt vart regeringen är på väg, nämligen mot lägre ambitioner för framtiden. Jag vill att vi satsar mer, inte mindre. Jag är stolt över Högskolan i Skövde och vet att den kommer att klara sig bra. Jag skulle vilja att vi hade en utbildningsminister som var stolt över våra lärosäten och ville satsa mer på såväl mindre och mellanstora högskolor som stora högskolor och universitet.
Vi vill ha en bättre utbildningspolitik för framtiden.
Monica Green (S):
Det är lite sorgligt att vi har en minister som dels är nöjd med sakernas tillstånd, dels siffertricksar. Han tar bara upp 19-åringar i sin jämförelse, räknar bara 19-åringar. Vad är det för sätt att plocka ut en enda årskurs?
Vi socialdemokrater har jämfört gruppen 19-24-åringar, för vi tycker att det är viktigt att kunna läsa vidare hela livet. I den jämförelse vi gör tar vi med 19-24-åringar. Jan Björklund hänvisar till en enda årskurs, nämligen 19-åringar.
När man i stället räknar på 19-24-åringar ser man att antalet platser per tusen elever minskat drastiskt. Det är mycket allvarligt. Dessutom handlar det inte bara om platser. Vi behöver ha betydligt fler platser eftersom söktrycket ökat och vi blivit fler, men vi måste också ha hög kvalitet. Låt oss tala om kvalitet, herr talman.
Låt oss tala om kvalitet, utbildningsministern. Det har alldeles nyligen kommit en rapport som sammanställts av Mats Ericson utifrån de utvärderingar som Universitetskanslern gjort. I den sammanställningen kommer Skövde mycket väl ut. Det visar sig att Skövde har mycket hög kvalitet.
Det är jag väldigt glad över. Det har inte skett automatiskt. Man har jobbat stenhårt med sin utvärderingscykel, sina utvärderingssystem, och stretat på för att få den mycket höga kvaliteten. Det är viktigt att vi har hög kvalitet på utbildningarna i det här landet.
Jag anser inte att mycket hög kvalitet står i motsatsställning till satsningar på fler platser. Vi behöver fler platser i hela landet. Högern har alltid motarbetat utbildningsmöjligheterna för de många människorna. De vill nämligen att bara några få ska kunna utbilda sig, de ska sedan ärva sina jobb och klyftorna ska öka.
Vi försöker motarbeta den typen av politik. Jag menar att högerns utbildningspolitik är en utbildningspolitik i förfall. Ska vi fortsätta att sänka ambitionsnivån? Ska människor i olika åldrar inte få möjlighet att läsa vidare? Ska vi tricksa med siffrorna, plocka ut en enda årskurs, för att det ska se bättre ut? Det är mycket allvarligt.
Vi vill att fler ska få chansen. Jag är stolt över att Högskolan i Skövde har så hög kvalitet i mätningarna, och jag är glad över att Högskolan i Skövde lyckats så bra inom it-området. De har lyckats bra med it- och medieutbildningarna samt med de kognitiva utbildningarna. Där är Skövde tvåa i landet när det gäller utbildningskvaliteten. Jag är glad över det.
Jag skulle önska att vi hade en utbildningsminister som ville satsa, inte en som försöker siffertricksa. Våra siffror bygger på Utbildningsdepartementets och lärosätenas egna siffror. Det är inget som vi själva har hittat på.
Monica Green (S):
Debatten handlar som sagt om utbildning. Med andra ord handlar den om framtid och möjligheter till jobb och om att motverka klyftorna i samhället. Den handlar om att ge de många människorna möjligheter att förverkliga sina drömmar och skaffa sig en utbildning och ett jobb i framtiden. Vi ser på det lokala perspektivet.
Jag ser på Skövde, men sammantaget har vi en bred bild av hur det ser ut i Sverige. Utbildningsministern vill inte lyssna på oss socialdemokrater. Han borde kanske lyssna på rektorerna. Jag vet att han avfärdar det hela med att säga: Ja, ja, de där ämbetsmännen vill bara ha mer pengar. Dem behöver man inte lyssna på.
Men han kan kanske lyssna på näringslivet om han inte vill lyssna på oss eller på de rektorer runt om i landet som ser mycket allvarligt på situationen. Vi ser det som mycket allvarligt att Skövdes högskola får en minskning med 400 platser. Ministern står här och säger: Vi kan inte bara lyfta ut en årskurs, för vi måste räkna på samma sätt.
Ändå står han sedan här och säger att det är 19-åringar som det är all-time-high för och att det är de som står för 53 procent. Vi socialdemokrater vill ge fler chansen. Vi vill att man ska ha en möjlighet i hela livet. De siffror som vi har beräknat och visar gäller för 19-24-åringar. Men vi vill ge fler möjligheten att komma tillbaka senare i livet.
Om vi ska ha vuxenutbildning och flera chanser till högre utbildning längre fram i åldrarna kan man inte minska antalet platser därför att man tror att det är färre 19-åringar om två år. Vi vill höja ambitionen eftersom Sverige är ett litet land. Vi är fler än tidigare, men Sverige är fortfarande ett litet land. Vi ska vara på tå i den internationella konkurrens som vi har. Vi behöver utbilda fler med hög kvalitet och högre utbildning.
Monica Green (S):
Jag berömde tidigare Moderaterna för att de har vaknat upp och nu ser att det är viktigt med miljökrav på till exempel förskolor. Det har Moderaterna inte tyckt tidigare, men nu när de har hamnat i opposition har de vaknat upp och tycker att det är viktigt. Det är bra. Det är dock märkligt att man inte ska ta hänsyn till arbetarnas villkor.
Nu är barnen viktiga, vilket jag håller med om, men att vi ska ha sjysta villkor och att människor inte ska utnyttjas under slavliknande villkor - det vill inte Moderaterna. Så långt kan ni inte sträcka er. Ni kan sträcka er till att vi ska få en bättre miljö, men arbetare ska inte kunna kräva avtalsenliga villkor.
Det är att se till att konkurrensen slås sönder om man inte har samma villkor på alla företag. Ni gör det möjligt för vissa att inte följa kollektivavtal, alltså dumpa lönerna, och därmed kan de också dumpa priserna.
Jag har följt åkeribranschen väldigt noga, och åkerierna ber oss på sina bara knän att ställa liknande krav på alla som kör på våra vägar. Man ska följa kör- och vilotidslagar och ha kollektivavtal och sjysta villkor, så att chaufförerna inte utnyttjas.
Det är ett exempel, men det finns ju många inom restaurangnäringen, handeln och så vidare där människor utnyttjas fruktansvärt eftersom de inte kan kräva något. De kommer till exempel från ett annat land och känner inte till att man här ska ha samma lön och rättigheter när man utför samma arbete. Jag tycker att det är beklagligt att detta är Moderaternas rätta ansikte, men det är klart - det blir tydligt för väljarna nu när Moderaterna visar det.
Monica Green (S):
Maria Malmer Stenergard säger att det inte förekommer slavliknande villkor i Sverige. Det är ju verklighetsfrämmande att inte känna till hur människor utnyttjas i dag. Människor kommer från andra länder och utnyttjas av skrupelfria arbetsgivare under slavliknande villkor.
Jag har fått berätta detta för tidigare statsråd, både Anders Borg och Catharina Elmsäter-Svärd, som inte heller har haft en aning eftersom de tydligen inte vistas ute bland människor och får höra talas om hur det går till på arbetsplatser sent på kvällarna, nätterna och så vidare. Människor utnyttjas faktiskt under slavliknande villkor. Kom gärna ut i verkligheten och titta på sådana företag! Titta till exempel på åkeribranschen, som jag har fått göra!
Där säger företagare själva - till och med flera som röstar på Moderaterna - att konkurrensen är satt ur spel eftersom det finns vissa som utnyttjas under slavliknande villkor. Det förekommer alltså i Sverige i dag.
Jag påstår inte att det är så precis överallt, men vad jag säger är att det finns de som nu slår sönder möjligheterna för de seriösa företagen att fortsätta bedriva sina verksamheter. Det behövs liknande villkor, och kollektivavtalsliknande villkor, för att vi ska kunna se till att människor kan leva på sin lön, för att vi ska ha sjysta villkor och för att vi ska få stopp på utnyttjandet.
Vi ska inte luras in i lönespiralen nedåt; vi ska uppåt.
Monica Green (S):
Först och främst kan jag hänvisa till de reservationer som Socialdemokraterna lämnat. Där kan Åkesson läsa innantill om vad det är vi socialdemokrater tycker. Angående den sista frågan var det faktiskt så att vi fick ge regeringen detta till känna inte en gång utan två gånger, år efter år, för att regeringen skulle leverera. Strax före valet kom förslaget. Det tycker jag är en ganska långsam hantering.
Ni hade utredningar och ett antal anledningar till att det drog ut på tiden. Men man kan inte säga att det gick särskilt fort. Vi var frustrerade, och det var du också, Anders Åkesson. Vi var eniga i trafikutskottet om att ge regeringen detta till känna. Jag tror att du också var ganska frustrerad över att den förra regeringen arbetade så långsamt. Men det var bra att ni levererade det till slut. Det kan jag gratulera er till.
Monica Green (S):
Anders Åkesson är ute efter lite beröm, och det ska han få! Det var bra att ni tre veckor före valet lade fram en proposition. Nu ska jag säga det en gång till: Tack för att ni gjorde det! Både du och jag väntade på att den propositionen skulle levereras, Anders Åkesson, inte ett eller två utan tre år. Ni kom tre veckor före valet med en leverans som kanske inte riktigt nådde ända fram. Vi socialdemokrater hade velat se mer. Vi hade velat se riktig klampning.
Vi hade velat se högre sanktionsavgifter, vilket nu är tillrättalagt. Trafikutskottet har kommit överens, och jag är glad över att vi inte behöver komma i polemik. Det är bra om vi kan kroka arm nu och se till att lösa de här frågorna tillsammans, för vi är inte färdiga här i dag, även om vi har kommit en bit i rätt riktning. Nu behöver vi jobba tillsammans.
Åkerinäringen kräver av oss att vi ska jobba ihop för att få sjystare villkor och bättre leveranser. Precis som Åkesson säger hör en bra näring och transporter ihop. Det är viktigt att få leveranser. Vi ska kunna ställa krav på sjysta villkor och ha bättre upphandlingskrav.