Sotiris Delis (M):
I dag debatterar vi den årliga redogörelsen för verksamheten inom den parlamentariska församlingen för Unionen för Medelhavet. Jag vill be om överseende ifall jag överskrider den anmälda talartiden. Moderaterna ansluter sig till utskottets förslag att godkänna redogörelsen och lägga den till handlingarna.
En debatt i kammaren har som mål att ledamöterna ska få möjlighet att utbyta tankar och ståndpunkter samt sprida kunskap och information till allmänheten. Medelhavsunionen har sitt ursprung i Barcelonaprocessen, som startade genom ett partnerskap på regeringssidan mellan Europeiska unionen och Medelhavsländerna med start 1995. Herr talman!
Medelhavsunionen är en mötesplats för parlamentariker. Dess arbete vilar på Barcelonadeklarationen med fyra huvudinriktningar på sin agenda: politik, ekonomi, kultur och migration. Målet är att stärka fred och stabilitet i världen, inte minst i området runt Medelhavet, som enligt min bedömning i dag har nått en kritisk kokpunkt och riskerar att utvecklas till ett allvarligt hot mot världsfreden.
Dess arbete bedrivs i fem parlamentariska fackutskott. Utskotten hanterar frågor inom politik, ekonomi, kultur, miljö och kvinnorättigheter. I kvinnoutskottet deltar Sverige som medlem och valdes 2017 in som en av tre vice ordförande, som vi hörde nyss.
Viktigt att peka på också, herr talman, är det faktum att organisationen är den enda där Israel och den palestinska myndigheten träffas samt stora delar av arabvärlden.
Under 2017 var de olika arbetstemana kopplade till migrationsströmmar, miljö- och arbetsfrågor samt tillväxt i Medelhavsområdet, radikalisering, islamism och islamofobi, trafficking, väpnade konflikter med mera. Ordförandeskapet roterar på årsbasis och övergick i maj 2017 från Italiens parlament till Egyptens dito.
Den så kallade byrån, bestående av ett antal talmän bland de deltagande länderna, ansvarar för att koordinera organisationens arbete samt företräda denna i relationerna med andra institutioner. Unionen för Medelhavet syftar till att främja fred, demokrati och välstånd i Medelhavsområdet, som jag sa tidigare, genom att stärka regionalt samarbete och integration mellan företrädesvis EU-länder och ett antal länder i Mellanöstern och Nordafrika.
Den parlamentariska församlingen är sedan 2003 en mötesplats för parlamentariker från EU-länder och partnerländerna Algeriet, Egypten, Israel, Jordanien, Libanon, Marocko, den palestinska myndigheten, Syrien, Tunisien och Turkiet. I församlingen ingår 280 parlamentariker från de deltagande länderna, från de olika nationella parlamenten och från Europaparlamentet. Herr talman!
Situationen vid östra Medelhavet börjar nå oacceptabla nivåer. Cypernproblematiken och Turkiets dagliga provokationer mot grannen Grekland oroar Nato, Europeiska unionen och USA. Situationen på västra Balkan är inte bättre. Här har Ryssland, Turkiet och Kina sina aspirationer.
Detta bör bli ett ämne till diskussion i Medelhavsunionen på det kommande mötet. Herr talman! Den svenska delegationen består av tre ordinarie ledamöter och tre suppleanter. Ordinarie är Olle Thorell, Socialdemokraterna, Eva Lohman, Moderaterna och Yasmine Larsson, Socialdemokraterna.
Suppleanter är Adnan Dibrani, Socialdemokraterna, Amir Adan, Moderaterna och Kalle Olsson, Socialdemokraterna. Jag har inte själv haft förmånen att delta i delegationen, men jag har läst rapporterna, intervjuat de svenska delegaterna och efterlyst information i ett bredare perspektiv.
Det jag har kommit fram till är att den svenska delegationen har varit och är mycket aktiv och drivande, vilket parlamentet och dess talman bör informeras om. Dock fortsätter dessvärre den negativa trenden att arbetet präglas av ineffektivitet och brist på organisation, något Sverige inte är orsak till. Situationen är med andra ord otillfredsställande. Herr talman!
Inte minst under dessa tider borde ett sådant här forum vara en väsentlig drivande faktor i utvecklingen av en region som präglas av komplexa problem som kan leda till större utmaningar än i dag för världsfreden.
Den svenska delegationen avser att under 2018 söka mer dialog med organisationens sekretariat och på detta sätt verka för bättre organisering och effektivare verksamhet inom ramen för organisationens målsättningar. På den punkten föreligger inga som helst konflikter mellan regeringen och mitt parti. Sverigedemokraterna däremot, trogna sin isolationistiska dogm, vill att Sverige lämnar Medelhavsunionen.
Jag anser att det vore fel. Låt mig avsluta mitt inlägg med att poängtera att Sverige både vill och kan spela en viktig roll i detta ytterst känsliga geopolitiska område, och det brådskar.