KBLab/rixvox huggingface dataset:
Gudrun Brunegård (KD):
Även jag tycker att man absolut ska skilja på tro och myndighetsutövning. Det är en av delarna i rättssamhället att vi har religionen för sig och makten för sig och lagstiftningen för sig. Jag tycker också att det är bra att vi har religionsundervisning.
Inte minst i dagens globaliserade samhälle är det jätteviktigt att man har insikt i vad som är grundläggande trossatser även i andra religioner. Icke desto mindre har vi i dag en situation där många unga upplever att de blir kränkta och att det är vuxna som kränker - vuxna i ledande ställning. Det är riktigt allvarligt, tycker jag.
Jag tycker att ministern rent av skulle kunna erkänna att det är kristendomen som har lagt grunden för västvärldens utveckling och utbildningsväsen med kyrkskolorna, där klockaren fungerade som lärare. Grundsyftet med det var ju just att var och en skulle kunna lära sig läsa skriften själv och bilda sig en egen uppfattning.
Jag tror att en sådan signal från ministern skulle vara värdefull. Jag vill ta upp en annan tråd i detta sammanhang. Som jag var inne på i mitt förra inlägg har den pågående sekulariseringen lett till att många svenskar fått för sig att tro står i motsats till vetenskap. I själva verket finns det ju inte någon sådan motsats.
I stället är det så att många mycket framstående forskare, även inom naturvetskapen, samtidigt är varmt troende kristna.
Som exempel vill jag nämna genetikern Francis Collins, ett toppnamn inom den biomedicinska forskningen och evangelisk kristen, och biologen och den hängivne ortodoxe kristne Theodosius Dobzhansky, som formulerat att inget i biologin är begripligt utom i evolutionens ljus.
För att inte tala om den belgiske professorn Georges Lemaître, som var en av de första forskare som för så där 80 år sedan lade grunden för teorierna om Big Bang. Han var ordinerad präst och föreläste ofta iförd prästdräkt. Det finns också en lång rad Nobelpristagare som har en djup kristen tro.
Den utbredda mobbning av troende ungdomar som Sveriges kristna råd påvisar förekommer för övrigt även på andra områden inom utbildningsväsendet. Det finns åtskilliga exempel på att studenter och även forskare högt upp i universitetshierarkin ifrågasätts på grund av sin tro. Detta är inte värdigt ett land som bygger på demokratiska värden och som erkänner alla människors lika värde.
Fru talman! Jag skulle gärna vilja veta om ministern skulle vilja medverka i en sådan fortbildningsinsats.
Gudrun Brunegård (KD):
Jag måste ha uttryckt mig väldigt oklart om ministern kunde få bilden att jag svävade på målet i fråga om vad undervisningen ska innehålla. Undervisningen ska självklart bygga på vetenskap och beprövad erfarenhet; det tycker jag är en absolut självklarhet.
Men den måste också kunna förmedla en respekt för att man som enskild person, vare sig man är lärare, forskare eller elev någonstans, kan förena denna vetenskapliga grund med en personlig tro. Det var därför jag nämnde dessa framstående forskare, som ju faktiskt lyckats med detta på ett alldeles utmärkt sätt.
Detta tror jag är ett väldigt viktigt fortbildningsmoment, eftersom den insikten uppenbarligen inte finns hos de lärare som kränker elever och heller inte hos dem inom universitetsvärlden som ifrågasätter trovärdigheten i forskning hos någon som råkar vara kristen eller ha någon annan tro.
Jag tror att vi på många sätt egentligen tycker likadant, fast vi kanske uttrycker det på olika sätt. Jag uppskattar denna diskussion och tackar så mycket för den.
Gudrun Brunegård (KD):
Demokrati, Arkimedes princip, Pythagoras sats, Merkurius, Venus, Mars, Jupiter, Castor och Pollux, Plejaderna, de sju systrarna och veni, vidi, vici. Även du, min Brutus, rubba inte mina cirklar, Akropolis, Colosseum, spartanskt, platoniskt, oidipuskomplex och trojansk häst - allt detta är obegripligt utan en gnutta kunskap om antiken.
Hela vår västerländska kultur bygger på arvet från antiken. Vi förstår nutiden genom historien. Men då måste man ha kunskap om historien, och inte bara om de senaste årtiondena utan även om de stora dragen genom världshistorien. Skolverkets förslag till nya timplaner har ställt frågan på sin spets. Fru talman!
Min fråga till utbildningsministern är vad hon är beredd att göra för att inte nästa generation ska förlora vår civilisations rötter.
Gudrun Brunegård (KD):
I en debattartikel skriver utbildningsministern om säkerhetshot och brott mot skollagen som kopplas till några muslimska skolor. Kristdemokraterna instämmer i att den som inte är lämplig inte ska få starta och driva skola. Det ska vara lättare att stänga skolor med stora brister. Men regeringen måste skilja agnarna från vetet. Syftet uppnås inte genom att konfessionella friskolor stängs.
Skolor som göder religiös extremism kan agera under ett neutralt yttre. Ge Skolinspektionen ökade möjligheter att göra oanmälda inspektioner, så att inte skolledningar hinner städa undan det som bryter mot skollagen. Det vore effektivare när det gäller att komma åt de skolor som gör svensk skola till en frizon för extremism och radikalisering.
Är ministern beredd att nyansera sina generaliserande utspel, som drabbar skötsamma konfessionella friskolor, när problemet egentligen är ett annat?
Gudrun Brunegård (KD):
Jag har också en fråga till vice statsminister Isabella Lövin. Förra veckan överlämnades utredningen om etableringsstopp för konfessionella friskolor, Utredningen pekar på starka juridiska betänkligheter i förhållande till internationella konventioner som Sverige ställt sig bakom. Artikel 2 i tilläggsprotokollet till Europakonventionen lyder: "Ingen må förvägras rätten till undervisning.
Vid utövandet av den verksamhet staten kan påtaga sig i fråga om uppfostran och undervisning skall staten respektera föräldrarnas rätt att tillförsäkra sina barn en uppfostran och undervisning som står i överensstämmelse med föräldrarnas religiösa och filosofiska övertygelse." Av utbildningsminister Anna Ekström att döma är regeringen fast besluten att trotsa de juridiska betänkligheterna och införa etableringsstopp.
Min fråga är om regeringen avser att införa stoppet i form av lag eller förordning.
Gudrun Brunegård (KD):
Jag har tidigare frågat landsbygdsministern hur Sverige kan påverka andra länder så att de följer EU:s torskfiskestopp i Östersjön. Regeringen ville kontrollera fångster på de svenska fartygen med övervakningskameror, och gällande andra länders efterlevnad hänvisade ministern till EU-kommissionen.
Om det ska bli balans i Östersjön måste alla länder leva upp till EU:s fiskeförbud, så att Östersjön åter kan bli en livskraftig miljö, både för fiskar och för svenska yrkesfiskare. Medlemsstaterna kan inte ha olika regler för bifångst av torsk. Sverige har 20 procent medan Danmark har 40 procent. Statens kompensation till svenska torskfiskare är inte ens 1 000 kronor per dag för att stanna i land.
Vissa fick en ersättning på 8 000 kronor för en tid på över sex månader. Varför har de olika medlemsstaterna olika bifångstregler för torsk i Östersjön, och varför kompenserar staten inte svenska Östersjöfiskare på ett anständigt sätt?
Gudrun Brunegård (KD):
Min fråga går till Isabella Lövin. Coronakrisen har slagit hårt mot vårt samhälle. En av de första sektorer som påverkades var flyget. Sverige är ett av Europas till ytan största länder, och flyget är en livsnerv för stora delar av landet. Ganska snart gick regeringen in med ett stödpaket för att hålla liv i strategiskt viktiga regionala flygplatser. I stödpaketet har man dock som vanligt glömt bort sydöstra Sverige.
Kalmar Öland Airport har av EU-kommissionen utpekats som den enda särskilt viktiga flygplatsen på södra Sveriges fastland. Med markbunden kollektivtrafik är det i stort sett omöjligt att ta sig Kalmar-Stockholm tur och retur på en dag. Flyget var avgörande för att man lokaliserade E-hälsomyndigheten till Kalmar. Flera tusen ytterligare arbetstillfällen befaras försvinna om flyget läggs ned.
Kommer regeringen att komplettera listan på prioriterade regionala flygplatser, så att även sydöstra Sverige får chansen att överleva coronakrisen?
Gudrun Brunegård (KD):
Vid sidan av att själva flygplatsen är utan statligt stöd har regeringen missat att även marktjänstföretagen behöver omfattas. Som det nu är räddar man SAS, samtidigt som de företag som hanterar starter och landningar riskerar att gå i konkurs. Situationen är akut. Regeringen behöver införa direktstöd till icke-statliga flygplatser och ansvara för samhällsnyttiga transporter. Marktjänstföretagen måste få del av det nationella flygstödet.
Vilket ansvar tar staten för hela flygsektorn, alltså inte bara Swedavia och SAS?
Gudrun Brunegård (KD):
I mitt anförande tog jag upp de kränkningar av mänskliga rättigheter som människor utsätts för i vissa länder, framför allt kristna men även troende från andra religioner och sådana som avsäger sig sin tro.
För oss kristdemokrater är det en självklar gemensam skyldighet att stå upp för dem lika ivrigt som vi står upp för andra människor som utsätts för förtryck och kränkningar av de mänskliga fri- och rättigheterna. Religionsfriheten och rätten att fritt utöva sin tro, att byta religion och att avstå från religion måste försvaras.
Och alla övergrepp måste kritiseras, likaväl som vi kritiserar länder som kränker åsikts- och mötesfrihet rent allmänt. Det återstår nu ett halvår av Sveriges ordförandeskap. Enligt uppgift pågår det planering av arbetet med den OSSE-dimension som handlar om mänskliga rättigheter.
Min fråga till utrikesministern är om regeringen har för avsikt att ta tillfället i akt och bryta sin vanliga beröringsskräck när det gäller religion och även ta upp förföljelsen av kristna i OSSE-samarbetet.
Gudrun Brunegård (KD):
I Turkiet drivs urgamla kyrkor och kloster. En av kristendomens största helgedomar, Hagia Sofia i Istanbul, gjordes nyligen om till moské efter att under väldigt många år ha varit ett museum där både kristna och islamiska historien har kunnat speglas. Jag har själv varit där, och det var otroligt imponerande.
Det är tragiskt att den turkiska staten har ansett att man kan göra så här, uppenbarligen utan att omvärlden reagerar och säger ifrån: Sluta att kränka gemensamma värden på det här viset!
I flera länder i Centralasien är det förenat med livsfara - eller det är åtminstone överhängande risk för summariska fängslanden och tortyr - att vara aktivt utövande kristen.
Jag skulle gärna vilja höra mer om hur Sveriges regering använder ordförandeskapet i OSSE för att lyfta den situationen och visa att dessa människor inte är bortglömda, på motsvarande sätt som utrikesministern berättade i utrikesutskottet häromdagen om hur man har kontakter med oppositionella i Belarus.
Dessa förtryckta och förföljda grupper har ju precis lika stort behov av att känna att de är sedda av västvärlden, att vi talar för dem och att vi står upp för dem. Hur arbetar Sverige för detta?
Gudrun Brunegård (KD):
Tack, Daniel, för att jag får tillfälle att förtydliga detta. Jag uttryckte mig slarvigt. Det erkänner jag. Jag är ofullkomlig, och jag svarade slarvigt på frågan. Men om du hade läst resten av svaret, där jag utvecklade det hela, hade du sett att jag tryckte på att det är nödvändigt med offentliga uppgifter som ligger till grund för föräldrars och elevers skolval.
Det kan till exempel gälla hur stora elevgrupper man har, vilka resultat man har i nationella prov och vilka betygsresultat man har. Det gäller uppgifter som är offentliga i dag, men som under en period tyvärr blev sekretessbelagda. Jag beskrev också det som andra talare har varit inne på under dagen, nämligen att det finns annan lagstiftning för de skolor som ligger under bolagslagstiftningen, till exempel.
Där är det en väldigt sträng bolagssekretess som man inte löser hur enkelt som helst. Det jag tryckte på i det sammantagna svaret var att vi behöver hitta ett sätt att komma förbi sekretessen när det gäller de uppgifter som är nödvändiga för att man ska kunna jämföra resultaten och kvaliteten i olika skolor och för att vi ska kunna värna den fortsatta rätten att välja skola.
Gudrun Brunegård (KD):
Det är möjligt att resultatet i Skolvärlden byggde på en artikel från Altinget och att det var där det mer ingående resonemanget fanns.
Oavsett vilket är det Kristdemokraternas inställning och min uppfattning att så som offentlighetsprincipen ser ut med alla de följdeffekter som det skulle medföra för mindre skolor är det väldigt svårt att införa det rakt av.
Det förslag om en sekretessbrytande regel som regeringen har lagt fram tillgodoser ju det som vi behöver för att ge elever och föräldrar möjlighet att välja och för att vi politiker ska kunna se och jämföra olika skolors resultat för att sätta tryck på vissa och ge extra medel till vissa för att de ska kunna ge eleverna de bästa förutsättningarna.
Gudrun Brunegård (KD):
Jag vill till att börja med yrka bifall till utskottets förslag. PISA-rapporterna är en otroligt viktig värdemätare för tillståndet i OECD-ländernas skolor och för benchmarking mellan länderna. När Sverige under ett antal år hade resultat under OECD-snittet blev det en betydelsefull drivkraft för kvalitets- och kunskapsutveckling.
Men det här bygger på att proven är jämförbara. Det finns ett väl utvecklat regelverk för vilka elever som ska delta och vilka som ska undantas med hänsyn till att elevens språkkunskaper är otillräckliga och provresultatet därför inte kan förväntas spegla elevens verkliga kunskaper. Konkret handlar kravet om att eleven ska ha fått undervisning på svenska i ett år.
Mycket är redan sagt och skrivet i denna fråga, och jag ska inte upprepa den debatt som förts här.
Men då den andel av Sveriges elever som undantogs från att genomföra provet vida översteg den andel elever som bara fått undervisning på svenska i ett år är det stor risk att resultatet inte är representativt för svensk skola som helhet. Detta kunde vi var och en läsa oss till samma dag som rapporten publicerades.
Det behövde vi inte vänta på någon Expressenjournalistik för att göra. Det var bra att regeringen reagerade och ville utreda frågan, men metoden för utvärdering riskerar att brista i trovärdighet.
När den berörda myndigheten ska utreda sig själv och när OECD utreder med hjälp av Skolverkets handläggare finns det risk att eventuella missförhållanden inte uppdagas.
Därför yrkar jag bifall till utskottets förslag med ett utskottsinitiativ om att omgående tillsätta en oberoende utredning för att se över det underlag och de metoder som användes i Sveriges del av PISA 2018 och hur dessa påverkade resultatet.
Gudrun Brunegård (KD):
Jag tackar ledamoten Daniel Riazat för frågan. Jag förstår att detta kan upplevas lite vankelmodigt. Men som jag sa i mitt anförande är vi i grunden inte emot att sätta betyg tidigare - om det vilar på en vetenskaplig grund.
Vi förväntar oss att regeringen kommer att göra en utvärdering av detta för att se om åtgärder verkligen sätts in tidigare. Ambitionen är ju att eleverna ska få stöd så tidigt som möjligt.
Vi vet att elever som tidigt får stöd för att uppnå kunskapsmålen behöver mindre stöd längre fram och även klarar betygskriterierna när de kommer högre upp i systemet. Vi vill givetvis alla elevers bästa, och det ska vila på vetenskaplig grund. Därför nöjer vi oss med denna reservation.
Gudrun Brunegård (KD):
Ja, det är viktigt att våra beslut vilar på vetenskaplig grund. Samtidigt måste vi se det realpolitiska läget, och vi ser att det finns ett stöd för att rösta igenom denna reform. Vi är i grunden inte emot att betyg införs i årskurs 4.
Jag har inte läst alla vetenskapliga rapporter, men jag vet att i många länder har man betyg betydligt tidigare. Jag har som sagt egen erfarenhet av att ha fått betyg redan i årskurs 2. Vi konstaterar att denna reform kommer att gå igenom.
Det finns dock saker som vi vill att man ska följa upp. Vi ser tveksamheter i att det är rektor som ska besluta. Förutom att det blir en bristande likvärdighet mellan olika skolor i landet kan det, som en annan ledamot påpekade, också bli en ryckighet på en enskild skola.
Därför menar vi att det är viktigt att utreda hur effekterna blir. Vi har sett andra exempel på när regeringen har konstaterat att en reform inte gått hela vägen fram och då gjort justeringar. Vi ser det ju hela tiden nu i pandemisituationen.
Även jag som kristdemokratisk oppositionspolitiker vill tro regeringen om att kunna korrigera om man i utvärderingen i höst ser att reformen inte håller måttet.
Gudrun Brunegård (KD):
Jag tackar statsrådet för svaret. Astrid Lindgrens Värld i Vimmerby utses år efter år till det främsta besöksmålet för turister med barn. Det är dessutom navet i en omfattande besöksnäring som påverkar hela norra Kalmar län, stora delar av Jönköpings län och även Östergötland.
Hundratals företag i området bygger hela sin ekonomi på de intäkter som de får under de tre sommarmånader när en halv miljon besökare behöver nattlogi och någonstans att äta och vill besöka något annat trevligt besöksmål när de ändå är i Småland. Det gäller även en del små butiker och lite större butiker. Statsrådets svar innehåller två olika spår.
Det handlar bland annat om det stöd som regeringen ger till utsatta branscher. Det har mycket riktigt lindrat effekterna och hjälpt många företag att överleva. Men det träffar inte helt och hållet rätt. Effekterna av förra sommarens restriktioner ledde till att Polismyndigheten gjorde en övertolkning av restriktionerna, och Astrid Lindgrens Värld stängde efter att ha hållit öppet i bara elva dagar. Det påverkade hela bygden.
Besöksnäringen påverkades inte så mycket och med ett så stort tapp i någon annan kommun i hela Sverige. Då var det en föga tröst att man vann det överklagande som man gjorde till förvaltningsdomstolen om Polismyndighetens beslut. Då var skadan redan skedd.
Många av dessa företag som är beroende av Astrid Lindgrens Värld får sina företagsstöd beräknade på intäkterna under vårmånaderna, och det var många som fick mycket små belopp. Det krisstöd som Astrid Lindgrens Värld fick som kultursektor dämpade deras förluster så att de hade möjlighet att övervintra.
Men om det saknas tydlighet kan det fortsätta att påverka kringnäringarna för en lång rad andra företag i bygden. Då kommer jag in på det andra spåret. Vi är måna om att smittspridningen inte ska öka.
Men när Folkhälsomyndigheten bedömer att sittande kulturaktiviteter utomhus har den lägsta risken för smittspridning ger det i kombination med regeringens besked i förra veckan en rimlig planeringsgrund. Men det finns fortfarande oklarheter. Astrid Lindgrens Värld är en teaterpark. Man har sju scener som är utspridda på ett område som motsvarar 22 fotbollsplaner.
I samråd med länsstyrelsen planerar man nu för att öppna dessa scener där man kommer att kunna ha anvisade platser för respektive sällskap med smittsäkra avstånd. Men det är två av scenerna, för Villa Villekulla och Katthult, som är byggda för 2 000 sittande åskådare.
Där skulle man mycket väl kunna ha fler grupper med upp till 600 personer sammanlagt och ändå kunna hålla goda avstånd mellan platserna. För vad säger att det är just 500 som är den optimala avvägningen? Dessutom hamnar Astrid Lindgrens Värld mellan två olika regelverk. Om man jämför med nöjesparkerna görs beräkningen per kvadratmeter.
Men de 180 000 kvadratmeter som Astrid Lindgrens Värld har tas inte med i beräkningen, utan man räknar utifrån antalet scener. Jag undrar om statsrådet i kommande uppdateringar av restriktionerna kan låta exempelvis länsstyrelserna göra bedömningar utifrån varje enskild verksamhets förutsättningar.
Gudrun Brunegård (KD):
Tack, statsrådet, för svaret! Framför allt den sista delen var väldigt klargörande. Jag talade med Astrid Lindgrens Världs vd i dag på morgonen. Där hade man bara uppfattat den del som handlar om teaterverksamheten och de olika scenerna.
Man planerar naturligtvis för att ha en mindre publik vid de mindre scenerna för att det ska vara möjligt att fortsätta hålla ett bra avstånd så att alla besökare kan vara trygga. Däremot hade man inte uppfattat att det kommer att finnas möjlighet att kombinera de olika lagstiftningarna och regelverken. Det är ett väldigt välkommet besked.
Man har upplevt att man har hamnat i kläm mellan olika regler, och så hamnar man i den minsta tratten, så att säga. Detta ger helt nya möjligheter till planering inför sommaren. Jag vill nämna ett exempel på hur illa det slog förra sommaren.
Med väldigt kort varsel tvingades man stänga Astrid Lindgrens Värld, och det påverkade alla kringnäringarna. Jag vet att Vimmerby Camping tappade motsvarande 83 procent av sin inkomst på grund av detta.
Det är inte lätt för nya företagare som entusiastiskt har tagit på sig ett stort uppdrag och vill göra något bra av det och plötsligt ser hela grunden dras undan. Men det som statsrådet säger nu ger större möjligheter att planera och kanske reparera lite grann av skadan från förra året.
Jag vet att Astrid Lindgrens Värld förra året sa att de förluster som förra årets stängning förorsakade motsvarade den sammanlagda vinsten under en tioårsperiod. Det kommer att ta tid att reparera detta. Vi har en jättesvår situation.
Vi är överens om att vi måste hantera pandemin med stor respekt och försiktighet så att vi inte överanstränger vårdsystemet och så att vi kan behålla en så frisk befolkning som möjligt.
Där hamnar vi i avvägningen mellan den psykiska ohälsa som många upplever på grund av isoleringen och den evidensbaserade nytta som kulturverksamhet och kulturupplevelser ger, liksom friluftsupplevelser. Och kombinationen, med kulturupplevelser utomhus i den vackra småländska miljön, är ju väldigt bra.
Jag vill återigen tacka statsrådet för de besked och tolkningar som statsrådet har gett utifrån diskussionerna i regeringen och med Folkhälsomyndigheten.
Och jag vill avsluta, fru talman, med att hälsa statsrådet välkommen till Vimmerby och Astrid Lindgrens Värld när det lilla barnet är stort nog att uppskatta Pippi och alla de andra.
Gudrun Brunegård (KD):
Tack, statsrådet, för engagemanget för kultursektorn! Astrid Lindgrens Värld är ju en fantastisk plats, som statsrådet själv har upplevt. Det har utvecklats ganska mycket sedan dess, på senare år. Det var en vitamininjektion när kommunen kunde sälja det till Astrid Lindgrens familj.
En kommun ska inte ägna sig åt den typen av verksamhet; det var en nödlösning i en akut ekonomisk kris. Nu har parken ungefär 500 säsongsarbetare. En stor mängd ungdomar i trakten har detta som sin första arbetsplats och tränar sig i att passa tider, ta ansvar och sköta ekonomi i en kassa, till exempel - för att inte tala om alla barnskådespelare och de vuxna.
Utöver det har man ungefär 50 åretruntanställda i staben. Detta ger som sagt ringar på vattnet och påverkar hela bygden, åtminstone inom en tiomilsradie. Även i Jönköping, Växjö och Linköping annonserar hotellen om att det är bra avstånd till Astrid Lindgrens Värld. Det är alltså en motor för hela bygden.
Det är väldigt välkomna besked som statsrådet ger; jag vill återigen tacka för dem. Jag tror att detta ändå kommer att ge en trygghet när man planerar, med ansvar för en så strikt tillbakahållen smittspridning som möjligt och med ett ökat antal vaccinerade.
Jag är faktiskt som sjuksköterska själv med och hjälper till att vaccinera för att få upp antalet lite grann. Vi kan i och med detta förhoppningsvis se fram emot sommaren med ganska stor tillförsikt.