Gustav Fridolin (MP):
I slutet av 1990-talet och början av 2000-talet minskade de svenska klimatutsläppen med i genomsnitt 2 procent per år. Målet för de kommande åren är inte en större minskning än en halv procent per år. Ändå fick vi tyvärr i regeringsförklaringen för ett par månader sedan höra regeringen göra klart att några ytterligare styrmedel inte behövs för att uppnå de alltför lågt satta målen. Maud Olofsson poängterar att det inte är någon tvekan om vad regeringen vill.
Jag upplever när jag åker runt och träffar företrädare för den växande omställningsindustrin inom energisektorn och transportsektorn att det visst finns en tvekan om vad regeringen vill. Det finns en efterfrågan i att man satsar på att lägga om järnvägsnätet, rusta upp miljonprogrammens bostadsområden och ställa om energisystemen. Det handlar om att man börjar investera snarare än att administrera. Herr talman!
Österlens framtida möjligheter till jobb och företagande finns i de jordbruk som växer fram i Äppelriket. Det finns i den ekoturism som växer fram och de unika naturvärdena. Det finns i de framtidsindustrier som inte minst biogasen utgör. Det finns inte i att hota dessa framväxande, spirande företagsmöjligheter genom att börja bryta upp marken och pumpa upp fossilgas.
Om detta är hela bygden i stort sett enig. Om detta är kommunerna lokalt eniga från höger till vänster. Om detta trodde jag till alldeles nyss att kommunerna var eniga med regeringen. När Maud Olofsson ska förtydliga interpellationssvaret, som skulle göra klart att en storskalig utbyggnad av naturgas i Sverige inte är aktuell, pekar hon i och för sig mycket klokt på koldioxidskatter.
Men regeringen har gjort klart att några skattehöjningar på det området inte är att vänta under mandatperioden. Om jag förstår dig rätt utesluter du en översyn av minerallagen eller ett ingripande i de tillståndsprocesser som kommer att följa och också falla på regeringens bord för att se till att det som nyss sades ska blir verklighet, nämligen att se till att en storskalig fossilgasutvinning i Sverige inte ska blir aktuell. Det oroar mig.
Det tyder på att vi inte riktigt kan fira än. Men du är fortfarande varmt välkommen ned till Äppelriket och träffa alla dem som engagerar sig där. Herr talman! Jag nämnde tidigare Hasse och Tages klassiska film Äppelkriget . Den har blivit en symbolfilm för det engagemang som gång efter annan väckts och där man kräver en modernisering av minerallagen.
Tage Danielsson har en gång sagt: För den trötta samhällskroppen vore kanske bästa boten ifall tankarna från toppen kom från roten. Det tycker jag är en klok inställning inte minst i minerallagsdiskussionerna.
När Maud Olofsson skriver i sitt interpellationssvar att "det är viktigt att den lokala dialogen mellan prospekterande och utvinnande företag samt markägare och kommuner fungerar på ett tillfredsställande sätt" kan jag bara hålla med.
Men, herr talman, hur ska denna dialog kunna fungera på ett tillfredsställande sätt när minerallagen ger alla rättigheter till prospektören och i stort sett väldigt lite rättigheter till kommunen och markägaren? Prospektören kan smälla upp ett provborrningstorn på ens bakgård utan att man som markägare egentligen har möjlighet att stoppa det.
Kommuner kan i enighet säga att de inte vill ha någon provborrning därför att det äventyrar investeringar i den strategi som de har tagit fram för en växande grön näring i form av hållbart jordbruk, ekoturism och biogassatsningar utan att prospektören behöver lyssna. Nej, jag tror att vi ska ta Tage Danielssons ord med oss i en rejäl översyn av minerallagen där vi ger kommunerna veto mot såväl provborrning som utvinning också av fossilgas.