KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ylva Johansson (S):
Lars Püss har frågat mig hur jag ser på bemanningsföretagens roll på svensk arbetsmarknad i framtiden och vilka förändringar jag avser att göra. Jag anser att bemanningsföretag fyller en viktig roll på en flexibel arbetsmarknad som ett komplement vid till exempel vakanser och arbetstoppar. Även i omställnings- och rekryteringssituationer fyller de ett behov. Jag tycker att det är bra att bransch- och arbetsgivarorganisationen Bemanningsföretagen själv har tagit ansvar för självsanering mot oseriösa företag i branschen genom att införa en auktorisation.
Det är dessutom en mycket hög grad av kollektivavtalstäckning bland arbetsgivarna i bemanningsbranschen, vilket innebär en trygghet för de anställda. Arbetsmarknadens parter har i stor utsträckning reglerat frågor om inhyrning av personal från bemanningsföretag i olika situationer i sina kollektivavtal. Man har till exempel infört bestämmelser om kollektivavtalad förstärkt företrädesrätt och förstärkt facklig förhandlingsrätt med skiljenämnd.
Jag ser mycket positivt på det, också för att det visar hur framgångsrik partsmodellen är när det gäller att snabbt hitta nya lösningar på en förändrad arbetsmarknad. Som jag har förstått det tycker parterna att dessa kollektivavtalslösningar i stort sett fungerar bra. Om arbetsgivare ändå använder bemanningsföretag för att kringgå företrädesrätten till återanställning är det en inskränkning av anställningstryggheten som jag ser mycket allvarligt på.
Regeringen fortsätter därför att noga följa utvecklingen och är beredd att i framtiden vidta åtgärder om det skulle visa sig nödvändigt.
Ylva Johansson (S):
Lars Püss slåss lite mot väderkvarnar här, tror jag. Jag har inga som helst planer på att förbjuda bemanningsföretag eller ge mig på bemanningsbranschen. Bemanningsföretagen spelar en viktig roll på svensk arbetsmarknad. Det är min bedömning att de kommer att fortsätta att göra det. Jag tror också att den rollen kommer att växa. Jag tycker att de spelar en viktig roll för att vi ska kunna klara en flexibilitet på arbetsmarknaden. Regeringen har inga planer på att förbjuda bemanningsföretag.
Detta är faktiskt att slåss mot väderkvarnar. Regeringen tycker dock att det är viktigt att spelreglerna på arbetsmarknaden upprätthålls. En sådan viktig spelregel är företrädesrätten vid återanställning. Jag antar att Lars Püss delar uppfattningen att det är en viktig spelregel, som ju också regleras i LAS, att man har rätt till företräde vid återanställning under förutsättning, förstås, att man har rätt kompetens för jobbet.
En utredning har undersökt hur vanligt det är att man kringgår detta med hjälp av bemanningsföretag och kommit fram till att det inte är vanligt förekommande. Det är glädjande. Många har reglerat detta i avtal. Men det är inte bara sol. Det finns fackliga organisationer som säger att det i deras bransch förekommer att man kringgår företrädesrätten vid återanställning.
Journalistförbundet är ett förbund som har pekat på detta problem. Naturvetarna är ett annat. Transportarbetareförbundet är ett tredje. Regeringens huvudinriktning är att det är bra när saker och ting kan regleras av arbetsmarknadens parter, vilket också statsministern gav uttryck för här i kammaren. Det är därför jag också i mitt svar säger att det är vår huvudinriktning. Men det är klart att vi följer frågan. Vi vill nämligen inte se ett missbruk där man kringgår företrädesrätten vid återanställning.
Vi ser också bedömningen att det i dag, enligt den utredning som är gjord, inte är något stort problem. Men vi följer frågan noga.
Ylva Johansson (S):
Jag känner mig alltmer perifer i den här debatten, måste jag säga. Jag har noterat att en lång rad moderater har gått upp i talarstolen och tackat för att jag har svarat klart, redigt och tydligt på interpellationen. Jag fick en fråga om flexibiliteten på arbetsmarknaden. Bemanningsföretagen är en viktig del för att kunna ha en flexibel arbetsmarknad. Andra viktiga delar där vi i dag har brister gäller kompetensförsörjning, kompetensutveckling och matchning.
Där behövs satsningar och reformer. Till sist vill jag säga att jag företräder regeringen. Vänsterpartiet har vältaliga företrädare, dessvärre inte företrädda i kammaren just nu, som kan tala för sig själva.
Ylva Johansson (S):
Jag har flera gånger sagt att bemanningsföretagen spelar en viktig roll på arbetsmarknaden. Det är regeringens uppfattning. Jag hade nöjet att vara talesperson för mitt parti i arbetsmarknadspolitiska frågor under fyra år. Jag företrädde då samma uppfattning, nämligen att bemanningsföretagen spelar en viktig roll på arbetsmarknaden. Det är ingen ny ståndpunkt. Jag ser fram emot, Christian Holm, att åka till Karlstad i morgon och träffa representanter för alla kommuner i Värmland.
Jag träffar representanter för många företag, och det är en viktig uppgift för mig som arbetsmarknadsminister att göra det. Jag träffar gärna värmländska företag. Jag vet att många har en tuff situation. Det finns just nu en hel del varsel i värmländska kommuner, som befinner sig i en besvärlig situation. Man bör ha en klar agenda för mötena. Det möte som kommer att ske i morgon - efter några få timmars sömn när vi väl blir klara med dessa debatter - kommer att ha sitt fokus på samarbete mellan Arbetsförmedlingen och kommunerna.
Det utesluter inte att jag också behöver träffa företagen. Det är naturligtvis en viktig uppgift för en arbetsmarknadsminister.
Ylva Johansson (S):
Hanif Bali har frågat mig om regeringen fortsatt avser att uppnå målet om lägst arbetslöshet i EU till 2020 och hur det i så fall ska ske. Regeringens övergripande politiska prioritering är att öka sysselsättningen varaktigt och minska arbetslösheten. Det är en helt central uppgift att skapa förutsättningar för fler jobb och att bekämpa arbetslösheten. Detta gäller särskilt den höga ungdomsarbetslösheten och den höga långtidsarbetslösheten samt frågan om att ge möjlighet till att fler utrikes födda kvinnor och män snabbare kommer i arbete.
Regeringen har ställt upp ett tydligt mål för sysselsättningspolitiken som ska styra regeringens politik under mandatperioden: Antalet personer som arbetar och antalet arbetade timmar i ekonomin ska öka så att Sverige når lägst arbetslöshet i EU år 2020. Den höga ungdomsarbetslösheten är en av regeringens högst prioriterade arbetsmarknadspolitiska utmaningar.
Kampen mot ungdomsarbetslösheten förutsätter bred mobilisering och samverkan mellan bland annat arbetsmarknadens parter, det privata näringslivet och inte minst landets kommuner. Kommunernas kunskap, engagemang och bidrag är en förutsättning i arbetet för att minska ungdomsarbetslösheten. Kommundialogerna, som påbörjades under hösten 2014, fortsätter under våren. Regeringen vill i samtal med kommunerna lära av goda exempel och höra vad kommunerna har för erfarenheter av vad som fungerar bra och mindre bra i syfte att minska arbetslösheten bland unga.
Samtal kommer också att inledas med berörda parter på arbetsmarknaden samt med andra betydelsefulla aktörer, såsom organisationer och relevanta myndigheter. Regeringen tillsatte den 18 december 2014 en delegation med uppdrag att verka för att arbetsmarknadspolitiska insatser mot ungdomsarbetslöshet får större genomslag på lokal nivå. Delegationen ska främja statlig och kommunal samverkan och utveckling av nya samverkansformer för att minska ungdomsarbetslösheten.
Eftersom riksdagen röstade igenom Alliansens budget kommer de insatser som regeringen avsåg att införa från 2015 att försenas.
Ylva Johansson (S):
Nej, Arbetsförmedlingen kan inte stå för alla utbildningar, inte för särskilt många över huvud taget. Det måste det reguljära utbildningssystemet stå för. Därför krävs det både stora satsningar på och reformer av utbildningssystemet, inte minst när det gäller yrkesutbildningar - de som faktiskt leder till de bristyrken som vi har flera av i dag. Arbetsmarknadspolitiken och utbildningspolitiken måste därför gå hand i hand.
När det gäller den fråga som Hanif Bali tog upp om att människor är på fel plats på arbetsmarknaden har Arbetsförmedlingen en roll att matcha personer med viss kompetens till rätt jobb. Den rollen vill jag att Arbetsförmedlingen ska kunna fylla. Det har de inte gjort under de senaste åren. Det är viktigt att man dimensionerar upp utbildningssatsningarna, vilket tyvärr inte görs med den gällande budgeten. Regeringen får återkomma med det.
Det som arbetsmarknadspolitiken kan göra, Fredrik Schulte, är att rusta människor för att kunna ta de lediga jobben. Då krävs det insatser, till exempel traineejobb där man kombinerar utbildning och arbete så att man blir undersköterska och kan ta de många undersköterskejobb som finns och där det är brist på personal i dag. Det är så det fungerar. Arbetsmarknadspolitiken kan se till att de lediga jobben kan tillsättas med kompetent personal.
Det är det som vi styr om arbetsmarknadspolitiken till, i stället för att administrera arbetslösheten, vilket skedde under er tid. Fredrik Schulte vet att regeringen lade en budget med mycket tydlig tillväxtprofil. Det var en budget som röstades ned i den här kammaren. Och vi har nu att leva några månader till med en budget som är väsentligt mer åtstramande än den som regeringen föreslog.
Ylva Johansson (S):
Fredrik Schulte har frågat mig om det blir några traineejobb för ungdomar, hur många det i så fall blir och när dessa kommer att vara på plats samt hur jag förhåller mig till kritiken från fackföreningsrörelsen om att välfärdsverksamhet inte ska användas som arbetsmarknadspolitisk regulator. Arbetet med utformningen av traineejobb fortgår inom Regeringskansliet, och regeringen lyssnar på de synpunkter som framkommer i dialogerna med kommuner och arbetsmarknadens parter.
Traineejobb kan bidra till att säkerställa kompetensförsörjningen i välfärdssektorn och därmed höja kvaliteten i verksamheten. Kommunerna står inför en betydande generationsväxling. Många äldre kompetenta medarbetare går i pension, och luckorna måste fyllas med utbildad personal. Traineejobben kan vara en del i denna process, så att generationsväxlingen kan ske på ett sätt så att kunskap och kompetens kan hållas kvar och kvaliteten kan värnas i verksamheterna.
Dessutom kan traineejobben ge fler ungdomar en fast förankring på arbetsmarknaden. Kommundialogerna, som påbörjades under hösten 2014, fortsätter under våren. Det är viktigt att lyssna på de kommunala erfarenheterna av vad som fungerar bra och mindre bra i syfte att minska arbetslösheten bland unga. Regeringen tillsatte den 18 december 2014 en delegation med uppdrag att verka för att arbetsmarknadspolitiska insatser mot ungdomsarbetslöshet får större genomslag på lokal nivå.
Delegationen ska främja statlig och kommunal samverkan och utveckling av nya samverkansformer för att minska arbetslösheten.
Ylva Johansson (S):
Traineejobben blir av. Jag tar lätt på kritiken för att jag lyssnar på dem som ska genomföra traineejobben innan jag utformar förslaget i detalj. Jag tror att det är mycket klokt att göra på det sättet. Jag kan lära av Fredrik Schultes representanter i den tidigare regeringen som inte gjorde det och som får stå där med lång näsa efter att ha lagt fram förslag som inte ger någon effekt på arbetslösheten på riktigt.
Det är inget jag skäms för, att jag diskuterar med dem som ska göra jobbet för att ta reda på vilka förutsättningar som krävs för att det här ska fungera. Jag vet inte när Fredrik Schulte senast hade överläggningar med de fackliga företrädarna i välfärdssektorn. Det ingår i mitt uppdrag att träffa dem ofta, och det gör jag. Jag har inte mött den kritik som Fredrik Schulte refererar till, tvärtom. Jag träffar inte minst Kommunal som företräder de yrkesgrupper som vi här talar om.
Traineejobben riktar sig till gymnasiala utbildningar som leder till framför allt undersköterska eller också till barnskötare. Det är yrkesgrupper som organiseras av Kommunalarbetareförbundet. Kommunal är mycket angeläget om att den här reformen kommer på plats. Bakgrunden är naturligtvis situationen i välfärden, inte minst i äldreomsorgen.
Det finns många jobb i välfärden, och alltför många av dem utförs i dag av personer som inte har rätt utbildning och rätt kompetens. Detta blir som ett moment 22: Individen får inte fast anställning eftersom arbetsgivaren hellre vill fastanställa någon som har rätt kompetens och är utbildad undersköterska. I stället får individen harva runt på olika visstidsanställningar och får ingen trygg förankring.
De som redan är anställda och är undersköterskor i verksamheten får hela tiden nya kolleger som ska läras upp, och ingenstans löser man själva grundproblemen. Det är ju det som vi vill komma åt med en ordnad generationsväxling. De största anhängarna av detta är det fackförbund som organiserar just undersköterskor, nämligen Kommunal. Dem har jag också ett nära samarbete med. Det sker också ett samarbete med arbetsgivarna om hur detta ska utformas på bästa sätt.
Det är också regeringens uppfattning att det totalt sett är för få som i dag arbetar inom välfärden. Därför hade vi föreslagit generella förstärkningar inom till exempel äldreomsorgen i den budget som vi lade fram i höstas. Med de resurser som vi vill satsa på traineejobben blir det fler som får rätt utbildning och som kan ta de fasta jobben senare. Men det blir också en förstärkning.
Självklart kommer vi också att finansiera det handledarskap som krävs för att traineejobben ska ge rätt effekt och ge rätt kompetens.
Ylva Johansson (S):
Jag måste upprepa: En väl fungerande arbetsmarknadspolitik och utbildningspolitik kan se till att de lediga jobben kan tillsättas och att kompetensbristen på arbetsmarknaden kan lösas på ett tillfredsställande sätt. Därmed kan företag och andra arbetsgivare som kan och vill växa göra det så att nya jobb skapas. Det är så det hänger ihop. Traineejobben är en kombination av arbete och reguljär utbildning.
Den tidigare regeringen hade ingen politik för att klara kompetensförsörjningen och kvaliteten i äldreomsorgen. Där står vi inför mycket stora utmaningar. Med förbehållet att jag inte har siffrorna framför mig, men om jag minns rätt, står vi under de närmaste åren inför ett behov av ungefär 40 000 nya undersköterskor i äldreomsorgen.
Att i ett läge när vi har oerhört få ungdomar som väljer omvårdnadsprogrammet under gymnasietiden säga att vi ska använda resurser och vara beredda att satsa så att ungdomar kan utbilda sig i de bristyrken som finns, för att vi ska kunna säkerställa kompetensen; det tycker jag är smart. Det tycker också de som arbetar inom äldreomsorgen, och det tycker de som är ansvariga för äldreomsorgen.
Vi kan på det sättet lösa flera problem på en gång. Det är alltså en viktig del för att klara kompetensförsörjningen inom välfärdens olika sektorer. Inte minst gäller det behovet av undersköterskor. Det var intressant att höra Fredrik Schulte vara så nöjd med den tidigare regeringens första år vid makten. Ja, det kan man vara.
Det var en regering som sprutade ur sig förslag som gav uselt resultat på arbetsmarknaden, förslag som man senare fick backa från. Den minister som föreslog fas 3, Sven Otto Littorin, fick gå ut och säga att det var ett misslyckande, att fas 3 egentligen inte borde ha införts.
Den generaldirektör man med pompa och ståt tillsatte för Arbetsförmedlingen, och som skulle vara en av de bästa rekryteringar man gjort, fick man sedan själv sparka. De försämringar man genomförde i arbetslöshetsförsäkringen fick man backa från när man såg effekterna. Fru talman! Jag vill säga att jag inte skäms att lyssna och diskutera innan jag lägger fram förslag.
Det viktiga är att vi löser arbetslöshetsproblemet på riktigt, inte att regeringen skjuter från höften.
Ylva Johansson (S):
Jag måste tydligen upprepa det ytterligare en gång: Traineejobben är en kombination av arbete och reguljär utbildning inom vuxenutbildningen. Det är vad det handlar om. Vi hör att Fredrik Schulte är väldigt nöjd med och stolt över resultatet av den tidigare regeringens arbetsmarknadspolitik och undrar varför inte jag också är nöjd med det resultatet.
Jag är helt enkelt inte nöjd med en arbetslöshet på 8 procent och en ungdomsarbetslöshet som ligger på snittet inom EU; den är så hög att vi får stöd från EU-systemet för att bekämpa den. Sverige kan bättre, och därför har den nuvarande regeringen en helt annan och mer ambitiös politik när det gäller utbildning, tillväxt och arbetsmarknad.
Ylva Johansson (S):
Det här är en fråga som engagerar mig personligen väldigt mycket. Jag tycker att det är oerhört viktigt att vi tar till vara den kompetens som människor har, inte minst nyanlända, i Sverige. Det är en av orsakerna till att det blev ett långt svar på interpellationen. Det här är frågor som inte löses med en åtgärd, utan det krävs många olika åtgärder. De måste också se lite olika ut för olika branscher, olika grupper av personer och olika typer av kompetens.
För att svara på den konkreta frågan om sjukvårdspersonal och redogörelsen från AF: Nej, vi har ännu inte fått redogörelsen från AF. Den kommer inom kort. Socialstyrelsen kommer inom kort att få ett uppdrag att anordna medicinska kunskapsprov samt kurser och prov i samhälls- och författningskunskap för hälso- och sjukvårdspersonal som har en utbildning från länder utanför EU och som har ansökt om legitimation i Sverige.
Man kommer att tilldela pengar riktade till detta. Det innebär att vi förtydligar Socialstyrelsens uppdrag. Jag lever inte i villfarelsen att det här kommer att lösa alla problem, men det är ändå en viktig åtgärd för att vi ska kunna få snabbare bedömningar.
En annan viktig åtgärd som måste till är att i ett tidigt skede redan ute på asylboendena - många sitter i dag kvar på asylboenden innan de får en kommunplacering - använda tiden så konstruktivt som möjligt både för svenskutbildning, naturligtvis, och för kartläggning av kompetens. Det kan vara att få hjälp att skicka in papperen redan före kommunplaceringen och innan etableringsuppdraget påbörjas på riktigt, att skicka in papperen till UHR om det handlar om det.
Därmed kan vi få en snabbare handläggning av detta så att det inte blir så mycket väntetider. Jag delar problembeskrivningen och tror att jag och Désirée Pethrus ligger nära varandra när det gäller både komplexiteten och vikten av åtgärderna för att komma till rätta med detta.
Ylva Johansson (S):
Min bedömning är att det behövs både resurser och propositioner, men det får regeringen återkomma till i ett senare skede. Det går inte att ge svar på det här i kväll. En viktig sak som både Désirée Pethrus och Hanif Bali pekar på är vikten av att man samarbetar med arbetsgivare, med fackliga organisationer och med branschorganisationer, för det är till syvende och sist arbetsgivare som ska anställa, och det är de som vill ha hjälp med bedömningen om en viss person har rätt kompetens för det jobb som ska utföras.
Därför är det oerhört viktigt med samarbete. Det gör också att det blir olika för olika branscher. Det är en av de komplexiteter som måste hanteras. Jag har inte svar på frågan varför vi inte lyckas bättre med att få högutbildade att hamna på rätt arbete i Sverige. Delförklaringar kan finnas i en övertro på politiklösningar, som är lite av one size fits all.
Jag tycker att etableringslotsar är ett exempel på detta där man har gjort i princip samma system för alla. Jag tror att det är fel tänkt. Jag tror också att det finns diskriminering på svensk arbetsmarknad och att den också påverkar.
Jag tror också att det är viktigt att ha en policy som säger att alla jobb är viktiga, men det är viktigt att man kommer inte bara till ett jobb utan också till rätt jobb, så att man har en rörelse på arbetsmarknaden och inte fastnar i ett jobb som inte motsvarar den kompetens man har. Men detta är en fråga som jag räknar med att vi kommer att få återkomma till.
Ylva Johansson (S):
Fredrik Schulte har frågat mig hur jag ställer mig till att göra instegsjobben och det särskilda anställningsstödet lika enkelt och transparent utformade som nystartsjobben, det vill säga att stöden beviljas automatiskt om anställningen uppfyller villkoren samt att subventionstaket tas bort.
För att säkerställa att rätt person får ta del av ett program eller en insats gör Arbetsförmedlingen en arbetsmarknadspolitisk bedömning inför varje beslut om exempelvis instegsjobb eller särskilt anställningsstöd, eftersom det finns en risk att subventionerade anställningar tränger undan jobb som annars hade skapats. Nystartsjobb är till skillnad från instegsjobb och särskilt anställningsstöd inom arbetsmarknadspolitiken en rättighet för den arbetsgivare som vill anställa en person, under förutsättning att villkoren för stödet uppfylls.
Nystartsjobb har heller inte haft något tak för den bidragsgrundande lönekostnaden eller krav på att både lön och övriga anställningsförmåner ska vara likvärdiga med kollektivavtal i branschen. Regeringen beslutade på regeringssammanträdet den 29 januari att införa ett tak på 22 000 kronor för den bidragsgrundande lönekostnaden vid nystartsjobb. Beloppet gäller vid en anställning på heltid och minskas proportionellt i förhållande till anställningens omfattning vid deltid. Förordningsändringen träder i kraft den 1 april 2015.
Medel som i dag används för att subventionera förhållandevis höga löner bedöms kunna användas mer effektivt för andra ändamål. Syftet är också att motverka fusk och ett icke avsett nyttjande. Förslaget ligger i linje med utredningsbetänkandet Det ska vara lätt att göra rätt . Inom Regeringskansliet pågår ett arbete med att se över konsekvenserna av att ställa krav på att inte bara lön utan även andra anställningsförmåner ska följa eller vara likvärdiga med kollektivavtal.
Regeringen kommer därför inte att ändra utformningen av instegsjobb eller särskilt anställningsstöd så att de liknar nystartsjobb.
Ylva Johansson (S):
Fredrik Schulte säger att regeringen vill lyfta bort 23 miljarder kronor från ekonomin. Detta är, som Fredrik Schulte mycket väl vet, inte sant. Tvärtom. Den budget som regeringen lade fram var väsentligt mer expansiv än den som röstades igenom här i kammaren. Det Fredrik Schulte säger stämmer helt enkelt inte.
Riksrevisionen undersökte för något år sedan just de subventionerade anställningarna för personer som är nyanlända i Sverige. Riksrevisionens rekommendationer var ju att man borde ändra villkoren så att nystartsjobb och instegsjobb mer liknar varandra.
I dag blir det en felanvändning, och det hade varit mer effektivt om man först hade haft ett instegsjobb och sedan ett nystartsjobb, enligt Riksrevisionen, men nu blir det inte på det sättet eftersom instegsjobben har haft en annan konstruktion. Regeringen har tagit fasta på förslagen från Riksrevisionen. Ett av dem som nu genomförs är att vi inför ett tak för instegsjobben.
Det är samma tak som de borgerliga partierna tillsammans med Sverigedemokraterna röstade igenom här i kammaren. På den punkten antar jag alltså att vi är eniga: Det ska införas ett tak. Det är också regeringens bedömning att vi bör undersöka om vi inte ska ha motsvarande krav när det gäller kollektivavtal eller motsvarande villkor också för nystartsjobb som gäller för andra subventionerade anställningar.
Det är viktigt för att undvika missbruk av anställningsformerna, som då och då uppmärksammas i medierna, till exempel, men också för att en modell där man styr arbetsmarknaden med hjälp av kollektivavtal är en flexibel och bra modell som har tjänat Sverige väl.
Om kollektivavtalstäckningen blir för låg på den svenska arbetsmarknaden kommer man förr eller senare att tvingas styra arbetsmarknaden med lagstiftning i stället. Det är en situation man redan har i många andra länder, till exempel inom EU. Enligt min och regeringens bedömning är det ett väsentligt sämre sätt att styra arbetsmarknaden på än att använda sig av modellen med parter som gör upp via kollektivavtal.
Vill man ha en situation där det är kollektivavtal som reglerar arbetsmarknaden måste också regeringen i sin politik, menar jag, underlätta för företag att faktiskt sluta kollektivavtal. En av de saker som regeringen kan påverka är villkoren för subventionerade anställningar, och en sådan översyn görs just nu.