Åsa Regnér (S):
När det gäller jämställdhet i Sverige och att flytta fram positionerna i hela landet måste vi göra två saker samtidigt. Vi måste fortsätta med ett generellt jämställdhetsarbete.
Det gäller att ihållande arbeta för att både kvinnor och män ska kunna försörja sig själva och finnas till arbetsmarknadens förfogande, att man utbildar sig till det man vill och att man också får betalt för den utbildning som man har genomgått och känner sig motiverad att bidra till samhället och får ett jobb så att man kan bestämma över sitt eget liv. Det gäller för alla.
Vi har utmaningar på jämställdhetsområdet i hela Sverige för hela befolkningen. Som jag ser det har vi en helt oacceptabel syn på kvinnors förvärvsarbete i Sverige i stort, där kvinnors förvärvsarbete generellt sett värderas lägre än mäns. Det tycker jag är en mycket stor fråga, till exempel. Vi står inför ett riksdagsval så småningom. Vad har vi för metoder för att se till att kvinnors andel är lika stor som mäns andel på valbara platser?
Hur diskuterar vi det? Det gör vi faktiskt inte alls just nu. Vi tar för givet att detta kommer att lösa sig av sig självt. Jag tror att vi måste arbeta mycket mer medvetet med jämställdhetsfrågor i hela samhället. Samtidigt måste vi ha specifika insatser för specifika problem och områden.
Därför tror jag att vi måste vara helt på det klara med vad hedersrelaterat våld och förtryck betyder och innebär för dem som utsätts för det, och vilka konsekvenser tänkandet om kvinnors underlägsenhet och mäns överlägsenhet får för kvinnor.
Jag är mycket upprörd över att det ganska radikala arbete som har skett på FN-nivå under de senaste 20-25 åren inte har följts upp av regeringar i världen med finansiering och stöd för att införa sådana bra saker som det har tagits beslut om på FN-nivå. Hade man gjort det, hade man haft en debatt om det och hade man haft medialt intresse för det hade betydligt färre kvinnor anlänt till Sverige och hamnat i dessa situationer.
Nu är läget som det är här i Sverige, och då måste vi bemöta det. Jag tror att vi måste göra specifika insatser. Därför har jag redan räknat upp en lista på många saker som vi gör. Det är riktigt att vi också måste stärka samarbetet mellan myndigheter. Jag var häromdagen i Skäggetorp i Linköping och besökte en skola som har bra resultat utifrån Skolinspektionens studier av skolan. 95 procent av eleverna har utländsk bakgrund.
Man har förstås ett mycket aktivt arbete med pedagogik, men man har också ett samarbete med socialtjänst och polis när det behövs. Man har en mycket god kunskap om eleverna och vad de behöver, och man utgår från deras behov. Vi måste göra sådant. Det finns ingen väg runt det. Det är mycket bra. Socialtjänsten har en mängd uppdrag när det gäller jämställdhet. Det är också mitt ansvarsområde.
Jag tror att man kan förstärka ännu mer när det gäller just försörjningsstöd och synen på personer och familjer som kommer och behöver stöd i utsatta situationer. Min regering tycker att man ska ha försörjningsstöd i lägen när man behöver det. Men naturligtvis ska man inte bedöma kvinnors arbetsinsats olika beroende på om de har utländsk bakgrund eller inte. Man ska se vuxna kvinnor som potentiella personer på arbetsmarknaden.
Jag vill verkligen undersöka att socialtjänsten arbetar på ett sådant sätt. Att man sedan betalar försörjningsstöd till kvinnor liksom till män tycker jag är en självklarhet. Självklart är det så man ska arbeta, och det gör man också på många håll i Sverige.