KBLab/rixvox huggingface dataset:
Bengt-Anders Johansson (M):
Tack för att interpellationen har ställts, och framför allt tack till jordbruksministern som på ett utomordentligt tydligt sätt har svarat på interpellationen. Låt oss ändå vara överens om att det svenska skogsbruket med ansvar och frihet är överlägset både när det gäller att producera biologisk mångfald och när det gäller att producera skog. Det visar om inte annat historien.
Just generationsövergripande ansvar har visat sig helt överlägset. Vi antog alliansens skogsproposition om en ökad tillväxt. Jag tycker att det är utomordentlig bra. Det är viktigt att framhålla i sammanhanget att det i grunden är en oerhört viktig miljödel i själva ansatsen att öka tillväxten.
Det finns de som sagt att vi skulle kunna öka tillväxten med bortemot 40 procent. Jag är en ivrig tillskyndare av att vi skulle kunna göra det. Vi har möjlighet att binda koldioxid med skogen som hjälp. Vi får ett utomordentligt bra inhemskt råmaterial som kan ersätta icke-biologiskt råmaterial, vilket är en oerhörd tillgång. Den ökade tillväxten är en oerhört viktig del för välståndet i vårt land.
När jag för några år sedan gjorde en jämförelse visade det sig att nettoexportvärdet av den svenska skogen är oerhört mycket större än vad många tror. Om vi lägger ihop hårdvarutillverkningen i Volvo, som nu är aktuellt, Saab, Volvo Lastvagnar, Scania Vabis och Ericsson kom man för några år sedan inte upp till hälften av den svenska skogens nettoexportvärde.
Jag vill bara peka på vikten av att vi inom ramen för våra möjligheter ökar tillväxten. Det är en av de större och bättre miljöåtgärderna vi kan göra. Det som stör mig lite är vad som egentligen ligger bakom interpellationen. Vi har varit överens om de stora dragen i skogspolitiken under många år, och det är oerhört trevligt. Men det finns en insinuant underton.
Man söker någon form av konflikt när det gäller skogspolitiken. Min fråga är egentligen: Är det Miljöpartiet och Vänstern som har börjat styra upp det stora mäktiga partiet Socialdemokraterna? Ska vi nu återigen se att svansen börjar vifta med hunden även när det gäller skogspolitiken? Jag ska ställa en rak fråga till Bo Bernhardsson. Är Socialdemokraterna på väg att lämna en bred överenskommelse om den svenska skogspolitiken?
Ligger ni fast i er övertygelse, eller kommer ni att bli påverkade av de mindre partierna?
Bengt-Anders Johansson (M):
Det här är en ganska infekterad fråga trots att den handlar om en liten fågel, som är satt i centrum för debatten.
Jag kan konstatera att alliansregeringens tidigare ställningstagande - det vill säga att när jakten tillhandahålls i kombination med en tjänst är hela upplåtelsen att betrakta som tjänst - inte har prövats, utan det ser ut som om det håller. Det var den bedömning som gjordes när frågan var uppe förra gången.
Det jag tänkte uppehålla mig vid är att det i interpellationssvaret från jordbruksministern indikeras en positiv särbehandling på länsnivå när det gäller jaktkortsförsäljningen, alltså inte där det har någon koppling till tjänst. Det finns möjligen en komplikation i detta.
Det är ju statlig mark vi talar om, och det innebär att det måhända finns fog för en del svenska medborgare som inte bor i området att hävda att man har samma rätt till marken som de som bor i området.
Mot den bakgrunden, och mot bakgrund av telefonsamtal och mejl som jag har fått både nu och tidigare, tror jag att det är viktigt att klargöra om detta håller vid en prövning mot EU:s regelverk - att man exkluderar delar av medborgarna i ett land från statlig, gemensam mark.
Om inte detta tydliggörs på ett bra sätt är jag övertygad om att vi kommer att få se väldigt många överklaganden till EG-domstolen just på denna punkt. Om jordbruksministern hade besked att lämna på den punkten redan i dag vore det bra. Annars vill jag skicka med att detta verkligen måste övervägas innan man så att säga gör någon återkoppling till länsnivån.
Bengt-Anders Johansson (M):
Om jag förstod jordbruksministerns svar rätt innebär det att det enligt EU-lagstiftningen är okej, eftersom det här inte är en allmänning, att så att säga regionalisera utbudet till en exklusiv grupp boende i området.
Jag är inte säker på att det svaret kommer att lugna övriga som eventuellt vill ha samma rätt, som bor i Sverige. Förhållandet som vi har just nu är ju att alla har samma rätt, även övriga EU-medborgare. Det är det nuvarande förhållandet.
Är det så att länsstyrelserna kommer fram till att man kommer att sälja länskort som bara säljs till dem som bor i länet är det min bedömning att det kommer att komma överklaganden från andra svenskar som vill bli behandlade på samma sätt, eftersom det är statlig egendom i botten.
Bengt-Anders Johansson (M):
Det sägs här att djurskyddet ska förstärkas. När jag i mitt anförande sade vad vi har gjort under den här mandatperioden räknade jag upp ett antal saker som ger stöd för ett ökat och ett förbättrat djurskydd. Dessutom har vi tillsatt en utredning för att se över hela djurskyddsområdet.
Jag tror mig förstå att Anders Ygeman är informerad om att man innan man utformar en ny lagstiftning behöver göra någon form av utredning. Det samlade greppet tog vi innan de omtalade grisavslöjandena före jul. Alltså var det redan påtänkt.
Sedan kommer inte en blankett att garantera att det inte kommer att kunna förekomma bristande djuromsorg över tiden. Det är ingen garanti. Är det så att Anders Ygeman vill få åhörarna att tro att det är det som det handlar om blir det alldeles fel. Det intressanta är att man nu var femte vecka kommer att göra en avstämning i de här grisbesättningarna.
Då är det inte bara veterinärer som deltar. Det är en lång rad andra som har med djuromsorgen att skaffa, både när det gäller mjölkkor och när det gäller grisar, som kommer in i besättningarna. Nu ska man dokumentera och göra en sammanhållen djurskyddsdeklaration. Jag tror att detta är en viktig kvalitetsbit i det hela. Svaret på frågan om Djurskyddsmyndigheten, Anders Ygeman, ska den återskapas?
Ska det återkommunaliseras? Det borde det väl inte vara så svårt att svara på här och nu så att vi åtminstone får något besked från Socialdemokraterna.
Bengt-Anders Johansson (M):
Det verkar som att Anders Ygeman är väldigt fäst vid att diskutera djursex. Jag hoppade inte över det av något annat skäl än att tiden inte räckte till. Jag kan gärna ta den diskussionen nu. Jag påstår att det i dagens lagstiftning finns möjlighet att lagföra detta om man vill. Det här är plakatpolitik från vänsterkartellen - ingenting annat.
Den pågående djurskyddsutredningen kommer att titta även på detta, och vi får se vad den kommer fram till. Det går att lagföra detta i dag. Men om vi ska stifta lagar som egentligen inte har någon betydelse är det den melodin som Socialdemokraterna väljer. Tack för tydliga besked! Vi kommer att få en djurskyddsmyndighet om Socialdemokraterna vinner, fast i annan form. Det var exakt vad Anders Ygeman sade.
En djurskyddsmyndighet i annan form kanske blir än mer irrationell än den vi hade. Vi kommer att få en återkommunalisering. Det är också ett tydligt besked från Anders Ygeman. Om det är samma besked från Tina Ehn är det klappat och klart, för i så fall får väl Vänstern böja sig. Sedan har vi fått ytterligare ett besked: Det ska bli dubbelt så mycket tillsyn. Det innebär att Socialdemokraterna kommer att anslå 236 miljoner i budgeten.
Jag ska mycket noga följa upp den kommande budgeten. För föregående år är det 118 miljoner, och ska tillsynen fördubblas måste det vara fördubblade pengar. Tack för tydliga besked!
Bengt-Anders Johansson (M):
Med all respekt för Tina Ehn, men jag får en känsla av att sorgen är större bara för att det råkade vara världens första djurskyddsmyndighet. Det är ingen som har nämnt vad Djurskyddsmyndigheten egentligen uträttade. Det vore intressantare om det var en debatt om innehållet i vad de gjorde än att de råkade tillskapas.
Sedan visade det sig att de gjorde sig mer eller mindre omöjliga i djurskyddssammanhang. Det är lite intressant att Tina Ehn tydligen har uppfattningen att det inte är någon kostnad för samhället om man tar ut avgifter. Nehej? Kommer de pengarna från någon annan planet?
Vare sig man tar ut avgifter eller skatter är det naturligtvis en kostnad för samhället eller konsumenten i sista svängen. Skattepengar är inte gratis - de ska hämtas hos mor Anna och herr Nilsson. Avgifterna ska hämtas hos någon annan. Men det är konsumenten som får betala i båda fallen. Jag förstår inte riktigt logiken, om det nu finns någon.
Tina Ehn glömde en sak i min uppräkning av det som har förstärkts, nämligen att vi nu har en djurskyddstillsyn i hela landet. Det fanns ett antal kommuner som inte hade någon djurskyddstillsyn över huvud taget.
Det fanns ett antal kommuner som bara åkte på rena anmälningsärenden, som inte hade någon förebyggande kontroll över huvud taget. Tina Ehn måste väl ändå erkänna att det har blivit bättre?
Bengt-Anders Johansson (M):
Jag kan hänga på direkt när det gäller sällskapsdjuren. I den redovisning vi fick i dag sade man, om jag inte hörde fel, att 90 procent av verksamheten låg på sällskapsdjur. Det är anmärkningsvärt - jag blev riktigt förvånad. Det innebär att 10 procent ligger på lantbrukets djur.
Här finns verkligen någonting att fundera på, mot bakgrund av att det antalsmässigt måste finnas väsentligt mycket fler lantbruksdjur än sällskapsdjur. Jag gör inte någon gradering av detta, men det är mycket förvånande. Sedan gällde det samhällets pengar. Där finns möjligtvis en ideologisk skillnad. Jag ser inte detta som samhällets pengar. Jag ser det som skattebetalarnas pengar som vi förvaltar.
Det kan i min värld inte bli något annat. Jag måste alltid se dem som om de vore mina egna pengar. Då tror jag att man förvaltar dem bäst. Sedan gläder jag mig åt att Tina Ehn ändå säger att det förmodligen kommer att bli bättre med djurskyddstillsynen. Det är vi överens om, och jag tror att vi båda står för värdegrunden att det är vårt absoluta mål. Sedan har vi lite olika vägar att nå dit.
Vidare säger Tina Ehn att Djurskyddsmyndigheten utfärdade vissa föreskrifter och så vidare, men vi hörde i dag också från chefsveterinären på Jordbruksverket att man nu försöker samordna och få en samsyn i hela djurskyddstillsyns-Sverige.
Det pågår alltså en förbättring oavsett om vi har en särskild djurskyddsmyndighet eller inte. I så måtto är Djurskyddsmyndigheten helt obehövlig, för detta kommer fram i alla fall.
Bengt-Anders Johansson (M):
Det finns en väldigt bra genomgång av våra nordiska grannländer och deras sätt att förhålla sig. I grund och botten handlar det om huruvida den här jakten är ihopkopplad med en tjänst eller inte. Det är precis det som är den springande punkten. Det papper som jag viftade med är Justitiekanslerns beskrivning av ett skadeståndsanspråk. Det är alltså ett skarpt läge.
Det är ett helikopterföretag som har ställt ett skadeståndsanspråk, i detta fall på över 500 000 kronor, till svenska staten på grund av uteblivna intäkter. Justitiekanslern beskriver hela den bakomvarande historien och säger också att det inte är jakten i sig det handlar om utan om kombinationen. Om inte det har gått upp för de socialdemokratiska ledamöterna måste ni läsa denna skrift så att ni åtminstone litar på Justitiekanslern, att det är den kopplingen som gör det så svårt.
Däremot kan vi, precis som jag har visat med årskorten, ta regionala hänsyn. Det är precis vad länsstyrelsen har gjort i de tre länen, precis det. Vi tar vara på våra möjligheter inom ramen för den gemensamma lagstiftningen. Det är klart att om man bortser från att det är kopplat till en tjänst kan man komma till precis den slutsats som Helén Pettersson, Socialdemokraterna, gör.
Det är fullt förståeligt, men vi som har regeringsmakten måste ta hänsyn till helheten och stå upp för den. Är det möjligen så att Helén Pettersson har pengar för att kunna betala det ena skadeståndsanspråket efter det andra? Detta var bara ett, till ett enda företag, som kostade över en halv miljon. Jag tror att det är ett ärende till som är avgjort. Det är möjligt att Socialdemokraterna har det i budgeten. Är det så? Har ni pengar i budgeten för att betala skadestånd?
Bengt-Anders Johansson (M):
Nu har inte Helén Pettersson fler repliker, men jag kan inte tolka det hon säger på annat sätt än att Helén Pettersson menar att den svenska Justitiekanslern har handlat fel, att han inte har tillvaratagit svenska statens intressen.
Det måste bli slutsatsen eftersom Helén Pettersson totalt bortser från den juridiska tolkning som är gjord dels med Justitiekanslern som utgångspunkt, dels i samråd med Europadomstolen. Det är notabelt att socialdemokratiska representanter struntar i Justitiekanslerns tyngd i den här frågan.
Jag vågar påstå att i den mån det, utan att kränka den gemensamma EU-lagstiftningen, finns vägar framåt är vi väldigt öppna för det. Jag är inte säker på att den väg som Helén Pettersson beskriver här är prövad än på Europanivå. Jag känner också till att lagen har ändrats, men jag tror inte att den är prövad.
Det är först när den är prövad som vi vet om den håller. Socialdemokratin litar alltså inte på den svenska justitiekanslern. Det är både anmärkningsvärt och notabelt.
Bengt-Anders Johansson (M):
Jag är väldigt glad över att Jacob Johnson ställer den här frågan till mig. Jag har uppenbarligen uttryckt mig otydligt eller på ett slarvigt sätt. Då får jag en möjlighet att utveckla vad jag menar. I en gemensam jordbrukspolitik handlar det om att vi ska ha ett regelverk som ger förutsättningar för den verksamhet som livsmedelsproduktionen de facto har.
Under tidigare socialdemokratiska regeringar fanns det en förkärlek för att våra regelverk alltid skulle vara hårdare än omvärldens, vilket gjorde, precis som jag sade, att de svenska livsmedelsproducenterna fick sämre förutsättningar att konkurrera med omvärlden. Det förde med sig att importen ökade, därför att det som kom utifrån var billigare.
Och detta hade kanske oftast producerats med sämre miljöhänsyn, sämre djurskyddstillsyn etcetera. Det är det som vi tycker är felaktigt. Till skillnad från tidigare socialdemokratiska regeringar, som satte sig på åskådarbänken inom EU, driver vi frågan i EU därför att det är där den hör hemma. Det handlar nämligen om att få till stånd samma spelregler för all livsmedelsproduktion i Europa.
Jag menar att det är där jobbet ska läggas, men det gjordes inte under den socialdemokratiska regeringen. Man satte sig, som jag sade innan, hela tiden på åskådarbänken. Och så skapade man regelverk hemma i Sverige och skulle visa sig som Bror Duktig. Det fick precis den följd som jag sade. Det kom in större import med sämre förutsättningar. Det är svaret på den frågan.
Sedan kan jag säga att det inte finns någon regering som har lagt så mycket på forskning som alliansregeringen nu gör. I detta ligger, inte minst inom just livsmedelssektorn, oerhört stora pengar för att man ska komma fram till en bättre möjlighet. Vi ligger i framkant när det gäller miljöfrågorna, och det ska vi göra.
Bengt-Anders Johansson (M):
Skillnaden är den att vi verkligen understöder möjligheten för forskningen så att vi tekniskt kan gå före. Det är vad vi gör. Vi skapar förutsättningarna. Den tidigare socialdemokratiska regeringen skapade ett regelverk för att tvinga in folk. Det är där skillnaden ligger. De svenska leverantörerna skulle då ha mycket sämre förutsättningar än andra, och det är en sämre politik.
Jag beklagar att inte Jacob Johnson kan frigöra sig från den kätting som han har gentemot Socialdemokraterna att hänge sig åt att sitta nere i EU och säga nej i stället för att vara med och utveckla på forskningssidan. Den vägen går näringen före utan att regelverken måste förändras. Det är mycket bättre. Marknaden är mycket snabbare än vad vare sig jag eller Jacob Johnson har möjlighet att skapa regelverk om i den här riksdagen.
Jag förstår att det känns lite ovant att marknaden nu ges förutsättningar att gå före för egen maskin utan att för den skull gå via regelverk. Det tycker jag är bra. Det har vi också nu visat exempelvis med detta med grisarna som avslöjades strax före jul. Där har marknaden själv tagit fram ett mycket bättre kontrollverktyg än vad man hade tidigare.
Hade vi fått ta fram ny kontrollverksamhet eller ett nytt kontrollregelverk i det här huset hade det tagit flera år. Det är skillnaden i grundsynen på verkligheten. Vi tror på människor och marknaden. Jacob Johnson och hans gelikar tror på politiken, regelverk, förbud och kontroll. Det är en väg som vi vill betacka oss för.
Bengt-Anders Johansson (M):
Det blir tydligt i denna interpellationsdebatt att Miljöpartiet och Vänstern representerar den ytterlighet när det gäller denna fråga som är helt oresonlig för att hitta en balans när det uppstår en konflikt. Det är de som gör sig till tolk för dem som över huvud taget inte vill lyssna på hur människor har det.
De gör sig också till tolk för dem som inte bryr sig om hur den genetiska situationen ser ut för vargstammen. Det gör mig ytterligt bekymrad eftersom jag i andra sammanhang inte har haft anledning att se dem som fullständiga ytterlighetspartier. Men i denna fråga är de det. Alliansen står upp för en balans i rovdjursfrågan generellt och även när det gäller vargen.
Då handlar det om balans mellan de mänskliga krav som finns där man lever sida vid sida. Det handlar om måttfullhet i ansatser, och det handlar framför allt om att lyssna in hur människor har det.
Låt oss ändå slå fast att när man kommer till ett vägskäl där det inte är förenligt med två olika intressen måste de mänskliga intressena alltid ha företräde. Har vi inte den grundläggande värderingen i vårt politiska värv kan vi hamna precis hur snett som helst.
Vi står alltså upp för det regionala inflytande som jag tror är oerhört viktigt, precis som miljöministern har anfört. Vi står upp för de genetiska förbättringar som vi nu ska genomföra. Nu väntar vi på en utvärdering 2012 för att se vad som händer i framtiden. Efter att ha lyssnat på ytterlighetspartierna här konstaterar jag: Det blir ingen förvaltning av vargen, det blir ingen genetisk förbättring och det blir ingen jakt.
Det är vad vi ser framför oss om olyckan skulle vara framme och det blir en rödgrön majoritet.
Bengt-Anders Johansson (M):
Först vill jag klart deklarera att vi från moderat håll och från Alliansens sida står upp både för de människor som lever med rovdjuren och för rovdjuren. Jag brukar inleda de här debatterna på detta sätt för att det inte ska råda någon som helst tvekan på denna punkt.
Jag tycker att alliansregeringen på ett utomordentligt sätt har hittat en gyllene medelväg mellan de två oförenliga ståndpunkter som har präglat mycket av den diskussion som har varit. Som ni vet fattade vi beslut i riksdagen i oktober, och jakten genomfördes i januari. Jag vill påstå att i allt väsentligt var jakten väl genomförd.
Den var kort, och viltstammarna, inklusive vargen, stördes ytterst lite. Dessutom visar erfarenheten att de mest genetiskt värdefulla vargarna sparades, precis i enlighet med våra ambitioner.
Vi hörde för en stund sedan Wiwi-Anne Johansson vidimera att det gått rätt till, och allt jag nu hör i efterhand stärker min bild av att den politik som alliansregeringen för är lyckosam.
Den fullständigt makabra mediebild som kablades ut i anslutning till jakten har falnat, och sans och förnuft börjar komma fram. Det välkomnar jag verkligen. Vi har också fått en ny situation sedan i lördags, såvitt jag kan förstå.
Jag får gratulera Miljöpartiet och Vänstern till framgången i att ha fått Socialdemokraternas partiledare Mona Sahlin att välja samma linje som ni, nämligen att det inte ska ske någon jakt förrän i framtiden. Det framkom i lördagsintervjun i radio.
Ni får alltså stå till svars för hela oppositionen när ni säger att det inte ska vara någon jakt eller omflyttning. Det är klockrent vad ni två partiföreträdare står för - och nu uppenbarligen även Mona Sahlin. Då är min fråga till er: Hur ska ni få accept hos dem som är berörda?
Jag vet att det finns en accept i Sverige totalt sett för den förda rovdjurspolitiken, men nu handlar det om dem som är mest berörda. Det var min första fråga. Nästa fråga som är minst lika viktig är: Hur ska ni klara inavelsproblemet när ni säger nej till omflyttning av vargar?
Ni har ju den fördelen att som oppositionsparti bara kunna klaga och inte redovisa speciellt mycket, men när ni nu helt plötsligt företräder en samlad opposition är det viktigt för dem som lyssnar på det här att få reda på vad ni har för svar på de frågorna och vilket ansvar ni tar.
Hittills har ni inte redovisat en enda trovärdig linje där ni tar hänsyn både till människorna och till vargstammens fortsatta utveckling.
Bengt-Anders Johansson (M):
Det har talats mycket om forskare hit och dit och hänvisats till dem. Jag har talat med dem som kanske sitter närmast vargforskningen, de vid Skandulv. De stöder den av alliansregeringen förda politiken som miljöministern på ett förtjänstfullt sätt har beskrivit.
Det enda svar Tina Ehn har beträffande vilken hänsyn man ska ta till de människor som har vargarna inpå sig är att skrämma bort vargarna och använda skyddshundar. Det är den enda metoden. Jag har inte varit där själv men jag vill minnas att det är Kruppa fäbod som har sådana anordningar.
Det har för mig beskrivits att det påminner lite grann om ett tivoli med ljusblixtar, ljudeffekter etcetera. Ur ett fäbodperspektiv är det fullständigt främmande. Det blir en mycket märklig situation för dem som ska bo där. I andra sammanhang har Tina Ehn framhållit vargstängslen.
Det kan väl fungera på sina håll, men det fungerar inte vid fäboddrift. Det vet Tina Ehn, och hon talar därför mot bättre vetande. Det fungerar inte med vargstängsel eftersom fäboddriften bygger på att djuren går fria ute i naturen. I så fall skulle det handla om hundratals hektar som behövde hägnas in.
Jag tvingas konstatera, herr talman, att Miljöpartiet och Vänstern står helt nakna när det gäller att föra en trovärdig rovdjurspolitik. Det innebär i förlängningen att de sviker människorna och också den vargstam som åtminstone alliansregeringen genom en handlingskraftig politik står upp för.
Bengt-Anders Johansson (M):
Det är korrekt att vi i vissa lägen gör avsteg från huvudlinjen därför att vi i samarbete med andra har någonting annat att vinna. Men den stora linjen är fullständigt klockren, nämligen att vi ska ta bort de här stöden.
Jag vågar påstå att alliansregeringen har varit mycket tydlig på de här punkterna på att vi ska ta bort både exportbidrag och annat stöd och framför allt den typen av marknadsstöd som interventionsbidraget är och som vi naturligtvis ska komma bort ifrån.
Då ska jag passa på att fråga Jens Holm: På vilket sätt skulle det svenska produktionsjordbruket förbättras när det handlar om att återinföra handelsgödselskatt, att införa obligatorisk ursprungsmärkning som skulle ge väsentligt högre kostnader för livsmedel?
I dag i utskottet ville man gå i bräschen för att öka kostnaden för Sveriges grisbönder genom att lagstifta om kastrering i stället för att luta sig mot den frivilliga överenskommelse som ska börja gälla år 2012. Eller kilometerskatten som man vill införa - på vilket sätt skulle det underlätta?
Jag påstår att Vänsterpartiet inte har ett enda förslag som underlättar för det svenska produktionsjordbruket. Dessutom vill man åter nationalisera jordbrukspolitiken. På vilket sätt skulle det underlätta om övriga Europa då skulle sätta upp någon form av skyddstullar mot Sverige? Det skulle vara intressant att höra vad Jens Holm har för svar till Sveriges bönder.