Sofia Arkelsten (M):
I dag debatterar vi biståndspolitiken. Alliansen deltar inte i anslagsbeslutet. Vi står bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservation 4, punkt 4, om utvecklingspolitikens inriktning. Herr talman! Helst hade jag i dagens debatt velat prata om politikens innehåll.
Det är bra att den biståndspolitiska plattformen ännu styr svenskt bistånd, med de övergripande prioriteringarna demokrati och mänskliga rättigheter, miljö och klimat samt jämställdhet och kvinnors roll i utvecklingen. Det är bra med långsiktighet och samsyn.
Målet för utgiftsområde 7 Internationellt bistånd ligger också kvar: att skapa förutsättningar för bättre levnadsvillkor för människor som lever i fattigdom och förtryck. Men en del av politiken oroar. Regeringen tappar landfokuseringen och klarar inte av att ha ordning och reda i finanserna. Först kommer inga besked. Sedan kommer olika besked varje vecka.
Resultatstrategier får inte längre heta så utan bara "strategier", för det här med resultat verkar inte längre vara så viktigt. Vaccin prioriteras inte längre. Regeringen är monumentalt ointresserad av sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter, SRHR. De tror att det handlar om bara jämställdhet eller hälsa. De lutar sig på en strategi som handlar om ungefär 350 miljoner om året i fråga om Afrika söder om Sahara eller på någon pliktskyldig debattartikel.
De har fullständigt förlorat rättighetsperspektivet i den frågan. Det riskerar att drabba människor. Men hanteringen av budgeten har överskuggat allt annat. I dag debatteras en budget som redan är överspelad. Visst, omvärlden förändras. Situationen är exceptionell. Men det är hur förändrade förutsättningar hanteras som räknas. Höstens hantering av budgeten har varit under all kritik.
De två partierna i regeringen kunde inte enas om hur mycket av biståndsramen som skulle gå till flyktingmottagande i Sverige. Sedan landade de på 30 procent. Och sedan hade de inte kraft nog att få med sig sitt stödparti på den överenskommelsen.
Retoriken matchar inte politiken hos S och MP, som har haft ett väldigt högt tonläge när det gäller de avräkningar som fanns under Alliansens tid - 7 procent av biståndsbudgeten. I budgeten på bordet ligger siffran på 22 procent, baserat på Migrationsverkets juliprognos. Det är mer än en tredubbling. Men regeringen har nu utfäst något som alltså är mer än fyrdubblat.
Exakt hur detta blir ska regeringspartierna meddela i en vårändringsbudget, har de lovat. Redan nu vet vi alltså att de ramar som S, MP och V ställer upp på inte kommer att gälla så länge. Riksrevisionen har också inlett en granskning av avräkningarna. Herr talman!
Är detta anförande så tjurigt för att jag är moderat och bara pratar om budget, utgiftstak och det finansiella ramverket eller för att jag är en trist formalist? Ja, det är möjligt att det är så av båda anledningarna. Men dessutom är budgeten det dokument som ger oss alla facit till den politiska retoriken. Det ger riksdagen möjlighet att granska regeringen. Här får vi se om det som utlovats stämmer.
Som det ser ut i dag gör det verkligen inte det. Herr talman! En möjlig åtgärd är att yrka på att budgeten ska återförvisas till utskottet för att vi ska få en riktig behandling av den och kunna belysa det som skaver. Men bilden är att regeringen inte kan klara av att ge några som helst rimliga besked och att man bara hänvisar till vårändringsbudgeten. Däremot har detta varit så dåligt hanterat att jag i dag KU-anmäler regeringen.
Med en så här svag regering måste riksdagssamarbetet fungera, men det fallerar gång på gång. Jag beklagar att vi riskerar att förlora den samsyn och långsiktighet inom biståndet som varit en framgångsfaktor och som gjort skillnad. Det är tråkigt att fler och fler tappar förtroendet för regeringspartierna också i den här frågan. Det skadar Sveriges anseende.