Stefan Attefall (KD):
Det är helt riktigt att vi har ett stort problem på bostadsmarknaden. Vi har i Sverige under nästan 20 års tid byggt ungefär hälften av vad våra nordiska grannländer har gjort. Vi har alltså underinvesterat i bostadssektorn under en lång följd av år i Sverige. Detta bidrar till bostadsbristen, särskilt när vi ser att storstadsregionerna och universitetsorterna växer. Där tilltar bostadsbristen, och dit söker sig också ungdomarna. Vi har en demografisk utmaning.
Allt fler unga människor i åldern 19-25 år söker sin första bostad och kommer ut på bostadsmarknaden på orter där det redan råder bostadsbrist. Det är en jättestor utmaning och ett jättestort problem. Nu ser vi hur bostadsbyggandet ökar kraftigt. Byggindustrin har kommit med ny statistik. Under första kvartalet i år är det 30 procent fler påbörjade lägenheter än det var i fjol. Vi har en kraftig uppgång i bostadsbyggandet.
Vi ska försöka skapa goda förutsättningar för att det inte bara stannar här utan fortsätter uppåt och ligger kvar på en hög nivå under en lång följd av år. Endast så kan vi skapa en bättre balans på bostadsmarknaden. Det handlar om att få i gång flyttkedjorna. Vi behöver bygga allt. Bygger man en ny villa eller en bostadsrätt skapar det flyttkedjor. Det minskar trycket och skapar utrymme för att någon lämnar en lägenhet, som i sin tur bebos av någon som lämnar en annan lägenhet.
Kvar blir då kanske den lilla ettan ledig, som en ung människa kan flytta in i som sitt första boende. Sedan måste det också göras speciella insatser. Jag nämnde att vi ska titta på frågan hur vi kan stärka hyresrättens ställning. Det finns en del olika idéer, och även bostadsmarknadens parter har kommit med en del idéer. Problemet med en del av de idéerna är att de kräver EU-regeländringar. Det tar ruskigt lång tid.
Det finns också andra problematiker med den typen av förslag som finns, men vi ska granska och analysera dem. Det handlar också om: Hur kan vi stimulera mycket mer av andrahandsuthyrning och uthyrning av del av privatbostad? Det kan vara ett sätt att klara det akuta läget kanske inte minst för studenter som under en kortare tid behöver bostad på studieorten. Man kan sedan gå till vad Vänsterpartiet föreslår.
Först och främst säger man att vi ska ha en annan lagstiftning än vad vi har i dag med bostadsförsörjningslagen för kommunerna. Lagen är tydlig. Kommunerna har ett tydligt ansvar. Den skrevs och infördes av den tidigare socialdemokratiska regeringen i samarbete med Vänsterpartiet. Frågan är vad som har hänt som gör att Vänsterpartiet tar avstånd från den lag man själv var med och formulerade.
Hur skulle man vilja formulera den nya lagen så att den inte bryter mot de regler vi har om kommunal självstyrelse och liknande saker? Det är dilemmat. Vi har en tydlig lag. Här ser jag att kommuner är duktiga på sina håll och mindre duktiga på sina håll. Ibland beror det på att de har en dålig politisk vilja att visa framfötterna, ibland beror det på att de har jobbiga förutsättningar kommunalekonomiskt eller kanske på annat sätt. Kommunerna kan göra mer, och kommunerna gör mycket.
Det finns ett uppvaknande i kommunsektorn som är positivt. Tittar man på de olika subventionerna ser vi att erfarenheten visar att vi trots att vi haft subventioner ändå har byggt hälften av vad man har gjort i våra nordiska grannländer. Bostadssubventionerna i vänsterpartistisk och socialdemokratisk tappning har inte fungerat. Varför skulle de fungera nu? Det kan Amineh Kakabaveh svara på.