Hillevi Engström (M):
Jag delar inte interpellantens uppfattning att det är fråga om någon liten pinsam sak när man blir dömd för ett brott. Jag ser allvarligare på det än så. Reglerna om gallring har naturligtvis sitt berättigade behov och intresse. Justitieminister Beatrice Ask har ändrat gallringsreglerna för just ungdomar så att de snabbare ska gallras ut ur registret och kunna få en andra chans.
En arbetsgivare har ju rätt att besluta om en anställning, och det råder olika moralisk uppfattning om brott och straff i samhället. Man kan ha förståelse för att en arbetsgivare kanske inte vill anställa någon som till exempel blivit dömd för väpnat rån eller grovt narkotikabrott om arbetsgivaren har andra att välja på. I den ena vågskålen har vi arbetsgivarens behov av att veta vem man anställer och vad den personen har för bakgrund.
I den andra vågskålen har vi individens behov av att rentvå sig, att man, om man suttit av sitt straff, ska få en andra chans att komma tillbaka i samhället. Det är alltså inte någon jätteenkel ekvation att se hur dessa vågskålar ska kunna kommunicera. Om den lagstiftning som utredningen lägger fram förslag om kommer till stånd måste vi kunna lista vilka yrken det ska finnas laglig rätt att kunna begära registerutdrag om.
Redan i dag finns en ganska omfattande lista. Frågan är om den i så fall kommer att behöva utökas eller förändras. Om det exempelvis gäller larminstallatörer, som är i människors bostäder och kontorslokaler och har tillgång till många nycklar, lås och koder, tycker jag att det kan vara rimligt att arbetsgivaren får veta att installatören inte har ett gediget brottsligt förflutet. Dessutom vet vi att det finns en betydande risk för att man återfaller i brott, att det inte går bra för alla.
Man skulle önska att det gick bra för alla brottsdömda och att de verkligen kom över på rätt sida och började leva ett hederligt liv, men vi vet att en oroväckande stor andel återfaller i brott. Låt mig också nämna att alliansregeringen anser att arbetslinjen är lika viktig innanför som utanför kriminalvården.
Inom kriminalvården finns numera en arbetslinje, och när man befinner sig inom kriminalvården kan man kvalificera sig för att snabbare komma in i jobb- och utvecklingsgarantin och få hjälp och stöd för att på så sätt komma in på arbetsmarknaden. Samtidigt kan man i dag inom kriminalvården i större utsträckning än vad som var fallet tidigare lära sig ett yrke.
Med respekt för de olika intressena och det som jag sade tidigare är det ett bekymmer med den ökande mängden registerutdrag. Det stora problemet är nämligen att man tror att eftersom en person inte finns i misstanke- eller belastningsregistret är det en bra person att anställa. Samtidigt vet vi att de flesta kriminella personer i själva verket inte finns i dessa register. Det ska man också komma ihåg, alltså att de flesta inte är dömda.
Det är en problematisk fråga och jag tar den på stort allvar. Jag har varit i den här positionen ett drygt halvår, och frågan har kommit upp på agendan. Vi bereder den och kommer att komma med förslag, men när det blir vågar jag inte säga. Det finns flera olika delar i utredningen. Det handlar alltså inte enbart om registerutdragen.