KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anders Ygeman (S):
Arbetet i regeringen är så fördelat att det är jag som ansvarar för frågan om häktningar och de långa häktningstiderna. Vi gör ett antal saker för att komma till rätta med den legitima kritik som har funnits, både när det handlar om häktningstidernas längd och förhållandena under häktningen. När det gäller häktningstidernas längd handlar det framför allt om att kunna avgöra delar av mål snabbare så att vi kan komma undan de riktigt långa häktningstiderna.
När det gäller själva utformningen av häktningstiden handlar det om att bryta isoleringen. Där har vi öppnat för möjligheten att överpröva delar av de restriktioner som den häktade utsätts för. Vi ska också öka den mänskliga kontakten under den tid man sitter häktad. Jag är inte främmande för att också utreda frågan om Sverige ska gå mot en utveckling där vi sätter en yttersta tidsgräns.
Det för dock med sig andra nackdelar, och vi riskerar att häktningstiderna för det stora flertalet häktade pressas upp.
Anders Ygeman (S):
Riksdagsordningen är så utformad att det är det statsråd som har beredningsområdet som är skyldig att svara och inte något annat statsråd, så det handlar inte om att ducka utan om att följa riksdagsordningen. Vill Christina Örnebjär ändra riksdagsordningen får hon skriva en motion om det under allmänna motionstiden. När det gäller häktningstiden för barn händer det att barn häktas i Sverige när barn har gjort sig skyldiga till allvarlig brottslighet.
Då måste vi se till både att den är så kort som möjligt och att de restriktioner som finns under häktningstiden är så milda de kan vara. Vi ska se över även maxgräns. Det gjordes inte under de åtta år vi hade en moderatledd regering stödd av Christina Örnebjärs parti Folkpartiet. Men vi ska titta på den möjligheten. Det är dock inte okomplicerat. Häktningstiderna i de länder som har en maxgräns är inte typiskt sett väldigt mycket kortare än i Sverige.
Därför är nog åtgärden inte så effektiv som man i första skedet tror.
Anders Ygeman (S):
Roger Haddad har, med hänvisning till att Säkerhetspolisen nyligen har presenterat siffror för hur många som rest från Sverige för att delta i kriget i Syrien och Irak, frågat mig om rapporten från Säkerhetspolisen föranleder några generella åtgärder eller initiativ från min och regeringens sida. Den nya svenska strategin mot terrorism som regeringen presenterade i augusti ska vara utgångspunkten för Sveriges långsiktiga arbete mot terrorism.
Strategin omfattar åtgärder för att förebygga, förhindra och försvåra terroristbrottslighet. Strategin tar den accelererande problematiken med utländska terroriststridande i beaktande. I regeringens målsättningar för terrorismbekämpningen ingår bland annat att relevanta aktörer på nationell, regional och lokal nivå prioriterar arbetet med att motverka radikalisering och våldsbejakande extremism och samverkar om insatser.
Den nationella samordnaren för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism har ett särskilt ansvar för att utveckla denna samverkan. Vidare ingår i strategin att brottsbekämpande myndigheter ska ha ändamålsenliga och rättssäkra verktyg för att förhindra att terroristattentat begås och att kriminaliseringen av terroristbrottslighet ska vara ändamålsenlig. Säkerhetspolisen har det huvudsakliga ansvaret för terrorismbekämpningen i Sverige.
En viktig del i myndighetens arbete är att bedöma vilket hot de som återvänder från konfliktområden utgör mot Sverige och svenska intressen. Myndigheten bedömer också om det finns misstanke om att en återvändare har begått terroristbrottslighet, vilket i så fall utreds under ledning av specialiserade åklagare vid Åklagarmyndighetens riksenhet för säkerhetsmål. Att antalet personer som reser från Sverige till konfliktområden för att ansluta sig till terroristorganisationer har ökat de senaste åren är känt sedan tidigare.
Regeringen har i budgetpropositionen för 2016 föreslagit ökade anslag till Säkerhetspolisen för att ge myndigheten möjlighet att bland annat fortsätta arbetet med att vidareutveckla arbetet mot terrorism. De senaste uppgifterna från Säkerhetspolisen om antalet återvändande leder inte till några ytterligare specifika åtgärder eller initiativ från regeringens sida.
Anders Ygeman (S):
Jag vill börja med att tacka Roger Haddad för frågeställningen och interpellationen. Jag ska försöka ge så bra svar som möjligt på Roger Haddads frågeställningar, men jag hoppas att det finns viss förståelse för att det finns saker jag inte kommer att kunna berätta om eftersom det skulle kunna påverka polisens och Säkerhetspolisens arbete. Säkerhetspolisen följer naturligtvis alla de individer som beger sig iväg för att slåss för Islamiska staten eller andra terrororganisationer.
I den mån man hinner med tar man ett samtal med individerna innan de ger sig av för att försöka förmå dem att inte ge sig av. Man berättar om möjligheten att de blir lagförda om de återvänder. När individerna kommer tillbaka - om de kommer tillbaka, ska jag säga; som Roger Haddad nämnde dör en stor del av dem i strid - förs motsvarande samtal med dem.
Man försöker då utröna vad de har gjort och om de har gjort sig skyldiga till brott. Man gör en sortering av dem. På det kan sedan följa att man inleder förundersökningar efter de lagar som gäller i dag, eftersom flera av dem kan ha gjort sig skyldiga till sådant som redan i dag är kriminaliserat.
Dock ser regeringen - och jag har förstått att Folkpartiet delar den uppfattningen - att dagens lagstiftning inte är tillräcklig för att lagföra tillräckligt många individer för de handlingar de har gjort sig skyldiga till i Syrien eller Irak. Därför går regeringen nu fram med en lagstiftning för att kriminalisera organisering, rekrytering, finansiering, förberedelse och utbildning av terrorkrigsresenärer.
Då ökar man kraftigt Säkerhetspolisens och polisens möjligheter att lagföra dessa individer. Det är också bakgrunden till att regeringen tillför medel till Säpo, eftersom det då blir väsentligt fler individer Säkerhetspolisen kommer att behöva ha under uppsikt. Jag vill dock även vara tydlig med, fru talman, att det redan i dag pågår förundersökningar mot individer i den här gruppen.
Det pågår också annan form av polisiär spaning mot gruppen. Även om lagföringen i dag är ganska begränsad kommer alltså dagens lagstiftning att kunna leda till att förundersökningar inleds och åtal väcks. Om jag inte är helt felunderrättad kommer det alldeles strax att väckas åtal i tingsrätten i Göteborg mot flera individer som har gjort sig skyldiga till den här typen av verksamheter.
Anders Ygeman (S):
Det var en fin retorisk poäng, Roger Haddad. Men om vi ska vara ärliga är skälet till att vi inte vidtar några ytterligare åtgärder, efter det att Säpos rapport presenterats, att vi redan har presenterat över tjugotalet åtgärder till riksdagen - åtgärder som den förra regeringen skulle ha kunnat vidta men inte gjorde. Det är inte därför att vi sitter nöjda efter den senaste rapporten. Vi följer kontinuerligt upp utvecklingen tillsammans med Säpo.
Kommer Säkerhetspolisen eller Åklagarmyndigheten, eller för den delen till och med Roger Haddad och Folkpartiet, fram med konstruktiva förslag, utöver de som finns i strategin, som skulle kunna skärpa Sveriges arbete mot terrorism är jag naturligtvis beredd att lyssna på dem och vidta rätt åtgärder.
Sedan vill jag bara för protokollet få noterat att den bild som Roger Haddad ger av åklagarens syn på lagen kraftigt avviker från den bild som Åklagarmyndigheten ger i sina remissvar till utredningen. Det gör att jag blir lite tveksam till om Roger Haddad verkligen har tolkat åklagaren rätt och riktigt.
Om Roger Haddad har gjort det emotser jag förslag på ändringar i lagstiftningen, vilken vi inom kort lägger på riksdagens bord, som skulle kunna leda till att vi ökar antalet lagförda. Vi ska inte låtsas som att det mellan Folkpartiet och Socialdemokraterna finns olika motiv för eller önskemål om att de människor som gör sig skyldiga till de här hemska brotten ska lagföras i svensk domstol och sättas bakom lås och bom.
I det arbetet välkomnar jag Folkpartiets oftast konstruktiva och bra bidrag för att nå vårt gemensamma mål om ett tryggare Sverige.
Anders Ygeman (S):
Johan Hedin hänvisar till en granskning av antal skottskadade i storstäder och frågar mig hur jag bedömer den situation vi befinner oss i och vilka slutsatser jag drar av de siffror som presenterats. Johan Hedin frågar vidare vilka åtgärder jag och regeringen kommer att vidta för att få stopp på skjutningarna. Det är oroande att det blir vanligare med skjutningar på offentliga platser och i kriminella konflikter. Den ökande våldsanvändningen måste bekämpas genom kraftfulla åtgärder.
Arbetet för att motverka den ökande beväpningen inom organiserad brottslighet är en viktig del i detta arbete. För drygt en vecka sedan presenterade jag regeringens samlade insats mot organiserad brottslighet tillsammans med justitie- och migrationsministern. Vi redogjorde då för flera åtgärder som kommer att ha bäring på den problematik som Johan Hedin förtjänstfullt uppmärksammar. Ett exempel är regeringens uppdrag till Polismyndigheten och elva andra myndigheter att utveckla den myndighetsgemensamma satsningen mot organiserad brottslighet.
Myndigheterna har bland annat fått i uppdrag att utöka organisationen inom satsningen till att även omfatta samverkan på lokal nivå. Ett särskilt fokus ska läggas på organiserad brottslighet i socialt utsatta områden. Myndigheterna ska även utöka antalet brottsområden i satsningen för att få möjlighet att motverka fler typer av organiserad brottslighet. Ett annat exempel är regeringens uppdrag till Polismyndigheten om att skapa förutsättningar för att ytterligare motverka förekomsten av illegala vapen och explosiva varor inom landet.
För att motverka detta krävs bland annat ökad kunskap och effektiva arbetsmetoder, vilket Polismyndigheten nu ska vidareutveckla. För att minska antalet illegala vapen i landet avser regeringen dessutom att genomföra en ny vapenamnesti under den senare delen av mandatperioden. Utöver dessa exempel har Polismyndigheten och Tullverket som ett resultat av tidigare regeringsuppdrag stärkt sin samverkan för att motverka införseln av illegala vapen till Sverige.
Regeringen ser positivt på denna utökade samverkan, och arbetet mot införsel av illegala vapen ska även fortsättningsvis vara prioriterat inom myndigheterna. Regeringen har alltså vidtagit flera åtgärder för att ge myndigheterna möjlighet att motverka illegala vapen, skjutningar och organiserad brottslighet. Regeringen har dessutom framgångsrikt verkat för tydliga och höga krav för hur vapen ska deaktiveras inom EU.
Den 18 november antog EU-kommissionen en rättsligt bindande förordning som slår fast en gemensam miniminivå för deaktivering av vapen inom EU.
Anders Ygeman (S):
Först vill jag ta upp frågan om deaktiverade vapen. Jag delar Johan Hedins uppfattning att det är väldigt glädjande att vi har fått det på plats. Det finns också en viss språkförbistring - och inte bara när jag ska läsa mitt manus, utan också i EU - om vad ett deaktiverat vapen är och hur det ska tolkas. Det vi ska hålla fast vid är att vapnet ska göras varaktigt obrukbart. Det måste vara den nivå vi ska hålla oss på.
När det gäller lokalpolis och lokalt aktiva poliser välkomnar jag att Johan Hedin och justitieutskottet har varit i Haag. Men det finns positiva exempel på närmare håll. Åk ut till Järva och träffa Martin Marmgren som jobbar lokalt aktivt och känner ungdomarna. Åt ut till Biskopsgården och träffa Tony, som är befäl där. Det finns många besjälade poliser som gör den typen av lokalt polisarbete i Sverige.
Den polisreform som jag, Johan Hedin och många fler med oss i den här kammaren har sett till göra till verklighet syftar just till det. Vi ska få fler poliser som är närmare medborgarna. Poliser som bygger upp förtroende hos medborgarna kan lösa brottslighet i områden och skapa trygga bostadsområden.
Jag ser framför mig att vi under nästa år kommer att få fler lokalpoliser i alla polisregioner. Vi har redan i år fått besked om att i exempelvis Rinkeby i Stockholm kommer en ny polisstation med över 200 anställda att öppnas. Vi ser förstärkningar i Malmö och Göteborg.
I den pressträff om organiserad brottlighet som jag redogjorde för i mitt svar deltog också rikspolischefen och berättade att man nu fokuserar sina ansträngningar till 14 socialt utsatta områden med en relativt sett hög brottsbelastning för att minska brottsligheten och göra områden tryggare för den stora majoritet av medborgare i de områdena som är laglydiga och törstar efter ordning och trygghet.
Anders Ygeman (S):
Först till målet om 20 000 poliser. Jag tror att det är ett olyckligt sätt att styra polisverksamheten, på samma sätt som det vore olyckligt att styra Försäkringskassan efter hur många handläggare den har eller sjukvården efter hur många undersköterskor eller kiropraktorer den har. Vi ska styra mot resultaten vi vill uppnå.
Man kan också notera att trots att vi har avskaffat målet som alliansregeringen satte upp satsar vi nu mer resurser på polisen än någonsin tidigare. Vi har fler poliser än någon gång under den tid som målet om 20 000 poliser fanns. Vi har sammanlagt 28 000 polisanställda i Sverige. Det går uppenbarligen att ha ett bra antal poliser även utan det.
När det gäller gränskontroller noterar jag att Johan Hedin i tidningen innan vi införde gränskontrollerna var djupt kritisk. Han sa att det skulle leda till ett ökat flyktingmottagande. Nu har vi sett siffrorna. Hittills har det ungefär halverat flyktingmottagandet. Det kanske vore klädsamt om Johan Hedin förklarade hur han kunde ha så fel i förutsägelsen om gränskontrollerna. Vi har aldrig satsat mer pengar på polisen än nu.
Men vi har också en väldigt ansträngd situation för polisen. Vi kan behöva tillföra ekonomiska såväl som personella resurser.
Redan i förra veckan omfördelade polisen över 100 miljoner kronor för att öka de civilanställda poliserna vid gränskontrollen så att vi minskar belastningen på Polissverige i övrigt med de gränskontroller som vi nu har. I början av året kommer vi att ha en budgetdialog med polisen, som vi har i den vanliga verksamheten.
Då får vi gå igenom hur stort behovet kan vara av att tillföra personella eller ekonomiska resurser. Interpellationsdebatten handlar egentligen inte om det, utan den handlar om skjutningar i socialt utsatta områden. Det kan finnas anledning att påpeka att vi har haft tio tolv år av växande klyftor i Sverige.
Vi har haft åtta nio år av växande arbetslöshet, och vi har haft sju åtta år av sjunkande skolresultat. Det är klart att den sociala utsattheten riskerar att leda till ökad brottslighet. Därför är det nu glädjande att ungdomsarbetslösheten sjunker dramatiskt. Långtidsarbetslösheten sjunker. Sysselsättningen ökar. Antalet lediga jobb är rekordstort.
Vi börjar se små, små tecken på en vändning av utvecklingen i skolan. Den ekonomiska utvecklingen i Sverige går som tåget - 3,9 procents tillväxt på årsbasis för det tredje kvartalet. Jag hoppas att vi nu kan få en bred enighet i kammaren inte bara om de repressiva åtgärderna, som vi verkar vara eniga om, utan också om den sociala utvecklingen och behovet av förebyggande insatser.
Det handlar om behovet av att satsa i de områden som tyvärr tilläts ramla efter när alliansregeringen styrde Sverige. Klyftorna ökade, och segregationen ökade. Detta är nyckeln till att vi inte ska dra in nya ungdomar på den brottsliga banan.
Anders Ygeman (S):
Det verkar råda en betydande förvirring om både den svenska hållningen och vad EU-förslaget materiellt innebär. Några förtydliganden: Vi har inte, som Désirée Pethrus säger, intagit en negativ ställning till att stärka EU:s yttre gräns eller att ha starka Frontexoperationer för att skydda EU:s yttre gräns - tvärtom.
Vi är ett av de länder som kraftigast har drivit att EU måste vidta åtgärder för att skydda den yttre gränsen. Vi är det land som hårdast har pressat på Grekland och Italien att göra rätt insatser. Hela vägen, vid varje EU-möte och varje bilateralt möte har vi drivit den uppfattningen.
Detta går inte att blanda ihop med att EU ska hitta på en ny myndighet som ska ta över nationalstaternas uppgifter, det vill säga skydda det egna territoriet. Frontex har i dag problem med att fylla sina operationer med personal och utrustning.
Det problemet löser man inte genom att byta namn på Frontex till Frontex för kustbevakningen och ge dem överstatliga befogenheter. Det totala antalet personer som skulle vara satta att sköta Frontex och det totala materialet räcker inte till att upprätthålla ens ett lands gränsskydd, än mindre EU:s gränsskydd.
Det är helt enkelt en dålig idé att ha ett gemensamt skydd av de yttre gränserna i EU, för det är en nationell kompetens med nationell behörighet och nationella resurser. Har man inte tillgång till den nationella behörigheten, den nationella kompetensen och de nationella resurserna kan man inte utföra uppdraget. Däremot - och där ska jag ge Désirée Pethrus lite rätt - måste vi vara mycket tydligare mot de enskilda medlemsländerna om vilka förpliktelser de har.
Grekland och i viss mån Italien har inte levt upp till de nationella förpliktelserna. Men nu accepterar Grekland hjälpen från de andra medlemsländerna i Frontex regi. Min bedömning är att om Grekland inte hade begärt den hjälpen hade Grekland riskerat att suspenderas ur Schengen, och då hade Schengengränsen flyttats ett hack längre norrut.
Vi är helt överens om nuvarande situation. Schengens yttre gräns är inte tillräckligt tät; den är alldeles för porös. Det behöver vidtas ytterligare åtgärder. I kombination med dessa åtgärder ska vi också verka för lagliga vägar in. Men där vi skiljer oss åt är att Désirée Pethrus vill ha en överstatlig ny myndighet som hon tror löser en massa problem.
Det tror inte regeringen.
Anders Ygeman (S):
Vi vill att det ska finnas lagliga vägar in i EU. Det är viktigt att vi har det när vi samtidigt säkrar EU:s yttre gränser. Formerna för hur det ska gå till kan vi diskutera, och det kan vara många olika. Det diskuteras också inom EU. EU har nu vid åtminstone tre tillfällen uttalat sig för lagliga vägar in i EU, men det återstår väl att se.
När det gäller EU-fördraget kanske man borde läsa mer än en paragraf. Det som Désirée Pethrus läser upp ger möjligheten att utforma en politik för gränskontrollen, och den finns ju. Men det slås också fast att gränskontrollen är nationernas uppgift.
Man kan lite i marginalen notera att rådets rättstjänst inte än har uttalat om detta är förenligt med fördraget. Kanske borde Désirée Pethrus invänta rådets rättstjänsts tolkning innan hon själv gör tolkningar av fördraget.
Anders Ygeman (S):
Sten Bergheden har frågat mig vad jag tänker göra åt situationen på våra vägar, vilka åtgärder jag tänker vidta för att få bort de olagliga åkerierna och lastbilschaufförerna samt vad jag gör åt situationen så att vi får fram fler välutbildade trafikpoliser som har rätt kompetens för att klara yrkestrafikkontrollerna på våra vägar. Kontroller av den tunga yrkestrafiken är ett betydelsefullt verktyg för att upprätthålla en god trafiksäkerhet, sund konkurrens inom åkerinäringen och en god social situation för förarna. Vid dessa kontroller kan även andra typer av brottslighet upptäckas.
Kontrollerna är en viktig del av Polismyndighetens arbete för att förhindra, förebygga och motverka brott. Ombildningen av polisen har också inneburit att de begränsningar i verksamheten som kom av att befogenheter, ansvar och prioriteringar var underställda beslut i 21 olika polismyndigheter inte längre finns. Regering och riksdag har även beslutat om ett antal författningsändringar som sammantaget innebär bättre möjligheter att stävja den illegala konkurrensen på yrkestrafikområdet. För regeringen är det av stor vikt att få information om hur dessa förändringar fungerar i praktiken.
Den 1 oktober fick därför Transportstyrelsen i uppdrag att, i nära samråd med Polismyndigheten och Tullverket, följa upp de nya bestämmelserna gällande bland annat cabotagetransporter och åtgärder vid hindrande av fortsatt färd. Uppdraget ska redovisas senast den 1 maj 2017. Regering och riksdag har även beslutat om ökade befogenheter för bilinspektörer att vidta åtgärder som tidigare krävde polismans kompetens, vilket har skapat förutsättningar för en ökad effektivitet i polisverksamheten.
Antalet polismän i trafikövervakningen kan nu begränsas till förmån för de områden där polismans kompetens är en nödvändig förutsättning. Minskningen av antalet trafikpoliser de senaste åren beror till stor del på pensionsavgångar och på svårigheter att nyrekrytera till trafikpolisverksamheten.
Som jag har svarat vid tidigare tillfällen är det Polismyndighetens ansvar att besluta om hur verksamheten med kontroller av yrkestrafiken ska organiseras, bemannas och genomföras och att säkerställa en ändamålsenlig kompetensförsörjning i förhållande till verksamhetens behov på både kort och lång sikt. Polismyndigheten har också nyligen fattat beslut om en övergripande handlingsplan i syfte att effektivisera trafikverksamheten genom förändrad styrning, utvecklade metoder och en utökad automatisering.
Avslutningsvis är det viktigt att hålla i minnet att Polismyndighetens omfattande uppdrag ständigt kräver att svåra avvägningar görs mellan flera angelägna arbetsuppgifter - något som blivit alltmer uppenbart denna höst. Hur detta utvecklas framöver är viktigt att följa.