Anders Borg (M):
Vi diskuterar här hur vi bygger ett bra samhälle. Då nämns kunskapen. Den är central. Kunskapen är avgörande för vår konkurrenskraft, för människors trygghet på arbetsmarknaden och för att vi ska kunna ha en social rörlighet. Vi har förstärkt kunskapsinriktningen. Svensk skola har tappat. Vi ska vara bäst i världen, men vi har glidit ned till åttonde nionde plats. Vi har börjat en lång och mödosam väg tillbaka.
Lärarens ställning förbättras. Det blir en ny lärarutbildning. Det handlar om betyg, betygsliknande omdömen, nationella prov, ordning och reda i skolan och att kunskap ska vara i centrum. Detta kommer att bidra till en ökad social rörlighet. Det är jag övertygad om. Det kommer att bidra till att även de som kommer från hem där föräldrarna inte peppar, hjälper och stöttar kommer att få en skola där de har möjlighet att öka sina chanser i samhället.
Mot detta står den rödgröna skolpolitiken. Alla de här förändringarna, som vi har gjort, har Vänsterpartiet och de andra rödgröna varit kritiska till. Nu ger man inte besked om huruvida betygen ska tas bort. Vänsterpartiet kan acceptera betyg så länge de inte är graderade. Då kan man tänka sig vad kompromissen blir. Det här är problemet. Det är därför vi får de här resultaten. Socialdemokrater pratar om sammanhållning men bygger klyftor.
Det är därför resultatet var 20 procents ökning av förmögenhetskoncentrationen och 20 procents ökning av löneskillnaderna. Nu vill jag ge ett erkännande till Lennart Axelsson. Kommunalarbetare får höjd skatt - det var konstaterandet. Det ärliga erkännandet står dock mot Thomas Östros som sade att ingen låg- och medelinkomsttagare får höjd skatt. Vi förstår att "ingen" jobbar i Kommunalarbetarförbundet.
"Ingen" kanske är sjuksköterska. "Ingen" kanske är lärare. "Ingen" kanske tar bilen till jobbet. "Ingen" är medlem i många fackförbund, för det är tre miljoner som är "ingen". Det är det som är problemet. Det är det man ska stå för. Man ska inte säga att man inte höjer skatten för någon. Då ska man göra som Lennart Axelsson och säga: Vår prioritering är att vanliga löntagare ska ha en sämre ekonomisk standard. Kommunalare ska betala mer.
Det är modigt av honom att erkänna detta. Låt oss diskutera skattepolitiken! För den är verkligen huvudfrågan i den här valrörelsen. Ni har accepterat jobbskatteavdraget. Ni sänkte själva inkomstskatterna med kompensation för egenavgifter. Det kan jag ge beröm för. Nu har vi en skiljelinje. Jag ser förstamajtåget. Först går Monica Green: höjd bensinskatt. Det är naturligtvis ett viktigt socialdemokratiskt krav. Alla ska betala mer när de åker med bilen.
Efter kommer Lennart Axelsson: kilometerskatt för alla. Lastbilschaufförerna och de som tillverkar våra Scania- och Volvobilar ska betala. Sist kommer Johansson. Då gäller det naturligtvis skatt på de unga, 600 000-800 000 i höjd skatt för de unga som arbetar. Det är så det ska stå. För man skulle ju föra ut det, sade Lars Johansson, på gator och torg.
Det är väl det här ni säger till människor när ni står på gator och torg: Höjd bensinskatt - det är vårt krav. Kläm åt Scania! Låt oss slå mot Volvo! Låt oss ta fram kilometerskatten! Det är väl det ni måste säga när ni står på gator och torg. Det är ju det budskap ni har. Det är där skiljelinjen i skattepolitiken går. Jag förstår att det kommer att bli så här. Det här är inte sista gången, om olyckan skulle vara framme och ni vinner. Miljöpartiet kommer alltid att kräva höjd bensinskatt, och ni kommer alltid att få betala dem.
Vid varje förhandling blir det höjd bensinskatt. För ni vill prioritera att man förstärker bidragssystemen, och Vänstern vill höja skatterna för alla. Då blir det så här: höjd bensinskatt, kilometerskatt och skatt på unga. Det är förstamajtågets budskap. Det är det ni säger på gator och torg. Och det är därför ni förlorar valet.