KBLab/rixvox huggingface dataset:
Agneta Gille (S):
Alla har vi på olika sätt ett förhållande till idrott och friluftsliv. Antingen utövar vi själva idrott eller också utgör vi publik eller är engagerade i olika lagidrotter. För mig är idrott och friluftsliv kopplat till gemenskap, laganda, tävlingsmoment, friskvård och hälsa.
Jag tänker tillbaka på min tid som handbollsspelare på vintern och fotbollsspelare på sommaren. Den tiden minns jag med stor glädje. Idrotten och gemenskapen gav mig mycket.
Jag ser också när mina söner träffar sina gamla lagkamrater hur idrotten har svetsat dem samman, att få tillhöra och att ingå i ett lag med gemenskap, med glädje, med högt satta mål och med vinnarinstinkt. Många av oss har sådana minnen. De flesta av oss har på något sätt ingått i eller tagit del av idrottsrörelsen.
Här ser jag också en stor möjlighet för våra nyanlända vänner att få chansen att ingå i gemenskapen i olika idrottssammanhang och komma in i det svenska samhället. Vi är alla stolta över Zlatan, Asllani, Abeba Aregawi och många fler som är fantastiska idrottsutövare.
Jag vill tacka idrottsrörelsen för att ni bidragit till och gett Sverige alla dessa stjärnor. Det framgår också av detta betänkande att vi anser att idrotten är viktig, det är vi nog alla överens om.
Det vi kan se är att vi måste förstärka idrottsrörelsen, hjälpa till att ge alla utövare förutsättningar för att idrottsrörelsen ska kunna göra sitt allra bästa för att alla utövare ska få vara med och ta del av den. Jag har själv erfarenhet av problemet i en idrottsförening, Vaksala sportklubb i Uppsala, med att kunna ta emot alla barn som vill vara med.
Det viktiga i detta är utbildningssystemet inom idrotten. Sisu Idrottsutbildarna är mycket viktiga dels för att få fram nya ledare, dels för att kunna erbjuda alla barn och unga som vill att få vara med. Då ska man utbilda också nya ledare.
Vi måste dessutom utbilda i hbtq-frågor och genusfrågor inom idrotten. Idrottsrörelsen måste jobba på att bli mer jämställd så att flickor och pojkar, tjejer och killar, ska ha samma möjlighet till bra träningstider, samma ekonomiska förutsättningar och samma möjlighet till framgång.
Riksidrottsförbundet har här en stor och viktig uppgift att tillgodose detta, och jag önskar förbundet lycka till. Statsbidraget till idrotten uppgår i dag till drygt 1,7 miljarder. Till detta föreslår vi i vårändringsbudgeten en höjning av anslaget med 32 miljoner för att stimulera också de nyanlända att vara med.
Därutöver aviserar vi ytterligare en höjning med 64 miljoner kronor årligen från 2016. Moderaterna säger att vi sviker våra löften, men de föreslår 0 kronor i höjning. De har bara skattesänkningar att komma med. Fritidspengen har inte gett någon effekt.
Vi vill satsa på ett sammanhållet samhälle där vi inte riktar bidrag till vissa grupper, utan det ska vara en gemensam välfärd som stimulerar alla. Fru talman! Det är en viktig satsning för att nå de högt uppställda mål som finns. Det är mål som vi tycker är viktiga och mål som Riksidrottsförbundet har satt upp.
Det är de önskningarna som jag har redogjort för i mitt anförande. Jag yrkar avslag på motionerna och reservationerna och bifall till utskottets förslag i betänkande KrU11.
Agneta Gille (S):
Först vill jag säga att det har satsats på olika sätt. Sedan har vi benämnt satsningarna olika, till exempel Handslaget. Det finns en satsning på och en vilja att ge idrottsrörelsen väldigt mycket mer. Det är en mycket viktig ståndpunkt som vi från Socialdemokraterna, de rödgröna och den nuvarande regeringen har.
Saila Quicklund tog upp jobbskatteavdraget som en resurs. Vi lyssnade tidigare till kulturministern. Hon sa: Den största kultursatsningen som alliansregeringen gjorde var att man sänkte skatterna, för det skulle komma alla del. Jag håller inte med om det.
När jag träffar mina gamla kamrater som jobbar kvar på förskolan säger de att de inte alls har fått samma nivå som Saila Quicklund och jag har fått, eftersom vi som höginkomsttagare har fått betydligt mer. Att det skulle vara jobbskatteavdraget som har underlättat för idrottsrörelsen tror jag inte på. Det visar siffrorna.
När det gäller arbetsgivaravgifter för unga, så blir de unga någon gång äldre. Jag är tveksam till att det handlar om just åldersfixeringen. Jag tror att det här kommer att lösa sig, och det kommer att gå alldeles utmärkt.
Jag hoppas att idrottsrörelsen också i fortsättningen verkligen satsar på att få fram nya ledare och på att ge alla barn och unga möjlighet att delta i idrottsrörelsen.
Agneta Gille (S):
Först och främst vill jag säga att vi fick ta över ett budgetunderskott på - om jag minns rätt - 76 miljarder. Det var en mycket illa skött budget och ett mycket illa skött statsfinansiellt läge, och Moderaterna och alliansregeringen har varit med och sett till att det blivit på det sättet. Det var sämre än vi trodde.
Precis som Magdalena Andersson sa fick vi ta över tomma lador med ett sådant budgetunderskott. Att då stå och klaga på att vi inte skulle satsa på idrottsrörelsen, när vi faktiskt gör det och har avsatt pengar, medan Moderaterna har 0 kronor och säger nej till vår satsning, är inte ärligt, tycker jag.
Hur kan man stå här och skylla på oss för att vi inte satsar, när det i själva verket är så att ni säger nej till den satsning som vi har? Jag vill understryka att jag ger Gabriel Wikström rätt och stöder honom i hans uttalande. Jag tror inte heller att detta kommer att ge någon stor effekt.
Agneta Gille (S):
Tack så hjärtligt för möjligheten att få svara på den frågan! Jag tror att när jag, mina kollegor och min omgivning ger så ger vi av hjärtat för att vi vill hjälpa, inte för att vi ska få ett skatteavdrag. Vi ger av solidaritet med andra människor. Vi ger till Röda Korset, vi ger till Rädda Barnen eller till den organisation som vi känner att vi vill stödja.
Det gör vi av solidariska skäl, inte för att ta del av en skattesubvention. Jag tror inte på att det bara är sänkta skatter som ska leda till allting. Jag tror att vi kommer att vara lika givmilda även utan möjlighet att få sänkt skatt för gåvan. Jag tror att vi kommer att se samma generositet även efter det.
Agneta Gille (S):
Vi har hört det förr! Alltid är det en sak som löser alla problem, nämligen skattesänkningar, att få en reduktion på något. Vi hörde kulturministern i den tidigare alliansregeringen säga att den största kultursatsningen var jobbskatteavdraget.
Här ska utsatta människor få stöd tack vare en skattereduktion för gåvor. Jag tror inte på det. Jag tror att vi kommer att vara lika generösa även om det sker en ändring. Jag tror att de skatteintäkter som vi kan få in kan ges till idrottsrörelsen och friluftslivet.
Det genererar arbete och aktiviteter för nyanlända och utsatta i samhället. Det är helt klart så att vi omfördelar, men vi omfördelar på ett bra och solidariskt sätt så att fler kan få ta del av pengarna.
Agneta Gille (S):
Jag kan lugna Isabella Hökmark med att det finns otroligt mycket som görs för de äldre ute i våra kommuner och landsting. Det finns kultur, och det finns väldigt bra exempel. Vi har till exempel Göteborg, där man verkligen lyfter in kulturen - där kulturen kommer till äldreboendena.
Den här verksamheten finns alltså, och jag hoppas att Isabella Hökmark läser på lite bättre utifrån att det verkligen är så att det finns möjligheter att ta del av kulturen. Vi har dock även en samverkansmodell där vi försöker sprida kulturen och där vi avsätter medel.
Den borgerliga oppositionen säger dock nej till satsningar på och ökade bidrag till att utveckla den samverkansmodell som skulle kunna ge ytterligare medel till kommuner och landsting för att just ge möjlighet till fler äldre att vara med. Jag hoppas alltså att Isabella Hökmark får följa med oss. Vi har exempel från Göteborg, där vi kan titta på hur kulturen verkligen finns på äldreboenden.
Agneta Gille (S):
Det är så att man häpnar. Vi har tidigare diskuterat det civila samhället, och jag undrar om Isabella Hökmark har hört talas om det. Vi har verkligen lyft fram det civila samhället, och vi har avsatt medel när det gäller det civila samhället. Hej främling! ingår också i det civila samhället. Tillsammans med privata aktörer, kommuner, landsting och de i det civila samhället har vi lyckats på ett oerhört framgångsrikt sätt.
Precis som Peter Johnsson sa har 70 000 människor nåtts via folkbildningen, just för att vi har avsatt stöd. Var det så att Moderaterna stöttade det engagemanget? Var det så att ni bidrog till att se till att det skulle finnas mer medel att dela ut till folkbildningen, Isabella Hökmark? Är det så att vi kan se att ni har bidragit till att öka resurserna till asylmottagandet?
Vi kunde i dag läsa att asylmottagandet inte ska få några resurser från Moderaterna. Sedan står ni här och anklagar oss för att vi inte gör tillräckligt. Jag tycker att det är magstarkt. Jag måste säga att jag blir lite upprörd. Vi har verkligen avsatt medel, och vi ser till att avsätta i budgeten. Vi ser till att det civila samhället får de resurser de behöver.
De har gått på knäna länge, och de har haft ett oerhört tufft arbete - men de har klarat av det. När det gäller folkbildningen har vi gett resurser som har sett till att man får stöd och hjälp. Vi mötte asylboenden som mådde bra. Jag är väldigt stolt över det arbete som görs.
Agneta Gille (S):
Min fråga riktar sig till statsrådet Anna Ekström. Det finns skolor som i dag har svårigheter där resultaten inte är de allra bästa. Det finns också segregation bland och mellan skolorna. Det ska vara likvärdigt med skola, utbildning och kvalitet i vårt land. Regeringen har i dag tagit emot Skolkommissionens slutbetänkande. På DN:s debattsida sammanfattar Skolkommissionens ordförande kommissionens sju slutsatser i sju punkter.
En av de viktiga slutsatserna är att resursfördelningen till skolan inte är tillräckligt behovsstyrd. I den vårbudget som regeringen presenterade i tisdags väljer regeringen att lägga extra resurser på de mest utsatta skolorna. Man avsätter 500 miljoner till förstärkning av grundskolan och 150 miljoner till gymnasieskolan. Kan statsrådet berätta mer om hur regeringen avser att arbeta med att lyfta skolor med svåra förutsättningar?
Agneta Gille (S):
Tack för svaret, statsrådet Anna Ekström! Det känns betryggande att det är ett arbete på gång eftersom detta är en oerhört viktig del. Men jag undrar om statsrådet kan ge ytterligare kommentarer till de sju punkterna. De var väldigt pedagogiskt uppställda i den artikel som vi kunde läsa i dag. Kan statsrådet ytterligare kommentera några av de delar som regeringen avser att jobba vidare med?
Agneta Gille (S):
Det här är intressant att höra. Jag tror inte att man tjänar på att slänga så många slängar som möjligt i kulturdebatten. Vi ska försöka ha en sansad debatt och dialog. När det gäller biografmomsen känner vi också att vi följer det här noga. Vi tittar på nedläggning av biografer, som jag tycker att Centerpartiet på ett bra sätt beskriver oron för.
Vi följer den oron, men det vi kan se är faktiskt att biografer på landsbygden lades ned också långt innan biografmomsen kom. Där finns alltså både och. Därför har vi skjutit till pengar så att det finns ytterligare 25 miljoner till att stärka upp och försöka se till att vi får biografer i hela landet.
Något som är intressant och gör mig glad att se när jag är ute vid sommarhuset är att i Östhammar är det en ny privat ägare som vill öppna biograf. Det finns också sådant, så vi får så att säga både ge och ta. Det finns en möjlighet att det också öppnar biografer. Det tycker jag är intressant.
När det gäller momshöjningar finns det partier på allianssidan som driver på för momshöjningar som jag tycker är lite skrämmande. Men vi ska inte behöva oroa oss för att Socialdemokraterna ska höja momsen där. Det finns många delar i det här.
Det mest intressanta är varför Moderaterna satsar 1,2 miljarder mindre på kulturen - 1,2 miljarder mindre för att man inte har tillräckligt med pengar att fördela till kulturen. De går till skattesänkningar, och då går de till skattesänkningar till dem som har det bäst och har mest. Det skulle jag vilja ha ett svar på.
Agneta Gille (S):
När vi hade en alliansregering med en moderat kulturminister sa kulturministern till oss i kulturutskottet att den största kultursatsning som Moderaterna och Alliansen någonsin gjort i Sverige var att sänka skatterna, för då kom det mer pengar till kulturen. Jag undrar fortfarande hur det kan vara möjligt. Det är så främmande för mig.
Men det är inte främmande för Moderaterna, utan de tycker att den största kultursatsningen är att sänka skatterna och ta bort möjligheterna att få en välfärd som fungerar. Filmavtalet var väl ändå en del som vi var tvungna att göra någonting åt. Skulle vi fortsätta i filmavtalet? Vi var helt överens. Vi har tillskjutit pengar, och det vet Cecilia Magnusson väldigt väl.
Jag kan visa svart på vitt vad som skiljer i budget. Jag har tagit ut det som finns på papper. Det skiljer otroligt stora summor, 1,2 miljarder, mellan våra kulturbudgetar. Det är stora summor. Dessutom: Arbetsgivaravgiften för unga, vad gav den för resultat? Har vi någonsin haft så låg ungdomsarbetslöshet som vi har nu?
Och jobbade de ungdomarna inom kultursektorn? Hur mycket kan man vrida och vända i politiken? Jag tror inte att det resonemanget håller. När det gäller arbetsgivaravgifter för unga var det som var tidigare verkligen ett slöseri. I dag kommer ungdomarna ut i arbete, och kulturen blomstrar. Kulturen har fått mer, och samverkansmodellen har fått mer. Vi känner oss väldigt nöjda.
Jag sitter dessutom i kulturnämnden i Uppsala, och vi ser hur mycket resurser som tilldelas. Det känns väldigt bra, och jag är väldigt stolt över vår kulturpolitik.
Agneta Gille (S):
Min fråga går till idrottsminister Strandhäll. Vi har i dag en feministisk regering. Vi jobbar mycket med jämställdhet. Det pågår en kampanj, "Me too", där vi ser hur kvinnor drabbas på olika sätt. Frågan är också aktuell i och med att Danmarks fotbollslandslag för damer är i strejk, och denna har ett genusperspektiv. Det är en jämställdhetsfråga.
Jag skulle vilja höra med idrottsministern hur hon ser på det här med jämställdheten i idrotten och att kvinnorna ibland drabbas genom att få sämre tider och är allmänt utsatta inom idrotten. Jag undrar hur idrottsministern jobbar med detta.
Agneta Gille (S):
Jag vill vända mig till statsministern med en fråga om pensionärernas ekonomiska situation. Jag har den stora förmånen att ha min mamma Gunhild i livet. Hon är född 1929, och vi har precis firat hennes 89-årsdag. Det känns bra. Men det är tydligt för mig hur svårt många äldre ensamma kvinnor har det ekonomiskt.
Det är en mycket svår ekonomisk situation, och det är jag väl medveten om. Tidigare har de här kvinnorna säkert jobbat deltid och haft familj att ta hand om med barn och hem och så, och jämställdheten var inte lika bra då som den är nu även om vi fortfarande har mycket att jobba på - jag är ju till exempel den första kvinnan efter alla dessa män här vid frågestunden.
Vi har tagit del av det som pensionärsorganisationerna påvisar och lyfter fram när det gäller svårigheterna med de äldres ekonomiska situation. Bland annat ligger många under EU:s fattigdomsgräns, och antalet som gör det är störst i Norden. Jag vill höra om statsministern har en kommentar om detta.
Cecilia Widegren (M):
Tack, Agneta Gille, för den motattacken! Det är väl svaret, så att säga, vad gäller mina konkreta exempel förut. Det finns egentligen inget svar. Man skäms nog i alla fall lite grann över att det faktiskt inte har gått bättre. Det är 2005 nu, och det borde ha hänt mer. Regeringen har haft tio år på sig vad gäller de här målen, och man har inte kommit längre. Man tycker att man ska ha mer tid.
Du får ge den frihetliga alliansen i borgerligheten ett och halvt år så kommer vi att vinna nästa val och se till att det både finns goda kvinnor och män runtom i landets kommuner och landsting och även i den här salen. Det kan vi nog fixa på ett och ett halvt år. Men på tio år lyckades ni inte fixa detta, utan ni får nästan stå och skämmas här i dag. Sedan kan jag bara konstatera vad gäller utnämningar att regeringen måhända ibland ringer till ett parti och säger: Ni har att utse.
Då har regeringen redan bestämt att de ska utse en man. Det kan ju faktiskt inte vara som så att det är regeringen som utser, i de andra partierna, vilka representanter det är som ska representera. Det torde väl ändå vara den interna partidemokratin som får avgöra detta. Men ge oss ett och halvt år, så vinner vi tillsammans nästa val och ser till att vi både sköter om statens arbetsgivarpolitik på ett bättre sätt och får en än bättre realitet och verklighet bakom alla de här orden.
Cecilia Widegren (M):
När man lyssnar på jordbruksministern får man en känsla av att hon är rätt nöjd, till och med stolt, eller hur ni nu uttrycker er. Den känslan delar inte vi. Men det underlag som finns här så klokt presenterat och de seminarier som jordbruksministern säkert har deltagit i tillsammans med näringen ger henne underlag för någonting helt annat.
Då undrar man hur hon kan komma och säga: Jag jobbar och sliter? Det är inte tillräckligt. Det handlar om en negativ konkurrenskraft, en sänkning mellan 25 och 35 % beroende på vilka rapporter man grundar sig på och vilket underlag man använder. Hur kan man i det läget komma och säga: Det rullar på, det är rätt så bra? Det är då man blir rejält oroad. Då kan vi stå här som politiker och kasta det hela fram och tillbaka. Men det här är ändå vad olika rapporter har kommit fram till.
Vi har inte pratat om en rapport, vi har pratat om flera olika rapporter som talar om den negativa konkurrenskraften. Då blir man lite fundersam, inte minst när vi också jämför oss med våra närmaste grannar - finnar och danskar som vi har i vårt nära område. Det är likadant när vi börjar jämföra oss med det nya Europa. Det är en helt ny marknad som kommer att öppnas för oss, och i det läget kommer siffrorna att se helt annorlunda ut.
Den dagen är ännu mer oroväckande. Ska vi invänta ännu fler tydliga rapporter och olika underlag för att hantera detta? Nej, min fråga återstår: Ska svenska jordbrukare anses vara företagare får man också ge dem rimliga konkurrensvillkor för att klara av det. Då krävs tydliga åtgärder. Vi uppvaktas i miljö- och jordbruksutskottet, näringen hör av sig, och alla talar om att någonting måste göras.
Jordbruksministern har den här informationen. Snälla, gör någonting för den gröna sektorn! Låt jordbrukarna vara företagare i morgon, för det har de inte fått lov att vara i dag.
Cecilia Widegren (M):
Vi har ett betänkande framför oss med 93 motionsyrkanden angående offentlig upphandling. Det hade varit välkommet med en proposition i denna fråga. Vi har inte väntat ett år, två år eller tre år, utan vi har väntat ett tag på en proposition med konkreta förslag. Men till dess att vi får en proposition får vi diskutera utifrån de motionsyrkanden som vi har.
Vi moderater har som utgångspunkt att upphandling ska ske affärsmässigt och på lika villkor för alla leverantörer, oavsett om de är stora eller små, svenska eller utländska, privata eller offentliga, allt detta för att hushålla med skattebetalarnas pengar på bästa sätt. För att säkerställa detta är det viktigt att tillsynen över den offentliga upphandlingen fungerar väl, och vi anser därför att denna behöver stärkas.
Ett verktyg för att uppnå en stärkt tillsyn och en väl fungerande upphandling är tydliga sanktioner mot de upphandlande enheter som bryter mot upphandlingsreglerna. Fru talman! Lika viktigt och angeläget är det att kommuner och landsting samordnar och effektiviserar sina upphandlingar. Här är det viktigt att små företag får vara med och lägga bud.
Här tycker alliansen samstämt att man lite djupare behöver se över detta område. Vi anser att en utmaningsrätt för anställda i offentlig sektor som vill ta över driften för den egna enheten bör införas i lagen om offentlig upphandling. Om en sådan utmaning från de anställda är mer effektiv än den nuvarande driften, bör den som regel beviljas.
Här ska alltså inget godtycke finnas, utan här ska man utgå från det som faktiskt är grunden i offentlig upphandling. Vi anser även att en utmaningsrätt för privata entreprenörer bör utredas vidare. Avslutningsvis: En kommande proposition bör också innehålla det som Riksrevisionen för någon vecka sedan tittade på vad gäller de statliga bolagen.
Det framgår av Riksrevisionens senaste granskning att de statliga bolagen står för en betydande del av statens samlade inköp och uppskattningsvis för en fjärdedel av värdet av den offentliga upphandlingen. Granskningen visar att det finns en uppenbar risk för att flera statliga bolag inte upphandlar i konkurrens enligt kravet i LOU. Under flera års tid har regeringen haft kunskap om detta.
Och Nämnden för offentlig upphandling och flera statliga bolag är oense om huruvida lagen är tillämplig för bolagens verksamhet eller inte. Trots det har regeringen inte vidtagit några åtgärder för att bryta det dödläge som har uppstått. Nu påvisar Riksrevisionen ett antal rekommendationer, bland annat införande av effektiva sanktioner i lagen om offentlig upphandling.
Då är det lämpligt att man också tar med detta i arbetet innan förslag läggs på riksdagens bord. Jag yrkar bifall till reservation 6, men vi moderater står självklart bakom alla de reservationer där vi finns med, men jag kommer inte att kräva någon votering med rösträkning i frågan. Trevlig sommar till er alla!