KBLab/rixvox huggingface dataset:
Roger Hedlund (SD):
Tack så mycket för ditt svar, Peter Eriksson! Peter Eriksson säger att Sverigedemokraterna borde dra åt samma håll för att lösa bostadsproblematiken i Sverige i dag.
Jag kan tycka att det är lite ironiskt sagt när regeringen väljer att inte bjuda in Sverigedemokraterna till de bostadspolitiska samtal som man för med oppositionen och Vänsterpartiet. På vilket sätt ska vi då kunna bidra till det? Javisst, vi kan föra samtal på andra arenor, som i kammaren här, men det är väl i de bostadspolitiska samtalen som vi ska kunna komma överens över blockgränsen.
Annars blir det lite svårt. Detta att dra åt samma håll, herr talman, känns inte riktigt ärligt från Peter Erikssons sida. Frågan är om han har det stora intresset av att faktiskt få saker och ting i politiken att gå åt samma håll här i riksdagen. Vi kan konstatera att framförhållningen inom bostadspolitiken från regeringens sida är i princip noll.
Vi har haft en extremt hög invandring under ett flertal år, men framför allt under 2015, och man har skapat den situation som vi har i dag. Det tar i genomsnitt sex år att bygga en bostad, nio år i storstadsregionerna. Det här är ingenting som man löser snabbt. Sedan införde ni en lag den 1 mars som innebär att ni tvingar kommunerna att ta emot nyanlända, samtidigt som kommunerna har bostadsförsörjningsansvar.
Ni menar att subventionerna på 1,85 miljarder kronor skulle vara någon form av stöd för det. Men det är inte speciellt mycket stöd när vi pratar om att snabbt få fram nya bostäder. Modulbostäder är kanske den lösning som måste till i en situation som blir så akut som under 2015, då vi tog emot 162 000 asylsökande. Och vi vet att modulbostäder inte är billiga.
Det här är alltså den kompensation som regeringen ger i det här läget. Vi har stora problem i dag med bostadsbristen. Studenter blir tyvärr tvungna att avstå studier eller att välja en annan inriktning för att få en möjlighet att studera. Det gäller framför allt de som bor i glesbygden och som inte har möjlighet att ta sig in till storstäderna för att studera, medan de som redan bor i storstadsregionerna har möjlighet att bo hemma och studera samtidigt.
Det här är något som slår hårt mot de mindre kommunerna ute i landet som inte har möjlighet att få sina ungdomar att studera - studenter som kanske i högsta grad skulle kunna komma tillbaka till de mindre kommunerna och bidra med den kompetens som företagen behöver och få hela Sverige att leva. Jag kan lyfta upp väldigt många problem som har orsakats av invandringen.
Men allting kan sammanfattas med att regeringen helt saknar framförhållning i bostadspolitiken. Den lösning man har är alltså subventionen på 1,85 miljarder. Det är inte en ansvarsfull regering, tycker jag.
Jag hoppas att man framöver kan börja titta på en mer total form av invandringsstopp för att kunna vända den bostadskris vi har i Sverige och att man i högre grad koncentrerar sig på att få de människor som har fått avslag på sina asylansökningar att flytta hem.
Roger Hedlund (SD):
Jag tror att det här var din första debatt som statsråd i riksdagens kammare, Peter Eriksson. Om det här är det som du som ny bostadsminister presenterar som lösningar på bostadskrisen i Sverige känner jag mig verkligen oroad över situationen.
Du säger inte ett enda ord om avsaknaden av framförhållning, inte ett enda ord om att vi kanske behöver en paus i invandringen för att få ordning och reda på bostadssituationen och motverka den kollaps som välfärdssystemet kan utsättas för. Vi vet också att alla de personer som kommit till Sverige ännu inte har kommit in i arbetslöshetsstatistiken.
Det tar ungefär två tre år innan man kommer in i den, så det kommer att se mycket värre ut framöver. Då är alltså det här den lösning som regeringen har. Det oroar mig. Det kommer att bli extremt stora kostnader för kommunerna framöver för ökat försörjningsstöd och ökat bostadsbyggande. Och vad levererar regeringen?
Jo, genom Vänsterpartiet lyckades man processa fram 10 miljarder kronor. Men vad täcker det egentligen? Det är en engångssumma som inte ens täcker kostnaderna för invandringspolitiken för kommunerna i dag.
I exempelvis modulhusmodellen är det en kostnad på 12-19 miljarder kronor, beroende på vilken beräkning man väljer att göra, för att möta bara de behov som den nya tvingande lagen om att ta emot nyanlända ger. Det är en extremt hög summa. Ska vi sedan upphäva EBO-lagen kommer det att krävas ännu fler nya bostäder, och kostnaderna kommer att bli ännu högre.
Här har regeringen över huvud taget inte anslagit tillräckligt för att kompensera.
Roger Hedlund (SD):
Tack återigen för svaret, Peter Eriksson! Jag kan liksom du konstatera att det ökade bostadsbyggandet förmodligen beror på konjunkturen i Sverige snarare än på de regelförenklingar eller liknande som Alliansen ofta lyfter fram som en orsak till det ökande byggandet. Det är viktigt att se på studenternas boende utifrån bostadsmarknaden i dess helhet.
72 procent av alla de studenter som har en bostad bor i det allmänna bostadsbeståndet och inte i en särskild studentbostad. Det föranleder oss att se över den situation som vi hade i höstas med en stor asylvåg till Sverige, vilket har skapat stor bostadsbrist. Vi har haft en situation där man har pressat fram boenden i olika former överallt.
Vi har till exempel haft människor som har bott i tältläger i Sverige. Den 1 mars införde regeringen ett tvång för kommunerna att ta emot flyktingar, vilket har tvingat vissa kommuner att köpa bostäder, villor och liknande, för att möjliggöra att flyktingarna har någonstans att bo. Ansvaret ligger nu alltså på kommunen och inte på staten.
Detta föranleder en fråga: Hur ser då situationen ut i höst för de studenter som har kommit in på sina utbildningar och behöver en bostad utifrån den flyktingvåg som vi såg till Sverige hösten 2015? Har situationen förvärrats?
En stor del av studenterna - 72 procent, som jag sa - bor i det allmänna bostadsbeståndet. Vet statsrådet hur situationen har förändrats för studenterna i och med detta när det gäller boende? Svar på interpellationer Boverket har kommit med en rapport där man säger att det behövs 700 000 bostäder generellt i Sverige för att få någon form av balans på bostadsmarknaden.
Det var en rapport som kom före flyktingvågen hösten 2015. Hur stort behovet är i dag vet vi inte, för det har inte kommit någon ny inventering på området. Vi kan dock alla konstatera att situationen ganska säkert har förvärrats oerhört mycket med tanke på att det kom 114 000 asylsökande till Sverige mellan september och december 2015.
Min fråga är: Vilka möjligheter att få ett boende under hösten kommer studenterna att ha? Det undrar jag med tanke på den situation som har uppstått i och med flyktingvågen och att så många studenter i dag bor i det allmänna bostadsbeståndet.
Roger Hedlund (SD):
Bostadsministern talar om att gynna andrahandsuthyrning. Riksdagen och regeringen har ju i ett tidigare skede ändrat reglerna så att det är ganska gynnsamt i dag. Man kan hyra ut för upp till 40 000 kronor skattefritt innan man behöver börja betala. Det gör att det är gynnsamt i dag.
Jag vet inte riktigt hur vi mer kan gynna detta utan att det samtidigt innebär att vi gynnar dem som tjänar väldigt mycket pengar på centrala bostäder i Stockholm och andra storstadsregioner. Men det är i alla fall bra att man ser över olika saker för att förbättra situationen. Det har visat sig att det finns ett behov av över 21 000 bostäder för studenterna - förmodligen många fler.
Det är återigen gamla utredningar från förra året som jag refererar till. Detta kan säkert ha förändrats. Det kommer alltså att ta väldigt lång tid utifrån det som regeringen presenterar i dag, tillsammans med utvecklingen, innan det blir någon form av balans och säkerhet för studenter, så att de kan ha ett boende på studieorten.
Frågan är om man skulle kunna knyta bostäderna till studenterna på studieorterna just för att garantera att det finns bostäder till studenter. Det är ju oerhört viktigt för hela samhället att det finns bostäder till studenter när de behöver studera. Jag hoppas att Regeringskansliet med dess enorma resurser kan se över den här situationen. Jag hör i alla fall att statsrådet har ambitionen att titta på det.
Jag hoppas också att regeringen använder de resurserna till att faktiskt se över situationen ordentligt under sommaren. Några snabba lösningar till hösten kanske är för mycket att förvänta sig. Men jag hoppas att vi i alla fall framöver ska slippa se de rubriker som vi förmodligen kommer att få se i höst som handlar om att studenter saknar bostäder.
Roger Hedlund (SD):
Tack för svaret på min interpellation, herr statsråd! Den här interpellationen handlar om anläggningsboenden för de asylsökande, alltså asylboenden - det är samma sak. Man har från regeringens sida tagit fram förslag om undantag från vissa bestämmelser i plan- och bygglagen, precis som du presenterar i ditt svar.
Det handlar om att möjliggöra anläggningsboenden i lokaler, i bostadsrättsföreningar, i hyresrätter och i nya bostäder. Man föreslår en rad undantag i den promemoria som presenteras för att möjliggöra detta. Bygglov ska kunna ges utan tillstånd.
Det innebär att man helt tar bort möjligheten att överklaga den formen av bygglov för asylboenden. Man kan göra undantag när det gäller krav på att lyssna till allmänhetens intressen. Man är också beredd att göra undantag i PBL när det gäller kraven på att en byggnad ska smälta in i omgivningen och uppfylla vissa kvalitetskrav.
Det innebär att vi framöver kan få så kallade trailer parks eller rullande byggnader eller andra modulhus i bostadsområdena utan att man tar hänsyn till att de ska smälta in i omgivningen på ett bra sätt. Man föreslår också ett undantag när det gäller kravet på att en byggnad inte får tas i bruk innan byggnadsnämnden har gett ett slutbesked.
Och man menar att det kan vara aktuellt att retroaktivt godkänna tidigare överträdelser som kommuner har gjort, ända tillbaka till den 1 september 2015. Det innebär att man kringgår den lagstiftning som har funnits och urholkar den. Ska man förhålla sig till de regler som vi har i Sverige i dag eller inte? Konsekvenserna är såklart väldigt stora. Man åsidosätter allmänhetens intressen och inflytande.
Planering och byggande är en komplex process. Kommunerna behöver ha lång framförhållning för att kunna planera och ha kontroll över den tillväxt som sker i kommunen. Det frångås helt i och med att man tar bort kommunernas möjlighet till inflytande här. Det kommunala självbestämmandet är något som åsidosätts kraftigt i och med detta förslag från regeringen.
I ett näringslivsperspektiv handlar det om att man exempelvis kan ge tillstånd för byggnader i nära anslutning till områden där företag har sin verksamhet. Har dessa företag miljöstörande verksamhet kan detta innebära att de förlorar möjligheten att bygga ut sin verksamhet framöver på grund av att det finns bostäder i närheten av dessa anläggningsboenden.
Regeringens förslag får alltså väldigt långtgående konsekvenser. Är det regeringens inställning att er flyktingpolitik ska gå före medborgarnas inflytande och behov i och med det förslag som presenteras i denna promemoria?
Roger Hedlund (SD):
Som svar till Robert Hannah, Liberalerna, och statsrådet Peter Eriksson vill jag säga att det kanske är bättre att vi ser till att minska antalet asylsökande i Sverige, till exempel genom de gränskontroller som införts, i stället för att ta fram undantagsregler för att lösa situationen, vilket drabbar kommunerna och de enskilda och knappast skapar bättre förutsättningar för ett långsiktigt fungerande samhälle.
Det gäller speciellt under tider som i dag, när vi har en väldigt ansträngd bostadsmarknad och välfärd. När blir det här aktuellt? I undantagsfall, säger Peter Eriksson. Ja, men av promemorian framgår det att det ska vara aktuellt när vi når historiskt höga nivåer. Man kan då fundera på när vi når historiskt höga nivåer.
Enligt promemorian har vi nått historiskt höga nivåer de senaste åren. Man nämner till exempel den rapport som Migrationsverket lämnade i april 2016 om att under 2016 kommer 40 000-100 000 asylsökande att söka sig till Sverige.
Det är att nå historiskt höga nivåer, så det blir förmodligen aktuellt om det till exempel kommer en flyktingvåg till Sverige under hösten, likt den vi såg under hösten 2015 när det var som värst. Enligt promemorian inkluderas inte bara de personer som söker asyl och är på ett anläggningsboende under tiden de väntar på att få ett uppehållstillstånd.
Det kan också gälla de personer som har fått uppehållstillstånd men som saknar bostad i Sverige. Med tanke på den bostadsbrist vi har i Sverige och om det blir ett ökat tryck under hösten innebär det att dessa undantagsregler för bygglov i allra högsta grad kan bli aktuella.
Det innebär, som jag inledde med, att ett asylboende i en bostadsrättsförening, i en hyresrätt, i en lokal nära dig eller i ett nybyggt hus kan placeras utanför ditt hus.
Enligt promemorian är det inte heller tillfälligt utan i upp till 15 år, under förutsättning att behov finns - och så som bostadsbristen ser ut i dag och med det asyltryck vi vet finns i världen är det högst troligt att undantagsreglerna inte blir undantag utan permanenta.
I stället för att fokusera på att hjälpa de 65 miljoner flyktingar som finns runt om i världen och som inte har möjlighet att komma till Sverige ska man inrätta undantagsregler som innebär att man åsidosätter allmänhetens intressen och möjligheten att exempelvis överklaga bygglov. Enligt min bedömning är det fullt möjligt att dessa undantag för bygglov kan bli aktuella till hösten. Vad är statsrådets bedömning av situationen?
Roger Hedlund (SD):
Det är inte jag som gör bedömningen att det är aktuellt att införa dessa undantagsregler. Den bedömningen gör regeringen i sin promemoria: Om det är historiskt höga nivåer kan det bli aktuellt. Enligt den prognos som Migrationsverket släppte i april i år ligger vi på historiska nivåer. Det är alltså inte vi som säger att det är aktuellt, utan det är er promemoria som säger att det kan bli aktuellt när det är så.
Och det är det nu enligt prognoserna. Peter Eriksson menar att regeringen lägger stora resurser på att hjälpa personer i deras närområden ute i världen. Du får gärna säga vilken summa det handlar om. Hur mycket kostar invandringen i Sverige, alltså de få vi kan hjälpa här, och hur mycket lägger vi på de människor som finns ute i världen? De flesta vet redan svaret.
Vi lägger tiotals miljarder på invandringen i Sverige medan vi lägger ett hundratal miljoner på att hjälpa de 65 miljoner flyktingar ute i världen som är i behov av hjälp, och UNHCR skriker efter pengar. Vi får hoppas att det beslut som kommer från Högsta domstolen utifrån civila rättigheter och skyldigheter enligt artikel 6.1 i Europakonventionen slår fast att man har rätt att överpröva ett bygglov.
Då får vi stöd så att regeringens förslag inte kan gå igenom. Vidare har Myndigheten för samhällsskydd och beredskap konstaterat att viktiga samhällsfunktioner inte klarade av ansträngningarna av flyktingvågen i höstas. Likaså bedömde regeringen att situationen innebar ett allvarligt hot mot den allmänna ordningen och inre säkerheten i Sverige.
Varför förbereder regeringen för en ny flyktingvåg efter ert eget konstaterande att det hotar den inre säkerheten och myndigheternas syn - att detta hotar samhällets grundläggande funktioner?
Roger Hedlund (SD):
Min fråga till statsrådet gäller den rapport som regeringen beställde från Boverket, som har titeln Nyanländas boendesituation . En fråga till Boverket var: Hur ska man skapa fler bostäder till det ökade antalet nyanlända i Sverige? Jag har ställt den här frågan tidigare - rapporten kom redan i mars - och inte fått något tydligt svar från regeringen. Därför väljer jag att ställa den igen.
I rapporten föreslår man att nyanlända ska ges förtur i bostadskön. Man föreslår också att privata fastighetsägare, privatpersoner och kommunala bostadsbolag ska få en hyresgaranti när de hyr ut till nyanlända. Man ska också ge en bonus till dem som väljer att i första hand hyra ut till nyanlända. Min fråga till regeringen är: Vad har man för inställning till rapporten och de förslag som Boverket har kommit med till regeringen?
Roger Hedlund (SD):
Min fråga går till bostadsministern. Vi har en total bostadskris i Sverige. Regeringen har börjat husera flyktingar eller asylsökande i gymnastiksalar och planerar för tältläger i den svenska kylan. Prognoser visar att vi kan få ta emot närmare 1 miljon flyktingar de kommande fem åren i form av asylsökande, anhöriginvandrare och arbetssökande.
Samtidigt ser vi prognoser som visar att byggandet minskar under 2016. Närmare 45 000 bostäder har börjat byggas under 2015, men antalet minskar under 2016. Ungefär 30 000 bostäder färdigställs varje år. Det är ett tydligt bevis på att behovet av byggande är extremt stort.
Hur tänker regeringen skapa fler bostäder på så kort tid?
Roger Hedlund (SD):
Min fråga går till näringsminister Mikael Damberg. Den 1 mars 2016 trädde en ny lag i kraft som innebär att man tvingar kommunerna att ta emot nyanlända invandrare. Det beräknade antalet hänvisningar till kommunerna motsvarar 13 500 bostäder.
I dagens bostadskris i Sverige, där bostäder saknas, är lösningen modulbostäder i och med att det tar så pass lång tid att bygga bostäder i Sverige i dag. Enligt Boverkets beräkningar talar vi om 14 700 kronor per kvadratmeter, vilket skulle motsvara en kostnad på mellan 12 och 19 miljarder kronor beroende på vilka uträkningar man baserar kostnaderna på.
På vilket sätt tänker regeringen kompensera kommunerna för den extremt höga kostnaden i och med den tvingande lag regeringen har genomfört?
Roger Hedlund (SD):
Tack för ditt svar, Mikael Damberg. Jag får alltså svaret att kompensationen för de extremt höga kostnader för att ta fram bostäder som regeringen påtvingar kommunerna är en subventionering på 1,1 miljard kronor. I den bostadskris vi har i dag vet vi alla att modulbostäder är lösningen för att få fram snabba - och tillräckligt många - bostäder.
Det kostar alltså mellan 12 och 19 miljarder.
Roger Hedlund (SD):
Johan Löfstrand nämnde i sitt huvudanförande att han gärna vill se bostadspolitiska samtal för att komma framåt på det bostadspolitiska området och för att försöka råda bot på den stora bostadsbrist som finns i samhället i dag.
Detta är en fråga som man inte löser så snabbt, speciellt inte med tanke på hur långtgående bostadsbristen har blivit i Sverige i dag. Bostadspolitiska samtal har redan förts tillsammans med Alliansens företrädare.
De samtalen ledde fram till 22 punkter, men de nådde kanske inte så långt som man ville komma när det gällde att få till stånd stora överläggningar och stora förändringar eller frågor på det bostadspolitiska området. Som Johan nämnde har vi en tillfällig byggboom. Frågan är hur länge vi kommer att ha den.
Som jag tolkar det ökade bostadsbyggandet är det framför allt kommunerna som bygger mycket. Frågan är hur länge de kan fortsätta att bygga och hur länge de kan finansiera byggandet. Det beror på konjunkturen i Sverige i dag när det gäller arbetslösheten som börjar minska. Det beror också på börskonjunkturen och låga räntor. Samtidigt ser vi stora risker framöver. Byggandet kommer att bli dyrare med tanke på att det är så många bostäder som ska byggas under en kort tid.
Kommunerna kanske blir tvungna att bygga mindre. Eventuellt kan det komma en ny våg av asylsökande i höst eller framöver, det vet vi inte. Räntan och hushållsekonomin kan påverkas. Så min fråga blir: Är Socialdemokraterna och regeringen beredda att bjuda in Sverigedemokraterna den här gången till bostadspolitiska samtal?
Roger Hedlund (SD):
Tack för svaret, Johan Löfstrand! Sverigedemokraternas bostadspolitik innehåller mycket som man kan lyfta fram. Det är bara att läsa våra motioner och de förslag som vi lägger fram liksom att lyssna på det som jag och andra säger i talarstolen. Bostadspolitiska samtal handlar om att sätta sig ned vid ett bord och diskutera frågorna.
Som jag sa tidigare berör detta flera områden, till exempel finans- och skattepolitiken. Man kan inte alltid lägga fram konkreta bostadspolitiska förslag eftersom de många gånger berör så många andra områden och får följdeffekter. Man måste sätta sig ned och få en överblick över frågan. Det var ju av detta skäl som regeringen tyckte att de bostadspolitiska samtalen var så viktiga.
Att jag härifrån talarstolen eller i andra sammanhang ska lägga fram politiska förslag som regeringen kan lyssna på och sedan lyfta in i sina samtal med Alliansen känns inte som ett seriöst sätt för att tillsammans komma fram till en gemensam och förändrad bostadspolitik och skapa fler bostäder. Detta greppar över ett alldeles för stort område för att man ska kunna ta in det på ett sådant sätt.
Vi hade gärna suttit ned tillsammans med regeringen och tittat på en rad olika frågor för att kunna förändra bostadspolitiken och skapa bättre förutsättningar. Ni har nu en chans att när samtalet med Alliansen brakar ihop tala med riksdagens tredje block, Sverigedemokraterna, och bilda majoritet i en rad politiska frågor på detta område. När samtalen med Alliansen fallerar finns chansen att tala med Sverigedemokraterna.
En rekommendation till dig, Johan Löfstrand, som här talar om försök att bjuda in till politiska samtal, är att också ta ansvar för detta. Tala med regeringen om saken och nämn det inte bara i ditt anförande!
Roger Hedlund (SD):
Tack, Tuve Skånberg, för din fråga! Du säger att man har minskat antalet asylsökande till Sverige. Det har man väl i allra högsta grad gjort, men fortfarande ser vi att det enligt prognosen kommer 30 000 personer till Sverige under 2016.
Det kan jag inte tycka är ett litet antal till ett land som har tagit emot så pass många under en så lång tid. Nog är det fortfarande en extremt hög andel personer som söker asyl i Sverige.
Med tanke på att vi ska bygga 88 000 bostäder om året fram till år 2020 kan vi inte fortsätta att göra det möjligt för människor att söka asyl i Sverige. Här vill vi, vilket vi sverigedemokrater påpekat många gånger, att man ska hjälpa till i närområdena, där resurserna är alldeles för små.
Det behövs mer ekonomiska resurser i närområdena för att skapa bättre förutsättningar för dem som inte har möjlighet att komma till Sverige. Det är där resurserna behöver anslås. Detta kan vi genomföra på ett helt annorlunda sätt om vi samtidigt har en restriktiv invandring till Sverige. Det är i närområdet vi hjälper flest människor, inte genom att hjälpa ett fåtal i Sverige.
Som svar på din fråga: Ja, vi behöver en kraftigt minskad immigration till Sverige.
Roger Hedlund (SD):
Uppenbarligen saknar vi det gemensamma intresset att hjälpa flest människor som är i behov av hjälp. Det finns 65 miljoner flyktingar i världen, både intern- och externflyktingar, som är i behov av hjälp. Där behövs det pengar. UNHCR skriker efter pengar. Flyktinglägren skriker efter resurser.
Här står man och talar om att man ska hjälpa ett fåtal i Sverige. Det är inte rimligt att vi ska jobba på det viset. Tuve Skånberg säger att Sverigedemokraterna saknar integrationspolitik. Det jag stod och talade om i sex minuter alldeles nyss handlade om integration. Möjligheten för människor att komma in i det svenska samhället är inte att bygga in trångboddhet i de utsatta områdena, att skapa förutsättningar för brottssyndikat att jobba eller att skrämma människor att inte prata med polisen.
Det är inte en bra integrationspolitik att ha en EBO-lagstiftning som gör det möjligt för människor att flytta vart de vill, vilket leder till att stadsdelar blir så stora att samhällsservicen inte klarar av att ge dem de förutsättningar som de behöver. De här människorna bor trångt. Jag nämnde den här skolundersökningen. Den visar på att ett eget rum är oerhört viktigt för att man ska lyckas med sina studier.
Det är det som är att skapa bra integrationspolitik. Det handlar om att möjliggöra för människor att inte bo trångt. Det gör man inte med er politik. Varken med Alliansens eller med de rödgrönas invandringspolitik skapas det bra förutsättningar för människor att integreras. Då måste man i första hand se till att hjälpa dem som har kommit hit och i andra hand börja fundera på att ta in fler. Det är att lösa integrationspolitiken.