Lisbeth Grönfeldt Bergman (M):
På sjöfartsområdet händer det mycket, och det ska det göra för sjöfarten är av mycket stor betydelse för Sverige, för Europa och för världen. Ca 90 procent av de globala varutransporterna mellan länder sker med sjöfart. Att det händer mycket är också bra. Sjöfarten måste nämligen bli miljövänligare.
Den måste minska sina utsläpp, måste gå över till lågsvavlig olja, och branschen själv måste ta initiativ till olika miljöåtgärder som lägre fart och bättre motorer. Detta görs också mer och mer från branschens sida. Vi har talat om eco driving när vi diskuterade detta. Trots att sjöfarten relativt sett är ett miljövänligt transportsätt smutsar den ned avsevärt.
Det är också nödvändigt att det sker mycket och snabbt med tanke på den ömtåliga och alltför belastade och förstörda del av jorden som är havet. Vad är det då som händer? På EU-nivån har en lång rad handlingsprogram, direktiv och rättsakter som rör sjöfart och havsmiljö antagits eller är på väg att antas. Som exempel kan jag nämna följande.
Det handlar om det tredje sjösäkerhetspaketet som antogs av Europaparlamentet den 11 mars i år. Det innehåller bland annat direktiv om flaggstaternas ansvar att uppfylla vad IMO:s konventioner föreskriver. Det handlar om hamnstatskontrolldirektivet med en ändring vad avser ökad kontroll av högriskfartyg och regler för övervaknings- och informationssystem och direktiv om redares skadeståndsansvar.
Det är kommissionens grönbok om en framtida havspolitik och en integrerad havspolitik med förslag om minskade utsläpp från sjöfarten och ett fördjupat samarbete mellan branscher och myndigheter med bäring på sjöfarten. Det gäller ett ramdirektiv om marin strategi för att skydda Europas hav och för att uppnå betydande förbättringar av havsmiljön till 2020. Det är ett direktiv som ska vara implementerat i medlemsstaterna redan 2011.
Ett förslag till en europeisk hamnpolitik finns redan, och en handlingsplan för att inrätta ett europeiskt område för sjötransporter utan hinder lades fram i januari i år. Syftet med denna är att öka sjöfartens attraktivitet, effektivitet och konkurrenskraft samtidigt som miljöskyddet förbättras.
Åtgärder föreslås på såväl EU-nivå som medlemsstatsnivå på såväl kort sikt till 2010 som medellång sikt till 2013 och med en uppföljning planerad till 2012.
Samtidigt med denna handlingsplan kom också ett meddelande om strategiska mål och rekommendationer för EU:s sjöfartspolitik fram till 2018 med krav på åtgärder för förbättrad miljöprestanda och säkerhet, ökning av närsjöfarten och överförande av gods från väg till sjö samt förslag till avhjälpande av bristen på kvalificerat sjöfolk.
Först i juni kommer EU:s särskilda strategi för Östersjöregionen att presenteras. EU:s insatser när det gäller sjösäkerhet och havsmiljö är dessutom intimt förknippade med IMO:s arbete och handlar i mångt och mycket om att se till att de internationella överenskommelser som träffats inom IMO också effektivt och enhetligt införs i medlemsstaterna.
Till detta lär vi mer i detalj få återkomma i en debatt senare här i kammaren. Men jag ville nu nämna det här som exempel på att både vi och EU och naturligtvis även andra internationella organ intensivt arbetar med miljö- och säkerhetsfrågor avseende sjöfarten.
Trots att så gott som allt det arbete som föreslås i s-, v- och mp-motionerna redan pågår eller också föreslås i propositioner eller utredningar eller är på gång på annat sätt - vilket mycket tydligt förklaras i utskottets betänkande - har oppositionen sju reservationer.
När det gäller sjöfarten i Östersjöområdet och PSSA-åtgärder, som reservation 1 handlar om, delar utskottet självfallet reservanternas uppfattning att det är av yttersta vikt att värna Östersjöns marina miljö, vilket klart framgår av betänkandet. Mycket arbete pågår på många olika plan med detta syfte, och arbetet med PSSA-anknutna skyddsåtgärder drivs vidare.
Skyddsåtgärder avseende Ålands hav godtogs av IMO hösten 2008, med ikraftträdande den 1 januari 2010. När det gäller skyddsåtgärder runt Gotland pågår ett arbete med att ta fram krav inför en ansökan i år till IMO. Ytterligare skyddsåtgärder diskuteras av Östersjöländernas sjöfartsmyndigheter, och uppföljning sker kontinuerligt. Helcoms handlingsplan, som tidigare nämndes här, ska genomföras så snart det bara går.
Sverige är ordförandeland i Helcom åren 2010-2012 och driver frågan. Herr talman! Sjöfart i arktiska områden är en oerhört angelägen fråga som tas upp i reservation 2. Inom Arktiska rådet pågår ett arbete i syfte att stärka de säkerhets- och miljörelaterade frågorna gällande arktisk sjöfart - ett arbete som snart kommer att redovisas.
Som jag tidigare nämnde är skyddet av havsmiljön i Arktis ett område som tas upp i havspropositionen, där det framhålls att det är bråttom med att ta konkreta steg avseende bestämmelser, regler och överenskommelser. Regeringen är pådrivande i arbetet och vill självfallet se resultat inför år 2011 då Sverige tar över ordförandeskapet i Arktiska rådet.
Samtidigt är det värt att notera att frågorna om sjöfart och exploatering av såväl naturresurser som landområden i Arktis även har många klart politiska och ekonomiska implikationer, något som troligen inte kommer att underlätta arbetet. I stället kommer det att krävas insatser och ett förstärkt samarbete på såväl nordisk som europeisk nivå - ja, självfallet även globalt utöver det vanliga.
När det gäller utsläpp av kväve- och svaveloxider vill reservanterna att regeringen fortsätter att med kraft driva frågan om åtgärder mot sjöfartens utsläpp. Vad gör då regeringen?
Jo, precis detta: Förutom de nyligen skärpta kraven på miljödifferentiering i systemet med farledsavgifter arbetar man på system för handel med utsläppsrätter för kväve- och svaveloxider inom sjöfarten och redovisar i propositionen En sammanhållen klimat- och energipolitik - Klimat att man vill agera för att den internationella sjöfarten inkluderas i ett sådant system.
Vidare uttalar man att man fortsatt vill vara drivande inom IMO:s arbete med att begränsa sjöfartens utsläpp av luftföroreningar och att man vill medverka till satsningar för att utveckla bra övervakningssystem. Dessutom har regeringen inlett en dialog med oljebolagen i Sverige för att få till stånd en ökning av utbudet av bunkerolja, miljöklass 1. När det gäller landström pågår, på svenskt initiativ, ett arbete inom IMO.
Det gäller då ett samarbete om standardisering av landanslutning av el i syfte att bland annat minska investeringskostnaderna. Europeiska kommissionen kommer snart att lägga fram ett förslag till ett direktiv för att underlätta landströmsinstallationer. Frågan om skattebefrielse för landansluten el för fartyg bereds inom regeringen.
Jag kan inte låta bli att i det här sammanhanget notera att Göteborgs Hamn, som ligger långt framme i denna fråga, vilket reservanterna också har noterat, i måndags fick transportnäringens miljöpris, Pegasuspriset 2009, dels för sitt breda miljöarbete som bland annat omfattar miljödifferentierade hamnavgifter och ett program för landanslutning av el när fartyg ligger vid kaj, dels för sina 24 dagliga tågpendlar till 22 orter i Sverige.
Om dessa transporter under år 2008 hade gått på landsväg skulle det ha inneburit utsläpp av ytterligare 47 000 ton koldioxid. Ytterligare 18 miljoner liter diesel skulle då ha förbrukats - inom parentes sagt. När det gäller utsläpp av olja menar reservanterna att "Sverige bör fortsätta att aktivt driva på i internationella forum för att se till att de internationella konventionerna skärps för att minska risken för utsläpp av olja och andra farliga ämnen".
Men det är ju precis det vi gör! Vi driver på i alla på marknaden förekommande internationella forum - i IMO, Helcom, EU med flera - för såväl en skärpt övervakning och en effektivare hamnstatskontroll som en bättre trafikreglering och så vidare. Reservation 6 handlar om utsläpp av barlastvatten.
En proposition om antagande och genomförande av barlastvattenkonventionen kommer mycket snart. När Sverige som 18:e land har ratificerat konventionen kommer vi självfallet att vara pådrivande så att ytterligare minst tolv stater följer vårt exempel på det att konventionen sedan kan träda i kraft. Herr talman! Till sist vill jag bara mycket kort - jag har ju talat länge nog nu, men jag är ensam talare på allianssidan här i dag - nämna fritidsbåtsregistret.
Tredje året i rad säger jag: Det är inte aktuellt. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga reservationer.