Jens Holm (V):
Fram till 2010 hade Sverige två tydliga mål för ekologiska livsmedel. Det ena var att 20 procent av jordbruksarealen skulle vara certifierat ekologisk, och det andra var att 25 procent av maten i offentlig sektor skulle vara ekologisk. De två målen skulle uppnås till 2010. När vi nådde 2010 kunde inget av målen uppnås.
Vad gör regeringen då? Gasar man på lite extra för att verkligen uppnå målen? Passar man på att anta nya mål till 2020 som är ambitiösare än de här målen? Uttalar man klart och tydligt att ekologiska livsmedel är viktiga och något som man vill prioritera därför att det bidrar till att vi uppnår en mängd miljömål som vi inte uppnår med nuvarande politik?
Nej, inget av det gjorde regeringen. Nu har landsbygdsminister Eskil Erlandsson lämnat besked om att vi har ett mål för ekologisk odling. Det är väl bra att det finns ett sådant mål, men jag måste säga att regeringen inte har varit särskilt duktig på att kommunicera ut det målet. När man pratar med folk vet de inte ifall Sverige har något mål för ekologisk odling över huvud taget.
Det märkliga med målet är dock att det är samma mål som vi hade till 2010, nämligen att 20 procent av jordbruksarealen ska vara ekologisk. Men nu har regeringen ändrat så att man ska ha ända till 2020 på sig att nå det målet. Det är att backa in i mål, minst sagt. Jag vill understryka att ekologiska livsmedel är viktiga, inte minst för att människor gärna vill äta mer ekologiskt.
Då slipper man gift i maten, och man slipper de flesta tillsatser och så vidare. Men ekologiska livsmedel är också viktiga för att uppnå flera av de 16 miljökvalitetsmål som vi har antagit i landet. Det kan, för att ta några exempel, handla om målen Giftfri miljö, Ingen övergödning, Grundvatten av god kvalitet eller Ett rikt odlingslandskap.
Inget av miljömålen som jag just räknade upp kommer att uppnås med nuvarande politik. Därför borde det vara självklart att vi har skarpa mål för ekologiska livsmedel. Eskil Erlandsson vill inte ens ha något mål för konsumtion av ekologiska livsmedel i offentlig sektor.
Det är att sända en osäkerhetssignal rätt ut till branschen, till alla våra lantbrukare, till våra konsumenter och inte minst till våra kommunpolitiker, landstingspolitiker och tjänstemän i offentlig sektor: Den här regeringen bryr sig inte om ifall ni köper in mer ekologisk mat till skolan, till äldreboendet eller till förskolan.
Det är fel att regeringen lämnar offentlig sektor vind för våg på det viset. Om man inte har några tydliga mål är det, som bekant, ganska svårt att veta vart man ska ta sig över huvud taget. Vi kan titta på Danmark. I Danmark konsumerar man dubbelt så mycket ekologiska livsmedel som vi gör i Sverige. I Danmark har man tydliga mål både för ekologisk produktion och för konsumtion av ekologiska livsmedel i offentlig sektor.
Inte för inte exporterar Danmark också mycket ekologiska livsmedel, inte minst till Sverige. Hälften av allt ekologiskt som vi äter i Sverige är importerad mat. Vilken gigantisk förlorad affärsmöjlighet det är för svenska lantbrukare och för hela branschen! Jag håller regeringen delvis ansvarig för det, för att man inte sätter upp tydliga mål för ekologisk produktion och för konsumtion i offentlig sektor.