Göran Montan (M):
Det är inte alltid man redan från början när man går upp vet att man ska få en replik att svara på, men det är väl bra, det. Vi har i dag att behandla ett motionsbetänkande som omfattar 22 motionsyrkanden och åtta reservationer. Jag yrkar avslag på samtliga motioner.
Efter att ha lyssnat på de föregående talarna tror jag att vi i stort sett är överens om väldigt mycket. Framför allt kan vi konstatera att konfliktytan mellan partierna inte är lika stor som på många andra politikområden. Däremot har vi naturligtvis olika åsikter i en hel del frågor, till exempel om hur fort vissa saker ska gå och exakt hur de ska göras.
Men att de ska göras - målen - verkar vi ändå vara ganska överens om. Jag har med stort intresse läst igenom motionerna. Det sägs många kloka saker i dem. Vänsterpartiet har en motion om idrottens självständiga ställning.
Där är vi överens om att idrotten är mogen att ta ett större ansvar för sin egen verksamhet. Vi har under mandatperioden bidragit till att se till att regleringsbreven har förenklats och att återrapporteringsskyldigheten har förenklats.
Det är naturligtvis alltid nödvändigt att följa upp och se till att när så mycket pengar lämnas över till en rörelse som uppträder som en myndighet måste det vara kopplat till återkoppling och redovisning.
Med det svaret vill jag ändå säga att vi har drivit frågan för idrottens självständiga ställning ytterligare ett snäpp framåt. En annan motion handlar om arbetet mot dopning. Det återkommer i ett särskilt yttrande.
Där råder heller ingen skillnad i åsikt: Arbetet mot dopning är utomordentligt viktigt. Det är en av de viktigaste frågorna. Tack och lov har vi delegerat ansvaret för detta till Riksidrottsförbundet, och deras dopningskommission arbetar mycket framgångsrikt med dessa frågor. Inom elitidrotten i Sverige är detta inte ett stort bekymmer.
Möjligtvis kan vi se en tendens i Sverige liksom i andra länder att det kanske mer förekommer problem inom motionsidrott, styrketräning och liknande, där anabola steroider förekommer. Det är något som vi måste attackera tillsammans med polismyndigheterna å det kraftigaste.
De medel som har avsatts till RF för att behandla den här frågan är 23 miljoner, varav 2-3 miljoner går till särskilda ändamål, bland annat samarbetet med WADA. Jag konstaterar, precis som oppositionen, att antalet tester har minskat.
Den handlingsplan som man satte i gång för ganska länge sedan blev aldrig antagen. Då handlar det om en annan mandatperiod. Det har gjort att Riksidrottsförbundet har tillsatt en intern utredning som delvis ska ta reda på var ansvaret ska ligga. Vi ser fram emot att läsa resultatet av den.
Till dess utgår jag ifrån att Riksidrottsförbundet har medel att allokera till antidopningsarbetet om det visar sig nödvändigt. Jag kommer då in på en annan fråga som Vänsterpartiet har lyft upp, nämligen idrottens ekonomi. Man kan ju ha synpunkter på sambandet med spelandet.
Det har jag också. Det är en utredning på gång som kommer att presenteras i december år. Den handlar om den reglerade spelmarknaden. I den ligger också frågan om idrottens framtida finansiering. Det är klart att jag kan ha synpunkter på varför mitt barnbarns idrottande skulle ha något som helst samband med att folk spelar mer poker på nätet.
Jag återkommer till den frågan när vi har lite klarare direktiv om hur man ska kunna lösa detta. Vi kan konstatera att idrotten, genom det ökade spelandet, har fått nästan 200 miljoner mer i år än förra året. Frågan har också väckts om HBT-personers förhållande till idrotten.
Jag kan bara säga att jag tycker att det är en skam att det ens antyds att det behövs speciella idrottsföreningar som riktar sig till just homosexuella eller HBT-personer. Så är fallet i Stockholm. Tack och lov är inte de som har startat de föreningarna lika fördomsfulla, så där är också heterosexuella människor mycket välkomna.
Det har faktiskt blivit en utveckling på den punkten. Jag hade nöjet att delta i en paneldebatt under Pridefestivalen förra året som ju hade temat idrott. Det var en mycket intressant diskussion. Jag utsattes visserligen själv i början för förutfattade meningar.
En gråhårig 60-årig moderat ansågs kanske inte ha några andra åsikter än dem som jag pådyvlades alldeles i början, det vill säga att jag antogs vara något av en homofob. Nu hade jag inte de problemen. Jag fick en fråga.
Man frågade om man i de direktiv i regleringsbrevet som nämner jämställdhet som en fråga som ska genomsyra och integreras i allt arbete inom RF kan lägga till också HBT-frågorna. Jag ställde mig positiv till det. Vi får se om vi kan foga in det i instruktionerna till RF på ett tydligare sätt. RF arbetar med frågan på ett mycket seriöst sätt.
Det är inte lätt. Det är heller inte lätt för RF att ändra många människors grundföreställningar. Sådant tar tid i samhället i övrigt. Idrotten är inget undantag. Jag utgår ifrån att jag får frågor så att jag kan utveckla detta.