Maud Olofsson (C):
Jag tror att jag ska börja med några utgångspunkter. Det är företagen själva som fattar beslut om både investeringar i och nedläggningar av företag. Jag tror att vi ska vara glada över att det inte är politiker som driver de här företagen, därför att företagarna är duktigare än vi på att driva sina egna företag. Framför allt är det aktieägarna som är ansvariga för företagen.
När jag lyssnar till både socialdemokrater och vänsterpartister i den här debatten blir jag ännu mer övertygad om att det är den uppdelning som vi ska ha mellan politiker och företagsledare.
Jag tror också på ett underifrånperspektiv och att det ligger mycket i diskussionen som handlar om större diversifiering, mer blandning av stora och små företag, ett byggande som skapar långsiktighet och stabilitet i jobbskaparpolitiken. Det är en viktig utgångspunkt som vi i regeringen har när vi tillför resurser.
Vi ger makt och mandat till regionerna själva att fatta beslut om och jobba med tillväxtpolitiken. Jag kan också komma ihåg den dag då jag fick beskedet om Norrsundet. Det var ett mycket ledsamt beslut. Ledningen tog kontakt med mig och berättade det.
Det är klart att det är lätt att förstå varenda familjs och varenda anställds känsla när ett sådant här nedläggningsbeslut fattas, särskilt med tanke på att Norrsundet har varit så uppbyggt kring den här fabriken.
Vi har ett arbete framför oss, om Stora Enso nu inte vill sälja, med att hitta en ny framtid för de här människorna. Men det ska vi hjälpas åt att klara av. Jag har haft en diskussion med Stora Enso, naturligtvis. Jag har ställt frågan, naturligtvis.
Men om företaget självt av olika skäl inte vill sälja kan ingen regering, ingen riksdagsledamot, ingen av oss, påverka företaget, för det är företagets ansvar att fatta det beslutet. Det förutsätter då att bolaget vill sälja.
Det som jag har försäkrat mig om är att Stora Enso vill vara med i omställningen, att man är beredd att satsa resurser för att hjälpa människor till andra jobb, inom Stora Enso eller någon annanstans. Jag har nu noterat att man diskuterar med facket om hur man ska investera i framtidssatsningar. Man beskriver också att det finns många idéer om hur man ska göra det framöver. Ni beskriver Norrsundet, ett engagerat samhälle där det finns en stark företagsamhet.
Låt mig säga att det är en otroligt bra grund för att kunna klara ett omställningsarbete. Också andra orter kan vittna om hur viktig inställningen är till detta. Jag tror att det är viktigt att vi hjälper till med de resurser som vi har ställt till förfogande. Det är en arbetslöshet i dag på 3 1⁄2 procent i Gävleborg. Det är en otroligt låg arbetslöshet.
Det löfte som vi gav till väljarna när vi fick regeringsmakten var att vi skulle minska utanförskapet och arbetslösheten. Det har vi levererat till Gävleborg. Det går att göra ännu mer, men 3 1⁄2 procent är ingen hög arbetslöshetssiffra i Gävleborg. Vi ser nu hur arbetsmarknaden blomstrar, hur vi får nya företag och hur nya jobb kommer till.
Det innebär att det blir en något enklare situation än när man blir uppsagd i lågkonjunktur. Från regeringens sida kommer vi naturligtvis att ha dialogen med Stora Enso. Vi har den hela tiden.
Vi kommer att hjälpa till med resurser och annat, vilket vi gör genom anslagen, och också stimulera regionen och det lokala att själva hitta nya framtidslösningar för de människor som nu har blivit uppsagda.