KBLab/rixvox huggingface dataset:
Beatrice Ask (M):
Tack, statsrådet, för svaret! Statsrådet citerar ur utredningen "att det förekommer ett visst missbruk", och det är väl ändå ett understatement. Det finns tillräckligt många rapporter om stora problem med de svenska passen, inte därför att de är dåliga i sig - svenska pass är väldigt säkra - utan därför att de används i lookalike-sammanhang och i stor utsträckning.
Det lär till och med vara så eländigt att de svenska passen är de som är vanligast att kriminella organisationer och andra utnyttjar i olika sammanhang. Det är rätt allvarligt och skälet till att frågan har utretts. Jag är inte förvånad över att statsrådet vill bereda remissvaren, men jag tror ändå att det är viktigt att lyfta fram de här problemen. År 2013 fick vi ett svar från Rikspolisstyrelsen som hade tittat på problemet.
De pekade bland annat på hur svenska pass används av kriminella nätverk. De konstaterade också att de ofta köps in av kriminella smuggelorganisationer, som tillhandahåller ett smuggelpaket som inkluderar resa och annat men också ett svenskt pass. Det får människor betala 300 000 kronor för. Det är alltså en omfattande ekonomisk hantering där passen har en betydelsefull roll.
Bakgrunden till min fråga är dels att NOA har identifierat ett fyrtiotal kriminella nätverk som är aktiva inom passhandel, dels rapporter om att det är väldigt ovanligt att ärenden behandlas om misstanke om illegal hantering av svenska pass. Det är bekymmersamt.
Det är framför allt åklagarna som tycks vara tämligen ovilliga att ta de här ärendena. Jag tror att man måste arbeta med den typen av åtgärder som utredningen som remitterats föreslår men också vara beredd att driva ärenden där det finns misstanke om att pass har sålts, köpts eller hanterats illegalt, för annars kommer vi inte åt den här verksamheten.
Det bekymrar mig att det inte kommer fram i statsrådets svar. Vi har haft en ordning i Sverige som byggt på naivitet eller god tro, att människor är ärliga. Visst kan man vara glömsk och tappa bort ett pass, men det finns ju någon gräns för hur slarviga människor kan vara.
Här behövs inga långa handläggningstider och utredningar om detaljer, men man måste kunna strama upp attityden och hanteringen vid utlämning av pass och vid begäran om nytt pass. Det är inte rimligt att folk tappar bort fem sex pass under ett år. Om man gör det borde en och annan myndighet fundera över hur det står till egentligen.
Det är när detta sätts i system som den här typen av kriminella nätverk kan utnyttja vårt regelverk på ett sätt som absolut inte kan vara meningen. Jag tycker att det är lite skämmigt att Sverige i det internationella samfundet sticker ut som ett land där resehandlingar på det här sättet i stor omfattning kommer till användning i kriminell verksamhet.
Beatrice Ask (M):
Jag kritiserade inte hela ministerns svar utan ett citat ur departementspromemorian Missbruk av svenska pass där det talas om ett visst svinn. Jag sprider inte heller myter. Siffrorna är höga när det gäller omfattningen av denna problematik, men det är klart att det har skett under många år. Vi har varit överens om reglerna för pass i Sverige.
Vi var också överens om de skärpningar av passäkerheten som gjordes för några år sedan. Vi tog bland annat strid mot svenska fotografer, som ville behålla rätten att ta passfoton. Numera måste man gå till polisen för att ta dem. Det har inte funnits någon politisk åsiktsskillnad, men vi har ett omfattande problem.
Mycket handlar om hur vi tillhandahåller pass och vilka rutiner vi har för det. Det är viktigt att vi kommer till rätta med det. Elisabeth Svantesson lade redan 2009 fram ett intressant förslag i riksdagen, men jag har först upptäckt det nu. Hon tyckte att man på elektronisk väg borde kunna ogiltigförklara borttappade pass för att direkt rensa bort dem.
Uppenbarligen har det inte skett, vilket är dåligt. Det är bra att Arlanda äntligen börjar använda biometri. Flera länder inom EU har biometri i passen, men problemet är att man saknar den utrustning som krävs för att kunna använda säkra pass. Då blir det manuell hantering, och den ser väldigt olika ut.
Det är ett problem. Det är bra att det finns resurser så att man kan börja lite i Sverige, men mycket återstår. Här har EU:s medlemsstater en hemläxa att göra.
Bakgrunden till min interpellation är att regeringen behöver återkomma med konkreta förslag utifrån den utredning som den förra regeringen tillsatte för att försöka komma åt problemet med att svenska pass utnyttjas av kriminella nätverk. Jag menar att det finns skäl att fundera över vad man ska göra för att förmå åklagarna att driva fler ärenden.
Om det är helt riskfritt i alla lägen att ägna sig åt att köpa upp pass av folk och sälja dem vidare är risken stor att denna verksamhet fortsätter. Vi behöver på alla sätt stoppa denna typ av kriminella nätverk.
EU ska nu titta på kriminella smuggelorganisationer där migranter får betala dyrt för att i båtar och på andra sätt ta sig till Europa. Då är detta en central pusselbit, och initiativ behöver vidtas. Därför är min fråga till ministern: När kan vi förvänta oss att en proposition i dessa frågor läggs på riksdagens bord?
Beatrice Ask (M):
Det är bra att det kommer propositioner. Jag förstår att det finns frågor att följa upp och att en del frågor kräver mer arbete än andra. Det är förstås bra att passen spärras elektroniskt. Det har jag missat. Uppenbarligen kollar inte alla mot spärrlistorna, vilket är ett bekymmer. När det gäller siffran har jag den inte från någon specifik rapport.
Men eftersom jag inte har sett att något annat land har en högre siffra drog jag den slutsatsen. Jag kan dock ha fel. Oavsett om vi har flest pass i världen eller inte är många svenska pass på drift, och det är olyckligt. Därför är det viktigt att vi kommer till rätta med det. Vad gäller barns pass vill jag påminna om något som är viktigt.
Vi hade en diskussion inom EU om biometri i barns pass. Sverige låg på en högre nivå vad gällde fingeravtryck, men EU pressade ned tiden för när fingeravtryck skulle användas. Säkerheten i barns pass är central för att förhindra smuggling av och handel med barn.
Därför har den svenska linjen varit bra, för vi har haft hög svansföring. Tyvärr har EU hanterat det fel. Av någon outgrundlig anledning fick man för sig att det var en integritetsproblematik i detta. Som ministern säger förändras barns utseende.
Det är därför bra med biometri i barns pass för att kunna säkerställa att barn och pass hör ihop. Det är viktigt i många ärenden. Många av dessa frågor finns det anledning att återkomma till och följa upp. Jag ser fram emot regeringens kommande förslag.
Beatrice Ask (M):
Tack för frågan, Kent Ekeroth! Vår bedömning har varit att vi åtminstone måste säkerställa att vi inte får en försämring av poliskapaciteten. Av det skälet valde vi att landa på 1 000 nya poliser. För att räkna på vad som är rimligt använde vi riksdagens utredningstjänst och utgick från erfarenheter och kontakter med Regeringskansliet. Därav kommer siffrorna i budgeten.
Vi menar att man åtminstone måste säkerställa den nivå som är nu. Vi går inte fram med ytterligare satsningar på grund av att det också är viktigt att få ut mer effektivitet av den polisorganisation som finns. Det är ett sätt att försöka balansera det hela.
Beatrice Ask (M):
Man kan alltid önska mer och snabbare. Vi har utgått från det faktaunderlag som vi har kunnat få från riksdagens utredningstjänst, som en miniminivå. Om man kan göra mer och bättre snabbare ska man naturligtvis göra det. Jag tror att det behövs betydligt fler poliser. Men det här är vad vi har fått in i vår budget. Vi har nämligen också ambitionen att plus och minus ska gå ihop, som en helhet. Intagningen kan man också arbeta med.
Intagningen till polisutbildningen har faktiskt redan ökats, just därför att Polismyndigheten uppfattar att det finns ett behov av fler poliser. Det går alltså att göra saker också inom systemet. Jag är inte särskilt låst vid siffror i varje detalj i detta. Vi har pekat på en ambitionshöjning som vi tycker är nödvändig för att säkra nuvarande nivå. Vi har försökt räkna så gott det nu går utan ett helt finansdepartement till hjälp. Jag antar att Sverigedemokraterna gör likadant.
Dock har vi nog lyckats lite bättre med att få inkomsterna att stämma överens. Men det är viktigt att få den kraftsamling som fler poliser ändå kan ge. Kan man dessutom med hjälp av den nya organisationen få ut mer av nuvarande organisation tror jag att vi kan lösa ett och annat problem. Det gäller inte bara de som räknades upp av Kent Ekeroth som jag tycker är viktiga. Det finns en mängdbrottslighet, alltså vanliga brott som hela tiden drabbar vanligt folk.
De måste hanteras bättre. Just nu lägger polisen undan mycket av vardagsarbetet, vilket på sikt kan innebära att medborgarna inte har tillräckligt förtroende för polisen. Det får inte hända. Ett skäl till tillkännagivandet är att peka på den lokala polisens betydelse och en del annat som vi har med i våra tillkännagivanden och motioner.
Beatrice Ask (M):
När man har mycket pengar i sitt budgetförslag är det lätt att slå sig för bröstet för alla goda saker som man vill göra. Men, Adam Marttinen, ambitionen med fler poliser är någonting som vi kan hålla med om.
Jag tycker också att det ligger någonting i detta med att det är nästa år som utmaningarna kommer för många myndigheter, inte minst för rättsväsendet när Säpo ska pröva frågor om uppehållstillstånd för dem som redan har kommit och när man ska kontrollera allt fler återvändare från terroristverksamhet.
När man läser Sverigedemokraternas förslag får man intrycket av att ni slår in många öppna dörrar för att bevisa hur tuffa, stora och starka ni har blivit. En intressant sak är detta med kravet på kameraövervakning i samtliga celler inom kriminalvården. Vad är det för poäng med det? En annan idé som ni har tagit fram gäller att ni vill stoppa drogerna på anstalterna.
Drogerna minskade ganska radikalt under alliansregeringens tid, och det har inte skett någon förändring i den delen. Vad är det mer som ska åstadkommas? Det finns inte mycket drogproblem på landets kriminalvårdsanstalter. Sverigedemokraterna säger att det är väsentligt med barn- och familjepolitik.
Men i fortsättningen ska de som sitter på anstalt, och som ska anpassas till att komma ut till en hederlig tillvaro, bara får träffa sina barn någon gång och med en glasskiva mellan. Vad är poängen med det? Ni slår fel i många frågor. Det är därför det är svårt att samordna sig med Sverigedemokraterna i många frågor.
Beatrice Ask (M):
När Sverigedemokraterna vill sätta upp kameror i alla celler alldeles i onödan för att bekämpa en narkotikasituation som inte finns på anstalterna, vill vi i stället se till att folk skaffar sig utbildning och förmåga att klara av ett vanligt jobb. Vi är inte emot långa straff, men när man lämnar verkställigheten måste man kunna anställas och få ett riktigt jobb för att kunna bygga upp en vettig framtid.
I stället för den här typen av pseudoåtgärder, som jag uppfattar att ni driver fram, satsar vi på utbildning och andra åtgärder. Vi är överens om en sak, nämligen ett tillkännagivande som rör kriminalvårdens effektivitet. Det handlar om att titta på vad som fungerar och vad som är effektivt när det gäller behandling. Där tror jag absolut att det finns mer att göra.
Men jag retar mig ändå på att ni - mest av elakhet, skulle jag vilja säga - vill se till att folk är synade på nätterna och att de inte får träffa sina barn. Jag tror att det är alldeles nödvändigt för många intagna att ibland få möta nära och kära, även under en längre verkställighet och kanske framför allt just då, för att ha ett hopp och en motivation att vidta åtgärder så att man vänder sin livsstil till någonting vettigt som vi alla skulle ha stor glädje av.
Beatrice Ask (M):
Kostnaden för förvarsplatser och antalet är naturligtvis inte huvudskälet till att jag inte tycker att de ska användas i det här sammanhanget. Skälet är att det är personer som inte är dömda för ett brott, utan man befarar att de kan komma att ha sådana kontakter eller att de har en sådan bakgrund. De är inte direkt dömda för ett brott. Att då mer eller mindre låsa in människor under flera år är orimligt i en rättsstat.
Man kan inte bete sig på det sättet. Det är fel. Däremot ska vi inte raljera med anmälningsplikten och den typen av kontroller. Jag har varit i närheten av en del sådana här ärenden och kan bekräfta att folk tycker att det är väldigt besvärligt att ständigt vara tvungen att ta kontakt med polisen, uppge vad man gör och var man är, att man inte kan resa fritt och så vidare.
Anmälningsplikten ger polisen bättre förutsättningar att ha kontroll på vad de här personerna gör. I varje enskilt ärende som prövas finns det olika grader av misstankar. En del har svagare koppling, och risken är mindre än för andra. Det gör att det är orimligt att som Sverigedemokraterna säga: Lås in allihop och släng nyckeln!
Det fungerar inte, och det är fel proportion på den typen av konsekvens. Vad jag menar är att vi behöver ett konsistent och väl fungerande system, och det har vi. Utmaningen nu är att det är väldigt många personer som vi inte hinner kontrollera, och det bekymrar mig. Det vore bättre om Sverigedemokraterna lade lite fokus på hur man ska hantera den saken än att ändra på någonting som faktiskt fungerar.
Beatrice Ask (M):
Moderaternas uppfattning är att en påföljd ska verkställas för den som är dömd för ett brott närhelst det är möjligt. Har man då inte befunnit sig i landet men återkommer bör påföljden naturligtvis verkställas. Det är inga konstigheter i det. Det låter så enkelt att vi ska stänga gränsen, att ingen ska få asyl och det ena med det femte.
Det är ju inte riktigt så verkligheten ser ut med de internationella åtaganden vi har och med de regelverk vi har här i landet. Jag tycker att det är orimligt att kanske under tio år hålla människor inlåsta om de inte har begått ett mycket allvarligt brott. När man gör den särskilda utlänningskontrollen gör man en bedömning av en persons kontakter och förehavanden.
Men man prövar inte ett direkt brott, för då blir det ju en annan påföljd. Det är då det blir oproportionerligt. Däremot innebär den bedömningen att man behöver ha kontroll på vad personer gör och inte, så att de inte kan ställa till med någonting om de blir kvar i Sverige. Det menar jag att vi har verktyg för att hantera.
Problemet, som inte alls tas upp av Sverigedemokraterna, är att det är många personer som det tar för lång tid att kontrollera i det omfattande flödet av människor som har kommit till Sverige under senare tid. Det måste man arbeta med. Men det beror inte på att lagstiftningen är fel, utan det beror på volymerna och handläggningstiderna. Där måste man arbeta med resurser och se vad som kan göras för att säkerställa att vi inte får problem framöver.
Beatrice Ask (M):
Det kan förefalla lite märkligt att begära replik när vi i huvudsak är överens om propositionen, men det finns flera saker att fundera över i detta allvarliga ämne. Problemet är att göra verkstad och säkerställa att vi faktiskt stoppar människor från att resa och rekryteras.
Vi kan ha en stor debatt om orsaker, samband och allt det långsiktiga, men den praktiska frågan hur vi stoppar människor från att ge sig iväg är värd att fundera över. Det är riktigt att det finns regler där man kan återkalla pass och häkta. Men det är ett stort problem att samhället verkar rätt handlingsförlamat när det gäller att faktiskt ingripa.
När en ung människa är på väg och föräldrarna står där och vill ha någons hjälp att göra något vore det radikala att ta passet direkt. Det går att göra mer på detta område, och det är det vi signalerar. När det gäller kommunerna, vad planerar regeringen för att säkerställa att det händer något? Vi har listor på personer som har rest iväg och kommer tillbaka.
Vi vet att det föds barn i dessa terroristläger som kommer att följa med föräldrarna tillbaka till Sverige. Det kommer att bli en radikal utmaning. I december var vi överens om att det skulle göras mer för att säkerställa att kommunerna vet hur de ska jobba. Men det har inte hänt något. När kan vi förvänta oss ett resultat i denna fråga?
Beatrice Ask (M):
Det är utmärkt att det ska göras något. Jag vill se konkreta initiativ i praktiken. Vi har rapporter om personer som både har kommit tillbaka och vänt och som ställer till det i närsamhället när de återvänder. Detta är otroligt angeläget. Det är inte till att fundera över några planer, utan det är till att börja arbeta. Jag håller med om att polisen har en viktig uppgift.
Problemet är att svensk polis går på knäna, och man har begärt resurser. När det gäller just den fråga vi nu behandlar har polisen i sitt remissvar understrukit att man är bekymrad över att säkerhetspolisen inte kommer att få tillräckligt med underrättelseinformation för att klara sitt uppdrag. Då kommer den lokala polisen, som ofta ska hålla ögonen öppna, nämligen inte att ha den information som krävs.
Detta måste vi vara observanta på, och det inkluderar det jag lyfte upp om hemlig dataavläsning, att kunna läsa av information och kommunikation på ett sådant sätt att man har underlag för det konkreta arbetet.
Vad jag efterlyser är lite mer verkstad när det gäller det vi har kommit överens om att åstadkomma, och en av oppositionens uppgifter är att jaga regeringen så att vi punkt för punkt genomför det vi har kommit överens om. Det lär nämligen dyka upp nya bekymmer som vi behöver ta tag i därutöver.
Beatrice Ask (M):
Jag tycker nästan att det är lite roligt att lyssna på Kent Ekeroth av det enkla skälet att i varje anförande i varje typ av ärendedebatt är temat att Sverigedemokraterna alltid har tyckt rätt och alltid har lagt fram alla förslag tidigare än någon annan, och över huvud taget är det ingen som lyssnar på dem. Det är faktiskt inte sant. Det är intressant med den historiska exposén. När det gäller terroristresorna har det pågått en diskussion.
Också jag har läst på vad vi hade för interpellationsdebatter under den förra mandatperioden. Svensk lagstiftning mot terrorism avviker i ett generellt perspektiv inte i negativ riktning. Det är helt korrekt. Vi har en ganska långtgående lagstiftning sedan ganska många år tillbaka, vilket jag också påpekade i det interpellationssvaret.
När det sedan gäller frågan om terroristresor, eller resor för att strida utomlands, har vi i Sverige ganska många historiska erfarenheter. Det finns svårigheter i avgränsningarna. Jag deltog i ganska många diskussioner med många olika partiföreträdare om hur man ska se på det.
Det uppdrag som sedan blev det förslag som vi har i dag har en andra del som handlar om ett vidare perspektiv på resor för att delta i strid utomlands som är om möjligt mer komplicerat. Det är en frågeställning som man måste se på. Jag tycker att historia är intressant och att det är jättespännande att läsa riksdagens protokoll. Men nu handlar det om vad vi gör här och nu!
Jag måste säga att det är lite märkligt med förslag som till exempel det om medborgarskap, där Sverigedemokraterna tycker att man ska ta ifrån folk deras medborgarskap till och med om de är statslösa. Var ska vi göra av dem? Jag läser i förslaget att det bör upprättas avtal med andra länder dit man kan skicka folk. Vem skulle vi upprätta avtal med? Det är så orealistiskt. Det är inte ens vettigt.
Det tycker jag är en svaghet ni borde arbeta lite mer med, Kent Ekeroth, eftersom ni enligt er egen uppfattning har rätt i alla frågor.
Beatrice Ask (M):
Jag vet inte om jag ska tacka för komplimangen. När det gäller om det finns länder man kan sluta avtal med skulle jag vilja se de länderna. Jag skulle också vilja se om det är förenligt med de internationella konventioner vi har undertecknat att sluta avtal med de länder som möjligen skulle kunna tänka sig att ta emot den typ av personer vi diskuterar. Jag tycker alltså fortfarande att det är helt orealistiskt. Det hände ingenting under Alliansens tid, säger Kent Ekeroth. Det är faktiskt inte sant.
Vi förstärkte polisens resurser, vilket var helt nödvändigt. Det är återigen en situation inom svensk polis där resurserna är otillräckliga. Vi säkerställde att polisen till slut ändå fick tillgång till underrättelseinformation via signalspaning. Vi permanentade de hemliga tvångsmedlen. Vi lade fast de första handlingsstrategierna vad gäller terrorism. Jag kan göra listan väldigt lång. Visst gjorde vi en hel del, men man kan alltid göra mer.
Det intressanta är dock här och nu, och det är skälet till att jag i mitt anförande lyfte upp den överenskommelse som är gjord med regeringen och där det finns nya saker att faktiskt bocka av. Vi måste till exempel få in hemlig dataavläsning. Den utredningen måste tillsättas, för vi måste ha underlag för det. Jag är bekymrad över att polisen förmodligen har fått sämre förutsättningar att utreda de brott som kan begås när folk reser iväg till Syrien, Irak och andra ställen.
Det finns en rad sådana saker vi måste arbeta med. Problemet är dock att ni fokuserar så mycket på historia och så lite på den dagsaktuella situationen, Kent Ekeroth. Det vore naturligtvis frestande att fråga hur ni tänker hantera de människor som återvänder. Jag tror att svaret är att de ska utredas och lagföras, och där är vi helt överens.
Men det finns massor av problem man måste ta tag i för att se till att få underlag och att dessa personer faktiskt hanteras på ett vettigt sätt. En och annan kanske inte heller har begått något brott - det kan vara barn som behöver stöd för att överleva.
Beatrice Ask (M):
Jag begärde ordet när Linda Snecker från Vänsterpartiet påstod att detta är en framstressad lagstiftning. Vi har tidigare i dag fått kritik för att det har gått alldeles för sakta, men Vänsterpartiet tycker att det här har stressats fram. Sanningen är ju den att frågan har utretts i laga ordning. Förslaget har remitterats enligt alla traditioner och regler som vi har och beretts på ett sakligt sätt.
Någon framstressad lagstiftning ligger inte på riksdagens bord. Däremot är den komplicerad, och avvägningarna kan vara besvärliga. Det är märkvärdigt att Vänsterpartiet bara ser problem. Nu ska stackars mormor som ger presenter till sitt barnbarn bli kriminell. Man ska inte kunna ångra sig om man har påbörjat en resa och allt vad det nu var.
När man tillämpar lagstiftningen dömer man utifrån proportionalitet och utifrån regelverket. Men inte med ett ord ger Linda Snecker besked om vad Vänsterpartiet vill göra för att stoppa att människor beger sig utomlands för att begå terrorhandlingar.
Det är nästan 300 personer som har rest från Sverige och som kan förmodas delta i grymheter som vi nästan bara kan ana. Vad vill Vänsterpartiet göra? Ni kallar det för att vi kastar fram ett hafsigt förslag, men det är ju inte sant. Finns det något besked från Vänsterpartiet om vad ni vill göra?
Ni hoppade av en överenskommelse med ett batteri av olika åtgärder som inte var enbart repressiva utan som även gällde att ta itu med orsaker och att arbeta bredare. Det ville ni inte vara med om. Och nu röstar ni emot en lagstiftning som faktiskt ett helt världssamfund har begärt att Sverige ska lagstifta om.