Sten Tolgfors (M):
En bra lärare påverkar evigheten, sade Henry Adams. Och så är det. Vem minns inte sin bästa lärare? En bra lärare kan förändra livet för ett barn, visa på möjligheter, öppna dörrar, väcka tankar och stärka självförtroendet hos elever. En utgångspunkt för Moderaterna är att den som vill förändra skolan måste göra det tillsammans med dem som jobbar i skolan. Förändringar måste vara förankrade i skolans vardag för att få genomslag.
Därför värdesätter vi den dialog och det samarbete vi har haft med lärarfacken under det gångna året. Vi har gemensamt förhållit oss till frågor inom ramen för lärarfortbildning, skolnära forskning, auktorisation och lärarutbildning. Vi kommer säkert inte alltid att tycka likadant i framtiden, men dialogen med dem som jobbar i skolan ger förutsättningar att väl hantera skolans stora frågor.
Vi vill från moderat sida se en målstyrd skola där kunskapsmål och kvalitetskrav läggs fast nationellt men där uppdraget att avgöra hur målen ska nås riktas till lärare och rektorer. De vet bättre än politiker hur målen bäst kan nås i vardagen. Målstyrning förutsätter att skolan har möjlighet att se till varje elevs kunskapsutveckling. Det kräver lärare med djupa ämneskunskaper och ett väl utvecklat pedagogiskt ledarskap.
Fru talman! Vi vill se ökad frihet för den kommunala skolan och dess lärare och rektorer. Det är de som ska göra val av pedagogik och profil. De som jobbar i skolan bör också ges ökat inflytande över hur skolans resurser används och en möjlighet att vara med och prioritera mellan kostnader. Sverige är i dag unikt i hur skolans pengar används. Vi lägger mer än jämförbara länder på administration, hyror och kringkostnader.
Det skulle ändras med ökad frihet och ökat resultatansvar för dem som arbetar i skolan. Fru talman! En gemensam utgångspunkt för allianspartierna är att väl utbildade lärare är den viktigaste faktorn för goda kunskapsresultat. Vi vill att skolans fokus på elevernas kunskap ska öka. I den socialdemokratiska trekvartsskolan går var fjärde elev ut skolan med ofullständiga betyg, inte ett år utan varje år.
Vi ser också att var tionde elev inte når gymnasiebehörighet, inte ett år som ett undantag utan varje år som en regel. Vi tror att väl utbildade, väl fortbildade och kompetenta lärare och rektorer är en förutsättning för att höja skolans kunskapsresultat. Därför bekymras vi av att en svensk elev får mindre undervisning av sämre betalda lärare än elever i jämförbara länder.
Skolans resurser måste i högre grad styras till undervisning och till elevens möte med behöriga, väl utbildade lärare. Vi hör ofta i skoldebatten talas om behovet av fler vuxna i skolan. Det är en diskussion som förs helt i kvantitativa termer och bortser från vilka vuxna som finns i skolan.
Skolverket har visat att den ökning i personaltäthet som följde av de så kallade Wärnerssonpengarna bara till 75 % utgörs av pedagogisk personal, och då räknas ändå både lärare, förskollärare, barnskötare, fritidspedagoger, fritidsledare, yrkesvägledare och viss ledningspersonal in i siffran. 17-19 kommuner får inte ens del av bidraget.
Vi moderater befriar Wärnerssonpengarna från politisk styrning och lägger sammantaget 6,7 miljarder kronor mer än regeringen gör på skolan, främst via den kommunala påsen. Den centrala frågan glöms bort av regeringen, nämligen vilka det är som ska undervisa Sveriges elever. Behörighet har använts för att beskriva att en lärare genomgått lärarutbildning - punkt, ingenting mer. Det är en alldeles för smal tolkning, menar vi.
Vi menar att landets elever ska möta lärare som är behöriga i de ämnen de undervisar i och har genomgått utbildning avsedd för åldern på de elever som de undervisar. Det är alltså ett krav om ämnesbehöriga lärare. I snitt är 80 % av dem som undervisar i skolan behöriga lärare, men då innebär alltså begreppet "behörig" endast att en person har gått en lärarutbildning.
Om vi också ser till om läraren har genomgått utbildning i de ämnen man faktiskt undervisar i och avsedd för den ålder på barn som man möter sjunker andelen behöriga till ca 65 % i flera ämnen. De ämnen där det råder brist på väl utbildade lärare är också ämnen där vi sett kunskapsresultaten brista. Vår slutsats är att skolan behöver fler välutbildade lärare.
Vi är i alliansen överens om att lärarutbildningen ska kvalitetssäkras. Vi ser två faktorer som utgör grundstenar i detta arbete: Högskoleverkets kritik mot den nya lärarutbildningen och Bolognaanpassningen av den högre utbildningen. Vi eftersträvar, säger vi gemensamt, bredast möjliga förankring när lärarutbildningen ses över. Särskilt har vi markerat vikten av att ha med landets lärare på framtida förändringar.
Fram till det att den översynen är färdig kvarstår strukturen i dagens lärarutbildning. Vi menar också att skolors tillgång till ämnesbehöriga lärare måste öka de kommande åren. Vi står inför stora pensionsavgångar, förändrade barnkullar och en situation där många lärare tyvärr valt att i förtid lämna yrket.
Förutom dimensioneringen av dagens lärarutbildning kan fristående lärarutbildningar behöva tillkomma liksom ett system för obehöriga lärare att validera och komplettera sina kunskaper. Fru talman! En lärare kan inte leva i 30 år på den lärarutbildning man fick en gång i sin ungdom. Det är ett allvarligt problem att lärarfortbildningens omfattning och kvalitet har varit så eftersatt.
Att en lärare städar materialrummet kan knappast kallas för fortbildning, men det gör det ibland i dag i svenska skolor. Det har saknats pengar och system för att lärare ska kunna utvecklas i sitt yrke. Enligt avtal har lärare rätt till 104 timmars fortbildning varje år, men det mesta av fortbildningen sköter i stället ambitiösa lärare på egen hand.
Vi vill ge lärare möjlighet till fortlöpande utveckling och akademisk fördjupning för att stärka skolans kvalitet och läraryrkets status och därmed också i förlängningen rekryteringen till läraryrket. Från moderat sida avsätter vi därför 1 miljard kronor per år för att förbättra lärarfortbildningen. Det motsvarar 8 000 kr per lärare och år. Fru talman!
Det är 1 % av landets lärare som är forskarutbildade och ca 1 % av landets gymnasielärare. Bara var femte lärarutbildare som har till uppgift att ge andra forskarbehörighet är själv forskarutbildad. Den akademiska massan inom lärarutbildningen måste ökas betydligt. Lärare och rektorer måste finnas mitt i flödet av forskningsresultat och också själva kunna delta i skapandet av ny och fördjupad kunskap.
Vi vill se forskande lärare som fördjupar yrkets kunskapsbas och genom kontakter med forskarvärlden stärker skolans kunskapsmassa också i vardagen. Lärare måste kunna göra karriär inom yrket genom att utveckla och fördjupa undervisningen, inte enbart genom att byta spår och bli skolledare eller administratörer. Från moderat sida föreslår vi därför att ett institut för skolnära forskning inrättas.
Syftet är att stärka kvaliteten i skolutvecklingen, bygga upp skolans kunskapsbas och etablera en koppling mellan skolforskning, lärarprofession och verksamheten i klassrummen. För det avsätter vi moderater 350 miljoner kronor. För att stärka lärarrollen föreslår vi, och också alliansen, att ett statligt sanktionerat auktorisationssystem för lärare ska arbetas fram. Vi vet att lärarfacken har tagit fram ett förslag om hur det skulle kunna se ut.
Huvudsakligen tar det fasta på formella befogenheter. Vi utgår från lärarfackens förslag men vill gärna se om detta system kan kopplas samman med fortbildning för att skapa ett levande system för kompetenssäkring och kompetensutveckling i läraryrket. Från moderat sida har vi också avsatt en symbolisk summa i budgeten för att markera att vi tar den här frågan på största allvar.
Avslutningsvis: När läraryrket tidigare möttes av hög respekt och status stod också lärarutbildningen högt i respekt. En nödvändig förändring för att höja yrkesstatus är därför i dag att stärka såväl lärarutbildningens som fortbildningens och den skolnära forskningens kvalitet. Jag vill med det, fru talman, yrka bifall till den första reservationen, nr 1, i dagens betänkande.