Torbjörn Björlund (V):
Detta blir kanske lite grann av en favorit i repris. Vi kommer att prata om ungefär samma saker som Maria hade uppe här, av naturliga skäl. Jag tackar för svaret, men det är på gränsen till att det enda skälet är ren artighet. Jag tycker att svaret är alldeles för kort och alldeles för tunt. Det är många saker som upprepas, precis som förut. Det är inte tillfredsställande, tycker jag.
Jag får inga konkreta svar, och jag tycker att jag har rätt konkreta frågor som jag skulle kunna få svar på. Det jag kan utläsa av det svar jag har fått innebär att ministern inte tänker vidta några åtgärder alls med anledning av de resultat som finns från Arbetsmiljöverket och riksdagen om belastningsskadorna. Det gäller till exempel belastningsskadorna inom fordonsindustrin. Där får jag inget svar alls. Jag hoppas att jag kan få det snart i ett inlägg här.
När det gäller arbetsmiljöarbete handlar det mycket om tillsyn, kontroll och förebyggande arbete. Belastningsskadorna är fortfarande det största problem vi har i arbetsmiljön. Hur ska tillsynen och kontrollen gå till? Och hur ska det förebyggande arbetet bedrivas? Jag ber om ett konkret svar, om det går att få ett sådant.
Kommer detta att vara möjligt med tanke på att de resurser som i dag finns på Arbetsmiljöverket och även när det gäller forskningen är små? Resurserna räcker inte till, vilket tidigare har sagts i andra sammanhang. I svaret står det att man i verksamheterna själv inser fördelarna med en bra och hälsosam arbetsmiljö. Inbegriper det till exempel de kvinnor som i fordonsindustrin i dag är de mest utsatta?
Bland kvinnorna är just montör det yrke som har flest anmälda belastningssjukdomar. Det är också en konkret fråga. På senare år har det gått bra genom ett gott arbetsmiljöarbete och, faktiskt, genom att man har fått ökade anslag. Det här med 90-talets början är om inte en floskel så i alla fall ett begrepp som på något sätt inte är relevant. Det finns helt andra ekonomiska förutsättningar i dag att genomföra ett bättre arbetsmiljöarbete.
Genom det arbetsmiljöarbete som har pågått och byggts ut har kurvan för belastningssjukdomar planat ut och kanske till och med börjat sjunka. Det är jättebra. Men utvecklingen är allvarligt hotad om man inte fortsätter med just det förebyggande arbete som finns i dag och med kontroller och tillsyn med hjälp av ett antal arbetsmiljöinspektörer. Det är oerhört viktigt att påpeka detta.
Med de beslut som har fattats när det gäller finansiering av framför allt Arbetsmiljöverket men även när det gäller forskningssidan, som jag återkommer till sedan, kommer detta att vara i stor fara. Det är till och med troligt att kurvan kommer att stiga därför att man inte har tillräckligt med möjligheter för att följa upp arbetet. Så länge det finns arbetsgivare där ute i samhället som kan ta hem kortsiktiga vinster på att låta bli att satsa på arbetsmiljöarbete kommer vi att ha det här problemet.
Då finns risken att läget försämras och att belastningsskadorna kommer att öka igen. Så länge kommer det arbete som Arbetsmiljöverket och andra, till exempel facket, gör att vara viktigt. Jag ställer frågorna igen. Vad tänker minister göra? Dessutom vill jag veta vad ministern tänker göra för att öka kunskapsläget i frågan. Jag får inget svar på den konkreta frågan i min interpellation: Hur gör man för att öka kunskapsläget när det gäller belastningsskador och arbetsmiljöarbete över huvud taget, tillsyn och sådana saker?
Det skulle vara intressant att få ett konkret svar på vad man gör nu när man genom att lägga ned Arbetsmiljöinstitutet i princip har skurit ned möjligheterna att jobba med kunskapsinhämtning på det sätt som behöver göras? Framför allt måste man få ut det i tillämpning i arbetslivet. Det är en konkret fråga.