Ann-Britt Åsebol (M):
Jag har tidigare från denna talarstol talat om de tre flickor från min hemstad Falun som alla föreslogs bli sjukpensionerade redan i tonåren men som vägrade att acceptera det och i stället kämpade för att kunna ha ett arbete som passade deras situation. Och jag har talat om Jonas som behöver assistans dygnet runt men som med en järnvilja tränar och pluggar för att han vill vara en kugge i samhället.
Jag vill lyfta fram dem igen, för det är de som är hjältar och som kämpar med sin funktionsnedsättning varje dag och varje timme. Inte minst får de också kämpa för att få samhällets stöd och hjälp. Deras behov av insatser enligt LSS blir ifrågasatta. De får avslag och får kämpa vidare mot kritiska myndigheter.
Det är en oro omkring dem, inte minst kring de domar som Högsta förvaltningsdomstolen bedömt ska få avslag. Är det min tur nästa gång? Det här är sköra människor som borde få samhällets stöd när de behöver det. Fru talman! Det betänkande som läggs fram i dag ställer vi moderater oss bakom.
Det är bra att vi får klara regler för dem som också anordnar assistansverksamhet, oavsett om det är ett större företag eller de assistansberättigade själva. Det har varit många turer de senaste åren med ändrade villkor och svårt att hänga med. Emma Henriksson har belyst detta med goda exempel.
Vi moderater vill se sjysta och långsiktiga villkor för alla som är inblandade i assistansverksamheten. Behoven för de människor som behöver assistans ser nämligen mycket olika ut.
De personer som jag har nämnt är bara några exempel bland alla de historier som jag tror att vi alla får höra kring den här verksamheten, och det är viktigt för oss moderater att vi har sjysta och långsiktiga verktyg för att komma till rätta med det här. Fru talman! Även om assistansreformen har sina brister finns det också ett problem med personer som ramlar mellan stolarna när det gäller huvudmän.
Det delade huvudmannaskapet ställer till en hel del oro i sig, och det behöver vi komma till rätta med. Det ska inte vara så i en välfärdsstat som Sverige att människor ska behöva känna sig oroliga för att skyfflas mellan olika huvudmän eller att bedömningar ska se radikalt olika ut beroende på var man bor och var man befinner sig.
Vi moderater skulle vilja se att detta blev tydligare och tror att vi i grunden behöver ta ett fastare grepp om huvudmannaskapsfrågan. Det är helt centralt att sträva efter långsiktighet och hållbarhet när det gäller assistansreformen. Det handlar om trygghet.
Kring frågor och avgöranden som rör LSS och personlig assistans krävs gemensamma lösningar, en helhetssyn och balanserade avvägningar som syftar till just långsiktighet, överblickbarhet, hållbarhet och därmed trygghet för den enskilde som är i behov av assistans.
Detta gäller även för att kunna ge ökad trygghet och förutsägbarhet för alla anhöriga, alla utförare av assistans samt de ansvariga huvudmännen, det vill säga stat och kommun.
LSS och assistans är en av de absolut viktigaste frihetsreformerna för att man ska kunna leva ett självständigt liv, oavsett vilka behov man har och hur förutsättningarna ser ut. Det är en frihetsreform som vi från Moderaternas sida vill värna om.
Låt oss därför gemensamt se till att säkra långsiktighet och hållbarhet för dem som verkligen behöver det, nämligen de människor som har behov av och rätt till personlig assistans. Vi kommer att fullfölja dessa tankegångar under den extra debatt kring assistans som är på gång i nästa vecka.