Jan Lindholm (MP):
I civilutskottets betänkande 22 om plan- och byggfrågor behandlas 69 olika yrkanden från riksdagens ledamöter. Fler än en tredjedel av förslagen, eller mer exakt 37 procent av dem, har lagts fram av ledamöter från Miljöpartiet. Jag vill bara säga detta som en förklaring till att nästan hälften av alla reservationer i betänkandet kommer från just Miljöpartiet.
Den moderatledda högerregeringens politik går i huvudsak ut på att färre saker ska skötas gemensamt och att den enskilde därmed i ökad utsträckning ska klara sig utan stöd från sina medmänniskor.
Genom kraftigt sänkta skatter är avsikten att den enskilde också ska få ökade möjligheter att klara sig utan det allmänna, utan det gemensamma eller, ändå tydligare uttryckt, utan medmänniskor. Resultatet av den förda högerpolitiken har naturligtvis blivit kraftigt växande klyftor i samhället.
De med de lägst taxerade villorna har fått en höjning av fastighetsskatten med runt 1 000 kronor per år medan de med de högst taxerade villorna har fått en sänkning av fastighetsskatten med minst 1 000 kronor inte per år utan per månad. Andra skatte- och avgiftssänkningar innebär sammantaget att skillnaderna i disponibel inkomst under moderatstyrets tid kan ha ökat med över 3 000 kronor per månad mellan dessa grupper.
Samhällsplanering är ett område där konsekvenserna av kraftigt ökade klyftor mellan människor blir väldigt påtagliga. Saker som har låg prioritet i den privata plånboken tenderar att bli eftersatta när ekonomin har den utveckling som den fått under högerregeringens styre. Skötsel och underhåll av gemensamma lokaler är mindre prioriterade i den egna plånboken än skötsel och underhåll av egna och privata lokaler.
Det betyder att lokaler för barnomsorg, fritidsverksamhet, äldreomsorg och sjukvård eftersätts medan bostäder och fritidshus får dessa resurser från vinnarna i skattesänkarpolitiken. Snöröjning och kollektivtrafik är likaså lågt prioriterade i den privata plånboken, vilket gör att kvaliteten sjunker på dessa områden.
Vinnarna i skattesänkarpolitiken tar sig fram med sina stora, tunga stadsjeepar medan förlorarna har svårt att hinna till skolan och arbetet.
Men det är inte enbart genom att den förda politiken ger kommuner och landsting realt lägre köpkraft och därmed tvingar dem att dra ned sina ambitioner för det offentliga rummet, för parker, för lekplatser, för skola, vård och omsorg som förlorarna på den här skattesänkarpolitiken får sämre möjligheter.
Plan- och bygglagens syfte är att vara den spelplan eller arena på vilken medborgarna ska göra upp om de intressekonflikter som ibland uppstår. När de ekonomiska klyftorna ökar mellan medborgarna i samhället så ökar även skillnaderna i möjligheter att hävda sina intressen i hela den process för samhällets planering som plan- och bygglagen reglerar.
Det finns nog inget annat område än samhällsbyggnadsområdet där det är så tydligt att alla politikområden på något sätt hänger samman. Vill man bygga ett samhälle för alla eller gör man som högerregeringen, väljer en modell där de med vassa armbågar tillåts ta för sig på bekostnad av dem som inte är lika snabba?
I praktiken blir resultatet för medborgarna väldigt olika om man, som vi miljöpartister, anser att samhället blir bättre om det byggs med grundvärderingen att i första hand tänka på sina medmänniskor i stället för att byggas på den moderata grundtanken att det samhälle där den enskilde inte behöver några medmänniskor är det bästa.
För oss miljöpartister är det alltså viktigt att värna det gemensamma beslutsfattandet i samhällsplaneringen. Individen ska självklart ha sin sfär där individen rår sig själv, men vi menar att samhällsbyggandet måste utformas så att alla medborgare inte bara i teorin utan även i praktiken har lika stora möjligheter att delta och påverka.
Bland alla de förslag som vi lyfter fram genom motioner och som behandlas i det här betänkande finns förslag på ökat lokalt inflytande när stora bostadsområden, som exempelvis de som byggdes under den så kallade miljonprogramstiden, ska moderniseras och renoveras. Vi anser att man ska utveckla metoder för att i ökad utsträckning involvera även barn och ungdomar i det arbetet.
Vi anser att det är viktigt att de förändringar som man vill genomföra granskas genom barnkonsekvensanalyser och att frågor om tillgänglighet lyfts upp mer och får en högre prioritet. Vi menar att personer med funktionshinder är en viktig grupp som kan tillföra stora mervärden i dessa områden med sina erfarenheter.
Vi vill se en planering där bullerfrågor, luftmiljöfrågor och andra hälsofrågor tillåts gå före framkomligheten för bilar när det uppstår konflikter. Tyvärr visar erfarenheten att kommersiella intressen oftast går före både kulturell hänsyn och hänsyn till miljömål och biologisk mångfald. Bilen är i dag normen vid all planering.
Lagstiftningen är till stora delar utformad utifrån bilens förutsättningar och behov. Vi i Miljöpartiet menar att det är hög tid att lagstiftningen ses över med syftet att bryta den gammalmodiga grundsynen.
Om vi menar allvar med tanken att bygga en hållbar framtid är det hög tid att cykeln, gångtrafiken och kollektivtrafiken prioriteras före bilen i de verktyg vi skapar med vår lagstiftning.
Som det cyklisternas parti vi ser oss själva som skulle vi miljöpartister helst vilja se en lagstiftning som går så långt att den innehåller miniminormer för framkomlighet med cykel. Vi föreslår i en av våra motioner att regeringen ska utreda sådana möjligheter.
Vi miljöpartister hävdar att med en ökad urbanisering blir betydelsen av tillgång till natur nära boendet allt viktigare. Vi föreslår i en motion dels att regeringen ska uppdra åt Boverket att utarbeta planeringsstöd åt kommunerna, dels att regeringen ska skapa resurser för kompetensutveckling i kommunerna för att de ska klara av att uppnå ett mål om bostadsnära natur.
Miljöpartiet anser även att den utveckling som vi sett, och som fortfarande pågår, med ett snabbt växande antal externa köpcentrum är en utveckling som blir svår att förena med bygget av det hållbara samhället.
Vi menar att ett nytt sätt att tänka för service- och varuförsörjning måste utvecklas där alla medborgare räknas och där hänsyn tas till hela kedjan av transportarbete. Den suboptimering som styrs av kortsiktiga vinstintressen kan inte i längden vara rätt väg att gå.
Miljöpartiet föreslår därför i en motion ett femårigt stopp för nya externa köpcentrum i landet för att ge utrymme för ett nytänkande. Herr talman! Som jag påpekade i min inledning är det de allra svagaste som har minst möjlighet att påverka hur vårt samhälle byggs. Det är likaså ofta dessa de svagaste som råkar mest illa ut.
Ett exempel är den första generationens datafrälsta, det vill säga de personer som introducerade ADB-hantering med stordatorer under 1970-talet och som senare under 1980-talet var de som brann för att införa persondatorer på våra arbetsplatser.
I likhet med många elektronikingenjörer som utvecklade den trådlösa tekniken är det bland dessa som vi hittar de människor som i dag står längst bort från samhällets gemenskap, nämligen de som blir sjuka av digitala magnetfält. Elöverkänslighet var ett begrepp som växte fram på den tiden när kraftigt strålande bildskärmar skadade väldigt många människor. Det fanns stora problem med lysrörstekniken också.
Den här problematiken har blivit mycket svårare med åren, och i dag talar man om problem med icke-joniserande strålning. Vi i Miljöpartiet menar att det är ohållbart med en plan- och bygglag som inte ger kommunerna möjligheter att skapa det skydd som de enligt socialtjänstlagen är skyldiga att arrangera för sina kommunmedborgare när de far illa av de här problemen.
Här har vi ett exempel på en fråga där lagarna inte samverkar på ett sådant sätt att man kan nå de mål som man har satt upp. Vi föreslår därför att regeringen tar fram justeringar av plan- och bygglagen som innebär att kommunerna också i praktiken kan hävda områden med låga strålningsnivåer för de medborgare som är i behov av sådana miljöer för att kunna arbeta och leva ett normalt liv.
Vi anser även att det är märkligt att Sverige är ett av de få länder som inte kräver bygglov för basstationer och antenner för trådlös kommunikation. I de länder som har dessa krav kan man planera för lägre strålningsnivåer. Den som söker bostad eller planerar en semesterresa kan där väga in strålningsriskerna i sina beslut.
I Sverige väljer vi att helt och hållet blunda för en fråga som i omvärlden får allt högre prioritet för vart år som går. Vi anser att regeringen borde titta på detta och komma med förslag till riksdagen. Det finns även en reservation i betänkandet som handlar om energikrav i bebyggelse.
Vi var från början ganska tveksamma till huruvida vi skulle ställa oss bakom reservationstexten eftersom vi tyckte att kraven var på tok för låga både i befintlig bebyggelse, vid renovering och för nybyggnation. Byggindustrin klarar redan i dag de i reservationen föreslagna nivåerna så det är lite som att slå in öppna dörrar.
Att regeringen inte vill gå ens så långt som att föreslå regler som ligger i nivå med det som i dag är standard i byggsektorn är för mig helt obegripligt. Från Miljöpartiets sida tycker vi samma sak som byggindustrin. Det är bra med regler som utmanar. Industrin vill ha utmaningar, men de vill också ha tid på sig för att kunna uppnå tufft ställda krav.
En trappa med stegvis ökade krav på energieffektivitet, exempelvis vart fjärde eller femte år och med några år till det första trappsteget så att man har en tydlig förutsägbarhet i vad som kommer att krävas, det är vad byggindustrin säger till mig att de vill ha. Det är det som bäst stimulerar utveckling och nytänkande. Det är precis så vi miljöpartister skulle vilja se den politiska styrningen utformad.
Nu ställer vi oss bakom reservationen ändå eftersom några krav trots allt är bättre än inga krav alls. Det är dock en sorts signal till branschen, en signal som de gärna vill se. Herr talman! Det finns ett stort antal nya tekniska lösningar som vi pekar ut i våra motionsförslag där vi anser att politiskt tryck kan bidra till snabbare utveckling.
Det kan ske på många olika sätt - genom stegvis höjda krav, genom samordnad teknikupphandling som samhället initierar, genom riktat stöd till forskning och genom pilotprojekt. Den moderatledda högerregeringen har naturligtvis avslagit alla våra framsynta, moderna och gröna idéer, men vad annat kan man förvänta sig?
Självklart, herr talman, står vi i Miljöpartiet bakom alla våra reservationer i betänkandet, men för tids vinnande yrkar jag bifall enbart till reservation 3 om ökat medborgarinflytande i samhällsplaneringen.