Anders Borg (M):
Tack, Hans Olsson! Vi har haft en bred enighet i de här frågorna. Sveriges hållning är entydig. Vi kommer att driva detta så länge och så hårt som det går. Man brukar i idrottssammanhang tala om "ända in i kaklet", och det är det uttryck som vi har använt för att beskriva den svenska hållningen. Vi kommer till sista möte - jag höll på att säga till sista man - kämpa för att den svenska ideella sektorn ska få behålla sin momsfrihet.
Jag tror dock att man fortsatt ska känna en viss oro. Det beror på att kommissionen inte tar till sig vårt budskap på rätt sätt. Därför är det viktigt att vi sänder en ovanligt stark signal till kommissionen. Sverige tillhör de länder i EU som ända sedan inträdet alltid har intagit en konstruktiv attityd, försöker hitta kompromisser och försöker bidra till lösningar.
Det vi nu gör i det här interpellationssvaret är i praktiken att slå fast att vi kommer att blockera momslösningar på EU-nivå tills kommissionen är beredd att lösa ut den frågan. Det går inte att sända en mer kraftfull signal till kommissionen än detta. Det är ingen fara på färde på kort sikt - det är viktigt att slå fast.
Om man går vidare med ett överträdelseärende och tror att det så småningom hamnar i domstol dröjer det ett antal år. Man ska komma ihåg att de inledde ett förfarande mot Finland 2009 och ännu inte har gått vidare med att fördjupa det. Det mest sannolika är att kommissionen inte heller går vidare med Sverige och så småningom hittar en lösning.
Den signalen ska vi skicka till Föreningssverige, för vi ska inte skapa en onödig oro kring verksamheten. Men den viktigaste tillgång vi har är det gedigna arbete som svenska föreningar har gjort gentemot kommissionen. När man skickade ut grönboken på remiss skickade Sverige och Finland in över 1 000 remissvar från den ideella sektorn.
Det är för mig mycket svårt att förstå hur kommissionen väljer att inte ta in den signalen. Är det något som vi har lärt oss när vi tittar på våra europeiska samhällen är det att allt inte behöver vara marknad, att allt inte behöver vara stat.
Det människor gör tillsammans i föreningar, fackföreningar, bygdegårdar, fotbollsklubbar och kulturföreningar är en central del av att vi har ett samhälle som håller ihop och där vi känner förståelse och lojalitet med varandra. Hela kommissionens argument ska vi naturligtvis ta på stort allvar.
Men för oss som har varit verksamma i Föreningssverige och ser Föreningssverige via våra barn och andra som är aktiva är det alldeles uppenbart att det inte är en kommersiell verksamhet som bedrivs av fotbollsklubbar, scoutföreningar eller kyrkor. Det är en ideell verksamhet.
Det faktum att man kanske till och med ser det som matchens höjdpunkt att få äta en varm korv är naturligtvis i grund och botten inte en konkurrens gentemot vare sig Statoil eller Sibyllas korvstånd någonstans, för det är en ideell verksamhet som har ett inslag av att man också kan klara att finansiera viktiga ideella sektorer. Vi måste arbeta gemensamt i alla led.
Det har varit ett viktigt samarbete i Europaparlamentet. Skatteutskottet och riksdagen har agerat mycket klokt och bra när det gäller kontakterna med Semeta. Vi har från svenska regeringen försökt skicka signalen så tydligt som vi kan till kommissionen. Det vi gör i dag är i praktiken att skärpa tonläget ett par snäpp till en nivå som vi väldigt sällan har i vår kommunikation med kommissionen.
Vi kommer inte att ge oss, utan vi kommer att kräva att man justerar detta så att vi får en ordning för den ideella sektorn.