KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anna Ekström (S):
Det finns mycket vi kan göra tillsammans, inte minst här i Sveriges riksdag, för att säkra att skolorna får så bra förutsättningar som möjligt. Jag tänker på det som handlar om urval till utbildningar. Där har vi en utredning som nu pågår och som ser över hur skolorna ska göra urval. Själv tycker jag att kötid som urvalsinstrument är väldigt segregerande och orättvist.
Vi har också reglerna om planering och dimensionering av gymnasieutbildning och, inte minst, hur skolpengen är konstruerad, vilket också är föremål för utredning. Här finns mycket som vi kan göra tillsammans.
Anna Ekström (S):
Tack, Solveig Zander, inte bara för frågan utan också för det stora engagemanget från Solveig Zander och Centerpartiet när det gäller detta! Jag hamnar nu i en lite knepig situation som statsråd. Det är en utredning som Solveig Zander hänvisar till. Det är en utredning som jag har beställt och som tack vare riksdagens ingripande faktiskt har blivit, tycker jag, ännu bättre och kommit med fler förslag än vad den hade gjort med de ursprungliga direktiven. Jag är väldigt tacksam mot riksdagen för det.
Men tyvärr kan jag inte föregripa vår behandling av utredningens förslag. De ligger just nu på regeringens bord. Vi har fått många remissynpunkter på utredningen. Jag kommer nog tyvärr att vara så tråkig att jag kommer tillbaka till riksdagen och berättar om innehållet när jag har en lagrådsremiss eller en proposition. Men jag kan försäkra Solveig Zander att denna fråga ligger mig mycket varmt om hjärtat.
Jag är väldigt tacksam mot Christina Örnebjär, Per Lodenius och Caroline Helmersson Olsson från Liberalerna, Centerpartiet och Socialdemokraterna, som har drivit denna fråga på ett sådant sätt att den faktiskt kan ta steg framåt.
Anna Ekström (S):
Den fråga som Gudrun Brunegård tar upp är mycket allvarlig. Vi har under en lång följd av år haft alldeles för slappa regler när det gäller vem som får driva friskolor. Gudrun Brunegård har rätt på en punkt. Det här gäller reglerna för att starta friskolor över huvud taget. Det är inte begränsat till det som ibland kallas för religiösa friskolor. På regeringens initiativ har riksdagen skärpt kraven för dem som ska starta skolor, och det spelar också roll retroaktivt.
Det är bra att detta bestämdes för ett år sedan i Sveriges riksdag. Vi har också från regeringens sida, tillsammans med Centerpartiet och Liberalerna, tillsatt en utredning som ska ge Skolinspektionen ännu tuffare verktyg för att se till att skolorna följer sina uppdrag. Gudrun Brunegård har alldeles rätt i att det finns skolor som är bra och att det finns skolor som är dåliga. Men på en punkt har Gudrun Brunegård fel. Det föreligger inga förslag som handlar om att stänga religiösa friskolor.
De förslag vi arbetar med handlar om att skärpa reglerna och att se till att vi sätter stopp för nyetablering av religiösa friskolor.
Anna Ekström (S):
Tack, Nermina Mizimovic, för en väldigt viktig fråga! När man är ute och träffar arbetsgivare i Sverige är det största problemet som ständigt förs fram bristen på utbildad arbetskraft, kompetensförsörjningsproblemen. Yrkesutbildningarna på komvuxnivå, som tas upp i frågan, är i huvudsak en kommunal angelägenhet. Men regeringen har sett att här finns ett stort behov av att bidra med mer resurser.
Vi har också inom ramen för Kunskapslyftet tillsatt mycket stora resurser för att stötta kommunerna i detta. Vi har från regeringens sida märkt att kommunerna för att de ska kunna se till att de här utbildningarna verkligen kommer till stånd, med det ansträngda läge som råder och svårigheterna att få fram lärare, behöver ännu mer stöd. Därför har regeringen i budgetpropositionen aviserat att vi ska se över de medfinansieringskrav som finns. Vi kommer att återkomma när översynen är gjord.
Jag vill tacka Nermina Mizimovic för en väldigt viktig fråga och samtidigt be om ursäkt för att jag uttalar namnet så dåligt.
Anna Ekström (S):
Nog är det lite magstarkt att en företrädare för det parti som lade en så kallad servettskiss till budget på riksdagens bord och såg till att 20 miljarder togs från välfärden står här och anklagar regeringen för att lägga för lite pengar på skolan. Trots det dåliga utgångsläge som vi fick på grund av den budget som antogs av riksdagen anslog regeringen tillsammans med samarbetspartierna mer statliga pengar till skolan än vad vi tidigare har haft.
En av de viktiga satsningar som vi lyckades hitta resurser till var en satsning på lärarassistenter, en kategori som kan avlasta våra lärare och se till att de i lärarbristens tid kan lägga sin dyrbara tid och starka och välbehövliga kraft på att stärka barnens undervisning. Pengarna för dessa lärarassistenter vill nu Moderaterna ta bort från skolan. De pengar som ni säger att ni lägger på den allmänna välfärden tar ni alltså från skolan. Mycket magstarkt!
Anna Ekström (S):
Jag ska inte tråka ut riksdagens ledamöter med att upprepa vilka besvärliga konsekvenser det har blivit i Sveriges skolor av den budget som riksdagen olyckligtvis antog. Jag vill heller inte använda talartiden till det. Jag gläder mig i stället åt att de svenska kunskapsresultaten stiger i samtliga internationella undersökningar. De gör det från ett dåligt läge.
När vi nu ser att kunskapsresultaten stiger gäller det att sätta till resurser till skolan som kan göra att detta fortsätter och att det kommer alla till del. Patrick Reslow frågar om det finns något samband mellan invandring och minskade resurser. Jag kan försäkra Patrick Reslow att det finns ett starkt samband mellan att vi har många som går i skolan och många som blir äldre i Sverige. Att vi får fler 80-åringar och att 90-talisterna föder barn är något som jag gläder mig åt.
Det kräver att vi ser till att det finns goda resurser i svensk skola så att vi kan fortsätta kunskapsupphämtningen. Det förtjänar Sveriges barn, och det förtjänar Sveriges äldre.
Anna Ekström (S):
En fullgjord skolgång är det bästa vaccinet mot kriminalitet, mot utanförskap och mot att inte vara hemma i samhället. Vi har i Sverige ett stort problem: Vi ser att skillnaderna mellan skolor ökar, och vi ser en ökande skolsegregation. Trots de stigande kunskapsresultaten i Pisa ser vi som ett smolk i glädjebägaren att skillnaderna faktiskt ökar. Vi måste agera mot de konsekvenser som detta för med sig.
Till exempel måste vi stärka samverkan mellan skola, socialtjänst och polis. Lärarna ska inte vara socialarbetare, men de ska få god hjälp att fånga upp de elever som behöver tidigt stöd. Men allt det vi gör för att motverka konsekvenserna av skolsegregationen måste också kompletteras med att vi är tuffa mot själva skolsegregationen. Här måste vi se skolan som en mötesplats, där barn och elever får träffas.
På så sätt kan skolan faktiskt bli det där vaccinet som gör att varenda unge känner sig behövd i samhället och att man själv kan lyckas.
Anna Ekström (S):
En fullgjord skolgång är ett vaccin mot väldigt mycket olycka här i livet, men en fullgjord gymnasieutbildning, oavsett om den är via ungdomsgymnasiet eller via komvux, är ett vaccin mot arbetslöshet. Sveriges arbetsgivare skriker efter utbildad arbetskraft, och de som i dag är arbetslösa saknar väldigt ofta en grundläggande utbildning. Därför är det väldigt bra att regeringen har lagt fram ett stort paket för att stärka kompetensförsörjningen.
Komvux får ett utökat uppdrag att också verka för kompetensförsörjningen. Vi ändrar prioriteringsordningen och kön till komvux, så att de som har behov av utbildningen kommer först. Det är bra för arbetsgivarna. Vi ökar också den statliga medfinansieringen, vilket är helt nödvändigt för att platserna ska finnas.
Vi är övertygade om och arbetar tillsammans med Centern och Liberalerna för att den regionala vuxenutbildningen ska fylla en större roll i arbetet med att se till att alla människor som vill jobba också ska jobba.
Anna Ekström (S):
Tack, Mattias Vepsä, för en väldigt viktig fråga! Det är alldeles riktigt. De svenska lärarna, förskollärarna och rektorerna, våra barnskötare och vår fritidspersonal men också skolmåltidspersonal, vaktmästare och elevhälsopersonal gör fantastiska insatser i coronakrisen och bidrar verkligen till att vi i Sverige tillsammans så småningom kan ta oss ur den. Men ännu är vi inte där.
Fortfarande bedrivs undervisningen i gymnasieskolan, vux och yrkeshögskolan på distans, och eleverna där gör också stora uppoffringar för sina mor- och farföräldrars skull och för att vara med och bidra till att minska smittspridningen. Jag hoppas att gymnasieskolan ska kunna öppna så snart som möjligt, men det finns inga löften om att det ska kunna ske innan vi klarar det med tanke på smittspridningen.
Vi gör stora insatser, bland annat via en ny webbsatsning som heter Skola hemma. Det innebär att distansundervisningen faktiskt kan bedrivas med mycket högre kvalitet än man hade vågat hoppas på i detta ansträngda läge.
Anna Ekström (S):
Jag möter vittnesbörd om att det finns elever som tjänar på distansundervisningen och klarar den bättre än vanlig undervisning. På en del skolor ökar närvaron sedan man gick över till distansundervisning. Men alla längtar tillbaka till den vanliga skolan, där lärare och elever möter varandra. Inte minst eleverna längtar tillbaka till detta. Krisen slår orättvist.
Vi har därför öppnat gymnasieskolan för de elever som behöver det allra mest: de som måste göra prov och prövningar, de som har praktiska moment att jobba med och de som behöver särskilt stöd.
Anna Ekström (S):
Allemansrätten är en omistlig del av det som är vårt Sverige. Allemansrätten har verkligen tjänat Sverige väl. I dessa tider när Folkhälsomyndigheten rekommenderar våra skolor att mer av undervisningen i idrott och hälsa ska ske utomhus ska vi vara glada att vi inte bara har vår allemansrätt utan också våra utbyggda möjligheter att faktiskt vistas ute i naturen.
I det förslag till nya kursplaneskrivningar som Skolverket har arbetat med finns allemansrätten kvar under rubriken "Centralt innehåll". Det är den rubrik som talar om vilket innehåll som måste finnas med, som är obligatoriskt och oundgängligt. Regeringen har ännu inte tagit ställning till hela det förslag som har kommit från Skolverket. Allemansrätten finns kvar, dock under rubriken "Centralt innehåll".
Regeringen kommer att återkomma med hur vi ser på förslaget till förändringar i kursplanerna.
Anna Ekström (S):
Vår gymnasieskola är bred. Den ska innehålla utbildningar som säkerställer att vi har elever som kommer ut och kan ta jobb, elever som kan plugga vidare och elever som kan utöva en hobby eller bedriva elitidrott. I svensk gymnasieskola finns alltså möjligheter att kombinera elitidrott med skolarbete.
Under de senaste åren har det uppmärksammats, inte minst av Alexandra Anstrell, hur olika regelverk har kommit att tolkas på ett sådant sätt att många skolor har uppfattat det som svårt att bedriva en del ganska dyra idrotter. Regeringen är väldigt tacksam över det tillkännagivande som kom från riksdagen och arbetar för fullt med ett förslag som handlar om hur de här sakerna ska kunna hanteras.
Det pågår ett arbete i Regeringskansliet även under den här tuffa pandemin, och regeringen kommer att återkomma i frågan.
Anna Ekström (S):
Vi talar mycket om att vi bedriver gymnasieskolan med distansundervisning, och det är sant. Men också i grundskolan har vi en högre frånvaro än vanligt. I synnerhet har vi det bland elever som bor i så kallade utsatta områden. Att frånvaron är hög är delvis positivt. Det är ett tecken på att många människor lyssnar på Folkhälsomyndighetens råd och stannar hemma när de känner minsta symtom.
Men det kan också vara ett utslag av oro och rädsla, och även jag nås av rapporter och frågor från föräldrar där det finns en problematik med riskgrupper. Regeringen gav alldeles nyss Socialstyrelsen i uppdrag att återkomma med en utvärdering. Eftersom det inte hör till mitt eget ansvarsområde kan jag tyvärr inte redogöra exakt för hur uppdraget såg ut, men det handlar om att definiera riskgrupper. Vi kommer att följa frågan mycket noga och uppmanar alla föräldrar som är oroliga att ta kontakt med behandlande läkare.
Det är där man får de bästa råden.
Anna Ekström (S):
Jonas Andersson har frågat mig vilka slutsatser jag drar av att allt fler kommuner, med hänvisning till islamistkopplingar, väljer att problematisera och dra in ekonomiskt stöd till studieförbund som fortsatt tar emot miljontals kronor om året i statsbidrag från Folkbildningsrådet. Jonas Andersson har även frågat mig om vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att stoppa islamistkopplade studieförbund från att ta emot statsbidrag avsedda för folkbildning.
Jonas Andersson har även ställt en skriftlig fråga som jag besvarat den 16 september. Fru talman! Jag vill betona att statliga medel uteslutande ska gå till det de är avsedda för. Jag och regeringen har varit tydliga med att inga offentliga medel ska gå till antidemokratiska miljöer. Jag vill understryka att de medel som betalas ut till studieförbund ska bidra till att uppfylla statens syften med statsbidragen.
Folkbildningsrådet har enligt lag fått uppgiften att pröva frågor om fördelning av det statliga stödet till folkbildningen. Vilka beslut som fattas av kommuner kan jag som minister inte uttala mig om, men redan nu vidtas åtgärder för att säkerställa att det statliga stödet till folkbildningen används som det är avsett. Demokrativillkorsutredningen har lämnat ett betänkande som har remitterats och som för närvarande bereds inom Regeringskansliet.
Betänkandet innehåller förslag till ett förtydligat och enhetligt demokrativillkor för den statliga bidragsgivningen till civilsamhällets organisationer. Förslagen omfattar även förordningarna om statsbidrag till folkbildningen.
I beslutet om riktlinjer för Folkbildningsrådet 2020, när det gäller fördelningen av statsbidraget, har regeringen angett att rådet i samband med redovisningen av 2020 års verksamhet ska lämna en fördjupad bedömning av det så kallade demokratisyftet, som anger att statsbidraget ska stödja verksamhet som bidrar till att stärka och utveckla demokratin.
På Folkbildningsrådets senaste styrelsemöte den 9 september fattades beslut som innebär att statsbidragsvillkoren kommer att skärpas och Folkbildningsrådets kansli förstärkas med särskilt fokus på att utveckla kontroll och uppföljningsarbete. Utbildningsdepartementet för en tät dialog med Folkbildningsrådet om detta arbete. Flera åtgärder vidtas för att säkerställa att statsbidraget till folkbildningen används som det är avsett. Jag följer det här arbetet noga.
Avslutningsvis kan jag inte nog betona att statliga bidrag till folkbildningen uteslutande ska gå till verksamhet som uppfyller statens syften med bidraget och stärker vår gemensamma demokrati. Allt annat är oacceptabelt.
Anna Ekström (S):
I den grundläggande samhällskunskapen i skolan lär vi oss att den svenska modellen är uppbyggd på ett sådant sätt att det är myndigheter eller i detta fall Folkbildningsrådet som fattar beslut om hur man ska tillämpa lagen.
Jag får som minister inte uttala mig om enskilda utbetalningsbeslut, och jag är ganska övertygad om att i samma sekund som jag gjorde det skulle en lång rad av riksdagsledamöter - kanske till och med ledamoten Andersson - ställa sig i kö för att anmäla mig till riksdagens konstitutionsutskott.
Vad jag däremot vill vara väldigt tydlig med är att de medel som vi gemensamt avsätter till den svenska folkbildningen inte ska gå till verksamhet som försvagar demokratin. Av det skälet har regeringen tillsatt en utredning som varit ute på remiss och som vi nu arbetar med i Regeringskansliet.
Vi har sett till att Folkbildningsrådet i sin redovisning till regeringen av hur man tillämpar lagar och bestämmelser ska ge en särskild och fördjupad redogörelse för hur man tillämpar demokrativillkoret. Vi för en tät dialog med Folkbildningsrådet i denna och andra frågor, och jag noterar att Folkbildningsrådet så sent som för någon vecka sedan meddelade att man ska skärpa villkoren och förstärka kontrollen.
Jag noterar också, fru talman, att Folkbildningsrådet i en debattartikel i en av våra större tidningar i går meddelade att man har satt igång ett samarbete med polisen för att säkerställa att bidrag inte går till någonting som kan liknas vid organiserad brottslighet. Jag tycker att det är viktigt att den svenska folkbildningen står stark, också i förorten.
Men jag tycker att det är precis lika viktigt att de medel som vi via Folkbildningsrådet avsätter till den typen av verksamhet ska gå till det som är folkbildningens syfte: att stärka demokratin, sluta bildningsklyftor och ge människor en möjlighet att påverka sin livssituation till det bättre men också att främja kultur i hela vårt land. I hela vårt land.
Med anledning av den diskussion jag hade med Amineh Kakabaveh i den förra interpellationsdebatten är det också viktigt att slå fast att det är svensk lag som gäller här. Svensk lag gäller i hela Sverige och även inom folkbildningen.
Men, fru talman, av svensk lag följer också att det är myndigheter och fristående organisationer - i detta fall Folkbildningsrådet - som ska fatta beslut, så hur mycket Jonas Andersson än pläderar för en viss sorts beslut inom ramen för Folkbildningsrådets verksamhet är jag förhindrad att uttala mig om det.
Anna Ekström (S):
Jag vill drista mig till att påstå att det inte finns någon värre fiende till antidemokratiska krafter än en väl fungerande folkbildning. En öppen folkbildning där människor träffas och inom studiecirkelns ram bildar sig själva och varandra har byggt Sverige mycket starkt genom årtiondena. Detta är en modell som har tjänat oss mycket väl.
Men för att den modellen ska fungera gäller det att bidragen går till det de är avsedda för. Jag har i den här och den förra interpellationsdebatten redogjort för ett flertal olika initiativ som regeringen har tagit, men också berättat om initiativ som har tagits av Folkbildningsrådet. Det är helt avgörande att folkbildningens pengar går till det de ska gå till. Därom ska det inte råda någon som helst tvekan.
Jonas Andersson läser högt ur Säpos remissvar till Demokrativillkorsutredningen. Jag noterar med intresse att också Säpo ställer sig positivt till att regeringen arbetar med demokrativillkoret. Jag skulle vilja fästa Jonas Anderssons uppmärksamhet på ett annat remissvar, som jag tyvärr inte kan läsa innantill från; jag har det inte framför mig.
Det är det remissvar som Säpo lämnade på det förslag om ett etableringsstopp för fristående skolor med konfessionell inriktning som regeringen skickade ut på remiss. Säkerhetspolisen slog där mycket tydligt fast hur viktigt det är att detta område regleras. Jag skulle vilja ställa en motfråga till Jonas Andersson: Kommer Jonas Andersson och Sverigedemokraterna att lyssna lika mycket på Säpos remissvar när det gäller frågan om religiösa friskolor?
Det är en fråga där Sverigedemokraterna helt och hållet har ställt sig på de religiösa skolhuvudmännens sida.
Anna Ekström (S):
Jag ber verkligen fru talmannen om ursäkt för att jag tjatar, men än en gång: Den svenska modell som vi har för vår förvaltningspolitik, som har tjänat oss väl genom årtiondena, förbjuder mig att ha synpunkter på hur myndigheter, i detta fall Folkbildningsrådet, fattar beslut med stöd av lag. Så jag varken får eller kan ge mig in i diskussioner om enskilda bidragsmottagare.
Jag noterar att Folkbildningsrådet så sent som alldeles nyligen har gått ut och berättat att man skärper villkoren för bidragsgivningen och förstärker kontrollen. Jag noterar att Folkbildningsrådet så sent som för några timmar sedan berättade att man samarbetar med polisen för att se till att pengarna inte går till fel saker. Detta är viktigt.
Folkbildning är, som Olof Palme sa, demokratins vapensmedja. Olof Palme sa också en gång att Sverige är en studiecirkeldemokrati. Sveriges välstånd har byggts av människor som tillsammans har bildat sig i studieförbund och på folkhögskolor. De pengar som vi ger till studieförbund och folkhögskolor går till ett viktigt ändamål.
De går till människors förkovran och till att stärka demokratin, sluta bildningsklyftor och ge människor chans att påverka sin livssituation. Och de går till att stärka kulturen i hela vårt land. Inte ett öre ska gå till antidemokratiska verksamheter.
Jag får tacka för debatten och försäkra Jonas Andersson och alla andra som lyssnar att det arbete som regeringen gör för att stärka folkbildningen innefattar inte bara att se till att det finns goda medel till den fina verksamhet som bedrivs utan också att se till att det finns medel till kontroll och uppföljning så att pengarna inte hamnar fel.
Anna Ekström (S):
Daniel Riazat har frågat mig om jag med erfarenhet från det år som gått är beredd att överväga lagstiftning om rätt till barnomsorg på obekväm arbetstid. Hösten 2019 var drygt 4 800 barn inskrivna i omsorg under tid då förskola eller fritidshem inte erbjuds. De flesta barn som är inskrivna kvällar, nätter och helger finns i verksamheter som drivs i kommunal regi. Nästan sju av tio kommuner har barn inskrivna i omsorg på så kallad obekväm arbetstid.
Det är mycket tydligt i skollagen att kommunen ska sträva efter att erbjuda omsorg för barn under den tid då förskola eller fritidshem inte erbjuds i den omfattning som behövs, bland annat med hänsyn till föräldrarnas förvärvsarbete. Trots detta kan det fortfarande finnas föräldrar som har behov av sådan omsorg men inte får det. Ambitionen måste dock enligt förarbetena vara att tillhandahålla omsorg även under så kallad obekväm arbetstid åt familjer som har behov av detta, även om det inte är en rättighet i enskilda fall.
Kommunen bör därför göra en individuell bedömning utifrån de lokala förutsättningarna för varje ansökan om plats. I bedömningen bör även ingå föräldrarnas reella möjligheter att ordna omsorg för sina barn själva. Jag är övertygad om att införandet av den nya skollagen 2011 har varit viktigt för att stimulera kommuner att erbjuda omsorg på obekväma tider i ökad omfattning. Detsamma gäller regeringens satsning sedan 2013 med ett sökbart statsbidrag för sådan omsorg.
Statsbidraget kan sökas av kommuner för att användas till både befintlig och ny verksamhet. Utgångspunkten för regeringen är att det i ett modernt samhälle ska gå att kombinera föräldraskap och förvärvsarbete. Många yrkesgrupper har arbetstider helt eller delvis förlagda till kvällar, nätter eller helger. Föräldrar ska kunna känna sig trygga med omsorgen för sina barn, även om de arbetar andra tider än dagtid måndag till fredag.
Om kvinnor och män ska ges samma möjligheter till ekonomiskt oberoende, utvecklingsmöjligheter i arbetet och delat ansvar för hem och barn krävs det att samhället ger stöd till dem som arbetar inom yrken som medför tjänstgöring på udda tider. Inte minst för ensamstående föräldrar är omsorg för barn under så kallad obekväm arbetstid viktig. Det är dock min uppfattning att den reglering som finns i dag är tillräcklig även sett till det gångna året. Formuleringen i 25 kap.
5 § skollagen är uppfordrande och inte något som kommunerna kan bortse från. Med detta sagt, fru talman, är jag dock helt enig med Daniel Riazat om att frågan är viktig och fortsatt behöver följas under pandemin och vidare.