KBLab/rixvox huggingface dataset:
Monica Green (S):
Det tar väl bara ett par år till innan ni är nere i siffrorna från 2006 då vi styrde. Ni prognostiserade att det skulle ta två tre år innan ni skulle vara nere på 6 procents arbetslöshet. Det kallade ni massarbetslöshet på den tiden då vi styrde. Nu är ni nöjda med ännu högre arbetslöshet än det som ni kallade massarbetslöshet då.
Det har varit en kris, och det är inte ert fel, men man behöver ju inte öka på krisen genom att göra det ännu värre för dem som är sjuka och arbetslösa, som ni har gjort. Jag märker att arbetsmarknadsministern är nöjd. Hon säger att det går bra i arbetsmarknadspolitiken. Det vet jag inte om jag håller med om.
Det går bra på arbetsmarknaden för att vi nu går in i en högkonjunktur och industrin återanställer, men det är knappast regeringens förtjänst. Ni har inte gjort någonting för att underlätta. Jag ser inga sådana åtgärder alls. Ni påstår att krisen inte är ert fel och att ni inte kan skyllas för den.
När krisen går över och vi går från lågkonjunktur till högkonjunktur är det plötsligt regeringens förtjänst. Det får vara måtta på självgodheten. Vi återgår till att diskutera de stora skillnaderna mellan män och kvinnor. Hillevi Engström verkar nöjd med inriktningen.
Men det finns fler stora skillnader där jag, om jag hade varit arbetsmarknadsminister, hade velat skynda på för att minska klyftorna mer.
Kvinnor jobbar deltid och får inte möjlighet att jobba heltid eftersom de jobbar inom branscher där man bara erbjuds deltidsarbeten. De erbjuds också bara tillfälliga jobb. Det är ett stort problem. Jag sade inte att tjänstesektorn är ojämställd.
Jag talade om skillnaden mellan vården och industrin; det var de siffrorna jag nämnde. Om det är mer jämställt inom tjänstesektorn är det välkommet. Under en period har 85 procent av kvinnorna haft vikariat, jämfört med 30 procent av männen. 60 procent av kvinnorna har haft en typ av tjänst som kallas "vid behov", jämfört med bara 35 procent av männen.
Som jag sade är löneskillnaderna stora. Det finns flera exempel på hur stora skillnaderna är. Vad ska Hillevi Engström mer göra för att bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden?
Jag tror, precis som Hillevi Engström, att det är där man behöver ta till de stora greppen och verktygen för att kvinnor ska jobba i typiskt manliga yrken och män i typiskt kvinnliga yrken. Om männen kommer in mer i de traditionellt kvinnliga yrkena kommer lönerna att stiga där.
Tvärtom, tyvärr, är många inom de traditionellt manliga yrkena rädda för att få in för många kvinnor eftersom löneutvecklingen då stannar av där. Men om det vore en relativt jämn fördelning på hela arbetsmarknaden borde löneutvecklingen också vara rättvis rakt över.
Det är också så att kvinnor så att säga subventionerar genom att de ger sin arbetskraft till både den offentliga sektorn, till hotell och restaurang och till handeln.
Monica Green (S):
Jag delar uppfattningen att det är parterna som ska vara starka på arbetsmarknaden. Det är också parterna som ska klara lönebildningen. Men tyvärr avlövar regeringen en av parterna på arbetsmarknaden mer och mer. Er strategi är att försämra möjligheterna för fackföreningsrörelsen. Er strategi är att människor ska lämna facket.
Och er strategi är att se till att facket blir mer och mer försvagat så att arbetsgivarnas villkor kommer att råda. Det är väl därför som ni numera är nöjda med en så hög arbetslöshet som ni kallade för massarbetslöshet 2006. Ni är relativt nöjda med det och tror att det kommer att ta tre fyra år innan vi kommer ned till dessa siffror.
Ju högre arbetslöshet vi har, desto mer är det arbetsgivaren som styr på arbetsmarknaden, särskilt om människor har lämnat facket och särskilt om det finns krafter inom regeringen som inte ens tycker att det är bra med kollektivavtal. Det finns arbetsgivare som känner sig uppmuntrade att inte ens teckna kollektivavtal. Nu vill inte Moderaterna det. Moderaterna står fast vid det.
Men det finns krafter inom regeringen som tyvärr går en helt annan väg. På det sättet får jag säga att det är tur att Moderaterna än så länge håller dem stången, åtminstone utåt sett. Men vi ser hur facket blir mer och mer avlövat i takt med att ni styr. Jag ska också nämna att det är bra med goda finanser. Det är vi fullständigt överens om.
Därför var det bra att Göran Persson överlämnade det som vi kallade en air bag med 100 miljarder i överskott och de stabila regler som gör att man inte kan hamna i ett annat läge. 33 000 arbetstillfällen har försvunnit från välfärdssektorn. Det är jag inte nöjd med. Det verkar Hillevi Engström vara nöjd med.
Monica Green (S):
Tack för svaret, ministern! Jag har varit ute på många arbetsplatser och sett hur unga utnyttjas nu. Det blir alltmer vanligt. Varför blir det det? Vi kanske ska sätta det i sitt sammanhang och titta på hur det ser ut just nu. Närmare 400 000 människor är arbetslösa i vårt land.
Det är närmare 8 procent, och var tredje arbetslös är långtidsarbetslös. Ungdomsarbetslösheten är ingen synvilla, som statsministern påstår. Klyftorna växer med regeringens politik, och barnfattigdomen ökar. I detta sammanhang kan man alltså se hur ungdomar utnyttjas på arbetsplatserna, eftersom det har blivit arbetsgivarnas marknad.
De får inte lön, och de får inte rast. Eller också får de rast, men då får de inte betalt. Eller också får de jobba tio till tolv timmar men får bara betalt för vissa delar. En del får anställning på det sättet att de får sälja glass bara när det är soliga dagar. Det finns många exempel på hur ungdomar utnyttjas.
Vi kunde i den förra interpellationsdebatten höra om hur unga föräldrar också utnyttjas. Det är nämligen inte bara de som inte har fått barn som utnyttjas. Jag tyckte att det Ann-Christin Ahlberg sade om hur viktigt det är att unga också kan flytta hemifrån, försörja sin familj, skaffa lägenhet och så vidare var väldigt viktigt.
Det kan man nämligen inte om man utnyttjas av skrupelfria arbetsgivare. Det finns många sådana exempel. Vi kan läsa i tidningar och höra i tv - och jag har själv sett - hur skrupelfria restaurangägare solkar ned ryktet för en viktig bransch. Seriösa restaurangägare får också lida om vissa utnyttjar ungdomar som slavar. Det är inte bra för någon, men det är allra värst för de ungdomar som har det så här.
De kan inte leva på sin lön. De vet inte hur länge de har anställning. De ska som sagt också kunna köpa mat. Det finns en annan ingång i detta. Vi har nu i veckan hört finansministern tala om att 15 600 kronor för en heltid är för högt.
Han tycker att det ska vara en lägre lön för dem som börjar jobba inom vård, omsorg och förskola. Det är mycket allvarligt att en finansminister lägger sig i lönebildningen. Jag vill fråga Hillevi Engström om hon delar uppfattningen att 15 600 kronor är för högt. Borde ungdomar ha lägre löner? Ska de då ha rea på lägenheterna?
Hur ska de kunna köpa mat om de inte har råd på samma sätt som andra? Det finns ytterligare saker där regeringen på sätt och vis, underförstått, sagt okej till att det blir sämre villkor för ungdomar. Sedan kan Hillevi Engström säga att arbetsgivare som utnyttjar ungdomar på det sätt Monica Green säger naturligtvis ska anmälas.
Men på en arbetsmarknad där unga gör allt för att över huvud taget få möjlighet att visa vad de duger till jobbar de till och med gratis. Det är fruktansvärt att ungdomar utnyttjas på detta sätt, och jag hoppas att arbetsmarknadsministern säger ifrån på skarpen.
Monica Green (S):
Jag har varit ute på många arbetsplatser. Jag har varit på pressbyråer och på restauranger tillsammans med fackföreningsrörelsen, både med Hotell- och restaurangfacket och med Handels. Vi har gjort gemensamma nedslag där vi har sett hur ungdomar utnyttjas. Man kommer in i en kiosk där en tjej som är 21 år säger: Jag är jätteglad att jag har fått jobb.
Jag får visserligen bara jobba 23 timmar i veckan, och jag vet inte hur många veckor jag får jobba, men det är så roligt. Men det är ju ingen idé att jag går med i facket eftersom jag inte får någon fast anställning. Jag har också sett hur unga som jobbar på restaurang tvingas att jobba gratis för att arbetsgivaren ska se om de sköter sig eller inte.
Den som inte tror på det kan se på TV4 Play från den 21 mars, om man har lust med det och vill se något av verkligen. Annars kan man själv gå ut och se hur det ser ut på många arbetsplatser. Nu säger jag inte att det är så överallt, utan det är ett antal arbetsplatser där unga utnyttjas.
Som jag beskrev i mitt förra inlägg får ungdomar betalt bara de soliga dagarna därför att det bara är då de kan sälja glass, till exempel. Det är sådana skräckexempel som uppdagats när det som kallas för facket i sommarland åkt runt och tittat på hur det ser ut på sommarjobben. Men det finns många seriösa arbetsgivare och dem ska vi uppmuntra.
Problemet är bara att de oseriösa arbetsgivarna solkar ned ryktet för alla, så jag tror att det finns en anledning för alla att vilja sanera branschen, att få bort de oseriösa som utnyttjar de unga på det här sättet. Jag hoppas att Hillevi Engström kan säga: Vi accepterar inte det här. Förekommer detta på arbetsplatserna ska det bort.
Sådana arbetsgivare vill vi inte veta av. I så fall kunde vi gemensamt jobba med detta. Hillevi Engström säger att det är arbetsmarknadens parter som ska göra upp om löner och villkor på arbetsplatser, och jag delar den uppfattningen. Betyder det att hon tar avstånd från sin egen finansminister som i veckan sade till SKL att 15 600 kronor för en heltid är för mycket?
Det skulle jag gärna vilja veta. Vad tycker Socialdemokraterna?
Därför är det olyckligt att, som regeringen gör, ta bort arbetsmarknadsutbildningar, ta bort möjligheterna att studera genom studieledighetslagen för att få kunskap om de fackliga rättigheterna och ta bort många av de möjligheter som har funnits tidigare.
Vi vill göra det lönsamt att arbeta därför att man ska kunna leva på sin lön. Lönen ska vara tillräckligt hög för att man ska kunna betala sin hyra och så vidare. Tyvärr leder regeringens politik åt helt fel håll.
Monica Green (S):
När det gäller det sistnämnda kan man bara konstatera att det inte har hjälpt att man har sänkt arbetsgivaravgiften för unga. Arbetslösheten är lika hög ändå. Vi har nästan högst ungdomsarbetslöshet i Europa. Det verktyget har inte hjälpt över huvud taget.
Sedan säger Hillevi Engström att många arbetsgivare är oroliga för att anställa. Men snälla nån, provanställningen har ju förlängts! Nu ska det alltså ta ett år innan en arbetsgivare vet om han kan lita på en ungdom eller inte. I själva verket handlar det om att man vill utnyttja systemet.
Man vill inte anställa någon under tryggare förhållanden, vilket försvårar för ungdomar att skaffa lägenhet, flytta hemifrån och så vidare. Vi socialdemokrater vill investera i konkurrenskraft. Vi vill stärka kvaliteten i utbildningssystemet. Vi vill se till att ungdomar blir anställningsbara. Vi vill göra det möjligt för ungdomar - till skillnad från i dag, då de inte får chansen.
Jag har på olika sätt varit med facket ute på arbetsplatser - både Handels och Hotell- och restaurangfacket - har vi upptäckt fel och brister, och facket ska givetvis gå vidare med dessa ärenden. Att jag också uppmärksammar ministern på detta är en fördel, tror jag, eftersom jag märker att det finns moderater här i kammaren som inte har en aning om hur det ser ut ute på arbetsmarknaden.
Man talar om att facket skulle ha starkare muskler. Tyvärr har ju ni avlövat facket. Ni har sett till att 500 000 människor har lämnat facket. Ni har gjort det dyrare att vara med i a-kassan och svårare att uppfylla reglerna för att bli medlem där. Ni har alltså försämrat för de anställda, och det har blivit arbetsgivarens marknad. Det beklagar jag.
Monica Green (S):
Tack, Anders Borg, för svaret. Vi har tidigare i dag debatterat de ökade klyftor som regeringens politik har lett till och som Anders Borg vägrade att inse. Det här blir en debatt på samma tema eftersom ni har ett val att göra nu när det finns ett reformutrymme. Som Anders Borg säger går Sveriges ekonomi bra. Vi vet varför.
Vi byggde upp starka fundament för Sveriges ekonomi efter den inhemska krisen i början av 90-talet. Därför har Sverige klarat sig bra. Nu finns det ett reformutrymme att använda på bästa sätt.
Oberoende Riksbanken har sagt att det finns två scenarier: Man kan fortsätta att stimulera den privata konsumtionen eller investera i kunskap och infrastruktur.
Beroende på vilket som görs måste Riksbanken laga efter läge och kronan blir antingen stark eller svag. Anders Borg säger att det inte finns någon motsättning mellan att sänka skatter och att satsa på utbildningssystemet.
Anders Borg har ju tänkt sänka skatterna med 60 miljarder; det ligger på Finansdepartementet. Menar Anders Borg att det inte skulle påverka andra investeringar? Menar Anders Borg att de pengarna inte påverkar mer satsningar på lärare, mer satsningar på kommunerna så att de kan anställa fler eller mer satsningar på infrastruktur?
Varför inte bygga fyrfältsväg på E20 genom Skaraborg till exempel? Varför inte välja att satsa på infrastruktur, kunskap och utbildning så att Sverige blir starkt för framtiden och kan möta de nya jobben i stället för att fortsätta skattesänkarlinjen mest till dem som har det allra bäst?
Anders Borg vägrade att erkänna det i den förra interpellationsdebatten, men det är tydligt att er politik har gynnat höginkomsttagarna mest. Om ni fortsätter skattesänkarlinjen kommer ni att fortsätta att gynna höginkomsttagarna ännu mer. Jag menar att det finns ett val att göra och att det är en motsättning i valet.
Man kan göra som vi socialdemokrater föreslår, nämligen investera i kunskap och utbildning och fortsätta satsningar på bristyrkesutbildningar och olika sätt att ge människor flera chanser så att de kommer tillbaka i arbetslivet. Människor måste vara anställningsbara för de nya jobben. Det är jobben det handlar om.
Vi måste se till att Sverige klarar de jobb som kommer i framtiden. Vi måste göra Sverige starkt. Vi måste vara kunniga så att vi kan de jobben. Vi måste ha en infrastruktur som fungerar så att vi kan transportera de varor vi tillverkar. Därför är det ett val enligt mitt sätt att se.
Monica Green (S):
Jag är van vid att moderater står här och hånar oss socialdemokrater. Det har blivit en vana för er moderater att försöka förlöjliga oss. Jag betackar mig för den typen av argumentation. Jag vet att Långtidsutredningen inte är anställd av LO, Anders Borg. Det är möjligt att Anders Borg tror det, men jag vet också att Långtidsutredningen säger att man bör vänta med ytterligare jobbskatteavdrag tills man har sett effekten av dem som har genomförts.
Nu vill Anders Borg säkert påstå att den har anknytning till LO och därför fel. Eller? Vad är det annars? Ni har sett till att 70 000 fler är i utanförskap, Anders Borg. Det är inte vi som har gjort det. Ni har under er tid sett till att ungdomar ska sorteras bort redan när de är elva år.
Ni säger att ni ska göra en utbildning för ungdomar som inte är möjlig att söka vidare till högskolan på, för det är så bra för ungdomar. Ungdomarna är dock, som tur är, smartare än Anders Borg. Det är jag glad över.
Ungdomarna har under denna vår visat att de ratar den typ av utbildningar ni har satt i sjön och som ni tror är bra för ungdomarna men som stänger dörrar för dem. Er politik leder till ökade klyftor. Sedan kan Anders Borg stå här och raljera över mig - det har jag börjat bli van vid. Men jag tänker fortsätta tala om att vi socialdemokrater står för det gemensamma.
Vi vill lyfta upp alla. Vi vill inte kasta ut människor. Vi vill inte se till att sjuka människor inte får någon ersättning över huvud taget. Vi vill se till att ta hand om dem. Då säger Anders Borg: Det är hemskt, för det är tvärs emot jobblinjen. Anders Borg har fel där också. Det är en jobblinje att ha trygga människor. Det är en jobblinje att se till att människor är trygga och att vi håller ihop samhället, Anders Borg.
Monica Green (S):
Det stämmer att jag ställt två interpellationer om ungdomsarbetslösheten i Norden - den ena till arbetsmarknadsministern och den andra till den jag trodde var nordisk samordningsminister. Jag fick uppgifter härifrån att det skulle vara Ulf Kristersson. Det rådde antagligen lite osäkerhet om det precis vid regeringsombildningen.
Efteråt har det stått klart att Ewa Björling är nordisk samordningsminister så jag trodde att interpellationen skulle lämnas över till henne. Men så blev det inte. Det spelar dock ingen roll. Vi kan prata om hur man samordnar åtgärderna i Norden även med arbetsmarknadsministern. Lite grann tangerar detta den förra interpellationen.
När Nordiska rådet träffades förra året stod det klart att ungdomsarbetslösheten var väldigt hög. Under en lång tid har jag varit aktiv i Nordiska rådet. Vi har sett hur ungdomsarbetslösheten dragit isär länderna. Det behövdes en kartläggning. Det är utifrån den kartläggningen som jag har hämtat de här uppgifterna och ställt interpellationen. Nu ska arbetet gå vidare.
Jag hoppas att det leder till att man ser till att det inte blir sådana gränshinder som de som faktiskt fortfarande finns. Om vi river ett gränshinder uppstår tyvärr något nytt. På det sättet är det ganska segt att komma någon vart.
Men jag har gott hopp om att man nu vill hjälpas åt i de nordiska länderna för att utbyta erfarenheter och låta det hela gå från ord till handling.
Risken finns att man åker i väg och talar om hur man gör i Sverige, Danmark respektive Norge och att var och en sedan åker hem till sitt och fortsätter i samma spår som tidigare - detta i stället för att utbyta erfarenheter och försöka pröva det som varit bra i andra länder och också öka ungdomars möjligheter att både studera och arbeta på annat håll.
Eftersom ungdomsarbetslösheten är så hög här i Sverige och arbetslösheten i Norge är betydligt lägre reser många av våra ungdomar i dag till Norge för att arbeta där. Liknande exempel kan vi se när det gäller Malmö och Köpenhamn. Många svenska ungdomar åker över till Danmark för att arbeta där.
Då handlar det om att se till att de inte hindras, till exempel genom de sociala försäkringarna. Det kanske är olika försäkringsregler när man är sjuk eller föräldraledig. Det finns många samordningsvinster att göra på att samarbeta i Norden. Problemet kvarstår: Sverige är tyvärr det svarta fåret i det här sammanhanget och har den högsta ungdomsarbetslösheten.
Hillevi Engström sade i den förra interpellationsdebatten att det är många av dessa 29 procent som faktiskt studerar. Vi övergick ju till den jämförelseform som Eurostat använder. Det var för fyra år sedan ett starkt krav från den dåvarande borgerliga oppositionen om att vi skulle göra likvärdiga jämförelser i hela EU och att Sverige skulle gå över till det sättet att räkna ungdomsarbetslöshet på.
Nu gör vi det, och nu försöker Hillevi Engström sopa fakta under mattan genom att säga att några av dessa ungdomar studerar och kanske inte vill ha jobb. Jag tycker att vi ska våga se problemen. Vi har ett problem, och vi behöver lösa det.
Monica Green (S):
Jag väljer att ta detta som mitt sista anförande i denna debatt. Vi har ju diskuterat detta vid flera tillfällen, och vi diskuterade faktiskt denna fråga även i den förra interpellationen. Hillevi Engström säger att jag kan komma med inspel. Det gör jag gärna, både nu och framgent.
Det finns jättemånga bra exempel, bland annat i Norge, på hur man har fått in ungdomar i ett tidigt stadium, både när det gäller att ge dem utbildning och att matcha ungdomar på rätt ställe på arbetsmarknaden. Det är kanske därför som ungdomsarbetslösheten är så mycket lägre där än i Sverige.
Jag tror att Hillevi Engström har mycket att lära av den rödgröna regeringen i Norge. Individuellt anpassade utbildningar är ett annat förslag. Nu säger Hillevi Engström att skolan och utbildningen i Sverige ska vara så bra att ingen hoppar av. Det håller jag fullständigt med om.
Men det borde också vara så att ingen redan i elva- eller tolvårsåldern har råkat välja fel ämne och av det skälet inte kan gå på högskolan i Sverige. Det kan vara bara för att man är trött eller för att det har hänt någonting just i det skedet i livet.
Det vore synd att stämpla bort en stor del av ungdomarna i Sverige bara för att de vid en viss ålder har valt bort vissa ämnen. Jag beklagar att den borgerliga regeringen just nu håller på att införa ett sådant system. Det är ett medskick som jag kan ge Hillevi Engström nu direkt.
I övrigt tycker jag att vi ska fortsätta att försöka riva gränshindren och se till att vi har liknande sociala system, så att man om man jobbar i Norge och blir sjuk får en ersättning. Det är likadant för föräldralediga. Man måste kunna ha gemensamma regler oavsett om den man får barn med är från Sverige eller Norge.
Det finns mycket att göra i det nordiska samarbetet för att se till att arbetsmarknaden fungerar bättre. Tyvärr har det visat sig att gränshindren är mycket svåra att få bort, och när man får bort ett uppstår det återigen ett nytt. Vi får fortsätta arbetet med att sänka ungdomsarbetslösheten. Det har ni hittills inte lyckats med. Jag önskar Hillevi Engström som ny minister allt gott och att hon faktiskt ska lyckas i sina ambitioner.
Jag hör tyvärr att Hillevi Engström inte har de recept som behövs, utan hon tänker fortsätta med det som har använts hittills. Men jag önskar ändå att Hillevi Engström lyckas i sitt uppdrag att sänka ungdomsarbetslösheten, för vi ska inte lämna en hel ungdomsgeneration med framtiden att vara långtidsarbetslös. Det önskar jag ingen.