KBLab/rixvox huggingface dataset:
Adam Marttinen (SD):
Det är alltså en riksdagsmajoritet som bär ansvaret för den budget som processas genom riksdagen, inte ett enskilt oppositionsparti. Därför är det märkligt att det kommer ett sådant krav på Sverigedemokraterna som enskilt oppositionsparti - att vi skulle komma med fullständig finansiering för ett tillkännagivande i Sveriges riksdag. Det är ett nytt besked från regeringens sida att varje tillkännagivande måste komma med full finansiering för att behöva beaktas från regeringens sida.
Jag tror inte att det är så det är tänkt. Ministern får gärna klargöra om detta är en ny principiell inställning till tillkännagivanden från regeringens sida på den här punkten. Bortsett från detta finns det en tydlig skillnad mellan regeringen och Sverigedemokraterna, som jag har tydliggjort i mina inlägg denna förmiddag.
Vi tycker att det är orimligt och att det kanske rör sig om en särskild skicklighet från regeringens sida när man säger att man har gjort så extremt mycket för att nå en skärpning. Ändå har vi domstolar som mycket riktigt dömer ut sju och ett halvt års fängelse, vilket i praktiken innebär fyra år på anstalt med tanke på frigivningen efter två tredjedelar av tiden. Det var det jag refererade till: att man sitter fyra år på anstalt.
Detta blir straffet för 49 våldtäkter mot barn och 153 fall av grovt sexuellt övergrepp. Det är resultatet efter regeringens alla ansträngningar under sex år. Detta kan man givetvis vara stolt över. Jag har inget emot att regeringen är väldigt stolt över allt man gjort. Men jag kan också, å min sida, vara väldigt missnöjd med att det är så här resultatet ser ut.
Det är ingen hemlighet för justitieministern att Sverigedemokraterna har haft högre ambitioner för både finansiering och politisk framtoning när det gäller straffskärpningar under de sex år som regeringen har suttit vid makten. Detta borde vara bekant för ministern, kan man tycka. Då landar man i slutsatsen att Sverigedemokraternas politik hade gett ett annat resultat. Vi hade burat in pedofilerna; regeringen släpper ut dem.
Adam Marttinen (SD):
Kriminalvården har nu meddelat att man går upp i stabsläge därför att fängelserna är fulla. Det är någonting som äventyrar det normala arbetet och säkerheten för intagna, men inte minst också säkerheten för kriminalvårdens personal. Detta är inget nytt problem, fru talman. Trenden har varit tydlig i många år. Ändå har regeringen inte agerat. Vi är nu i budgettider och kan konstatera att ingenting som regeringen har presenterat för kriminalvårdens del kommer att medföra några nämnvärda förbättringar.
Sverigedemokraternas förslag om att hyra anstaltsplatser i andra länder skulle omedelbart göra skillnad för den överbeläggning vi ser i våra anstalter. Frågan är varför regeringen inte kan ta till sig det förslaget, som omedelbart skulle göra stor skillnad för att höja säkerheten och trygga situationen för kriminalvårdens personal i våra anstalter.
Adam Marttinen (SD):
Ingenting som regeringen aviserar att göra kommer att förbättra situationen för kriminalvårdens överbeläggning inom överskådlig tid. Till 2029 kommer vi att ha en ansträngd situation på våra anstalter. Är det en rimlig arbetssituation? Är det ett rimligt förhållningssätt? Är det regeringens besked till kriminalvårdens anställda att till 2029 kommer ni att ha en ansträngd situation med förhöjda risker i ert vardagliga arbete? Norge och Belgien har hyrt fängelseplatser i Nederländerna för att möta den puckel av överbeläggning man haft i de länderna.
Varför kan inte regeringen i just Sverige göra det?
Adam Marttinen (SD):
Efter det fruktansvärda islamistiska terrorattentatet i Frankrike där en 47-årig lärare brutalt mördades har den franska regeringen tagit initiativ till att utvisa 231 islamister som på olika sätt kan knytas till den våldsbejakande miljön. Nu är det republikens fiender som ska vara rädda, lyder budskapet från den franska regeringen. Striden mellan den våldsbejakande islamiseringen och det fria demokratiska samhället är inte unik för Frankrike.
Sverige sticker ut i Europa med tusentals individer som är kopplade till den våldbejakande miljön, enligt Säkerhetspolisen. Fru talman! Jag skulle vilja veta hur många av de här utlänningarna kopplade till den miljön som den socialdemokratiska regeringen under sina sex år vid makten har lyckats utvisa från Sverige. Och jag vill be om ett viktigt klargörande till svenska folket: Betraktar justitieministern över huvud taget de här utlänningarna, i enlighet med Frankrike, som fiender till vår nation?
Adam Marttinen (SD):
Jag kan göra frågan väldigt specifik. Lagen om särskild utlänningskontroll ger oss möjlighet att utvisa utlänningar som på olika sätt utgör säkerhetshot. Hur många har utvisats med hjälp av den lagen under regeringens sex år vid makten? Det är en ganska specifik fråga som jag tycker att man borde kunna begära ett svar på från justitie- och migrationsministern. Sedan vill jag också ha ett konkret svar på om man likt Frankrike betraktar de här islamisterna i den våldsbejakande miljön i Sverige som nationens fiender.
Adam Marttinen (SD):
Det ser ut att bli rekordmånga dödsskjutningar i år. Det är att jämföra med redan höga nivåer från föregående år. Vad som är än värre är att det är rekordfå dödskjutningar som leder till åtal och fällande dom. Programmet Kalla fakta redovisade i veckan att inte ett enda gängrelaterat mord i Malmö har klarats upp sedan 2015. Det beror på att regeringen har tillåtit utvecklingen gå så långt att gängen lyckas skrämma hela samhällen till tystnad.
Senare i inslaget i Kalla fakta fick vi höra av inrikesministern att regeringen avser att gå fram med ett förslag som nu är under utredning, nämligen kronvittnessystem. I samma utredning tas frågan om att vittna anonymt i domstol med.
Min fråga går till statsrådet Isabella Lövin: Kan regeringen ge samma klara besked att regeringen tänker gå fram med och införa möjligheten att vittna anonymt i domstol så att allmänheten kan ställa upp som vittnen mot gängen utan att behöva göra det med sina egna och näras liv som insats?
Adam Marttinen (SD):
Sverigedemokraterna har länge velat kriminalisera rymningar från anstalt eller avvikelser från annan straffrättslig påföljd. Tyvärr har det nu visat sig att brister kopplade till just rymningar eller avvikelser har lett till att en farlig dömd mördare har kunnat mörda en oskyldig småbarnsfar. Och det är inte första gången som en slapphänt hållning i de här frågorna har lett till allvarliga konsekvenser. Rättsvårdande myndigheter står handfallna när det kommer till att spåra upp personer som är på rymmen för att det saknas verktyg och saknas en brottsmisstanke.
Nu är vi flera partier i opposition som står bakom förslag om att kriminalisera rymning och öppna upp för hemliga tvångsmedel mot rymningar eller den som har avvikit från exempelvis rättspsykiatrin. Min fråga till justitieministern är vad regeringens motiv har varit för att rösta nej till de här förslagen under sex år i regeringsställning. Det är förslag som med facit i hand hade kunnat rädda liv. Och är regeringen nu beredd att ompröva sitt motstånd mot Sverigedemokraternas förslag för att säkra samhället mot farliga individer?
Adam Marttinen (SD):
Den gängkriminalitet som statsminister Stefan Löfven årligen har sagt sig ska krossa vid sina sex år vid makten har i själva verket blivit värre för varje år. En allvarlig konsekvens av det är att allt yngre involveras alltmer i gängkriminalitet. Det är inte ovanligt att unga tonåringar har blivit tungt kriminellt belastade. Till följd av det har vi kunnat se stora brister i den slutna ungdomsvården med rymningar och fritagningar om vartannat.
I tisdags röstades ett tillkännagivande fram i justitieutskottet där Centerpartiet, Liberalerna, Kristdemokraterna och Moderaterna tillsammans med Sverigedemokraterna i en skarp formulering vill se ett tilläggsdirektiv till den aviserade utredningen om den slutna ungdomsvården. Vi vill att utredningen ska syfta till att Kriminalvården med större kompetens att hantera tungt kriminella ska ta över ansvaret för den slutna ungdomsvården. Vi vill också att det tydligt ska framgå att straffskärpningar är aviserade för den här typen av brottslingar.
Min fråga till justitieminister Morgan Johansson är om regeringen tänker tillgodose tillkännagivandet på de punkterna.
Adam Marttinen (SD):
En mer ärlig jämförelse än att jämföra sig med sig själv år från år är att jämföra med den opposition som har funnits samtidigt som regeringen har suttit vid makten. Där kan vi konstatera att regeringen alltid har satsat minst pengar på rättsväsendets alla utgiftsområden samt har haft de lägsta straffskärpningarna i förslagen när vi har debatterat dem här i kammaren.
Min konkreta fråga gällde det tillkännagivande som justitieutskottet fattade beslut om i tisdags där en väldigt bred riksdagsmajoritet står bakom förslaget om att ge Kriminalvården ansvar för den slutna ungdomsvården. Tänker regeringen tillgodose det tillkännagivandet?
Adam Marttinen (SD):
Arbetet mot terrorism gör sig alltid påmint. Även om dåd i vår närtid kan ha ett terrormotiv eller inte lever vi alla med skräcken att detta kan hända. Vi kunde förra veckan läsa att en domstol i Storbritannien nekat en IS-kvinna att återvända till Storbritannien eftersom hon ansågs utgöra ett säkerhetshot när hon ville överklaga att hon blivit fråntagen sitt brittiska medborgarskap.
Samtidigt kunde vi läsa att chefsåklagaren på riksenheten för säkerhetsmål gjorde bedömningen att man kanske väljer att komma tillbaka till Sverige just därför att man kan undgå allvarliga straff i Sverige. Det är en bild som också Sverigedemokraterna har bedömt är gällande. Vi har sett en rödgrön regering som har varit passiv och inte gått fram med de lagförslag som vi har kunnat se i exempelvis Storbritannien.
Min fråga är varför den rödgröna regeringen står fast vid ståndpunkten att man inte ska kunna frånta människor medborgarskap och neka IS-anslutna att komma tillbaka till Sverige och utgöra ett säkerhetshot på svensk mark.
Adam Marttinen (SD):
Jag påtalar inte någonting som regeringen har gjort; jag efterlyser saker som regeringen inte har gjort. Det finns en bred bedömning bland terrorforskare och många andra att den rödgröna regeringen har varit saktfärdig och gjort för lite. Vi har haft den sämsta regeringen i terrorarbetet i hela Europa. Andra länder kan frånta medborgarskap från dem med dubbla medborgarskap och neka dem inresa för att de anser att personerna utgör en säkerhetsrisk i deras länder. I Sverige kommer folk tillbaka från Syrien och Irak för att de har rätt att göra det eftersom vår regering inte har vidtagit den här typen av åtgärder.
Varför är det viktigt för regeringen att de ska få behålla sitt svenska medborgarskap?
Adam Marttinen (SD):
Vi har under en längre tid kunnat ta del av nyheter om hot och våld mot tågpersonal. Situationen har blivit så allvarlig att SJ överväger att över huvud taget inte låta tåg stanna i Kumla på grund av omfattande hot och våld på just den sträckan. Från regeringens sida kan man såklart säga: Det har alltid varit så att tåget inte stannar i Kumla. Det är en gammal svensk tradition. Eller så kan man säga som det är: Detta är till stora delar ett invandringsrelaterat nytt problem i vårt land.
Det är samma typ av motsättningar som utspelar sig när det gäller polis, ambulanspersonal, socialtjänstpersonal och andra företrädare för det offentliga Sverige. Min fråga till statsrådet Per Bolund är om han anser att det över huvud taget finns en gräns för hur omfattande invandringsrelaterade problem Sverige kan acceptera. Hur omfattande problem kan Sverige acceptera innan Miljöpartiet och regeringen slår in på en restriktiv och ansvarstagande linje utifrån Sveriges och svenska folkets perspektiv?
Adam Marttinen (SD):
Det är just detta som är problemet. Man är relativt välvilligt inställd till att bekämpa symtomen på problemen men inte själva grundorsaken, nämligen att vi har haft en ansvarslös migration som har skapat enormt utanförskap i vårt land. Kriminaliteten gror och fortsätter gro under tiden som Miljöpartiet och regeringen liberaliserar migrationspolitiken ytterligare. Min fråga är om det över huvud taget finns någon gräns.
Finns det en gräns för när Miljöpartiet och regeringen kan börja tänka om när det gäller migrationspolitiken i Sverige?
Adam Marttinen (SD):
Enligt Brottsförebyggande rådet har det dödliga våldet ökat kraftigt de senaste tio åren. Under den rödgröna regeringens tid vid makten har det ökat med över 40 procent, och det är det dödliga våldet med skjutvapen som står för den största ökningen. Man kan diskutera kriminalpolitik, och där finns mycket övrigt att önska från regeringen. Men det här bottnar i grunden om de senaste decenniernas invandringspolitik, som måste få en upphöjd roll i diskussionen.
När segregation snabbt breder ut sig uppstår utrymme för en snabb expansion av organiserad kriminalitet. Just den snabba tillväxten av organiserad kriminalitet är också själva orsaken till en låg rationalitetsgrad bland gängen, vilket skapar det tilltagande dödliga våldet. Herr talman!
Delar justitie- och migrationsministern Sverigedemokraternas uppfattning att en ytterst begränsad invandringspolitik och en effektiv utvisningspolitik utgör själva grunden för att långsiktigt kunna stabilisera och försvenska områden som i dag befinner sig i en oerhört negativ spiral med en invandringsrelaterad, organiserad kriminalitet?
Adam Marttinen (SD):
Min fråga går till statsrådet Tomas Eneroth. Sverige toppar listan i Europa när det gäller dödligt skjutvapenvåld. Sverige anses i internationella insatser mot organiserad brottslighet ha bland de värsta problemen. Trots det har Sverige en av Europas svagaste lagstiftningar mot organiserad brottslighet. Det gäller straffen mot gängen, vilket uppmärksammades när svenska gängkriminella blev dömda i Danmark.
Det gäller befogenhet, vilket synliggörs när fransk polis eller FBI levererar bevis till Sverige genom metoder som är förbjudna att använda för svensk polis. Sverigedemokraterna har årligen föreslagit att svensk lagstiftning mot organiserad gängkriminalitet ska skärpas och har årligen mött ett motstånd från regeringen. Herr talman!
När Sverige har de värsta problemen i Europa med organiserad gängkriminalitet undrar jag hur regeringen har landat i slutsatsen att vi ska vara nöjda med att samtidigt ha den svagaste lagstiftningen mot organiserad gängkriminalitet.
Adam Marttinen (SD):
Vi debatterar Riksrevisionens rapport om ersättningar till rättsliga biträden i brottmål. Jag tycker att det har sammanfattats väldigt väl vad den här konflikten egentligen handlar om. Till dem som lyssnar på debatten kan jag väl också säga att detta kan låta väldigt tråkigt. Det handlar i slutändan om kronor och ören, men det är kronor och ören som styrs av principer, och vi har lite olika ingångar när det gäller vilken typ av kontroll man behöver ha av dessa kronor och ören.
Vi har i debatten kopplat till rättsliga biträden fått höra att vi exempelvis inte får låta en effektivisering gå ut över behoven av rättsliga biträden, exempelvis när det gäller sexualbrottsoffer som omprövar sin sak i högre instanser, i hovrätten och i Högsta domstolen, där vi har hört tydliga varningsklockor.
Det finns konkreta exempel på att man har blivit av med sitt rättsliga biträde i de högre instanserna när man blivit utsatt för exempelvis grova sexualbrott. Det är något som Sverigedemokraterna tillsammans med inte minst Kristdemokraterna och Moderaterna har reagerat mot. Vi har också begärt att regeringen ska se över att sådana effekter inte uppstår i arbetet med att effektivisera kostnadsutvecklingen när det gäller rättsliga biträden.
I det här fallet har Socialdemokraterna och Vänsterpartiet valt att reservera sig mot att riksdagen ska ge regeringen ett tillkännagivande om att genomföra de konkreta åtgärder som Riksrevisionen har pekat på och riktat stark kritik mot regeringen för. De menar att regeringen bör få ett ganska stort handlingsutrymme att själv avgöra vad man behöver göra och att de i sak tycker nästan likadant.
Ska man stå bakom en sådan reservation måste man ha ett ganska högt förtroende för att regeringen faktiskt lyssnar på kritik som kommer från Riksrevisionen och på tillkännagivanden från riksdagen. Där vill jag ändå påstå att vi har sett ganska många exempel på att regeringen inte alltid lyssnar på det riksdagen har tillkännagett för regeringen.
Man gör väldigt stora tolkningar när man ger regeringen ett tolkningsutrymme när det gäller vad som behöver göras. Rent konkret skriver Socialdemokraterna och Vänsterpartiet i sin reservationstext att de "delar regeringens bedömning att ytterligare överväganden kan göras inom ramen för olika typer av utrednings- eller myndighetsuppdrag". Det står alltså kan göras, inte ska göras. Det kan göras mer än vad regeringen redan har gjort.
Det är just sådana här tolkningsutrymmen och lite halvöppna dörrar som jag och säkert många andra partier i den här församlingen inte vill ge regeringen i det här läget. I stället väljer vi att stå bakom utskottets förslag till beslut om att just genomföra de åtgärder som Riksrevisionen ganska tydligt har pekat ut i sitt arbete.
Med detta sagt, fru talman, vill jag inte förlänga debatten. Jag tror att ställningstagandena är klara nog som de är. Därför yrkar jag bifall till utskottets förslag till beslut.
Adam Marttinen (SD):
Petter Löbergs anförande väcker åtminstone en fråga. Jag har i övrigt ännu ett par frågor att ställa. Petter Löberg nämner i sammanhanget, när vi diskuterar terrorism, att högerextrema rörelser som tagits in i värmen är någonting som Socialdemokraterna vill bekämpa. Frågan är vilken specifik rörelse det är Petter Löberg syftar på kopplat till området terrorism.
Det skulle jag vilja ha svar på. Den andra frågan gäller den utfästelse som Petter Löbergs statsminister gjorde 2019, och säkert fler gånger i historien, om att det inte ska råda straffrihet för de individer som från Sveriges sida deltagit i Islamiska statens terrorkrig. Nu ser vi resultatet. Över 90 procent av dem som haft samröre med Islamiska staten eller deltagit i terrorkriget har mött straffrihet.
Det har handlat om massavrättningar och korsfästningar. Man har våldtagit, halshuggit och sålt kvinnor och barn som sexslavar. Nästan 90 procent av utredningarna har lagts ned. Regeringen har till och med bistått individer att komma tillbaka till Sverige. Det är alltså straffrihet som de har mött. Vad ska man kalla ett sådant resultat, enligt Petter Löberg?
Frågan är också: Hur har den våldsbejakande islamismen kunnat växa sig stark så explosionsartat i Sverige? Det är den snabbast växande extremismen i vårt land. Vilken är Petter Löbergs analys - hur har den gruppen kunnat växa så oerhört snabbt i Sverige under de senaste 20 åren? Det är också en fråga som jag skulle vilja ha svar på från Petter Löberg och Socialdemokraterna.
Adam Marttinen (SD):
Jag tackar Petter Löberg för svaret och förtydligandet. Det är på sätt och vis lite oroväckande att höra att man betraktar Sverigedemokraterna som ett problem kopplat till terrorism. Jag blir själv här i replikskiftet utpekad som en del av den terrorism som vi i dag debatterar och på olika sätt försöker komma åt.
Det finns ett talesätt som säger att man ska akta sig för att bli ett monster när man försöker bekämpa monster. Jag tycker mig se en radikalisering inom socialdemokratin och inom socialistiska rörelser. Man använder allt mer retorik för att berättiga till handlingar som många gånger kan gå över gränsen. Jag har inte ägnat 20 år av mitt liv åt att arbeta i demokratiska församlingar för att på något sätt främja terrorism.
Man kan läsa i riksdagens protokoll från mina år i riksdagen vad jag anser om terrorism och hur jag vill bekämpa terrorism. På det sättet tycker jag att man kan värdera Sverigedemokraterna, vårt arbete mot terrorism och vårt förhållande till terrorism. Där har Petter Löberg en läxa att lära. Men om vi ser på det historiskt - varför har just den våldsbejakande islamismen kunnat gå från ett hundratal individer till flera tusen individer i Sverige?
Ser inte Petter Löberg och Socialdemokraterna att det här är starkt kopplat till en migrationspolitik utan kontroll och en politik för att främja kulturell separatism i Sverige med bidrag till extrema moskéer och statsbidrag till olika typer av extrema miljöer utan någon vidare kontroll? Det har uppdagats i granskningsreportage efter granskningsreportage hur radikala imamer har fått föreningsbidrag. Man säger att man skärper sig.
Man säger förlåt och så får man fortsatta bidrag från staten. Det är klart att det är kopplat till de här sakerna. Ser inte Petter Löberg och Socialdemokraterna det?
Adam Marttinen (SD):
Det kan bli en svår gir för mig. Men jag kände ändå att jag var tvungen att markera i talarstolen, även om min markering mot det påstående som tidigare gjordes var utanför ärendet. Jag tycker också att det Petter Löberg gör är lite löjeväckande. I sitt förra anförande i talarstolen hyllade han Socialdemokraterna för att man har uteslutit extrema krafter ur sitt eget parti genom årtionden och genom århundraden, som det kanske blir vid det här tillfället.
Sedan anklagar han Sverigedemokraterna för att vara en del av en högerextrem miljö som Säpo bör hålla ögonen på - en egen uppfattning från Petter Löberg - och gör en koppling till Sverigedemokraternas rötter. Jag tycker att det blir lite löjeväckande. Prata gärna om den politik som Sverigedemokraterna bedriver i Sveriges riksdag i stället för att komma med falska påståenden om vilken miljö vi anses tillhöra enligt Säkerhetspolisen eller med falska påståenden över huvud taget!
Det här ärendet rör just kvalificerad säkerhet. Det är väldigt många individer i vårt land som utgör ett säkerhetshot, och det är en fråga som man bör ta på allvar.
Adam Marttinen (SD):
Som svar på frågan: Det finns ingen anledning för mig att förneka någonting som har hänt i mitt partis historia. Även politiska beslut som är fattade får jag givetvis stå för; det är ingenting konstigt med det. Vad gäller mitt eget engagemang tycker jag dock att det är mer intressant att diskutera de 20 år som jag har varit engagerad i partiet, de beslut som vårt politiska parti har fattat och den politik som vi har utvecklat.
Den har visat på en stor stabilitet, inte minst när det kommer till just invandring och mångkultur. Det var givetvis av en anledning jag angrep just detta. De nio imamer som regeringen har haft så svårt att utvisa under de här åren har förstås en koppling till just en ansvarslös invandringspolitik.
De extrema miljöer som de här idéerna har frodats i, det vill säga moskéer, har många gånger haft generösa bidrag från staten i syfte att främja en mångkulturell utveckling i vårt land. Det är där vi har sett den största tillväxten av individer som har både vilja och förmåga att begå terrorattentat i Sverige, och det är ingen vild gissning att det är kopplat till invandring och en mångkulturell politisk agenda.
Tvärtom borde inte minst det ärende som vi diskuterar här, om kvalificerade säkerhetsärenden, individer som ska utvisas och utlänningar i vårt land, vara ett tydligt tecken på att just så är fallet.