Ulla Andersson (V):
Kommer finansministern att se till att resurserna till sjukvården och regionerna ökas kraftigt i vårändringsbudgeten? frågade jag finansministern. Interpellationen är mycket tydligt ställd till finansministern, då det är finansministern som är ytterst ansvarig i budgetfrågor och interpellationen tydligt handlar om just det. Jag har självklart ingenting emot socialministern, men socialministern har mycket svårt att svara på frågor gällande budgeten.
Detta är ganska självklart och tydligt. Jag vet inte varför man hänvisar på detta sätt, men jag vill framföra kritik mot det. Detta är andra gången som frågor riktade till finansministern i stället hänförs till ansvarigt statsråd inom olika sektorer. Fru talman!
Jag ställde denna interpellation på grund av att det finns en stor oro över de nedskärningar som rullar fram i kommunernas socialtjänst, i skolan, i äldreomsorgen och i vården. Detta är nedskärningar som får stora konsekvenser. Vårdförbundet meddelar att sparpaket väntar i hälso- och sjukvården i 17 av 21 regioner. Sveriges Kommuner och Regioner meddelar att 18 av 20 regioner har underskott i hälso- och sjukvården.
Nio regioner meddelar att antalet anställda kommer att minska nästa år, och detta i tider när de anställda på grund av arbetsvillkor och arbetsmiljö skulle behöva bli fler, när befolkningen ökar i antal och när de äldre blir allt fler och många kommer att ha omfattande vårdbehov. Det som skulle behövas är stora tillskott från staten till regionerna.
Det som skulle behövas är en tydlig signal från regeringen om att stora tillskott kommer, och det redan i ändringsbudgeten. Detta skulle behövas för att förhindra de nu planerade nedskärningarna, för de behöver verkligen stoppas. Kronoberg, Västernorrland och Dalarna säger att tillgängligheten kan komma att påverkas av besparingarna där. Kronoberg och Västernorrland säger att personalens arbetsmiljö också kan påverkas.
Uppsala har sparat 180 miljoner i år men går ändå med 140 miljoner i underskott. Vårdplatser stängs på grund av personalbrist, och 135 sjuksköterskor saknas. I Gävle, där jag bor, stängs en fjärdedel av de medicinska akutvårdsplatserna på Gävle sjukhus på grund av att det endast finns sex sjuksköterskor när det skulle behövas 22 stycken.
Jag skulle kunna fortsätta så här, för det är så här det ser ut. Vården är oerhört ansträngd, bland annat på grund av personalbristen, som är väldigt akut. Som jag sa är det då det behövs en stor satsning på personalen.
Vad statsrådet här gör är att rabbla upp en massa reformer och statsbidrag som framför allt Vänsterpartiet har förhandlat sig fram till förra mandatperioden, de 10 välfärdsmiljarderna, satsningar på förlossningsvård, primärvård, personalsatsningar och andra reformer som Vänsterpartiet har stått bakom. Den 1 1⁄2 miljard som statsrådet hänvisar till fanns ju med redan i M- och KD-budgeten, och regionerna har redan räknat in dem.
Hemma i Gävleborg skulle det innebära ungefär 50 miljoner nästa år. Det är ett hål på 600 miljoner. När statsrådet nämner de här statsbidragen är det ju inte ett svar på mina frågor. Mina frågor handlar om nästa år och vad regeringen avser att göra för att förhindra de här nedskärningarna. Jag väntar på ett svar, även om jag förstår att statsrådet här egentligen inte kan ge det.
Men eftersom interpellationen har fördelats till henne förväntar jag mig ändå ett svar. Kommer det några pengar nästa år, i så fall hur mycket?