Börje Vestlund (S):
Det finns en del saker som jag kan instämma i. En sådan sak är naturligtvis att situationen inte är densamma som 1898. Då byggde man ett nytt operahus eftersom det gamla hade brunnit ned, och då fanns det en opera i Stockholm. Det var liksom bara att konstatera. Det är möjligt att någon av de regionala teatrarna satte upp någon operaföreställning någon gång ibland, men då var det snarare undantag än regel - det kan jag mindre om.
Vad som är intressant är precis det som kulturministern påpekar: Man kan uppleva opera runt om i vårt land, och därmed ändras naturligtvis nationalscenens roll. Men för att man ska få klart för sig vad den ska vara måste man ändå veta vad man vill med ett hus. Jag har inte krävt att vi nu ska bygga ett hus.
Jag hade kunnat ha min vision av var det operahuset skulle ligga, där jag tycker att det skulle vara vackrast. Men det är knappast min eller kulturministerns sak att peka ut var huset ska ligga. Vad vi ska och kan göra som politiker är att säga: Vi tycker att det är rimligt att man utvecklar ett nytt, modernt operahus, där man väger in även detta att det finns en rad regionala operor och att det finns operahus på andra håll i Sverige.
Det tycker jag inte är så konstigt. Vad jag däremot tycker är konstigt är att man väldigt gärna avvaktar, inte vill sätta i gång arbetet utan att det ska dras ytterligare i långbänk. Låt mig säga: Det var en liknande debatt där man sade ungefär: Ni socialdemokrater var så dåliga - haha!
Då vill jag bara säga: Om vi tar Sverige de senaste 30 åren - så långt kan vi väl säga att vi i någon mening har något ansvar, för tidigare var vi möjligen födda men knappast ansvariga för någonting - har det varit borgerlig majoritet i 12 år och socialdemokratisk majoritet i 18 år. Det är ohållbart att skylla på varandra. En sak hann jag inte med att säga förut.
Problemen på Kungliga Operan har påpekats under många år, och kulturminister efter kulturminister av olika politisk färg har sagt "Vi förstår, det är förskräckligt", men sedan har man inte gjort något.
Det är det jag vill peka på för att lyfta upp operakonsten, att som operaälskare kunna säga: Här har vi en modern opera som är anpassad efter hur det ser ut i dag, där man kan framföra nyskapad operakonst och inte bara de klassiska operorna.
Ett av problemen är ju - för att ta ett struntexempel - att Stockholmsoperan byggdes efter det sätt som man framförde opera på den tiden. Sångarna stod då i huvudsak på scenen och sjöng sina arior och agerade i väldigt liten utsträckning. Men i dag är det både teater och operasång, om jag får använda det uttrycket.
Det är en stor skillnad jämfört med hur det ser ut i dag. De nya operorna har större scener, men framför allt har de fler scener, för både den lite mindre breda operakonsten och den lite smalare operakonst som växer fram.
Vi har nyproducerade operor som vi knappast har plats för på Stockholmsoperan i dag, av många olika skäl men inte minst för att det ser ut som det gör, att byggnaden är som den är. Jag håller med kulturministern om att en byggnad har en begränsad livslängd, om inte annat så funktionellt, fast den sedan kan stå kvar mycket längre. Fortfarande återstår min fråga: När kommer man att göra något åt detta?
Det behöver sättas i gång ett arbete för att vi ska få ett operahus inom överskådlig tid.