Hillevi Engström (M):
Regeringen bedriver en aktiv arbetsmarknadspolitik. Ali Esbati myntade ett nytt uttryck i och med portfölj. Jag ska börja använda det. Vi har pratat om verktygslåda tidigare, men portfölj låter kanske mer trevligt. Arbetsförmedlingen har väldigt många olika åtgärder i sin portfölj, och de är olika anpassade för olika personer.
Det allra viktigaste för att bekämpa arbetslöshet alla kategorier är skola och utbildning, det vill säga att människor står väl rustade och att framför allt barn och unga får bättre förutsättningar, att alla har en grundutbildning att stå på. Därför är Arbetsförmedlingens kanske viktigaste uppdrag, framför allt när en ung person kommer in, att försöka motivera att gå tillbaka till skolan och slutföra utbildningen.
Jag har besökt folkhögskolor, och jag måste säga att jag är imponerad av hur man arbetar med framför allt unga människor. Folkhögskolesatsningen har varit främst riktad till ungdomar, men nu är det möjligt för även äldre än 25 år att delta. Där jobbar man utifrån varje individs specifika förutsättningar. Det handlar om ungdomar som har haft det jättetufft och har en otroligt lång väg tillbaka till skolan. Jag besökte folkhögskolan på Skeppsholmen i Stockholm.
De började arbeta med att motivera ungdomar att gå tillbaka till skolan. Man fick hitta på nya modeller, nya förhållningssätt, till exempel att erbjuda ungdomarna frukost varje morgon. De här ungdomarna åt inte frukost, och äter man inte mat orkar man inte och har inte mycket kraft att lära. Man införde också att börja skolan kl. 10 på morgonen, för det var ingen som kom förrän kl. 10.
Successivt jobbar man fram och motiverar människor att komma tillbaka. En stor andel av de ungdomar som gick igenom det här motivationsprogrammet på tre månader är nu tillbaka i utbildning eller arbete. Det är ett fantastiskt arbete av folkhögskolelärarna, som jag imponeras av. De ungdomarna får också i vissa fall ett förhöjt studiebidrag på 6 1⁄2 tusen kronor per månad upp till tre år för att slutföra sin utbildning.
För andra ungdomar är det inte ett alternativ. Då är det fråga om att komma ut i praktik. Alltid har man inte lyckats även om man har fått en hel del olika insatser från Arbetsförmedlingen. Det kan vara praktik, det kan vara rehabilitering eller folkhögskola. Man har ändå inte lyckats att få en anställning, även om det finns en kraftig subvention som gör att det kostar en arbetsgivare ungefär 3 000 kronor netto per anställning med en avtalsenlig lön.
Ändå tycker vi i regeringen att det är betydligt bättre att man är på arbetsmarknaden än att man stämplas ut från arbetsmarknaden. Jag är inte heller nöjd. Inte en enda person ska vara i sysselsättningsfasen. Men alternativet förut var att de här människorna över huvud taget inte fanns på arbetsmarknaden. Nu kan man fortsätta med att motivera dem, och Arbetsförmedlingen ska ha kontakt med dessa personer och erbjuda meningsfull sysselsättning.
Jag är förstås lika missnöjd som Ali Esbati om en enda person i Sverige får måla en stol vit en dag, gul en annan och röd den tredje. Sådant ska man anmäla till Arbetsförmedlingen, och en sådan anordnare ska inte anlitas. Jag vill vara väldigt tydlig med det. Det sprids tyvärr en del myter och skrönor. Jag brukar fråga dem som tar upp detta: Vilken arbetsförmedling och vilken arbetsgivare? Man ska ta tag i det.
Det ska vara meningsfullt och leda till att människor närmar sig arbetsmarknaden. Helst ska ingen vara i sysselsättningsfasen utan i arbete på riktigt. Det är målsättningen, Ali Esbati.