KBLab/rixvox huggingface dataset:
Krister Hammarbergh (M):
Det är också viktigt att man som opposition kommer ihåg att man inte sitter i regeringen längre. Den här debatten blir så svår att följa. När man sitter i opposition är det också viktigt att man varudeklarerar sin politik, talar om var man står och inte byter - nu lämnar Thomas Bodström kammaren - åsikt från dag till annan, vilket har skett vid ett flertal tillfällen, inte minst från Thomas Bodströms sida.
Jag tycker att det är anmärkningsvärt att Thomas Bodström kritiserar Beatrice Ask för att hon inte har hållit den rikspolischef som var tvungen att avgå tillräckligt mycket i handen så att han skulle kunna sköta sitt jobb. Anledningen är nog att Thomas Bodström är mycket väl medveten om att det var han som tillsatte just den rikspolischef som han själv nämner.
Jag tycker att det är oärligt när man i första skedet inte delar majoritetens uppfattning om att vi ska ha 20 000 poliser därför att man vill skära kraftigt i polisens resurser för att året efter snabbt svänga och säga att man vill lägga på ytterligare en 1⁄2 promille på polisen och sedan delar målsättningen.
När den här regeringen utökar polisutbildningen kraftigt för att nå målet 20 000 poliser men sedan drar ned på utbildningen för att den ska nå exakt den nivå som krävs för att vi ska nå målet kritiserar man också regeringen. Då kommer frågan: Hur stor ska polisutbildningen vara, Thomas Bodström? Hur många poliser ska vi ha i landet totalt sett?
Det är märkligt när man kritiserar regeringen för att inte vilja dra ned antalet myndigheter men själv samtidigt föreslår en ny myndighet vars enda syfte är att granska polisen. Nu nämnde Thomas Bodström 37 myndigheter. Den siffran är felaktig, men i hans värld är det kanske fråga om att vi ska ha 38 myndigheter.
Krister Hammarbergh (M):
Thomas Bodström har lärt sig vad en interpellation är, och jag är fullt medveten om det. Detta sätt att uttrycka sig är ett sätt att debattera så att man slipper föra en debatt i sak. Självklart ska interpellationsinstitutet användas, och självklart är dessutom justitieutskottets andra ledamöter välkomna att delta i debatten. Den rättigheten tar jag mig, Thomas Bodström. Jag tar mig till och med rättigheten att kritisera vad du säger - utan nedlåtande kommentarer.
Jag är tacksam att det finns en möjlighet att debattera med Thomas Bodström i dag, därför att han är fullständigt osynlig under justitieutskottets arbetsplenum. Där deltar han aldrig, där debatten kan föras i sak utifrån vad justitieutskottet levererar för betänkanden och där det finns en möjlighet att debattera Socialdemokraternas reservationer. Jag kan återigen konstatera att politiken svänger kraftigt, och det är svårt att veta vad Socialdemokraterna står för. Ena året ska vi ha kraftiga nedskärningar inom polisen.
Nästa år ska anslaget upp med någon promille. Då sägs det att man delar linjen. På måndag den 19 maj ska justitieutskottet diskutera rådsbeslutet om Prüm, det vill säga att ge polisen möjligheter till samarbete över gränserna. Där har det svängt kraftigt genom åren, och jag hoppas att det finns en möjlighet att få se även justitieutskottets ordförande närvarande under den debatten, så kan vi diskutera sakinnehållet.
Krister Hammarbergh (M):
Jag tror att alla här i kammaren är överens om att vi måste ha ett rättssystem som är i balans och harmoni och fungerar. Jag tror också att det är viktigt att vi försöker förhålla oss till fakta.
Nu kommer jag inte exakt ihåg om det är 97 eller 98 miljoner som åklagarämbetet har fått i tillskott sedan regeringsskiftet, men det är dock betydande tillskott, och det är viktigt, för den här verksamheten behöver stärkas.
Rent andelsmässigt betyder detta att åklagarväsendet har fått - med risk för att jag tar fel på någon tiondels procent - ett tillskott på 11,4 procent, vilket också är betydande resurser. Likafullt upplever vi en situation där den nya riksåklagaren, chefen för Åklagarmyndigheten, drar i handbromsen.
Den första fråga man då vill ställa sig är: Hur kan denna situation ha uppkommit? Det är viktigt att man försöker reda ut det så att man också kan åtgärda problemet. Tyvärr måste man nog konstatera att den tidigare ledningen för åklagarämbetet trots ökade anslag har förbrukat betydligt mer än de anslag som riksdagen har beviljat och försatt myndigheten i en situation där man också använder sina anslagskrediter - som ett företag skulle kalla för checkkredit - fullt ut.
Det blir stora svårigheter för den nya ledningen. Det kommer naturligtvis en diskussion om mer resurser. Den budgetdebatten kan säkerligen interpellanten och ministern föra. Vi vet också när det är tillfälle att tillföra mer resurser, nämligen i budgeten. En fundering jag som riksdagsledamot får är om inte våra myndigheter ibland måste synkronisera sig lite bättre när de tar sitt myndighetsansvar.
Glädjande nog ser vi att balanserna hos domstolar och åklagare minskar. De ouppklarade och obehandlade ärendena minskar. Det är bra att Domstolsverket sätter i gång projekt för att få ned målbalanserna, men det är samtidigt viktigt att påpeka att myndigheterna måste prata med varandra och synkronisera sig så att de resurser man sätter in i projekt harmoniserar med varandra och så att hela systemet fungerar.
Jag tror att vi alla är överens om att detta system måste fungera. I en tidigare interpellationsdebatt påpekades något om regelverket för interpellationer. Jag vill inte vara mindre ofin än att peka på innehållet i regeringsformen. Jag vet hur kompetent Beatrice Ask är och vilken förmåga hon har att lösa problem, men jag vet också att hon som minister är skyldig att följa regeringsformen.
Vi har här i landet ett styrelseskick som innebär att vi har fristående myndigheter som också måste sköta sin egen ekonomi. Ministern är faktiskt inte tillåten att gå in direkt i myndigheten och anställa personal under myndighetschefen eller peta i myndighetens ekonomi utifrån den budget som har beviljats. Man kan heller inte rimligen uppmana ministern att bryta mot regeringsformen.
Gör hon det kommer naturligtvis samma kritiska opposition snabbt att KU-anmäla henne. Visst är det så, Thomas Bodström, att en minister som inte följer regeringsformen och Sveriges grundlagar hamnar i utfrågning inför konstitutionsutskottet?
Krister Hammarbergh (M):
Eftersom Thomas Bodström inte vill debattera får vi tydligen ägna oss åt någon form av skriftlig brevväxling där vi lämnar papper i talarstolen. Nu lämnar jag debattreglerna för interpellationer. Jag hoppas att Thomas Bodström förstår att deltagande av övriga ledamöter i riksdagen i interpellationsdebatterna inte strider mot regeringsformen. Har han några funderingar kring detta kanske talmannen kan upplysa honom.
Det blir en märklig debatt i debatten, eftersom utskottets ordförande vägrar att ta en debatt med utskottets ledamöter. Jag har svårt att förstå varför. Den här våren har vi 22 ärendedebatter. Det är inte för sent, Thomas Bodström, att delta i någon av dessa.
Det är helt riktigt att Thomas Bodström deltog i budgetdebatten i höstas, men vad jag vet är det också den enda debatt i ett arbetsplenum inom utskottets ansvarsområde som han har deltagit i. Jag anser att det är anmärkningsvärt att utskottets ordförande inte anser att utskottets ledamöter är värda att föra en debatt med.
Krister Hammarbergh (M):
Jag tror att det är viktigt att vi använder retoriken, och i dag är det väl bra att vi kan konstatera att de personuppklarade brotten när det gäller just anmälda våldtäkter har ökat kraftigt och mer än fördubblats jämfört med föregående år. Precis som Elisebeht Markström och jag säger beror det här, att vi får fler anmälningar, på förändrade attityder. Detsamma gäller HBT-brotten, och där ligger utvecklingen efter, det vet vi också.
Mörkertalen är stora. Jag tror att vi snabbt håller på att få ändrade attityder. Jag tror att en viktig del i det är det beslut som togs i riksdagen i förra veckan. Det hade nog inte varit möjligt för tio år sedan. Det är också ett kraftigt tecken på att attityderna förändras snabbt och också kommer att förändra sig snabbt hos allmänheten.
När det gäller jouren i Stockholm drivs den inte med staten som huvudman, och det är alltid svårt för oss i riksdagen att stå och tala om hur en annan huvudman ska bedriva eller inte bedriva sin verksamhet. Sedan kan både jag och Elisebeht Markström tycka att det är angeläget, men det är till syvende och sist kommunen eller landstinget som beslutar över sin egen verksamhet.
Vi kan i alla fall så långt vara överens, Elisebeht Markström, om att de statliga projektmedlen när det gäller jourverksamheten har ökat kraftigt med den här regeringen, inte sant?
Krister Hammarbergh (M):
Detta om något är retorik. Vi avstyrker samtliga motioner. Huvudanledningen är i de flesta fallen att det är arbete som redan är påbörjat, arbete där översyn redan pågår. Det gäller det här området. Av den anledningen avstyrker utskottet motionerna. Det är Elisebeht Markström egentligen väl medveten om.
Hennes partikamrat i Luleå, kommunalrådet Karl Petersen, flög i taket i förra veckan därför att utbildningsministern ofint nog hade dristat sig till att påpeka i diskussionen om den kommunala ekonomin att just Luleå har använt väldigt mycket pengar till att satsa på en isarena som man leasar på lång tid samtidigt som många lärare sägs upp.
Att han var ilsken berodde på att en representant från regering och riksdag hade synpunkter på hur man skulle sköta hans kommun. Jag vill inte härifrån drista mig till att tala om hur Stockholms stad ska sköta sina angelägenheter. Jag tror inte heller att Elisebeht Markström i sin reservation skulle hävda att Stockholms stad måste driva den ena eller den andra verksamheten. Vad vi kan göra från statens sida är att gå in med projektmedel.
Både Elisebeht och jag har nyss konstaterat att projektmedel och stöd till jourer har ökat kraftigt med den här regeringen. Elisebeht Markström sade att det här inte är en utveckling som började 2006 och att klockan fanns dessförinnan. Men hon får nog trots allt medge att klockan tickar mycket fortare nu, framför allt när det gäller stöd till jourverksamhet.
Krister Hammarbergh (M):
Då ska jag be att få gratulera Vänsterpartiet - det som en gång var Vänsterpartiet kommunisterna om vi ska gå tillbaka i historien - till tioårsjubileum och lite till när det gäller att se brottsoffren. Vi har fört den debatten mycket längre. Jag ville egentligen visa att vi har kommit långt. Vi ser brottsoffren, och jag tycker att vi genom enträget opinionsarbete även har lyckats förmå de mest bångstyriga partierna att börja se det här problemet.
Men fortfarande förespråkar Vänsterpartiet halvtidsfrigivning. Det innebär att den som har grovt misshandlat en person skulle i dag, med den praxis som finns inom domstolarna, vara frisläppt inom betydligt kortare tid än ett år. Jag skulle vilja fråga Lena Olsson: Hur tror Lena Olsson att brottsoffret ser på den reformen?
Krister Hammarbergh (M):
Egentligen skulle jag bara vilja hänvisa till mitt inledningsanförande. Det är klart att vi måste börja se brottens orsak. Jag tror att en stor del är felplanering tidigare, långt innan någon i den här kammaren egentligen var politiskt aktiv. En hel del beror på hur bostadsområdena är planerade. En del har berott på hur man har tagit hand om människor - välvilligt många gånger och mycket snällt, men ändå har de olika systemen gjort att de inte har kommit in i samhället. Det har sannolikt ökat kriminaliteten.
Det är klart att vi måste se alla dessa sammanhang. Att göra det så enkelt som att säga att vi gör en handlingsplan så löser vi brottsligheten fungerar inte i verkligheten. Så fungerar inte världen, utan vi måste gå fram åtgärd för åtgärd. En av de åtgärder som Lena Olsson själv nämner är en satsning mot den grova organiserade brottsligheten. Hells Angels håller på att etableras och bli fullvärdig medlem i Luleå.
Förhindrar man dem att etablera sig där förhindrar man också mycket brottslighet, och det innebär att många slipper att bli brottsoffer. Allting hänger ihop. Jag kan i alla fall notera att det där med halvtidsfrigivning inte är någonting som Lena Olsson vill prata om.
Jag kan inte ställa några frågor till henne nu, men jag blir väldigt fundersam över hur Vänsterpartiet kan jobba tillsammans med de två andra partierna, Socialdemokraterna och Miljöpartiet, eftersom de har så helt skild politik.
Krister Hammarbergh (M):
Det kom 150 miljoner kronor i går till just den verksamheten. Därmed har vi klarat av fråga två. Jag blir lite bekymrad över att vi i riksdagens kammare ska göra omfördelningar mellan två län. Jag tror inte att norrbottningarna blir särskilt imponerade över K G Abramssons önskan att omfördela resurser från det ena glesa länet till det andra.
Med den nuvarande regeringens politik blir det mer polisresurser i både Västerbotten och Norrbotten. Det är möjligt att om Socialdemokraterna hade suttit kvar vid makten skulle K G Abramsson gjort allt han kunnat för att plocka bort poliser från Norrbotten och placera dem i Västerbotten, men det tycker jag hade varit en felaktig politik. När det gäller polisutbildningen var det som sades som att koka soppa på en spik.
Det är helt riktigt att den förra regeringen tillsatte en utredare, men vi tyckte att utredningsuppdraget - inte resultatet av det - var för tunt och för snävt. Det handlade bara om hur man skulle göra om polisutbildningen till en högskoleutbildning. Det sades ingenting om kraven på framtidens poliser. Det sades ingenting om innehållet, för det hade utredaren inte fått i uppdrag att titta på. Vi vill göra saker ordentligt.
Därför fick Anders Danielsson det utvidgade uppdraget. De flesta är positiva till det. Vi är många som är positiva. Förslagen kommer, men det hela ska göras på ett ordentligt, inte på ett slarvigt, sätt.
Krister Hammarbergh (M):
Karl Gustav Abramsson är tvungen att tala om vad andra tycker, för han har tydligen inga egna uppfattningar. Vad vill Socialdemokraterna? Nej, Moderaterna är inte tveksamma. Men vi tyckte precis som de andra allianspartierna att det fanns anledning att vända på några fler stenar för att göra en bra polisutbildning. Sedan kan man stå och försöka ge sken av att det är på annat sätt. Men raljera inte över seriositeten i det vi vill göra på ett bra och vettigt sätt!
Det är härskarteknik. Vad gjorde den förra regeringen för polisutbildningen, om ni ska vara självkritiska? Jo, ni stängde polisutbildningen. Därför fick vi kris under ett antal år. Jag vet inte om Karl Gustav Abramsson är medveten om att den här regeringen på kort tid ökade antalet utbildningsplatser i polisskolan dramatiskt för att vi skulle kunna nå målet 20 000. Nu har vi gått ned på normala tal igen. Men det är inte den förra regeringen som har åstadkommit det.
Försök inte ge sken av att ni driver en annan politik än den ni verkligen driver! Du är fortfarande skyldig 283 miljoner kronor. Så mycket ligger du back jämfört med regeringen när det gäller anslagen till polisen. Allt annat tal är oseriöst.
Krister Hammarbergh (M):
Det här är ingen ekonomisk-politisk debatt, men jag måste ändå konstatera att jag tror att en chockhöjning av skatterna i det här ekonomiska läget skulle få absolut förödande konsekvenser. Det gäller självklart att ha en klok ekonomisk politik. Men man kan inte sticka under stol med att det är en svår situation för statliga myndigheter. Varenda krona måste granskas innan det kommer anslagsökningar. Sedan ser vi olika behov.
Men vi har inte som ambition att sänka polisanslaget kraftigt, minska antalet poliser och samtidigt chockhöja skatterna. Det är det budskap som Lena Olsson för fram. Vi vill behålla de skattenivåer som finns nu och se till att vi får fler poliser som anställs. Får jag påminna Lena Olsson om en sak?
När ni satt tillsammans med Socialdemokraterna lät ni de riktigt förmögna personerna i landet få välja om de ville betala förmögenhetsskatt eller inte. Jag vet inte om ni tyckte att det var rättfärdigt. Jag har inget annat svar än justitieministern när det gäller när polisutbildningen kommer i kraft. Jag anser att det svaret duger väl.
Krister Hammarbergh (M):
Man kan ställa frågor om det mesta i en replik. Det verkar som att konfliktytorna är väldigt små när man är tvungen att ställa mig till svars för att man inte kommer ihåg svaret på en muntlig eller skriftlig fråga som man har ställt till Beatrice Ask. Jag är tydligen skyldig att leverera det svar som Lena Olsson själv inte kommer ihåg. Hösten 2010, är i varje fall svaret. Det är viktigt att man är ärlig i politiken, Lena Olsson. Jag tror att man måste jobba på flera ledder. Det kommer att behövas ökade resurser.
Jag kan inte stå och lova kronor i den här svåra situationen. Det kan ingen. Men vi kan vara klara och tydliga och ge ett ärligt besked. Vi vill åt det här hållet. Vi ska ha 20 000 poliser och har ambitioner att höja anslaget. Men exakt med hur mycket och när är svårt att veta i den här konjunktursituationen. Det vet Lena Olsson.
Vad hon också vet är att hon själv har föreslagit kraftiga reduceringar av polisen: 250 miljoner för innevarande år, 570 miljoner för föregående år och 155 miljoner för året dessförinnan, alltså totalt nästan 1 miljard kronor. Det är klädsamt att inte kritisera en motståndare för att denne gör någonting som är tvärtemot det man själv vill göra. Det blir väldigt konstigt.
Krister Hammarbergh (M):
Det är helt riktigt att Helén Pettersson inte satt i den här kammaren förra mandatperioden. Låt mig säga så här: Vad trevligt att äntligen ha fått en intresserad sosse! Det har vi inte upplevt förut. För mig och för norrbottningarna är nu det viktiga att vi kan återinföra länsjaktkortet. Det är fullt möjligt.
Jag vet att ministern inte kan styra landshövdingen, men jag hoppas att vi är många som kan prata med landshövdingen, för det är fullt möjligt att införa länsjaktkort, och jag tycker att man ska göra det nu. Det andra viktiga är belastningen. Där har Helén Pettersson helt rätt, men de förhållanden hon skildrar rådde när vi fortfarande hade kvar 3 § rennäringsförordningen.
De förhållandena har inte rått de två senaste åren, dock kanske av andra skäl. Men det är ingen som försvarar de excesser som faktiskt drevs ett tag. Jag tycker också att det är viktigt att Jordbruksverket tillsammans med de andra som har fått uppdraget också tittar på möjligheten och ser om det går att göra en upplåtelse utifrån erfarenheter från jakt och kunskaper om förhållanden i markerna eller om man alternativt kan ha en jaktguide som gäller alla.
Jag måste fråga Helén Pettersson en sak: Vill du återinföra en regel som ger alla bosatta i Sverige samma rätt till småviltsjakten i norr, eller vill du ta regionala hänsyn? Jag vill ta regionala hänsyn - en jakt för dem som är bosatta i området. Jag vill fråga henne en sak till. Hon vet mycket väl att det är länsstyrelserna som fattar besluten.
Vill du ta bort den rätten från länsstyrelserna och centralisera beslutsordningen, så att det hela hamnar hos Jordbruksverket eller någon annanstans?
Krister Hammarbergh (M):
Det är naturligtvis viktigt att vi ständigt upprätthåller svenska språkets ställning när vi är ute i Europa och när vi pratar med andra. Då är det väl lite grann av "bikteri" när tre ledamöter från EU-nämnden är uppe i debatten. Samtidigt måste vi vara praktiska. Det är klart att det är oppositionens roll att ägna sig åt felsökeri.
Men ibland passerar det gränsen. När debattåhörarna får höra att det hänvisas till ett dokument som inte är översatt har det kanske passerat gränsen. Vi hade stora bekymmer under det franska ordförandeskapet. Dokumenten kom uteslutande på franska och inte på engelska, och det tog tid att få översättningar. Detta är hela tiden en avvägning.
Hur snabbt vill vi få den information vi vill ha innan översättningen är klar? Det är självklart att dokumenten så långt som möjligt bör vara översatta till svenska. Samtidigt vill jag som ledamot av nämnden ha möjlighet att hinna läsa in mig på saker. Då är jag kanske ibland tvungen att även ta till mig engelska dokument. Det är precis samma avvägning som vi måste göra ibland när vi åker utomlands och för en diskussion och en debatt.
Vi har nog alla varit med om situationen att vi låter någon kamrat lyssna på översättningen från svenska till engelska. Sedan simultantolkas det vidare till något annat språk. Ibland upplever man tyvärr situationen att det man sade inte var det som kom ut i andra ändan. Det är klart att man i de situationerna frestas att ta till ett annat språk, så att man inte missförstås.
Det är hela tiden en avvägning, och det är självklart att det ska vara vettiga och bra översättningar - inget Googleprogram och inga genvägar. Men i det stora hela tycker nog jag att det fungerar något bättre än vad som har redovisats av de två tidigare ledamöterna, vilket nu inte innebär att vi inte ska vara på alerten om det är onödigt sent.
Krister Hammarbergh (M):
Återigen är vi nog alla tämligen överens om huvudfrågan att upprätthålla svenska språkets ställning och att dokument ska levereras så fort det är möjligt. Sedan kan det missas en och annan gång. Det är också svårt att hålla en minister ansvarig för att inte en översättning har skett inom en viss stipulerad tidsram.
Jag är lite orolig över att medborgare som lyssnar på den här debatten får en konstig bild av riksdagen om vi diskuterar om översättningen av ett papper har skett i tid eller inte. Jag tror att vi kan ägna oss åt väsentligare saker, även om grundfrågan är väsentlig. Vi är ett folk med osedvanligt goda engelskakunskaper. Jag vill inte heller att medborgarna ska uppfatta det som att riksdagen skulle vara ett av de ställen som är ett undantag från svenska folket i övrigt.
Det är självklart inte så att man ska behöva ha några språktester för att ikläda sig offentliga uppdrag. Samtidigt bör det finnas ett intresse från ledamöter att kunna kommunicera även i internationella sammanhang. Där håller riksdagen både språkutbildningar på hemmaplan och väl omskrivna intensivkurser i engelska och andra språk.
Krister Hammarbergh (M):
Jag tänkte ställa några frågor. Jag ska ta dem i tur och ordning så att Mattias Jonsson får en möjlighet att svara. Först vill jag fråga om du anser att Domstolsverket har behandlat sitt ärende färdigt och att det finns en slutprodukt. Det vill jag att du svarar på. Vi ska ju prata om saker som de är.
Sedan tänkte jag också tacka för den beskrivning som du gjorde av Socialdemokraterna och historiken kring nedläggningen av domstolar. Den var väldigt belysande. Vi känner väl till den. Jag ska också påminna om, och det kanske du inte känner till, att precis just när vi tog över regeringsmakten och Beatrice Ask vandrade in som justitieminister och efterträdde Thomas Bodström så tog hon tag i en hel del färdiga utredningar.
Det innebär bland annat att de opolitiska tjänstemännen gjorde en liten rundtur i Norrland, och det innebar att Haparanda tingsrätt inte lades ned, vilket hade föreslagits. Historiebeskrivningen var alltså delvis rätt vad gäller Socialdemokraterna men haltade lite grann i beskrivningen av oss.
Jag skulle nu vilja fråga, förutom den första frågan om du anser att det här är färdigbehandlat, om du tycker att vi ska ha självständiga myndigheter som ska kunna arbeta på utan att statsråd eller någon annan ska gå in i deras ärendehantering. Det var två frågor.
Så har jag en tredje fråga, och det är vad du anser om konstitutionsutskottets uttalande om hur man ska använda sig av utskottsinitiativ. Man har ju sagt att man ska vara varsam och att man ska eftersträva politisk enighet. Anser du att konstitutionsutskottet genom alla dessa år har haft fel? Anser du att vi ska införa en nyordning? Jag har kvar en fråga till nästa replikomgång.