Carl Bildt (M):
Jag börjar med - någon rättvisa får det vara i världen - Kalle Larsson som sade att han var förvånad över mitt svar. Det tror jag inte alls att han är. Han är ingen duvunge i politiken heller, så han vet precis att han har frågat om det som jag inte ens kan svara på. Statsråd ska icke överpröva svenska myndigheters lagtillämpning. Är han förvånad över att jag inte gick i den relativt enkla fällan tror jag att han tror att jag är en något större politisk amatör än vad jag faktiskt är.
Det är rätt självklart att det här är en lagprövningsfråga när det gäller de exakta definitionerna i migrationslagen, och det är rätt självklart att ett statsråd icke i kammaren ger sig in i att överpröva det. Det är en relativt elementär historia. Så förvåningen var väl mer en retorisk effekt än någon återspegling av någonting annat. Däremot har vi inga svårigheter att här diskutera vare sig situationen i Afghanistan eller situationen i Irak.
Ibland sker det också med tillämpning av ord som inte har någon större folkrättslig relevans. Jag tror att Kalle Larsson retoriskt frågade: Pågår det inte krig i Afghanistan, eller pågår det inte krig i Irak? Nej, om vi ska hålla oss till de folkrättsliga beteckningarna gör det inte det. Men det uppfattas ju som lätt irrelevant att hålla på med just den typen av spetsfundigheter vad gäller lagprövning som du vill att vi ska ge oss in i, och det ska vi inte.
I folkrättslig mening pågår det inte krig i Irak. I folkrättslig mening pågår det inte krig i Afghanistan. Sedan är utmaningarna betydande. Gunnar Andrén illustrerade det. Visst skulle vi önska att vi hade kommit fram till en situation i Afghanistan där vi hade en fungerande rättsstat och en fungerande rättsordning. Vi vet alla att så inte är fallet. Delar av landet kontrolleras av talibanerna. Delar av landet är så pass osäkra att man inte riktigt vet vem som kontrollerar dem.
Och i delar av landet som i formell mening kontrolleras av Karzairegimen i Kabul kan det vara olika lokala krigsherrar av olika dignitet, kulör och kaliber som kontrollerar rättstillämpningen.
Vad vi är engagerade i, det internationella samfundet och Sverige som en del av detta, från Svenska Afghanistankommittén till svenska soldater, män och kvinnor, pojkar och flickor i uniform, är att försöka bygga en fungerande stat i Afghanistan som innehåller en fungerande rättsordning, som slutar strida, bygger demokrati och skapar förutsättningar för en rättsordning. Det är självfallet samma sak i Irak, som vi diskuterade alldeles nyligen.
Där är det svenska engagemanget avsevärt mycket mindre. Men jag hoppas - och den tidigare debatten gav uttryck för detta - att det icke är mindre viktigt för att försöka åstadkomma detta. Det handlar om att bilägga stridigheter, om att bygga en rättsstat och om att förhoppningsvis bygga en demokrati, även om jag är medveten om att jag använder relativt ambitiösa begrepp. Sedan har vi också att hantera och hjälpa människor i nöd.
Det är en flyktingpolitik som ska tillämpas enligt de lagar som denna kammare har beslutat om och som ska tillämpas på det sätt som denna kammare har beslutat om av oberoende myndigheter. Men även där måste vi självfallet följa och värdera utvecklingen på olika sätt. Jag nämnde i den tidigare interpellationsdebatten att vi i går hade en överläggning med den irakiske utrikesministern Zebari. Där kom vi också att diskutera dessa frågor.
Den förbättring som har skett av säkerhetsläget i Irak under de senaste månaderna är mycket tydlig. Sedan kan man alltid diskutera hur pass uthållig den är; det vet vi inte. Men den har lett till att netto 46 000 människor under den senaste månaden har återflyttat till Irak. Det är sådant som betyder någonting, hur människor faktiskt flyttar fram och tillbaka.
Det handlar om faktiska förhållanden och vad man faktiskt kan göra, inte om att föra strider om Migrationsöverdomstolens tolkningar av svensk utlänningslagstiftning.