Hans Olsson (S):
Jag tänker använda en del av min talartid till att tala om Ingemar Svensson i Stenkullen. Men först ska jag säga några ord om skrotbranschen. Det är så att Skatteverket redan 2007 bad regeringen att göra någonting åt fusket inom skrotbranschen.
Man bedömde att ungefär 500 miljoner kronor försvann i skrotbranschen på grund av fusk, speciellt med momsredovisningen. Man sade också att detta skulle rättas till med omvänd skattskyldighet, precis som gäller i byggbranschen.
År 2012 svarade finansministern på en skriftlig fråga: Ärendet bereds i Finansdepartementet. I fem år har man alltså berett ett ärende där man inte behöver uppfinna hjulet på nytt. I princip behöver man bara genomföra det som redan finns i byggbranschen.
Under tiden försvinner varje år rejält med pengar. Man kan fråga sig hur många de företag är som försöker leva efter de regler som vi satt upp men som blir utkonkurrerade. Det här duger inte! Det är bedrövligt. Det får inte ta fem år att lösa en sådan här fråga när branschen vill ha en ändring. Därför, herr talman, yrkar jag bifall till reservation 4. Det var skrotbranschen.
Nu tänker jag övergå till att lite grann tala om den ideella sektorn. Jag börjar med Ingemar Svensson i Stenkullen. I Stenkullen, som ligger mellan Göteborg och Alingsås, finns det ett fotbollslag som heter Stenkullen GOIK. Vi som älskar division 4- och division 5-fotboll vet att det nu börjar dra ihop sig till att gå ut och titta på matcher.
I helgen var första matchen i år som jag såg. Vi fick stryk med 8-0 - men ändå. När Ingemar Svensson står och tittar på den fotboll som snart - utgår jag från - även i Stenkullen drar i gång vet han att hans pappa var med om att någon gång på 20-talet starta fotbollsklubben.
Han vet också att pappan spelade i klubben och gjorde många mål på 50- och 60-talen. Dessutom vet han att hans son spelat där.
När Ingemar Svensson nu i vår går ut och tittar på matcher tittar han på sina barnbarn som spelar i samma fotbollsklubb - den fotbollsklubb som liksom så många andra fotbollsklubbar byggts och leds vidare av ideella krafter. Det är detta som är styrkan och det som är det fantastiska. Men här har vi i Sverige ett problem som vi faktiskt gemensamt närmat oss.
EU-kommissionen tycker nämligen att vi ska införa mervärdesskattesystemet i den ideella sektorn. Vi ska alltså införa det system som vi i Sverige i mitten av 80-talet tog bort för att underlätta för den ideella sektorn - det system som företagarna tycker är absolut krångligast när det gäller att peka ut en enskild detalj i regelverket.
Detta system ska vi alltså införa! Men de människor som driver den ideella sektorn vill vara tillsammans med sina barn. De vill kicka boll och de vill sälja varmkorv. Men de vill inte hålla på med momsregler. Det här är viktigt. Vi har varit överens om att driva frågan. Vi har träffat kommissionären, och vi har framfört våra synpunkter. Här hemma har vi varit överens.
Finansministern har sagt att han vill driva frågan ända in i kaklet. Vi har samma uppfattning. Lite grann känns det dock som att vi varit i underläge. Själv var jag lite besviken när det var svårt att försöka övertyga och få kommissionären att förstå vad vi menar.
Vidare har vi jobbat med en grönbok, för kommissionen vill införa ett nytt mervärdesskattedirektiv. Jag tror att det var tusen remissvar från Sverige där det pekades just på detta, men det ignorerades. Den första signalen vi fick var att det i det nya mervärdesskattedirektivet inte kommer att tas hänsyn till den ideella sektorn.
Detta var inte speciellt roligt. Men plötsligt händer det - som det heter. Om vi i Sverige fortfarande vill vara överens om att tillsammans driva frågan ända in i kaklet finns här plötsligt en öppning. Om vi ska ha ett nytt mervärdesskattedirektiv måste nämligen alla 27 EU-länder säga ja - eller hur?
Därmed har vi med ens en möjlighet. Om jag förstått detta rätt pågår nu ett arbete i kommissionen med att ta fram ett förslag som det sedan ska förhandlas om.
Då är det kanske inte så dumt att innan kommissionen målat in sig för mycket i sitt hörn sända signalen att om undantag för Sverige och den ideella sektorn inte kommer till stånd kommer vi som land att säga nej till det nya mervärdesskattedirektivet.
Om vi vill fortsätta att tillsammans driva frågan ända in i kaklet har vi nu alltså en chans. Vi brukar inte köra med sådana här saker, men jag tror att det här kan vara en bra lösning.
Därför, herr talman, känner jag mig för första gången i sammanhanget lite komfortabel - om vi nu kan bli överens om detta. Ifall vi agerar och håller ihop som vi hela tiden gjort är det vi som nu gentemot kommissionen har ett läge.
Mitt förslag är att vi hjälps åt på alla håll och kanter och ser till att till EU-kommissionen sända signalen: Inget nytt EU-direktiv när det gäller mervärdesskatten om inte detta med den ideella sektorn blir löst. Jag hoppas och tror att det inte är något problem eftersom vi hittills varit överens om det hela. Herr talman!
Jag hoppas att Ingemar Svensson i Stenkullen och alla andra runt om i landet kan fortsätta att jobba och bidra till den ideella sektorn som betyder så mycket och då utan att behöva hålla på med momsreglerna.