Lars Gustafsson (KD):
Nu har vi hållit på i ungefär två timmar och pratat om vad som är normalt och vad som är reguljärt. Ingen har talat om vad som är onormalt. Det kan man fundera på. Vad är ett onormalt arbete? Det kanske är att stå här i riksdagens talarstol. Inför debatten om detta betänkande som handlar om en återgång till begreppet "normalt förekommande arbete på arbetsmarknaden" från nuvarande definition "förvärvsarbete på den reguljära arbetsmarknaden" valde jag att slå upp Svenska Akademiens ordlista för att se hur man definierar begreppen "normal" och "reguljär".
Begreppen är enligt ordlistan synonymer, och någon skillnad finns sakligt sett inte. Ordlistans gemensamma nämnare för båda begreppen är "regelbunden", "regelmässig" och "vanlig". Semantiskt är detta alltså praktiskt sett ett betänkande om ord.
Därför var det också rimligt när frågan väcktes i riksdagen att regeringen beslöt att efterhöra hos den berörda myndigheten, Försäkringskassan, som borde känna till det här och som har hanterat båda begreppen hur man tolkar de olika orden och begreppen och vilket utfall som de olika begreppen i lagstiftningen har haft för relaterade fall. Då kan man, efter den debatt som varit de senaste timmarna, ställa sig frågan vad det är för få exempel på normalt förekommande arbete 2012 som inte finns på den reguljära arbetsmarknaden.
Jag kan inte tänka mig att det finns någon större skillnad, mer än att man öppnar upp för möjligheten att personer kan söka sig utanför det arbete de tidigare har varit aktiva inom. Så har jag uppfattat det, så det är en positiv vidgning av begreppet. Men jag tillhör inte Akademien. De begriper inte heller skillnaden, så det kan jag vara glad för. Herr talman!
Inte oväntat kom Försäkringskassan också fram till att det är mycket tveksamt vilket utfall i praktiken som övergången från begreppet "förvärvsarbete på den reguljära arbetsmarknaden" fått jämfört med tidigare definition, för det finns inga prejudicerande domar ännu. I stället för en återgång till tidigare definition vill Försäkringskassan, som ju normalt sett borde åberopas, införa en ny definition som är bättre anpassad till de bedömningar som ska göras så att dessa blir mera rättssäkra.
Då föreslår man ett nytt begrepp som plockar bort ordet "arbetsmarknad", därför att man såg i sin hantering att det skulle vara bättre. Kristdemokraterna tillsatte efter senaste valet en arbetsgrupp med uppdrag att se över utfallet av de nya sjukförsäkringsreglerna och lämna förslag till eventuella förändringar. Tillsammans med vår ordinarie ledamot i socialförsäkringsutskottet, Emma Henriksson, tilldelades jag uppdraget.
Vi lämnade också en rapport som heter En sjukförsäkring att lita på där vi påtalar att definitionen av arbetsförmåga behöver utvecklas och att detta måste ske i samverkan med Arbetsförmedlingen för att undvika att myndigheternas bedömning av arbetsförmåga gör att enskilda hamnar mellan stolarna, för grundproblemet är just detta. Den tidigare socialdemokratiska regeringen har brottats med problemet vad arbetsförmåga är.
Anna Hedborg har också gjort en vidare utredning efter den första sjukförsäkringsutredningen om begreppet arbetsförmåga och lagt fram en del förslag, för hon har i den utredningen påtalat att problematiken oftast sitter där. Vem är arbetsförmågebedömd för vad och hur kan olika personer utifrån sin egen förmåga kopplas till ett arbete på den normala eller reguljära arbetsmarknaden?
Det är det som är huvudpoängen, och det borde vara det som utskottet är intresserat av, för det är det som man har brottats med i tio år nu. Därför ser vi dagens betänkande mer som en markering från en oppositionsmajoritet än som ett viktigt steg i att lösa definitionsfrågan om arbetsförmåga. Herr talman! Som en följd av det jag nu har anfört anser jag det vara viktigt att få fram en hållbar definition av arbetsförmågebegreppet som kan läggas fram för riksdagen.
För dem som berörs är semantiska övningar på parlamentarisk nivå föga konstruktiva. Därför är det viktigt att Försäkringskassans uppdrag att presentera en ny, användbar definition av bedömning av arbetsförmåga och arbetsmarknadsbegreppet fortsätter i samverkan med Arbetsförmedlingen.
Efter denna debatt är det också min förväntan att vi när ett nytt förslag presenteras för riksdagen slipper se fler semantiska övningar i denna kammare. Med detta yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet.