KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anders Ygeman (S):
Jag delar Pål Jonsons uppfattning att det behöver göras mer för att man ska komma till rätta med stöldligorna på landsbygden. Men jag ska ändå nämna två saker som har varit effektiva. Den första är att polisen numera är en organisation - att vi inte har 21 småpåvedömen - så att vi kan följa den här brottsligheten. Den rör sig snabbt mellan orterna och mellan länen. Därför är det viktigt att man kan utreda brotten i ett sammanhang och lagföra individer.
Den andra är det legitimationskrav på färjor som regeringen införde den 12 november förrförra året, vilket tillsammans med id- och gränskontroll har gjort att inbrottsbrottsligheten i södra Sverige har gått ned med 20 procent. Man kan fundera över hur vi ska kunna stärka kontrollen över vilka som kommer till Sverige och lämnar Sverige på motsvarande sätt vid andra gränsövergångar.
Tullen kommer att inleda ett försök med kameror och automtisk nummerplåtsavkänning så att vi kan få motsvarande kontroll på de fordon som passerar den norsk-svenska gränsen och den svensk-danska gränsen samt vid färjeövergångar. Det tror jag kommer att vara ett viktigt verktyg. Sedan har vi när det gäller punktskattebrotten och spritbussarna gett ett speciellt uppdrag till polisen och Skatteverket, som har varit väldigt framgångsrikt.
Det handlar om bra lagföring men också om förslag på lagändringar och sanktioner så att vi lättare ska kunna slå ut spritbussarna. Vi har ett gemensamt myndighetsarbete mot organiserad brottslighet som också har varit framgångsrikt. När det gäller bränslestölder på landsbygden tror jag att vi måste göra det lättare att använda kameraövervakning av den typen av bränsle, för det kommer inte att kunna vara en polis i varje buske ute i skogen som bevakar bränsledepåer eller bränsledunkar.
Där är kameran ett bättre verktyg. Jag tror liksom Pål Jonson att vi behöver en bättre utförselkontroll och en bättre koll på gps-trackers. Jag vill inte stänga dörren för att tillföra det till polisen. Men jag vill understryka att det är finansminister Magdalena Anderssons ansvarsområde i regeringen. Vill man diskutera om tullen ska ha rätt till utförselkontroll måste man ställa en interpellation till finansministern.
Anders Ygeman (S):
Pål Jonson ställde två frågor. Den första gällde varför det har tagit så lång tid och vad man kan lära av detta. Det är väldigt enkelt - den tidigare regeringen, där moderater styrde Justitiedepartementet, valde att inte prioritera den här frågan. Inget arbete hade gjorts när vi tog över, och därför tog det så här lång tid innan vi kunde få en proposition på plats. Vilka lärdomar man kan dra av detta ska vi kanske låta vara osagt. Den andra frågan gällde samgruppering. Jag har absolut ingenting emot detta.
Möjligtvis kan samgruppering ta bort en liten del av vinsterna i samarbetet - huvudpoängen med att samarbeta är ju möjligheten att kunna stötta den andra där den är som svagast och där man själv är som starkast. Men om det finns operativa och polistaktiska skäl för samgruppering har jag inget emot att man samgrupperar. Det är polisen som ska bestämma detta utifrån den operativa verksamheten. Pål Jonson tar också upp frågan om fler poliser. Jag delar hans uppfattning. Vi måste ha fler poliser än vad vi har nu, och vi måste öka resurserna.
Vi ska samtidigt komma ihåg att vi har fler polisanställda än någonsin och att vi satsar mer pengar på polisen än vad vi någonsin har gjort. Den viktigaste frågan kommer inte att vara de tillkommande procenten utan hur vi kan få ut mer av de resurser som vi redan satsar på polisen. Regeringen har tagit ett Prümrådsbeslut, vilket vi redan har varit inne på. Jag har personligen varit i Norge och invigt sammankopplingen av det svenska Rakelsystemet med norska Nødnet så att vi nu kan kommunicera gemensamt med ett radiosystem.
Vi planerar att göra motsvarande sammankoppling med den finska sidan så att man även vid den finska gränsen kan kommunicera med ett gemensamt radiosystem. Vi går vidare efter Prümrådsbeslutet och förhandlar om ett fördjupat samarbete, där man kan göra ytterligare saker. Allt detta görs för att stärka den nordiska dimensionen och den gränsöverskridande dimensionen i polisarbetet.
Målet är att vi bättre ska utnyttja de svenska, norska och finska polisiära resurserna gemensamt och bli starkare tillsammans. Där tror jag att jag och Pål Jonson är helt överens.
Anders Ygeman (S):
Jag kan konstatera att jag och Pål Jonson i stort delar verklighetsbeskrivning och syn på vad som behöver göras. Jag vill dock påminna om att Moderaterna under det senaste året har haft tre olika uppfattningar om hur många poliser som behövs. Ni började för ett år sedan med 20 000 poliser, sedan blev det 22 000 och nu är budet 25 000 poliser. Frågan är om så mycket har förändrats under detta år att det motiverar den här lilla auktionen. I grunden är vi dock överens.
Vi behöver fler poliser, och vi behöver skjuta till mer resurser till polisen, vilket vi också ska göra. Beträffande rekrytering till polisen tror jag att det handlar om arbetsmiljö, arbetsvillkor och ledarskap inom polisen. Polisen har en resa att göra när det gäller förmågan att motivera medarbetare med bra arbetsmiljö, bra arbetsvillkor och ett bra ledarskap. Förr i tiden kanske man var polis från 20årsåldern tills man gick i pension.
Nu är arbetslivet betydligt rörligare, vilket också påverkar polisen. Det måste bli lättare att gå in i och ut ur polisyrket. Jag vill avslutningsvis säga att jag tror att Pål Jonson är någonting viktigt på spåren när han säger att vi för att kunna rekrytera poliser i glesbygden måste ha en bra distansutbildning, som gör att man kan bo kvar hemma under delar av utbildningen.
Vi måste också kunna garantera dem vi rekryterar på landsbygden att de kommer hyfsat nära sin bostadsort när de väl ska tjänstgöra så att man inte går på distansutbildning i Värmland och sedan får Piteå eller Ystad som tjänstgöringsort. Då kommer vi inte att klara att rekrytera tillräckligt många poliser, och vi riskerar att de poliser som vi rekryterar hoppar av. Vi har alltså saker att ta tag i vad gäller hur svensk polis fungerar, men jag uppfattar det ändå som att jag och Pål Jonson har samma uppfattning även i de frågorna.
Anders Ygeman (S):
Min ödmjukhet förbjuder mig att fråga om det finns icke subversiv kriminell verksamhet. Det kan vi dock utveckla någon annan gång. Jeff Ahl har frågat mig vad jag och regeringen avser att vidta för åtgärder för att återställa ordningen i utsatta områden. Att det finns problem i vissa bostadsområden är inte en ny fråga för regeringen, och en rad åtgärder har vidtagits för att förbättra situationen i dessa områden. Förra året presenterade regeringen ett långsiktigt reformprogram för att minska segregationen i landet.
Utsatta bostadsområden ska lyftas genom fler arbetstillfällen, bättre skola, minskad bostadssegregation och ökat stöd till civilsamhället. Vi satsar också på åtgärder inom mitt ansvarsområde - att bekämpa brottsligheten och öka tryggheten. Regeringen ser över straffen för attacker mot blåljuspersonal och utreder hur snabbare lagföring kan åstadkommas genom exempelvis jourdomstolar.
Myndigheter som arbetar mot organiserad brottslighet har fått utökade möjligheter att utbyta information, och tolv myndigheter har fått i uppdrag att ytterligare utveckla sitt gemensamma arbete mot organiserad brottslighet med ett särskilt fokus på utsatta områden. Regeringens insatser mot organiserad brottslighet har hittills resulterat i att ett trettiotal bestämmelser har ändrats. Bland annat har försök, förberedelse och stämpling till grovt och synnerligen grovt vapenbrott kriminaliserats.
Ledare för kriminella nätverk kan nu ställas inför rätta för att de inte har förhindrat allvarliga brott som de har kännedom om, och möjligheten att förverka brottsvinster har utökats. Det har redan nu skett en resursförstärkning i de lokalpolisområden som behöver det bäst. Enligt Polismyndighetens årsredovisning har samtliga nio lokalpolisområden med särskilt utsatta områden en förstärkt polisresurs jämfört med 2015.
Regeringen har alltså genomfört en rad åtgärder för att skapa goda levnadsvillkor och ett tryggare samhälle för alla, oavsett var man bor. Det här arbetet fortsätter med oförminskad intensitet.
Anders Ygeman (S):
För det första är jag inrikesminister och inte utrikesminister. Det kan vara bra att förtydliga detta i protokollet. För det andra har jag inte uttryckt mig på det sätt som Jeff Ahl ger uttryck för när det gäller händelsen han tar upp. Det är helt falskt. För det tredje har vi en enkel ordning i Sverige och i egentligen alla andra rättsstater: Polis upprätthåller ordningen i fredstid, och militär upprätthåller ordningen i höjd beredskap eller krigstillstånd.
Regeringen har ingen anledning att ändra på den ordningen, och jag tror inte att någon annan rättsstat i världen heller har det. I motsats till Jeff Ahls pojkrumsfantasier om att sätta in militär har regeringen vidtagit konkreta åtgärder. Det finns nu 300 fler poliser i de utsatta områdena än för bara ett år sedan.
Vi satsar mer pengar på polisen än någonsin tidigare, och det finns fler polisanställda än någonsin tidigare. Hade Jeff Ahl lämnat nätets mer ljusskygga delar och rest runt i de bostadsområden han talar om hade han också kunnat se att det har skett en positiv förändring i flera av dem.
Förändringen har dock inte skett på grund av att man har skickat in stridsvagnar eller specialförband utan på grund av att polis har varit närvarande i området. Kriminella har gripits och lagförts. Människor har också satts i arbete och utbildning - någonting som sannolikt hade varit omöjligt om Sverigedemokraternas ekonomiska politik varit rådande. Ni har ju betydande skattesänkningar för de rika som alternativ, Jeff Ahl.
Anders Ygeman (S):
Jeff Ahl oroar sig över mitt språkbruk. Kanske borde Jeff Ahl fundera lite över sitt eget språkbruk. Jeff Ahl oroar sig över min verklighetsbild och verklighetsbeskrivning. Kanske borde Jeff Ahl oroa sig lite över sin egen verklighetsbild och sin egen verklighetsbeskrivning.
Kanske är påstådda samtal med polismän en lite sämre grund att stå på än fakta. Jag tror att Jeff Ahl skulle göra alla en tjänst om han höll sig till fakta och saker som går att verifiera i stället för till sin egen hörsägen.
Vi kan konstatera att medan Jeff Ahl säger att allting har blivit värre - som han ju själv sa - minskar det dödliga våldet i samhället. Misshandel i samhället minskar. Men det är Jeff Ahl inte intresserad av att berätta om, för han är fokuserad på något helt annat.
Om Jeff Ahl hade läst Dagens Nyheters redovisning av utvecklingen i socialt utsatta områden skulle han ha sett att utvecklingen i många fall har vänt. Om Jeff Ahl hade besökt Biskopsgården, där polisen gör storartade insatser och där poliserna har blivit fler, hade han sett samma sak. Han hade sett kriminella som hamnar bakom lås och bom. Han hade sett medborgare som tar ansvar.
Tänk om Jeff Ahl hade varit i Hammarkullen när polisen gjorde tillslag i källarförråden och ledde ut kriminella och de boende i Hammarkullen applåderade på balkongerna. Vilken slutsats hade Jeff Ahl dragit av det?
Om Jeff Ahl åtminstone hade lyckats läsa en tidningsartikel om de händelser i Rinkeby som han gör till hela grunden för sin interpellation hade han sett att det var just ett gripande som var upptakten till kravallerna, som jag tror att vi kan kalla det, i Rinkeby.
Om han hade läst någon av dessa tidningsartiklar hade han också sett att det citat som han tillskriver mig handlade om någonting helt annat. Men det passar inte in i Jeff Ahls världsbild, för enligt Jeff Ahls världsbild är allting - allting - på väg åt fel håll, och det är någon annans fel.
Att Jeff Ahls budget skulle innebära mindre pengar till att sätta människor i arbete, mindre pengar till att sätta människor i utbildning och mindre satsningar på de utsatta områdena struntar Jeff Ahl i. Vi har stora utmaningar. Vi vidtar väldigt kraftfulla åtgärder.
Bara innevarande år satsar vi 700 miljoner extra på polisen, och vi ska ha över 10 000 fler polisanställda under de kommande åren. Vi har en politik för att möta de utmaningar som Sverige står inför. Jeff Ahl har bara rykten och svartmålning.
Anders Ygeman (S):
Om det inte hade varit så tragiskt hade det kunnat vara stor humor. Det parti vars rättspolitiska talesperson är föremål för förundersökning och misstänkt för misshandel står och ondgör sig över stämningen i landet. Det parti som har den mest kriminella riksdagsgruppen av alla partier står och oroar sig för brottslighet. Ni har lite att titta på för egen del.
Titta i er egen riksdagsgrupp! Där finns det till och med ledande företrädare som är dömda för misshandel av polis - samma polis som ni säger er vilja värna. Jeff Ahl! Jag har varit i alla - alla - de socialt utsatta områdena och träffat poliser där. Jag är uppvuxen i Hagsätra, söder om Stockholm, som inte är ett särskilt utsatt område men ändå ett utsatt område.
Det finns ingenting i Hagsätra eller i Rinkeby som går att lösa med stridsvagnar, som Jeff Ahl vill ge uttryck för. Däremot finns det utanförskap, sociala problem, arbetslöshet och en betydande brottslighet. Brottsligheten möter vi med fler poliser på gator och torg, en ny polisstation i Rinkeby och hundratals fler poliser i de socialt utsatta områdena.
Men utanförskapet möter vi genom att sätta människor i arbete, genom att sätta människor i utbildning och genom att ställa krav. Där är Sverigedemokraterna svaret skyldiga, för ert enda svar är att stänga gränserna, inte att sätta människor i arbete.
Anders Ygeman (S):
Roger Haddad har frågat mig om jag är beredd att verka för en lönesatsning på polisen, till exempel i enlighet med det förslag Liberalerna har presenterat på 4 000 kronor extra i månaden. Roger Haddad har också frågat mig vilka åtgärder jag och regeringen avser att vidta för att locka tillbaka de utbildade poliser som slutat inom myndigheten till förmån för en annan arbetsgivare utanför Polismyndigheten och Säpo. Dessutom har Roger Haddad frågat mig vilka åtgärder jag och regeringen avser att vidta för att Sverige inom fem till sju år ska kunna komma upp i 25 000 poliser.
Det är av stor vikt att Polismyndigheten är en arbetsplats dit människor söker sig och vill stanna. För att göra polisyrket än mer attraktivt arbetar Polismyndigheten, tillsammans med de fackliga organisationerna, långsiktigt med frågor rörande organisationskultur, ledarskap och medarbetarskap. Inom ramen för detta arbete diskuteras även frågor som rör karriärmöjligheter inom myndigheten.
I enlighet med principerna för den statliga arbetsgivarpolitiken och med hänsyn till de mål och ekonomiska ramar som riksdag och regering fastställer för verksamheten ska arbetsmarknadens parter fortsätta det långsiktiga arbetet med viktiga frågor kring arbetsvillkor och lönebildning, som de ansvarar för enligt den svenska arbetsmarknadsmodellen, utan inblandning av regeringen. När det gäller de poliser som valt att avsluta sin anställning hos Polismyndigheten är det en fråga främst för arbetsgivaren.
Jag vet att Polismyndigheten arbetar med att kontakta personer som slutat för att ge dem möjlighet att berätta om orsakerna till beslutet och även ge dem möjlighet att återvända till yrket. Det ser jag som en bra möjlighet för Polismyndigheten att inhämta viktig information till det fortsatta arbetet med frågorna om organisationskultur, ledarskap och medarbetarskap.
Utöver de 2 miljarder kronor i tillskott till Polismyndigheten som aviserades i budgetpropositionen för 2017 föreslår regeringen i kommande vårändringsbudget en ökning av Polismyndighetens anslag för innevarande år med 700 miljoner kronor. Därutöver ser regeringen behov av att verksamheten vid Polismyndigheten fortsätter att stärkas. Regeringen avser därför att återkomma till frågan i budgetpropositionen för 2018.
Det är bra att Socialdemokraterna och Liberalerna är överens om att Sverige behöver fler poliser.
Anders Ygeman (S):
Jag har absolut inga problem med det, Carl Schlyter. Jag tycker att Roger Haddad gav uttryck för hur pensionerade poliser i Malmö kommit tillbaka och gjort stora insatser i mordutredningar där. Det är ett lysande exempel. Jag vänder mig dock emot att kalla Roslagen för tätbefolkat. Det är faktiskt en glesbygd, även om det ligger i en storstadsregion, med många öar och långa avstånd. Men i övrigt är jag beredd att gå Carl Schlyter till mötes.
Roger Haddad frågar om lön. Jag tror att det finns poliser som är missnöjda med sina löner. Samtidigt finns det många poliser som har väldigt bra löner. Skälet till att jag vill satsa pengar på polisen och låta arbetsgivaren stå för löneförhandlingarna är att lön är ganska komplicerat. Rätt poliser ska ha rätt lön. För det tror jag att polisen är betydligt bättre skickad än politiker.
Det är lätt att prata om att höja löner. Men om vi får en politisk lönebildning kommer vi också att få politiker som vill sänka lönerna. Det finns ett antal företrädare här i riksdagen som faktiskt vill göra det. Jag tror inte på den formen av lönebildning. Roger Haddad säger att vi måste tänka på kvalitet och inte kvantitet när vi väljer poliser. Jag tror att vi måste ha både kvalitet och kvantitet. Det är en kvalitet i sig att ha många arbetskamrater och veta att man får stöd och backup i svåra situationer. Låt mig ställa två frågor tillbaka till Roger Haddad!
Är Liberalerna beredda att diskutera den högskoleutbildning som polisfacket kräver? Då får vi en kvalitetssäkrad utbildning och kan höja kvaliteten på polisutbildningen som därmed också ger högskolepoäng, vilket kan leda till att fler kan rekryteras till polisutbildningen. Min andra fråga gäller hur han ställer sig till de krav som finns från en del politiska partier i den forna alliansregeringen på att ha en väldigt kort utbildningsperiod för poliser, det som polisfacket kallar för B-poliser.
Utbildningen för att bli polis skulle vara på ett halvår eller ett år. Hur ställer sig Roger Haddad till det kravet, när han säger att vi ska prioritera kvalitet och inte kvantitet? Det skulle vara intressant att få veta det. Jag vänder mig emot bilden av att det är en flykt från polisen. Vi kan diskutera om antalet poliser som lämnar är stort eller litet. Antalet är större än tidigare inom polisen.
Men det är väsentligt lägre än på svensk arbetsmarknad i övrigt eller på den statliga arbetsmarknaden. Det är låga tal på personalomsättningen. Jag tror att det, när arbetsmarknaden utvecklas, kommer att bli naturligt att fler poliser väljer att prova andra yrken. Men jag tror också att många av dem kommer att komma tillbaka till polisen och se fördelarna med det.
Anders Ygeman (S):
Jag har svårt att följa med i Roger Haddads avslutande argumentation. Om det skulle krävas speciella budgetanslag för löneökningar och inga andra skulle få några löneökningar, då skulle det betyda att Liberalerna inte ville att sjuksköterskor, undersköterskor eller läkare skulle få några lönehöjningar. Så tror jag inte att det är. Jag tror att Liberalerna tycker att detta är hårt arbetande grupper som förtjänar en bra och hög lön.
Det är precis på samma sätt inom polisen. Lönerna ska sättas vid förhandlingar mellan arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer. Jag tycker att poliser förtjänar en bra lön för det hårda arbete som de utför. Vi ska se till att skjuta till rejäla resurser för att utveckla svensk polis under tiden framöver. Diskussionen om utbildning får föras vidare.
Jag är lyhörd för de synpunkter som Roger Haddad och övriga i Alliansen för fram. Jag kan tycka att det i sammanhanget är lite problematiskt att det endast är på två orter i Sverige där de som deltar i polisutbildning får en sorts akademiska poäng. Om man deltar i polisutbildningen på den tredje orten får man inte det. Det är en ordning som vi borde fundera på. Det borde vara en mer likvärd ordning för alla utbildningsorter.
Vi vill också utvidga Polishögskolan med två nya orter, så därför är det angeläget att få en ökad likformighet. Om det behövs mer praktiska moment eller mer praktik inom ramen för dagens utbildningstid går också att diskutera. Det är inte bara ett praktiskt yrke, utan det finns också en betydande komplexitet i andra delar av yrket. Det ingår en mycket större del av it i polisyrket, mycket mera hat och hot på nätet.
Det är angeläget att polisen också på det området kan förkovra sig i takt med tiden och utreda de brotten. Vi skulle kunna komma framåt i de politiska samtalen här, och jag vill passa på att tacka Roger Haddad och Carl Schlyter för den här interpellationsdebatten.
Anders Ygeman (S):
Allan Widman har frågat försvarsminister Peter Hultqvist när ministern och regeringen kommer att, i enlighet med riksdagens tillkännagivande, vidta åtgärder för att sjukvårds, räddnings- och polispersonal med flera får lagfästa rättigheter motsvarande det som gäller för militära veteraner. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen.
Förslaget att vidga begreppet veteran till att omfatta civil personal som på statens uppdrag genomför utlandstjänstgöring och därmed vidga omfattningen av vem som kan göra anspråk på att omfattas av stöd och omhändertagande har bemötts av kritik från flera berörda myndigheter.
Som regeringen tidigare har redovisat i budgetpropositionen för 2017 och i den årliga redovisningen för regeringens åtgärder med anledning av överlämnade riksdagsskrivelser, skrivelse 2016/17:75, gör regeringen bedömningen att det i nuläget inte finns skäl att utvidga begreppet veteran på det sätt som föreslås i Veteranutredningen. Jag följer frågan men ser inte behov att i nuläget vidta ytterligare åtgärder.
Anders Ygeman (S):
Låt det först och främst inte råda några som helst tvivel om vår uppbackning av de svenskar som gör storartade insatser utomlands, oavsett om de gör det i militär eller civil form, liksom av dem som gör stora insatser i den civila sektorn.
Något av de exempel som Allan Widman själv tog gällde ju svensk personal utomlands som inte omfattas av något anställningsavtal i statlig tjänst, och därmed omfattas de heller inte av det tillkännagivande som Allan Widman talar om. Sedan blir det lite konstigt när Allan Widman försöker fjärma sig från begreppet veteraner. Det är ju veteraner som hans interpellation handlar om.
Rubriken talar just om "civila veteraner". Det är detta som blir kärnpunkten: Är det rimligt att ha samma sak som det militära veteranbegreppet för alla andra som gör internationell tjänstgöring? Många remissinstanser har kommit fram till att svaret på den frågan är nej.
Det är bättre att de får skydd, uppbackning och ersättningar som utgår från de arbetsuppgifter de har utfört och inte utifrån det militära veteranbegreppet. Om alla från biståndsarbetare till tältuppslagare ska omfattas av veteranbegreppet finns det också en risk för att man därmed urvattnar veteranbegreppet. Jag är inte säker på att vare sig jag själv eller Allan Widman tycker att det vore en bra väg att gå.
Anders Ygeman (S):
Det blir lätt rörigt i denna diskussion och debatt. Allan Widman säger att det inte handlar om veteraner men ställer en interpellation som heter: Hjälp och stöd till civila veteraner. Det är väl ändå rimligt att tänka sig att rubriken på Allan Widmans interpellation kan ge ett visst stöd och en viss vägledning till vad interpellationen handlar om.
Han säger att det är väldigt väl avgränsat i utredningen vilka som omfattas men lämnar sedan exempel på att han menar att det borde omfattas personer som då inte skulle omfattas av utredningens förslag eller ens av ett statligt myndighetsansvar. Han angriper Socialdemokraternas veteranpolitik. Det står väl alla fritt att göra partipolitik av vilken fråga de vill.
Jag låter det vara upp till dem som lyssnar på denna debatt att avgöra om veteranpolitiken var mer framgångsrik under de åtta år som Allan Widman var ansvarig och Allan Widmans parti satt i regeringsställning än vad den har varit under de två och ett halvt år som vi har haft en rödgrön regering. Jag är i alla fall glad över att vi nu har fått en flaggdag.