Leif Pettersson (S):
Det är några talare som har belyst den allmänna utveckling i landet som vi upplever just nu. I varje fall jag upplever en iver av aldrig tidigare skådat slag att centralisera verksamhet. Under förespeglingen att det skulle bli rationellare och därmed bättre läggs det ena förslaget efter det andra fram i den riktningen. För mig framstår de flesta som dåligt underbyggda och med det gemensamma att de ingår i samma trend.
Den politik som den nuvarande moderatledda högerregeringen bedriver motverkar på intet sätt denna utveckling. I stället underlättar man och påskyndar utvecklingen. På näringslivets område är detta särskilt tydligt. Jag tror att regeringen har fel. Jag tror att de företag och myndigheter som följer trenden har fel och är alltför kortsiktiga i sina bedömningar. Vi ska ha ett bra land, ett bra Sverige.
Det ska vara ett bra land att leva i såväl i glesbygd som i storstad. Det gäller i allra högsta grad även trygghet och rättssäkerhet. När vi nu debatterar länsrätternas framtid menar jag att det finns en relevant jämförelse. För inte alltför lång tid sedan ändrade vi här i riksdagen förfarandet när det gäller överklaganden i utvisningsärenden. Det är nu ett domstolsförfarande som gäller.
För vår del i de nordligaste delarna av Sverige är det i Umeå som domstolsförhandlingarna äger rum. Där har den berörde en rättighet att närvara för att framföra sin sak. Jag känner till ett flertal fall där de berörda på grund av avstånd avstått från sin rätt att närvara.
I efterhand har det i ett antal av dessa fall blivit offentlig debatt om domstolen verkligen hade alla fakta på bordet och om den utvisningshotade verkligen fick möjlighet att framföra hela sin sak på ett relevant sätt och så vidare. I ett svar på en skriftlig fråga från mig har migrationsminister Billström svarat att domstolsförfarandet ska utvärderas. Det är bra.
Då kanske vi får en möjlighet att ändra på den ordning som gäller i dag och att närheten till de berörda i de här fallen kan bli bättre. Som jag sade i mitt tidigare inlägg är främsta argumentet mot den föreslagna sammanslagningen hotet mot rättssäkerheten. Men det finns fler förhållanden som måste tas med när frågan avgörs. Låt mig därför också helt kort få belysa två andra aspekter. Den första är personalrekryteringen.
Finns det någon som tror att det blir lättare att rekrytera personal som i sin arbetsbeskrivning har med formuleringar om att arbetsområdet utgör mer än en tredjedel av landets yta? Domstolen lägger även en del av sina förhandlingar ute i länen. Personalen som ska rekryteras ser bilden framför sig med långa bilfärder, kanske i sol men lika gärna i snörök och mörker.
Visst blir det kanske redan i dag långa bilresor i tjänsten för länsrättens personal i vår del av landet. Men att på detta sätt utöka resandet är inte försvarbart från några utgångspunkter och allra minst ur arbetsmiljösynpunkt. Den andra aspekten som jag tycker ska finnas med när frågan diskuteras är behovet av att det finns kompetens inom området förvaltningsrätt i hela landet. Förvaltningsrätt låter rätt trist.
Men i den här debatten har vi fått klart för oss, och det har vi väl haft sedan tidigare, vad de här målen egentligen handlar om. I många fall är det samhällets svagaste som berörs när de mål som domstolen handlägger tas upp. Kompetensen inom området måste vara spridd så att likhet inför lagen upprätthålls. Fru talman! Jag vill än en gång hänvisa till regeringens beslut när det gäller tingsrätterna. Låt samma bevekelsegrunder gälla denna gång. Avvisa förslaget om att slå samman länsrätterna i Norrbotten och Västerbotten.
Jag uppmanar justitieminister Ask att snarast komma med detta besked.