KBLab/rixvox huggingface dataset:
Berit Andnor (S):
Låt mig konstatera att mina frågor kvarstår. Jag tycker att det blir nästan löjligt - låt mig använda det ordet - att jag i en debatt, där jag ställer en fråga om varför statsministern överlämnar frågor som rimligtvis inte kan besvaras av någon annan än statsministern, får till svar två saker.
Det ena är att det skulle vara en ny princip som etablerats. Det andra är att Göran Persson ju inte gjorde på det sättet. Det är ett väldigt tunt svar, Fredrik Reinfeldt. Det gränsar till den berömda sandlådenivån att få den typen av svar.
Det är en brist på respekt, och jag tycker att det även andas ett lätt förlöjligande av mig som står i talarstolen och tror att det skulle kunna vara intressant och viktigt att få ta en debatt med statsministern. Det finns frågor som till exempel rör beredningen av regeringens ärenden, som berör miljontals människor i vårt land.
De har fått mycket stark kritik från många håll, inte minst från Lagrådets sida. När man då vill ställa en fråga till statsministern, som ytterst har ansvar för hur arbetet organiseras och genomförs i regeringen, så får man inte möjlighet att föra den debatten med statsministern. Jag tycker inte att det är en tillfredsställande ordning. Vidare tycker jag att resonemanget att det inte spelar någon roll vem som svarar på en fråga är befängt.
Det har naturligtvis stor betydelse. Statsministern förringar sin egen roll, och det gör mig väldigt orolig eftersom statsministern har det yttersta ansvaret och därför också måste förväntas kunna svara på frågor i riksdagen. Det handlar om vilken vikt man lägger på riksdagens arbete och den prioritering det ges. Det är vad det handlar om.
Berit Andnor (S):
Jag kan konstatera att det svar som jag har fått är en besvikelse. Det är mycket märkligt. När Cecilia Malmström sedan fortsätter att lägga ut texten blir jag ännu mer bekymrad. Det här är, tycker jag, en oerhört naiv och verklighetsfrämmande attityd. Det ordnas seminarier ute. Det ordnas aktiviteter ute. Ja, det gör det. Många gånger sker det tack vare att man har fått den här ekonomiska möjligheten att genomföra det.
Alla som har arbetat i lokalt föreningsliv vet att det många gånger är avgörande att man får det där lilla stimulansbidraget för att man ska kunna genomföra det här. Det är en total frånvaro av förslag och idéer från regeringens sida. Vi hade förlängt den här kommitténs arbete. Så har skett tidigare, och så hade skett också den här gången. Vi tycker nämligen att det är väldigt viktigt att så många som möjligt deltar i debatten.
Detta är ett sätt. Det innebär inte - jag vill understryka det - att jag på något sätt skulle ha någon annan uppfattning än Cecilia Malmström när det gäller vikten av att vi alla integrerar ett EU-perspektiv i all politisk debatt. Så gör vi, och där har vi naturligtvis ett gemensamt ansvar. Men det här är oerhört defensivt. Det är olyckligt, tycker jag, i en tid när vi vet att frågorna kring EU:s konstitutionella fördrag snart kommer upp igen.
Jag kan konstatera att Cecilia Malmström tyvärr inte tog chansen att redovisa vad det är hon vill, bara vad hon inte vill, och att Cecilia Malmström så tydligt saknar ambitioner inom det här området. Jag tycker att det är beklämmande. Det är mycket märkligt. Det räcker inte med uttalanden från statsrådet på det sätt som har skett i press och medier.
Det krävs också att man gör någonting, att man talar om hur man ska stimulera denna debatt.
Berit Andnor (S):
Ja, det är ändå lite överraskande, Mats Odell, att inte statsministern själv besvarar interpellationen eftersom den rör de myndigheter som sorterar under Statsrådsberedningen.
Mot bakgrund av tidigare besked från Mats Odell om att det är varje departement som själv bestämmer hur och om statliga chefstjänster ska annonseras ut eller inte anser jag att det hade varit på sin plats om statsministern hade besvarat de frågor som jag har ställt om myndigheterna under Statsrådsberedningen.
Jag vill också påminna oss alla om det som de borgerliga partierna gick till val på, när man skulle bryta den socialdemokratiska makthegemonin. Man ställde ut klara och tydliga vallöften om att den statliga utnämningspolitiken skulle reformeras i grunden. Mycket stora reformer utlovades. Det togs fram en särskild rapport.
Den skulle ligga till grund för reformerna. Kravprofiler skulle upprättas. Det är i och för sig inget nytt, det har gjorts tidigare - men ändå. Annonsering skulle genomföras när det gäller alla chefstjänster. Intressenter - vilka nu de skulle vara - skulle få nominera kandidater. Ett särskilt rekryteringsråd skulle inrättas. Fackutskotten skulle i öppna utfrågningar pröva kandidaterna.
I rapporten, som i sig är en stark förvanskning av den verklighet vi har, sägs det att det långvariga socialdemokratiska maktinnehavet har lett till att Sverige har antagit många av enpartistatens klassiska kännetecken. Återigen Mats Odell: Denna rapport är en fantastisk läsning - observera ironin.
Det finns anledning, och jag kommer att fortsätta att tycka att det finns anledning, att lyfta fram denna rapport. Den retorik som fördes med de klara vallöftena har det inte blivit så mycket av i hanteringen - därav rubriken på denna interpellation om hur det ser ut i praktiken när det gäller utnämningspolitiken.
Resultatet har blivit att i budgetpropositionen för 2008 står det att annonseringar ska bli mer regel än undantag när det gäller de högsta tjänsterna i den statliga förvaltningen. I tidigare debatter har Mats Odell sagt att det är varje departement som bestämmer hur man ska göra med annonseringen.
Man ska anmäla till en särskild statssekreterargrupp vilka högre tjänster man vill annonsera ut. Men samtidigt ska flertalet annonseras ut. Det står i budgetpropositionen. Hur ska man då följa upp målsättningen? Där kommer frågan om Statsrådsberedningens roll in i sammanhanget. Redan i starten blir det problem.
När varje departement gör ett urval, vem håller då ordning på de tjänster som inte tillsätts? Ska de räknas av vid varje regeringssammanträde? Hur ska Mats Odell göra om kvoten är negativ i slutet av året? Ska man tvinga departementen att annonsera mot deras vilja? Hur är statusen på den statssekreterargrupp som ska vara styrgruppen?
Lyder den verkligen under Finansdepartementet? Många frågor reses som vanligt när man har med Mats Odell att göra - i de debatter vi har haft ett antal gånger. Det vore intressant att veta om det är Finansdepartementet som hanterar frågorna, Mats Odell.
Berit Andnor (S):
Ja, det må vara hur det vill med underlaget för den där rapporten. Jag säger som jag brukar göra: Läs denna rapport! Den är mycket intressant att ta del av. Den visar att det mycket höga tonläge som fanns före valet har förbytts i någonting helt annat efter valet. Det är just det här som vi debatterar, Mats Odell.
Vad var det för vallöften som ställdes ut från de borgerliga partierna inför valet? Det skulle göras rent hus. Man skulle reformera utnämningspolitiken i grunden. Det vi har sett efter valet är någonting helt annat.
Det som har blivit resultatet hittills i alla fall - vi får väl se - är att man helt har lämnat tanken på utskottsförhör av kandidater till chefspositioner i staten. Varför då? Varför var det en sak som gällde före valet och en annan efter valet?
För att återgå till exakt denna fråga, som också finns i min interpellation, kan vi konstatera att ett refererat från statsministerns pm presenterades för ungefär ett år sedan - det är grunden för många av de frågor jag ställer - där just reformering av utnämningsmakten var det centrala.
Där står det under punkten 7 att det behövs en förstärkning av personalresurserna inom Regeringskansliet. Det kommer dessutom, står det här, att behöva tillföras rekryteringskompetens till Regeringskansliet. Det är något som i dag till stora delar saknas, säger statsministern.
Själva syftet bakom detta skulle då vara att undvika att konsulter behöver anlitas för att sköta betydande delar av rekryteringsförfarandet. Man skulle också göra en inventering av vilken personal som fanns inom Regeringskansliet och vilken som skulle behöva tillföras för att möjliggöra "ett professionellt rekryteringsförfarande".
Uppenbarligen ansåg statsministern för ett år sedan att denna kompetens inte fanns i Regeringskansliet. Han säger det dessutom väldigt tydligt. I dag får vi höra att detta motsägs av Mats Odell i det svar som lämnas. Det finns inga planer på att bygga upp kompetens i Regeringskansliet i syfte att undvika att externa konsulter ska anlitas. Tvärtom!
Tvärtom, får vi höra nu. Just nu genomförs en upphandling av externa konsulter. Jag kan bara konstatera att statsministern alltså hade fel i det han sade för ett år sedan om att det skulle byggas upp kompetens - något som då enligt statsministern saknades i Regeringskansliet.
Ska jag då tolka detta på det sättet att rekrytering i fortsättningen ska ske via externa konsulter? Vi återkommer till den frågan i nästa interpellation, om hur det där ska gå till i praktiken. Det finns fortfarande mycket stora oklarheter kring hur den statliga utnämningspolitiken ska genomföras i praktiken.
Låt mig återigen konstatera att det är stora skillnader mellan vad som sades före valet och vad som sägs efter valet. Fortfarande har jag inte fått svar på min fråga, Mats Odell. Hade statsministern så fel i det han sade för ett år sedan? Är det verkligen Finansdepartementet som är helt och fullt ansvarigt för att se till att de här processerna fungerar på det sätt som Mats Odell nu säger?
Berit Andnor (S):
Nu är det ju inte fråga om vad jag gjorde som minister, utan det är fråga om vad Mats Odell och den borgerliga regeringen gör, nu när man har ansvar för att leda landet och ansvar för den statliga utnämningspolitiken. Låt mig då konstatera att det fortfarande är mycket stora oklarheter i hur den borgerliga regeringen ska leva upp till det man lovade väljarna inför valet.
Det har gjorts diverse pm, uttalanden och artiklar, som ju är en specialitet för denna regering, där man säger än det ena och än det andra. Men vad händer i praktiken? Vad resulterar alla dessa uttalanden och pm i? Vad blir resultatet? Det är ju det som är det väsentliga. Det är ju det vi måste värdera utifrån. Vad händer i praktiken?
Annonsering av myndighetschefer kommer att bli mer regel än undantag. Det är ju det som hittills har varit resultatet av vad den borgerliga regeringen har orkat prestera på ett och ett halvt år. Det står att läsa i budgetpropositionen. Det saknas mycket stora delar. Låt mig när det gäller annonsering konstatera att det inte sker som regel.
Dessutom har man upptäckt att man behöver komplettera detta just med rekryteringsföretag. Det är svårigheter att hantera chefstillsättningar på det sätt som de borgerliga partierna sade sig vilja göra före valet. När verkligheten tränger sig på och man ska genomföra det man satt och fantiserade om blir det problem.
Låt mig bara säga att man på s. 31 i denna skrift om att bryta den socialdemokratiska makthegemonin kan läsa vad det var ni föreslog. Låt mig säga att mycket lite av det som står där är gjort, Mats Odell. Det är vad ni gör i praktiken som ska värderas, inte vad ni säger.
Berit Andnor (S):
Jag kan konstatera att statsrådet ger mig rätt i att rekryteringsföretag som agerar på statens uppdrag ska följa offentlighetsprincipen. Jag vill bara få ett klart och tydligt svar från Mats Odell om att min tolkning av detta är riktig.
Bakgrunden till den här frågan och interpellationen i dag är ju Mats Odells tidigare påstående i en debatt som vi har haft om utnämningsmakten och hur den borgerliga regeringen försöker sköta det här området.
Då sade Mats Odell att de rekryteringsföretag som anlitas ska lämna ut ansökningshandlingar precis på samma sätt som myndigheterna. Efter den debatten tänkte jag: Det är väl bäst att kontrollera hur det här är. Är det verkligen på det sättet? Det visade sig att det inte stämde. Jag begärde handlingarna i två ärenden.
Det ena gällde sökande till Socialstyrelsen, och det andra gällde sökande till generaldirektörstjänsten på Banverket. I det ena fallet, när det gällde Socialstyrelsen, fick jag ut handlingarna. I det andra fick jag det inte.
Nu säger statsrådet att han för sin del är beredd att ta initiativ till att klarläggande information om rättsläget avseende handlingars offentlighet sprids i Regeringskansliet. Det borde egentligen vara en självklarhet att kunskapen om offentlighetsprincipen finns i Regeringskansliet.
Men det är väl bra att Mats Odell försöker se till att man är uppdaterad och vet vad som gäller enligt svenska grundlagar. Men hur blir det med informationen till de här anlitade rekryteringsföretagen? När ska de få veta vad det är som gäller? Är det i samband med upphandling av tjänsterna? Eller ska det ske på annat sätt?
Detta är naturligtvis en väldigt aktuell fråga, särskilt mot bakgrund av, som vi fick höra Mats Odell säga tidigare, att man i Regeringskansliet just nu upphandlar den här typen av tjänster, nämligen tjänster från rekryteringsföretag.
Uppenbarligen anser man - jag kan inte tolka det som händer just nu på något annat sätt - att Regeringskansliets egen personal, som sysslar med de här frågorna, enligt vad statsministern tidigare uttalat saknar den kompetens som krävs.
Då är min fråga till Mats Odell: Vilket ansvar tar Mats Odell för att även rekryteringsföretagen ska få den här informationen om hur handlingar som gäller ansökningar till högre statliga tjänster ska betraktas? Vilket ansvar är Mats Odell beredd att ta för att även rekryteringsföretagen ska få denna kunskap?
De här interpellationerna rör naturligtvis varandra. Mats Odell säger att han kan bocka av alla punkterna i det program som de borgerliga partierna gick till val på. Låt mig ändå säga att jag har väldigt svårt att se att det är fallet.
När det gäller de så kallade öppna utskottsförhören som skulle genomföras tycker jag att det var en idé som inte var särskilt klartänkt, genomtänkt och analyserad. Detta borde ha stått klart även för Mats Odell - och det tror jag också att det gjorde. Mats Odell är nämligen en mycket erfaren politiker. Han har suttit i denna kammare tidigare och har dessutom en erfarenhet som minister.
Han har självklart en kunskap om att utskottsförhör på det sätt som då föreslogs naturligtvis inte skulle kunna komma att genomföras.
Berit Andnor (S):
Om nu Mats Odell tycker att det är en självklarhet att den här kunskapen och de här kraven ska finnas med i samband med upphandlingen av rekryteringsföretagen är frågan: Varför har detta i så fall inte tillämpats tidigare när man gjorde upphandlingarna i de aktuella ärenden som jag tidigare refererade till? Vad var det som gjorde att man inte ställde de kraven då?
Bakgrunden till den diskussion som vi har, Mats Odell och jag, är att regeringen ville annonsera chefstjänster inom den statliga förvaltningen. Man upptäckte något efter att ha försökt ägna sig åt det som Mats Odell tidigare har betecknat som någon form av försöksverksamhet.
Det stod nämligen ganska tidigt klart att man behövde komplettera detta med en rekrytering vid sidan om. Det var då rekryteringsföretagen dök upp. Varför ville man göra så, då?
Jo, det var helt enkelt för att det, som Mats Odell tidigare har sagt och som har sagts i artiklar från de borgerliga partiernas företrädare, kanske fanns personer som skulle kunna vara aktuella för dessa tjänster och som inte ville söka eftersom det var offentligt. Det är det som är bakgrunden till att rekryteringsföretagen kom in i bilden.
Man insåg - och det är ingen nyhet för någon av oss - att på den typ av topptjänster som detta handlar om kan det vara svårt att få de tillräckligt kvalificerade krafterna genom ett öppet annonseringsförfarande. Det var då rekryteringskonsulterna och företagen kom in i bilden. Min fråga har hela tiden varit: Hur ska detta kunna hållas ihop så att det blir en hel process?
Hur ska man kunna garantera öppenhet och spårbarhet om man kör två parallella processer på det sätt som den borgerliga regeringen nu har gjort? Man har uppenbara problem att få sin retorik från före valet att gå ihop med den verklighet som man nu möter.
Ett av de företag som har anlitats och som inte heller lät mig få ut handlingarna säger på sin hemsida att en av fördelarna med att anlita just dem är att det är en konfidentiell sökprocess.
När det gäller intresseanmälningar från personer ger man en tydlig försäkran om att personuppgifter hanteras konfidentiellt och inte ska lämnas ut utan den sökandes medgivande. På företagets hemsida finns också en intervju med en av de anställda som säger: Det vi sysslar med är konfidentiellt.
De flesta av våra uppdragsgivare vill inte skylta med att de söker nya chefer, och kandidaterna vill inte avslöja att de funderar på nya jobb. Så gick det med öppenheten, spårbarheten och transparensen, Mats Odell!
Sedan Mats Odell har fått ansvar för den statliga utnämningspolitiken är tydligen devisen: Största möjliga sekretess ska ge bästa möjliga kandidater. Sedan står han här och anklagar mig och den tidigare socialdemokratiska regeringen för att ha ägnat oss åt att inte ha någon öppenhet.
Det är mycket märkligt mot bakgrund av vad Mats Odell och den borgerliga regeringen just nu genomför. Men det räcker inte med detta. Det finns också en utredning - det säger Mats Odell i alla fall - om att man ska förändra sekretesslagen, så att man verkligen kan mörka vad man egentligen håller på med.
Berit Andnor (S):
Låt mig avslutningsvis konstatera att det är stor skillnad mellan vad de borgerliga partierna sade före valet och vad de säger efter valet. Det är väldigt svårt att finna spår av den retorik som då fördes i högt tonläge från de borgerliga partierna.
Mycket av det som man bygger sin rapport på - den har det fantastiska namnet Att bryta Socialdemokraternas makthegemoni - finns det egentligen inte mycket stöd för. Som Mats Odell vid ett flertal tillfällen har påpekat är jag ordförande i konstitutionsutskottet.
Låt mig säga att en av konstitutionsutskottets uppgifter som vi just nu sysslar med är att granska hur utnämningspolitiken sköts och vilka det är som regeringen utser. Vi har nu en lång tidsperiod att se på, som gör att vi har en god grund att uttala oss utifrån.
Den retorik som används i er rapport har inget stöd i verkligheten. Men det vi granskar är vad den borgerliga regeringen nu gör i förhållande till vad man sade före valet. Då kvarstår frågan: Varför sade ni en sak före valet när ni nu gör något helt annat?
I grund och botten handlar det om det som står i budgetpropositionen om att annonsering av myndighetschefers tjänster ska bli mer regel än undantag. Nu får vi höra att den utredning om sekretesslagen som jag har frågat om några gånger är på gång. Största möjliga sekretess är tydligen det som vägleder Mats Odell i hans arbete.
Öppenheten, transparensen och spårbarheten är som bortblåsta. Det gäller också en del andra saker.
Berit Andnor (S):
Nu är det ju så att de borgerliga partierna gick till val på att man skulle ha en helt ny utnämningspolitik. Det var ett av huvudnumren, ett ganska populistiskt förslag, skulle jag vilja säga, som hade föga med verkligheten att göra. Man skulle bryta den socialdemokratiska makthegemonin. Återigen uppmanar jag alla: Läs den rapport som togs fram från de borgerliga partierna, så får ni se vilket språk och vilken vokabulär man använde och hur man tänker sig det hela. Frågan är: Vad blev det av detta, Mats Odell?
Det är ju därför vi står här. Jag kan konstatera att det i budgetpropositionen står att annonsering ska vara mer regel än undantag. När det gäller flera av tjänsterna har ni just konstaterat att det kan vara svårt att nå tillräckligt kvalificerade personer genom annonsering. Ni använder er ju av rekryteringsbolag. De utlovar sekretess. Jag har tittat på annonserna, Mats Odell.
De här företagen används just för att hitta personer som inte vill gå via annonserna. Vad är det som är nytt? Vi har gjort någonting helt nytt i förhållande till den förra regeringen, säger Mats Odell. Vad är det som är nytt? Jag kan konstatera att det i stort sett inte blidde någonting av den där rapporten om en ny statlig utnämningspolitik.
Däremot får man intryck av att ni tummar på det som står i regeringsformen, nämligen att detta är viktiga rekryteringsprocesser. De ska utses som kan utses utifrån förtjänst och skicklighet. Det handlar om att ha en trovärdighet och en seriositet genom hela rekryteringsprocessen och att man har en statlig utnämningspolitik som ligger fast.
Det vore på sin plats, tycker jag, att Mats Odell nu kunde presentera ett dokument där det klart och tydligt framgår hur den statliga utnämningspolitiken ska utformas. Det kan väl ändå inte vara upp till varje statsråd att avgöra hur detta ska gå till.
Berit Andnor (S):
Jag har frågat Mats Odell vad han tänker göra för att säkerställa att den här upphandlingen av rekryteringskonsulter för högre statliga tjänster sker på ett lagenligt sätt - allt enligt hans egna uttalanden. Bakgrunden är den interpellationsdebatt som vi hade den 7 december då Mats Odell på mina frågor gav sådana svar som att det inte skulle finnas några möjligheter alls för att det här skulle vara hemligt på något sätt.
Inte heller skulle upphandlingen av rekryteringskonsulter gå till på annat än ett fullt legalt sätt. Jag har nu följt upp detta. Det visar sig att det är på ett helt annat sätt. Den frågan är nu klarlagd.
Det är en helt annan sak när ett departement skriver ett avtal där man uppenbarligen tillåter företaget att undandra sig den offentlighetsprincip som vi har som grund för alla handlingar som kommer. Det här ska vi titta närmare på i konstitutionsutskottet så vi ska inte prata mer om det, utan vi ska prata om det mer principiella.
Mats Odell, du har vid upprepade tillfällen poängterat just att du är ytterst ansvarig för samordningen av rekryteringarna. Min fråga är därför: Vad tänker statsrådet göra för att enskilda departement, departement som statsrådet inte är ansvarig för, uppenbarligen gör på ett helt annat sätt än vad statsrådet här i kammaren har uttalat?
Uppenbarligen agerar de på ett sätt som statsrådet anser strida mot lagen. Det handlar inte om inhyrda konsulter, utan det handlar om Regeringskansliet, en svensk myndighet. Det är där som jag anser att Mats Odell måste ge ett svar.
Om svaret är det som man kan läsa ut av interpellationssvaret - att statsrådet inte tänker göra ytterligare något, inte tänker vidta ytterligare åtgärder - kan jag bara göra tolkningen att den här hanteringen tyst sanktioneras från din sida. Då kommer vi tillbaka till det som var min fundering den 7 december när vi, Mats Odell, senast diskuterade det här.
Jag tror nämligen att Mats Odell trots vad han säger här i talarstolen i själva verket är mycket nöjd med att departementet och rekryteringsfirmorna sluter avtal om sekretess oaktat den lagstiftning vi har. Din passivitet, Mats Odell, blir begriplig bara mot den bakgrunden.
Uppenbarligen är den långsiktiga strategin att alla rekryteringar ska ske med sekretess. Detta är någonting helt nytt. Det står i strid med den öppenhet som förespråkats och som vi på nytt hört Mats Odell här ge uttryck för. Det finns en parallellitet i de här processerna. Det finns inget helhetsgrepp.
Mats Odell har vid upprepade tillfällen poängterat att han är ansvarig för att detta fungerar på ett tillfredsställande sätt. I så fall, Mats Odell, är den passivitet obegriplig som kommer till uttryck i svaret här i dag. Så här kan man inte, Mats Odell, sköta sitt ansvar i en regering!
Men det blir en chans till, Mats Odell: Tänker Mats Odell verkligen inte vidta någon särskild åtgärd för att se till att inte fler departement agerar på ett sätt som statsrådet själv beskriver som ett lagbrott?