KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anders Ygeman (S):
Det hedrar Tobias Billström att han svarar på frågan, och han svarar tydligt. Han visar därmed att jag hade rätt, inte bara i att han är en skicklig retoriker utan också i att han är en skicklig politiker. Numera är en av de tre polishögskolorna placerad på Södertörns högskola. Det återstår att se vilka positiva effekter det kommer att få för rekryteringen.
Jag delar Tobias Billströms uppfattning att orten och placeringen har betydelse, om vi börjar i den änden. Jag tror tyvärr att om mångfalden ska öka måste det göras mycket mer än att bara ha polishögskoleutbildning på orten. Jag tror att vi måste ha preparandutbildningar. Och jag tror att vi måste synas mer i skolor. I hela landet måste det finnas i ungdomars föreställningsvärld att de kan bli poliser, att de kan vara en del av tryggheten. Där tror jag att vi har betydligt mer att göra.
Det är också därför vi har gett de här uppdragen till Polismyndigheten. Jag följer utvecklingen för polisen noga. Hittills har det varit för dåligt. Men jag tror att vi håller på att vända utvecklingen igen. Jag ska däremot ge Tobias Billström rätt i att jag har varit otydlig när det gäller en placering i Rosengård.
Det beror på att jag vill ta den diskussionen i ett större sammanhang. I dagsläget och med den ordning som den borgerliga regeringen har valt för polisutbildningen är det Polismyndigheten själv som ansvarar för det. Jag har noterat att chefen för Polismyndigheten gärna vill se en utbildning i Rosengård. Men det återstår att se om man återkommer med ett sådant förslag till regeringen.
Tobias Billström tar också upp brevet från Region Skåne, som det ska sägas att jag bara har sett i medierna. Jag välkomnar det brevet i grunden. Mitt svar är att det behövs fler poliser i Skåne. Det behövs fler poliser i Malmö. Det behövs ytterligare åtgärder för att vända utvecklingen. Det behövs också nya verktyg för polisen.
Vi har aviserat att vi vill se en fördubbling av straffen för vapenbrott, så att det därmed ska råda häktningspresumtion, det som i medierna kallas för obligatorisk häktning. Regeringen fattade i går beslut om att fördubbla straffet för olovlig hantering av handgranater. Vi kommer att fördubbla det straffet ytterligare i samband med att vi fördubblar straffet för olovligt innehav av skjutvapen. Det ska i båda fallen råda häktningspresumtion.
Om man går hemifrån med en pistol eller handgranat på sig riskerar man alltså att inte komma hem på minst två år. Om man tas fast av polisen kommer man först att obligatoriskt häktas och sedan dömas i domstol. Jag tror att det är en mycket viktig signal.
Det har nämligen funnits en del oroväckande tecken; människor inom den organiserade brottsligheten har gripits med skarpladdade vapen, har erkänt brottet men har några timmar senare befunnit sig ute på gatan igen. Det har varit en dålig ordning, och det har skickat en dålig signal. Det ändrar vi på nu. Jag utgår från och tror att den ändringen kommer att stödjas av Moderaterna och Tobias Billström.
Anders Ygeman (S):
Ibland står den framgångsrika retoriken i vägen för det man själv önskar göra. Tobias Billström säger att Moderaterna ska fortsätta att driva regeringen framför sig och att det krävs en ny regering för att åstadkomma det Tobias Billström ger uttryck för, nämligen fler utbildade poliser och en polishögskoleutbildning i Malmö.
Det säger han efter att själv ha suttit i regeringen i åtta år - det var väl åtta år? - utan att ha lyckats med det. Först driver han regeringen framför sig i opposition. Sedan är han i regeringsställning i åtta år och driver regeringen framför sig. Sedan är han tillbaka i opposition och fortsätter att driva regeringen framför sig. Det verkar som att Tobias Billström har förmågan att driva regeringen framför sig oavsett om han är i opposition eller i regeringen, men tyvärr utan att nå de resultat han önskar.
Jag ska strö ytterligare lite salt i såren. Antalet utbildningsplatser är större nu än när Tobias Billström satt i regeringen. Antalet antagna till polishögskoleutbildningen är större nu än när Tobias Billström satt i regeringen. Antalet polisanställda är större nu än när Tobias Billström satt i regeringen.
Och antalet kronor som satsas på polisen är större nu än när Tobias Billström satt i regeringen. Jag välkomnar alltså Tobias Billströms arbete som framgångsrik oppositionspolitiker. I regeringsställning var han nämligen inte lika framgångsrik.
Anders Ygeman (S):
Då ses Lars-Arne Staxäng och jag återigen, för dagens andra debatt. Lars-Arne Staxäng har frågat mig vilka åtgärder jag och regeringen avser att vidta för att återupprätta förtroendet för den svenska polisen. Vidare frågar interpellanten om jag och regeringen kommer att ta några initiativ för att se till att det sker en förändring i ledarskapet av Polismyndigheten, för att ge den svenska polisen en nystart. Nationella trygghetsundersökningen är en årligen återkommande brottsoffer- och trygghetsundersökning som genomförs av Brottsförebyggande rådet, Brå.
Undersökningen innehåller bland annat uppgifter om förtroendet för polisen. Den senaste undersökningen gällande 2016 visar att andelen med stort förtroende för polisen har minskat från 65 procent till 61 procent, vilket är en nedgång med 4 procentenheter jämfört med 2015.
Förändringen får dock anses vara liten i sammanhanget, och i ett längre tidsperspektiv innebär resultatet en ökning med 6 procentenheter jämfört med 2006 då mätningarna startade. Förtroendet för polisen ligger alltså på en relativt stabil nivå över tid. Sverige ska vara ett tryggt land att leva i. Det förutsätter ett starkt rättsväsen med en tillgänglig och effektiv polis.
I syfte att förbättra polisens resultat kommer regeringen därför att besluta om ett gemensamt regeringsuppdrag till Polismyndigheten och Åklagarmyndigheten om ytterligare förstärkt samverkan i det brottsutredande arbetet. Detta innebär att ett antal åklagare placeras ut i Polismyndigheten för att under viss tid bistå polisens utredare och förundersökningsledare i konkreta ärenden rörande mängdbrott.
För att avlasta utredningsverksamheten ingår det också i uppdraget att tillsätta särskilda utredningsgrupper som hanterar äldre ärenden. Polismyndigheten kommer även att få ett regeringsuppdrag om att utveckla resultatuppföljningen i myndigheten. Ombildningen av svensk polis är en av de mest omfattande organisationsförändringarna inom staten på många år och den största förändringen inom polisväsendet sedan 1965. Erfarenheter från tidigare myndighetsreformer visar att genomförandet ofta är mer komplicerat och tar längre tid än vad som har förutsetts.
Att leda Sveriges största myndighet under rådande omständigheter är ett komplext uppdrag. Jag har fortsatt förtroende för rikspolischefens förmåga att hantera denna svåra uppgift.
Anders Ygeman (S):
Man ska nog vara ödmjuk när man beskriver situationen. När man ger uttryck för det tonläge som Lars-Arne Staxäng gör kanske man också borde redovisa sina egna förslag till förändringar. Trots att Lars-Arne Staxäng hade fyra minuter till sitt förfogande gör han inte det.
Läget är delvis mycket oroande i termer av att resultaten på makronivå ser för dåliga ut. Men granskar man den statistiken närmare ser man att trots att resultaten har fallit i sju år i rad - i fem av dessa år var det en moderatledd regering - vänder för första gången resultaten i en av regionerna, Region Öst. Samma sak händer i ett antal län i Sverige. Det finns alltså försiktiga tecken på ljusning.
De är inte tillräckligt bra, och det var också bakgrunden till att jag hade detta samtal. Vi har vidtagit ett antal konkreta åtgärder. Vi har ökat polisens budget och fortsätter att öka den till över 2 miljarder kronor. Varje år med socialdemokratiskt ledd regering har polisen fått större budget än vad den har haft under något år med moderatledd regering.
Varje år med socialdemokratiskt ledd regering har vi haft fler polisanställda än vad vi någonsin haft med moderatledd regering. Antalet polisanställda kommer att stiga. Vi utbildar fler poliser än vad man gjorde under den tid som Moderaterna styrde Sverige. Det stämmer att poliser slutar.
Två tredjedelar av dem som har slutat har gjort det för att de har gått i pension eller för att de i stället har fått anställning hos Säkerhetspolisen. Tidigare var polisen och Säkerhetspolisen en myndighet. Enligt den tidigare statistiken räknades det inte som att dessa poliser hade slutat sin verksamhet. Vi har också genomfört en lång rad lagskärpningar som jag tror kommer att vara effektiva.
Vi har renodlat polisens arbete genom att flytta bort djurhållning, transporter och annat som i första hand inte är polisverksamhet. Vi har kraftigt skärpt straffen för vapenbrott, för handgranater och explosiva varor. Vi har gjort det möjligt att döma gängledare för brottslighet som den har känt till, men inte själv förhindrat.
Vi har gjort det lättare att plocka av kriminella deras klockor, kontanter och bilar som har varit en effekt av den brottsliga verksamheten. Vi har förstärkt den polisiära närvaron i alla socialt utsatta områden. Lars-Arne Staxäng gav i tidigare interpellationsdebatt uttryck för hur framgångsrikt detta synes vara i ett av de socialt utsatta områdena.
Vi går vidare och bygger nya polisstationer, exempelvis i Rinkeby, med över 200 polisanställda. Vi går vidare med att stärka den polisiära närvaron, inte bara i de socialt utsatta områdena, utan runt om i Sverige. För att stärka den utvecklingen införs det nu anställningsstopp vid de nationella avdelningarna.
Midjan ska bli smalare och polisen ska vara starkast närmast medborgarna och absolut starkast där den behövs som mest i de mest brottsaktiva områdena. Vi har också skärpt polisens resultatredovisningssystem så att vi bättre kan följa utvecklingen och också så att oppositionen bättre kan följa utvecklingen och ställa både polis och regering till svars för den utveckling som sker i riket.
Anders Ygeman (S):
Jag blir lite brydd. Lars-Arne Staxäng är en hedervärd riksdagsledamot. Han har goda kunskaper om statistik och känner till att Sverige har den kanske bästa kriminal- och trygghetsstatistiken i världen.
Han har läst Brottsförebyggande rådets statistik och känner till resultaten. I stället för kvalitetssäkrad statistik med ett brett urval, stort underlag och hög tillförlitlighet väljer han att redovisa statistik från Aftonbladet och Inizio.
Detta är en statistikkälla som inte bygger på ett representativt urval utan på självrekryterade internetpaneler. Den som själv så önskar får vara med. Den här statistikkällan är så osäker att seriösa medier i Sverige, förutom Aftonbladet, oftast väljer att inte rapportera resultaten vidare. Jag måste få ställa ett par frågor till Lars-Arne Staxäng.
När han har dessa båda statistikkällor framför sig undrar jag varför han väljer den källa som han vet är behäftad med en massa problem i stället för den som han vet håller hög nivå. Kan det vara så att den ena källan bekräftar den bild som Lars-Arne Staxäng vill föra fram medan den andra inte gör det?
Ligger detta bakom valet av statistikkälla snarare än tillförlitlighet, trovärdighet och statistisk relevans? Jag tycker i så fall att Lars-Arne Staxäng för ovanlighetens skull är ute på lite hal is. Det är inte så här han brukar använda statistiska källor, och jag beklagar detta.
Låt mig säga något om Nordstan och Femman i Göteborg, som är ett av Sveriges mest välbesökta köpcentrum. Förra året hade man 35 miljoner besökare. Där har funnits stora problem, men efter ett framgångsrikt polisarbete har det skett betydande förbättringar. Jag tror att man under vecka 3 i år hade det minsta antalet anmälda brott i Nordstan i Göteborg på fem år.
Många hårt arbetande poliser, med ganska blygsam ersättning, har gjort stordåd med det brottsförebyggande arbetet i Nordstan. Detta innebär inte att alla problem är lösta, men polisen har faktiskt gjort ett storartat arbete. Jag tror dock att mer måste göras.
Vi har problem med vissa grupper i vilka vi måste ha ett aktivare arbete från sociala myndigheter.
För deras egen och för andras säkerhet måste vi se till att de inte avviker från boenden eller de vårdformer som de har getts möjlighet att delta i. I den mån de inte har rätt att vistas i landet måste de återvända till sitt hemland. I den mån det är svårt att få dem att återvända eller utvisa dem måste vi kunna hålla dem inlåsta i väntan på att utvisning sker.
Anders Ygeman (S):
Vi vidtar åtgärder. Jag har gett uttryck för de åtgärder som regeringen har vidtagit och dem vi planerar att vidta. Det handlar om ett stort antal åtgärder. Man måste dock, Lars-Arne Staxäng, akta sig för att göra självrekryterade paneler till sin egen verklighetsbild när det finns bra statistik att tillgå.
Man måste akta sig för att välja statistik utifrån vilken bild man vill sprida eller skapa snarare än den som har det bästa underlaget. Vi har vidtagit ett antal åtgärder i Malmö efter chefsåklagarens uttalande. Nu finns en ny regionchef för Region Syd. Vi har tillfört 144 miljoner kronor. Vi har förflyttat ett stort antal poliser och speciella utredare. Allt detta har vi gjort för att kunna vara Malmö behjälpliga.
Jag tycker att det är talande för debatten att Lars-Arne Staxäng efter fyra inlägg avslutar med att säga att någonting måste göras men själv inte ger uttryck för en enda sak som borde göras. Själv har jag framfört ett antal åtgärder som regeringen vidtar. Jag tror att detta är rätt talande för hur debatten om säkerhet, ordning och trygghet ser ut i Sverige i dag.
Jag är glad över att vara statsråd i en regering som satsar mer pengar på polis och säkerhetspolis än vad någon regering någonsin tidigare har gjort.
Anders Ygeman (S):
Marie Granlund har frågat mig om jag avser att verka för att kommunerna får en större möjlighet att stävja raketskjutande. Av ordningslagen följer att fyrverkerier inte får användas utan tillstånd av Polismyndigheten om användningen innebär en risk för skada på person eller egendom. Det finns också en möjlighet för kommunerna att begränsa användningen av fyrverkerier genom lokala föreskrifter för att förhindra att människor eller egendom skadas.
Det är straffbart att använda fyrverkerier utan tillstånd eller i strid med en lokal föreskrift. Den som använder fyrverkerier på ett sätt som kan leda till skada på person eller egendom kan också göra sig skyldig till andra typer av brott. Det finns således möjligheter att inom ramen för gällande lagstiftning begränsa och ingripa när användandet av fyrverkerier innebär en risk att skada andra, och jag utgår från att polis och kommuner agerar med de lagliga möjligheter som finns för att stävja problemet. Jag har därför inte för avsikt att vidta några ytterligare åtgärder i nuläget.
Regeringen tar dock frågan på stort allvar, och jag kommer att följa den framöver.
Anders Ygeman (S):
Först och främst delar jag Marie Granlunds syn på allvaret i detta. Jag välkomnar det initiativ som branschen har tagit där man begränsar försäljningen av ett antal fyrverkeripjäser.
För att det ska bli verkningsfullt måste det också följas upp av ansvariga myndigheter, främst Myndigheten för samhällsskydd och beredskap som har att kontrollera hur pyroteknik och liknande pjäser säljs i Sverige. Jag vill också poängtera att en kommun i och med den kommunala ordningsstadgan kan bestämma under vilka tider och på vilka platser fyrverkerier kan användas.
Man kan dock inte totalförbjuda fyrverkerier, för det skulle kräva ett beslut i den här kammaren, i riksdagen. Jag tror inte att det vore en bra ordning. Jag tror att det är bra att man vid vissa tider på året kan ha fyrverkerier och lysa upp himlen över våra städer. Däremot ska vi se till att vara hårda mot dem som missbrukar denna möjlighet - mot dem som använder felaktiga pjäser eller gör det på ett felaktigt sätt.
Jag tror att kombinationen av en aktiv kommun, en ansvarstagande bransch och en bra tillsyn är rätt väg för att komma till rätta med problemet.
Anders Ygeman (S):
Om tio dagar, den 13 februari, kommer jag till Malmö och kommer att vara där hela dagen. Då får jag möjlighet att diskutera med ett stort antal aktörer, framför allt med Malmö kommun och polisen. Bara så att vi får nuläget klart för oss: En kommun kan utfärda föreskrifter om att man på en plats och vid speciella tidpunkter inte får ägna sig åt saker som kan störa ordningen.
Det kan vara uppskjutande av fyrverkerier, intagande av alkohol eller andra saker. Däremot kan man inte i en kommun helt förbjuda den här typen av saker. Det måste vara ordningsstörningar som står i fokus. Så länge som det inte är förbjudet med fyrverkerier, alkohol eller annat kommer det att vara svårt att helt förbjuda det via kommunen. Vill man göra det får man driva den frågan i riksdagen.
Däremot har kommunen långtgående möjligheter att begränsa omfattningen av fyrverkerier i tid och rum. Jag kommer naturligtvis att följa frågan vidare, och jag ser fram emot att kunna ge det stöd som går via tillsynen för att den seriösa delen av fyrverkeribranschen ska kunna begränsa användningen av de här pjäserna som faktiskt är riktigt olämpliga.
Anders Ygeman (S):
Allan Widman har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att förtydliga regeringens hållning när det gäller både samhällets och de enskilda medborgarnas ansvar för livsmedelsförsörjning i händelse av kris eller krig. Det är viktigt att livsmedelsförsörjningen fungerar både vid kriser och vid höjd beredskap. Vår förmåga på det här området ska byggas utifrån en analys av dagens behov, vilka inte nödvändigtvis är desamma som förr.
I händelse av en kris eller vid höjd beredskap ska vi i så stor utsträckning som möjligt samarbeta med våra grannländer för att kunna utbyta varor. Såväl privata som offentliga aktörer fyller viktiga funktioner i detta arbete. Bland de offentliga aktörerna har Livsmedelsverket en särskilt viktig roll, eftersom myndigheten har ett övergripande ansvar för att samordna kris- och beredskapsplaneringen för livsmedelsförsörjningen. Bland annat leder myndigheten en privat-offentlig samrådsgrupp.
För att få en god försörjningsberedskap avseende livsmedel behöver den nationella produktionen öka. Att öka livsmedelsproduktionen i Sverige ingår i de långsiktiga mål för en sammanhållen politik för hela livsmedelskedjan som regeringen tillsammans med de borgerliga partierna och Vänsterpartiet har kommit överens om. Genom att Sverige i större omfattning ska bli självförsörjande med livsmedel kommer sårbarheten att minska. Människor förväntas också ta ansvar för sin egen livsmedelsförsörjning vid kriser och höjd beredskap.
Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, MSB, har uttryckt att ett riktmärke för alla hushåll bör vara att de har livsmedel hemma som räcker i minst tre dygn. Medvetenheten om detta och om hur man på andra sätt kan förbereda sig för kriser och höjd beredskap behöver öka. MSB har en viktig uppgift i att sprida sådan information och har mot denna bakgrund tagit initiativ till en krisberedskapsvecka som syftar till att väcka engagemang för vår gemensamma säkerhet och beredskap.
Utvecklingen på det säkerhetspolitiska området i förening med konsekvenserna av ett förändrat klimat gör det alltmer angeläget att öka förutsättningarna för en god försörjningsberedskap avseende livsmedel och att öka människors medvetenhet om hur de förbereder sig på bästa sätt. Jag kommer att fortsätta följa utvecklingen på detta område noga och är beredd att vidta ytterligare åtgärder.
Anders Ygeman (S):
Låt mig börja med att besvara den sista frågan direkt: Ja, och det är också bakgrunden till att vi återupprättar totalförsvars- och civilförsvarsplaneringen. Vi kan absolut bli tydligare, och det finns absolut mer att göra. Jag tror att det här är ett ämne som förtjänar en bra diskussion. Allan Widman ställde en annan konkret fråga, som jag tyvärr missade att svara på i mitt förra inlägg, om detta med 72 timmar. Jag ska försöka svara på den nu.
Det är en bra början, men tyvärr är jag nog inte lika optimistisk som Allan Widman om den normala barnfamiljens förmåga att klara detta. Jag tror säkert att en normal barnfamilj har varor i kylen som räcker, men det kan vara betydligt värre, till exempel att vi inte har elektricitet och att det inte finns någon kyla i kylskåpet i mer än sex, sju eller åtta timmar beroende på vilken energiklassning det har.
Det kanske behövs varor hemma för att man ska kunna värma sig. Man kan behöva hämta vatten eller ha vatten tillgängligt. Man kanske har ett betydande förråd av torrvaror men inte tillräckligt med vatten för att omvandla dem till tjänligt livsmedel. Jag tror att 72 timmar nog är en bra början, men sedan kan man behöva bygga vidare. Jag tror också att det handlar om tankemönster.
Man måste fundera över vad man har hemma, hur man kan gå på toaletten under de 72 timmarna, hur man ordnar värmeförsörjning, hur man ser till att det finns ljus och så vidare. Låt mig komma tillbaka till Allan Widmans huvudfråga.
Ja, jag menar att vi ska försöka ha varuutbyte och att de nordiska och europeiska solidaritetsförklaringarna innebär att vi kommer att vara en del av ett varuutbyte med vår omvärld om vi har möjlighet till det. De allra flesta scenarier tyder på att vi kommer att ha möjlighet till varuutbyte. Menar inte Allan Widman samma sak?
Jag har alltid sett Folkpartiet, numera Liberalerna, som ett frihandelsvänligt parti som också tror på den specialisering som blir utlöparen av frihandeln, nämligen att man blir bättre och bättre på vissa varor och kan utbyta de varorna med varandra. Det gör oss alla rikare. Det gör också att vi får en bättre varuproduktion.
Det fyller också i sig ett säkerhetspolitiskt syfte, för den man handlar med och är i ett ömsesidigt beroende med kommer man att ha väldigt svårt att vara inblandad i väpnad konflikt med. Demokrati och frihandel är i sig långsiktigt säkerhetshöjande.
Jag tror inte att det är en bra väg att gå att tro att man ska vara nationellt oberoende av alla andra nationer och att man kan bygga murar mot andra länder. Jag tror på handelsutbyte. Sedan ska vi öka vår självförsörjningsgrad, så att vi klarar oss en längre tid. Då blir det ett ganska litet antal livsmedel jämfört med alla de livsmedel som ingår i självförsörjningsgraden.
Precis som Allan Widman själv var inne på har kanske många av de livsmedlen liten eller ingen effekt när det gäller hur vi klarar livsmedelsförsörjningen i en kris eller en krigssituation.
Anders Ygeman (S):
Det är risk att jag missar en fråga. Det lät som att Allan Widman ställde tre frågor, och jag har bara antecknat två svar. Jag får därför inledningsvis be om ursäkt om jag missar en fråga av Allan Widman. Första frågan är: Vad avser regeringen att göra om vi är helt avskurna och det värsta händer? Då är mitt svar att vi ska öka produktionen av livsmedel i Sverige. Och vi har gett uppdrag om att återupprätta totalförsvarsplaneringen och den civila försvarsplaneringen.
Där ingår naturligtvis förmågan att förse befolkningen med livsmedel, inklusive vatten, i en kris eller en krigssituation. Den andra frågan är: Tycker regeringen att det vore en bra idé att ge motsvarande information till hela allmänheten? Då är svaret ja.
Nu kom jag på den tredje frågan: Vill jag utöka tiden, så att det blir mer än de 72 timmar som Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har uttryckt? Där skulle jag säga att svaret är nej. I dagsläget tror jag att alltför många befinner sig alltför långt från de 72 timmarna, så jag tror att det är en mycket bra grund att börja med. När vi har fått igenom det medvetandet kanske vi kan diskutera om det behöver öka ytterligare, men i dagsläget anser jag inte det.
Med det hoppas jag att jag har besvarat Allan Widmans frågor. Jag vill också passa på att understryka att det oavsett vilken produktion man har inom landet är viktigt att man kan distribuera och lagra produktionen på ett sådant sätt att man har nytta av den. Där kanske vi har nog så betydande utmaningar.