Maud Olofsson (C):
Det är viktigt att diskutera huruvida vi i respektive land i EU konkurrerar med osjysta medel eller inte. Det har sedan fordonskrisen startade varit en levande fråga i konkurrenskraftsrådet. Frågan är initierad av Sverige och många andra mindre länder. Varför är den det? Jo, därför att vi är så beroende av att kommissionen bevakar och övervakar de konkurrensregler vi har.
Vi är de som allra mest måste värna att statsstödsreglerna håller. Vi tog initiativ under vårt EU-ordförandeskap och även andra länder har under tidigare ordförandeskap tagit initiativ till diskussioner om just detta. Man har tvingat bland annat Tyskland att redovisa hur de hanterar Opel och hur de hade tänkt hantera Magna. Det frågades om den tyska regeringen gjorde något fel.
Ja, det var precis vad den gjorde, och den fick också bakläxa av kommissionen. Nu jämför man med det tyska exemplet och säger att det är så fint. Men vad resulterade det i? Det blev ingenting av det. Den svenska regeringen höll sig däremot till något slags principer och sade att den inte ska gå in med statsstöd utan se till att få en privat ägare, någon som kan gå in med privata pengar. Då kan vi också gå in med garantier.
Vi håller på att få en lösning, hoppas jag, som är sund och långsiktig och även klarar konkurrensreglerna, vilket den tyska regeringen inte klarade. Vi har alltså jättebra exempel på vad man får och inte får göra. Det är viktigt att säga att kommissionen varit tacksam över att medlemsländer, Sverige och andra, tryckt på när det gällt konkurrensreglerna.
Kommissionen har behövt stöd från alla medlemsländer för att granska detta mycket noga. På det sättet har diskussionen kring fordonsindustrin haft stor betydelse inte bara för fordonsindustrin utan även vad gäller andra, protektionistiska strömningar som riskerar att uppstå i finanskrisens spår.
Om man ser på frågan ur ett svenskt perspektiv och jämför med övriga Europa visar det sig att denna regering kanske varit mer aktiv än många andra. Det som nu händer med Opel i Europa är att de säger upp 8 000 personer - i Spanien, Belgien, Tyskland - eftersom de måste få ett bolag som fungerar på marknaden. Det är det som nu händer.
Opel är naturligtvis angeläget om att företaget även fungerar långsiktigt. I annat fall kan man inte få någon lönsamhet. Låt mig ta upp Fouriertransform, som nämnts i debatten. Den kom till för att det från bolagens sida fanns en efterfrågan på ett bolag som kunde ta fram konkreta projekt i samarbete med företagen för att satsa framåt.
Det är ett sätt att kommersialisera innovationer som finns inom hela fordonsklustret. Jag har full tilltro till att de kommer att klara av det på ett alldeles utmärkt sätt. Jag kan berätta - och det torde glädja socialdemokratiska politiker - att Frankrike nu gjort samma sak. De har precis bildat ett franskt Fouriertransform, och de har tittat på Sverige som modell för hur detta görs.
Dessutom har vi 450 miljoner kronor i fordonsforskningsprogrammet. Vi har stärkt utbildningsinsatserna. Vi har stärkt innovationsinsatserna. Vi har tillfört resurser till den här sektorn både för att vi vill stärka fordonsindustrin i sig och för att vi från hela klustret ska få fram kunskap och innovationer som kan skapa nya jobb framöver. Det är så vi måste tänka när vi ser på fordonsindustrin.
Det handlar inte enbart om den produktion vi har i dag utan även om hur vi kan satsa framåt. Då är naturligtvis omställningen till miljö- och säkerhetstänkande de två områden som Sverige är bra på och som vi ska fortsätta att satsa på.