KBLab/rixvox huggingface dataset:
Angelika Bengtsson (SD):
Återigen tack för svaret, statsrådet!
Skillnaden mellan Sveriges strategi och övriga Europas gällande publiken är att i Sverige har regeringen kört på samma linje genom hela pandemin och stirrat sig blind på ett maxantal medan man i Europa har försökt tänka bredare och se hur man kan arrangera smittsäkra evenemang med publik på fler än åtta personer.
Man har använt sig av procentuellt publikintag, som jag nämnde i mitt förra inlägg. Man har använt sig av olika sektioner. Man öppnar upp fler eller mindre sektioner beroende på ytan, och varje sektion har ett visst antal personer. Fru talman! I helgen kunde vi se flera tusen i publiken i den inomhusarena i Rotterdam där Eurovision Song Contest arrangerades.
Det här var ett steg i ett forskningsprojekt, och vi har tidigare sett liknande forskningsprojekt i Europa. Även om en sångtävling inte per definition är idrott är det ett stort evenemang som påminner om hur det är att arrangera en idrottsmatch.
Jag är mycket väl medveten om att kulturen, civilsamhället och våra kyrkor har fått lida lika mycket som idrotten, men jag har valt att fokusera på idrotten i denna interpellationsdebatt. Eftersom idrotten har tagit den hårda smällen under hela pandemin vore det klädsamt av regeringen att ge den lite plåster på såren.
I stället känns det som att regeringen fortsätter att ignorera idrottens önskemål och framarbetade dokument om att arrangera smittsäkra evenemang. Tydligen är "frihet under ansvar" en devis som halva samhället får leva efter, och där är idrotten inte inkluderad.
Det är dags att låta idrotten visa att man kan arrangera smittsäkra evenemang likt alla butiker gör dagligen, alla bussföretag gör dagligen och alla restauranger gör dagligen. Nu när vi öppnar upp och återigen lämnar idrotten i skymundan riskerar det att skapa större frustration än den som redan finns.
Det är oerhört viktigt att återgången till det normala hanteras rätt och framför allt rättvist. I den planerade återstarten görs det tyvärr inte för den här branschen, och det är beklagligt. Ser statsrådet några risker med att utelämna idrotten och inte låta den öppna upp på sina egna premisser?
De är framtagna av idrotten själv under det här året och säkerställer smittsäkra arrangemang.
Angelika Bengtsson (SD):
För mig har det varit ganska tydligt att regeringen inte velat ge idrotten en chans att faktiskt arrangera smittsäkra evenemang, som man säger sig kunna göra och har arbetat med under ett helt år, när man från en dag till en annan inte kunde ta emot publik och ha de stora arrangemangen. Hela kultursektorn har drabbats på samma sätt på grund av pandemin.
Vi ser att vaccineringen löper på bra i samhället - det är bra. Ju fler som vaccinerar sig och ju snabbare det går, desto snabbare kan vi återstarta inte minst idrotten, som min interpellation handlar om. Men återigen - jag tycker att regeringen har haft en tråkig syn på hela idrottsbranschen. De har verkligen arbetat stenhårt för att få en chans att arrangera stora evenemang.
Om det är något de kan göra bra är det just att hålla smittsäkra evenemang. Det finns flera exempel på hur man kan undvika att få en folksamling.
Det kan röra sig om olika slottider vid entréer, att vissa sektioner är avspärrade och att den som köper en biljett kan spåras i efterhand om personen är smittad. De har alltså arbetat väldigt noggrant för att kunna öppna upp och arrangera stora evenemang på ett smittsäkert sätt; det har de verkligen varit måna om.
Vi får hoppas att vi så snabbt som möjligt kan återgå till det normala - det ser jag verkligen fram emot. Men jag hade hoppats att regeringen hade gjort mer för just idrotten.
Angelika Bengtsson (SD):
Statsministern! Globala medieaktörer blir en allt större del av Sveriges och världens informationsinfrastruktur. Det har gett amerikanska och kinesiska aktörer betydande makt över informationsinfrastrukturen i Sverige och har tystat flera inflytelserika debattörer, politiker och även vanliga medborgare.
Det innebär att bolagen eller de länder som bolagen härstammar från har omfattande möjligheter att påverka informationsspridningen och vilka yttranden som kan framföras inom denna del av vår informationsinfrastruktur.
Med tanke på debatten om vår yttrandefrihet, som är en grundlag, vill jag ställa följande fråga: Vilka åtgärder anser statsministern behöver vidtas för att säkra att röster och åsikter inte tystas i debatten?
Angelika Bengtsson (SD):
Åtta av tio barn når i dag inte upp till den rekommenderade mängden fysisk aktivitet per dag. Det rapporterar Generation Pep. Redan före pandemin kunde vi se att barnens stillasittande ökar. Coronapandemin har gjort saken ännu värre.
I dag presenterades i och för sig lättnader för barn födda 2005 eller senare, som ska kunna delta i idrottsevenemang och träningar. Men fler åtgärder behövs, framför allt för ungdomar som är äldre än 16 år.
Med tanke på distansundervisning, kommuners nedstängning av idrottsplatser och mindre daglig fysisk aktivitet vill jag ställa frågan till kulturministern: Hur arbetar regeringen med att säkerställa att våra barn och unga rör på sig mer, och vilka åtgärder kommer man att vidta för att nå upp till de nationella mål om fysisk aktivitet som regeringen satt upp?
Angelika Bengtsson (SD):
Matchfixning är en fråga som har varit i hetluften de senaste två åren med anledning av omregleringen till spellicens och inrättandet av matchfixningsrådet. Samma råd har sedan arbetet påbörjades påpekat konkreta saker som behöver göras, bland annat att möjliggöra delning av personuppgifter mellan berörda myndigheter.
Trots det tog det ett och ett halvt år för regeringen att tillsätta en utredning som ska titta på frågan. Fru talman! Samtidigt ser vi att arbetet med att motverka matchfixning backar och nu står still, vilket möjliggör för kriminella ligor att infiltrera sporten ännu mer.
Delar statsrådet Shekarabi oron över att allt fler matcher är fixade redan innan matchstart? Om ja, varför görs inte mer?
Angelika Bengtsson (SD):
För två veckor sedan valde Göteborgs stad att inte dela ut kommunalt bidrag till studieförbundet Ibn Rushd. Göteborg är därmed den största kommunen som har stoppat utdelning av skattemedel. Detta är på grund av att Ibn Rushd har samarbetat med högst tvivelaktiga aktörer. Till exempel har man lokalt samarbetat med Bellevuemoskén, som länge har förknippats med islamistisk extremism.
I Malmö samarbetade studieförbundet bland annat med den islamistiska organisationen Millî Görüs, vars företrädare ofta uttryckt sig rasistiskt. Ledande terrorforskare och akademiker har även pekat ut Ibn Rushds kopplingar till Muslimska brödraskapet. Regeringen har länge hänvisat till att demokratikrav ska införas, men det är inget vi har sett susen av.
När kommer regeringen att säkerställa att extremister inte tar del av våra skattemedel?
Angelika Bengtsson (SD):
Om det finns demokratikrav på plats i dag, varför kan extremister återkommande ta del av skattemedel? Regeringens senfärdighet är farlig för vårt land, och det är sorgligt att man inte inser det själv. När kommer regeringen att säkerställa att extremister inte tar del av våra skattemedel?
Angelika Bengtsson (SD):
Ingen har väl undgått den krishantering som Sveriges Radio gick igenom under hela förra veckan. En islamist har haft en nära relation till en journalist och reporter på en nyhetsredaktion. Sveriges Radio är inte vilket mediebolag som helst. De har ett särskilt uppdrag inom krisberedskapen och är en del av vårt totalförsvar.
Av den anledningen är det särskilt oroväckande att en person som är ett säkerhetshot kan ha infiltrerat den enda radiokanal som ska rapportera vid kriser. Flera partier tillsammans med en samlad mediekår har krävt att en oberoende, extern utredning påbörjas snarast. Kulturministern har dock varit oroande tyst i frågan. När kommer regeringen att tillsätta en sådan utredning?
Den här frågan är nämligen något annat än ett personalärende.
Angelika Bengtsson (SD):
Christer Nylander förstår inte hur jag tänker och menar att jag inte har uppvisat fakta. Jag pratar med väljare, för väljare hör av sig till mig.
När man pratar med mig om medier är det första man säger, eller egentligen det enda man säger: Lägg ned public service - det är bara strunt, och de gör inget bra! Och då måste jag övertyga dem om att det finns annat. Men det jag får höra är en stor misstro mot public service.
Det folk känner är relevant. Det är relevant för att vi lever i ett demokratiskt samhälle, och man måste kunna visa misstro och säga det högt. Jag lyssnar på mina väljare. Jag förmedlar många gånger deras åsikter här. Jag är förtroendevald för ett parti där jag har väljare.
I dag är vi många som röstar på Sverigedemokraterna, och det är många som öppet visar sin misstro mot public service. Det finns undersökningar som visar att de som sympatiserar med Sverigedemokraterna har ett lägre förtroende för public service och medier. Hur ändrar vi det?
Är Liberalerna och Christer Nylander nöjda med hur siffrorna ser ut i dag? Det finns undersökningar som visar på detta. Jag kan skicka dem till Christer Nylander efter den här debatten, för de finns.
Angelika Bengtsson (SD):
Det blir lite märkligt när man hävdar att vi tror eller inte tror på saker. Det vi skriver i vår public service-motion är att vi vill ha en smalare och mer effektiv public service. Det stämmer.
Vi skriver också att det ska vara en hög folkbildningsnivå på programmen så att man inte köper in exempelvis engelska program som inte har något folkbildningssyfte och inte gör någonting för att upprätthålla det svenska språket, vilket public service har ett särskilt uppdrag att göra. Public service har ett särskilt uppdrag i många olika avseenden förutom att förmedla nyheter.
Jag är säker på att Christer Nylander är medveten om vilka det är. När det gäller att det ska vara ett bolag kan vi se att det i Europa är ett public service-bolag som man har. Det är ytterst ovanligt att ha tre public service-bolag.
När det gäller misstron, att vi inte får ut det vi betalar skatt för - public service får sina anslag från skatten - måste något göras åt saken. Jag tror på ett effektivt public service där man effektiviserar, likt de har gjort i Danmark. De får ut mer för mindre. Det har fungerat i Danmark.
Jag är övertygad om att det kommer att fungera också här i Sverige. Man måste ge det en chans. Vi kan inte bara fortsätta i samma fotspår och låtsas som att förtroendesiffrorna är lika höga hos sverigedemokratiska väljare som hos övriga partiers väljare. Det handlar om tilltron till medierna och till public service så att vi kan behålla public service, med förändringar.
Angelika Bengtsson (SD):
Jag känner mig nödgad att gå upp här i debatten. Jag tror helt ärligt att Lawen Redar har missförstått stycket om granskningsnämnden. Hon menar att det är vi som ska granska det som fälls. Jag kan dementera det. Det stämmer inte. Det är inte vi politiker och riksdagsledamöter som ska granska det som fälls i granskningsnämnden.
Det vi vill är att tillsätta ett organ. Det har framkommit att det råder en diskrepans mellan det som allmänheten uppfattar att granskningsnämnden granskar och vad den faktiskt granskar. Det är här vi vill rätta till felet, om jag får uttrycka mig så. Det är ett problem att människor tror att man granskar faktafel.
Om det senare framkommer att det var ett faktafel i ett program som sedan inte fälldes är det ett problem anser vi. Det handlar återigen om misstro och tillit till public service. Granskningsnämnden menar i dag att det inte är dess uppgift att dubbelkolla och kontrollera fakta.
Vi menar att det bör ingå i dess uppdrag. Det är vad vi vill lägga till i granskningsnämndens uppdrag. Vi kan tala om tillit. Man kan vända på de siffror som Lawen Redar nämnde. Det är 23 procent som i dag inte har förtroende för public service. Det är 35 procent som anser att det inte är värt priset.
Om man inte känner tillit, varför ska vi då ha public service? Det är väl någonstans grundbulten att man ska känna tillit till det. Då måste man säkerställa att publiken känner tillit till public service.
Angelika Bengtsson (SD):
Mer pengar betyder inte mer tillit. Mer pengar betyder inte att det per automatik blir bättre. Det om något borde väl vi veta med tanke på hur offentlig sektor många gånger bedrivs. Mer pengar betyder inte att det är bättre. Det står väldigt tydligt i vår kommittémotion om public service.
Det är vår officiella politik på området, oavsett vad Lawen Redar försöker få det att framstå som här. Vi står bakom public service. Det är viktigt att man har public service i en demokrati. Men det är också viktigt att man får lov att kritisera det som man vill göra bättre. Det finns det som vi anser inte görs bra och där det finns förbättringspotential.
Public service är viktigt. Det är en viktig grundbult i att förmedla kvalitativ samhällsinformation, för att ha ett brett utbud av svensk och nordisk film och tv-produktion på svenska och för svenska folket producerat i Sverige. Det gäller inte minst med det medielandskap vi har i dag. Det är vad de borde ägna mer tid åt.
Om de behöver mer pengar, varför kan man inte budgetera om inom befintlig budget? Varför måste public service alltid få mer pengar? Det är det enda svaret som Socialdemokraterna har när de talar om att reformera public service. Det är mer pengar, mer pengar och mer pengar. Varför?
Angelika Bengtsson (SD):
Under brinnande krig i vårt närområde gör man nu sitt bästa och sitt yttersta för att rädda, skydda och gömma det ukrainska kulturarvet. Det är både sorgligt och förskräckligt att en stor del av deras kulturarv aldrig kommer att kunna visas upp igen till följd av förstörelse och stöld.
Det måste göras mer för att rädda kulturarvet. Våra länder har många berättelser som förenar oss. Herr ålderspresident! Sverigedemokraterna har i flera mandatperioder lyft fram vikten av ett rikt och levande kulturarv. I det finns vår historia med berättelser från tidigare generationer.
Vi kan genom det få en bättre förståelse för hur vi har utvecklats och för dagens traditioner, seder och bruk. Det är av den anledningen vi i vår budget har flera satsningar kopplat till att synliggöra vårt kulturarv, inte minst genom att digitalisera det. Här måste man öka takten från regeringens sida.
Under den här mandatperioden har man inte gjort en enda satsning kopplat till kulturarvet. Det är tydligt att nästa regering som intar Rosenbad inte kan vara en socialdemokratisk eller miljöpartistisk sådan. Engagemanget eller kunskapen från deras håll för vårt kulturarv finns inte. Herr ålderspresident!
Vårt immateriella kulturarv berättar om våra traditioner, vad vi äter och ätit och hur vi brukat. På Institutet för språk och folkminnen kan vi ta del av en förteckning över vårt levande kulturarv.
När jag läste igenom den hittade jag några av mina högst personliga favoriter, nämligen spettekakan, den beridna högvakten, allemansrätten och givetvis fika. Herr ålderspresident! Vi har motionerat om att stärka arbetet vid Institutet för språk och folkminnen. Där har vi en reservation, nummer 14, som jag vill yrka bifall till.
I betänkandet behandlar vi frågor som ligger vårt parti nära hjärtat. Vi har totalt fem reservationer, flest av alla partier. Vi har hela den här mandatperioden debatterat och motionerat om mer stöd till kulturarvet.
Vi är det parti som lägger absolut mest pengar och som har den mest bearbetade politiken på kulturarvsområdet. Det har på sistone uppdagats att länsstyrelserna inte har beredskapsplaner för hur länen ska skydda sitt kulturarv. I beredskapsplanen har man prioriterat matförsörjning och skyddsrum.
Det kan man tycka är en god prioritering, men vi kommer att göra vad vi kan för att även kulturarvet ska inkluderas omgående. Vi vet av erfarenhet att krig kan bryta ut när man minst anar det. Då måste man ha en plan för vad som ska skyddas och i vilken ordning.
Har vi inget kvar som berättar om vår historia, vad är vi då? När jag ändå är inne på skydd och vård av vårt kulturarv kan jag säga att vi har motionerat om att öka digitaliseringstakten, inte minst för våra museer, som handhar en stor del av vårt kulturarv, men även för våra arkiv, bibliotek med mera. För oss handlar det inte bara om att skydda det för generationer framöver.
För oss handlar det även, och framför allt, om att visa upp det för fler. Vårt kulturarv är vårt gemensamma. Det ska inte ligga undangömt i ett lager eller en källare. Det ska visas upp för oss alla. Herr ålderspresident! Jag hoppas att nästa regering prioriterar vår gemensamma skatt: vårt kulturarv.
Angelika Bengtsson (SD):
Tack, Lawen, för ett väldigt fint tal! Inom politiken delar vi synen att idrotten är väldigt viktig, inte minst för barn och unga och inte minst parasporten, som många har nämnt i dag. Det är bra, men det kanske också har gjort att vissa delar inom idrotten är eftersatta i dag.
Jag ägnade en ganska stor del av mitt anförande åt bristen på idrottsanläggningar.
Jag tänker så här. I över 20 år har vi haft en anläggningsbrist i Sverige. Vi måste agera nu och inte bara gömma oss bakom utredningar. Därför vill jag fråga Lawen Redar: Varför har vi inte en investeringsfond för idrottsanläggningar som den som finns i Danmark? Den har fungerat bra.
Och varför har man inte vidgat sina vyer när det gäller att bygga fler innovativa, moderna idrottsanläggningar och idrottsplatser?
Angelika Bengtsson (SD):
Tack, Lawen Redar, för förtydligandet och eventuella vallöften framöver! Vi får väl se - vi har en sommar innan det är den 11 september. Det låter lovande.
Vi ser gärna att Socialdemokraterna krokar arm med oss gällande en anläggningsfond, så att staten tar ett ansvar för den rådande bristen när det gäller idrottsanläggningar. Jag är mycket väl medveten om att Sveriges befolkning har ökat. Där har vi olika syn.
Vi vill se en minskad invandring, bland annat, så att befolkningen inte ökar i lika hög takt. Men när det gäller det kommunala ansvaret är det där problemet ligger i dag: kommunerna har inte råd att renovera eller bygga nya anläggningar och har inte kunskapen. I vår politik ingår ett nationellt kunskapscenter. Om vi kan kroka arm där är jag den första att vara glad.
Detta är även något som Riksidrottsförbundet efterfrågar, som jag nämnde i mitt anförande. Det finns många saker att göra, och idrottsrörelsen har många idéer.
Jag hoppas verkligen att nästa riksdag och inte minst nästa regering, med en idrottsminister, gör mer och lägger mer energi på att bygga fler idrottsanläggningar. Det är så vi kan få fler barn och ungdomar och parasportare att aktivera sig och hitta glädjen i idrotten.
Den har gjort mig väldigt gott, och jag vet att den har gjort gott för många. Det är verkligen min förhoppning att det blir så.
Angelika Bengtsson (SD):
Elitsatsningen i Sverige har de senaste åren tyvärr inte fått någon större uppmärksamhet av politiken. Det märks nu inom idrotten.
Trots att vi har lämnat OS och Paralympiska spelen bakom oss med ett rekordstort antal medaljer, och trots att vi i dag har många elitidrottare i absoluta världstoppen får vi rapporter om att framtiden inte ser lika ljus ut - därav min interpellation.
Jag är övertygad om att alla partier i den här församlingen vill idrotten väl. Vi vill se både breddidrottare och elitidrottare. Vi är generellt överens om idrottens inriktning och mål. Vi har inga större konflikter gällande idrott, oavsett vilket parti eller vilken ideologi vi tillhör.
Av den anledningen borde vi även vara överens om att de larmrapporter som vi nu tar del av från Riksidrottsförbundet är oroande. Och vi bör göra något åt den negativa trend vi hör om, eftersom vi är i ett tidigt stadium av den negativa trenden. Fru talman! Allt färre väljer i dag att göra en elitsatsning.
Det blir allt svårare att göra en dubbelkarriär, det vill säga att anpassa studietakten samtidigt som man gör sin elitkarriär. En annan anledning är branschens försämrade villkor. Det är bra att regeringen har tillsatt en utredning som nu ser över sponsring och annan inkomst, så att det blir sjukpenning- och pensionsgrundande.
Under pandemin har konstnärernas situation - de har en liknande situation med stipendier - uppmärksammats. En liknande lösning borde kunna göras även inom denna bransch. De idrottspolitiska målen har inte uppdaterats på väldigt länge. Det kanske är dags att göra det. Kulturutskottet genomförde en uppföljning, som kan ses som en utvärdering av de politiska målen. Den presenterades i april 2017.
Men vad har hänt sedan dess? Med anledning av denna debatt vill jag ställa följande frågor till statsrådet Ygeman: Kommer Ygeman att verka och arbeta för en bred politisk dialog för att förbättra villkoren för de idrottsmän som väljer att satsa på sin idrott på elitnivå?
I de idrottspolitiska målen står det i dag mycket diffust och väldigt brett om hur vi ska nå toppen. Är statsrådet beredd att se över de målen?
Angelika Bengtsson (SD):
Tack, statsrådet, för svaret! Det är väl precis det jag gör. Jag är jätteglad över att vi har så många elitidrottare i den absoluta internationella toppen. Men jag får också rapporter om att vi kanske inte har det så om några år. Därför tycker jag att det är viktigt att man uppmärksammar ett problem som finns i branschen.
Branschen pekar på en utveckling som går åt ett annat håll än det positiva. Jag vill ha denna interpellationsdebatt för att vi också framöver ska kunna glädjas åt och heja fram guldmedaljer och alla andra medaljer i stora internationella mästerskap.
I de idrottspolitiska målen, som idrotten i dag styrs av, kan vi läsa följande mening: "Stöd kan även lämnas till sådan verksamhet som stärker idrottsutövares internationella konkurrenskraft." Jag tolkar det som en ganska diffus mening.
Jag skulle gärna vilja att man har ett större engagemang och en större målsättning i de kulturpolitiska målen när det gäller just hur man når den internationella toppen. Och, som sagt, målen har inte uppdaterats på ganska många år. Det kanske är dags för en uppdatering.
Förra regeringen valde att avsluta elitsatsningen år 2012. Centrum för idrottsforskning har konstaterat att den satsningen var ett viktigt resurstillskott för idrottsrörelsens många landslagstrupper. Satsningen kom i särskilt hög utsträckning parasportare till del.
Dessutom förbättrades samordningen av det samlade stödet till parasport och svensk elitidrott. Med tanke på hur bra den dåvarande elitsatsningen var och hur positiva effekter den hade vill jag fråga: Är man beredd att göra en ny elitsatsning för att få lika bra och höga prestationer bland våra idrottsmän?
Vi ser i dag effekten av den satsning som gjordes då. Eftersom vi inte har samma satsning i dag är jag rädd att vi inte kommer att ha lika många elitidrottare på den absoluta världstoppen framöver. De har inte samma förutsättningar.
Det är just detta som vi hör rapporter om i dag från branschen - därav denna interpellationsdebatt.
Angelika Bengtsson (SD):
Vi delar uppfattningen att breddidrotten är otroligt viktig. Den är central i den idrottsrörelse som vi många har varit en del av, bland annat jag. Men även där ser vi en oroande utveckling, inte minst efter pandemin. Många barn och ungdomar har slutat idrotta. Många ledare och tränare är inte längre en del av idrotten.
De har lämnat idrotten och hittat på annat roligt att göra. Det oroar mig. Jag är också lite bekymrad över att idrottsministern verkar ta ganska lätt på den här frågan. Det tycker jag är tråkigt.
Vi ser en oroande utveckling, men han känner inte samma oro. Vi ska ge rätt förutsättningar till föreningslivet, och precis som jag inledde mitt anförande med är vi generellt sett överens inom politiken om detta. Vi är generellt sett överens om att idrotten ska vara bred men att man även ska kunna göra en elitkarriär.
Jag är övertygad om att vi från politiken kan göra mer för att ge bättre förutsättningar till våra idrottsmän så att de kan fortsätta att idrotta och så att idrottsföreningar kan få tillbaka barn och ungdomar.
Jag ser också fram emot att få heja fram svenska mästerskapsmedaljer framöver, men då måste också politiken visa att vi stöttar dem och ger dem rätt förutsättningar. Förhoppningsvis är det här inte det sista vi hör och ser i diskussionen om elitsatsning utan en början av den. Med tanke på att det är plenifritt i nästa vecka vill jag avsluta med att önska alla en riktigt trevlig påsk!