Per Bolund (MP):
I vanliga fall brukar jag tacka för svaret. Det får jag väl för formens skull göra i dag också, men jag tycker tyvärr att det var ett magert svar. Det var inte så mycket att gå på, och jag hade hoppats att regeringen verkligen skulle reflektera över den här problematiken. Jag riktade min fråga till finansministern eftersom jag anser att det här är en fråga som kan beröra Sveriges ekonomi och även resten av världens ekonomi i grunden. Jag ser det framför allt som en ekonomisk fråga, och därför är jag besviken över att finansministern inte ville svara på den här frågan.
Den är egentligen inte ställd om huruvida peak oil finns utan snarare vad som händer med svensk ekonomi om de som diskuterar peak oil visar sig ha rätt. Den diskussionen skulle jag helst ha velat ha med finansministern, men jag är ändå glad att energiministern har besvarat den här frågan och att regeringen har reagerat. Min syn på ekonomi och politik över huvud taget är att man gärna får hoppas på det bästa men samtidigt ska planera för det värsta och förbereda sig på att det faktiskt kan bli till och med värre än man tror.
Jag tycker att det är på det sättet man också ska se på peak oil. Det finns de som har studerat de här frågorna mycket, bland annat en forskargrupp vid Uppsala universitet har tittat mycket och länge på oljetillgångar och den förbrukning som vi har i världen, och man hävdar att vi har ett problem i framtiden med att oljereserverna inte kommer att räcka till för att tillfredsställa efterfrågan och att det kommer att lägga en begränsning på ekonomin.
Jag tycker att man har ett stort ansvar från regeringens sida att titta ordentligt på den frågan och också fundera på hur man kan minska Sveriges sårbarhet för stigande oljepriser och stor fluktuation i oljepriserna, vilket man diskuterar från de internationella experternas sida. Det tycker jag tyvärr inte att det här svaret från energiministern reflekterar, och det beklagar jag.
Om regeringen bygger sina energiprognoser på detta tror jag att risken är stor att man invaggar sig själv och även svenska folket i en falsk trygghet. Det är svårt att hurra över att man ska använda tjärsand i högre utsträckning än i dag. Men det är också så att det finns många andra bedömare som inte delar uppfattningen att man på ett enkelt sätt kan ersätta den sjunkande tillgången på lättillgänglig råolja med de alternativa oljereserver som finns i världen.
Det är ett problem som är värt att ta på allvar just i och med att den lättillgängliga fossila råoljan är den resurs som har byggt upp västvärldens ekonomi, som har skapat den industrialiserade ekonomi vi har i dag. Vi vet också alla att oljan är en ändlig resurs. Om man inte lyckas ersätta den resursen med någon annan energiresurs är det mycket som pekar på att vi kommer att få en mycket besvärligare framtid än den resa som vi har gjort fram till den punkt där vi är i dag.
Därför tycker jag att regeringen borde ta det här problemet på allvar. Vi ser också att fakta talar för att vi kanske har en begränsning i produktionen av olja. Ända sedan 2005 har oljeproduktionen i världen varit konstant, trots att efterfrågan har stigit, inte minst från Asiens sida. Antalet oljeproducerande länder minskar nu. Vi har producerande länder som går till att i stället bli oljekonsumenter. Då minskar exportmöjligheterna. Det här kommer att påverka Sverige i högsta grad.
Jag delar energiministerns syn på att vi måste minska oljeberoendet. Det är självklart en av de viktigaste åtgärder vi kan vidta. Men det jag anser är att regeringen inte har insett problemets fulla vidd och att man därför inte har styrmedel som tillräckligt snabbt för Sverige bort från oljeberoendet. Ett exempel är det mål som energiministern hänvisar till, att Sverige ska ha en fossilt oberoende fordonsflotta till 2030, där ministern eller någon annan i regeringen inte någonsin har lyckats förklara vad det egentligen betyder. Vad innebär en fossiloberoende fordonsflotta?