Patrik Björck (S):
Tack för svaret, arbetsmarknadsministern. När jag frågar arbetsmarknadsministern om nya skarpa förslag mot arbetslösheten, herr talman, väljer arbetsmarknadsministern att slå ihop sitt svar med ett svar på en interpellation som handlar om fas 3. Det är oerhört illavarslande. Fas 3 är verkligen ett av regeringens största misslyckanden och kan stå modell för arbetsmarknadspolitik när den är som sämst.
Vi befinner oss i en situation där vi har en skyhög arbetslöshet och en skyhög ungdomsarbetslöshet. Sverige hör till de länder i Europa som får ta emot bidrag från EU för att bekämpa arbetslösheten för att regeringens misslyckande är så kapitalt.
Det är då väldigt relevant att ställa frågan om vilka skarpa förslag som regeringen ska återkomma med för att hantera den svåra situationen. När man går igenom det svar som vi just hörde i kammaren kan man konstatera att arbetsmarknadsministern först hänvisar till de reformer som regeringen har genomfört. Det är väl gott och väl.
Vad arbetsmarknadsministern då menar är jobbskatteavdraget och den sänkta ersättningen i a-kassan som enligt regeringen ska bidra till lägre arbetslöshet och högre sysselsättning. Det har visat sig att den idén inte fungerar. Det kunde man ha berättat för regeringen redan från början. Men nu har verkligheten kommit i kapp. Herr talman! Sedan ägnar ministern sig åt ett siffertricksande som är respektlöst mot alla arbetslösa.
Man försöker i svaret beskriva att det inte finns något problem med arbetslösheten. Egentligen har arbetslösheten sjunkit sedan regeringen tillträdde, fast alla vet att arbetslösheten har ökat med över 30 procent sedan regeringen tillträdde. Möjligen skulle man kunna se detta som en orsak till att regeringen inte kan svara på en sådan enkel fråga. De tror helt enkelt att arbetslösheten har sjunkit sedan 2006.
Det är anmärkningsvärt, herr talman, att ha en sådan märklig uppfattning om verkligheten när man sitter i ansvarig ställning för politikområdet. Sedan kommer ministern och hävdar i sitt svar att det är angeläget att förbättra matchningen. Det är bara att hålla med ministern eftersom matchningen är ett av de påtagliga exempel där man kan mäta om en arbetsmarknadspolitik fungerar eller inte. Matchningen i Sverige är katastrofal; det är alla överens om utom möjligen ministern.
Eller förresten gäller det även ministern, för hon tycker ju att det skulle vara angeläget att förbättra den. Svenskt Näringsliv konstaterar att över 80 000 verkliga, riktiga jobb som finns här i dag i verkliga, befintliga företag inte har blivit tillsatta och inte utförda på grund av att regeringen har misslyckats med arbetsmarknadspolitiken.
Det är just detta som är regeringens och arbetsmarknadsministerns viktigaste uppdrag: att rusta de arbetslösa. Det handlar om de över 400 000 personer som behöver rustas för att kunna ta dessa 80 000 jobb som finns i dag och bidra till produktionen i samhället. Då ska staten träda in, och då ska arbetsmarknadspolitiken träda in och se till att matchningen fungerar. Det har man inte lyckats med.
Detta är ett sådant förslag som man hade kunnat hoppas på att ministern hade svarat på i dag. Man hade hoppats att hon hade sagt att ni vill lägga fram konkreta förslag och inte bara titta upp i himlen och hoppas att matchningen ska förbättras. Det räcker inte. Det duger inte, arbetsmarknadsministern. Slutligen, herr talman, säger ministern i svaret att regeringen ämnar i övrigt återkomma.
Jag kan säga att det är en ny arbetsmarknadsminister som återkommer till hösten och får lägga fram de här förslagen.