Ann-Charlotte Hammar Johnsson (M):
Tack, statsrådet, för svaret! Jag vill börja med att säga att jag tycker att det ändå är ett steg på vägen att länsstyrelserna inte ska jobba var för sig utan att man i stället ska samordna det hela via en länsstyrelse. Statsrådet sa i sitt svar till Ola Johansson att man inte ska hasta fram beslut - i värsta fall kan detta få motsatt effekt.
Men det uppdrag som har getts till Länsstyrelsen i Dalarnas län innefattar ett helt paket med lösningar för att greppa hela denna problematik, som ju blir ganska tydlig. Förra våren, 2017, besökte jag just Falun med anledning av uppdraget till länsstyrelsen.
Då diskuterade vi samhällsförändringen, som även Ola Johansson var inne på, och lagstiftningen från 1924, där det finns ett helt kapitel som egentligen sätter vuxna människor under förmyndarskap. Vi lever inte längre i den världen. Hemma hos mig hade vi Sankta Maria, som lades ned och stängdes på 90-talet.
Vi har inte längre dessa institutioner, utan vi har människor ute i samhället, vilket kräver mer av oss alla.
Jag vill säga hur viktigt det är att man verkligen tar ett grepp om detta och får det rättssäkert för alla de inblandade som finns i systemet - för gode män, för överförmyndare och, framför allt, för huvudmännen, som är beroende av oss alla för att få hjälp och stöd. I Norge har man, som det har hänvisats till, en modell med professionella gode män.
Även Riksrevisionen är inne på att titta på hur man kan samordna detta genom en myndighet samt att man behöver se över lagstiftningen för att kunna göra det. Det vore intressant att höra hur regeringen ställer sig till den norska modellen, som en tanke i det hela. Att få hela detta paket gör skillnad, om man jämför det man kan få fram genom att titta på hela bilden med att plocka delar.
Om man tar delar blir det pusselbitar, vilket Ola Johansson var inne på. Om man ska ta alltihop är det viktigt att få hela greppet. Jag kan inte nog understryka hur viktigt jag tycker att det är att man tar med alla delar som man i utredningar har sett behöver tas om hand. Det är viktigt att huvudmännen kan känna sig trygga med att saker går rätt till. Gode män som gör ett bra jobb ska kunna känna sig trygga med det. Detta bygger på den frivillighet som vi har talat om. Det är ibland riktigt tuffa uppdrag som dessa personer har.
Uppgifterna går inte alltid att lösa, och i värsta fall kan människor hamna på gatan som uteliggare. Det är ett fantastiskt arbete att stötta och hjälpa dessa personer - det kan inte nog understrykas. Vi känner stor tacksamhet mot de människor som i dag åtar sig att stödja och hjälpa andra, precis som det började en gång i världen och sedan har fortsatt. Det är viktigt även för deras skull att vi värnar dem som gör ett fantastiskt jobb och som förtjänar all respekt för det.
Tyvärr är det alltför många av dem som i dag inte ser om sitt hus och som saknar försäkringar för att kunna vara med om detta. Det är frivilligt att gå med i en förening, men jag tror inte att man förstår riktigt vad det innebär att ha detta åtagande, som kan försätta en i problem. Jag tror att detta ibland kan avskräcka personer från att ta dessa uppdrag, och så ska det inte vara. Därför måste dessa personer skyddas på olika vis.
Den som behöver hjälp ska kunna skyddas och kunna ha tillit till att brott beivras. Alla som gör ett gott jobb ska känna sig trygga med sitt uppdrag. Därför är det viktigt att det finns tydliga rutiner som gör att de som är beredda att utnyttja människor i behov av hjälp och stöd inte kommer undan med att göra övertramp. De ska inte kunna begå brott på detta område. Det har ju visats en hel del tv-inslag om hur det har gått till.