Sofia Damm (KD):
Det är onekligen en dyster bild av världen som målas upp i dagens debatt. När jag förberedde mig inför detta anförande var min ursprungstanke att jag skulle inleda med att lyfta upp allt positivt och påvisa att biståndet verkligen har gjort skillnad: hur vi kan se en förbättrad tillgång till rent vatten, hur barnadödligheten har minskat och hur fler barn har möjlighet att gå i skolan. För självklart finns dessa ljusglimtar - biståndet räddar liv.
Men när en värld brinner, när despoter som förtrycker och förföljer den egna befolkningen bara blir fler och när bilderna på barn som lider och dör i östra Aleppo, i Mosul och i andra delar av världen aldrig tycks ta slut är det inte läge att bara betona att Sverige minsann är en humanitär stormakt eller slå oss för bröstet för att i alla fall vi lever upp till våra globala åtaganden i en värld som brinner.
Jag menar inte att vi inte ska vara stolta över framgångar eller tappa gnistan för att göra världen bättre. Varje mun som mättas, varje kvinna som kommer in på arbetsmarknaden, varje individ som tillåts älska vem den vill och tillåts tänka, skriva, tala, rösta och be fritt är en framgång, och därmed ökar chanserna till utveckling.
Men jag menar att det med den världsutveckling vi ser och de enorma behoven kanske är viktigare än någonsin att se till att prioriteringarna är så väl avvägda som det bara går. Frågan vi bör fokusera på är: Vilken roll kan och ska Sverige spela i en värld som brinner? Kristdemokraterna har samma syn som regeringen på hur mycket medel som bör gå till utgiftsområde 7 Internationellt bistånd.
Däremot hade vi velat se andra prioriteringar inom budgeten, och det är dessa som jag nu kommer att redogöra för. För det första gör det rådande världsläget att vi i vårt budgetförslag avsätter mer av den svenska biståndsbudgeten till humanitära hjälpinsatser, detta för att bidra till att skapa trygghet och framtidstro för fler medmänniskor som nu flyr för sina liv.
Förutom att kraftsamla stöd till stora internationella organisationer som UNHCR, World Food Programme och Unicef, det vill säga de organ som har störst verksamhet bland flyktingar och som arbetar med barns säkerhet och rättigheter, anser vi att regeringen måste vara ännu mer kreativ med att nå fram med hjälpen. På grund av väpnade strider eller diktaturregimer är det inte möjligt att nå fram med bistånd via officiella kanaler.
Vi föreslår därför i vår motion att det civila samhället, i form av små frivilligorganisationer och samfund som ofta har kontakter och direkta distributionssystem, bör nyttjas betydligt mer. De arbetar i den direkta frontlinjen i katastrofområden, de har ofta mycket bra lokalkännedom och de finns på plats mer långsiktigt. För det andra vill Kristdemokraterna se ett ännu tydligare fokus på att stärka demokratiutvecklingen och öka respekten för mänskliga fri- och rättigheter.
Det är minst sagt tragiskt att se hur friheten och demokratin i världen är på stark tillbakagång och hur maktfullkomliga ledare i land efter land klamrar sig fast vid makten - Castro, Mugabe och Abbas. Vi håller alla andan inför vad som ska hända med Kabila i Kongo nu i december. Han verkar inte vilja flytta på sig. Det har sagts många gånger, men det tål att upprepas: Demokrati är den bästa garanten för fred och säkerhet. Demokratier krigar inte mot varandra.
Och det är bara med varaktig och stabil demokrati som grund som social och ekonomisk utveckling kan få ett hållbart fäste i samhällen. Sverige ska stödja demokratikämpar och verka för stärkt yttrandefrihet och tankefrihet i länder där det begränsas hårt. Flera av det civila samhällets organisationer arbetar särskilt för att stödja oppositionella grupper i repressiva stater runt om i världen.
Det arbetet är oerhört betydelsefullt för de enskilda som dagligen riskerar sina egna och sina familjers liv och säkerhet, för att de står upp för dessa fri- och rättigheter. Vi kristdemokrater föreslår därför i vår motion att en frihetsfond ska instiftas. Den ska fungera lite mer flexibelt för att ge stöd till dem som kämpar, så att de kan verka och leva mer värdigt.
Genom historien har vi sett att enskilda personer kan spela en avgörande roll för utvecklingen i ett land. Många gånger får de och deras familjer som sagt betala ett oerhört högt pris för det. Herr talman! Hälsoinsatser är ofta mätbara. Milleniemålen visar också att detta bistånd har gett mycket bra resultat.
Barnadödligheten har minskat från drygt 12 miljoner år 1990 till 6,6 miljoner 2014 - till stor del tack vare satsningar på vaccinationsprogram, insatser mot malaria och ökad tillgång till rent vatten. Men fortfarande dör omkring 18 000 barn under fem år varje dag, vilket har nämnts tidigare i debatten. Det är inte värdigt mänskligheten 2016. Det är inte rimligt att barn i vår tid ska mista livet på grund av relativt enkla sjukdomar som diarré och lunginflammation.
Vi har i dag alla möjligheter att minska barnadödligheten, som till stor del beror på basala och förhållandevis enkelt avhjälpta brister i miljön runt barnen. Vaccinationsprogram har visat sig vara ett mycket effektivt bistånd som bokstavligen kan rädda liv. Kristdemokraterna anser därför att stödet till Globala fonden och till vaccinalliansen Gavi bör höjas. För förbättrad mödrahälsa krävs däremot mer långsiktigt arbete.
Det behövs fler utbildade barnmorskor på plats i dessa länder. Det avhjälper en stor del av problemen. Men för verklig förändring av kvinnors och flickors situation krävs i många fall förändrade strukturer och värderingar. Många svåra skador och dödsfall sker i samband med förlossning eftersom modern har varit alltför ung för att kroppen ska klara av en graviditet eller en förlossning. Sedvänjan att unga flickor gifts bort måste aktivt motverkas på ett kulturellt och värderingsmässigt plan för att mödradödligheten ska minska. Herr talman!
Det budgetområde som vi nu debatterar leder givetvis till debatt mellan oss, men det leder sällan till stor debatt bland Sveriges medborgare. Det blir sällan till en het valfråga eller kommer upp i tv-debatterna. Jag tror inte att det beror på att människor inte är intresserade av att göra världen bättre. Jag tror däremot att man vill kunna förlita sig på att skattemedlen används på ett så klokt sätt som möjligt.
I tider då miljontals människor flyr från korrupta och diktatoriska regimer måste vi fråga oss än mer vilket ansvar länders ledare har för att bistå den egna befolkningen och vad vi kan göra för att sätta press på dem. Vi har också ett stort ansvar för att se till att vi bedriver ett kvalitativt bistånd. Jag står givetvis bakom Kristdemokraternas reservationer.
Men för tids vinnande yrkar jag bifall till reservation 9.