Lotta Finstorp (M):
Tack, ministern, för svaret! Ja, alla som kan arbeta ska arbeta säger ministern i svaret - jag instämmer helt i det - och därför måste alla hinder identifieras som motverkar att alla som kan arbeta ska arbeta. Det handlar både om att minimera hinder för den enskilde och förstås hinder för att fler jobb ska skapas och arbetsgivare kan anställa.
När man besöker olika arbetsförmedlingskontor i landet tas det nästan alltid upp, som arbetsmarknadsministern stod här förra mandatperioden och sa till alliansregeringen, att det är alldeles för många arbetsmarknadspolitiska åtgärder och för få fria medel hos Arbetsförmedlingen. Det är precis det ministern tar upp i dag också.
Det kan inte ha hänt särskilt mycket avseende det, för vad de säger är: Kalle Svensson - vi kan hitta på att en person heter så - kan inte få en åtgärd eller komma i sysselsättning, för vi har inga pengar kvar i just det stupröret. Vi har mycket pengar kvar i det andra stupröret men får inte flytta pengarna mellan dem.
Det blir ett hinder för den personen att komma ut på arbetsmarknaden och en stor frustration hos handläggarna som gärna vill få den här personen att komma i arbete. Regelkrångel och attityden gentemot företagare är viktiga aspekter för att få fler företag att starta och växa och därmed skapa fler jobb. Småföretagens anställda står dessutom för de sammanlagt största skatteintäkterna till landets kommuner.
I den förra interpellationsdebatten talade vi om att fyra av fem arbeten skapas i mindre företag. Jag tycker generellt att samhällets politikområden delas upp alldeles för mycket i stuprör. Vi tänker inte tvärsektoriellt - i hängrännorna - utan det den ena handen gör vet inte den andra om. Arbetsmarknadspolitik måste gå hand i hand med åtgärder för fler jobb.
Eftersom fyra av fem jobb tillkommer i mindre och medelstora företag måste politiken underlätta så att de företagen kan växa och anställa.
De olika förslag som regeringen har flaggat för - vi vet inte om de kommer att bli av - om flygskatt, kilometerskatt och 3:12-regler gör sammantaget att man inte vågar ta risken att anställa, och då hjälper vi inte till så att fler människor kommer in på arbetsmarknaden och får arbete.
Dessutom hämmas arbetsmarknadsministerns ambitioner om att fler ska få arbete i andra änden av ett annat departement eller en annan minister. Det där är inget nytt för regeringen som finns i dag. Det har alltid varit så att vi har våra utskott i olika stuprör och departementen likaså - men människan är ju mer komplex än så.
Våren 2016 kom EY och Novus med en rapport angående attityden till företagande. Det är oroande att närmare hälften av alla svenskar inte upplever att entreprenörskap uppmuntras i Sverige, inte minst eftersom entreprenörer spelar en otroligt viktig roll i den svenska ekonomin och står för en stor del av de nya arbetstillfällena. Det vore intressant att höra en kommentar från arbetsmarknadsministern om det.
Dessutom skulle regelförenklingsarbetet underlätta för framför allt de mindre företagen som inte har samma resurser som de stora företagen att hantera till exempel en komplicerad skatteadministration. I nästa replikskifte ska jag återkomma till Riksrevisionens skrivelse som är mycket tydlig med det här om hur regelkrångel och hämmandet av fler arbetstillfällen minskar möjligheten för fler att få arbete.