Stina Bergström (MP):
I dag debatterar vi järnväg och kollektivtrafik. Jag vill börja med att slå fast att tåget, bussen, spårvagnen, tunnelbanan och färjan är utmärkta transportmedel i sig. De är bekväma, sociala och trafiksäkra. Men de har också en mycket viktig roll att fylla för att hejda klimatförändringarna. I dag står trafiken för en tredjedel av klimatutsläppen i Sverige.
Det tål att upprepas. Upprepas bör också att om vi tar tåget och annan kollektivtrafik i stället för bilen och flyget till jobben, skolan, på semestern i Sverige och ut i Europa minskar vi utsläppen. När jag tog tåget ner till Malmö i fredags orsakade min resa utsläpp av 1,3 gram koldioxid enligt SJ:s hemsida.
Hade jag flugit i stället hade min resa orsakat utsläpp av 95,87 kilo koldioxid. Det är alltså 74 000 gånger mer. Vi behöver med andra ord en politik för mer tåg och mindre flyg. Vi behöver en politik som gör det lätt att åka kollektivt. Vi behöver en annan politik än regeringens. Herr talman!
De senaste åren har det på många sätt blivit svårare att åka kollektivt. Kontantbetalningarna på bussar och tåg försvinner. Att köpa sms-biljett har blivit krångligare, och alla kan inte längre göra det. Samma krångliga sms-system börjar nu Jernhusen införa för ett toalettbesök på stationen.
Jag undrar om den person som kom på den lösningen någon gång har stått med en kissnödig treåring utanför en toalettdörr? I Stockholms tunnelbana har man satt in spärrar som slår människorna gula och blå. På landets stationer står en rad olika biljettautomater. Det gäller att veta vilket bolag man ska åka med.
Och den som pendlar behöver ofta ha flera olika månadskort i plånboken. Med risk för att låta gnällig skulle jag kunna fortsätta med fler exempel på förändringar som drabbar resenärerna, för att inte prata om de ständiga tågförseningarna. Herr talman! Det ska inte vara så att det miljövänliga alternativet också är det krångligaste alternativet.
Krångligheten är ingen naturlag utan ett resultat av politiska prioriteringar. Miljöpartiet har en politik för att kollektivtrafiken ska vara det enklaste, bekvämaste och billigaste sättet att resa.
Vi vill ta bort spärrarna i Stockholms tunnelbana, vi har agerat för att det ska vara fortsatt möjligt att köpa biljetter ombord på tågen och vi har krävt att de olika operatörerna ska samarbeta med biljetter och tidtabeller så att inte resenärerna kommer i kläm. Vi tycker det är hög tid att underlätta för alla som reser kollektivt. Om det och mycket annat handlar flera av Miljöpartiets reservationer i dagens betänkande.
Om det handlar också den motion, Resenären i centrum, inte vinsten - Ge SJ ett nytt uppdrag , som vi lämnade in i höstas och som ska behandlas i dag. Låt mig börja med SJ. I höstas gick SJ ut och sade att man tänkte sluta sälja biljetter på tågen. Jag är glad att vi lyckades sätta stopp för det.
Vi var många som agerade, resenärer, riksdagsledamöter och ministrar, och SJ backade till slut. Men bara detta att SJ:s ledning kommer på idén att man ska sluta sälja biljetter och försämra för sina resenärer visar tydligt att det är något som är fel. Det statligt ägda bolaget SJ behöver ett nytt uppdrag från sina ägare.
SJ behöver ett samhällsuppdrag med ett tydligt mål att öka tågets marknadsandelar och sätta resenärerna i centrum. Herr talman! Jag vill yrka bifall till reservation 1 om SJ:s samhällsuppdrag, som vi har gemensamt med Socialdemokraterna och Vänsterpartiet. För att fler ska ta tåget måste det vara lätt. Det måste vara förutsägbart vad en tågresa ska kosta.
SJ:s biljettsystem är i dag ett lotteri som få förstår sig på. I dag kan en tågbiljett på bara några timmar öka med över 1 000 procent. Radioprogrammet Kaliber intervjuade tidigare i år resenärerna i en halvfull vagn en onsdagsförmiddag mellan Stockholm och Göteborg. Priset på deras biljetter varierade från 165 till 1 000 kronor beroende på när de köpt dem.
Jag kan förstå att man ska betala olika pris för en tågbiljett utifrån vad man har råd att betala. En affärsresenär som åker första klass ska betala mer än en student som åker andra klass.
Men varför ska en affärsresenär som åker första klass och bokar sin biljett tre månader i förväg få en billigare biljett än en fattig student som måste vänta på att schemat är satt innan hon kan boka sin biljett i andra klass? Herr talman! SJ:s ledning brukar säga att man inspirerats av flyget.
Men SJ borde i stället låta sig inspireras av sin stora konkurrent bilen. För att öka tågresandet ska det vara lika enkelt och flexibelt att ta tåget som bilen. Det är det i Schweiz. Där kan du bestämma dig samma dag om du vill åka och hälsa på din nya kärlek. Du köper en biljett som alltid kostar lika mycket.
Den gäller från punkt A till punkt B, och du kan stiga på vilket tåg, vilken buss eller båt du vill längst resan. Du behöver inte boka platsbiljett, och får du lust att hoppa av och ta en fika med en gammal kompis i en stad du åker förbi så kan du göra det. I Schweiz går tåget som klockan, och tidtabellerna styrs också hårt nationellt så att bytena mellan olika transportslag sker smidigt och direkt.
I Sverige händer det ofta att de regionala tåg- och bussanslutningarna passar dåligt med SJ:s tågavgångar eftersom det inte finns något krav på samordning. När jag kom till Malmö i fredags med ett SJ-tåg dröjde det en halvtimme innan Öresundståget till Köpenhamn gick. Så ska det inte behöva vara. Miljöpartiet tycker att Trafikverket bör få ett tydligt uppdrag att samordna de olika operatörernas tidtabeller.
Vi vill också att det skapas en nationellt samordnad biljettbokning för alla operatörer och ett gemensamt riksårskort för tåg och bussar i Sverige. Om vi gör det kan vi få ett lika smidigt och resenärsvänligt system som i Schweiz. Jag vill yrka bifall till vår och Vänsterns reservation 8, Resenärsfrågor, som handlar om detta. Herr talman!
Från Köpenhamn fortsatte jag i fredags min tågresa ned genom Europa. Mitt mål var Spanien där trafikutskottet skulle studera de spanska höghastighetstågen. Eftersom jag tog tåget ned fick jag möjligheten att studera många olika slags tåg och tid att fundera över vad som är viktigt att göra för att tåget ska bli ett förstahandsalternativ när man ska resa ut i Europa.
Det är bara att konstatera att min tågresa kostade mer än de andra ledamöternas flygresa ned till Spanien. Det är märkligt att en flygresa som orsakar upp till 70 000 gånger mer koldioxidutsläpp än en tågresa ska vara billigare.
Om flyget skulle betala för sina klimatutsläpp skulle tågbiljetten vara billigare än flygbiljetten, och då skulle tåget oftare vara förstahandsvalet. Biljettpriset är med andra ord viktigt. Det är också viktigt att det finns direktförbindelser så att man slipper många byten och långa väntetider, liksom servicen på tåget.
En sådan liten sak som att man på snabbtåget mellan Bryssel och Paris kan köpa biljetter till tunnelbanan i Paris gör resandet enklare. Ingenting av det som jag nu har nämnt handlar om avreglering och privatisering. Ingenting av detta står med i EU-kommissionens aktuella förslag på ett fjärde järnvägspaket.
Det är ett förslag som skulle tvinga alla EU-länder att införa samma uppsplittrade system för sin nationella järnväg som vi har i Sverige i dag. Det som är viktigt för tågresenärerna är i stället samordning och samarbete mellan dem som i dag kör tågen. Det är detta EU-kommissionen i stället borde arbeta med. Det är fler tågbiljetter som ska säljas, inte fler järnvägar.
Järnvägar ska byggas, inte säljas. Mellan Madrid och Barcelona är det 60 mil. När vi åkte den sträckan i måndags tog det två och en halv timme. Tåget gick som mest i 300 kilometer i timmen. Det var en häftig upplevelse. Det är också häftigt att veta att nästan ingen längre flyger på den sträckan. Mellan Stockholm och Malmö är det också 60 mil.
Det tog fyra och en halv timme med SJ 2000 när jag åkte i fredags. Att det behövs en höghastighetsbana till Skåne är tydligt. På det sättet gör vi flyget till Malmö onödigt. Herr talman! Jag ställer mig självfallet bakom samtliga Miljöpartiets reservationer, men för att vinna tid yrkar jag bifall bara till reservation 1 och 8.