Stefan Attefall (KD):
Jag vill bara säga att jag delar Hans Ekströms problembeskrivning. Bostadsbristen är ett växande problem för enskilda människor, för tillväxten och för ekonomin i stort. Samtidigt måste vi konstatera att vi har haft det här problemet i 20 års tid. Vi har alltså byggt hälften av vad norrmän, finnar och danskar har gjort under 20 års tid. Vi har byggt hälften av OECD-genomsnittet under samma tid. Hur man än jämför har vi byggt mindre än genomsnittet i andra länder.
Det är ett långsiktigt problem som har byggts upp med tiden och som accentueras av att vi just nu har stora ungdomskullar, ökad inflyttning till många av våra storstäder och ökad aktivitet för att söka sig till de större tätorterna. Det gör att krisen liksom blir mer akut. Vi jobbar på tre nivåer samtidigt. Vi vänder som sagt på alla stenar. Vi försöker hitta sätt att nyttja befintliga bostäder på ett effektivare sätt och få en bättre fungerande andrahandsmarknad.
Vi försöker få en bättre fungerande bostadsmarknad. Vi gjorde bland annat en del skattesänkningar som ett led i detta. Vi har en ny hyressättningsmodell, och vi har också ny, tydligare och bättre lagstiftning för de kommunala bostadsbolagen. Vi försöker också ge oss på - vilket jag personligen tycker har varit ett försummat område - tiden mellan idé och spaden i backen, det vill säga byggstart.
Den har blivit längre och längre i Sverige, mer och mer belastad med olika typer av goda föresatser och välvilliga initiativ på olika områden, men de har sammantaget lett till längre och längre processer. Det får två konsekvenser. Den ena är att det i sig fördyrar byggena, eftersom tid är pengar. Ligger man ute med stora investeringar i projektkostnader och markkostnader och inte får in intäkter är det klart att det fördyrar kalkylerna och fördyrar själva bygget.
Den andra är att det också försämrar konkurrensen. Det är svårare för mindre aktörer att ge sig in och bygga hus. De har svårare att klara av de långa ledtiderna och veta hur det fungerar i olika kommuner. Här har vi ett mycket omfattande arbete på gång. Jag var bland annat nyligen på ett besök i Tyskland och träffade min kollega den tyska bostadsministern. Jag berättade att vi var där i Tyskland för att lära oss mer om de snabba processer som finns i Tyskland.
Då skrattade man öppenhjärtigt och sade: - Snabba processer? Vi håller på alldeles för länge. Vi håller på i två till två och ett halvt år i Tyskland. - I Stockholm kan det ta åtta eller tio år, sade jag. Då tittade man på varandra och undrade om vi kommer från planeten Mars eller varifrån vi kommer. Men detta är verkligheten. Man kan jämföra med Helsingfors. Här har vi ett delat ansvar mellan kommunerna och staten. Vi har ett omfattande arbete på gång.
När jag är ute på olika debatter häcklas jag snarare av socialdemokrater och andra för att jag utreder för mycket, har för många processer på gång. Vi har en rad olika uppdrag och en rad olika utredningar som har börjat ramla in och håller på att ramla in under året, för att vi sedan ska kunna komma till riksdagen och till regeringsbeslut för att just få en effektivare byggprocess. Jag tror att det är oerhört nödvändigt. Att kunna korta våra långa ledtider kommer att förbilliga byggandet och framför allt att snabba på byggandet.
Vi tittar också på hyresrättens ställning skattemässigt. Där har vi en utredning på gång. Vi fick också en del förslag från en annan utredning som tittade på hur man kan utveckla hyresrätten. Det är förslag som vi just nu bereder i Regeringskansliet. Vi jobbar på bred front.
Förslaget och besluten om att få en bättre fungerande andrahandsmarknad är alltså en del i en bred strategi för att vända på alla stenar för att se till att vi kan få fram fler bostäder snabbare men göra det på ett långsiktigt, klokt sätt, så att vi inte återigen skapar ryckighet i bostadspolitiken, vilket tyvärr är en del av förklaringen till de problem som vi har i dag.