Andreas Carlgren (C):
För det första vill jag tacka bägge interpellanterna för frågorna som har ställts och för engagemanget. Vi har verkligen det gemensamt att vi har en fascination och beundran inför det fantastiska arbete som görs i den stora friluftsrörelsen.
Det är helt avgörande och viktiga insatser som människor gör frivilligt, på fritiden och med ett enormt engagemang i sina medmänniskor, i vad detta betyder för samhället och självfallet också i vad det ger var och en av oss.
Till Gunvor G Ericson vill jag säga att jag hoppas att det framgår av svaret att min vision verkligen är att friluftslivet ska spela en sådan viktig roll i olika delar av samhällslivet.
Det gäller inom utbildningen, inom den förebyggande hälsovården, inom kulturlivet, i samband med naturvården och i pedagogiken även om visionen naturligtvis alltid när man lämnar sina interpellationssvar också tvättas i den korrekta kanslihushanteringen.
I det arbete vi gör i samarbete med friluftsorganisationerna är en viktig del naturligtvis de pengar vi ger som stöd. Men mycket viktigare är det ansvar och den vilja till samverkan med friluftslivet som regeringen visar.
Jag brukar möta friluftsorganisationerna i flera olika sammanhang - organiserat och med regelbundenhet - därför att det är en så viktig insats de gör. Jag ser också att det inte är så enkelt att vi politiker bara kan trycka på åtgärdsknappen och säga att med de här åtgärderna stärker vi friluftslivet. Så mycket av friluftens styrka kommer nämligen ur människornas eget engagemang.
Jag tror att det skulle vara att lura oss själva att tro att om vi inför ett visst anslag, genomför en viss åtgärd eller trycker på en knapp så skulle det verkligen hända något. Det handlar mycket om att ge förutsättningar och på det sättet hjälpa fram det engagemang och den vilja som redan finns. Det vet alla vi som också själva kommer ur folkrörelsernas arbete.
De ideella organisationerna samlas till rådslag både med övriga berörda organisationer och med regeringen. Det är någonting som vi vill slå vakt om och ta vara på. Vi kommer att fortsätta att ge bidragen och se till att därmed skapa de ekonomiska förutsättningarna. Vi uppmanar också kommunerna att ge de rätta förutsättningarna för det lokala friluftslivets arbete.
Jag vill helt avvisa att de nya strandskyddsreglerna skulle hota friluftslivet. Tvärtom är friluftslivet utgångspunkten för strandskyddet också i fortsättningen. Vi kommer att stärka skyddet i de områden där exploateringstrycket är som hårdast.
Men för att bevara legitimiteten kommer vi också att öppna större möjligheter att ta vara på och använda stränderna där befolkningstrycket är litet. Allemansrätten kommer i fortsättningen att vara lagligt fastslagen. Jag fick frågan om vad som kan behövas på natur- och miljöområdet i fortsättningen.
Där ser jag att just sammanvävningen mellan å ena sidan naturvårdsfrågorna, skyddet av naturområden, å andra sidan friluftslivets roll och hur friluftslivet ska kunna ha tillgänglighet till de områden vi skyddar för framtiden är en sådan viktig fråga.
En annan viktig fråga som vi nu betonar mer och mer i det framtida naturskyddsarbetet är landskapsvården och hur hela landskapet utformas på ett sätt som både gagnar miljö och biologisk mångfald och därmed också friluftsliv.