Fredrik Schulte (M):
Det är tydligt att jag trampade på en öm tå. Det måste vara väldigt jobbigt för Socialdemokraternas företrädare att ha lovat dyrt och heligt en rad olika saker i valrörelsen. Sedan har man låtsats som att man inte behöver samarbeta med Vänsterpartiet och Miljöpartiet och har därmed tvingats till en massa eftergifter. Det gäller till exempel RUT och ROT, bensinskatten och överskottsmålet. Det är klart att det är jobbigt.
Det är klart att Annika Strandhäll blir upprörd och irriterad när man påpekar den typen av löftesbrott som är ett slag i ansiktet på väljarna när ni lovar en sak i valet och sedan gör det direkt motsatta. En sak som jag tycker är intressant är formuleringen som Annika Strandhäll använder: Vi har inga planer på det.
Det är precis den formulering som Magdalena Andersson använde för ett halvår sedan när hon sa: Jag har inga planer på att höja bensinskatten. Nu, herr talman, bara några månader senare står vi där, och man höjer bensinskatten. När Annika Strandhäll säger att hon inte har några planer på att utöka företagens sjuklöneansvar betyder det antagligen att hon inte har några planer på att göra det under kommande månader.
Vi lär få se ett sådant förslag. Det är ett förslag som går direkt på tvärs mot vad man lovade under valrörelsen. Ett annat exempel på hur man glider på sanningen från Socialdemokraterna är att man i valrörelsen lovade att ta bort andra sjuklöneveckan. Nu säger man från Socialdemokraternas sida, precis som vi hörde: Vi har infört en lite annan modell för det. Företagen får komma och ansöka om pengar.
De flesta företagare är inte insatta i exakt vad det är för olika typer av stödsystem som finns och olika typer av bidrag de kan söka från Försäkringskassan. Det gör att stödet antagligen inte alls kommer att användas eller att användas i en väldigt liten omfattning. De flesta företagare är inställda på att sköta sin verksamhet och inte på att sätta sig in i alla olika typer av bidragssystem som politiken konstruerar. Herr talman!
Med det sagt är det viktigt att sätta frågan i ett historiskt sammanhang. Nu försöker Annika Strandhäll att sätta bilden av att vi hade kraftigt ökande sjukskrivningar sedan 2010. Man kanske ska påminna om hur det såg ut. År 2006, när Alliansen tog över, hade vi en halv miljon människor som var förtidspensionärer.
Man hade under nästan tio års tid med Göran Persson som statsminister aktivt förtidspensionerat bort människor och aktivt sett till att få människor in i sjukskrivning. Varför gjorde man detta? Jo, man gjorde det så att Göran Persson och de socialdemokratiska politikerna kunde stå och säga i tv: Titta, vi har minskat arbetslösheten. Man tog alla arbetslösa och gjorde dem sjuka.
Det var en utveckling som vi vände på radikalt. Först blev det en ganska tydlig effekt. Men sedan var det ganska många människor som började komma tillbaka in i sjukförsäkringen. Det är den ökningen som vi nu ser. Jämför vi 2015 med 2006 är det fortfarande radikalt lägre kostnader för sjukskrivningen.
Det är därför som Annika Strandhäll försöker hitta på beskrivningen av att kostnaderna har ökat sedan 2010. Säg som det är! Jämför med 2006! Jämför med hur det såg ut när vi tog över efter er när ni hade gjort en halv miljon svenska människor förtidspensionerade.
Det handlar egentligen om att Socialdemokraterna sviker löften och att Socialdemokraterna för en politik som kommer att göra att fler människor fastnar i utanförskap och bidragsberoende.