KBLab/rixvox huggingface dataset:
Tommy Ternemar (S):
Jag håller gärna med Anna Lilliehöök om att det finns många ljuspunkter i den kommunala verksamheten, men jag undrar ändå vilken värld Anna Lilliehöök lever i. Man kan titta på mitt hemlän Värmland. Du säger bland annat att man ska prioritera välfärdens kärna. Det har man gjort i många år i Värmland.
Allt det du talade om när det gäller eventuella sporthallar och annat har man inte kunnat göra på många år, utan det är en enorm kreativitet som behövs för att styra i de kommunerna. När ni talar om att prioritera välfärdens kärna händer det något på ett annat viktigt område. Det gäller infrastruktur.
I dag utsätts väldigt många kommuner och regioner för detta med att man ska vara med och medfinansiera infrastruktur. Annars är budskapet: Då blir det ingen infrastruktur hos er. Staten tar ett steg tillbaka. Tycker Anna Lilliehöök att det är att prioritera välfärdens kärna att kräva att kommuner ska vara med och investera i infrastruktur?
Tommy Ternemar (S):
Jörgen Johansson förde en ganska intressant diskussion om framtiden för kommuner och landsting. Jag tror, precis som du, att det behövs ganska många nya tankar framöver för att klara de offentliga åtagandena. Det gäller inte minst för kommuner i landsbygden att jobba mer tillsammans, att bilda kommunförbund för olika aktiviteter för att klara ekonomin och så vidare. Men vi lever just nu, här i dag. Den framtidsdebatten får vi ta senare. Jörgen säger jobben först.
Jag upplever dig, Jörgen, som en erfaren kommun- och landstingspolitiker med gott omdöme. I dagens Värmlands Folkblad står följande för det centerstyrda Sunne: "Ett 30-tal tjänster inom skolan försvinner. Det är en av konsekvenserna av kommunens mycket strama budgetläge för 2010."
Vidare står det: "- Alla förvaltningar har gjort besparingar i verksamheterna och i sådan omfattning att man som kommuninvånare kommer att märka av den försämrade servicen, säger kommunstyrelsens ordförande Ola Persson, ." Däremot säger han att trots att det kanske inte tillhör välfärdens kärna måste de ändå försöka städa gatorna och hålla ordning i parkerna.
Är din personliga bedömning, Jörgen, att 7 miljarder i tillskott till kommunerna kommer att räcka?
Tommy Ternemar (S):
Vi hade en utfrågning i finansutskottet med Finanspolitiska rådet. Jag tyckte att det då var en ganska tydlig rekommendation från Finanspolitiska rådet om att de pengar man borde satsa nu skulle behöva gå till att öka satsningen på både kommun- och landstingssektorn just för att inte späda på den arbetslöshet som finns inom industri- och byggsektorn.
Detta sade jag bland annat i mitt anförande. Om man tittar i samma tidning ser man att socialbidragen växer i Hammarö kommun från 3,5 miljoner till 6,2 miljoner. Det är pengar som kommunalrådet och kommunstyrelsen måste ta från skola, vård och omsorg eller genom att skära och säga upp ytterligare människor från tjänster i den kommunala sektorn och späda på arbetslösheten. Det vet du, Jörgen. Varför inte erkänna att ni borde ge mer pengar till kommunerna?
Tommy Ternemar (S):
Man kan undra hur det går för de små pojkar som sitter längst bak i klassrummet som Anna Lilliehöök talade om. Jag vill nog påstå att de med er politik hamnar ännu längre bak i klassrummet. Såsom det rapporteras i dag från kommuner kommer klassernas storlek att öka.
När vi socialdemokrater redan i början av hösten sade att den borgerliga budgeten var överspelad sade ni, Anna Lilliehöök, att det var ett superpaket och att det räcker: Vi kommer inte att lägga fram något mer, utan det räcker. När vi sade att det behövdes ytterligare stimulansåtgärder sade ni: Vi har ett superpaket, det räcker. Sedan insåg ni att också ni behövde lägga fram ett stimulanspaket.
Vi säger nu samlat i oppositionen: Det behövs mer pengar till kommuner och landsting. Min fråga är: Kommer ni att höja anslagen till kommuner och landsting och öka statsbidragen för 2010? Du kan ge ett klart besked i dag.
Tommy Ternemar (S):
Det är helt riktigt att vi i dag inte talar om budgeten för 2010. Men när ni själva var i opposition sade ni alltid att det är väldigt viktigt att kommunerna får långsiktiga spelregler. Det gör att man kan planera för kommunernas och landstingens verksamhet. Får man inte i dag besked om år 2010 inträffar just det som vi har talat om från oppositionen.
Det finns de som talar om att 20 000 jobb försvinner i den offentliga sektorn. Vi vill inte att det ska vara mer resurser till kommunerna för kommunalrådens skull eller för landstingsrådens skull utan för de enskilda människorna som behöver vård, omsorg och barnomsorg.
Tommy Ternemar (S):
Jag ska fatta mig kort. Det är helt riktigt att kommunernas och landstingens ekonomi har varit bra. Faktum är, Jörgen Johansson, att den var som allra bäst 2006, när vi lämnade ifrån oss majoriteten. Du vet, eftersom du tidigare har varit ansvarig inom landsting, liksom jag har varit det inom en kommun, att man kan prata vackert om att det är väldigt viktigt att fortsätta effektivisera i kommunerna.
Men vad betyder ordet "effektivisera" i det landsting där du har varit verksam och i den kommun där jag var verksam? Jo, det betyder oftast att man minskar på personal. Det låter så vackert när man säger: Vi ska effektivisera i verksamheten! Men det blir mindre personal. Det var ändå glädjande, Jörgen, att du uttalade att kommunerna tydligt behöver besked före vårpropositionen.
Du sade så: före vårpropositionen. Då frågar jag dig, Jörgen: Bedömer du, precis som SKL har gjort, att det behövs 3 miljarder ytterligare för 2009 och 8 miljarder 2010? Annars riskerar kanske upp till 20 000 jobb att försvinna ur offentlig sektor.
Agneta Gille (S):
Jag kan lugna Cecilia Widegren med att den kontakten med regeringen sker varje vecka, så vi har fokus på frågan. Vi arbetar också för att nå fram till ett resultat. Det är väl i mångt och mycket så att vi vill ha ett snabbt resultat.
Men hur får du ett så snabbt resultat med en tillsättning när det gäller anställda som vi måste hitta lösningar för? Arbetet pågår. Det har skett förbättringar, men på ett år kan vi inte vinna det här loppet. Det går inte, utan man måste ha flera år på sig för att få det resultat vi vill ha. Vi är nöjda med att vi hela tiden förbättrar resultatet.
Men, Cecilia Widegren, jag ställde faktiskt frågan även förra året när det gäller kvinnorepresentationen i den borgerliga maktalliansen ute i kommunstyrelserna. Varför finns det kommunstyrelser som har noll kvinnorepresentation där de borgerliga har makten? Varför kan du inte svara på det? Och till exempel när det gäller utnämningar ska vi från partiernas sida nominera. Regeringens mål är att det ska finnas en kvinna och en man att välja mellan.
Vi har fått ett uppdrag från regeringen, som parti, att utse en kvinna och en man, och vad gör Moderaterna? De utser inte en kvinna. De nominerar inte en kvinna och en man. Nej, de nominerar bara en person, och det är allra oftast en man. Med det resultatet, som då Moderaterna bidrar till, klarar man kanske inte att uppnå den jämställda styrelserepresentationen som man skulle vilja ha. Och ni bidrar till det. Jag vill ha svar på två frågor.
Varför finns det kommunstyrelser som inte har någon kvinnorepresentation där de borgerliga har makten? Varför envisas ni med att nominera bara en person till uppdrag där regeringen vill ha en kvinna och en man? Ni nominerar nästan bara män.
Agneta Gille (S):
Vi ska nu debattera finansutskottets betänkande FiU5. Det är utgiftsområde 27 i budgetpropositionen som handlar om avgiften till Europeiska gemenskapen. Det handlar om precis vad det heter, nämligen avgiften till Europeiska gemenskapen.
Vi har behandlat två motioner i betänkandet. I det här betänkandet finns inte några reservationer, men det finns två särskilda yttranden. Med det, herr talman, lämnar jag över till debatt i ärendet.
Agneta Gille (S):
Frågan om Hästhagens lösning har varit en följetong, det ska jag också erkänna. Det har varit en svår och lång process att hitta en lösning på detta problem med de herrelösa husen i det lilla brukssamhället Söderfors, norr om Tierp i Tierps kommun. Men det är inte bara en fastighet, som det står i svaret, utan det är flera.
Det är ett bostadsområde med ett antal stora flerbostadshus. Det är ca 150 bostäder som inte alls har någon ägare. Området, för er som inte varit där, är väldigt spöklikt. Det är ogästvänligt. Det är kusligt. Det är huskroppar utan fönster.
Det är tapeter som har ramlat och lossnat och som fladdrar när vinden far genom huskropparna. Det är raserat och nedklottrat. Jag har med mig bilder om det är så att statsrådet också skulle vilja se. En rivning av dessa hus skulle kosta ca 10 miljoner kronor. Vi socialdemokrater har jobbat hårt med den här frågan för att hitta en lösning, och till sist fann vi en lösning.
Staten skulle dela kostnaden med Tierps kommun. Man skulle sätta in 5 miljoner kronor var och frågan hade sin lösning. Men ärendet, som nu åter har tagits upp i länsrätten, skulle kunna avslutas om regeringen löser det här snarast.
Om jag skulle kunna få ett besked i dag så behöver inte Tierps kommun lämna in de underlag som länsrätten kräver till i morgon. Ärendet var helt utrett och klart. Det låg färdigt i Finansdepartementet hösten 2006.
När den moderatstyrda regeringen sedan tog över makten var det första ni gjorde att ta bort detta ärende från budgeten - fast det fanns där och trots att era egna riksdagsledamöter hade lovat att om det bara blev en borgerlig regering skulle detta ärende lösas omgående.
Jag har ett pressmeddelande som har gått ut från de borgerliga ledamöterna från Uppsala län. Jag har med mig det som bevis på deras löfte om att om det bara blir en borgerlig regering ska pengar avsättas för att riva de herrelösa husen i Söderfors i Tierps kommun. Jag har som sagt ställt en skriftlig fråga tidigare till statsrådet Odell i ärendet.
Även då fick jag till svar att frågan skulle beredas ytterligare. Man måste göra en ny inventering i regeringen, sade man. Det sade man också i finansutskottets debatt här i kammaren. Mats Odell, jag har ju suttit i finansutskottet tillsammans med dig, och jag måste fråga dig: Vad hade du tyckt om det svar som jag nu har fått av dig?
När du satt i opposition, vad hade du då tyckt och sagt i debatten om du hade varit den som interpellerat och du hade fått svaret att frågan fortfarande bereds? Jag är övertygad om att du hade sagt: Med detta svar kan jag utläsa att pengarna nu kommer i vårpropositionen.
Du kanske inte vill avslöja det här och nu, men i det här svaret läser jag ut att pengarna kommer i vårpropositionen. Har jag inte rätt, Mats Odell?
Agneta Gille (S):
Det var väl inte direkt något svar av statsrådet Odell.
Jag har samlat på mig vad dina partikamrater och de borgerliga ledamöterna i Uppsala län har sagt och vad man har sagt i interpellationsdebatter, i motioner och i utskottsdebatterna här i kammaren i den här frågan. Orden har inte varit snälla.
Det har varit hårda anklagelser om att detta måste få en ytterligt snabb lösning. Jag har med mig några bevis på det. Mats Odell kanske inte har sett vad hans kamrater i den borgerliga ledningen har sagt. En partikollega, Mikael Oscarsson, besökte Hästhagen.
Han gick sedan direkt ut och sade: Det här bör staten betala rivningen av. Då pratade han kanske inte bara om en delning, utan han menade att staten i slutändan bör bekosta rivningen av Hästhagen i Söderfors. Det anser riksdagsman Mikael Oscarsson som hade gjort ett besök i Hästhagen. Det blir mer.
Jag har försökt pressa den nuvarande regeringen om varför man tog bort detta, som redan var berett, från budgeten. Statsrådet Odell sade att det ser väldigt bra ut. Det visste vi ju redan. Ärendet var ju färdigt. Det fanns klart i Finansdepartementet. Man hade tittat på det, man hade gjort en inventering.
Det var klart och man kunde bevilja de fem miljonerna till Tierps kommun. Det visste ju också de borgerliga ledamöterna. Jag hade hoppats att Cecilia Wikström och Mikael Oscarsson skulle delta i den här debatten. Men de lyser med sin frånvaro i den här viktiga debatten där de tidigare var så på hugget, men i dag inte är det. Det är märkligt.
Cecilia Wikström har sagt: Jag har utverkat ett muntligt löfte från Regeringskansliet att man ska återställa de utlovade pengarna i vårbudgeten. Det är ett löfte, säger Cecilia Wikström. Det märkliga är att detta dementerar Patrick Joyce som är biträdande samordningschef på Statsrådsberedningen. Inget är spikat och klart. Folkpartiet får ta upp frågan i förhandlingarna om tilläggsbudgeten, säger han. Vad ska vi tro? Vad är det som gäller?
Får man lova och säga vad man vill i ett ärende som man tycker är väldigt viktigt, utan att förankra det i regeringen, utan att Mats Odell har kunnat ge ett löfte? På ett annat ställe står det: Riksdagsledamöterna Rigmor Stenmark, Erik Ullenhag, Cecilia Wikström och Mikael Oscarsson har drivit frågan hårt i flera år.
Samtliga säger att det är omöjligt att riva upp finansieringen med hedern i behåll. Varför kommer inte finansieringen, Mats Odell? Jag vill ha besked. Jag vill ha svar. Wikström säger också att pengarna ska avsättas i vårpropositionen då regeringen har en chans att göra justeringar. Allt är klart och alla är med om detta, säger hon. Snälla Mats Odell, kan inte du säga till mig nu att det är färdigt?
Ärendet var ju redan klart. Lova nu Tierps kommun att det kommer pengar. Det handlar om 5 miljoner för att göra en överenskommelse där Tierps kommun betalar en del och staten betalar en del. Vi behöver få ett slut på det här. Jag vill ha ett besked av statsrådet Odell.
Agneta Gille (S):
Det jag kan utläsa av svaret gör mig, som jag sade tidigare, ganska övertygad om att det kommer att få en lösning eftersom lösningen redan fanns från den socialdemokratiska regeringen. Allt var klart. Nu handlar det om att få till det här i vårpropositionen.
Jag förstår strategin och jag förstår att statsrådet Odell kanske vill låta de borgerliga ledamöterna hemma i Uppsala län få möjlighet att presentera det här på ett bra sätt när VÅP:en presenteras. Jag förstår strategin, och jag kanske hade agerat snarlikt själv.
Det skulle underlätta oerhört mycket för Tierps kommun och för de jurister som arbetar med detta om de fick ett besked redan nu. Det är väl ändå så, Mats Odell, att ni har kommit ganska långt. Ni bör, som ansvarig regering, ha kommit långt med ert arbete när det gäller vårpropositionen. Där ska det här finnas med. Då bör du också kunna ge ett besked till Tierps kommun och till mig här i dag.
Agneta Gille (S):
Jag vill börja med att tacka infrastrukturministern för svaret, även om svaret inte innehöll något direkt besked åt mig. För mig är det här en väldigt viktig fråga. En utbyggnad av väg 288 för en trafiksäker och mötesfri landsväg är en fråga som jag har drivit tidigare.
Det är riktigt som infrastrukturministern sade till mig i sitt svar att jag har ställt en skriftlig fråga, men jag har också tidigare drivit frågan om utbyggnad av väg 288 genom riksdagsmotion, även under den socialdemokratiska regeringens tid. Det är alltså en fråga som jag har satt fokus på under lång tid.
Det är väl så att min uppgift som riksdagsledamot från Uppsala län är att vända mig till den som har ansvaret för de här frågorna, och då vända mig till den som har ansvaret just för tillfället. I slutet av svaret skjuter ministern frågan ifrån sig och hänskjuter detta till den tidigare regeringen genom att påpeka att den inte har gjort någonting åt frågan.
Men jag vill ha ett svar och ett besked nu! Det är nu jag vänder mig till ministern, så vi struntar i det som har varit och tittar framåt. Vi behöver verkligen förändra statusen på väg 288. Vägens status är nämligen dålig. Det är dålig framkomlighet, den är kurvig och smal och det finns stora behov av att säkerställa vägen.
Det går tung trafik på vägen. Sandvik Coromant AB, ett stort företag i Gimo med väldigt många arbetstillfällen, kör med väldigt tung trafik och trafikerar sträckan till Arlanda eftersom detta är ett otroligt stort exportföretag som också exporterar ut i världen.
Vi har tung trafik till och från hamnen i Hargshamn som också trafikerar 288:an. Med tanke på hur liten vägen är så är det väldigt svårt att ta sig förbi om man hamnar bakom ett tungt fordon. Detta medför att trafiksäkerheten inte blir acceptabel. Det handlar om arbetstillfällen. Vi har Forsmark.
Området är också väldigt mycket av ett utflyktsmål. Det är en natur och en skärgård som är fantastisk runt den uppländska kusten, och för att ta sig dit måste man åka på väg 288. En annan fantastisk del i den här miljön är fritidshus och sommarboende.
Det är oerhört många stockholmare men också andra, som Uppsalabor, som har ett litet sommarställe ute vid kusten i skärgården här. Då blir vägen oerhört tungt trafikerad. Vi vet att väldigt många pendlar in till Uppsala, där det finns stora arbetsplatser, till exempel Akademiska sjukhuset, så kollektivtrafiken är av stor betydelse.
Det finns inte någon spårbunden trafik mellan Uppsala och Östhammar, även om man så skulle önska, men det finns en väg som det finns möjligheter att förbättra och bygga ut.
Vägens standard är alltså av oerhört stor betydelse för hela det här området och för Uppsala läns utveckling, men främst för Östhammars kommuns möjlighet att klara arbetstillfällena och klara att ha kvar de stora företag som finns där i dag. Jag vill ha ett svar av ansvarigt statsråd om vad man ämnar vidta för åtgärder för att få möjlighet att avsätta pengar och förbättra standarden på väg 288.
Agneta Gille (S):
Visst är det så att regionförbundet har planeringsansvaret och en prioriteringsordning. Där vill man naturligtvis att den vägen har hög prioritet. Men det finns också ett ansvar för att se till att det inte bildas andra stoppklossar i den infrastruktur vi har runt Uppsala. Jag tror att ministern är mycket väl medveten om att det är på det viset.
När det gäller ett område som utvecklas så oerhört starkt som Uppsala, och med den trafiktillströmning som det innebär, är det kanske så att regeringen tolkat det hela fel och prioriterat fel vad gäller den ekonomiska ramen, för ytterst handlar det ju om hur regeringen prioriterar sina pengar.
I valrörelsen lovade Moderaterna till exempel 4 miljarder i ökade anslag till infrastruktur och vägbyggen, men de pengarna har vi inte sett till. Jag har naturligtvis också tittat på hur det ser ut i den budget som senast presenterades, och där har vi socialdemokrater jag tror det är 8,2 miljarder mer till infrastrukturen än vad den moderatstyrda regeringen har.
Kanske kunde man ha prioriterat om pengarna ytterligare lite grann just för att klara de svårigheter som Uppsala och Uppsala län har. Ytterst handlar det alltså om prioriteringar, och visst prioriterar denna regering olika saker. Man prioriterar skattesänkningar. Man tar bort förmögenhetsskatten och fastighetsskatten.
Samtidigt inför man en beskattning på trafikförsäkringspremien, vilket innebär betydligt högre kostnader för bilförsäkringen. Också den frågan bär jag med mig och får frågor om. Vilka drabbar det? Vilka får mer och vilka får mindre i plånboken av de skattesänkningar som ges till vissa medan kostnaderna blir högre för andra? Det är en prioritering inom den ekonomiska ramen, den som infrastrukturministern också har ansvar för.
Jag är dessutom orolig för att alla förslag kanske inte är helt finansierade. Den oron gnager i mig. Hur blir det om man inte helt klarar av finansieringen av de anslag som finns och de skattesänkningar som görs? Då kanske infrastrukturen får ännu mindre pengar i nästa budgetproposition.
Det gör mig mycket orolig, för då kanske det blir åtstramningar också för Uppsalas del, vilket kan drabba väg 288 och den del av Sverige som nu är i stort behov av en utbyggnad. Jag känner mig alltså orolig. Jag håller dock med ministern om att det är den ekonomiska ramen som sätter upp linjerna för möjligheterna att prioritera.
Vad gäller regionförbundet arbetar jag naturligtvis där med att prioritera och sätta fokus på denna fråga, men det är regeringen som har ansvaret för Vägverket. Det är regeringen som inom den ekonomiska ramen ger möjligheterna, och jag vänder mig därför till regeringen för att få ett mer positivt besked om en satsning på väg 288.
Agneta Gille (S):
Visst är det viktigt med helheten och sammanhållningen. Det är helt riktigt som infrastrukturministern säger. Regionförbundet har sagt att man ska kunna förskottera investeringarna för att tidigarelägga vissa vägbyggen. Det är bara att hoppas på att det blir så.
Det är landstinget i Uppsala samt Tierps och Östhammars kommuner som kan tänka sig att gå in och göra en förskottering för att få i gång bygget av den här enskilda vägen tidigare. Det är positivt. Vi får jobba vidare med detta. Sedan måste det också finnas resurser att tilldela i den ekonomiska ramen.
Det är oerhört viktigt för arbetstillfällena, turismen, kollektivtrafiken, de boende och dem som reser i norra Uppland på väg 288 att regeringen är medveten om detta behov i sitt arbete med den kommande infrastrukturpropositionen.
Därför är jag mycket tacksam att jag har fått möjlighet att ha denna interpellationsdebatt.
Agneta Gille (S):
Tack, Jörgen Johansson, för att du tog en replik! Det ger mig nämligen ytterligare möjligheter att visa på några delar i dagens situation. Det vore också bra om Jörgen Johansson tittade på hur det såg ut under 2005 och 2006 vad gäller att skapa arbeten. Går man in i en högkonjunktur är det inte svårt att skapa arbeten och prata om att det nu har blivit ytterligare fler som har kommit i arbete.
För 2006 var det en väldigt tydlig siffra. Det var fler som fick arbete då än senare. Men det var i mångt och mycket högkonjunkturen som bidrog till att skapa detta. Det ni gjorde var att ni införde skattelättnader. Det var skattelättnader för de förmögna och för dem med stora villor. De välbärgade i samhället fick möjligheten att rusta tennisbanorna.
Min arbetskamrat som jobbar deltid och har svårt att få en heltidsanställning i barnomsorgen i Uppsala fick en helt förändrad situation. Hon fick stämpla bara 75 dagar. Sedan var hon tvungen att gå till socialen för att klara dagen och försörja barnen med mat. Det är den skillnad som är mellan en borgerlig politik och en socialdemokratisk politik.
Det är den skillnaden man ser i samhället i dag. Orättvisorna ökar. I opinionsmätningar av vad svenska folket vill säger man: Jag skulle nog hellre betala en hundring i skatt för att veta att människor inte slås ut, att människor inte hamnar i utanförskap. Det är det som är den stora skillnaden mellan vår politik och er, Jörgen Johansson.
Agneta Gille (S):
För mig är rättvisa ett rättesnöre. Det är det för mig personligen i min familj men också i samhället. Om jag ska ge mina två söner julklappar ser jag till att de blir rättvist fördelade så att inte den ena får en hundring och den andra en tusenlapp. Det måste vara rättvist när man fördelar. Det rättviseperspektivet lever jag med, i politiken också. Jag tycker att det är oerhört viktigt.
Rättvisa för mig är inte att man tar från dem som har det tufft, sänker ersättningen i a-kassan så att de som är utan arbete slås ut från samhället och inte klarar sig. På andra sidan ser man till att de som är förmögna får renovera sina tennisbanor. Jag kommer från Uppsala.
Där har vi också en debatt vad gäller skatterna. Där kan vi se att minskningen av intäkter på grund av den situation som är blir 400 miljoner kronor. Det kommer att slå ännu hårdare mot denna kommun. I detta går Uppsala kommun ut och bestämmer sig för att de ska ta bort den ungdomssatsning som fanns.
Mitt i stormande lågkonjunktur lägger Uppsala kommun ned satsningen på att hjälpa ungdomar med svårighet in på arbetsmarknaden. Det är inte rättvisa. Det är inte en politik som jag tycker är bra för samhället i dag. Jag vill att det ska förändras. Jag hoppas att 2010 kommer fortare än vad det ser ut att göra. Jag hoppas att vi då får en förändring av den politiska majoriteten i det här landet.
Jag önskar god jul.