Nina Lundström (L):
Lars Erikssons fråga tog fasta på nyproduktionen. Vi som bor i Sundbyberg, granne med Annedal, har verkligen välkomnat bostadsministerns besök. Äntligen har vi en bostadsminister som talar om det stora krånglet på kommunal nivå. En del är naturligtvis markpolitik, men det handlar just om arbetet med att ta bort krångel och hinder som gör det svårt att bygga nytt.
Det skiljer ungefär 300 miljoner kronor mellan budgetalternativen, men som vi redan har hört i debatten går den stora skiljelinjen egentligen i synen på hur bostadsmarknaden ska kunna ges bättre förutsättningar. Folkpartiet och Alliansen tror inte på att kortsiktiga åtgärder löser problemen på bostadsmarknaden.
Alla regler och allt krångel gör det dyrare att bygga. Jag välkomnar verkligen bostadsministerns tydlighet, ambition och vision om att ta bort så mycket av krångel och hinder som inte behövs. Det ska byggas bra och säkert, och vi ska tänkta på folkhälsan. Men eftersom jag tidigare har varit kommunpolitiker tycker jag att det ibland har varit alldeles för tufft att producera nya bostäder. Ministern nämnde bullret.
Det är ju just det kortsiktiga och det ryckiga som har bidragit till de problem som finns. Sverige har sedan 1990-talets början byggt hälften av vad våra nordiska grannländer har gjort och hälften av snittet för OECD-länderna. Under de senaste åtta åren med alliansregeringen har dock kursen för bostadspolitiken antagit en ny inriktning.
Vidare har regeringen och ministern jobbat med frågor om planprocessen. Det handlar om strandskyddet och att skapa förutsättningar för en hyressättning med presumtionshyror. Det handlar om studentbostäder och mindre bostäder. Det handlar om markpolitiken, att se till att vi får fler aktörer som kan få del av marken för att bygga. Jag välkomnar verkligen det omfattande, stora och breda greppet som ministern och regeringen har tagit.
År 2011 var antalet påbörjade bostäder 24 500. År 2013 var antalet påbörjade bostäder 34 500. Prognosen för nästa år är 40 000 bostäder. Trots att det nu ljusnar snabbt och nyproduktionen har satt fart finns det ingen anledning att slå sig till ro. Det krävs ytterligare åtgärder.
Det finns inte en unik åtgärd för att få i gång nyproduktionen. Det går inte att använda sig av ett alexanderhugg för att lösa den gordiska knuten. Här krävs mängder av olika åtgärder. Det krävs utredningar. När jag satt i opposition i riksdagen 2002-2006 saknades ett utredningsarbete och det saknades ambitioner från den dåvarande regeringen. Nu har vi en regering med hög ambitionsnivå.
Det är 156 kommuner som anger att de har ett underskott på bostäder, men 35 kommuner i Sverige har ett överskott på bostäder. Förutsättningarna i Sverige ser olika ut beroende på var vi bor. Frågan är då vilka åtgärder det är som skapar förutsättningar i hela landet. På denna fråga fanns det i regeringens budget för bostadspolitiken inga långsiktiga svar.
Även om det tar tid är jag helt övertygad om att vi äntligen är på rätt väg.
Vad är till exempel lösningen för att öka nyproduktionen? Alliansen har lagt många skarpa förslag, och vi har av tidigare talare hört några av de över 100 förslagen. Jag hoppas verkligen att kammaren får möjlighet att ta ställning till ytterligare förslag efter juluppehållet. Fru talman! Arbetet för att minska hinder och krångel behöver fortsätta.
I fokus behöver de långsiktiga spelreglerna stå. Viktiga åtgärder har genomförts, såsom ändringar av hyressättningssystemet, förändringen av fastighetsskatten, förändringar av regelverken och snabbare planprocess. Aktörerna på marknaden väger in risken när de ska bygga. Osäkerhet, skakighet, kortsiktighet och brist på transparens påverkar synen på risk.
I dag bär fastighetsägare, byggsektorn och konsumenter mycket av denna risk. Vad vi kan göra här i Sveriges riksdag är att skapa ökad långsiktighet. Vi kan arbeta för långsiktighet. Vi kan arbeta för ökad transparens så att aktörerna vet vad som gäller.
Men fokus i bostadspolitiken behöver även utgå från konsumenterna och vad de efterfrågar. Målsättningen borde vara att fortsätta att se till att ta bort de hinder som gör att det inte går att bygga i tillräckligt snabb takt. Bullerregler har vi hört talas om i debatten. Regelkrångel och handläggning; orsakerna är många. Det går inte att bo i en överklagad detaljplan. Det går inte att bo i en planprocess.
Planprocessen måste effektiviseras. Det är inte rimligt att byggandet stoppas. Folkpartiet tror på den egenmakt som kommer utifrån att människor själva kan bestämma. Vi i riksdagen ska inte förhindra, utan vi ska möjliggöra, och konsumentperspektivet måste finnas med. Vi tror också på konkurrens.
Vi tror att det är viktigt att många aktörer får plats på marknaden, och vi menar att man genom att se till att det finns många aktörer skapar förutsättningar för produktutveckling, kvalitetsfrågor och långsiktigt även en prispress. Samplanering av bostäder och infrastruktur är absolut nödvändigt på de flesta håll i Sverige. Kommuner byter dag och natt befolkning med varandra.
Folk pendlar med hjälp av kollektivtrafik och med egen bil. Utbyggnad av järnvägar, vägar och kollektivtrafik måste ske så att vi ger så bra förutsättningar som möjligt för att öka bostadsbyggandet. Med hjälp av Alliansens förslag om Sverigebygget kan nya bostäder börja produceras. Att nu förhala och stoppa viktiga infrastrukturprojekt, till exempel Förbifart Stockholm, är inte rimligt.
Det hämmar pendlingsmöjligheterna och tillväxten. Tala om risker och kortsiktighet! Hur ser Socialdemokraterna på kopplingen mellan bostadsbyggande och infrastruktur? För att underlätta bostadsbyggandet måste det gå snabbare att sätta spaden i backen och öka tillgången på mark så att det går att bygga. Det behövs kortare planprocess och ökad tillgång till byggklar mark.
Detta är viktigt! Mycket är gjort, och mer behöver göras. Att bygga hus är att bygga samhällen. Bostäder är en fråga om livsmiljö. Det handlar om social, ekonomisk och ekologisk hållbarhet över tid. Alliansens budgetförslag ligger i linje med det långsiktiga arbetet med att minska regelkrångel och skapa långsiktiga spelregler. Det behövs. Fru talman!
Regeringens budget innehöll två förslag, men dessa har ingen koppling till nyproduktion. Min fråga till statsrådet Mehmet Kaplan är: Avser ministern att vidta någon konkret åtgärd för att minska krånglet som hindrar bostadsbyggandet? I så fall vilken åtgärd?
Om det finns 47 000 bostäder beslutade i detaljplaner i till exempel Stockholms län, vad är ministerns analys av varför dessa inte byggs?