Sven-Erik Österberg (S):
Jag vill förtydliga för landsbygdsministern och säga att jag varken i förra inlägget eller i min fråga till ministern påstått att någon vid ansökan om pengar till stängsel blivit nekad detta. Det var inte med i min fråga. Det problem jag tog upp var att den försämrade ersättningen per meter stängsel är ett bekymmer. Eskil Erlandsson vet själv att jag har ett jordbruksförflutet. Jag har varit med och stängt stängsel till får, kor och andra djur rent praktiskt.
Det skiljer sig väsentligt mellan hur ett vanligt fårstängsel ser ut - eventuellt med eltråd - och vad som krävs när man gör dessa säkrade vargstängsel. Det gäller stolparnas tjocklek, men också hur långt stolparna ska slås ned, hörnstolpar och så vidare. Oftast krävs det att man har en särskild maskin som kör ned dem; man klarar det inte med handkraft.
Jag har väldigt svårt att tro att skillnaden i kostnad mellan ett vanligt stängsel och detta så kallade vargstängsel skulle vara 20 kronor per meter, som Eskil Erlandsson pekar på. Fåravelsförbundet säger att detta inte är relevant. Kostnaden ligger mycket högre, för att inte tala om merkostnaden för den arbetsinsats som man måste göra för att sätta upp stängslet.
Det är där problematiken ligger just nu: om vi ska ha fårhållning på många ställen eller inte, eller om man helt enkelt ska lägga av som fårproducent av den anledningen att merkostnaden blir så stor. Jag frågade om landsbygdsministern är beredd att se över ersättningen per meter. Det var det min fråga gällde, inte totalbeloppet i sig; jag har inte hört att det skulle vara något problem.
Något annat man tar opp är att bedömningen är väldigt rigid. Det gäller i synnerhet dem som har får. Man kan få ett angrepp mitt i sommarvärmen när det är 25 grader varmt. Djur är egentligen oigenkännliga bara inom ett dygn. Jag pratade med en jaktvårdskonsulent som har till uppgift att bedöma vad slags angrepp det är. Han säger att det efter bara ett antal timmar eller ett dygn är omöjligt att avgöra på vilket sätt djuret har blivit skadat.
Jag har ett exempel från min egen valkrets, Västmanland, där fårägare har förlorat stora mängder får men inte fått en krona i ersättning av den anledningen att man inte har kunnat slå fast att det är rovdjur som har gjort det, även om man rent mentalt vet till 99,9 procent att det är rovdjursangrepp.
Men man kan inte få den bedömningen av jaktvårdskonsulenten, som med gott samvete kan säga att det inte går att fastslå att det är ett rovdjursangrepp, eftersom kroppen har förändrats under den tid som förflutit från att djuret angreps tills man upptäckte det och kunde få ut besiktningsmannen. Detta är ett bekymmer. Det handlar också om ersättningsnivån. Det är riktigt att man ska göra en lokal bedömning.
En avelsbagge av bra kvalitet kan kosta upp till 10 000, 12 000 eller 15 000 kronor. Så ser det ut i dag när man köper in dem. Erfarenheten är att man i bedömningen aldrig kommer upp i de inköpsvärden som har varit på många av avelsdjuren. Detta är naturligtvis också ett bekymmer. Det sista gäller elen, som det finns en stark oro över. Jag vill bara kontrollera att jag uppfattade landsbygdsministern rätt.
Får man en försvagad el i tråden bränner inte elen bort gräset, utan man måste då ta bort gräset mekaniskt med röjapparat under nedersta tråden för att inte få en onaturlig jordning och på så sätt inte få någon effekt. Men vad jag förstår anser landsbygdsministern att man kommer att klara att hålla en högre strömstyrka, så att man på så sätt slipper den oro som finns på detta område.
Jag vill få bekräftat om jag har uppfattat detta rätt.