Christina Örnebjär (L):
Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 1. Givetvis står vi bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande nöjer vi oss med den i dag. Herr talman! De ämnen som tas upp här i dag berör väldigt direkt de enskilda. Det är kanske det som gör ämnet så pass intressant och viktigt. Det går som tåget.
Det går som på räls. Det tåget har gått. Dummare än tåget. Jag tror att jag skulle kunna hålla på ett bra tag, och jag tror att alla här i salen kan ännu fler ordstäv kring just tåg. Kanske finns det så många därför att de har så stor inverkan på våra liv. Inte ens den som själv aldrig åker tåg kommer ju undan. Tåg susar fram på räls tvärs igenom landet, över åkrar och ängar, genom skogar, städer och berg.
Nattetid hörs det kanske extra tydligt - dunket mot rälsen, skriket från bromsarna och tjuten från visslan. Samtidigt som järnvägen i sin fysiska form ibland delar städer i två delar binder den också samman hela landet. För det mesta tänker vi inte på alla tåg som rullar fram. De finns där. Vi ser dem. Vi hör dem ibland, framför allt på nätterna. Det är när det inte fungerar som vi tänker på dem, särskilt om vi är direkt drabbade.
Vi fick höra hur Jessica Rosencrantz fick sitta utanför Hallsberg i flera timmar. Jag kan i och för sig tycka att det kan vara trevligt att sitta just utanför Hallsberg - jag bor väldigt nära. Men det hade å andra sidan kanske gjort att jag hade blivit ännu mer irriterad om jag hade suttit precis utanför Hallsberg, för då hade jag velat komma hem. Det är just när det inte fungerar som vi tänker på detta. Tack och lov är det väldigt sällan som vi har stora olyckor på järnvägen.
Däremot är vi många som har varit med om växlingsfel, signalfel, elfel, lövhalka, snökaos och solkurvor. Återigen skulle jag kunna stå och räkna upp ganska länge. Vi kan ta bara det här med växlarna. Vi har växlar i nätet som har legat sedan järnvägen byggdes. Av ungefär 10 000 spårväxlar har ungefär 1 200 passerat sin tekniska livslängd.
År 2012, för några år sedan - och det har inte blivit bättre - var de totala tågförseningstimmarna 2 365 på grund av just växelfel. Av dem låg 945 timmar på de större stråken, 686 på andra viktiga stråk och 645 i storstaden. Vi kan allihop föreställa oss vad det gör för den enskilda men också för arbetsmarknaden.
Tågen går fortare i dag, och hastigheten sliter. Det körs tyngre tåg i dag, och det sliter också. Vi liberaler vill ha tyngre, längre och snabbare tåg, men då måste man vara medveten om att det också kräver mer underhåll. Våra järnvägar måste fortsätta att rustas upp och byggas ut, eftersom de har blivit eftersatta i flera decennier. Alliansen drev igenom en plan om att satsa 522 miljarder kronor på transportinfrastruktur fram till 2025.
Det är den största satsningen i historien. I planen går runt 80 miljarder kronor till drift, underhåll och investeringar av järnvägen. Det är mer än en fördubbling jämfört med den socialdemokratiska tidigare planen. Vi liberaler vill fortsätta att rusta upp och bygga ut järnvägen. Vi vill ha ett robust järnvägssystem. Det är en förutsättning för en väl fungerande arbetsmarknad, och det är en investering för miljön.
Vid flera av de besök som jag har varit på under de månader som jag har suttit i trafikutskottet har man tagit upp att det behövs just en nationell underhållsplan. Det är också något som Utredningen om järnvägens organisation har föreslagit och som vi liberaler med våra allianskamrater tar upp i vår reservationstext om drift och underhåll. Samhällskostnaden för en icke fungerande tågtrafik är svår att överblicka.
Självklart påverkar de senaste årens förseningar och inställda tåg svensk tillväxt. När man måste ta tåget kvällen före ett möte som börjar kl. 8 för att vara säker på att komma i tid, trots att restiden är bara två timmar, då har vi problem. Vem ska betala för den extra tiden? Arbetsmarknadsregionerna fungerar sämre när arbetspendlingen inte fungerar. I mångt och mycket är det underhållet som det faller på. Herr talman!
Detta med länsgränser ställer till det lite grann. Ett gemensamt kollektivtrafikkort för Sverige skulle underlätta en hel del. Det är enkelt för resenärerna och enkelt för bolagen - och det finns redan här. Vi som sitter här har det ju. Jag förstår att det är en annan sak. Vi har det så här enkelt, men vi tillåter just nu inte våra medborgare att ha det så enkelt, att helt enkelt ha ett gemensamt kollektivtrafikkort.
Jag ser tiden an. Jag anser inte att det tåget har gått riktigt än. Jag tror säkert att vi kan ordna det. Ska framtiden gå som på räls behöver vi alla hjälpas åt.