Eva-Lena Jansson (S):
Självklart ska vi vara försiktiga med föreningsfriheten. Framför allt ska vi värna den. Det jag har försökt beskriva är dock att om man har stora resurser från exempelvis organisationer eller stora insamlingsklubbar, som bidrar med många miljoner, är det ett sätt för flera organisationer att faktiskt trycka på i vissa frågor och också påverka.
Att LO är med och bidrar till Socialdemokraterna är inte konstigt. LO vill precis som Socialdemokraterna värna svenska kollektivavtal på svensk arbetsmarknad. Frågan om vilka som ska sitta i Europa är jätteviktig för såväl LO som de olika fackförbunden, till exempel Byggnads.
Därför tycker man att det är viktigt att engagera sig i facklig-politisk verksamhet, för att se till att de som stöder de fackliga rättigheterna - både i Sverige och i Europa - faktiskt är med och kan företräda de frågorna och de idealen. Därför kommer man att aktivt arbeta både ideellt och med de resurser man har valt att avsätta som har redovisats. Det är inget konstigt.
Det jag nu ifrågasätter är att de organisationer som väljer att donera pengar till exempelvis Moderaternas Tornet inte redovisas över huvud taget. Då kan kombinationen av regeringsmakt, stora privata donationer, en press med borgerlig övervikt och resursstarka nätverk inom det svenska näringslivet leda till en maktkoncentration.
Det är inte säkert att människor då känner att de vet varifrån pengarna kommer - vem stöder vad, och vad ligger bakom de här frågorna? Jag tror nämligen att många människor som hörde Moderaternas budskap i valrörelsen 2006 - att det ska löna sig att arbeta - trodde att det handlade om en löneförhöjning. Jag tror inte att många väljare hade kunnat tro att ersättningarna för de sjuka och arbetslösa skulle sänkas och att man skulle höja skatten för pensionärer och arbetslösa i förhållande till dem som hade jobb.
Jag tror inte att någon såg det sambandet. Hade man kunnat se kopplingen till vilka som stödde vilka organisationer kanske det hade blivit mycket tydligare vilka som låg bakom den här valrörelsen. Det påverkar alltså demokratin om en grupp har stora, betydande inkomster och detta spelar roll, till exempel i det här valet. Vi pratade om tv-reklam som inte är gratis.
Radioreklam är inte heller gratis, och att annonsera i de stora kvällstidningarna kostar också stora resurser. Vi vet ju att några partier aldrig kommer att ha samma summor som de som har stora privata givare och många miljoner bakom sig.
Om man tittar på den här redovisningen från Arbetarrörelsens Tankesmedja ser man att insamlingsklubbarna ökade insamlingen till Moderaterna med 350 procent på ett år och att de alltså har mer pengar än de övriga partierna tillsammans. Det får ju effekter, och jag tror att människor kan vara nyfikna: Är det så att det företag som jag jobbar på, det stora multinationella företaget, är med och bidrar med pengar för att påverka mig?
Det är klart att många människor frågar sig detta. Vi Socialdemokrater tyckte att det var olyckligt att Moderaterna vägrade att offentliggöra identiteten på de stora donatorerna. Jag förstår att det finns en skiljelinje i de här frågorna, men jag redovisade också vad Socialdemokraterna sade i sitt särskilda yttrande, med hänvisning till den utredning som Beatrice Ask har pratat om tidigare.
Jag tycker i alla fall att det är viktigt att människor känner till varifrån pengarna kommer. Socialdemokraterna har aldrig gjort någon hemlighet av att vi står fackföreningsrörelsen nära.