Yasmine Posio (V):
Tack, utrikesminister Ann Linde, för svaret! Vi får verkligen hoppas att Polen får mindre medel tilldelat, sett till hur landet har agerat och fortsätter att agera i strid med de mänskliga rättigheterna. För oss som tror på demokratiska och mänskliga rättigheter är det en självklarhet att det inte enbart räcker med att en kvinna får rösta för att allas demokratiska rättigheter ska anses tillgodosedda. Det krävs att en kvinna har tid och möjlighet att delta i samhällslivet.
Det krävs att en kvinna får lov att bestämma över sin egen kropp. Det är därför vi i Vänsterpartiet har stridit för förskolor, sexualundervisning, preventivmedel, legala aborter, jämställda löner och delad föräldraförsäkring. Vi har haft de flesta partierna emot oss, men sakta men säkert har nästan alla sällat sig till hyllningskören över hur långt vi har kommit i Sverige när det gäller jämställdheten, även om vi vet att vi har en bit kvar att gå. I Polen går det i motsatt riktning.
Sexualundervisning förbjuds i skolan, eftersom det anses bidra till sexberoende och förvirrad könsidentitet. När Pridedemonstrationer genomförs anordnas motdemonstrationer av kyrkan och nationalisterna. Att nationalistiska och konservativa regeringar och presidenter ger sig på kvinnors rättigheter är inte något nytt, inte heller att de ger sig på andra demokratiska och mänskliga rättigheter. Det hänger nämligen ihop.
Enligt Reportrar utan gränser sjönk Polens pressfrihetsindex med 33 placeringar från det att Lag och rättvisa tillträdde 2015. Journalister hotas med fängelse, och public service-kanaler är nu nationella medier vars uppgift är att vara propagandamaskiner för det styrandet partiet. Häromdagen köpte det statliga energibolaget upp en mediekoncern med 20 lokaltidningar.
Varifrån ska folket höra oberoende och oppositionella visioner? Hur kan vi, utrikesminister Ann Linde, säkerställa att den polska befolkningen ska slippa matas med enbart propaganda? Den polska regeringens exceptionella sätt att genom en sänkning av domares pensionsålder med 15 år byta ut stora delar av domarkåren och själva tillsätta nya domare har lett till en politiskt styrd domstol. Vart ska då folket vända sig för att få en rättvis rättegång?
Detta är ett uppenbart bevis på att Polen inte följer rättsstatens principer. Häromdagen hade jag ett digitalt möte med tre polska aborträttsaktivister. De efterfrågade officiell information om vilka rättigheter polska kvinnor har när det gäller aborter i Sverige.
De berättade också att den massiva motståndsrörelsen med hundratusentals demonstranter runt om i Polen består av flera rörelser utöver kvinnorörelsen: hbtqi- och miljörörelsen, Fridays for Future liksom vänsterrörelser är med. För dem är det nämligen självklart att alla mänskliga rättigheter hänger samman. Det är inte bara en som attackeras av den polska regeringen utan flera, och nu har de fått nog.
Därför är det så viktigt att utrikesminister Ann Linde och jag har den här interpellationsdebatten, både för att visa rörelserna i Polen att Sverige står i solidaritet med dem och för att visa Polens regeringsparti och president att vi inte backar för att kritisera deras auktoritära ledare. Nu låter det som om jag talar för oss båda, men jag vågar nog påstå att Ann Linde håller med mig om att vi här i kammaren behöver lyfta kvinnors situation i Polen.