Beatrice Ask (M):
Jag tycker att det finns anledning att ändå säga något om varför frågan om anmälningsplikt är komplicerad och någonting som man inte tar fram så snabbt. Anmälningsplikt i det sammanhang som Thomas Bodström efterlyser, vi har den naturligtvis i andra frågor, skulle innebär att personer skulle kunna åläggas anmälningsplikt inte för någonting de har gjort utan för något han eller hon befaras göra.
För att anmälningsplikten ska kunna bli verkningsfull vid till exempel hemmamatcher eller lokalderbyn torde den också behöva innefatta ett krav på att den anmälningsskyldige under ett antal timmar ska kvarstanna på en polisstation eller motsvarande eller att det åtminstone ska kontrolleras att han eller hon finns där. Därför får åtgärden de facto karaktären av ett frihetsberövande.
Det är även att märka att det kommer att bli fråga om ett frihetsberövande som sker innan någon stör den allmänna ordningen eller utgör en omedelbar fara. Annars blir det verkningslöst. Anmälningsplikten innebär att det händer någonting innan man har gjort något, vilket är principiellt besvärande.
Systemet skulle naturligtvis också innebära en ganska kraftig belastning framför allt för polisen som vid en del matcher skulle behöva ta emot och kanske till och med inhysa ganska många personer, potentiellt våldsamma sådana, under matchtid när man i alla fall måste anslå ganska betydande resurser för att hålla ordning kring verksamheten. Det skulle kräva ytterligare resurser.
Bara det rent praktiska är bekymmersamt. I regeringsformen är varje medborgare skyddad mot frihetsberövande. Man har rätt att förflytta sig inom riket. Man har rätt till domstolsprövning vid frihetsberövande när man misstänks för brott eller i anledning av brott. Vi har Europakonventioner som tar upp sådana här saker. Det går att inskränka de här rättigheterna, men det ställs krav på proportionalitet.
Och det är klart att det blir ganska besvärliga avvägningar att göra. När det är fråga om en person som någon gång har bråkat eller kanske har bråkat väldigt allvarligt ska bedömningen göras att vederbörande förmodligen kommer att ställa till det även i fortsättningen på matcherna. Det handlar om ett helt nytt institut i påföljdssystemet. Och det är en ganska omfattande utredning och bedömning som man måste göra för detta.
Det är orimligt att tro att man skulle få det på plats inför nästa säsong eller något sådant. Jag avser inte heller att avge något löfte i dag om att jag kommer att utreda just denna del. Nu fokuserar vi framför allt på att genomföra detta och en rad andra nödvändiga förändringar inom påföljdssystemen. Men det finns som sagt skäl att se att detta är en komplicerad fråga.
Sedan måste jag också säga att eftersom Thomas Bodström så ofta brukar förklara pedagogiskt för andra hur saker och ting fungerar, och eftersom Thomas Bodström här i talarstolen framhåller hur ofta han träffar supportrar och andra, det förstår jag, vore jag och väldigt många otroligt glada om du också kunde ta upp med människor vad utredningars förslag, beredning och remissarbete är för någonting.
Det är alldeles makalöst om det är så att en massa människor uteblir från matcher eller beter sig därför att det finns ett utredningsförslag. Det är nog viktigt med lite skolning i vanlig enkel demokrati här. Och där tror jag att Thomas Bodström skulle kunna göra väldigt stora och viktiga insatser. Jag ska gärna bereda det själv.
Jag försöker så ofta jag träffar supportrar att påtala att även om man inte är remissorgan får man skicka in synpunkter, och det är viktiga synpunkter i vår beredning av bland annat den här utredningens förslag. Man behöver liksom inte demonstrera eller bete sig, för det är nog det sämsta sättet att agera för att vi ska få en bra ordning. Supportrarna har också ett ansvar för ordningen vid matcher.