Hillevi Larsson (S):
Den här frågan handlar om tillgången på datorer, men den handlar även om pedagogiken, alltså hur man undervisar kopplat till datorer. Här finns det stora möjligheter, men det finns också en risk att det blir slentrianmässig undervisning där datorn används som ett hjälpmedel. Man kunde lika bra ha skrivit på ett papper men man väljer att skriva i datorn.
Här är den viktiga utmaningen, att se till att man utvecklar undervisningen så att man tar till vara de unika egenskaperna med datorer, informationstekniken. Ett exempel är att man förutom att skriva i datorn och skicka sina färdiga uppgifter till läraren kan starta digitala torg på datorn där elever kan utbyta erfarenheter.
Man kan också med hjälp av sin dator förmedla sina erfarenheter via sociala medier. Det blir ytterligare en utvecklingsmöjlighet. Man har tagit in kunskap och man förmedlar den kanske både skriftligt och muntligt. Via Skype kan man förmedla den via rörliga bilder. Via bloggar kan man skriva.
Det finns oändliga möjligheter utöver det här, men det är väldigt viktigt att man har högt ställda mål för undervisningen, att det inte bara blir en slentrianmässig användning. Sedan är det självklart helt avgörande att man har tillgång till en dator. Vi har ju barnfattigdom i Sverige. I Malmö, som jag kommer ifrån, är ungefär vart tredje barn fattigt.
Är man så fattig att man knappt har råd med mat och hyra är det risk att dator är en sådan utgift som man inte har råd med. Det är väldigt viktigt att se till att de här barnen får samma förutsättningar som alla andra barn så att de både klarar sig i samhället och klarar arbetslivet. Där är förmågan att hantera en dator helt avgörande.
Jag tycker därför också att man bör sprida de goda exempel som finns; det finns många runt om i landet. I Malmö har vi startat projekt där en bärbar dator delas ut till varje elev på skolorna. Denna dator får man ha dygnet runt. Det ger stora möjligheter att sitta hemma och jobba med skolarbetet. Man behöver inte vara i skolan.
Det minskar också den digitala klyftan mellan de elever som har god tillgång till dator hemma och de som inte har det. OECD diskuterade datoranvändning i skolan för drygt ett år sedan och kom fram till att man kan sätta upp olika mål för detta. Ett av de här målen är att minska den digitala klyftan mellan dem som inte har tillgång till dator och de som har det i sitt vanliga liv.
Men det handlar även om att förbättra elevernas resultat i skolan. Det finns erfarenhet av att datorer faktiskt kan utnyttjas på det sättet. Ett exempel är elever med läs- och skrivsvårigheter. Där kan man ha extra program kopplade till den vanliga undervisningen och de vanliga läroböckerna. Det har visat sig ge effekt och har hjälpt de här eleverna.
Det är väldigt avgörande att man ser till att de här erfarenheterna sprids över hela landet, att det inte ska vara beroende av var man råkar bo, om man har tur och bor i en kommun som satsar på it eller otur och bor i en annan kommun. Jag tror att det är viktigt att man inte bara säger allmänt att det är viktigt med datorer och att det ska vara tillgång till datorer, utan att man specificerar vad man menar. Därför tror jag att det är en väldigt bra utgångspunkt att varje elev ska ha tillgång till en dator, helst dygnet runt.
Nästa steg är då att i den pedagogiska undervisningen lägga in de mål man har för verksamheten och de erfarenheter som finns av det som faktiskt fungerar.