KBLab/rixvox huggingface dataset:
Helena Lindahl (C):
Jag har suttit och lyssnat på debatten en stund och blir lite beklämd, speciellt när Peter Persson går upp och gör en kort odyssé över Socialdemokraternas drömvärld, som jag uppfattar det. Jag tycker inte att den beskrivning han ger är riktigt rättvis.
Precis som någon var inne på anklagas Alliansen ständigt för att vi, när vi kom till makten 2006, kom till dukat bord och att det sedan bara blivit värre och gått utför med allting. Däremot nämner man sällan att vi haft en global finanskris som kommit emellan. Det förtäljs inte i Socialdemokraternas historiebeskrivning, i alla fall inte särskilt ofta, och det tycker jag är synd. Det finns en orsak till skattesänkningarna, Peter Persson.
Regeringens och Anders Borgs hantering av ekonomin har hyllats och hyllas över hela Europa, men inte av Socialdemokraterna. Vad gör regeringen åt alla varsel? Ja, Annie Lööf har ett otal gånger kommit med konkreta förslag i kammaren. Det är synd att jag ska behöva stå och upprepa dem ytterligare en gång, men eftersom det inte är tydligt kanske jag ändå får lov att göra det.
Carina Adolfsson Elgestam säger: Lägg förslag så det inte behöver läggas varsel. Hur ska vi kunna komma ifrån att inte lägga varsel? Ska vi starta en ny fabrik eller vad är det Carina Adolfsson Elgestam menar? Som Annie Lööf sade tidigare påverkar sänkt bolagsskatt både mindre företag och storföretag, som på grund av sänkt bolagsskatt förhoppningsvis stannar kvar i Sverige.
Vi storsatsar på vägar och järnvägar. Det ger jobb. Regionala medel för kompetenssatsningar delas ut. Vi satsar även fortsättningsvis på sänkt restaurangmoms, sänkta arbetsgivaravgifter för ungdomar, fler platser på yrkeshögskolor, lärlingsvux - ja, listan på satsningar som regeringen nu gör kan göras lång.
Jag kommer från Västerbotten, och vi är besvikna över att inte heller vi fick de infrastrukturpengar som vi hade hoppats få, precis som Jönköping och en del andra ställen, trots att regeringen har storsatsat. Det görs en historiskt stor satsning på vägar och järnvägar i den kommande infrastrukturbudgeten. Vi behöver mer pengar. Hur får vi det om vi ska bygga i Jönköping med omnejd?
Centerpartiet föreslår att vi kanske ska sälja en del statliga företag och på det sättet få in mer pengar. Det vore konkreta pengar, inga lån, utan pengar som vi kanske kunde investera också i Jönköping. Möjligen skulle Socialdemokraterna kunna haka på där. Det vore intressant. Socialdemokraterna vill i stället höja och fördubbla arbetsgivaravgiften för unga.
Många har redan nämnt det, men jag kan inte låta bli att upprepa det, nämligen att Socialdemokraterna enbart ska kompensera offentlig sektor, inte näringsliv. Ändå försöker Stefan Löfven göra stort nummer av att Socialdemokraterna är det nya näringslivspartiet. Hur går det ihop? Socialdemokraterna säger också att regeringen är för vidlyftig i sina satsningar i kommande budget, men i dag är det alldeles för lite!
Jag förstår faktiskt inte hur det går ihop.
Helena Lindahl (C):
Peter Persson försvarar kilometerskatten. Som norrlänning kan jag inte låta det stå oemotsagt. Peter Persson är kanske inte medveten om de stora avstånden i Norrland, som faktiskt utgör halva Sveriges yta.
En kilometerskatt enligt Socialdemokraternas modell skulle slå ut skogsindustrin i norra Sverige och företagen på landsbygden där. Det blir lite provocerande för mig när jag samtidigt läser i Dagens Industri i dag att er ekonomisk-politiska talesperson vill bygga ut tunnelbanan i Stockholm ännu mer.
Det räcker inte med det alliansregeringen gör, utan den ska byggas ut ännu mer - och som genom ett trollslag har Magdalena Andersson glömt bort landsbygden. Carina Adolfsson Elgestam nämner transporter i norra Sverige.
Annie Lööf har i en tidigare debatt i dag sagt att Centerpartiet och hon står bakom byggandet av Norrbotniabanan, som skulle betyda mycket för konkurrenskraften för till exempel skogsnäringen i norra Sverige. Gör Stefan Löfven detsamma?
Eller är Socialdemokraternas satsning på Norrbotniabanan de nio kilometerna mellan Umeå och Dåva industriområde, det vill säga det industrispår som ni storsatsar eventuellt 200 miljoner på för att få Norrbotniastandard? I den takten, mina vänner, skulle det ta över 200 år innan vi ens ser röken av en norrbotniabana.
Helena Lindahl (C):
Först vill jag säga att jag är väldigt glad över Inlandsinnovation, och jag tror att Inlandsinnovation kommer att kunna ha stor betydelse även i framtiden. Jag vill bara säga tack till Maud Olofsson, som var med och initierade detta, om hon händelsevis tittar eller lyssnar. Ni socialdemokrater hänvisar till artiklar i Dagens Industri. Är det sanningen som återspeglas i denna tidning?
Och vilka fler tidningar ska vi basera riksdagsdebatter på? Vid dagens redogörelse i näringsutskottet säger den socialdemokratiska gruppledaren Jennie Nilsson att hon "reagerat på medieuppgifter". Sedan talar hon sig varm om hur viktigt det är att förtroendet för investeringskapitalbolag värnas.
Men i verkligheten gör hon precis tvärtom genom att grunda sin kritik på "medieuppgifter". Avslutningsvis: Jag känner mig djupt besviken över att en politiker som innehar ett av de absolut finaste förtroendeuppdrag som man kan ha, ledamot av Sveriges riksdag, på detta enkla och ytliga sätt försöker vinna billiga politiska framgångar.
Helena Lindahl (C):
Beslutet om flytten av monteringen på Volvo Lastvagnar i Umeå gör ont. När jag fick beskedet kunde jag inte undvika att slås av bilder av människor som jag har träffat genom åren. Det är gamla jobbarkompisar, klasskamrater och deras bekanta. Vilken julklapp fick de?
Det är fruktansvärt. Jag träffade den lokala Metallordföranden Jan-Olov Carlsson på Obs! strax efter. Vi pratade och gav varandra en kram. Tårarna kom hos oss båda. Det här är något som drabbar hela Umeregionen, i förlängningen hela Norrland. Enligt Jonas Sjöstedt behöver vi en kvalificerad industriproduktion i hela Sverige. Jag kan inte annat än hålla med.
Jag vet att regeringen har jobbat mycket med att förbättra möjligheterna för basindustrin. Det gäller inte minst sänkningen av bolagsskatten. Även en del riskkapital har också tillförts Norrland. Aldrig någonsin har väl norra Sverige fått ta del av 2 miljarder - 2 000 miljoner - i riskkapital via Inlandsinnovation! Jag tycker inte att vi ska underskatta den summan, som är bra.
Jag kan hålla med Jonas Sjöstedt om Norrbotniabanan. Den bör byggas. Det anser också Centerpartiet, kan jag intyga. Sedan har jag en kommentar angående transportstödet. Jag har också besökt Volvoledningen i Göteborg, och jag har besökt både facken och ledningen på Volvo i Umeå. Jag har även i dag pratat med Metallordföranden Jan-Olov Carlsson. Alla säger att transportstödet inte är den huvudsakliga anledningen till flytten.
Ledningen i Göteborg säger att transportstödet över huvud taget inte var avgörande för flytten.
Jag hoppas att Jonas Sjöstedt vid tillfälle kan kommentera, kanske inte i dag eftersom det är du som har ställt interpellationen till näringsministern, hur höjd kilometerskatt, höjd bolagsskatt och fördubbling av arbetsgivaravgifter för unga ska förbättra möjligheter för människor att få jobb i norra Sverige. Det är där de långa avstånden finns. Många ungdomar får sitt första jobb inom industrin.
Jag vill gärna ha ett svar, om inte i dag så gärna senare.
Helena Lindahl (C):
Hur mycket man än vill att Volvo ska ha kvar hela sin verksamhet i Umeå är det inte någonting som vi politiker kan råda över. Volvo är i dag ett stort, globalt bolag och fattar självt besluten i slutändan; det vet vi allihop. Men vi kan ändå erkänna här i dag att det är ett tungt ansvar som vilar på Volvos ledning.
Man kan inte bara flytta en verksamhet utan att göra någonting för alla de människor som förlorar sina jobb i Umeå. Jag har ett klargörande om transportstödet. Jag tror att också Jonas Sjöstedt och Sven-Erik Bucht är medvetna om detta, men det tål att upprepas. EU lämnade en propå till regeringen om att stora delar av transportstödet inte borde gå till enbart större bolag.
Man ville att det skulle ske en fördelning på mindre och medelstora företag. Det var också en av orsakerna till att stödet halverades, att fler företag i områden med långa avstånd skulle kunna ta del av transportstödet. Jag ställde en rak fråga till Volvoledningen före sommaren: Har sänkningen av transportstödet med 15 miljoner haft betydelse för en eventuell kommande flytt?
Jag fick inget svar då eftersom utredningen pågick, men jag fick svar senare. Man svarade: Nej. Jag har också ställt frågan till Metallklubbens ordförande Jan-Olov Carlsson. Jag pratade med honom i dag, och han höll med. Det är inte transportstödet som är problemet. Det viktiga är ju att se till att vi har en fungerande basindustri i hela Sverige.
Men då vill jag fråga: Hur ska, Jonas Sjöstedt och Sven-Erik Bucht, vi kunna ha det när era partier vill ha och hotar med höjd kilometerskatt? Ni som också bor i området vet ju hur stora avstånden är.
Helena Lindahl (C):
Jag kommer ihåg när min mamma vann på obligationerna när jag var liten. Hon vann 20 000 kronor. Det var mycket på den tiden, speciellt för en familj som inte hade det särskilt fett. Vi barn skulle få vara med och bestämma vad vi skulle köpa för pengarna, och vi ville ha en parabol. Sagt och gjort, vi fick en parabol. Det var som ett jättetefat på taket. Ni kommer väl ihåg de första?
De var jättedyra och jättestora, men vi tyckte att vi var lyckligt lottade att vara en del av den nya tekniken. Det är klart att jag då knappast kunde förutse att jag i lilla Gumbodahamn i Västerbotten skulle kunna ha tillgång till Apple-tv i dag, det vill säga att jag kan välja de filmer jag vill se på. På samma sätt kommer jag ihåg min första mobiltelefon, en gulsvart Motorola med en lång antenn.
Det är klart att då, när jag var lycklig över den telefonen, kunde jag inte förutse den nya tekniken. Först kom den här mobiltelefonen, som jag visar för kammarens ledamöter, för ett visst antal år sedan och som är hemskt omodern i dag. Sedan kom den här telefonen, som jag också visar för kammarens ledamöter. Det jag vill säga är att det är svårt att förutse ny teknik, och utvecklingen går väldigt snabbt. Det tror jag att Isak From och Anders Ygeman också är medvetna om.
Man kan inte säga att marknaden enbart har misslyckats; tekniken har också utvecklats betydligt snabbare än vad vi någonsin trott att den skulle kunna göra. När det gäller 450-nätet var det många som gick över till 3G. Telia började konkurrera med 3G, och precis som jag blev många andra också sugna på att ta del av den nya tekniken.
Det innebar att drygt 200 personer höll sig till 450:n. Det är klart att det var betydelsefullt för dem - de hade ju inget annat alternativ. Men i sin tur måste man också förstå att det inte blev lönsamt att ha kvar mobiltelefonin för Net 1, som företaget som driver näten heter, i det här fallet.
Det finns dessutom knappt någon tillverkning av telefoner som passar till 450-nätet i dag. Självklart ska vi ha täckning där människor vistas. Det vet jag, eftersom jag vet hur det är att bo i glesa områden där telefonen inte alltid fungerar. Människor ska känna trygghet. Jag vill samtidigt att människor ska få ta del av den nya tekniken, men det är inte direkt någonting man snyter fram. I Centerpartiet har vi förslag på hur vi ska kunna gå till väga.
Men eftersom jag ser att jag börjar få ont om tid tar jag upp det i nästa replik, mina vänner.
Helena Lindahl (C):
Jag vet att Isak From är seriös i sin omsorg om Västerbotten och mobiltäckningen där. Men jag tycker, Isak From, att du gör det lite enkelt för dig när du säger att regeringen minsann inte har gjort någonting under åren som varit och inte heller Centerpartiet. Tekniken går snabbare än utbyggnaden för täckningen och uppgraderingen. Det är jag helt medveten själv.
När jag först skulle använda min smartphone i Gumbodahamn med 15 invånare i Västerbottens inland där jag bor funkade det inte speciellt bra. Sedan tog jag fram min gamla slitna rosa telefon, och den funkade utmärkt. Så ser det ut. Varför ska vi backa in i framtiden med gammal teknik bara för att jag och andra bor på landsbygden?
Självklart är det viktigaste att man ska känna sig trygg och att man ska kunna ringa 112 om man behöver göra det eller ringa efter hjälp, kanske till grannen eller vad det nu kan vara. Men vi måste även satsa på ny teknik. Därför tycker jag att det är fel att jämföra med 450-bandet. Jag kan förstå att ett företag som Net 1 inte kan bedriva mobiltelefoni för bara 200 personer.
Skulle vi äga det företaget skulle vi inte heller göra det, för att vara krass. För att upprepa vad min kollega har sagt tidigare: Vad skulle vi kunna göra? Norgelösningen har vi i Centerpartiet också varit inne på, där man i kommuner och regioner tillsammans med staten tittar på olika lösningar i de områden där det är en väldigt dålig täckning.
Kanske skulle man kunna använda sig av 700-bandet, som ju är en del av den frekvens som tv-sändningarna går på. Det kontraktet löper ut 2015. Kanske skulle man kunna se över om man skulle kunna nyttja det på ett bättre sätt? Då skulle man kunna nå fler, och fler skulle kunna få bättre teknik.
Helena Lindahl (C):
Det gällde vinster i välfärden. Jag kan stå fast vid liknelsen med en diktatur. I en demokrati mörkas inte utredningar. Om en utredning inte ger de svar man vill ha avbryter man inte utredningen för att ge nya direktiv för att få de svar som passar. Det är exakt vad jag menar. Jag tror faktiskt att Håkan Svenneling också begriper det.
Ni vill fördubbla arbetsgivaravgiften för unga och göra det dyrare att anställa unga. Det är märkligt att hävda att det inte ger någon effekt. Om det inte ger effekt över huvud taget är det också underligt att ni vill kompensera offentlig sektor med 3 miljarder kronor på grund av den reform ni vill införa. Om ingen får jobb genom att man sänker kostnaden för att anställa unga ska ni inte behöva kompensera offentlig sektor.
Det är märkligt. Det är ett slag i ansiktet när ni i Vänsterpartiet hela tiden pratar om de stora riskkapitalbolagen som drar utomlands med våra skattepengar. Håkan Svenneling pratar aldrig om den majoritet av företagare som är kvinnor. Många kvinnor är anställda inom RUT- och vårdföretagen. De flesta företag har färre än tio anställda. De gör inga storvinster. För dem vill ni lägga krokben.
De vet inte om de ska våga anställa eller om de ska säga upp folk. Äntligen har kvinnor fler än en arbetsgivare att välja mellan, och kanske möjligtvis kan de få högre lön. Det har sannerligen ni inte lyckats med över huvud taget när det gäller kvinnor inom vården.
Helena Lindahl (C):
Jag tycker också att det är beklagligt att så många unga är utan arbete och inte har möjlighet att komma in på arbetsmarknaden. Det skapar ett enormt utanförskap. Vi har helt enkelt olika vägar till lösningar på problemen. Alla vill inte jobba inom vård, äldreomsorg och fritidsverksamhet. Ni vill skapa traineejobb.
Ni vill skapa låtsasjobb inom dessa tre branscher för ungdomar som kanske önskar jobba någon annanstans. Dessutom är det ett slag mot dessa branscher. Har ni frågat om det är möjligt för personalen att vara handledare? Är alla lämpade att jobba inom dessa områden? Sådant bryr ni er inte om. Ur er aspekt är huvudsaken att offentlig sektor gynnas.
Allt som heter tillväxt och privat är fult enligt Vänsterpartiet. Det tragiska är att ni är tillväxtfientliga. Ni vill i er budget höja skatterna med 25 miljarder. Tror inte Håkan Svenneling att det är skadligt för svenskt näringsliv, för tillväxten, för ungdomsjobben och för Sverige?
Hur kan pålagor med 25 miljarder i skatt göra så att Sverige blir konkurrenskraftigt? Det begriper inte jag.
Helena Lindahl (C):
Tack, näringsministern, för ett bra inlägg! Du efterlyser aspekter på konkurrens med omvärlden och svensk exportindustri. Jag pratar gärna om det. Jag kommer från norra Sverige. Där finns det en hel del basnäringar som bidrar till svensk ekonomi, bland annat skogsnäringen.
Vi är genuint oroade över kilometerskatten. Jag menar allvar. Det handlar inte om att jag ska göra någon poäng av detta, utan jag vill höra näringsministerns ingångar i det här. Tyvärr finns det inte så många alternativa sätt att transportera till exempel skogsråvara, utan vi har lastbilar. I norra Sverige finns också de långa avstånden.
Även om vi skulle vilja ha en Norrbotniabana och kanske en bättre utrustad Inlandsbana kommer det att dröja många år innan det önskemålet uppfylls. Dessutom kommer lastbilar alltid att utgöra ett viktigt behov. Den kilometerskatt som nu ska utredas skulle verkligen innebära stora merkostnader för till exempel svensk skogsindustri. Det skulle naturligtvis också påverka konkurrenskraften.
Därför är min fråga till näringsministern: På vilket sätt tror näringsministern att en kilometerskatt skulle främja svenskt näringsliv?
Helena Lindahl (C):
När det gäller Norrbotniabanan är jag en stor vän av ett sådant byggande. Jag har varit det i många år. Problemet med Socialdemokraterna är att ni lovar runt men håller tunt. I er budget fanns inte en enda krona avsatt till Norrbotniabanan. Det ni lovade i valrörelsen, Mikael Damberg, var att ni skulle bygga spåret mellan Umeå och Dåvamyrans industriområde. Det är nio kilometer.
Där kommer det inte att åka speciellt många passagerare och inte speciellt mycket gods heller, utan det är mest industrisopor. Mer än så hoppas jag faktiskt att Socialdemokraterna vill satsa, för det här är väldigt viktigt. När det gäller kilometerskatten skulle jag vilja säga en sak. I dag betalar utländska lastbilar en skatt. Det är någonting som heter Eurovinjett, som säkert näringsministern känner till.
Men det som kommer att hända med kilometerskatten är att även svenska lastbilar kommer att få betala, det vill säga alla kommer att få betala. Det kommer inte att minska problemen med att utländska lastbilschaufförer jobbar väldigt mycket eller att de har dåliga löner. Det kommer bara att förskjutas så att även svensk transportnäring kommer att få vara med och betala.
Det kommer inte att öka konkurrenskraften för svensk industri, snarare tvärtom. Transportnäringen räknar själv med ungefär 200 000 kronor i merkostnader per lastbil och år. Det innebär väldigt stora pengar för ett lastbilsföretag. Ta till exempel Johanssons Åkeri i Bygdsiljum! De har säkert ett tjugotal lastbilar. Det skulle innebära en enorm fördyring. Och det är klart att det i slutändan kommer att hamna på konsumenten. Det är det vi är rädda för.
I slutändan kommer det att påverka svensk industri och konkurrenskraft. Jag tycker att det är beklagligt att Socialdemokraterna inte ser det, för det är en stor risk. Jag hoppas att ni tar det med er och kastar den här utredningen i papperskorgen.
Helena Lindahl (C):
Vänsterpartiet utger sig för att vara ett feministiskt parti. Därför känns det väldigt märkligt att ni tillsammans med Socialdemokraterna och Miljöpartiet ger er på både RUT-branschen och välfärdsföretagarna. Det är branscher som domineras av kvinnor när det gäller både företagandet och de anställda.
Min fråga till Birger Lahti är om det är feministiskt och företagsvänligt att kapa mindre företag som ägs av kvinnor och har många kvinnor anställda vid fotknölarna.
Helena Lindahl (C):
Jag tackar Birger Lahti för svaret. Konjunkturinstitutet har visat att till exempel RUT-avdraget i slutändan innebär ett plus för statskassan.
Det kostar alltså ingenting för landet Sverige att ha RUT-tjänsterna, för det har gett så många nya jobb - för många nysvenskar, för ungdomar och för många människor som har stått långt ifrån arbetsmarknaden.
Min fråga är varför det är okej för byggföretag och lokalvård att göra vinster på skattebetalarnas pengar men inte okej för företag i kvinnodominerade branscher, som till exempel välfärdsföretag vars brukare - dem det berör - är nöjda. Det är för mig helt obegripligt. Är inte det viktigaste att kvaliteten är god och att brukarna är nöjda?
Varför jagar man vinster i kvinnodominerade branscher men inte i mansdominerade branscher? Vem av er har till exempel sagt att det är fult för byggföretag som går in och jobbar åt kommunen att tjäna pengar, Birger Lahti?
Helena Lindahl (C):
Socialdemokraterna lyfter, precis som Anna-Caren Sätherberg sa i sitt anförande, fram näringslivets och företagandets betydelse för Sverige. Men samtidigt föreslår ni merkostnader på 25 miljarder för det svenska näringslivet.
Det handlar om en skatt på avstånd, en kilometerskatt för lastbilar på 4 miljarder per år. Ni vill öka kostnaderna för att anställa unga med 19 miljarder. Ni vill införa en särskild löneskatt för personer som har fyllt 65 år, vilket innebär att verksamheter där många har valt att jobba just efter 65 år drabbas hårt. Ni vill halvera RUT-avdraget, vilket drabbar många mindre företag som har skapats på grund av RUT-avdraget och inte minst av kvinnor.
Ni vill sätta käppar i hjulen för välfärdsföretagarna, där majoriteten är små företag som också ofta drivs av kvinnor. Ni flaggar även för nedläggning av Bromma flygplats, vilket naturligtvis skulle lamslå stora delar av inrikesflyget. Min fråga är: Hur bidrar alla dessa kostnadsökningar till att utveckla näringslivet och företagandet i Sverige?
Helena Lindahl (C):
Löser man problemen för ungdomar, Anna-Caren Sätherberg, genom att göra det dyrare att anställa just ungdomar? Jag tror inte det. Anna-Caren Sätherberg talar om att vi måste ta fram nya vägar. Innebär dessa nya vägar en ökning av kostnaderna för företagen i Sverige med 25 miljarder? Utvecklar det verkligen näringslivet?
Jag tyckte inte att Anna-Caren Sätherberg svarade på min fråga. Hon valde att välja ut en del av detta. Detta var exemplifieringar som fanns bland de 25 miljarder i skatteökningar som ni aviserar för svenska företag. Jag försöker en gång till.
Hur bidrar 25 miljarder i skattekostnadsökningar för företagen till att utveckla näringslivet i Sverige, och vad är det för nya vägar för företagarna?
Helena Lindahl (C):
Den svenska besöksnäringen sysselsätter mer än 50 000 ungdomar i åldern 15-26 år. Det är en siffra som enligt branschorganisationen Visita har ökat med ungefär 10 000 sedan arbetsgivaravgiften för ungdomar sänktes 2007. Förra året skapades 5 000 heltidsjobb inom besöksnäringen.
Många utrikesfödda och ungdomar får sina första jobb på restauranger, hotell, skidanläggningar, campingplatser och så vidare. Många av jobben är ganska enkla och fungerar därför också som entrébiljetter in på arbetsmarknaden. De här företagen har ganska små marginaler. En stor del av deras kostnader står lönerna för.
Det tror jag att Elisabet Knutsson vet; hon har drivit företag själv. Regeringens genomförande av höjda arbetsgivaravgifter för unga kommer att tvinga många företag att säga upp personal och dra ned på nyanställningar. Är det detta Miljöpartiet vill, Elisabet Knutsson?