Mats Odell (KD):
Karl Sigfrid har frågat mig följande: 1. Är det statsrådets avsikt att verka för de förändringar som utredningen Deluppföljning av den kommunalekonomiska utjämningen föreslår om förändrad kostnadsutjämning, och när kan förändringarna i så fall ske? 2. Avser statsrådet att förändra kostnadsutjämningen på ett sätt som förenklar kommunernas långsiktiga ekonomiska planering? 3.
Avser statsrådet att låta lokalkostnader bli en faktor som inkluderas i kostnadsutjämningen? Kostnadsutjämningen ska utjämna strukturella kostnadsskillnader mellan kommuner och mellan landsting i syfte att, tillsammans med inkomstutjämningen, skapa likvärdiga ekonomiska förutsättningar att bedriva verksamheten. Enligt direktiven till 2005 års uppföljning av utjämningssystemet ingår att analysera om det finns strukturella skillnader som inte beaktas i kostnadsutjämningen.
Bland annat bör analyser av om skillnader i kommunernas och landstingens lönenivåer är strukturellt betingade och den regionala indelningen för byggkostnadsfaktorn prioriteras. Utredningen har i sitt delbetänkande föreslagit att en kostnadsutjämning för strukturellt betingade löneskillnader för anställda i kommuner och landsting införs från och med 2008. Utredningen föreslår vidare att en revidering av utjämningen för skillnader i byggkostnader införs vid samma tidpunkt.
Mitt svar på den första frågan är att utredaren har övertygats om att de löneskillnader som finns mellan kommuner och mellan landsting i relativt hög utsträckning kan förklaras av strukturellt betingade faktorer. Utredaren föreslår därför att en utjämning för strukturellt betingade löneskillnader införs. Han konstaterar också att byggkostnadsfaktorn bör revideras. Delbetänkandet är nu ute på en bred remiss, bland annat till samtliga kommuner och landsting.
Jag är därför inte nu beredd att ta ställning till de förslag utredaren har lagt fram. Den andra frågan som tas upp har inte behandlats i utredningens delbetänkande; frågan ingår inte heller i direktiven. Tidigare utredningar har haft uppgiften att föreslå förenklingar i systemet. Sådana har också genomförts men det är tveksamt om dessa förändringar förenklat kommunernas långsiktiga ekonomiska planering i någon större omfattning.
Att göra sådana förenklande systemförändringar kan i praktiken bli en avvägning mellan å ena sidan stabilitet i bidrag eller avgift mellan åren i kostnadsutjämningen och å andra sidan följsamhet gentemot de strukturella förändringarna som exempelvis en kraftig ökning av antalet skolbarn medför, det vill säga hur snabbt sådana förändringar ska tillåtas slå igenom i bidrag eller avgifter i kostnadsutjämningen så att förändringar i behov och intäkter följs åt.
Jag tror att det mest lämpliga är att låta de strukturella förändringarna få ett relativt snabbt genomslag i kostnadsutjämningen men att samtidigt förbättra kommunernas möjligheter att kunna förutse och beakta sådana strukturella förändringar i ett så tidigt skede som möjligt.
Sveriges Kommuner och Landsting bistår kommunerna i detta avseende genom en beräkningsmodell på några års sikt som numera en majoritet av kommunerna faktiskt använder. Som svar på den tredje frågan vill jag säga att skillnader i lokalkostnader beaktats i kostnadsutjämningen sedan tio år tillbaka.
Enligt delbetänkandet är utredningen inte beredd att föreslå någon kostnadsutjämning för lokalkostnader eftersom både kapitalkostnader och uppvärmningskostnader, vilka torde svara för en icke obetydlig del av de regionala lokalkostnadsskillnaderna, i praktiken redan är föremål för kostnadsutjämning.
Nivån på den antagna årliga investeringsvolymen i byggkostnadsutjämningen täcker såväl investeringsutgifterna i det egna lokalbeståndet som de underliggande kapitalkostnaderna i det inhyrda beståndet.