Håkan Svenneling (V):
Vi debatterar nu ett av de minsta utgiftsområdena i statens budget men samtidigt det utgiftsområde som, tillsammans med biståndsbudgeten, har mest internationell påverkan. Det är genom detta utgiftsområde som vi ger resurser och definierar Sveriges roll i världen. Och det är en roll som vi i Vänsterpartiet anser borde blir större. Även om vi i sammanhanget talar om små pengar är Vänsterpartiet det parti som lägger mest pengar i budgeten för utgiftsområdet Internationell samverkan.
I år är det 20 år sedan resolution 1325 om kvinnor, fred och säkerhet antogs av FN:s säkerhetsråd. Det var första gången som FN gjorde en koppling mellan säkerhetspolitik och kvinnor, om hur kvinnor påverkas och om hur kvinnor kan påverka säkerhetspolitiken. FN:s resolution 1325 om kvinnor, fred och säkerhet bygger på tre grundläggande principer: deltagande, konfliktförebyggande och skydd.
Den är, tillsammans med de efterföljande nio resolutionerna, ett viktigt verktyg för att uppvärdera kvinnors säkerhet. Trots att det är 20 år sedan resolution 1325 antogs har det dock visat sig svårt att göra verklighet av agendan. Nu tycker jag att det är dags att ta nästa steg. En handlingsplan är inte tillräcklig om man ska kalla sig en feministisk regering.
För att få större genomslag för resolutionens målsättningar krävs att en ambassadör för resolution 1325 och de efterföljande resolutionerna tillsätts. Därför föreslår Vänsterpartiet ett nytt anslag för en svensk ambassadör för FN-resolution 1325 om 3 miljoner kronor, och vi vill att denna summa avsätts årligen. Vi har dock lagt det under fel utgiftsområde - vi har alltså lagt det under det utgiftsområde som vi nu debatterar, men det ska ligga under ett annat utgiftsområde - och vi kommer därför att återkomma med förslaget under rätt utgiftsområde.
Fru talman! När polismannen Derek Chauvin tryckte sitt knä mot George Floyd blev det startskottet på omfattande protester mot rasismen runt om i USA och i världen under parollen Black lives matter. Att mista sitt liv är den yttersta konsekvensen av rasism. Detta drabbade George Floyd i USA, precis som det drabbade till exempel dem som mördades av Peter Mangs eller John Ausonius här i Sverige. Men mordet på George Floyd är långt ifrån det enda exemplet.
Vi har såväl historiskt som i närtid sett rasism och brutalitet som drabbar svarta i USA. Protesterna i Black lives matter har haft en enorm sprängkraft med demonstrationer i över 2 000 amerikanska städer. Rasdiskrimineringen i USA har sin grund i sekler av förtryck, diskriminering och slaveri. Även om lagar har förändrats är de rasistiska strukturerna fortfarande synliga.
Under ledning av president Trump har USA gått i en reaktionär riktning. Det handlar om inskränkningar i kvinnors rätt till abort och den egna kroppen och om tydliggörande av rasmotsättningar. Nu kommer Trump med all sannolikhet att avgå, och vi får en ny president i Biden som representerar andra värderingar. Men rasismen och kvinnohatet i USA finns kvar, och vi har sett under Donald Trumps tid som president att han har satt tonen för debatten runt om i världen.
Att möjliggöra för amerikanska människorättsorganisationer att ta del av svenskt demokratistöd riktat till MR-organisationer i USA är ett sätt att belysa denna utveckling och stödja kvinnorättsrörelsen och Black lives matter-rörelsen i USA. Vänsterpartiet föreslår därför ett nytt anslag för ett svenskt stöd till USA:s civilsamhälle om 50 miljoner kronor årligen.
Lika länge som jag kommer att prata i dag, till och med lite längre, håller polismannen Derek Chauvin sitt knä hårt tryckt mot George Floyds nacke. "I can't breathe." - jag kan inte andas. George Floyd säger den meningen 16 gånger innan han dör. Sedan Carl Bildts tid som utrikesminister ger Sverige ekonomiskt stöd till den amerikanska tankesmedjan Atlantic Council.
Tankesmedjan arbetar med globala säkerhetspolitiska frågor och transatlantiskt samarbete. Bland övriga bidragsgivare finns Nato, en lång rad Natoländer, flera stora oljebolag och oljeproducerande länder samt svenska vapentillverkaren Saab. Atlantic Council har kort och gott nära band till Nato och oljeindustrin. Vänsterpartiet ser inte Nato eller Natoanknutna tankesmedjor som en del av Sveriges freds- och säkerhetsfrämjande verksamhet.
Därför föreslår vi att 10 miljoner kronor tas från Atlantic Council och andra liknande organisationer och att de i stället används till att minska de säkerhetspolitiska hoten på ett annat sätt. Ryssland är i dag ett säkerhetspolitiskt hot, först och främst mot alla i Ryssland som motsätter sig styret i Kreml och som inte passar in i det samhälle som Putin vill bygga.
För ryska hbtq-personer, feminister, urfolksföreträdare, miljörörelser och vänsteraktivister är den egna regimen ett dagligt säkerhetshot. Rysslands imperialistiska politik utgör för det andra ett direkt hot mot befolkningen i flera grannländer som Ukraina, Georgien, Belarus, Moldavien och länderna i Centralasien. För det tredje utgör Putins regim ett allvarligt säkerhetspolitiskt hot mot Sverige. Det är ett hot som vi måste ta på allvar.
Om Ryssland utvecklas i en mer demokratisk riktning kommer landet dock att utgöra ett mindre säkerhetspolitiskt hot mot oss och grannländerna. Det är därför som den ryska oppositionen - inte några partier utan den riktiga, modiga oppositionen, som består av de här hbtq-aktivisterna, feministerna, människorättsförsvararna och miljökämparna - behöver omvärldens stöd.
Att stödja dem är att stödja en demokratisk utveckling i Ryssland och förbättra säkerheten för omvärlden. Därför vill Vänsterpartiet trappa upp det svenska stödet till det ryska civilsamhället genom en årlig stegvis ökning med 10 miljoner kronor för det anslag som kallas Samarbete inom Östersjöregionen . Totalt blir ökningen 60 miljoner. Eftersom budgeten är en helhet som vi inte vill bryta upp hänvisar jag till Vänsterpartiets särskilda yttrande.
Vi deltar inte i beslutet.