KBLab/rixvox huggingface dataset:
Hans Wallmark (M):
Låt mig börja med det positiva, och det är precis det som Annika Strandhäll framhåller, nämligen att riksdagen på alla sätt har försökt agera så skyndsamt som den bara kan. Vi har debatten i dag efter att vi har snabbforcerat detta - så får man nog ändå beskriva det - genom utrikesutskottet. Jag tycker att det är bra. Jag tycker att det är utmärkt att lagen kan träda i kraft den 1 november. Fru talman!
Annika Strandhäll säger att det gäller att inte vara naiv - det håller jag verkligen med om. Och vi ska inte vara saktfärdiga - det håller jag också med om. Då undrar jag hur Annika Strandhäll tänker utifrån det socialdemokratiska perspektivet, nu när det inte finns någon minister på plats som vill försvara sin proposition. Kan Annika Strandhäll kasta lite ljus över det faktum att utredaren, Sten Heckscher, ska lämna sitt slutbetänkande först i november 2021?
Det innebär, med alla processer med lagråd och en del annat, att vi kanske kan ha lagstiftning på plats före valet 2022, men säkert är det inte. Är detta Socialdemokraternas definition av att inte vara saktfärdig och inte vara naiv? Fru talman!
ISP är den myndighet som blir kontaktpunkt. Det tycker vi på många sätt är bra just eftersom man har kunskap om inte minst försvarsmaterielförsäljningar. Men det saknas finansiell kompetens, vilket vi moderater har påpekat.
Ser inte Socialdemokraterna några problem med att denna typ av direktinvesteringar kan ske i form av ganska svåra ekonomiska affärer och, som jag nämnde i mitt anförande, att de använder sig av finansiella tentakler? Det borde innebära att man tillför finansiell kompetens.
Hans Wallmark (M):
Jag tror inte att man ska underskatta främmande makters förmåga att hitta på kluriga upplägg om de verkligen vill ägna sig åt fientliga övertaganden. 4 miljoner är vackert så, men jag är inte helt säker på att det täcker kompetens för att undvika den typen av tentakler.
Jag tror att man, precis som Annika Strandhäll framhåller, ska ha respekt för frågans komplexitet. Men, fru talman, man ska nog heller inte bortse från tidens utsträckning.
Om utredningen tillsattes 2019 och beräknas leverera sitt utredningsresultat i november 2021 och lagstiftning kan börja arbetas fram i riksdagen efter hörandet av Lagrådet någon gång under 2022 måste man fundera på var balansen finns mellan tid och leverans.
Sedan är det alldeles riktigt som Annika Strandhäll framhåller att Mikael Damberg har varit med på ett antal utskottsmöten, men jag noterar att han inte är i kammaren i dag för att försvara sin proposition.
Hans Wallmark (M):
Diana Laitinen Carlsson konstaterar att jag berömde utrikeshandelsministern tillika den nordiska samarbetsministern, med all rätt. Men jag vill verkligen understryka för protokollets skull, ännu en gång: Jag är mycket kritisk till regeringens agerande. Där får man säga att statsrådet är en del av kollektivet. Som person och som engagerad minister - ingen skugga. Över regeringen - en tung skugga.
Därför tyckte jag också att det uttrycktes lite lättsamt om gränspendlare. Nu såg jag att Kjell-Arne Ottosson, min gode vän kristdemokraten från Värmland, har anmält sig till debatten. Jag antar att han kommer att specifikt ta upp det lättsinniga talet om gränspendlingen, så jag överlåter det till honom. Jag ska ta upp en annan fråga.
Ur Nordiska rådets delegationsprotokoll den 17 mars: En anledning till att infrastrukturministern bjudits in till mötet var för att diskutera frågan om inrättandet av ett nordiskt ministerråd för transport, en fråga som har brett stöd i Nordiska rådet och som lyfts vid ett flertal tillfällen. Statsrådet betonade det goda samarbetet mellan de nordiska infrastrukturministrarna och framhävde att samarbetet intensifierats under pandemin för att kunna hantera hastigt uppkomna frågor.
Samarbetet har i dag form av informella såväl som formella möten och skulle enligt Eneroth riskera att hämmas av att ytterligare formaliseras. Flertalet av delegationens medlemmar hänvisade till den breda politiska enigheten i frågan om att inrätta ett nordiskt ministerråd för transport och påpekade fördelarna med att formalisera samarbetet. En aspekt som lyftes fram var att samarbetsformatet som det ser ut i dag är individberoende och att det kan komma att förändras när ministrarna byts ut.
Flera ledamöter hänvisade också till de många nordiska infrastrukturprojekt som statsrådet redovisat för och menade att dessa skulle gynnas av att kontinuerligt kunna lyftas inom ramen för ett nordiskt ministerråd för transport. Fru talman! Min fråga till Socialdemokraterna är: Varför säger ni en sak i Nordiska rådet och i den svenska delegationen till Nordiska rådet och en annan sak i kammaren?
Hans Wallmark (M):
Kan någon förklara för mig hur "modifikation" är att man i Nordiska rådet och i andra sammanhang, inklusive delegationen, säger att vi vill se ett ministerråd för infrastruktur och transporter, och sedan när vi ska rösta om detta i kammaren argumenterar man emot det? Diana Laitinen Carlsson yrkade just avslag på samtliga reservationer. Det är inte modifikation; det är att komma med helt olika uppfattningar.
Till saken hör att det egentligen bara är ett land som pekas ut som ett hinder och ansvarigt för att stoppa ett nordiskt ministerråd för infrastruktur och transporter. Det landet är Sverige. Det är alltså Sveriges regering som hindrar det, och som av en händelse sitter också Socialdemokraterna där.
Jag skulle säga som så att endera vidhåller man den uppfattning som kommer till uttryck här i kammaren - och som Diana Laitinen Carlsson just har gett uttryck för genom att yrka avslag på en reservation från Moderaterna, Centerpartiet och Vänsterpartiet - och står för det, eller så driver man den uppfattning som man driver i andra sammanhang. Om det är Sverige som är stoppklossen har Socialdemokraterna nu möjligheten att välta den stenen ur vägen. Fru talman!
Kjell-Arne Ottosson, denna utmärkta företrädare för Värmland, påpekade just att ett misstag hade begåtts inom hans parti gällande varför man inte ställer sig bakom denna reservation från Moderaterna, Centerpartiet och Vänsterpartiet.
Jag tror att även Sverigedemokraterna och Liberalerna har möjlighet att till morgondagens votering om detta fundera igenom om det går att samordna sina åsikter mellan vad man tycker i Sveriges riksdag och hur man röstar i kammaren och vad man säger i Nordiska rådet i dess olika organ.
Skulle det dessutom vara så att både KD, SD och L ansluter sig till den här linjen kommer ju Sveriges riksdag att säga att man är för ett ministerråd för infrastruktur.
Hans Wallmark (M):
Det kommer inte som en överraskning för statsrådet Anna Hallberg att den svenska delegationen till Nordiska rådet har arrangerat två seminarier med personer från olika delar av landet som har vittnat om sina villkor. Statsrådet har ju deltagit i båda och lyssnat på allt detta. Vi har också hört en provkarta här i dag. Linda Modig har berättat från Norrbotten, och min kollega Mattias Karlsson har gett liknande versioner.
Kjell-Arne Ottosson har berättat från Värmland och Bohuslän, och Pål Jonson och Ann-Sofie Alm har vittnat i andra sammanhang. Själv brukar jag ta upp hur det ser ut i Sydsverige och Skåne. Det är starka berättelser, och ofta kommer människor i kläm på ett otäckt och otrevligt sätt. Här har Anna Hallberg verkligen varit en lyssnande minister.
Förhoppningsvis kan vi se en framtid bortom pandemin nu när vaccinationerna börjar verka. Hur ska vi då öppna upp samhället? Jag tycker att man kan efterlysa denna typ av idé nationellt.
Men det är inte det jag efterfrågar från statsrådet Anna Hallberg utan hur vi ska försöka manifestera helandet av det som har gått sönder, inte minst i gränsregionerna. Jag kan tänka mig att man kan göra olika saker i Norrbotten respektive i Värmland och Bohuslän respektive i Sydsverige. Jag tror att det är viktigt att man bekräftar nordborna i gränsbygderna och säger: Vi förstår er.
Det har gått sönder, det har gjort ont och det har blivit fel. Men nu vill vi markera att det finns en annan framtid. Det kan handla om infrastrukturprojekt eller annat som konkret symboliserar att det finns en ny morgondag. Vad skulle statsrådet vilja medverka till?
Hans Wallmark (M):
När Sverige stängde gränsen mot Danmark upptäckte man plötsligt att alla danskar som ska till och från Bornholm i huvudsak färdas över svenskt territorium via Ystad. Nu försökte man snabbt åtgärda det, men det blev en överraskning, inte för oss som bor i Skåne, men för resten av landet. Det är detta som är problemet med öppna och stängda gränser om vartannat.
Det blir obegripligt för den enskilde individen att förstå vad som gäller. Det var samma sak när danskarna plötsligt stängde gränsen mot Sydsverige. Den som är en av Sveriges största inrikesflygplatser, nämligen Kastrup, blev då omöjlig att nå för skåningar och svenskar. Detta är bokstavligt talat ett hattifnattande som sliter sönder tilliten.
Det är därför det är så viktigt att göra något konkret. Jag tror att det behövs personer ute i olika delar av landet och kanske inte så mycket vackra ord utan snarare konkreta handlingar, så att man verkligen förstår att det är på allvar. Fru talman! Statsrådet berörde också Fehmarn Bält. Det tycker jag var viktigt och centralt. När vi nu pratar om Norden tror jag att det är klokt att vi gör det i större cirklar.
Vi har vår nordiska femkärna, men till denna ska också de baltiska länderna adderas. Tyskland är också självklart, och därför tycker jag att det är bra med Fehmarn Bält. Men då gäller också att man måste fundera på det i ljuset av öppna och stängda gränser. Nu kanske vi öppnar mot Danmark, men det är fortfarande ett visst kineseri gentemot till exempel Tyskland. Jag tror att man måste fundera igenom den typen av saker.
Jag skulle kunna ge ett konkret exempel utifrån ett sydsvenskt perspektiv, och det är att uppmana finansministern att titta på det skatteavtal som finns mellan Sverige och Danmark. Det är en sådan konkret sak. Fru talman! Låt oss nu, när saker väl kan börja gå tillbaka till det normala, få se färre fina ord och fler konkreta handlingar.
Hans Wallmark (M):
Jag tänker uppehålla mig vid de säkerhetspolitiska dimensionerna. Det är två krafter som flera av talarna har kretsat kring: Folkrepubliken Kina och Ryska federationen. Jag tänker själv nu koncentrera mig på Ryssland, även om också Kina är intressant. Utrikesministern nämner Försvarsberedningen och hänvisar till den, och det kan ju glädja en ledamot av Försvarsberedningen. Jag vill ta upp ett par frågor med utrikesministern.
Jag tror att det är viktigt att vi ser ryska provokationer. Därför skulle jag vilja att utrikesministern ger en liten utvikning om hur regeringen ser på det ryska tonfallet och tonläget när det gäller Svalbard.
Det finns också goda skäl att säga att Arktis och Östersjöområdet är kommunicerande kärl just därför att det finns ryska maktambitioner och en maktprojektion. Därför skulle det också vara intressant att höra utrikesministern lägga ut regeringens text om hur man ser på just detta samband mellan Arktis och Östersjön. Det är alldeles riktigt att man vill se detta som ett lågspänningsområde.
Detsamma kan inte riktigt sägas om Östersjön, där vi ser den ryska närvaron. Situationen har också starkt påverkats av det försämrade läget i Europa efter den illegala annekteringen av Krim 2014 och det krig som bedrivs mot Ukraina. Det skulle vara mycket intressant att höra utrikesministern lägga ut texten kring detta. Avslutningsvis: Det var ju ett ganska intressant replikskifte nyss. Hur ser utrikesministern på det där citatet som återgavs här i kammaren om issmältningen?
Är det så att Ryssland kan uppfatta att det finns ett hot mot dem genom den pågående issmältningen? Det är väl Ryssland som utgör ett hot mot den europeiska säkerhetsordningen.
Hans Wallmark (M):
Av vad hjärtat är fullt och så vidare, utrikesministern. Det var ett bra svar om Svalbard. Jag tror att det är väsentligt att vi säger detta och står upp för våra norska vänner. Det är ungefär som med den fria navigationsrätten. Vi tar det som självklart, men det är ingen självklarhet. Vi ser till exempel hur Folkrepubliken Kina provocerar genom att betona den fria navigationsrätten i våra vatten men förneka andra samma rätt i sina vatten i Sydkinesiska havet. Därför är detta centralt.
Fru talman! Ryssland försöker sprida sitt narrativ, delvis ibland upprepat av partier på fredsmöten och annat: att Ryssland hotas och håller på att omringas av Nato och EU. Men Nato och EU kan inte omringa, för det är enskilda stater som gör egna, självständiga säkerhetspolitiska val.
Men Ryssland sprider denna bild. Då är det viktigt när man pratar om issmältning och att Ryssland har 50 procent av massan där uppe att man inte försöker forma en bild av att det innebär att andra kan komma närmare Ryssland. Det är så Ryssland vill beskriva det.
I själva verket är det så att Ryssland projicerar sin makt och sin styrka mot andra och använder den, vilket man gjort genom annekteringen av Krim, som man gör i kriget i östra Ukraina och som man gör mot Georgien. Därför är det centralt att vara tydlig med att när vi nu stärker vår egen försvarsförmåga och när Nato bygger upp sin egen förmåga är det på förekommen anledning.
Fru talman! Då är det viktigt att man ser det samband som jag nu överlämnar frågan tillbaka till utrikesministern om att just Arktis och Östersjön är kommunicerande kärl och att det är Ryssland som skapar hotbilden.
Hans Wallmark (M):
Som tjänstledig journalist tycker jag att det finns mycket i Janine Alm Ericsons anförande som jag håller med om och värdesätter. Det gäller hur hon beskriver upproret i Washington D.C. den 6 januari, upploppet mot Kapitolium, situationen i Belarus och fallet Navalnyj i Ryssland. Demokrati är verkligen att bryta åsikter mot varandra, och det gör vi här i Sveriges riksdag.
Demokrati är också ibland att komma fram till samma typ av åsikter, vilket vi också gör här i Sveriges riksdag genom utrikesutskottets betänkande, där vi i total enighet alla åtta partier emellan ställer oss bakom detta med en granskningskommission när det gäller Gui Minhai och Dawit Isaak. Herr talman! Nu är betänkandet ganska kort. Jag tror att det är fem beskrivande sidor. Vi har arbetat med den här frågan i utskottet i ett år.
Därför går en del av nyanserna och historieskrivningen förlorad. Egentligen skulle jag ha ställt min fråga till Kenneth G Forslund, men han talade före mig. Därför ställer jag nu frågan till Janine Alm Ericson som företrädare för ett av regeringspartierna. Jag tror att det är viktigt för historieskrivningen.
Hur ställde sig Miljöpartiet och Socialdemokraterna - regeringen - inledningsvis till det förslag om en granskningskommission som Moderaterna lade fram i utrikesutskottet? Då gällde det Gui Minhai. Sedan har det utökats och byggts på, inte minst tack vare det arbete som Lars Adaktusson, Kristdemokraterna, har drivit.
Men för historieskrivningens skull frågar jag alltså: Hur ställde sig Socialdemokraterna och Miljöpartiet - regeringen - till tanken på en granskningskommission?
Hans Wallmark (M):
Jag är genuint glad över att alla åtta riksdagspartier står bakom detta. Vi efterlyser nu en granskningskommission som ska redovisa sitt resultat senast den 31 mars 2022.
Jag var och är dock förundrad över att Miljöpartiet, med det starka engagemang som finns bland de gröna för just yttrandefrihet, precis som Janine Alm Ericson speglade i sitt anförande, inte omslöt den moderata idén när vi lanserade den i utrikesutskottet. Det får nog också lastas kontot att man är ett regeringsparti.
Jag vill dock i lägre grad lasta Miljöpartiet och Janine Alm Ericson och i högre grad det andra regeringspartiet för detta. Herr talman! När vi nu avrundar den här debatten och kommer att fatta beslut om en granskningskommission i dag på eftermiddagen är det viktigt för historieskrivningen att ändå klargöra att bakom de fem sidornas beskrivning av ärendet ligger ungefär tolv månaders arbete.
Jag ska ärligt säga att det inte alltid har varit alldeles lätt att tampas med företrädare för regeringspartierna, regeringsföreträdare och företrädare för utrikesförvaltningens politiska ledning. Det har nämligen funnits ett motstånd. Jag kan kanske inte påstå att det är tack vare Miljöpartiet som vi har kommit ända fram, men jag är glad över att Miljöpartiet har ställt sig bakom detta.
Än en gång får jag konstatera att det är partier som Vänsterpartiet som har gjort gemensam sak med Moderaterna, och det är detta som gör att vi nu har ett enigt utskottsbetänkande på kammarens bord. Det är därför vi har haft den här debatten - jag tackar än en gång Janine Alm Ericson och Miljöpartiet för inläggen, för jag tycker att de i grunden var bra - och nu kl. 16 kan fatta beslut om ett utskottsinitiativ om en granskningskommission.
Hans Wallmark (M):
Jag kommer i denna i grunden djupt allvarliga fråga att försöka vara lika kondenserad och tydlig som utrikesministern var i sitt svar. Fru talman! Det finns några saker att ta upp. Definierande händelser under 2020; detta var pandemins år.
Men jag tror att 2020 i historieböckerna också kommer att präglas av skrivningar om vad som hände i Hongkong med de drakoniska säkerhetslagarna och det mörker som med en förfärande hastighet sänkte sig över Hongkong. Jag är övertygad om att utrikesministern håller med mig om att det har gått snabbare och varit allvarligare än någon kunde förutse.
Vi ser hur demokratiaktivister grips och hur böcker rensas ut. Vi såg att de planerade valen som skulle ske under hösten 2020 ställdes in i Hongkong. För bara någon dag sedan, när ett femtiotal demokratiaktivister greps, slog över tusen poliser i Hongkong till mot 72 platser. De grep några av de mest kända företrädarna för demokrati och frihet i Hongkong.
Till detta ska läggas de trakasserier som tidningsmagnaten Jimmy Lai utsatts för, som är en av de centrala demokratiföreträdarna i Hongkong. Låt mig ta upp två saker. Jag tror att vi ska sätta stort hopp till den nya amerikanska administrationen. Det man kan höra från inkommande president Biden och hans team är att man gärna vill formera alliansen av fria stater och demokratier.
Det vore värdefullt, och det skulle kunna vara en tydlig front och flank mot Folkrepubliken Kina, som ytterst utövar detta hot och dessa övergrepp mot Hongkong. Jag såg i samband med gripandet av de 50 demokratiaktivisterna för någon dag sedan att det gjordes ett gemensamt uttalande från regeringarna i Storbritannien, Kanada, Australien och USA.
Det är oerhört centralt att Europa - EU - samordnar sig med de fyra. De är de länder som kan stå upp för rättsstat, demokrati och frihet globalt - inte bara i Hongkong men just i den frågan i Hongkong. Fru talman!
Om 2020 var ett definierande år inte minst när det gäller pandemin och i fråga om Hongkong, döljer 2021 att det var hundra år sedan som det kinesiska kommunistpartiet bildades. Jag tror att vi kommer att se olika saker som kommunistpartiet vill manifestera i samband med det. År 2049 fyller folkrepubliken 100 år.
Det jag oroar mig för är att Taiwan, med den vilja som finns att införliva det militärt, skulle kunna ses som kronjuvelen i det firandet. Det är därför jag tror att det är viktigt att man fokuserar på och iakttar det som sker i Taiwan.
Det bästa sättet att göra det är att hela tiden prata om Taiwan, att säga att det går att ha demokrati, rättsstat och mediefrihet på kinesiska eftersom Taiwan är ett sådant område, och att på alla sätt och i alla sammanhang där det är möjligt se till att Taiwan kan inbegripas i internationella sammanhang.
Hans Wallmark (M):
Den 25-årige, väldigt uppmärksammade studentaktivisten Joshua Wong skriver på Twitter: Tillfälligt i fängelse, kontot hanteras av vänner. Det här säger något. Det är emblematiskt för situationen i Hongkong just nu, och det är därför det är så oerhört viktigt att reagera och agera. Därför tycker jag, och jag delar det synsättet med utrikesministern, att det är centralt med samordning och koordinering.
EU är oerhört viktigt här. Det är också av betydelse att EU samordnar med centrala aktörer som USA, Storbritannien, Australien och Kanada. I ljuset av det är det också väsentligt att man diskuterar investeringsavtalet mellan EU och Folkrepubliken Kina.
Ett sådant investeringsavtal får inte betraktas som eller kunna ses i ljuset av någon form av legitimering eller uppskattning av det Kina gör. Tvärtom måste man vara oerhört tydlig mot Folkrepubliken Kina. Det som dessutom är ett problem är att Folkrepubliken Kina uppenbarligen inte följer ingångna avtal.
I samband med att Storbritannien återlämnade Hongkong till Kina undertecknades ett avtal mellan länderna som bygger på "ett Kina två system". Men det avtalet är ju inget värt med det man nu gör med de drakoniska säkerhetslagarna. Det gör att jag tror att det är viktigt att man i allt större utsträckning inser vad Folkrepubliken Kina är för part att ha att göra med. Fru talman! Utrikesministern hänvisar också till Kinaskrivelsen.
Jag hör till dem som är stolta över att vi i Sveriges riksdag över alla åtta riksdagspartier kunde framförhandla i utrikesutskottet ett enigt betänkande. Det här är en svår och viktig fråga, och den enighet, samordning och koordinering som jag gärna vill se i EU tycker jag har varit bra i sådana här frågor också i Sverige.
Men det är klart att man kommer till en punkt då man måste justera, förnya och reformera tidigare skrivelser, och i alla fall för egen del måste jag säga att tillslaget för några dagar sedan mot över 50 demokratiaktivister, med 1 000 poliser som stormade in på 70 platser, är ett allvarligt tecken på hur skymningen lägger sig över Hongkong. Det är det som kräver reaktion och handling från omvärlden.
Hans Wallmark (M):
Jag har två randanmärkningar. Till att börja med är de namn som utrikesministern nämner riktiga. Till den listan kan vi addera Margareta Cederfelt från Moderaterna. Hon är aktiv i OSSE-sammanhang och ägnar sig åt valövervakning. Det andra är att det är utmärkt att regeringen nu har fryst ett antal projekt med biståndsmedel till statliga aktörer i Belarus. Det är också en signal till andra länder om hur man kan arbeta med biståndsmedel. Jag tycker att man kan ha det som ett demokratiskt verktyg. Det är då föremål för en annan debatt.
Precis som utrikesministern nämner befinner sig Pavel Latusjka i Polen. Olga Kovalkova var här i Sverige och besökte inte bara utrikesministern utan även riksdagen. Hon är i Lituaen. Och Svetlana Tichanovskaja är i Litauen. De är inte i Polen och Litauen för att det är roligare att vara där än i Belarus. De är bortjagade från sitt hemland. Jag tycker inte heller att vi ska bjuda in på våra villkor.
Men de ska veta att till Sverige kan man komma om man vill, i Sverige kan man tala och från Sverige kan man argumentera mot det som sker i Belarus. Det heter: I nöden prövas vännen. Vi är vännen, fru talman.
Inför den 25-26 oktober och den strejk som Svetlana Tichanovskaja tillsammans med de andra demokratiaktivisterna har kallat till har de bland annat sagt till folket på fabrikerna: Jag är tacksam för ert mod. Era chefer pressar er, eftersom de är rädda för regimen. Och ni är så viktiga. I många år har regimen gjort allt för att skydda sig själva, inte er. Jag vet att det inte är lätt för er. Den här kampen kräver mod.
Men era handlingar för oss varje dag närmare segern. Alla belarusier förstår hur viktig er strejk är och är redo att stödja er. Hela landet och jag själv stöder er. Vi är stolta över er. Kom ihåg, när vi är tillsammans kan de inte stoppa oss! Det är Svetlana Tichanovskajas egna ord. Jag upprepar dem här i riksdagens talarstol med påminnelsen: Kom ihåg, ni är inte ensamma! Vi i Sverige står bakom er i er kamp.