Mikael Damberg (S):
Statsrådet Janne Björklund påstår att det inte är något nytt att regeringen och SKL ibland har olika uppfattningar i frågor. Det kan jag nog hålla med om.
Men det som är ganska unikt i det här fallet är att det inte handlar om eventuella nya kostnader för kommunerna utan om att regeringen har lagt fram skarpa förslag om minskade statsbidrag för kommunerna, vilka faller ut omedelbart.
Så har man räknat på ett antal dynamiska effekter för den nya gymnasieskolan, och SKL skriver - det är inte vanligt att SKL uttrycker sig så - att dessa beräkningar är ogrundade och bygger på lösa och i flera avseenden rent felaktiga antaganden.
Det är inte ofta Anders Knape, som är moderat och leder SKL, har påstått att regeringens beräkningar är ogrundade och felaktiga. Det är inte ofta som SKL:s ordförande säger något sådant. Då är det väl relevant att tala om det. Varför är det så bråttom att inleda förhandlingarna, då? Jo, därför att den nya gymnasieskolan snart ska träda i kraft och börja gälla.
Till skillnad från regeringen har Sveriges kommuner ett mycket tuffare balanskrav. I kommunerna måsta man lägga fram en budget i balans varje enskilt år. Det innebär att neddragningar måste göras direkt, och sedan får man hoppas på att de dynamiska effekterna ska leda till något. Jag tycker att man ska ta oron på allvar.
Roger Haddad sade att han inte var orolig. Jag blev dock orolig av SKL:s föredragning och de totalt olika bilder vi fick höra om i utskottet. Skillnaderna mellan SKL och regeringen i synen på de ekonomiska förutsättningarna gällde inte bara något på marginalen. SKL gick så långt som att säga att fullt ut genomförda skulle neddragningarna av statsbidraget motsvara kostnaden för 4 000 lärare, alltså 12 procent av lärarkåren i gymnasieskolan.
Om man inte kan vara överens om en så stor kostnad finns det anledning att vara orolig. Det är därför jag har framställt den här interpellationen. Jag tycker att regeringen ska göra som vi sade gemensamt i utbildningsutskottet och så snart som möjligt sätta i gång förhandlingarna med SKL. Jag vet inte om SKL har rätt i sina beräkningar.
Jag kan heller inte veta om regeringen har rätt, men om Jan Björklund vill att vi i oppositionen här i riksdagen ska överta regerandet av Sverige och förhandla med SKL om hur den nya gymnasieskolan ska finansieras är det ett helt nytt upplägg. Jag har dock uppfattat att det är regeringens uppgift och ansvar att genomföra finansieringsprincipen inför viktiga beslut. Det trodde jag att vi var överens om, men om statsrådet vill jobba på ett annat sätt i framtiden är det förstås fullt möjligt.
Avslutningsvis vill jag säga något om detta med komvux. Det är väl allmänt känt att den här regeringen har genomfört ganska stora besparingar på vuxenutbildningen och också stramat upp antagningsreglerna, vilket gör det svårare för människor att ta sig vidare i utbildningssystemet. Ett av de antaganden man gör är att den nya gymnasieskolan skulle leda till mindre vuxenutbildning. Det låter man påskina här.
Det är ett väldigt glatt antagande, särskilt med tanke på att många program på yrkessidan inte kommer att ge behörighet till vidare studier och att många studenter kommer att känna sig nödda och tvungna att skaffa sig sådan kompetens för sitt fortsatta arbetsliv. SKL gör en helt annan bedömning även i den här frågan.
Jag tror att det finns anledning att syna både regeringens och SKL:s beräkningar, men låt oss se till att förhandlingarna sker så snabbt som möjligt, så att kommunerna avstår från att säga upp lärare bara för att det råder osäkerhet om konsekvenserna av den nya gymnasieskolan.