Jakob Forssmed (KD):
Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. Jag är glad över att detta kommer på plats, även om det är i elfte timmen. Under lång tid har vi sett att stöden till anställda och företag har fungerat olika väl under pandemin, beroende på i vilken bransch och i vilka sammanhang man arbetar eller driver företag.
Det har vi känt till under lång tid. Det är flera som har påtalat detta. Jag har i över ett års tid påtalat hur anställda i vissa branscher inte alls har haft samma stöd och möjligheter att behålla sina anställningar som anställda i andra branscher.
Lite grann har det varit som om ju längre ifrån traditionell tillverkningsindustri och ju mindre företag man varit, desto sämre anpassade och sämre fungerande har också stödåtgärderna varit under pandemin.
Då är det de företag i tjänstesektorn som sysslar med restaurangverksamhet, kaféverksamhet, hotellverksamhet och persontransporter som har lidit mest och mest utdraget under pandemin som också har haft de sämst anpassade stöden. Dagens betänkande gör något åt detta.
Man påpekar behovet av att bättre svara upp mot de här företagens behov och att se till att arbetskraftskostnader i större utsträckning kan omfattas av omställningsstödet. Detta är väldigt bra och viktigt. Herr talman! De anställda i de här sektorerna har haft ett sämre stöd.
Jag har många gånger talat om hur permitteringsstödet inte har omfattat de tillfälligt anställda personerna. Snarare har det varit så att regelverket kring permitteringsstödet faktiskt har drivit ut tillfälligt anställd personal i arbetslöshet, eftersom krav har ställts på att tillfälligt anställd personal behöver sägas upp för att företaget ska kunna få del av det statliga permitteringsstödet.
Det är inte bara jag som säger detta, utan det här har även påtalats av Finanspolitiska rådet, som konstaterar att regeringens politik med stödet för korttidsarbete i princip inte har omfattat tidsbegränsat anställda. Finanspolitiska rådet konstaterar i sin utvärdering av finanspolitiken att "andelen tidsbegränsat anställda inom hotell- och restaurangbranschen översteg 40 procent i mars 2020.
Motsvarande siffra inom tillverkningsindustrin var mindre än 10 procent. Denna skillnad har sannolikt inneburit att personer inom hotell- och restaurangbranschen i högre grad har förlorat sina arbeten." Herr talman!
Man kan förstås ifrågasätta varför det ska vara så många tidsbegränsade anställningar inom restaurangbranschen. Men i en kris har personerna de anställningar de har, och då har dessa personer varit särskilt utsatta eftersom krisstödet inte har funnits där för dem på samma sätt som det har funnits för andra anställda. Även för företagen i de här branscherna har stöden fungerat sämre.
Det har varit en orimlig diskrepans mellan dem som har varit partiellt nedstängda och helt nedstängda. Om de skulle bli helt nedstängda hade de fått ett mycket omfattande krisstöd, men eftersom de bara är partiellt nedstängda utifrån alkoholregler, regler om bordsservering, hur stora sällskapen får vara, öppettider och så vidare har man inte åtnjutit det större stödet. Den här skillnaden har varit för stor.
Dessutom är det så, precis som tidigare talare har påpekat, att permitteringsstödet inte kan användas för branscher och verksamheter som trots allt försöker att hålla sin verksamhet igång. Dels får man högre timkostnad per arbetad timme som personal finns kvar, dels behöver man ha en viss bemanning för att kunna hålla verksamheten öppen.
Detta har lett till stora problem för de här företagen. Vi har från Kristdemokraternas sida vid ett antal tillfällen försökt att lyfta fram olika lösningar för att minska de här företagens arbetskraftskostnader genom krisen i form av förbättrat permitteringsstöd men också genom sänkta arbetsgivaravgifter för kontaktbranscherna. Det har inte vunnit gehör, men jag är glad att det här förslaget, som kommer från Moderaterna, har vunnit gehör.
Tack för att ni väckte det här initiativet i finansutskottet! Vi kristdemokrater gjorde naturligtvis snabbt gemensam sak med det eftersom det siktar på samma problem, nämligen att få en större del av företagens arbetskraftskostnader täckta inom ramen för omställningsstödet. Jag vill också säga att de här problemen ju har varit kända under en lång tid och påtalats av partier i den här kammaren många gånger.
Problemen påtalades också av myndigheter redan i mars 2020. Därefter har Tillväxtverket konstaterat att stöden har varit långt mer anpassade för tillverkningsindustrin än vad de har varit för restaurang, hotell, persontransport och så vidare, men trots detta har regeringen inte agerat.
Därför är det bra att riksdagen nu gör det och att partierna brett och i enighet tillsammans påtalar att de här stöden inte fungerar tillräckligt väl och därför behöver förändras. Det är bra för alla de företagare som kämpar och sliter, som har gjort det under lång tid och som varje morgon har funderat på om de ska orka driva det här vidare en dag till.
Jag vill också tacka alla som har hört av sig till mig och påtalat problemen med de här stöden - särskilt tack till Malte Rohlin på Välfärden i Malmö och många andra som har pekat på just bekymren med att få tillvaron att gå ihop när stöden inte är anpassade efter företagens verklighet. Herr talman!
Vi ska hålla i, vi ska hålla ut och vi ska klara oss igenom den här krisen så bra som det bara går. Några har klarat det sämre än andra beroende på pandemin men också beroende på hur stöden har varit utformade. Men nu riktar vi krav på att förändra i stöden så att de blir bättre anpassade.
Det ökar förutsättningarna att kunna hålla ut för de här företagen och för att överleva och fortsätta att bidra med arbetstillfällen, med skattekronor till välfärden och med allt det som gör livet lite lättare att leva för oss andra.