KBLab/rixvox huggingface dataset:
Edward Riedl (M):
Det finns ingen vits med att förlänga debatten. Jag gläder mig åt att vi är överens i den här frågan. Det ska bli mycket spännande att följa det här arbetet framåt och se hur man får de här olika delarna på plats. Som ministern själv säger kommer det sannolikt också att komma krav på staten i olika delar för att få det här att gå runt.
När det gäller de ekonomiska garantierna får vi se om det blir Stockholms stad eller staten som förväntas stå för dem. Det må vara en förhandlingsfråga i slutändan. Det viktiga är vad vi kan bidra med, och det är där jag hoppas att vi hittar en väg framåt. Jag tror att det, för idrottens skull, vore välkommet att ett land som Sverige får vara arrangör av det här. Man kan lyfta fram andra värden än det överdådiga.
Man kan lyfta fram bredden och glädjen i idrotten. Sverige kan finnas med och vara en viktig del i det. Jag vill tacka för debatten. Det är skönt att ministern ser positivt på en svensk OS-ansökan, givetvis lite beroende på hur den ser ut.
Edward Riedl (M):
Låt mig först säga att det var Alliansen som lade fram förslaget om tyngre lastbilar. Vi har gjort tillkännagivanden från en majoritet i riksdagen, och Socialdemokraterna har varit emot. Vi har alltså släpat regeringen efter oss i riksdagen för att få regeringen att lägga fram förslagen. Jag misstror inte Socialdemokraterna, som jag sa. Men jag tror att det var rätt jobbigt att få med Miljöpartiet på detta, och därför tog det tid. Jag är jätteglad att man nu har fått det på plats.
Det som oroar mig är att man gör reformen väldigt dålig. Ett bra förslag går med fel skrivningar att göra riktigt dåligt i slutändan. Det som händer är att miljömålen lättare kan nås om vi tillåter tyngre lastbilar. Varför det? Jo, därför att det går åt mindre bränsle för att transportera samma mängd gods. Med tyngre lastbilar sparar vi miljön. Med tyngre lastbilar ökar vi svensk konkurrenskraft.
Det är i grund och botten väldigt bra. Hur blir miljön bättre av att svensk skog blir olönsam medan den finska blir konkurrensmässigt mycket starkare? Den här regeringen kommer att fortsätta att höja dieselskatterna. Man har redan påbörjat detta, och man kommer att fortsätta. Man har också tänkt att införa en kilometerskatt. Allt detta sammantaget försämrar svensk konkurrenskraft och gör svensk skog mindre lönsam.
Skogsindustrin har själv räknat ut att med er politik blir ungefär 30 procent av svensk skog olönsam. Detta med tyngre lastbilar skulle kunna motverka en del av de försämringarna. Men då väljer ministern och hennes regering tvärtom att göra så att man inte inför detta i den norra delen av Sverige där det allra mest behövs därför att vi där har längst avstånd att hantera. Jag har mycket svårt att förstå det. Jag lyssnar på ministern.
Mellan raderna försöker ministern säga att Trafikverket kommer att avgöra detta. Låt oss vara tydliga: Det är regeringen som har gett Trafikverket i uppdrag att utifrån de kriterier som man har ställt upp öppna vägnätet. Med de kriterier som Miljöpartiet sannolikt har lyckats få in i regeringens skrivningar kommer det att resultera i att ungefär 14 procent av vägnätet i Västerbotten öppnas av det statliga och 10 procent i Norrbotten.
Det är regeringen som lägger krokben för Trafikverket att genomföra den reform som riksdagen har sagt till regeringen att genomföra. Vi väl får återkomma till hur vi ska hantera det rent praktiskt. Men det var inte beställningen från en riksdagsmajoritet. Det är ett sätt att försöka förstöra en i grunden god reform. Herr talman! Sedan håller jag med ministern när hon sa att det inte bara är norra Sverige som drabbas negativt av regeringens politik. Jag kanske skulle ha varit tydligare i detta.
Denna typ av politik slår på avstånd. Ett avlångt glest befolkat land i Europas periferi mår givetvis inte bra av skatter på avstånd. Inte någonstans i Sverige är detta en bra politik. Jag försökte bara lyfta fram att Norrland drabbas ännu hårdare än övriga delar av landet. Men självfallet är regeringens politik negativ också för resten av Sverige, så att det också är tydligt.
Edward Riedl (M):
Det går bra för Sverige. Vi är helt överens om detta. Nio år med alliansbudgetar har givetvis lagt en rätt god grund för det, och på det har vi en global högkonjunktur. Det är svårt att på väldigt kort tid förstöra detta. Hur som helst, låt oss tala om det som är huvudfrågan. Vi är helt överens om den osjysta och olagliga utländska konkurrensen på våra vägar. Däremot är vi inte helt överens om hur vi ska komma till rätta med de sakerna.
Jag förstår inte varför de som i dag kommer från andra länder och inte följer svenska lagar och regler, inte betalar svenska skatter och avgifter, helt plötsligt skulle följa ytterligare en ny lag. Jag tror tvärtemot att regeringens kilometerskatt kommer att göra att en av Europas mest beskattade branscher kommer att få ytterligare en skatt att hantera i ett land med långa avstånd. Det kommer inte att leda till fler svenska jobb. Det kommer inte att leda till bättre konkurrenskraft.
Det kommer tvärtom att slå ut dem som sköter sig. Vi moderater har tagit fram förslag till hur man ska göra i stället. Jag har själv varit med i det och är lite stolt över just de förslagen. Vi föreslår i stället att vi ska ha gps-övervakning av all utländsk trafik som passerar svensk gräns. Men en gps-puck kan vi se till att man följer svenska lagar och regler och se till att man betalar de skatter och avgifter man ska göra. Det är ett modernt sätt att hantera problemet. Låt mig vara tydlig när det gäller klimathotet.
Självfallet ska vi göra detta. Detta med tyngre lastbilar är en reform som i grund och botten gör att vi får bättre koll på miljön. Det drar mindre energi. Det är svårt att flytta över skog och skogstransporter till järnväg. Det säger sig självt. Jag frågade finansministern tidigare i dag. Hon ville inte undanta, såvitt jag kan förstå, vare sig skogen eller Norrland från kilometerskatten.
Infrastrukturministern vill inte att vi i Norrland ska få ta del av de fördelar reformen ger. I stället har man gjort en bra reform väldigt dålig. Det är jag lite arg över. Jag är självklart glad över reformen men lite arg över att ministern vill förstöra den.
Edward Riedl (M):
Tack, finansministern, för svaret! Den rödgröna regeringen lovade före valet att man skulle införa en kilometerskatt, och det var därför föga förvånande att regeringen efter valet tillsatte en utredning för att komma fram till hur man skulle införa denna skatt.
Kilometerskatt verkar vara någonting som ligger socialdemokrater, miljöpartister och vänsterpartister väldigt varmt om hjärtat, trots allt negativt denna skatt innebär för jobb och företag i hela Sverige. Detta är en skatt som kommer att slå mycket hårt, inte minst mot min del av landet. Norra Sverige kommer att drabbas mycket hårt av denna skatt. Det är inte så konstigt - om man väljer att beskatta avstånd är det givetvis de delar av landet med längst avstånd att hantera som kommer att få de största problemen. Fru talman!
Om man lägger den här kilometerskatten till den rödgröna regeringens politik och iver att införa flygskatt, att höja bensinpriserna och att höja dieselpriserna har man tagit fram en politik som helt enkelt är Norrlandsfientlig. Det är en politik som slår mot jobb och företag i min del av Sverige. Min valkrets kommer att drabbas mycket hårt av detta.
Skogsindustrierna har själva beräknat att ungefär 30 procent av den svenska skogen kommer att bli olönsam att avverka om man inför en kilometerskatt. Detta innebär 35 miljarder i minskade exportintäkter. Det är väldigt mycket pengar, fru talman! Det är lika mycket pengar som det kostar att betala för svensk polis under nästan två år.
Kilometerskatten kommer att göra skogen olönsam i de delar av Sverige som har längst avstånd. Där kommer värdet av skogen att minska, och jobben kommer att försvinna. Vad har den här regeringen egentligen emot Norrland? Tror den här regeringen att man kan straffbeskatta norra Sverige precis hur mycket som helst utan att det leder till att man förlorar väljare? Jag tror inte det, fru talman. Jag tror att människor till slut kommer att få nog.
Ministern vill inte förekomma utredningen och det fortsatta beredandet av ärendet. Men när regeringen lägger fram ett färdigt förslag är det lite sent att börja föra den här debatten. Mina frågor till finansministern kvarstår. Vill ministern själv undanta skogsindustrierna från den här skadliga skatten?
Och vill ministern undanta Norrland från denna skadliga kilometerskatt, eller är tanken att den ska slå fullt ut mot det som är en del av ryggraden i svensk ekonomi?
Edward Riedl (M):
Låt mig börja med det som många gånger lyfts fram, inte minst av socialdemokrater, om att den här kilometerskatten ska hjälpa till att få bukt med den utländska konkurrensen. Genom att straffbeskatta Norrland lägger man ytterligare börda på lasten för de hårt pressade åkeriföretagen i Sverige. De ska alltså betala ytterligare skatter och samtidigt klara konkurrensen. Jag tror inte på detta, fru talman!
Det finns många goda skäl till att det inte kommer att fungera. Redan i dag finns det flera system som kan användas för att utjämna konkurrensförhållanden till de utländska åkerierna. Problemet är ju att man inte följer reglerna. Det är det som är det stora problemet, inte att det saknas regler. Vi moderater har i stället föreslagit en gps-övervakningslösning. Så fort lastbilen passerar svensk gräns får man en gps-puck i den.
På det sättet kan vi se till att man betalar skatter, avgifter och att man sköter sig och följer de lagar och regler som vi har i det här landet. Att använda ny teknik för att få bukt med den olagliga och många gånger osjysta utländska konkurrensen är politik som fungerar på riktigt. Den politik som regeringen föreslår kommer att slå sönder förutsättningarna för jobb och företagande i stora delar av Sverige, inte minst i Norrland där det finns långa avstånd att hantera. Den här politiken är rent skadlig i det sammanhanget.
Dessutom kommer man inte att lösa några av de problem som man har målat upp med osjyst utländsk konkurrens. Fru talman! Jag ställer mig väldigt frågande till varför ministern tror att de som inte följer andra lagar helt plötsligt ska börja följa den här lagen. Det är för mig helt obegripligt hur man kan tro att ytterligare en lag som man inte följer skulle bidra till någon förändring. Nej, låt oss använda ny och modern teknik för övervakning.
Vi måste se till att man betalar skatter och avgifter, följer lagar och regler när man passerar den svenska gränsen. På det sättet kan vi få ordning och reda på de svenska vägarna. Det som regeringen förslår är bara en ytterligare börda för redan hårt pressade åkerier och svenska lastbilschaufförer. Fru talman! Min fråga kvarstår.
Jag frågar inte vad som står i utredningen, men vill ministern undanta de svenska skogsindustrierna från den här skatten? Vill ministern undanta Norrland från denna skadliga skatt? Eller tycker ministern, oavsett vad utredningen kommer fram till, att det är rimligt att använda den här skadliga politiken och rikta udden mot en stor del av Sverige där det redan finns stora utmaningar när det gäller konkurrensen?
Skogsindustrin själv säger att 30 procent skulle kunna bli olönsam med den här skatten. Det leder till 35 miljarder i minskade exportintäkter till Sverige. Det är mycket pengar. Det är vad svensk polis kostar under cirka två års tid. Det är mycket pengar som går förlorade med en skadlig politik som riktar udden mot Norrland som ministern verkar vilja genomföra. Mina frågor kvarstår.
Jag skulle gärna vilja ha ett svar från ministern på dem, inte vad som står i själva utredningen utan: Vad vill ministern själv?
Edward Riedl (M):
Låt mig först börja med det som finansministern avslutade med. Som jag sa i mitt förra inlägg vill jag att de utländska åkerierna ska bidra mer till de svenska vägarna. Jag vill också att de ska följa svenska lagar och regler och betala de skatter och avgifter som är beslutade. Därför har vi moderater föreslagit en moderniserad lagstiftning där vi använder modern teknik. Redan vid gränsen bör man få en gps-puck som sköter den övervakning som behövs.
Det är en modern politik som ser till att man upprätthåller svenska lagar och regler samt får in skatter och avgifter. Den politiken finns. Det som finansministern föreslår är helt enkelt att man ska lägga ytterligare skatter på de svenska åkerierna. Jag förstår fortfarande inte varför de åkerier från utlandet som inte följer de lagar och regler som vi har i dag och inte betalar skatter och avgifter ska följa ytterligare en regel.
Det kan jag inte förstå, men ministern får gärna förklara för mig hur detta ska gå till. Sedan vill jag bara säga att det är lite märkligt när ministern pratar om hur mycket man satsar på Norrland och hur mycket man satsar på Sverige. Låt mig då fråga: På vilket sätt menar ministern att en flygskatt bidrar till jobb och tillväxt i Norrland? På vilket sätt bidrar höjd bensinskatt till jobb och tillväxt i Norrland? På vilket sätt bidrar höjd dieselskatt till jobb och tillväxt i Norrland?
På vilket sätt bidrar kilometerskatten till jobb och tillväxt i Norrland? Vi har långa avstånd att hantera, och den här regeringen gör allt den kan för att beskatta avstånd. Det kan på intet sätt bidra till jobb och förutsättningar i min del av Sverige. Låt mig vara tydlig: Under alliansregeringens tid satsades det mycket penar på Umeå universitet, från 1,9 miljarder till 2,5 miljarder årligen.
Då är min fråga till finansministern: Hur mycket får Umeå universitet i dag? Jag kan meddela finansministern att så mycket har det inte satsats. Där är hon svaret skyldig. Mina frågor kvarstår.
Edward Riedl (M):
Tack, ministern, för svaret! Jag följer lokala medier, precis som jag tror att alla andra riksdagsledamöter gör. Jag följer också den lokala och regionala debatten hemma i Västerbotten mycket nära.
Jag blev glad den 2 februari i år när kommunalrådet i Skellefteå, socialdemokrat och tillika Norrbotniabanegruppens ordförande, Lorents Burman deklarerade att han hade fått ett löfte från statsminister Stefan Löfven om att man skulle få en viss summa pengar - ganska exakt 6 miljarder - till Norrbotniabanan. Herr talman!
Jag tittade då efter om det någonstans i något offentligt dokument eller någon promemoria från regeringen fanns något ställe där de här pengarna fanns avsatta. Jag har inte lyckats hitta något sådant. Jag förutsätter givetvis att SVT med de resurser man har till sitt förfogande gör ett grundligt arbete, och om man går ut med denna typ av uppgifter förutsätter jag givetvis att de är korrekta.
Jag skulle aldrig heller misstro ett socialdemokratiskt kommunalråd och tro att han far med osanning. Men här står vi i alla fall med frågeställningen om att man hade ett löfte om 6 miljarder. Herr talman! Då vill jag veta några saker. Stämmer det? Har Lorents Burman fått ett löfte om 6 miljarder från regeringen? Och i så fall: Vilken tidsperiod handlar dessa 6 miljarder om?
Det säger en del om vilken byggnadstakt man har tänkt sig från regeringens sida. Jag är väldigt nyfiken, herr talman. Jag tycker att det här är en spännande debatt, och jag skulle mycket gärna vilja höra vad ministern har att säga. Har man lovat 6 miljarder till Lorents Burman? Och i så fall: När kommer pengarna, och under vilken tidsperiod får de användas?
Edward Riedl (M):
Det är inte meningen att dra för stora växlar. Jag blir självfallet mycket glad om man avsätter pengar till infrastruktur i mitt hemlän. Jag gör som jag tror att de flesta riksdagsledamöter gör: Jag struntar i grund och botten i vilken regering det är som bygger infrastruktur i mitt hemlän. Jag är glad för allt som byggs. Därför blev jag glad för inslaget där det framgick att man hade sagt 6 miljarder, och jag funderade på när pengarna skulle komma och under vilken tidsperiod.
Herr talman! Jag förstår dock ministern så att man inte har gett något löfte om 6 miljarder till Lorents Burman, och det var egentligen det min frågeställning handlade om. Han har alltså helt enkelt inte fått detta löfte om 6 miljarder. Då är debatten färdig för min del - tack!
Edward Riedl (M):
Tack för den vänliga hälsningen. Jag kommer nog inte att rösta socialdemokratiskt. Jag ska dock överväga detta om ministern vill. Det är bättre att lova det man vet att man kan hålla. Det vet jag att den tidigare alliansregeringen gjorde. Jag kan konstatera så här långt att inte en enda meter räls är lagd av Norrbotniabanan. Det är många vackra ord.
Det finns inget löfte om 6 miljarder till Lorents Burman, det finns ingen räls lagd och man har inte kommit igång med Västra länken. Jag satsar nog min röst på Moderaterna även i nästa val. Då vet jag att det blir leverans på det som lovas. Med detta vill jag önska herr talman med medarbetare en mycket god helg och givetvis också ministern. Tack för debatten! Vi har varit överens om mycket, inte allt - men om mycket.
Edward Riedl (M):
Jag försökte i mitt förra inlägg beskriva den här klyftan. Som sagt har jag inte fulla fakta på fötterna, och det får man väl ibland säga att man inte har. Men jag tror att åtminstone en del av den klyfta som växer fram beror just på att man inte känner att man får sin verklighet beskriven, som ministern själv är inne på. Detta tror jag helt enkelt beror på att journalistkåren bor centralt i Storstockholm och befinner sig i storstäder.
Det gör att man har väldigt svårt att beskriva andra människors perspektiv. Större delen av befolkningen bor faktiskt utanför Stockholm. Det kan man ibland behöva påminna en hel del människor i vårt land om. Oavsett om det handlar om mediekoncentration eller om någonting annat finns det en väldig övervikt i Stockholm. Då blir det lätt så att man tror att det ger hela perspektivet.
Som sagt tror jag också att det är en delförklaring till att man förlorar berättarkraften ute i landet i beskrivningen av verkligheten. Public service kan - och det är egentligen det min interpellation handlar om i det här avseendet - bidra till att överbrygga denna klyfta. Men då fungerar det inte att en majoritet av public services medarbetare själva bor och arbetar i Storstockholm.
Fördelningen måste se annorlunda ut, herr talman, om man ska kunna beskriva landet på det sättet. Jag förstår att ministern inte kan föregå en massa olika saker och ha synpunkter på precis vad hon vill. Det finns saker man har att rätta sig efter. Men jag tolkar ändå ministern, herr talman, som att hon håller med mig om att public service ska vara med och täppa till den här klyftan eller åtminstone minska den. Då blir mina frågor till ministern: Vad tycker hon är en rimlig fördelning?
Hur många av public services medarbetare ska vara anställda i Stockholm, och hur många borde vara anställda i övriga delar av landet? I slutändan är det precis detta som det kokar ned till. Var bor de här medarbetarna? Det kommer att avgöra vilka perspektiv de har. Det tycker jag, herr talman, att ministern åtminstone kan ha någon form av uppfattning om. Hur bör den rimliga fördelningen se ut?
Totalt sett bor, som jag sa i mitt första inlägg, 40 procent av landets alla aktiva journalister i Stockholms innerstad. Det är alltså inte ens Storstockholm det gäller, herr talman, utan Stockholms innerstad. Och i den lilla lilla stadsdelen Södermalm bor 7 procent av landets samtliga journalister.
När de ska ta sig från Söder till Stockholms centrum är det ingen slump att de ska passera Slussen, som därmed blir en nationell angelägenhet i alla medier. Det beror på att det är deras verklighet. Men det finns en stor verklighet bortanför Slussen, bortanför Södermalm och bortanför Stockholms innerstad. Då kan de journalisterna inte vara anställda där. Herr talman! Jag vill ha fler journalister anställda i andra delar av landet.
Då är funderingen: Tycker ministern att det är den riktning detta bör ta?
Edward Riedl (M):
I min del av landet, Norrland, bor de flesta människor längs kusten i medelstora städer med någonstans mellan 60 000 och 125 000 invånare. Umeå är den största staden, med nästan 125 000 invånare, medan till exempel Skellefteå har nedåt 60 000. Vi har ett snöre med städer från Luleå i norr ned till Sundsvall. Det är en stor del av verkligheten.
När public service och andra ska spegla olika delar av landet i nyhetssändningar reproducerar man i väldigt stor utsträckning nidbilder av de olika landsdelarna. Jag har pratat med journalister. Det blir lätt så att man ser till att få in en björn, en varg eller något sådant, något lite exotiskt och spännande. Det här är faran när man får en mediekoncentration till en stor stad.
Herr talman! Jag tror att ett av de problem som USA mötte i samband med att Trump valdes var att människor upplevde att det fanns en medial och politisk elit på ett ställe och att denna elit inte kunde identifiera sig med dem och förstå deras förutsättningar. Vi riskerar att gå precis samma väg ifall vi inte tar tag i detta. Jag är glad ändå. Jag försöker tolka ministern mellan raderna, för det verkar finnas en del som hon inte vill säga men ändå vill få fram.
Jag tolkar ministern som att hon tycker att vi på något sätt bör hantera denna utmaning. Herr talman! Det finns bara ett sätt. Det är att se till att en mindre del av public service-medarbetarna är anställda i Stockholm och att en större del är anställda i andra delar av landet. Det är på det sättet vi kan bredda detta. Det gäller att se till att nyhetsredaktionerna i Umeå och på andra ställen blir större och att den i Stockholm blir något mindre.