Daniel Riazat (V):
Som flera tidigare talare vill jag ta upp den tragiska och sorgliga händelsen i Enskede. Strax före debatten fick reda på att det är fråga om en person som jag har träffat ett antal gånger.
Den elev som blev mördad på skolan i Enskede hette Mahmoud och var en av aktivisterna i sittmanifestationen som handlade om en human flyktingpolitik och stopp för utvisningarna till Afghanistan. Jag vill passa på att sända styrka, kärlek och stöd till hans vänner.
Tyvärr har han ingen familj i Sverige, men till hans bekanta och vänner vill jag i alla fall skicka allt stöd och all kärlek jag kan. Jag vill gå in på en annan fråga som har berört och upprört många av oss den senaste tiden. Det handlar om hashtaggen #metoo.
Den kan och ska ses som en revolution, en nödvändig revolution när det gäller att synliggöra och bekämpa de strukturella problem som finns i fråga om jämställdhet.
Vi har hört många historier från skolan och till och med förskolan om hur flickor får lära sig att när en pojke jagar eller slår en betyder det att pojken tycker om en lite extra mycket; ni vet det där man har fått höra om att kärlek alltid börjar med bråk. Sexuellt ofredande, när en kille tar en tjej mellan benen eller på brösten, förklaras bort med att killen är barnslig, omogen eller inte har förstått sin handling.
Och det finns alltför många fall där män vars övergrepp når rättssalen behandlas på samma sätt - som om de inte förstod, som om de var dumma i huvudet. Alla måste gå i skolan. Därför är det viktigt att skolorna tar tag i det förebyggande och åtgärdande arbetet mot sexuella trakasserier och sexuellt våld. Skolan är dessutom en av de vanligaste platserna där unga tjejer utsätts för sexuella trakasserier.
Därför bör Skolverket och Skolinspektionen jobba mer riktat med arbetet mot sexuella trakasserier. Jag är glad att statsråden och utbildningsministern var hos oss i veckan och pratade om just de frågorna. Jag upplever att det ändå finns en stor samsyn i fråga om att det behöver göras något extra. I dag har Skolverket stödmaterial för arbetet med värdegrund. Där inkluderas sexuella trakasserier.
Frågan är hur effektivt det är, när många verksamma inom skolområdet vittnar om att sexuella trakasserier är så pass normaliserat som det är. Vi ser ett behov av att prioritera det arbetet och att inte inkludera det enbart i värdegrundsarbetet som en kränkning bland många.
I Friendsrapporten från 2017 beskriver organisationen att de har mött flera elever och lärare som är så vana vid sexuella trakasserier att de ser det som en del av vardagen och att det helt enkelt är så killar och tjejer beter sig mot varandra.
Vi vill att Skolverket får i uppdrag att ta fram ännu ett stödmaterial, specifikt för att motverka förekomsten av sexuella trakasserier, och att Skolinspektionen får i uppdrag att kartlägga och utreda skolornas arbete mot sexuella trakasserier. Skolan, men även förskolan, har en viktig roll när det gäller att bryta dessa destruktiva könsnormer. Det ligger i deras uppdrag redan i dag.
Dessvärre visar det sig att skolan och förskolan snarare konserverar gamla könsrollsmönster i mångt och mycket. Därför anser vi att all personal i skola och förskola ska ha genuskompetens och genomgå utbildning om sexuella trakasserier. Sex- och samlevnadsundervisningen har i många år visat sig vara undermålig, och lärare saknar tillräcklig kompetens.
För att undervisningen inte bara ska bli teknisk bör ämnet vara integrerat även i andra ämnen, såsom naturkunskap, samhällskunskap, svenska samt idrott och hälsa. Därför bör lärarutbildningen i dessa ämnen också innehålla sex- och samlevnadskunskap. Genom kampanjen metoo har vi fått se strukturerna bakom sexuella trakasserier och övergrepp avslöjas.
Men den här gången måste vi se till att förändringen sker även i klassrummen och i vardagen. Jag vill gå vidare och tala om en av Vänsterpartiets huvudfrågor. Det handlar om vinstjakten, det fria skolvalet och huvudmannaskapet för den svenska skolan.
För exakt en vecka sedan meddelade friskolan Vittra Sjöstaden, en F-9-skola i Hammarby Sjöstad, att skolan läggs ned. Det är en skola som ägs av Academedia, som i sin tur ägs av ett riskkapitalbolag, som i sin tur har börsnoterat bolaget.
Bolaget är Sveriges mest vinstdrivande skolföretag. Och man lägger ned skolan på grund av bristande elevunderlag, menar man. Trots enorma vinster inom koncernen tvingas nu elever att söka sig till andra skolor inom koncernen i andra områden eller till andra skolor, om de vill det. Det här är inte hållbart.
Och svensk skola har inte alltid sett ut på det här sättet. Vi fick ännu en rapport i veckan, från två lärare som jag själv har träffat på en konferens med LO, Lärarnas Riksförbund och Lärarförbundet om att ge alla elever samma förutsättning. Det var rubriken. De två lärarna är engagerade mot just vinstjakten som deras arbetsgivare har bedrivit under lång tid.
Lärarna blev avskedade från sina arbeten tre dagar efter konferensen, med hänvisning till: ingenting. Men alla på skolan - alla elever och all personal - vet och vittnar om att det handlar om deras kamp mot vinstjakten, som de för på sin fritid. Det är anledningen till att Academedia har sparkat lärarna.
De har jobbat i 16 respektive 9 år i den svenska skolan, om jag inte minns fel, och har kämpat för att alla elever ska ha rätt till en jämlik och likvärdig utbildning.
Det är inte acceptabelt att Sveriges riksdag och invånare i landet går med på att fortsätta ha experimentverkstad med svensk skola, att fortsätta med Jan Björklunds experiment med privatiseringar och att tillåta bolag att bokstavligen handla med barn på börsen.
Det är inte acceptabelt att skolor läggs ned på grund av att bolagen vill vara ekonomiskt lönsamma. Det är inte okej att man, trots enorma vinster, ger sin personal lägre löner i snitt än de kommunala skolorna gör. På Academedia handlar det om över 2 500 kronor i snitt per månad i lägre lön.
I slutänden handlar dessa frågor om vinster, det fria skolvalet och huvudmannaskapet om någonting annat. Det handlar om vilken sorts skola och därmed vilken sorts framtid vi vill ha i vårt land. Vill vi ha en framtid där elever från olika socioekonomiska bakgrunder inte längre möts i skolan?
Eller vill vi ha ett samhälle där elever kan mötas oavsett om man är barn till en person som tillhör en högre socioekonomisk klass i samhället eller inte? Jag väljer det senare. Jag och Vänsterpartiet strävar efter att vi ska en skola som ser till att barn med olika bakgrunder möts och att man utvecklas tillsammans och utvecklar varandra.
Är det det som Alliansen kan tänka sig att kanske få stöd av efter nästa val? Blir en röst på allianspartierna kanske en röst på dessa minusposter? I ärlighetens namn har vi inte fått något tydligt besked om hur en sådan regering skulle se ut och om Alliansen kan tänka sig att få stöd av Sverigedemokraterna.
Om vi går vidare till Centerpartiets och Moderaternas budgetar ser man snabbt en röd tråd. De nedskärningar som Sverigedemokraterna gör gör även vissa allianspartier i mångt och mycket i sina egna budgetar. Centerpartiet vill minska med bland annat 3,7 miljarder kronor inom det här utgiftsområdet. Moderaterna vill minska med ungefär 2,6 miljarder kronor.
Vänsterpartiet ser det inte riktigt på det sättet. Vår vision går ut på att ha en jämlik och likvärdig skola. Även om budgeten inte löser alla problem i svensk skola är vi nöjda, stolta och glada över att vi tillsammans med regeringen har tagit fram en budget som innebär mer satsningar.
Den bryter det mönster som funnits under många år, som innebar att skattesänkningar prioriterades före skolbarnen, att privata aktörer som var ute efter vinst gynnades och att vinst gick före lärarna och personalen i skolan.
Vi är också stolta över de satsningar som vi har varit med om att driva igenom när det handlar om gratis simundervisning för ungdomar och om - det som vi debatterade i går - höjd bidragsdel i studiemedel med 300 kronor och om övriga bidrag som vi har lyckats att få med i budgeten. Med detta sagt vill jag yrka bifall till utskottets förslag till beslut.