Maria Abrahamsson (M):
Jag kan lugna justitieministern med att jag står bakom Grundlagsutredningen och att mitt parti också gör det. Vad det handlar om är att jag och mina kollegor i konstitutionsutskottet har kunnat identifiera ett utrymme som inte är berört av Grundlagsutredningen. Där går vi vidare framåt, eftersom vi ser ytterligare möjligheter att förstärka domstolarnas ställning. Det står jag och mitt parti för. Man behöver inte överdramatisera detta.
Justitieministern raljerar lite över om det kan vara så att den här begäran har kommit i en tre år gammal artikel. Ja, medierna i Sverige anses vara den tredje statsmakten, domstolarna den fjärde. Det där tror jag att justitieministern är mycket väl medveten om. Det som skrivs på vår största tidnings debattsida av Sveriges högsta jurister betyder någonting.
Så är det, och det vet nog justitieministern också. Jag kan konstatera att justitieministern ställer sig avvisande till mina förslag om att se över Domstolsverkets förhållande till domstolarna. Jag förstår också att han ställer sig lika avvisande till mina övriga förslag med syftet att stärka domstolarnas ställning.
Jag tycker att detta är lite märkligt, eftersom mina förslag på intet sätt är revolutionerande, utan anses vara comme il faut i de flesta andra rättsstater. De skulle kunna anses som ganska självklara.
Det är till exempel en märklig ordning att regeringen via sin myndighet JK kan agera överrock över våra domstolar - samma domstolar som justitieministern säger att han respekterar och vars självständighet han säger sig värna.
Justitieministern kan inte se att det är något förgripligt med att Högsta domstolen och Högsta förvaltningsdomstolen själva inte ens ska kunna få ha med ett ord i laget i rekryteringsprocessen, även om de vill kunna ha med en ledamot som de ser ett behov av i domstolen eller vill ha en jurist med särskild kompetens. Detta avfärdar justitieministern som något ovidkommande.
Jag vet att justitieministern har tillsatt en utredning som ska titta på rekryteringen. Den berör inte denna fråga, men kanske kan man hoppas i alla fall. Jag tycker att det är tråkigt att justitieministern inte vill se det positiva symbolvärdet i att domstolarna i budgethänseende skulle hanteras i särskild ordning av riksdagens konstitutionsutskott.
Det skulle inte kosta något pengamässigt, men det skulle innebära en tydlig markering av att domstolarna har en alldeles särskild funktion i en demokratisk rättsstat. Men för all del - statsrådets inställning speglar rätt väl den skepsis mot ett oberoende rättsväsen som i alla tider har präglat socialdemokratin. Man har velat se även domstolarna som ett redskap för att förverkliga den socialdemokratiska visionen av det ideala samhället.
Det var bland annat denna skepsis mot den dömande makten som gjorde att socialdemokratin först sent och motvilligt gick med på att den av regeringen helt oberoende Europadomstolen för mänskliga rättigheter gavs inflytande över svenska lagar och svensk rättstillämpning.
Jag tycker att det finns anledning att fråga justitieministern om han i dessa tider, då domstolarnas ställning sätts under hård press ute i Europa, över huvud taget inte ser några skäl att stärka domstolarnas ställning i Sverige. Kan justitieministern se några skäl till detta?