KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ann-Christin Ahlberg (S):
Tack, arbetsmarknadsministern, för svaret! Det är ett svar som känns ärligt eftersom det står klart att den moderatledda regeringen inte gör någonting för att heltid ska bli en rättighet även för kvinnor, utan man förväntar sig att någon annan ska fixa det. Nästan fyra år har gått och inget förslag har lagts fram för att förbättra detta. Det har bara blivit försämringar för den enskilda som är ofrivilligt deltidsanställd.
Tydligt är att man väntar på att någon annan ska fixa det. Varför tycker du, Sven Otto Littorin, att regeringen inte behöver göra någonting? Är ni nöjda med att kvinnor ska diskrimineras och vara nöjda med den sysselsättningsgrad de tvingas ha?
Ska kvinnor alltid vara en reservarbetskraft för det avlönade arbetet eftersom ni inte har för avsikt att göra någonting? Det är helt klart att kvinnor och män möter olika verkligheter i sina jobb och sina lönekuvert.
De kvinnodominerade yrkesgrupperna har ett större antal deltidstjänster, otryggare anställningar, högre arbetsrelaterad ohälsa och, inte minst, sämre lön. Kvinnorna har 84 procent av männens lön, räknat utifrån heltid. Det kan vi socialdemokrater inte acceptera.
Om man tar exempelvis Kommunals organisationsområde, kommuner och landsting, ser man att mer än hälften arbetar deltid. Det är ungefär en kvarts miljon anställda. Nio av tio som arbetar deltid är kvinnor.
För en kvarts miljon människor som år 2008 arbetade deltid var genomsnittslönen per månad knappt 12 000 kronor, vilket jag tror att vi alla förstår inte är lätt att försörja sig på. Vi vet att många arbetat så i många år hos en och samma arbetsgivare.
Över 80 procent i Kommunals undersökning hade skriftligt ansökt om att få arbeta heltid eller öka sin sysselsättningsgrad, något som inte gett resultat. Nio av tio fick direkt ett nej på sin ansökan. Rätten till heltid är ett led i att skapa sjysta villkor även för kvinnor. Det handlar också om rätten till en egen försörjning.
Det påverkar inte bara lönekuvertet just nu utan också framtidens pensioner. Socialdemokraterna, Miljöpartiet och Vänsterpartiet har tillsammans i sitt budgetalternativ satsat 1 miljard under två år för att snabba på arbetet med heltidstjänster i kommuner och landsting. Vi vill och ska hjälpa till att fixa det.
Det står helt klart att arbetsmarknadens parter inte fixat det hittills. Vi politiker måste våga ta tag i frågan på allvar där vi själva är arbetsgivare, bland annat i kommuner och landsting. Dessutom är det hög tid att arbetsgivarna slutar se problemen och i stället upptäcker möjligheterna. Det tjänar vi alla på. Det hör hemma i ett modernt samhälle.
Det behöver inte bli delade turer och fler helger, utan man måste våga se mer modernt på det. Det ska gå att förena arbetsliv med familjeliv, för det hör hemma här och nu.
Ann-Christin Ahlberg (S):
Som kvinna är jag rätt van vid att män inte lyssnar på mig. Men i Sveriges riksdag tycker jag att arbetsmarknadsministern borde ha för avsikt att lyssna på vad jag säger i min debatt. Det är jag som har ställt denna interpellation till ministern. Jag sade inte ett endaste ord om lagstiftning om heltid i mitt anförande.
Jag pratar om att vi vill satsa den här miljarden på att få i gång och hjälpa de olika parterna. En av parterna är vi. Jag kan hålla med ministern om att vi säkert behöver bättre arbetsledning.
Men vad har ni då gjort för att få bättre arbetsledning i kommuner och landsting? Jag kan också hålla med om att utbildningsnivån och ledningen inte alltid är den bästa. Man får kanske inte heller rätt förutsättningar. Men då måste man jobba för det aktivt. Det vi säger att vi vill satsa den här miljarden på under de här två åren är bland annat att få i gång det arbetet.
Vi vet att det inte behöver kosta mer när vi väl har fått i gång det. Men vid uppstart kanske man i form av olika projekt behöver se till att man får rätt grundbemanning för heltidssysselsättningsgraden. Nu är det inte säkert att alla önskar heltid heller. Man kanske vill ha en lägre sysselsättningsgrad.
Men det vi tycker är viktigt är att man får den sysselsättningsgrad man tycker är rimlig för en själv och framför allt att kvinnor ska ha rätt till heltid om de så önskar. Det är också väldigt viktigt att man tar hänsyn till hur det ser ut med försörjningsansvaret.
Många gånger finns det gamla traditioner som innebär att män ska ha både mer betalt och högre sysselsättningsgrad bara för att de är försörjare. Vi fick i arbetsmarknadsutskottet en dragning om hur det ser ut just nu med vilket försörjningsansvar man har.
Om man tittar på ensamstående män och kvinnor kan man se att antalet ensamstående kvinnor med barn är 32 800, medan antalet ensamstående män med barn är 5 400. Det är väldigt stor skillnad.
Om man då vet att kvinnor med största sannolikhet har mer deltid och i genomsnitt 84 procent av en mans lön om de har heltid kan man förstå att det är väldigt viktigt att man jobbar med de här sakerna.
När det gäller a-kassan kan jag nämna lite kort, för jag vet att det är fler interpellanter här i dag som säkert tar upp det, att det inte bara är en del i a-kassan som den borgerliga regeringen har ändrat i, utan flera saker. Just dessa saker har missgynnat kvinnor mer än män.
Nu vet inte jag om Sven Otto Littorin kan a-kassans regler fullt ut och förstår detta. Men både beräkningsunderlaget och taket med mera påverkar.
Om man räknar med personer som är frånvarande av en eller annan anledning är det mycket mer än bara deltidsstämplingen som har försämrat för deltidsarbetslösa kvinnor och som arbetsmarknadsministern bär ansvar för.
Ann-Christin Ahlberg (S):
Det var ett intressant replikskifte mellan Josefin Brink och Jenny Petersson här tidigare. Jag har en fråga till Jenny Petersson som själv är ung.
Skulle du attraheras av en anställning i Borås stad där ingångslönen är 16 500 kronor om man har en heltid? Och det är från årets lönerörelse. Skulle du eller dina kompisar ta tjänster där?
Vi står inför ett jättestort generationsskifte inom kommun- och landstingssektorn och ska vara attraktiva arbetsgivare. Och vi vet att det är många unga kvinnor som vi behöver få in dit, och väldigt många unga män också för den delen, men jag tror inte att det lockar och attraherar unga människor att komma dit.
Anders Borg var ju väldigt tydlig med att han tycker att det här är för höga ingångslöner, och då är det för heltid. Det går inte att leva på en sådan lön. Jag vet att fackföreningsrörelsen i Borås med omnejd har jobbat stenhårt för att få upp lägstalönerna, för det gick inte att leva på dem ens om man hade heltid, och många har ofrivillig deltid.
Jag skulle jättegärna vilja veta hur Jenny Petersson kan få det till att jobbskatteavdraget gynnar lågavlönade mer än högavlönade. Har du tittat i skattetabellen vad skillnaderna är? Det gynnar inte låginkomsttagare. Det gynnar sådana med de villkor som du och jag har.
Ann-Christin Ahlberg (S):
För oss socialdemokrater är det oerhört viktigt att man har ett arbete. Det är oerhört viktigt att ha ett arbete som man kan försörja sig på. Det är oerhört viktigt att ha ett arbete där man får utvecklas och också har möjlighet till egen försörjning. Det har man inte om man har de låga löner som man har i dag. De är ofta förknippade med visstidsanställningar, och man får stå som reserv och rings in när det passar arbetsgivaren.
Jag tycker att man ska hålla sig till den faktiska sanningen. Det är bara politisk retorik att jobbskatteavdraget gör att det blir mer i kvinnornas plånbok. Det är faktiskt inte så. All statistik talar för att det är redan rika män som får det. Jenny Petersson talar väl om Halland, och det är jättebra. Halland är ju en välmående region.
Men då undrar jag vad Jenny och hennes partikamrater har gjort nere i Halmstad för att kvinnor ska kunna få bättre arbetsvillkor och bättre möjligheter till egen försörjning. I Borås, som jag kommer från, har vi socialdemokrater i opposition lyckats få in rätten till heltid inom äldre- och handikappomsorgen.
Jag har hört att i Halmstad motverkar borgerligheten allt vad heltider heter. Tala om hur det verkligen är! Hur ska vi, Jenny Petersson, få dina unga vänner och kamrater att kunna försörja sig på 16 500 kronor på heltid?
Och hur ska vi få kvinnor och män att jobba i välfärdssektorn, där vi vet att vi står vi inför en stor arbetskraftsbrist 2014? Är det för höga ingångslöner? Går de att försörja sig på?
Ann-Christin Ahlberg (S):
Jag tänkte bara att jag skulle prata lite med Kristdemokraterna. I 2010 års valrörelse hade de stora affischer där det stod "Ett mänskligare Sverige" - någonting som även jag skulle kunna ställa upp på.
Ett mänskligare Sverige hade varit någonting att verkligen jobba för, eftersom det hade blivit väldigt mycket omänskligare under de fyra år som borgarna styrde. Penilla Gunther är själv kristdemokrat och brukar prata om barn och barnfamiljer.
I genomsnitt lever var fjärde ensamstående med barn på inkomster som faller under definitionen relativ fattigdom i Sverige just nu. Vart sjätte förskolebarn lever under fattigdomsnormen.
Många gånger beror det på att man lever med en ensamstående mamma som har dåliga arbetsvillkor och låg lön, som inte får en inkomst som man kan försörja sig och sitt barn på. Vi vet att det får väldiga konsekvenser för familjen, för kvinnan och barnet.
Därför tycker vi att det är oerhört viktigt att man vågar titta på kvinnors arbetsvillkor, för en av de viktigaste jämställdhetsfrågorna är att kunna försörja sig och sin familj, oavsett om man är kvinna eller man. Vad tycker Penilla Gunther när det ser ut som det gör, att vart sjätte förskolebarn lever under fattigdomsnormen?
Ann-Christin Ahlberg (S):
Det är ju lätt att se bakåt i tiden det man vill se. Det fanns fattiga familjer tidigare också. Men det som är skrämmande är att barnfattigdomen ökar, och vi ser en väldigt tydlig koppling till familjer med väldigt låga inkomster.
Inkomster får man om man har jobb och om man har jobb som avlönas väldigt bra eller i alla fall sjyst. Vi har en finansminister i Sverige som säger att ingångslönerna är för höga.
Lägstalön i kommun- och landstingssektorn, inom handel och så vidare är kanske 16 500 kronor för den som har heltid, och då går det kanske inte att försörja sig och sina barn. Det handlar om att man ökar de klyftor som redan fanns ännu mer, och barnen kommer i kläm, liksom kvinnor som ofta redan innan har en lägre lön och en lägre ställning.
Vi vet att visstidsanställningarna har ökat, och vi ser ingen förändring mot att möjligheterna att få heltid ökar. Vi vet också att i de familjer där man har heltidstjänster är risken för barnfattigdom mindre. Därför är det politiken som kan påverka att barnfattigdomen minskar.
Vi socialdemokrater tycker att arbetet ska vara en rättighet för både kvinnor och män. Men det ska också vara så att man kan försörja sig, som ger möjlighet och frihet till egen försörjning och som ger förutsättningar att lämna en man eller partner som slår eller när kärleken har tagit slut. Som det är nu går det inte.
Barnfattigdomen ökar, och det blir inte ett mänskligare Sverige. Det har alliansregeringen hjälpt till att späda på.
Ann-Christin Ahlberg (S):
Jag tackar för svaret. I Sverige har vi ca 3,9 miljoner anställda. Drygt en miljon av dem arbetar deltid. Varannan, 500 000 personer, vill arbeta mer. 280 000 arbetar deltid på grund av att de inte får mer arbetstid eller hittar något heltidsarbete.
De andra 220 000 deltidsarbetarna vill men kan inte arbeta mer på grund av att man inte orkar mer eller har nedsatt arbetsförmåga, ofta ihop med dålig arbetsmiljö.
Hillevi Engström säger i sitt svar att jämställdhet mellan könen är ett prioriterat område för regeringen och att eget arbete och möjlighet att försörja sig själv utan att vara beroende av andra är ett fundament för jämställdhet. Det kan vi hålla med om.
Men trots det säger hon inte ett enda ord om heltider eller om de otrygga anställningar som kvinnor får finna sig i; därmed kan de inte försörja sig själva.
Inte säger ministern heller någonting om arbetsgivare som utnyttjar kvinnor som en reservarbetskraft som de kan använda när de själva behöver, utan att ta hänsyn till att dessa kvinnor får en otrygghet med både arbetstid och lön, en lön som inte går att leva på vare sig just nu eller i framtiden som pensionär eller om man skulle råka bli sjuk eller arbetslös.
Om man har en ofrivillig deltid har man ofta också en väldigt låg lön. För kommunalare, bara för att ta ett exempel, som har en genomsnittlig sysselsättningsgrad på 85 procent, är löneglappet och tappet 3 000 kronor varje månad.
Då vet vi att det finns många kvinnor som har ännu lägre sysselsättningsgrad, både inom den kommunala sektorn och inom handel, hotell och restaurang med mera, och därmed också har sämre möjlighet till en lön som det går att försörja sig på.
Fredrik Reinfeldt har sagt att ett femte jobbskatteavdrag är det bästa sättet att stimulera deltidsarbetare och låginkomsttagare till att vilja jobba mer. Jag undrar vad regeringen har för underlag till sitt ställningstagande.
Det finns 500 000 som redan i dag vill jobba mer men inte får den möjligheten, för det finns inte tillräckligt många heltider. Kan Hillevi Engström berätta och förklara för mig hur det blir fler heltider med jobbskatteavdraget? Vi socialdemokrater vill att heltidsanställningarna ska bli fler. Vi vill att man ska ha rätt till heltid om man så önskar.
Vi vill att man ska kunna förena arbetsliv och familjeliv, vilket ställer krav på bra förskola och äldreomsorg, bra och moderna arbetstidsmodeller med rätt bemanning och personal med rätt kompetens, en arbetsmiljö som gör att man orkar jobba heltid samt en barnomsorg som finns också på kvällar, helger och nätter.
Vilka satsningar kommer regeringen att göra för fler heltider, för bättre möjligheter för kvinnor att få ett arbetsliv som går att kombinera med familjeliv samt för barnomsorg, även på kvällar, helger och nätter?
Ann-Christin Ahlberg (S):
Arbetslivet är väldigt ojämställt, och det är därför jag har ställt denna interpellation till just arbetsmarknadsministern. Det talas om att arbeta deltid frivilligt.
Därför måste man också våga se på jämställdhet ur ett arbetsmiljöperspektiv och se på arbetstidsmodellerna. Delade turer var något som man på 70-talet försökte få bort. I dag är det återigen vardag för många kvinnor, speciellt inom vård och omsorg. Där styr vi politiker, och där kan vi också göra något.
Ministern sade inget om det som Fredrik Reinfeldt hade sagt, alltså att jobbskatteavdraget skulle göra att de som är deltidsanställda skulle jobba mer. Jag skulle jättegärna vilja veta hur man har kommit fram till den ståndpunkten.
Att parterna på arbetsmarknaden ska försöka skapa möjligheter till anställningar som är både trygga och bra och att man kan försörja sig själv och ha en arbetsmiljö där man inte sliter ut sig är jätteviktigt, men vi politiker kan också ge förutsättningar för det. Det kan vi göra antingen i kommuner och landsting eller genom att vi här i riksdagen genomför riktade insatser.
Till exempel har vi i Socialdemokraterna lagt fram förslag om att bygga upp möjligheterna att starta fler heltidstjänster och sådant i kommunerna som en riktad insats.
Man kan också göra riktade insatser inom barnomsorg och äldreomsorg, vilket bidrar både till att kvinnor får en dräglig arbetsmiljö och till att vi skapar de arbetstillfällen som faktiskt behövs. Detta med frivillig deltid tror jag är en sanning med modifikation.
Det är attityder, värderingar och gamla vanor som ställer till det. Vi står inför en jättestor generationsväxling i bland annat vård- och omsorgssektorn, där kvinnor har väldigt hög andel ofrivillig deltid. Om man ser till utbildningarna på de områdena kan man konstatera att det är väldigt få som söker.
Är det något som vi politiker måste ta på största allvar så är det att vi kommer att ha brist på kompetens inom vård och omsorg inför den stora generationsväxlingen. Då duger det inte att erbjuda en tjänst på 62 procent.
Det är inte så att kvinnor får 75, 85 eller 90 procent, utan det är ganska vanligt att få 62,239 procent, alltså med tre decimaler! Vi är inne i år 2011. Detta hör inte hemma på svensk arbetsmarknad, och det är ofta vi politiker som styr de verksamheter som har sämst villkor.
Ann-Christin Ahlberg (S):
Bara som en upplysning: Eva-Lena Jansson har ingen rätt till ytterligare replik. År 2006 tog moderaterna i Örebro bort rätten till heltid. Hur man agerar där tycker jag att Hillevi Engström ska ta med sig till sina partikamrater.
Jag har fortfarande inte fått min huvudfråga besvarad av ministern: Varför tycker ni i regeringen att jobbskatteavdrag är det bästa sättet att stimulera deltidsarbetare och låginkomsttagare att vilja jobba mer? Det finns redan i dag 500 000 som vill jobba mer men som inte får. Hur kan det bli flera heltider?
Nu har jag upprepat den frågan flera gånger, så jag hoppas att jag kan få svar i den sista repliken. Sedan undrar jag också vilket genusperspektiv på arbetslivet som regeringen har haft, till exempel i fråga om neddragningar av de kommunala omsorgstjänsterna, som drabbar kvinnor mer än män.
Nedmonteringar av de gemensamma trygghetssystemen, som a-kassan och socialförsäkringarna, vet vi drabbar kvinnor mer än män. Vårdnadsbidraget ökar skillnaderna i ansvar och kontakt med både barn och män för kvinnor men också i arbetslivet. Jämställdhetsbonusen vet vi har blivit ett fiasko. Försäkringskassan har visat att den inte hade någon effekt på fördelningen av föräldradagarna mellan kvinnor och män.
Det påverkar också arbetslivet. Avdraget för hushållsnära tjänster har inte på något sätt motverkat problemen med den ojämlika fördelningen mellan kvinnor och män av det obetalda hemarbetet utan har snarare förstärkt att kvinnans plats är i hemmet. Då undrar jag: Vad är regeringens genusperspektiv på arbetslivet utifrån de politiska beslut som man har redan har tagit?
Ann-Christin Ahlberg (S):
Arbetsmiljön ser olika ut om man är kvinna eller man. Kvinnor har en sämre arbetsmiljösituation än män. Jag vet inte om jag ska skratta eller gråta när Tomas Tobé säger: Fler människor in. Men vad har man gjort under den borgerliga tiden? Jo, Sverige har fått 30 000 färre välfärdsarbetare.
Det är just det kvinnor jobbar med. Det är inte bra för välfärden. Vad har man gjort mer? Jo, man ser med stor iver till att vård och omsorg läggs ut på upphandling. Då är det inte behov eller bemanning som gäller utan det billigaste priset. Det företag som har den billigaste upphandlingen vinner.
Kvinnor tvingas ofta till detta. Jag möter många kvinnor ute på arbetsplatser som säger att de inget hellre skulle vilja än att ha en heltid, men de har en sådan arbetsmiljösituation att de inte orkar jobba heltid. Det är ett stort arbetsmiljöproblem som vi står inför och har stått inför en tid.
Det måste man göra något åt. Vad har den borgerliga regeringen gjort mer som inte har gynnat kvinnor och en bättre arbetsmiljö? Jo, ni lade ned ALI. Där hade man börjat titta på vad som var unikt för kvinnors arbetsmiljösituation. Man kan dock förstå att en borgerlig regering inte är så intresserad av det.
I retoriken heter det att man värnar arbetsmiljön, men i praktiken blundar man, speciellt för kvinnor. Nästa skeende blir väl att det läggs ut till ännu lägre priser. Vi ser den stress som finns ute i den offentliga verksamheten. Där har vi politiker ett extra ansvar. Undersköterskor får delade turer.
Vi vet att vård och omsorg står inför ett stort rekryteringsbehov framöver. Vilka ungdomar vill i dag utbilda sig för att jobba där man slits ut i förtid och får en ofrivillig deltid. Vi vet också att deltidare är mer sjuka än dem som jobbar heltid. Vad har den borgerliga regeringen bestämt?
Jo, att om man blivit sjuk av sitt arbete ska man tvingas ut till heltid. Men om man är frisk och vill jobba heltid får man finna sig i att ha ofrivillig deltid. Det är en cynisk politik. Det handlar inte om att värna om arbetsmiljösituationen.
Fler människor in i välfärdssektorn är något vi socialdemokrater vill ha, Tomas Tobé. Jag hoppas att Hillevi Engström ser till att även kvinnors arbetsmiljösituation tas upp och tas på största allvar. Annars står vi inför en stor arbetskraftsbrist. Och vi måste ha arbetskraft om vi vill ha en bra välfärd i Sverige.
Ann-Christin Ahlberg (S):
Ett hållbart arbetsliv är någonting som vi socialdemokrater verkligen vill ha. Men när vi tittar på hur man skadas i arbetslivet ser vi också där stora skillnader mellan kvinnor och män. Om vi tittar på de arbetsskador som ska godkännas eller inte framgår det av en TCO-rapport att män får 22 procent av arbetsskadorna godkända och kvinnor 11 procent.
Ändå vet vi att kvinnor har en många gånger tuffare arbetsmiljö. Vi ser också vad som växer fram i och med den privatiseringsiver som borgarna har. Vi ser att det har blivit tystare arbetsplatser. Man är rädd för att yttra sig över saker och ting som inte är bra för arbetsmiljön. Man ser att det är stora brister när det gäller att få in en vikarie. Det är ständig underbemanning på många arbetsplatser.
Man har ett alltför dåligt inflytande och en för dålig delaktighet i sin egen vardag på jobbet, vilket vi vet inte är bra för arbetsmiljön och för den egna hälsan. Vi vet att många som jobbar deltid jobbar under den tid som det är som stressigast. Vi vet också att många av dem som jobbar deltid hoppar över raster för att det inte går att få ihop tiden.
Vi vet också att utbildningsnivån och intresset hos arbetsgivarna när det gäller arbetsmiljön inte är tillräckligt. Tomas Tobé sade att regeringen satsar. Men om man tittar på plussidan måste man också titta på vad man har tagit bort tidigare.
Det går alltid att tricksa och fixa i statistiken, men man måste titta på helheten i fråga om vad ni har velat med arbetsmiljön och i fråga om vad ni har gjort och inte gjort.