Maud Olofsson (C):
Jag förstår om Socialdemokraterna är ledsna över att vi hade en förutseende budget som vi lade fram hösten 2009. När vi i regeringen diskuterade vad vi skulle göra såg vi lågkonjunkturen komma. Det var möjligen Socialdemokraterna själva som inte upptäckte detta. Finanskrisen startade redan i fjol sommar. Sedan såg vi lågkonjunkturen komma under våren. Det var därför vi lade fram den budget vi gjorde.
När vi nu jämför den så kallade Barrosoplanen som finns på europeisk nivå med det som vi gjorde stämmer det väl överens. Det som skiljer är möjligen att den svenska regeringen har avsatt mer pengar än vad våra europeiska kolleger har gjort. Om vi tittar på de automatiska stabilisatorerna och räknar in dem som man gör på EU-nivå är det 3 procent av bnp. Försök att hitta andra länder i Europa som ligger på den nivån när det gäller satsningar framåt!
Det är helt givet att vi ska satsa framåt nu när vi är inne i en lågkonjunktur och har det bekymmersamt. Sammanlagt är det 32 miljarder i den budget som vi lagt fram och det snart ska beslutas om. Nu när vi har möjlighet att lägga fram nya förslag tillför vi drygt 8 miljarder. Vi har även tillfört 5 miljarder till SEK och Almi.
Totalt tillförs alltså 45 miljarder kronor 2009, pengar som människor får se effekterna av under kommande år.
Vi hoppas naturligtvis att detta ger stimulans i form av yrkesutbildning, som under lång tid varit eftersatt, stimulans i form av sänkta kostnader för företagen, stimulans i form av infrastrukturinvesteringar samt forskning och innovation och att det kommer att leda till att vi kan både rädda en del jobb och satsa framöver. Det är också viktigt att komma ihåg, vilket ingen av socialdemokraterna nämnt, att det är den finansiella krisen som är grunden till allt detta.
Det är en global finansiell kris som gör att bankerna inte fungerar. Vi har i Sverige varit duktiga på att implementera regelverk, men det räcker inte vill jag säga, för om inte övriga Europa får ordning på sina banksystem kommer de stora företagen att vilja vända hemåt och söka finansiering här hemma.
Det är därför vi - Anders Borg, jag, Fredrik Reinfeldt och andra - är så angelägna om att påverka våra europeiska kolleger till att faktiskt implementera det regelverk som vi kommit överens om samt att också kommissionen utifrån statsstödssynpunkt godkänner att stater går in och försöker få ordning på det finansiella systemet.
Jag tror att man kan säga att alla ekonomer är överens om att om vi inte får ordning på det finansiella systemet kommer de övriga åtgärderna inte att få den effekt som man kan förvänta sig. I grunden måste vi ha ett finansiellt system som fungerar. Medan vi arbetar med att få ordning på det har vi tillfört resurser, precis som jag nämnde i interpellationssvaret, till Almi, SEK, bankerna. Vi har rustat den delen just för att möta företagens behov.
Jag tycker att det är konstigt att Socialdemokraterna, samtidigt som de är angelägna om dessa frågor, tänker sig att höja skatterna med 22 miljarder nästa år. Det tycker jag är underligt eftersom man talar om att företagen har svårt att få det hela att gå ihop, att enskilda människor inte kan betala sina lån. Hur kan man tro att det blir enklare för företag och enskilda om det blir 22 miljarder dyrare, 22 miljarder i skattehöjning?
Det är ett helt orimligt förslag. Ni måste försöka förklara det för oss som inte tror att ökade kostnader gör det enklare för företagen. Ni vill göra det dyrare för de företag som har anställda under 26 år. Det är fråga om en rejäl summa pengar. Jag förstår inte varför man ska straffa ut ungdomar som äntligen lyckats komma in på arbetsmarknaden.
Ni är emot att återställa förmånsrätten, det som gjorde att småföretag på landsbygden fick jättesvårt att låna pengar. Förklara för svenska folket hur skattehöjningar och försvåringar för företag att låna pengar kan underlätta för företagandet.