Linda W Snecker (V):
Vilken ålder du har när du döms har väldigt stor betydelse i brottmålsprocessen, inte för själva brottet som har begåtts - det är detsamma oavsett vilken ålder du har - men däremot för påföljden, det som i folkmun kallas straff.
Kroppsbesiktning i syfte att utreda ålder i brottmålsprocessen Det finns en lång tradition av att särbehandla unga lagöverträdare i straffsystemet. På grund av att unga är just unga har straffsystemet anpassats till att unga inte har uppnått samma utvecklingsgrad som vuxna personer har.
Det gör att ingripanden mot unga är lindrigare än ingripanden mot vuxna. Det finns särskilda bestämmelser om handläggning hos en rad myndigheter som polis, åklagare och domstol när det handlar om unga lagöverträdare. Bestämmelserna är ofta utformade med en bestämd ålder som utgångspunkt: 15, 18 eller 21 år.
Den misstänktes eller tilltalades ålder har därför avgörande betydelse för vilket straff som kan utdömas. Särbehandlingen av barn och unga är viktig. Det finns en mening med att barn får vara barn.
Det finns många andra partier som ifrågasätter det här, men här vill jag vara tydlig: Ett barn är ett barn, oavsett om barnet är misstänkt för brott eller inte. Jag tror inte att jag är ensam om att följa Kevinfallet på tv.
Det är en berättelse som verkligen visar på hur utsatta barn är i rättsprocessen och hur benägen vuxenvärlden är att pådyvla barn sin egen uppfattning och få barn att tro att den är sanningen - skyldighet till ett brott, till exempel, eller kanske barnets egen ålder.
Det har länge varit så att om en person är misstänkt för brott och man inte vet åldern på personen kan en så kallad kroppsbesiktning göras. Det är en åldersbedömning, precis en sådan som vi är vana att se debatteras i sammanhang som rör asylsökande och ensamkommande flyktingbarn.
Men Högsta domstolen beslutade för en tid sedan att åldersbedömning inte längre får ske i brottmål om inte den unga tycker att det är okej att en åldersbedömning görs. Det har lett till att Rättsmedicinalverket numera endast utför medicinska åldersbedömningar om den unga i fråga tycker att det är okej.
Förslaget som regeringen nu presenterar syftar till att återställa rättsläget så som det uppfattades tidigare, innan Högsta domstolen meddelade sin dom. Regeringen vill att det tydligt ska stå i rättegångsbalken att man ska kunna utreda en ungdoms ålder om personen är misstänkt för brott som kan ge fängelse.
Ungdomen behöver inte godkänna eller samtycka till åldersbedömningen. Utredningen ska alltså kunna göras mot en persons egen vilja. Vänsterpartiet vill att det förslaget ska avslås. De personer som kan bli aktuella för åldersbedömning förekommer såväl i brottmålsprocessen som i asylprocessen. Ibland är det fråga om samma individer.
I båda sammanhangen spelar den ungas ålder stor roll. Åldern har stor betydelse, och visst är det viktigt att få reda på åldern på en person som är misstänkt för något. Det kan till och med vara till fördel för personen eftersom det finns omfattande skyddslagstiftning som skyddar den unga. Men att göra en utredning mot någons vilja är inte rätt.
Vi ska vara medvetna om att det i dag inte finns någon metod som kan bestämma en individs exakta ålder. Det är i stort sett samma metoder för åldersbedömning oavsett om det rör sig om brottmålsprocesser eller ansökningar om uppehållstillstånd - och ingen är exakt.
Metoderna för att bedöma ensamkommande asylsökande barns ålder har varierat genom åren och varit mer eller mindre godtyckliga. Socialstyrelsen pekade i en rapport från 2016 på osäkerheten i metoderna för åldersbedömning rörande såväl 15-årsgränsen som 18-årsgränsen och förordade därför pilotstudier rörande båda gränserna.
Vänsterpartiet anser att en ung brottsmisstänkt - i likhet med vad som från den 1 maj i år gäller för åldersbedömning i asylprocessen - ska ha möjlighet men inte vara tvingad att genomgå medicinsk åldersbedömning i de fall där den unges ålder är osäker och har betydelse för påföljdsfrågan. Därför yrkar vi avslag på propositionen. Jag yrkar bifall till reservation 1.