Ann-Charlotte Hammar Johnsson (M):
Som ni har hört här handlar den här debatten om betänkande FiU32 med motioner från den allmänna motionstiden. De är 44 stycken och handlar om offentlig upphandling. Tydligt är att det finns många önskemål när det handlar om att handla varor och tjänster i offentlig upphandling.
Många gånger hör vi att det är väldigt nyttigt att ta hänsyn till det lilla lokala. Då frågar jag mig: Vart tog diskussionen vägen kring landet i norr, Sverige, som har fått sin rikedom genom att handla med andra länder och vara öppet för marknadsekonomi? Det tycker jag att man glömmer bort när man börjar bli protektionistisk i dessa sammanhang.
Priset nämns ofta som ett hinder för att göra bra affärer. Företag som säljer den efterfrågade varan, tjänsten eller byggentreprenaden till det mest förmånliga priset vinner upphandlingen, kan vi läsa. Att upphandla handlar om att hitta det bästa priset på en jämförbar vara eller tjänst utifrån vad man har efterfrågat, och det är en helt annan sak än att bara säga lägsta pris.
Detta är oerhört viktigt och avgörande för vad det är man får levererat. Att upphandla ställer krav på kunskap, och jag delar uppfattningen att det behövs såväl utbildning som kunskap. Det är också något som framkommit vid de besök jag gjort på kommunala enheter och på informations- och utbildningsträffar där upphandlare har deltagit, till exempel under Konkurrensverkets ledning.
Det är också en fråga som lyfts fram i utredningen som Anders Wijkman leder och som ska vara klar den 28 juni i år. Förutom utbildning bekräftar upphandlare att deras förutsättningar för att lyckas med upphandlingar är beroende av deras roll och placering i organisationen. Det är en fråga som vi här i riksdagen inte kan eller ska påverka, utan det handlar om självbestämmande.
Upphandlingsrollen är en strategisk roll, för det gäller att vara proffs på den del som handlar om själva upphandlingen. De ska då sammanföras med dem som är proffs på det som ska upphandlas. Ett litet exempel på hur fel det kan gå är när till exempel en teknisk enhet får ansvaret för att upphandla en trappa till en skola utan att skolan över huvud taget tillfrågats. Sådana köp blir väldigt dyra.
En del av motionerna innehåller frågor om bra mat och om att nå småföretagare. Det går att ställa kvalitetskrav på mat utan att använda sig av de kriterier som direkt bryter mot den fria rörligheten i EU och som begränsar konkurrensen. Att ställa krav på lokalproducerat, närodlat eller svenskt bryter mot grundprincipen icke-diskriminering.
Däremot kan man ställa krav på innehållet om man så önskar. En kommun i Skåne, Klippans kommun, bestämde sig för att det var viktigt för dem att ha kvalitet genom att servera färskt kött i omsorg och skola. I dag får de leverans från ett litet företag i Ängelholm som har möjlighet att leverera på det sätt som kommunen önskar. Det går också att få fler företag att delta i upphandlingar genom att dela på upphandlingarna. På lokal nivå hittar man smarta lösningar.
Till exempel har man i Landskrona vid näringslivsdagar passat på att informera alla företagare om hur underlagen i offentlig upphandling fungerar. Det är ett eget initiativ för att ta ned trösklarna för att vilja vara med och lämna anbud. I Växjö vet jag att man använder sig av samordnad distributionscentral för att på så sätt få fram effektiva leveranser till kommunens 400 enheter.
Det ger en mångfald av leverantörer som deltar, och det ger också minskade körningar av leveranser. Det som dock inte sänker trösklar är att ställa krav på kollektivavtal, som S och V gör. Det tycker vi är en dålig idé, för det utestänger, som ni har hört tidigare, små och medelstora företag från att delta. Och då blir det mindre mångfald.
Att ställa krav på kollektivavtal bryter dessutom mot lagstiftningen, och det finns redan i dag domar på att detta inte är möjligt. Däremot är det fullt möjligt att ställa krav på arbetsvillkor i upphandlingar. Det går bra att ställa krav på arbetsmiljö. Kammarkollegiet har på sin hemsida en länk till Ekobrottsmyndigheten under rubriken "Hur undviker jag svart arbetskraft i upphandlingar?" Där ges tips på krav och rutiner som man kan använda vid upphandlingar.
Denna vägledning är också svaret på hur man gör skrivningar utan att auktorisera. Marie Nordén från Socialdemokraterna nämnde här tidigare Almega. När man ställer de här kraven och tycker att företag ska ställa upp på ett visst sätt gäller det att man inte bryter mot grundläggande principer. Och jag ställer frågan till Marie Nordén: Kan alla företag i Europa delta vid Almegas auktorisering? Det blir begränsande. Fru talman!
I betänkandet säger vi att det ska vara möjligt att ställa miljökrav och ta sociala hänsyn utifrån att kraven som ställs är riktiga och rimliga på det man ska upphandla. Det är möjligt att ställa krav, bara de är väldefinierade och det klart framgår vad som krävs av leverantören, varan eller tjänsten. Det ska också vara tydligt för leverantören vad som ur miljösynpunkt kommer att tillmätas betydelse vid utvärdering.
Det man då inte kan göra är att ställa krav på att ett företag till exempel ska redovisa sitt miljöarbete utan att också ställa krav på att det ska hålla en viss kvalitet, och då måste det också gå att mäta. Myndigheter såsom Kammarkollegiet, Miljöstyrningsrådet och Konkurrensverket har hemsidor som ger information och tips. Vi tror att de kan utvecklas och kommer att utvecklas ännu mer.
De fyller en viktig funktion och ger hjälp, stöd och vägledning, information om domar och tips på olika områden när det gäller att upphandla och lämna anbud. Vi har i betänkandet hänvisat till detta och skriver att vi förutsätter att dessa myndigheter fortsätter lägga ut information med goda exempel. Fru talman! Sist men inte minst vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga reservationer.