Lars Gustafsson (KD):
När jag gick med mitt linkande knä och hämtade betänkandet om punktskatter i förmiddags och slog upp sidan med reservationer kom jag att tänka på det som man brukar kalla för favorit i repris. Så kändes det för mig när jag läste detta betänkandes reservationer. Det enklaste hade varit att kopiera förra årets anförande, för det hade haft samma träffsäkerhet nu som det hade då.
Det handlar i stort sett om energiskattehöjningar, drivmedelshöjningar och alla andra punktskattehöjningar. Det är summan av reservationerna, vilket är märkligt när man i medierna nyligen har noterar att det största oppositionspartiet har lovat inga höjda skatter efter valet. Jag kan tänka mig att man i så fall höjer dem före valet. Precis som i mitt tidigare anförande i det förra ärendet vill jag lyfta fram vikten av transparens och likvärdighet.
Sverige kan inte utmärka sig med högre skatter på motsvarande områden utan att det får påverkan på företag och arbetstillfällen. Riksdagen har fattat beslut som innebär att Sverige går längre än andra motsvarande länder när det gäller energi och drivmedel. Frågan borde inte gälla att ytterligare förverkliga nya mål utan hur vi inom EU kan finna långsiktiga och hållbara lösningar.
Att Sverige i dagsläget med världens högsta koldioxidskatt skulle göra förändringar innebär ingenting om inte andra länder också flyttar fram sina positioner. Det får betecknas som smått naivt att tro att ytterligare en svensk tagelskjorta med skatter kommer att ändra andra länders vägval och beteenden, som vi hörde nyligen om Danmark exempelvis.
Däremot är risken stor att vi skenar i väg med en mycket dyr egen lösning i en återvändsgränd med stora kostnader för medborgarna, med litet resultat och med färre företag och arbetstillfällen. Herr talman! Långsiktighet är även på detta område det viktigaste inslaget. I ett maratonlopp utdelas inga priser efter den första kilometern, utan först när man har kommit i mål 42 kilometer senare.
Energipolitik måste ha långsiktiga och hållbara mål som inte lämpar sig för populism utan för dem som vill åstadkomma bestående resultat. Sverige är en mycket liten pusselbit, även om man i denna kammare ibland tycks tro någonting annat. Procentsatser är ibland direkt vilseledande och ger inte en sann bild av helheten. Det kan nämnas att förra året minskade det sammantagna utsläppet av koldioxid från biltrafiken trots en ökad trafik.
En fixering vid olika datum är ointressant för resultatet. Om ett mål som ligger 20 eller 30 år framåt i tiden infrias ett år för tidigt eller två år för sent har bara semantisk betydelse. Däremot kan det vara avgörande för välfärden på vilket sätt man uppnår målen. Det är alltid vist att inte rusa in i orealistiska och oprövade riktningar. Man kan i och för sig föreslå en flygskatt, som vi hörde här.
Men innebär det att det skulle vara färre som skulle flyga från norra Sverige? Eller skulle riksdagsledamöterna från Lappland stanna hemma och inte komma till jobbet? Det kommer ändå att vara nödvändigt för alla att använda vissa färdmedel. Därmed kan man inte hävda att skatten skulle ha en fungerande påverkan på själva utsläppen, utan den är i praktiken fiskal. En skatt som har varit och är omdiskuterad är skatten på alkohol.
Alkohol har funnits sedan urminnes tider. Erfarenheterna har alltid varit desamma. Under värdiga former finns det möjlighet till förhöjt välmående medan motsatsen är direkt skadlig. För dem som kan nyttja alkohol på ett kontrollerat sätt uppstår sällan några problem. Men för dem som inte kan det utgör alkohol ett allvarligt hälsoproblem. Det är därför som det finns alkoholskatt.
Kristdemokraterna anser att respekten för riskerna med missbruk måste väga tyngre än önskemål om tillgänglighet och lägre beskattning. Exakt hur regelverk och skattenivåer ska utformas måste avgöras i beaktande av andra inverkande faktorer. Det största svenska problemet är inte svenskt utan är den legala kvantiteten av privat införsel från annat EU-land som man får ta med sig.
Dagens lagliga volymer överstiger vida all rimlig privatkonsumtion, och arbetet med att ändra EU:s regelverk på området måste fortsätta. Jag vill också påminna om att ungdomar inte får köpa alkohol oavsett vilket pris den har. Därför måste andra åtgärder vidtas. Jag är medveten om att det finns olika uppfattningar om hur man i dagsläget bör agera från både politiska partier och näringsföreträdare.
Alla de människor som slagits ut på grund av överkonsumtion manar dock till försiktighet även om det vid vissa tillfällen behövs justeringar av regler och skattesatser. Men det måste göras i sitt sammanhang. Herr talman! Avslutningsvis vill jag påtala vikten av, som det finns en motion om, att värna fordonshobbyn. Den har stor betydelse för fordonsintresserade. Det är uppskattningsvis en halv miljon svenskar. Den betyder mer för vårt land än vad som de flesta är medvetna om.
Det finns en icke liten omsättning av varor och tjänster som ger intäkter till samhället, vilka används för det gemensamma bästa. Kulturinsatserna är omfattande och åtnjuts av många fler än de direkt engagerade. Vi kan bara titta på skolavslutningar, bröllopstillfällen, och så vidare. Villkoren för fordonshobbyn måste värnas och beaktas när nya regler och förordningar införs. Även på myndighetsnivå, där regelverket ska praktiseras, måste rim och reson beaktas.
Exempel på svårförståeliga och orimliga tolkningar och bedömningar är många, jag vill säga otaliga. Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet.