KBLab/rixvox huggingface dataset:
Eva Bengtson (M):
Kommunerna i Sverige ser väldigt olika ut och brottas också med många olika problem. Bostadsmarknaden är ett sådant område där skillnaderna är stora. Medan många kommuner har bekymmer med utflyttning och svårt att fylla sina befintliga bostäder är det i tillväxtregionerna ett helt annat problem och en större utmaning eftersom bristen på bostäder är stor, vilket i sin tur bromsar inflyttningen och hämmar tillväxten.
För att till viss del råda bot på det sistnämnda gäller det att befintliga bostäder utnyttjas så effektivt som möjligt. Därför pågår en utredning som bland annat ska ta reda på i vilken utsträckning det finns outnyttjade lägenheter och även se hur man på olika sätt kan stimulera privatpersoner till uthyrning av sina bostäder.
Möjligheter till andrahandsupplåtelse har utvidgats något, och kravet på återbetalningsskyldighet som gäller då en hyresvärd har tagit ut oskälig hyra har sänkts från två år bakåt i tiden till ett år. Ett delbetänkande ska komma senare i vår och ett slutbetänkande senast till årsskiftet.
Utskottet vill invänta denna utredning och tar därför inte i nuläget ställning till de motionsförslag som finns om främjande av uthyrning av privatbostäder. Det gäller att ha en långsiktigt fungerande bostadsmarknad med goda och förutsägbara villkor samt likvärdig behandling av olika boende- och upplåtelseformer.
Som en motionär beskriver det i sitt förslag finns det ibland skäl för att ha besittningsskydd till två lägenheter. Men då uppstår ett annat problem. Det blir ännu färre lägenheter lediga för uthyrning. Det är något som naturligtvis inte är positivt då bostadsbristen är stor. Var gränsen går bör vara en fråga för hyresnämnden och Svea hovrätt.
Hyressättningssystemet tas upp i flera motioner, och de olika förslagen går ofta isär. Det är bara drygt ett år sedan den nya lagen om allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag trädde i kraft, och ändringar i hyreslagen och hyresförhandlingslagen genomfördes i samma lagstiftningsärende. Därför anser utskottet att vi först måste få längre tid av erfarenhet från dessa regler innan det finns skäl för en ny översyn.
Rätt tillämpning av de nya reglerna bedöms stimulera utbudet av hyresrätter. Det är viktigt att alla bruksvärdesfaktorer får ett korrekt genomslag på hyrorna. Konsekvenserna av den nya lagstiftningen kommer därför att följas av regeringen. Även bostadsförvaltningslagens nya bestämmelser har varit gällande för kort tid för att nya övervägningar om kompletteringar ska vara meningsfulla.
Det finns dessutom redan i dag möjligheter till åtgärds- och upprustningsföreläggande. Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga reservationer.
Eva Bengtson (M):
För att ta den sista frågan först: Det har gått för kort tid med tanke på de tre åren. Vi vet inte än. Jag vet inte om Hillevi Larsson har någon siffra på hur många fall det har blivit där det har misskötts och inte fungerat. Det fungerade ju inte heller förut. Nu prövar vi detta, men det måste få gå lite längre tid, så att vi ser hur många som verkligen missköter sig. Jag håller med om att det är ett väldigt problem med miljonprogrammet som inte har underhållits.
Det är de olika fastighetsägarna som har underlåtit att göra det. Då blir det därefter, med bostadssegregation. Jag förstår inte den rödgröna oppositionens rädsla för bostadsrätter och äganderätter. Ni var ju alla med i Norge och tittade på hur det fungerade där. Jag har själv tidigare bott i Österrike, där det fanns ägarlägenheter, och så hyrde man privat av en privat ägare.
Men här i Sverige är man så väldigt rädd för detta som fungerar i andra länder. Därför skulle jag vilja ställa en motfråga: Vad är det som gör att det är så hemskt med hyresrätter? Där jag kommer från är problemet snarast att det inte finns några bostadsrätter, eftersom det inte finns någon marknad. Det är i storstäder det finns en marknad och man kan göra en bostadskarriär som inte finns någon annanstans.
Det är olika problem, som jag antydde i mitt anförande i början.
Eva Bengtson (M):
Kommunerna har ofta i sina översiktsplaner att det ska vara blandade boendeformer i de nya områdena, liksom när man bygger med förtätning. Bostadsbyggandet har legat lågt länge, i flera år. Jag kan tycka att det är konstigt att man inte bygger. Arbetslösheten är stor, så det borde finnas möjligheter att bygga, om det finns en efterfrågan på marknaden.
Jag vet inte om det stämmer att kommunerna inte har framme planer i tillräckligt hög grad. Även jag önskar att det byggdes mer och att det fanns billiga bostäder. Med material och allt är det svårare att bygga. Jag vill inte att man drar ned på tillgängligheten, utan de kraven ska finnas, och då blir det dyrt att bygga. Det är lite synd att omflyttningen är så låg.
Det finns ju väldigt många äldre lägenheter som inte är tillgängliga för äldre människor att bo kvar i. Det finns problem - det håller jag med Hillevi Larsson om.
Eva Bengtson (M):
Jag drog ned på mitt anförande, för det har blivit en sen kväll. Jan Lindholm använde ju 20 minuter på sitt anförande och har mycket tydligt gått in för alla dessa problem. Naturligtvis håller jag med om att det är ett jätteproblem med de sjuka husen och de människor som bor i dem. På de nya byggnader som byggs med enstegsmetoden ser vi att dessa problem kommer upp på nytt. Det behövs verkligen något.
Det håller jag med Jan Lindholm om. Det handlar om lagstiftning och kunskapsspridning. Man känner ju till problemen. Huvudansvaret för byggnader ligger ju på byggherrarna och fastighetsägarna.
Eva Bengtson (M):
I betänkande CU12, Hushållning med mark- och vattenområden , behandlas merparten av motionerna i förenklad ordning, eftersom vi redan tidigare under mandatperioden har tagit ställning till dessa eller likvärdiga motioner. Dem vi nu har tagit upp till behandling är dels två motionsyrkanden om allmänna vattentjänster, dels en motion om förbättrat skydd för nationalstadsparker.
Kommunerna har långtgående skyldighet att ordna vattenförsörjning och avlopp i befintlig eller blivande bebyggelse genom att tillhandhålla en allmän VA-anläggning med bland annat vattenverk, vattenreservoarer, avloppsreningsverk, pumpstationer och olika ledningsnät. De ska drivas med god hushållning av naturresurser och uppfylla krav med hänsyn till skyddet för människors hälsa och miljön.
Vattenprisutredningen, som på uppdrag av regeringen har utrett vilka styrmedel som kan förbättra vattenkvaliteten, har lämnat ett antal förslag som nu bereds inom Regeringskansliet. Motionärerna och utskottet är av samma mening som utredningen beträffande de förslag som utredningen har lagt fram. Vi avvaktar därför det pågående beredningsarbetet.
Den ytterligare motion som vi har behandlat i utskottet gäller förbättrat skydd för nationalstadsparker. Som Jan Lindholm just sade har vi en enda nationalstadspark, i Stockholm. Det är världens första i sitt slag. Den sträcker sig från Sörentorp och Ulriksdal i norr till Djurgården i söder, från Skeppsholmen i väster till Fjäderholmarna i öster. Jag tror att den är på 27 kvadratkilometer.
Vi ska vara otroligt stolta över att vi har denna ekopark. Det gröna perspektivet ska understrykas. Det är viktigt att säkerställa grönområden i våra storstäder. Behovet av grönområden förtydligas också i den nya plan- och bygglagen. För att skydda just denna ekopark i olika avseenden finns en omfattande rättslig reglering och olika plan- och styrdokument som rör vården och utvecklingen av parken.
Länsstyrelsen i Stockholm har nyligen antagit en vård- och utvecklingsplan som - även om den inte är rättsligt bindande - ska ge en samlad bild av de mål och riktlinjer som finns. Den ska även fungera som ett stöd för skötsel och förvaltning, samtidigt som den ger ett underlag för uppsikten över utvecklingen av parkens värden.
Utskottet är inte berett att föreslå ytterligare initiativ från riksdagen i den frågan, inte heller när det gäller frågan om miljökonsekvensbeskrivningar. Här har EU-kommissionen nyligen lämnat ett förslag till ändring. Utskottet anser att vi bör avvakta det arbete som pågår i EU. Herr talman! Avslutningsvis vill jag yrka bifall till utskottets förslag och avslag på reservationen.
Mats Gerdau (M):
Vi har uppenbarligen helt lika uppfattning i denna fråga. Naturligtvis ska vi uppmuntra och stimulera alternativ - inte motarbeta, som ju många kommuner gör. I var femte kommun i Sverige finns det, som sagt, inte ett enda alternativ. Frågan är återigen: När kommer regeringen att presentera ett slags förslag i nämnda riktning så att det faktiskt blir valfrihet för alla barnfamiljer i hela Sverige och inte bara där man råkar ha goda politiker som tillåter barnfamiljerna att välja? Om det skulle jag gärna vilja ha ett besked från skolministern.
Mats Gerdau (M):
Marie Granlund började med att kritisera mig för att jag diskuterade den ganska viktiga friskolefrågan här. Det fick man uppenbarligen inte göra i en sådan här interpellationsdebatt. Sedan går hon själv in i samma diskussion och tar upp en massa andra frågor. Det var kanske därför att hon inte vill svara på de frågor som jag ställde och som just rörde friskolor. Antagligen var det så. Hon ställde en fråga om det finns några problem och om vi moderater inte ser några problem. Då ska jag säga: Jo, vi ser massor med problem med den svenska skolan.
Ni har lämnat tolv års ogjorda saker efter er som vi nu försöker åtgärda. Jag läste på Skolverkets webbsida i dag om Gällivare som fick massiv kritik, socialdemokratiskt styrda Gällivare, där det sannolikt inte finns en enda friskola. Jag har aldrig läst en sådan inspektionsrapport från Skolverket som så fullständigt kritiserar en kommun.
Det finns massor med problem i skolan. Det är precis det vi försöker lösa nu. Jag hade hoppats att vi skulle kunna ha en lite sansad och framför allt saklig och nyanserad debatt om friskolor. Tyvärr bjuder inte Marie Granlund in till det. Det är rader av invektiv, påståenden och faktiskt rena osanningar.
Det tycker jag är tråkigt i en sådan här debatt. I interpellationen står att Karinlundsskolan i Strängnäs är på väg att ges bort, "ges bort". Här ska man skänka bort en skola. Vad finns det för substans i det påståendet? Ja, faktiskt ingenting. Det finns inte ens ett beslut fattat. Det har diskuterats olika alternativ, och inga beslut är fattade.
Jag tycker att det är tråkigt att vi måste ha en sådan debattstil, men när argumenten tryter höjer man tonläget och väjer inte för rena falsarier. Men jag hoppas att Marie Granlund kan återkomma och, nu när jag har svarat på hennes fråga, svara på hur vi ska åstadkomma balansen vad gäller kommunala och fristående skolor i alla de hundra kommuner där det knappt finns en enda friskola, där mindre än 1 procent av eleverna går.
Mats Gerdau (M):
Orsaken till propositionen är att många kommuner inte följer lagstiftningen i dag. Det är svårt eller omöjligt för friskolorna att kräva den rätt som vi här i kammaren faktiskt har beslutat om tidigare. Det är orsaken till den här propositionen. Att säga att ha förtroende för att det ska lösa sig är inte möjligt, och det är därför vi inför rätten att överklaga för att få detta prövat i domstol. För att det ska vara möjligt att pröva måste vi tala om vad ersättningen ska innehålla. Annars går detta inte att pröva.
Det är precis vad vi gör nu. Vi säger att den ska innehålla kostnader för lokaler, mat, böcker, undervisning och lite andra saker. Är Mats Pertoft emot detta? Ska man inte få ersättning för mat, lokaler och böcker, eller vad är det Mats Pertoft och Miljöpartiet egentligen är emot? Jag tycker att det är väldigt konstigt. När Mats Pertoft säger att det blir för detaljreglerande föreslår han dessutom själv att vi ska ha ytterligare detaljregleringar.
Vi ska ju ha prislistor inte bara för fordonsprogrammets olika inriktningar utan också för alla andra nationella inriktningar. Han vill detaljreglera ännu mer. Det är helt ologiskt.
Mats Gerdau (M):
Det blir intressant att se om Mats Pertoft klarar överenskommelsen med Vänsterpartiet i den här frågan. Ni har ju en ambition att enas om friskolor. Frågan är om det då är Miljöpartiet och Mats Pertoft som kommer att få ge sig och lägga sig platt för att göra det möjligt att Miljöpartiet ska kunna få en ministerpost. Hur kommer överenskommelsen att se ut så småningom? Det ska bli spännande att se.
Jag önskar verkligen att vi ska behålla ett gott samarbete och stå på samma sida av barrikaderna när det gäller just att slåss för valfrihet och friskolor, för det har varit framgångsrikt och bra tidigare, tycker jag. Mats Pertoft tycker att vi inte ska ta bort det som står om skolans åtagande och elevens behov. Jag tycker att de begreppen blir överflödiga. De kommer att sakna betydelse med den förändring som vi nu gör.
Vi säger att bidrag ska ges på samma sätt som till de kommunala skolorna, vilka kostnadsposter de ska innehålla och att vi ska ha tilläggsbidrag för elever med särskilda behov. Därmed tar man hänsyn till elevernas individuella behov. Då är det frågan om skolans åtagande. Det är egentligen det luddigaste i lagstiftningen i dag.
Det kan ju vara ett självpåtaget uppdrag, till exempel att man erbjuder dykutbildning på skolan, och så skickar man räkningen till kommunen. Det tycker inte vi är rätt. Därför säger vi att det ska vara ersättning till friskolorna på samma grund som till de kommunala skolorna och att de ska innehålla vissa saker eftersom det ingår i ersättningen till de kommunala skolorna. Tycker inte Miljöpartiet att det här är rätt? Det är det som jag blir så fundersam om.
Vi kan jämföra med annan lagstiftning, till exempel om socialbidrag, eller försörjningsstöd. Där talar man också om vad bidraget ska innehålla. Det är inte så konstigt. Det verkar lite som att ni letar skäl för att vara mot, och jag tycker att det är väldigt tråkigt. Ni har inte kunnat presentera ett enda förslag på hur överklagandet skulle gå till om man inte talar om vad bidragen ska innehålla.
Mats Gerdau (M):
Det är fortfarande intressant att höra Marie Granlund bara prata illa om friskolor och hur eländigt det är för alla kommuner. Det finns uppenbarligen inga som helst problem för friskolor i dag. Eller ser Marie Granlund några problem för friskolor någon gång vid något enstaka tillfälle? Finns de exemplen? Det är det vi diskuterar i dag: Hur ser vi till att det blir en likvärdig ersättning? Vi har massor med exempel på att kommuner inte ger en likvärdig ersättning.
Ser Marie Granlund de problemen över huvud taget i dag? Det är också lite intressant att Socialdemokraterna är så snabba på att spara på skolan. Det är framför allt socialdemokratiskt styrda kommuner som nu varslar lärare i massor. Det är socialdemokratiskt styrda Luleå, som prioriterar en spaanläggning i stället. Det är Eskilstuna, där jag var för några veckor sedan. Runt om i massor av socialdemokratiskt styrda kommuner sparar man på skolan.
För att mildra den internationella krisen tillskjuter vi nu, precis som Sofia Larsen sade, 17 miljarder till kommunerna. Vi förutsätter naturligtvis att kommunerna prioriterar sin viktigaste verksamhet, framtiden för våra barn, nämligen skolan och utbildningen. Sedan kan vi ta frågan om moms. Socialdemokraterna gjorde ingenting åt det här under alla sina år.
Den 6-procentiga momsersättning som de kommuner som söker får från staten har varit samma sedan 1991. Ni har inte tagit upp någonting om detta i era motioner eller i era reservationer. När det sedan står i en tidning är det helt plötsligt det som gör att det blir fel i den här propositionen. Men ni hade yrkat avslag långt innan dess. Vi säger nu att vi ska se över om det är en rimlig ersättningsnivå eller inte.
Vi tycker att det är lika fel att kommunerna behåller mellanskillnaden. Tycker Marie Granlund att det är rätt att kommunerna ska behålla de pengarna?
Mats Gerdau (M):
Ska man kunna återkräva bidrag som man redan har beslutat om? Det är den fråga som Marie Granlund ställer. Jag tycker också att det finns klara problem med den frågan, ska jag ärligt säga. Det är det som vi tittar på för att se hur vi ska kunna ändra. Men det är svårt, nästan omöjligt, i dag att rent förvaltningsrättsligt upphäva ett gynnandebeslut. Då är frågan: Hur löser man det? Det är det vi tittar på, och så får vi se om vi återkommer i nästa steg.
Om det vore så att det är det enda skälet till att Marie Granlund är emot den här propositionen kunde hon ha yrkat på en ändring i den punkten i stället för att yrka avslag på alltihop. Den innehåller så mycket mer för att rätta till alla de problem som finns till exempel i Malmö, din egen hemkommun, i Göteborg, i Bjuv eller på alla andra håll. Men det vill ni inte rätta till.
Marie Granlund sade inte en endaste mening om hur ni vill se till att det skapas likvärdiga villkor. Hon talar bara om vad man inte ska göra: Man ska inte ge för mycket här, man ska inte göra så och det är fel på det. Hur vill Socialdemokraterna se till att det skapas likvärdiga villkor? Vi har inte fått reda på någonting om det under den här debatten i dag.
Jag tror tyvärr att det är så att Marie Granlund och Socialdemokraterna inte ser de stora problem som en kvarts miljon ungdomar och barn lever under i dag därför att det finns socialdemokratiska kommunledningar som medvetet diskriminerar eleverna i de kommunerna. Det är ändå glädjande att man säger att det ska rättas till när man upptäcker något fel någonstans.
Jag tycker att du ska prata med din partikamrat i Göteborg, som visst är er skolpolitiska taleskvinna numer, Anneli Hulthén. Eller det kanske är just det ni gör, och det är hennes linje i Göteborg som ska gälla i hela landet. Det förskräcker mig i så fall.
Mats Gerdau (M):
Jag tror inte att Rossana Dinamarca har sett hur verkligheten ser ut på många friskolor, där man kämpar med näbbar och klor för att få det att gå ihop. Man vet hur det är om det finns en kommun som inte betalar samma ersättning som man gör till den kommunala skolan. Man fuskar på olika sätt. Man gör massor med avdrag. Man tricksar med lokalkostnader. Det tror jag tyvärr inte att Rossana Dinamarca och Vänsterpartiet ser. Det gör att man diskriminerar en kvarts miljon elever som går på olika fristående skolor i dag.
Rossana Dinamarca tycker inte att friskolor ska få diskriminera elever eller neka elever med särskilda behov tillträde. Det tycker inte jag heller. Jag tycker att i synnerhet de eleverna ska ha rätt att välja skola. Så var det när friskolereformen infördes, men det var Vänsterpartiet som tillsammans med Socialdemokraterna ändrade lagstiftningen i mitten av 90-talet.
Då sade ni nämligen att kommunen inte längre skulle vara skyldig att betala extra för de eleverna. Då kan man naturligtvis inte tvinga friskolorna att ta emot de eleverna. Eller tycker Vänsterpartiet att man ska erbjuda skolskjuts och skolbibliotek och ta emot kostsamma elever med särskilda behov och få mindre pengar? Ni skriver själva i er motion att privatskolorna redan i dag överkompenseras. Jag kan inte tolka det på något annat sätt än att de ska få mindre pengar men göra mer.
Hur går det här ihop? Varför säger inte Rossana Dinamarca det som jag tror att Vänsterpartiet faktiskt vill? Lägg ned alla fristående skolor! Återkommunalisera alla tusen friskolor som finns i Sverige i dag! Är det inte det ni egentligen vill?
Mats Gerdau (M):
I den här propositionen föreslås det just att vi ska införa ett tilläggsbidrag för elever som har särskilda behov för att, så att säga, tvinga kommunerna att betala extra för de eleverna, så att de också ska kunna välja den skola som de tycker passar bäst för de behov de har. Det är någonting som inte är möjligt i dag, eller det är en modell som många kommuner i dag inte följer. Jag tror till exempel inte att Rossana Dinamarcas hemkommun Trollhättan gör det.
Jag tycker också att det är en felsyn som Rossana Dinamarca ger uttryck för när hon säger att de kommunala skolorna har ett större uppdrag, att de har massor med kostnader som friskolorna inte har och att man har en skyldighet att ta emot alla elever. Den enskilda kommunala skolan eller skolenheten har aldrig skyldigheter att ta emot alla elever som söker dit. Kommunen har skyldighet att erbjuda plats i någon av de kommunala skolorna. Men säg, hypotetiskt, att en fristående skola läggs ned!
Då är det upp till eleverna som gick där att välja en ny skola. De kan välja en kommunal skola eller de kan välja en annan friskola. De kanske vill gå i en annan kommun, till och med. Det är upp till dem att avgöra. Och samma dag som friskolan stänger slutar kommunen att betala ut skolpeng till den skolan. Då betalar man ut de pengarna till en annan skola. Så det är inget problem i verkligheten. Ni målar upp kostnader som egentligen inte finns för att ensidigt gynna de kommunala skolorna, för ni tycker att man ska välja en kommunal skola.
Ni tycker inte att det är viktigt med valfrihet. Det är bara kommunala skolor som ska gälla i er värld. Det tycker inte vi. Vi tycker att vi ska ha massor med bra skolor. Vi ska bara ha bra skolor. Sedan ska det vara kommunala skolor och fristående skolor.
Mats Gerdau (M):
Det utbildningsministern säger om att kvalitetssäkra utbildningarna - de lokala, specialutformade eller vad de nu kommer att kallas - tycker jag är alldeles riktigt och viktigt att vi gör. Alla utbildningar ska ju hålla en hög kvalitet oavsett vilken hatt de ryms under, om de är kommunala eller fristående eller någonting sådant. Det är egentligen samma regler som friskolorna alltid har haft. Man har ansökt om att få starta en utbildning, och den ska till sitt innehåll och omfattning kvalitetssäkras.
Då kan man få tillstånd för eller nej på det som man har ansökt om. Det är alltså egentligen de kommunala skolorna som får samma förutsättningar som friskolorna alltid har haft. Det kommer också att ge en större rättstrygghet och möjlighet att dokumentera tillbaka. Man får en stämpel på att det är en kvalitetsmässig utbildning man driver.
Jag fick dock inget svar på min fråga till utbildningsministern om när skolorna skulle kunna tänkas få besked om de förutsättningar som kommer att gälla och vilken framförhållning som finns nu för att de ska kunna planera för de specialutformade eller lokala, särskilda varianter som kommer att finnas och hur de ska konvertera en del av de bra specialutformade program som finns i dag så att inte ett antal som vi alla faktiskt vill ha kvar försvinner ut.
Mats Pertoft gav väldigt kortfattade svar på den fråga som jag ställde om vad oppositionen egentligen är överens om. Svaret blev egentligen: Ja, vi var överens om det som vi var överens om i Gy 07 för tre, fyra eller till och med fem år sedan. Någonting har ju faktiskt hänt sedan dess. Även ni måste se att verkligheten förändras.
Kan vi förvänta oss en gemensam gymnasiemotion från er tre oppositionspartier, eller blir det tre stycken - som vanligt, för att ni har tre olika uppfattningar? Kommer Socialdemokraterna att få hålla i taktpinnen och tala om att nu är det staten som ska upphandla gymnasial utbildning framöver utan något lokalt inflytande? Eller kommer Miljöpartiet inte att ställa upp på det? Det är en fråga som man kan svara ja eller nej på.