Berit Andnor (S):
Inte blir jag mycket klokare av det svaret. Det ligger helt i linje med det svar jag fick av Fredrik Reinfeldt under frågestunden och också är bakgrunden till den här interpellationen. Då fick jag svaret att "det var väl bekant för oss som slet under många år i riksdagen att Göran Persson aldrig svarade på några interpellationer".
Det är ett mycket märkligt svar, särskilt mot bakgrund av den uppfattning som den tidigare oppositionen haft i den här frågan. Varför inte ta chansen nu? Varför inte försöka visa att det är något annat som gäller, Fredrik Reinfeldt? Eller vill Fredrik Reinfeldt jämföra sig med Göran Persson inte bara i det här sammanhanget utan kanske i en del andra sammanhang också? Det vore intressant att få veta vilka i så fall.
Det är ju så, Fredrik Reinfeldt, att det finns frågor som ingen annan än statsministern kan svara på, och det skulle vara mycket glädjande att kunna ta del av de svaren. Som jag sade känns det bra att Fredrik Reinfeldt är här i dag eftersom det ger möjlighet för riksdagens ledamöter att kunna föra en diskussion om viktiga aktuella politiska frågor.
Vi kan emellertid konstatera, särskilt mot bakgrund av det uttalande som jag nu fick, att Fredrik Reinfeldt tycker att han fyllt sin kvot genom att vara här och svara på två frågor, så någon statsminister får vi nog inte se i dessa sammanhang framöver. Jag beklagar det, för det är en viktig del i den politiska debatten. Det handlar naturligtvis om prioriteringar.
Vad sänder det för signaler, Fredrik Reinfeldt, att statsministern inte vill svara på frågor i riksdagen? Vad sänder det för signaler att Fredrik Reinfeldt dessutom säger att eftersom Göran Persson inte svarat på interpellationer så tänker inte han göra det heller. Det innebär att vi hamnar på en väldigt låg nivå i debatten.
Jag tror att detta egentligen handlar om prioriteringar, om prioriteringen av det arbete som statsministern gör. Som jag säger i min interpellation är det givetvis i många fall naturligt att överlämna interpellationerna till andra statsråd eftersom de rör sakpolitiska områden där dessa rimligtvis har ett större ansvar och ett större kunnande än statsministern. Likaså handlar det om arbetssituationen.
Frågan är vad Fredrik Reinfeldt i så fall prioriterar. Vad är det som går före debatterna i riksdagen? Om detta får vi inget svar, utan vi får ett allmänt prat om att det inte spelar någon roll vem som står i kammaren. Jag upprepar att det måste uppfattas som något märkligt, eftersom Fredrik Reinfeldt inte resonerar på det sättet när det gäller andra områden där han deltar.
Han deltar ju i partiledardebatter, EU-toppmöten och andra typen av möten. I det skriftliga svaret står vidare att man säger samma sak, att man har ett kollektivt beslutsfattande. Ja, förvisso är det så.
Man har en gemensam beredning, men interpellationsdebatterna är så mycket mer eftersom de ger möjlighet för den kontroll som det frågeinstrumentet innebär, och det innebär också att man kan fördjupa det hela. Svaret är även intressant mot bakgrund av att regeringen väl inte alltid talat med en mun.
Bara för några veckor sedan kunde vi konstatera att ett ansvarigt statsråd, som tillika är partiledare, gick ut och sade en sak som sedan fick tas tillbaka. Inte talade man med en mun vid det tillfället! Eller var det på det sättet? Det kan man verkligen undra över. Jag vill fortfarande ha ett svar, Fredrik Reinfeldt.
Vad är det som gör att du inte tycker att du ska svara på interpellationer i kammaren?