Göran Lindblad (M):
Jag är glad att Lars Leijonborg så tydligt markerar var gränserna går när det gäller samarbete. Jag är, liksom statsrådet, mycket för öppenhet och för samarbete och utbyte med Kina. Jag tror också att det kan leda rätt. Jag är också glad och tacksam över att Lars Leijonborg säger att vi inte får vara naiva. Precis den formuleringen har jag ofta använt själv, bland annat i en artikel i somras då ostindiefararen Götheborg var i Shanghai. Jag skrev då att det är viktigt med utbyte och att vi inte får vara naiva.
Nästa dag hade Göteborgsposten en bild av Göran Johansson med en kommunistflagga i handen på däcket på den båten. Man får alltså inte vara naiv. Vid Institute for business vid London School of Economics har man bildat ett särskilt Konfuciusinstitut med inriktning på business. Det är lite lustigt eftersom Konfucius var emot allt vad marknadskrafter och business heter.
Det är samtidigt alldeles tydligt att man i Kina inte får bedriva några Konfuciusinstitut eller ens tala om Konfucius eftersom han företräder en annan ideologi än den som kommunistpartiet står för. Det finns många dubbla och konstiga bottnar i detta. Kineserna talar om att man ska ha en stark nation som har ett starkt språk. Man kan fråga sig vems språket är. Är det regimens språk eller är det folkets språk? En stor risk är att det är regimens språk.
I Kanada har Canadian Security Intelligence Service, Kanadas motsvarighet till Säpo, ögonen på de tre fyra Konfuciusinstitut som är etablerade i Kanada. Det var en hearing i det kanadensiska parlamentet om den här frågan. Det framkom att man är mycket misstänksam och tveksam när det gäller den verksamhet som pågår.
Lars Leijonborg kan givetvis inte svara på och vet kanske inte ens vilken hållning Säpo har till Konfuciusinstitutet i Sverige, men det finns anledning att lyfta upp frågan och kanske vid tillfälle påpeka för Säpo att man kan se efter vad som pågår. Den tidigare koordinatorn för Konfuciusinstitutet i Stockholm har i vittnens närvaro berättat att han har blivit utfrågad av kinesiska säkerhetsagenter, tydligen i Stockholm.
Jag vet inte om det har skett på universitetet eller på kinesiska ambassaden eller någon annanstans. Man undrar om även den nuvarande ledningen är förhörd och om man har kontrollerat vilken religion och ideologisk bakgrund de har för att de ska få vara aktiva. Hur är det med belöningarna?
Är det så att Air China ordnar resor eller kick-backs av olika slag för dem som är aktiva inom Konfuciusinstituten över hela världen så att det finns någon form av dolda ersättningar? I Stockholm har Konfuciusinstitutet ungefär 1⁄2 miljon i anslag från det offentliga från institutionen för orientaliska språk. Man har också pengar från Kina.
Revisionen görs inte sammantaget, så vi vet inte riktigt vart pengarna går, hur mycket pengar man har eller vilka villkor som är förknippade med att kineserna skickar lärare. Är det några villkor? Jag har fått indikationer på att man säger: Gör ni inte så här drar vi in supporten. Den typen av samarbete måste vi ju vara väldigt försiktiga med. Annars delar jag statsrådets uppfattning att vi ska vara öppna och ha ett utbyte.
Sammanfattningen är: Vi ska absolut inte vara naiva.