Jonas Millard (SD):
Skälet till att vi står här i dag är de felaktigheter som har upptäckts under sommaren inom Riksrevisionen. Den myndighet som borde ha varit en god förebild och ett gott föredöme för hela Myndighetssverige har helt enkelt inte klarat av att leva upp till sitt fulla åtagande. Det blir närmast en filosofisk fråga, fru talman: Vem granskar egentligen granskarna?
Den frågan är vi nog betydligt fler som ställer oss i dag än innan felaktigheterna inom Riksrevisionen uppdagades i somras. Många undrar nog också över huruvida riksdagen verkligen har kontroll på sina egna myndigheter. Dessa frågor är naturligtvis helt berättigade att ställa, särskilt i dag.
Min mening är att de händelser som nu lyfts fram i ljuset av den tredje statsmakten, det vill säga medierna, högst osannolikt hade kunnat upptäckas av riksdagen med de kontrollinstrument vi själva förfogar över. Sveriges riksdag och medierna har båda en granskande funktion, men hur vi utför vår granskning skiljer sig naturligtvis mycket åt.
Det de flesta nog ändå kan vara helt överens om är att vi båda behövs och att våra olika metoder att granska kompletterar varandra. Riksrevisionen, men också JO, är speciella myndigheter på så vis att de utgör en del av riksdagens kontrollmakt och i förlängningen också folkets. Därför behöver förtroendet för dessa myndigheter vara mycket högt. När det gäller Riksrevisionen är det därför djupt beklagligt att myndighetens förtroende nu är skadat. Fru talman!
Jag har aldrig trott på ordspråket att tiden läker alla sår. För att vi ska återställa och därefter också kunna upprätthålla förtroendet för Riksrevisionen kommer det att krävas betydligt mer än bara tid. Det kommer krävas ett långsiktigt arbete både av oss politiker och av de kommande riksrevisorerna.
I den rapport som tagits fram av Hans-Gunnar Axberger efter att skandalen var ett faktum riktades kritik mot såväl Riksrevisionen som de tre riksrevisorerna, men också mot riksdagen. Bland annat konstateras att Riksrevisionen oberoende riskerar att ifrågasättas då alltför många rekryteringar skett direkt från Regeringskansliet.
Det konstateras också att det inom myndigheten har rått en informell ledningskultur där egna överväganden och intern praxis har gått före rättsliga regler.
När det gäller kritiken mot riksdagen konstateras bland annat att riksdagen i grunden inte är konstruerad för styrning av myndigheter och att vi också saknar de redskap som krävs för att på egen hand driva komplicerade lagstiftningsprojekt, vilket enligt utredningen märks i Riksrevisionens regelverk som utredaren menar har väsentliga brister.
De brister som nu har påpekats av såväl mediernas rapportering som Hans-Gunnar Axbergers rapport får inte lämnas utan åtgärd, och Sverigedemokraterna stöder därför det tillkännagivande som vi i dag riktar till riksdagsstyrelsen om en översyn av Riksrevisionen. Det är också ett enigt utskott som i dag gör detta ställningstagande. Jag ska inte upprepa vad som redan sagts om denna översyn, men jag vill ändå lyfta upp några saker som från Sverigedemokraternas sida anses särskilt viktiga att belysa.
För det första anser vi att det är viktigt att man i översynen nu tittar på vilka kriterier som ska gälla för att kunna entlediga en riksrevisor. I dag är det i praktiken mycket svårt att göra just detta, och det är därför viktigt att frågan om vilka möjligheter som ska finnas för att göra detta verkligen utreds.
För det andra, fru talman, anser vi att det är särskilt viktigt att det också görs en översyn av om jävsreglerna för Riksrevisionen bör stärkas, framför allt med anledning av de larmsignaler som Axberger sänder ut i sin rapport om att Regeringskansliet utgör en stor rekryteringsbas för Riksrevisionen, vilket knappast är en framkomlig väg för att stärka det oberoende som nu med all rätt ifrågasätts.
För det tredje, fru talman, vill jag avslutningsvis nämna att Sverigedemokraterna i ett initialt skede föreslog att utvidga den nu aktuella översynen till att även gälla Riksdagens ombudsmän, JO. Då detta inte vann något gehör hos övriga partier väckte Sverigedemokraterna ett utskottsinitiativ om att initiera en separat utredning av Riksdagens ombudsmän, JO, helt enkelt för att ta ett helhetsgrepp om våra egna myndigheter.
Det är i dag helt omöjligt för oss att känna till om de fel och brister som nu har upptäckts inom Riksrevisionen är isolerade till enbart Riksrevisionen. Sverigedemokraterna menar att det är bättre om vi kan identifiera och lösa problem innan de uppstår i stället för att lappa och laga när problemen väl är ett fullbordat faktum. Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet.