Jennie Nilsson (S):
Tack, John Widegren och Magnus Oscarsson, för att vi har den här debatten i kväll! Det är en väldigt viktig debatt där jag tror att vi i grunden har mer som förenar oss än som skiljer oss åt. Jag noterar tacksamt att det finns en stor tillförsikt i att mycket av det vi gör behöver långsiktiga förutsättningar och spelregler. Forskning och innovation är exempelvis någonting som är eftersatt historiskt.
Det är en del av förklaringen till att vi har framför allt lönsamhetsutmaningar i dag. Vi kan inte göra samma misstag för framtiden. Därför är det väldigt viktigt att vi orkar ha fokus också på sådant som är långsiktigt. Den nya handlingsplan som antogs strax före jul har framför allt fyra prioriterade områden. De har lite varierat lång och kort sikt i sitt perspektiv. Långsiktigt är självklart forskning och innovation.
Mer kortsiktigt, även om det inte är här och nu, handlar det om att man ger väldigt direkta och mer långtgående initiativ till myndigheter att titta på den samlade regelbördan och komma med förslag till hur man hanterar det. Det gäller samordning, digitalisering, göra det lätt att göra rätt, och så vidare. När jag möter bönder ute i landet är det någonting som de väldigt ofta lyfter fram.
Kompetensförsörjningen är givetvis också långsiktig men handlar också om här och nu. Vi står i en situation där problemet med att rekrytera personal med rätt kompetens är en fråga som man delar med alla andra sektorer. Vi tar där nu ett samlat grepp. Vi ger ett uppdrag att kartlägga och komma med förslag riktat till just den här branschen i dess alla delar.
Den sista prioriteringen handlar om export. Det finns en viss långsiktighet i export. Det handlar om nya exportavtal, exempelvis det vi nu fick på plats med Filippinerna. Det innebär förutsättningar här och nu att få en ökad avsättning, bättre pris och därmed bättre lönsamhet för bönderna här och nu. Givet att jag nämnde det filippinska avtalet förutsätter jag att John Widegren redan står och tänker fråga mig om vad som händer med Kinaavtalen.
Där säger jag i förebyggande syfte att vi redan har allting på plats från den svenska sidan. Vi är beredda att skriva på precis när som helst, och bollen ligger hos kineserna. Det är klart att det skulle betyda mycket om vi får ett så pass stort avtal på plats. Det är också en fråga som vi jobbar väldigt strukturerat med gentemot identifierade, intressanta marknader. Vi har också ringat in de områden som är kanske mer lätta.
Där jobbar vi med att skapa förutsättningar för marknadstillträde, och så vidare. Så fort vi får avtalen på plats kan de börja ticka med en gång. Vi gör ett ganska stort förarbete på det området. Vi identifierar handelsavtal som exempelvis det EU gjorde tillsammans med Japan som en tydlig och bra väg att snabbt komma på fötterna. Det finns stora delar av Asien i övrigt som är intressanta. Det görs ett antal olika saker.
Till det finns en punkt i januariavtalet som handlar om att man ska ställa om till ett fossiloberoende jordbruk. Jag noterade att det var väldigt glädjande att LRF möjligen har en ännu högre ambitionsnivå än vad vi kanske uttryckt initialt. Här ser jag stora möjligheter att jobba exempelvis med drivmedelsfrågor utifrån att vi ska hålla oss till det som är grundprincipen för att vi över huvud taget har en nedsättning på diesel.
För mig handlar det om att vi ska säkerställa att vi har konkurrensneutralitet jämfört med andra länder och andra producenter. Det begreppet behöver föras med in i att man talar om att man ställer om till andra alternativa drivmedel. I det läget tror jag i och för sig till skillnad från John Widegren att det är ganska oklokt att göra någon abrovink med någonting som ligger utöver det med exempelvis 1 krona.