KBLab/rixvox huggingface dataset:
Alice Bah Kuhnke (MP):
Grunderna för det svenska presstödssystemet utformades på 1970-talet. Sedan dess har medielandskapet förändrats enormt, men det har inte presstödet. Presstödskommittén tillsattes i december 2011 och lämnade sitt slutbetänkande, Översyn av det statliga stödet till dagspressen , till den dåvarande regeringen i september 2013. Kommittén var parlamentarisk, som vi hörde, och alla partier stod bakom utredningens slutsatser och de förslag som lämnades.
Kommittén föreslår inte några stora förändringar av det nuvarande systemet. Snarare föreslås vissa justeringar, till exempel höjning av stödnivåer och att vissa frågor ska utredas vidare, till exempel omställningsstöd till elektronisk publicering.
Presstödskommitténs ordförande och de externa experterna skrev sig däremot som skiljaktiga, eftersom de menade att den verklighetsbeskrivning som görs med en förändrad mediesituation visar på behov av större förändringar i systemet.
Just nu är, som jag tidigare sade, Presstödskommitténs slutbetänkande under beredning i Regeringskansliet, vilket betyder att vi dels analyserar de förslag som lämnats och de remissvar som kommit in, dels reder ut vilka behov som finns av ytterligare utredning.
En tydlig tidspress - vi pratar om tiden; det är bråttom - är att EU-kommissionen bara accepterar det nuvarande svenska presstödssystemet fram till den 31 december 2016. Jag känner väl till och är också oroad för att många svenska medieföretag planerar eller har genomfört neddragningar när det gäller den lokala journalistiken.
Detta följer en allmän trend, framför allt i dagstidningsbranschen, som kämpar med sjunkande intäkter från prenumeranter och annonsörer. Några av de senaste exemplen är att nyhetsbyrån TT i januari 2013 meddelade att de lokala kontoren i Luleå, Umeå och Sundsvall skulle avvecklas.
I mars 2013 fick personalen på Länstidningen Östersund liksom lokalkonkurrenten Östersunds-Posten besked om besparingar som ska göras. I februari 2014 meddelade Mittmedia att alla koncernens tidningar från och med 2015 ska tryckas dagtid i stället för på natten.
I april 2014 meddelades att Sydsvenskan köper Helsingborgs Dagblad, och bakgrunden till affären är kraftigt vikande annonsbeställning, vilket skapar ett växande underskott. Det är en ytterst bekymmersam utveckling, inte minst, som interpellanten själv säger, eftersom den lokala journalistiken är viktig för demokratin.
Lokalbevakning ingår i public service-uppdragen till SR och SVT, men public service kan inte kompensera för minskande mediemångfald. Det behövs aktörer i hela landet som kan bidra med perspektiv. Regeringen avser att återkomma med förslag för att säkra att Sverige har ett väl fungerande presstöd.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Jag börjar med att svara på inlägget om kommersialiseringen - den berördes kort. Det finns ju både för- och nackdelar med den. Det ena utesluter inte det andra. Vi lever i dag och kommer fortsatt att leva i ett kulturpolitiskt landskap där viss kultur kommer att röna stor kommersiell framgång, och det välkomnar regeringen.
Samtidigt har vi lyckligtvis smalare kultur, och hur långt bort den än må vara från utsålda arenor är den viktig. Det är viktigt att den får växa fritt och oberoende av marknadens lönsamhetskrav. Det är det viktigaste för regeringen.
Underlaget som lämnades av Presstödskommittén och de remissynpunkter som har inkommit är under beredning i Regeringskansliet, och vi har att ta ställning till det. Om det blir en utredning kommer jag att återkomma om hur den i så fall är utformad. Förändringarna på mediemarknaden visar på behovet av ett modernt stödsystem.
Samtidigt rådde det i Presstödskommittén en enighet över partigränserna om att utgå från dagens system. Det kan säkert delvis bero på direktiven, men i det underlag vi har finns det en enighet om detta. I tät dialog som är en del av beredningen kommer vi inom kort - tiden står inte till vårt fria förfogande - att återkomma.
Public service är förstås en del av den stora mediepolitik som jag också kommer att ha glädjen att lägga fram. Jag kommer - också inom kort - att presentera en handlingsplan för mandatperioden i stort men också för den närmaste tiden. Där kommer detta att aviseras ytterligare.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Yttrandefrihet och tryckfrihet är grundbultar i en demokrati där dagspress och medier i stort spelar en väsentlig roll. En central uppgift för mediepolitiken är att skapa förutsättningar för att alla medborgare ska få del av nyheter och samhällsinformation. Viktiga verktyg för att bevara mediemångfalden är bland annat en oberoende public service och ett presstöd till tidningar i hela landet.
Jag anser att det finns ett stort behov av att titta mer samlat på mediepolitiken på både kortare och längre sikt i det arbete som görs och där också ta höjd för teknisk utveckling och se till konsumenternas behov. Exakt på vilket sätt det kommer att ske och vilka frågor som kommer att omfattas kommer jag att återkomma till.
Det jag kan säga nu är att regeringen avser att återkomma med förslag på det mediepolitiska området och om presstödet. Det finns ju flera förslag. Bland annat har Svenska journalistförbundet ett intressant förslag. Jag ser fram emot att träffa representanter från journalistförbundet för att höra mer om detta. I Danmark har man infört ett systemstöd i den riktningen, vilket också kan vara intressant att följa.
Jag kan dock konstatera att det i dagsläget inte finns något beredningsunderlag att ta över för att utreda frågan. Just därför behövs den beredning som i dag görs. Svenska medieföretag är inte heller ensamma om den kris vi just nu befinner oss i. Situationen ser ungefär likadan ut i våra nordiska grannländer och i hela Europa. Det gör inte saken mindre allvarlig - tvärtom.
Jag kommer att återkomma, och regeringen kommer att återkomma. Jag ser fram emot fortsatt diskussion och medhåll i de här frågorna.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Rossana Dinamarca har frågat mig vilka initiativ jag som kultur- och demokratiminister är beredd att ta för att förhindra att organisationer som sprider rasistiska budskap beviljas statsbidrag fortsättningsvis. Rasism, intolerans och främlingsfientlighet har ingen plats i Sverige. Regeringens ambitioner vad gäller att motverka alla former av rasism är mycket höga.
Regeringen vidtar en rad åtgärder för att motverka rasism. Regeringen beslutade så sent som för någon vecka sedan om en stor utbildningsinsats om olika former av rasism och intolerans i historien och i dag. Syftet med satsningen är den ska bidra till att skapa ett jämlikt samhälle präglat av respekt för alla människors lika värde och rättigheter och till att främja demokratin.
Forum för levande historia har fått i uppdrag att under perioden 2015-2017 genomföra denna insats. Vidare pågår en rad andra uppdrag. Ett stort antal organisationer inom det civila samhället arbetar också aktivt mot rasism. Regeringen underlättar det arbetet genom statliga bidrag till organisationer inom det civila samhället som bedriver verksamhet inom området.
Jag instämmer med Rossana Dinamarca i att det statliga stödet till barn- och ungdomsorganisationer är mycket viktigt för ungdomars organisering i samhället. Jag vill också verkligen understryka vikten av människors rätt till självständig och oberoende organisering. Stödet till barn- och ungdomsorganisationer hanteras och fördelas av Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor .
Det uppgår till omkring 250 miljoner kronor årligen. Syftet med statsbidraget är att stödja barns och ungdomars självständiga organisering och inflytande i samhället. Regler för bidragen framgår av förordningen om statsbidrag till barn- och ungdomsorganisationer.
I förordningen ställs, som Rossana Dinamarca påpekar, krav på att bidragstagande organisationer ska ha en demokratisk uppbyggnad och att de i sin verksamhet representerar demokratins idéer. Motsvarande bidragsvillkor finns i ett flertal bidragsförordningar. Det är viktigt att ett sådant villkor för statsbidrag ställs.
Det är MUCF, som självständig myndighet, som prövar rätten till och beviljar bidrag enligt förordningen. Kraven på demokratisk uppbyggnad innebär ett utrymme för tolkningar. MUCF har därför utvecklat metoder och rutiner för att kvalitetssäkra bedömningen av dessa villkor.
Förordningen om statsbidrag till barn- och ungdomsorganisationer reviderades senast 2011. Då poängterades kraven på respekt för demokratins idéer, jämställdhet och förbud mot diskriminering. Regeringen kommer att följa utvecklingen.
Avslutningsvis vill jag betona att statens kontroll över bidragen måste förenas med organisationers behov av självständighet och oberoende. Detta är en av utgångspunkterna för politiken för det civila samhället.
Alice Bah Kuhnke (MP):
För att säkerställa att statsbidrag, våra skattepengar, används på det sätt som förordningen skriver fram, och i det fall som Rossana Dinamarca lyfter fram statsbidrag som ska främja unga människors möjlighet till organisering och inflytande i samhället, har vi den ordningen i vårt land att det inte är regeringen och inte heller jag som enskilt statsråd som bestämmer vilka organisationer som ska ges statsbidrag.
Det är enligt mig en bra ordning som skyddar oss alla från ministerstyre och från att enskilda personers eller partiers tyckande och tänkande ska påverka vems eller vilkas frågor som ges stöd. Som jag tidigare sa sågs förordningen som styr stödet till ungas organisering över och reviderades senast 2011, relativt nyligen med andra ord.
I det aktuella fallet har Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor, MUCF, gjort sin bedömning på egen hand och i enlighet med de utarbetade riktlinjer som har arbetats fram under flera årtionden vad gäller statsbidragsgivning, och det är precis så vi vill att myndigheter ska arbeta. Statlig bidragsgivning är en viktig sak.
En annan sak är hur regeringen och jag som statsråd och som demokratiminister arbetar mot rasismen i samhället. Det gör vi på många sätt, bland annat genom att snabbt och i skenet av de senaste årens ökade intolerans och hatbrott och efter allt det som har skett i Paris och nyss i Köpenhamn stärka en annan myndighets uppdrag - Forum för levande historia.
Man har fått i uppdrag att genomföra en större utbildningsinsats om olika former av rasism, däribland islamofobi och antisemitism, och samtliga av Sveriges högstadie- och gymnasieelever ska nås. Återigen: Ett sätt som jag inte arbetar mot rasism på är att i enskilda fall påverka hur en myndighet gör sina bidragsbedömningar.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Förordningen om statsbidrag till barn- och ungdomsorganisationer reviderades senast 2011. Då poängterades, precis som Rossana Dinamarca nyss sa, kraven på respekt för demokratins idéer, jämställdhet och förbud mot diskriminering. Regeringen kommer självklart att följa utvecklingen. Det ligger i vårt ansvar.
När det finns behov av att se över villkoren i förordningen kommer regeringen att göra det. Utifrån det regelverk för statsbidrag vi har i dag har MUCF gjort bedömningen att SDU uppfyller villkoren om att ha en demokratisk uppbyggnad och att i sin verksamhet respektera demokratins idéer.
Som Rossana Dinamarca mycket väl vet ska jag som statsråd inte uttala mig om enskilda ärenden. Låt mig därför i stället betona statens kontroll över pengarna och att det måste förenas med organisationers behov av självständighet och oberoende. Det är som sagt en av utgångspunkterna i politiken för det civila samhället.
Att ännu mer än i dag styra statens bidragsgivning kan bli ett verktyg för vilka åsikter som i praktiken ska ges möjlighet att finnas till.
Jag är som sagt tacksam för att det inte är enskilda statsråd eller regeringen som avgör vilka organisationer som ska ges stöd utan att det är en myndighet som gör bedömningen, tar beslut och, kanske viktigast av allt, säkerställer att alla som ansöker om statsbidrag bedöms likvärdigt.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Det som nu visar sig är att demokrati är en svår och fantastisk sak. Det är en fantastisk frihet som vår demokrati ger Rossana, mig och alla andra att vi får tro på och organisera oss under vilka frågors baner vi vill. Det är det allra viktigaste som finns.
Den friheten är jag beredd att försvara till varje pris. Det är viktigt att jag som kultur- och demokratiminister inte lägger mig i professionella tjänstemäns enskilda bedömningsgrunder utan följer de system som vi har arbetat fram. Det är med andra ord viktigt för mig som demokratiminister att jag inte ägnar mig åt ministerstyre.
För mig som kultur- och demokratiminister och för regeringen är det också viktigt att vi, precis som Rossana Dinamarca säger, följer upp myndigheters arbete noggrant i de myndighetsdialoger som vi för samt att vi reviderar myndigheters förordningar när det finns anledning till detta.
Sverige, som nu leds av en grön och röd regering, har tydligt deklarerat att rasismen inte ska ha någon plats i vårt samhälle. För mig som kultur- och demokratiminister är det viktigt att vi gör detta med kraft och styrka - motsatsen till flathet.
Vi ska nu lägga ut en matta av politik av sällan skådat slag som kommer att utgöra antirasistiska och demokratiska byggstenar till ett Sverigebygge som för människor samman i stället för att föra dem isär. Det kommer vi i den grönröda regeringen att göra.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Anders Hansson har frågat mig vilka initiativ jag kommer att ta för att öka det statliga intresset i Uppåkra Arkeologiska Center. Anders Hansson har även ställt frågan om jag ämnar ta initiativ för att säkerställa att frågor kring kultur och historiska fynd hanteras av Kulturdepartementet och inte belastar Lunds universitets anslag.
Kulturarvet är en del av vår samtid och framtid, och regeringens ambition är att skapa förutsättningar för ett levande kulturarv som bidrar till fördjupad samhörighet människor emellan samt mellan människor och miljö. Jag delar uppfattningen att fynden vid Uppåkra är av stor betydelse och angår oss alla.
För att möta de behov som finns med en begränsad budget är vi beroende av en fungerande samverkan mellan olika aktörer från olika sektorer - något som Uppåkra Arkeologiska Center är ett gott exempel på. Här samarbetar vetenskapen med en museal och pedagogisk verksamhet på ett föredömligt sätt. Det är ett samarbete som omfattar statlig, regional och lokal nivå på en och samma gång.
Anders Hansson frågar efter initiativ för att öka det statliga intresset för Uppåkra Arkeologiska Center. Jag vill i detta sammanhang lyfta fram att kultursamverkansmodellen, som omsluter 1,2 miljarder kronor, ger regionerna ansvar och frihet i prioritering av medel till kulturverksamhet. Det är i första hand inom kultursamverkansmodellen som statligt stöd till denna typ av museal verksamhet ska fördelas.
Kulturmiljövårdsanslaget, som huvudsakligen används till vård av och information om kulturhistoriskt värdefulla byggnader, landskap och fornlämningar, är en annan form av statligt stöd som kan komma i fråga i detta fall. Av de närmare 240 miljoner kronor som årligen fördelas ut av Riksantikvarieämbetet går huvuddelen till länsstyrelserna för beslut om regionala kulturmiljöinsatser.
När det gäller frågan om Lunds universitets roll i arbetet med Uppåkra behöver vi blicka tillbaka eftersom frågan varit aktuell under en längre tid. År 2002 beslutade universitetsstyrelsen att Lunds universitets historiska museum även i fortsättningen skulle finnas kvar vid Lunds universitet men att museet skulle ta hand om arkeologiska fynd om det fick ersättning för sina kostnader.
Regeringen beslutade 2003 om en särskild anslagspost för ändamålet, vilken fortfarande finns kvar. Enligt regleringsbrevet för 2015 ska 2,9 miljoner kronor gå till omhändertagande av arkeologiska fynd.
Jag har inte fått några signaler om att Lunds universitets historiska museum är berett att avstå från att ta hand om fynd från Skåne och därmed överlåta fyndomhändertagandet på någon annan institution, vare sig regional eller statlig. Jag ser därmed i dagsläget ingen anledning till att denna ordning ska ändras.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Inom ramen för det uppdrag som gäller för kulturmyndigheterna när det gäller samverkan med såväl övriga myndigheter som med andra aktörer inom sakområdet, inklusive det civila samhället, ser jag möjligheten i att också den betydelsefulla verksamheten i Uppåkra uppmärksammas och utvecklas.
Museet ligger dock under Lunds universitet. Universitet har äskat medel för verksamheten, men precis som interpellanten sa ligger det under Utbildningsdepartementet och finansieras inom utgiftsområde 16. I regleringsbrevet för Lunds universitet fastställs att 2,9 miljoner kronor ska gå till omhändertagandet av arkeologiska fynd.
Det historiska museet är en del av universitetet, och universitetet ansvarar för hur verksamheten inom museet prioriteras inom de ekonomiska ramar som universitetet har.
Jag ifrågasätter inte betydelsen av fynden eller den verksamhet som bedrivs i Uppåkra, men det ligger inte på regeringens bord att peka på hur universitetet ska hantera sina ansvar och medel.
Alice Bah Kuhnke (MP):
I alla politiska frågor är det oerhört viktigt att de olika departementen samverkar så att frågor och sakområden inte hamnar mellan stolarna. Jag tar verkligen med mig detta, nu när jag har blivit ännu mer informerad om situationen. När det gäller beviljande av bidrag ska jag som minister inte uttala mig, utan besluten fattas av våra självständiga myndigheter.
Beslut om bidrag till Uppåkra inom kultursamverkansmodellen är en fråga som avgörs av Kulturrådet och av de regionalt ansvarigas prioriteringar inom de regionala kulturplanerna. För kulturmiljövårdsanslaget ansvarar Riksantikvariatämbetet och länsstyrelserna. Kultursamverkansmodellen är en modell med potential.
Jag kommer att träffa de regionala företrädarna och kulturpolitikerna den 17 april för att diskutera och lyssna på hur de anser att modellen kan förbättras. Det finns delar som fungerar väldigt bra, alldeles utmärkt till och med, men som i de flesta modeller finns också en förbättringspotential.
Jag ser fram emot att lyssna på de lokala företrädarna och diskutera hur detta kan bli bättre och hur vi kan ge uppmärksamhet och lyfta potentialen i verksamheter som till exempel Uppåkra.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Jag ska absolut ta med mig detta till mina samtal med min danska kollega. Det är valtider där, men så fort jag får låna ett öra ska jag ta upp det. Jag vill betona att jag delar bilden att utgrävningarna vid Uppåkra är av kulturhistoriskt värde och nationellt intresse. Jag har varit där och haft mycket glädje av det jag fick vara med om och lära mig.
Anders Hansson har frågat efter ökat statligt intresse för Uppåkra och att frågor om kultur och historiska fynd ska hanteras av Kulturdepartementet och inte belasta Lunds universitets anslag. Som jag nämnde inledningsvis är kultursamverkansmodellen det huvudsakliga verktyget för fördelning av statligt stöd till regioner och till regional museal verksamhet.
Modellen kan sannolikt utvecklas och förbättras, men den ger möjlighet till regionala prioriteringar, vilket är viktigt. När det gäller Kulturdepartementets hantering av kultur och historiska fynd vill jag påpeka att det framgår tydligt av Lunds universitets budgetunderlag att universitetet är mycket stolt över kultur- och museiverksamheterna.
Man påpekar bland annat att verksamheterna har betydelse i universitetets viktiga samverkan med det omgivande samhället. Det är Lunds universitet som tar besluten. Eftersom jag inte har fått några signaler från universitetet om att man vill avstå från att ta hand om fynden eller avstå från annan kulturell verksamhet ser jag ingen anledning att ändra i den ordning avseende finansiering som gäller i dag.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Erik Ullenhag har frågat mig om skälen till regeringens beslut att avbryta flytten av DO till Rinkeby-Tensta, hur DO har förfarit när det gäller kontakter med olika hyresvärdar samt vilka beräkningar och grunder jag har använt för att komma till slutsatsen att en flytt till Rinkeby-Tensta skulle bli för dyr.
Inledningsvis vill jag säga att regeringens övergripande ståndpunkt är att effektiviteten i statens lokalförsörjning ska öka. Målsättningen är att minska lokalkostnadernas andel av de totala kostnaderna för statens egen verksamhet. Jag håller med Erik Ullenhag om att det behövs åtgärder i utsatta områden.
Regeringen hade därför i budgeten för 2015 föreslagit särskilda insatser i miljonprogramsområden, som energieffektivisering av byggnader, utökad kulturverksamhet och satsningar inom skolan. Detta har dock ännu inte kunnat påbörjas eftersom Alliansen och Sverigedemokraterna röstade ned regeringens budgetförslag.
Vad gäller DO:s kontakter med hyresvärdar och beräkningar utgår jag från den återredovisning som myndigheten den 1 december 2014 inkom med till regeringen, i enlighet med uppdraget. I den framgick att det fanns ett begränsat utbud av kontorslokaler som kunde uppfylla DO:s skall-krav, som ställs bland annat utifrån krav på tillgänglighet. Enligt DO fanns vid tidpunkten för lokalsonderingen endast ett alternativ att tillgå.
Det alternativet skulle innebära en försening av flytten, vilket skulle bli kostsamt. Avslutningsvis vill jag också understryka att regeringen genom beslutet att DO ska slutföra lokaliseringen av sin verksamhet till områden utanför Stockholms innerstad inte har exkluderat möjligheten för myndigheten att flytta till Tensta-Rinkeby.
Regeringen är däremot angelägen om att flytten blir så bra och kostnadseffektiv som möjligt.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Det finns i Alliansens budget, den budget som vann här i kammaren med stöd av Sverigedemokraterna, inte satsningar i den utsträckning som vi, den grönröda regeringen, ville göra sammanlagt. Vi kan sätta oss med ett Excelark efteråt och räkna igenom det, så kommer man tydligt att kunna se att det är stor skillnad.
Regeringen hade i budgeten för 2015 föreslagit särskilda insatser för upprustning och kultur i miljonprogramsområden, som energieffektivisering av byggnader, utökad kulturverksamhet samt satsningar inom skolan. Dessa satsningar är jag övertygad om att mina statsrådskolleger med ansvar för skola, bostad och arbetsmarknad gärna berättar mer om.
Jag berättar gärna mer om vad vi hade finansierat och klart vad gäller kultur och att ge människor möjligheter att skapa sammanhang och bygga upp gemensamma värderingar. En av de investeringar i människor och i ett Sverige som behöver hålla ihop som vi ville göra var att satsa på människor i miljonprogramsområdena, på det civila samhällets organisationer.
I budgeten hade vi hela 230 miljoner kronor till denna satsning för mandatperioden, och det var bara en av de satsningar som vi ville göra, för vi ville investera i Sverige. Detta och mycket mer har vi sorgligt nog inte kunnat påbörja eller genomföra över huvud taget eftersom vi inte har de pengarna, därför att Alliansen inte vill investera i Sverige på samma sätt som vi.
Det beslut som vi har tagit är inte en begränsning genom att vi inte vill göra satsningar. Jag förstår att det är viktigt att myndigheter finns i så kallade utsatta områden. Det är också viktigt att vi nu ger DO möjlighet att flytta till Tensta-Rinkeby men också till andra utsatta områden. Till syvende och sist ska DO:s pengar gå till dess viktiga verksamhet.
Jag vet att interpellanten är väl medveten om att DO har en rad utmaningar och behöver alla resurser som myndigheten ges för att kunna utföra sitt uppdrag på bästa sätt.