Lena Adelsohn Liljeroth (M):
Siv Holma har ställt ett antal frågor till mig om vad jag avser att göra för att förbättra teckenspråkigas tillgång till olika typer av kultur.
Frågorna avser hur behovet av ett resursbibliotek för döva ska tillgodoses, tillgången på teckenspråkig litteratur, scenkonst och tv-program för teckenspråkiga barn, unga och vuxna, liksom tillgängligheten till kulturarvet på våra museer för samma grupper.
Låt mig först säga att en ökad tillgänglighet för alla till kultur är en prioritering för mig som kulturminister. Inte minst ser jag det som viktigt att teckenspråkets ställning i samhället och i kulturlivet stärks.
Statens kulturråd är tillsammans med Riksantikvarieämbetet en av de två myndigheter på kulturområdet som har sektorsansvaret för handikappfrågor. Det innebär att Kulturrådet stöder, samordnar och driver på aktörerna inom kulturlivet med utgångspunkt i de nationella handikappolitiska målen.
Kulturrådet fattar också beslut om projektmedel och bestämmer på vilka grunder bidragen ska fördelas.
Projektet Resursbibliotek för döva startade i oktober 2006 och drivs från och med årsskiftet av Stadsbiblioteket i Örebro kommun.
Innan dess drevs projektet av landstinget i Örebro inom ramen för länsbiblioteket. Resursbiblioteket utför ett viktigt arbete för att öka tillgången till teckenspråkig litteratur för barn, unga och vuxna. Projekttiden är tidsbegränsad till den 31 december 2008. Kulturrådet har varit huvudfinansiär och har under två treårsperioder givit stöd till projektet.
De som driver Resursbiblioteket är angelägna om att i stället finna en mer permanent finansiering till verksamheten. Den information jag har inhämtat säger att det just nu pågår diskussioner mellan berörda parter om hur en sådan finansiering skulle kunna lösas.
I Språklagsutredningens betänkande Värna språken finns det förslag om att det allmänna bland annat ska skydda och främja teckenspråket. Enligt utredningens förslag ska teckenspråket få ett skydd som motsvarar de nationella minoritetsspråken. Betänkandet är nu ute på remiss, och regeringen avser att återkomma till riksdagen i frågan.
Public service-bolagen har i dag krav på sig att göra sina sändningar tillgängliga för döva och hörselskadade. Enligt sändningstillståndet för perioden 2007-2009 ska Sveriges Televisions programverksamhet för döva ha minst samma omfattning och ambitionsnivå för sändningarna på teckenspråk som under den föregående tillståndsperioden. Barn och ungdomar ska särskilt prioriteras.
En särskild utredare arbetar för närvarande med att ta fram ett beredningsunderlag inför nästa tillståndsperiod, som inleds den 1 januari 2010. Enligt direktiven ska utredaren särskilt överväga hur tillgängligheten för personer med funktionshinder ytterligare kan förbättras, till exempel när det gäller program på teckenspråk. Utredaren ska lämna sitt betänkande den 30 juni 2008.
Inom scenkonsten spelar den så kallade Hallundadeklarationen en viktig roll för framtiden. Deklarationen antogs på en nordisk konferens arrangerad av Statens kulturråd, Riksteatern och Nordiska handikappolitiska rådet, och den uppmanar till en ökad tillgänglighet inom scenkonstområdet för personer med funktionsnedsättning.
Deklarationen överlämnades av Sverige, det vill säga av mig, till de nordiska kulturministrarna i Stockholm tidigare under våren. Genom ökad samverkan mellan alla berörda parter ser jag med tillförsikt fram mot en ökad tillgänglighet även inom detta område. Museerna är, liksom scenkonstinstitutionerna, verksamheter där tillgängligheten har ökat men där mer kan och måste göras.
I regleringsbreven till alla de statliga museerna finns ett mål för ökad tillgänglighet. Detta mål ska också årligen återrapporteras till regeringen. Ett bra exempel på vad som redan görs är de dramatiserade visningar på teckenspråk som Nationalmuseum förra året arrangerade i samarbete med Tyst teater.