KBLab/rixvox huggingface dataset:
Hans Olsson (S):
Mervärdesskatten, eller momsen, är kanske inte världens mest upphetsande skattesats. Vi i skatteutskottet tycker dock att det är en av de häftigaste, bästa och intressantaste skatterna. Momsen är invecklad.
Ska det bli några förändringar måste 27 medlemsländer komma överens. Momsen är så krånglig att många ekonomer och jurister lever gott på att försöka reda ut de invecklade reglerna.
Momsen har en 40-årig historia. Man kan tänka sig att världen har förändrats på 40 år. Man kan tänka sig att tekniken har gått framåt och att vårt sätt att leva, resa och vara som människor och medborgare har förändrats på 40 år.
Därför, fru talman, är det viktigt att vi tar en diskussion om det framtida mervärdesskattesystemet som vi alla är beroende av.
Företagen upplever att momsreglerna står för 60 procent av regelkrånglet. Det är inga små saker. Det handlar också om fusket.
Man räknar med att 10-15 procent av momsen inte kommer in på grund av fusk. I Sverige motsvarar det ca 40 miljarder kronor. Fru talman!
Det finns många anledningar för oss i Sverige och i detta parlament att ha synpunkter på grönboken om det framtida mervärdesskattesystemet. Det är intressant, roligt och trevligt att vi i utskottet är helt överens om de förslag på förändringar som vi vill skicka in till kommissionen.
Jag vill lyfta upp en speciell och viktig sak som vi har jobbat tillsammans med och där Sverige skiljer ut sig från övriga 27 medlemsländer.
Det gäller den ideella sektorn, framför allt den samhällsnyttiga ideella sektorn där bland annat idrottsrörelsen, kyrkan och politiska partier ingår. I vårt utlåtande till kommissionen trycker vi på att den ideella sektorn är specifik för Sverige och några andra länder.
Kommissionen hotar att dra Sverige inför EU-domstolen på grund av föredragsbrott mot mervärdesskattedirektivet. Det skulle slå hårt mot den ideella sektorn.
Fru talman! Det finns nog inget annat land som har så många medlemmar i föreningslivet som Sverige. Det kanske finns ett samband.
I Sverige står den ideella sektorn utanför momssystemet sedan mitten av 80-talet. Det är inte av ekonomiska skäl utan av förenklingsskäl.
I Sverige vill vi inte att en föreningskassör i en idrottsförening ska behöva jobba med det krångliga mervärdesskattesystemet. Betänk att företagen säger att av allt upplevt krångel står mervärdesskattesystemet för 60 procent!
Då är det inte världens smartaste grej att tvinga på föreningskassörer som jobbar på frivilligbasis detta system. Vi har jobbat med detta i skatteutskottet efter bästa förmåga. Vi har haft ett möte med kommissionär Semeta, som har ansvar för dessa frågor i kommissionen. Vi träffade honom i Bryssel i april.
Vi följer upp med att vi har bjudit in honom till Stockholm och skatteutskottet i juni för att resonera om dessa viktiga saker, som vi i skatteutskottet är helt överens om. Fru talman! Detta var några exempel på varför arbetet med grönboken om momsen är viktigt för oss i Sverige. Jag yrkar bifall till utskottets förslag.
Hans Olsson (S):
Karin Nilsson! Jag hade först inte tänkt begära replik, men sedan fick jag känslan när det talades om den ideella sektorn och momsen att det är saker som vi egentligen inte kan rå på. Jag är van vid lite mer krut när det gäller det här!
Det är väldigt sällan som vi alla här är överens. Det händer aldrig. Men när en sådan här intressant och stor grej plötsligt händer är det väl viktigt att vi visar att vi kan, att vi rätar på ryggarna och säger till kommissionen: Glöm det där nya mervärdesskattedirektivet om ni inte ser till att lösa det för den ideella sektorn i Sverige!
Glöm det, kommissionen, för här står Sveriges 349 riksdagsledamöter enade, skuldra vid skuldra, centerpartister, socialdemokrater och alla andra! Det är så vi ska se på det.
Jag tror att det är viktigt nu - för vi har sagt att den här frågan ska köras in i kaklet - innan kommissionen har gjort klart förslaget till nytt direktiv att de får signalen: Tänk er för innan ni kommer fram med ett färdigt förslag, för Sverige kommer inte att skriva på om det inte är löst för vår ideella sektor!
Hans Olsson (S):
Det är klart att vi har varit överens om det här. Men jag känner så här: Nu kan vi skicka den här signalen. Vi har varit överens om att frågan ska köras in i kaklet. Vi har försökt övertyga kommissionären, och vi har gett honom många chanser.
Vi har träffat honom två gånger, och Finansdepartementet har gjort sitt, men han bryr sig inte om det ändå utan kommer med det här pressmeddelandet om att det inte kommer att tas några hänsyn. Då måste ju vi också skruva upp det lite grann! Ni har säkert mer kontakter med finansministern än vad jag har.
De gånger jag träffar honom står han i talarstolen mittemot mig, och så träter vi, oftast om jobbskatteavdraget. Det vore bra om han kunde få en signal som säger: Nu har vi chansen, och vi kommer inte att skriva på något nytt mervärdesskattedirektiv!
Tänk om Sverige för en gångs skull kan ställa sig upp och säga: Den här saken är så viktig för oss att vi är beredda att blockera det nya mervärdesskattedirektivet för att få igenom det här om den ideella sektorn! Vi har provat allting. Vi kan ju inte träffa kommissionären en tredje gång, för det funkar inte. Här har vi chansen om vi är beredda att ta den!
Hans Olsson (S):
Det var tråkigt att Lena Asplund tog ifrån mig det. Jag trodde att jag hade påverkat Finansdepartementet. Jag får försöka leva med det; det är smällar man får ta. Ni talar om ekonomin i statskassan, att det är omöjligt, att det är dyrt och att allt är fel. Hur ska det gå för landsbygden? Det är bara elände.
Jag kan avslöja för Lena Asplund att jag var i Tyskland i helgen. Jag svängde av autobahn, och vet Lena Asplund vad jag hittade? Jag hittade en väldig massa landsbygd som behöver transporter. Hur kan det fungera här? tänkte jag.
De har ju haft kilometerskatt sedan 2005, och de har också landsbygd. Om man vill förändra går det naturligtvis. Det är inte bara Sverige som har landsbygd. Polen har det. Det är ett stort landsbygdsland. Det är klart att det fungerar även i Sverige. I det tyska systemet kan man välja betalningssätt. Det finns tre alternativ.
Ett är att man betalar manuellt - de har 3 500 betalstationer, men i Tyskland är det mer trafik än här - ett annat är via gps och det tredje är via internet. Den administrativa kostnaden i det tyska systemet bedöms vara 20-25 procent av intäkterna. Resten går till statskassan för att användas till infrastruktursatsningar.
Ingenting talar för att det skulle vara sämre i Sverige. Häng på tåget mot framtiden, Lena Asplund!
Hans Olsson (S):
Enligt riksdagens utredningstjänst drog det polska systemet i gång den 3 juli 2011. Jag vet inte vem jag ska lita på, men det är en petitess. Enligt riksdagens utredningstjänst finns det i Polen, men det är ett något enklare system än det tyska. En gång i tiden lärde jag mig att tänka så här: Jag kan ha fel.
Det är inte så dumt. Det vill jag skicka med Lena Asplund. Ibland kan det vara bra att tänka så: Jag kan ha fel. Jag vet att Lena Asplund är en klok kvinna. Jag tror att ni har fel. Jag tror att det kommer att visa sig så småningom.
Vi kommer att införa detta i Sverige. Jag tror att det är rätt väg. Man har mycket omfattande marknadsstörningar inom åkeribranschen. Det var Lena Asplund också inne på. Många kommer till Sverige från de forna öststaterna och kör på fuldiesel, och de bor i lastbilarna.
Det gör att den svenska åkeribranschen pressas hårt och får svårt att vara seriös och betala riktigt. Det här kan faktiskt vara en hjälp för den svenska åkeribranschen eftersom det inte går att komma hit och köra på fuldiesel och dumpa lönerna. Tänk så ibland: Jag kan ha fel.
Jag tror faktiskt att ni har fel när det gäller detta.
Hans Olsson (S):
Sedan ändrade man sig. Det kan därför hända att även Martin Andreasson ändrar sig som man gjorde när det gäller handelsgödselskatten efter förra årets debatt. Jag vill bara nämna det. Martin Andreasson talade om glömskans förlåtande slöja när man jämför de två debatter som vi har haft här i dag. Han ironiserar lite grann och säger att vi inte längre vill ha enhetliga skatter.
Det är klart att vi vill ha enhetliga skatter. Men ibland tror vi att det kan vara värt att prova att gå ifrån det på olika områden. Martin Andreassons vänner i regeringen har alldeles nyss provat att gå ifrån enhetliga skatter. Jag tänker då närmast på sänkningen av restaurangmomsen.
Martin Andreasson säger också att vi vill lägga på svensk åkerinäring 4-5 miljarder i ökade skatter. Det är inte sant. Av dessa pengar kommer mycket från de utländska åkarna som det inte kommer ett öre från i dag.
Det är klart att det skulle underlätta för svensk åkerinäring om de utländska åkarna också börjar bidra med att betala denna typ av avgifter.
Hans Olsson (S):
Även jag tror att de problem som finns i åkeribranschen är ganska stora - lite grann har vi här talat om dem. Jag tror också att det behövs långt fler åtgärder för att komma till rätta med problemen. Men som jag förut sagt här i talarstolen är det vi talar om ett steg i riktning mot att komma till rätta med problemen.
Hur kontrollerar vi att alla systemen fungerar? Ja, i Tyskland har man ett effektivt system för övervakning av att de här skatterna är betalda. Den administrativa kostnaden utgör bara 20-25 procent i sammanhanget.
Fortfarande tror jag på - egentligen är detta ert problem - det ni sagt om att Sveriges fordonsflotta om 18 år bör vara oberoende av fossila bränslen. Men i dag återstår 90 procent för att klara det målet. Vårt förslag om kilometerskatt är en väg att försöka komma till rätta med problemen.
Man tjänar på att köra med bättre miljöbilar, med bilar som går på alternativa drivmedel, som alstrar mindre utsläpp och så vidare. Det är vårt sätt. Vidare tror vi att vi kommer att kunna få pengar över som kan användas till infrastrukturinvesteringar, något som också är väldigt viktigt.
Med vårt förslag hoppas vi kunna sätta stopp för flera av de oseriösa åkarna, få lite pengar till att investera för framtiden, kunna hjälpa till med att göra Sverige lite miljövänligare och klara ert mål om en fossilfri fordonsflotta om 18 år, vilket ni inte kommer att klara om ni inte gör någonting.
Hans Olsson (S):
Jag ska försöka bena upp det hela lite grann när det gäller kilometerskatten. Nu har jag hört företrädare för regeringspartierna vrida och vända på argumenten för att inte vilja göra någonting.
Vi försöker komma med förslag som ska förbättra för Sverige, för näringen, och förhindra att utländska åkare konkurrerar ut den svenska näringen. Men, nej, ni vill inte, vill inte.
Det ska bli intressant att se hur många år det tar innan ni kommer att ändra er när det gäller kilometerskatten, för det är så att det kommer så småningom. Annars är vi inte speciellt smarta. Men det är ingen idé att tjata längre om det här, för vi har gjort det så mycket, och ni vill inte det, förstår jag.
Karin Nilsson får det att låta som att vi vore fiender till svenskt jordbruk. Jag vill då bara påminna om några saker när det gäller jordbruket. När alliansregeringen tillträdde var LRF efter några år väldigt upprörda och pekade på några saker som hade ställt till det rejält för jordbruket.
Jag tror att man räknade med att det skulle bli extra kostnader på 500 miljarder. Det var att ni höjde arbetsgivaravgifterna, som vi hade sänkt, och att ni lade på skatt på trafikförsäkringen som gjorde dem väldigt upprörda. Sedan har ni tagit bort återföringen av dieselskatten för att ställa om till miljövänliga alternativ.
Ni har gjort en hel del som gått mot det svenska jordbruket.
Hans Olsson (S):
Det måste vara tråkigt att bara säga: Jag vill inte, vill inte. Jag kommer nog mer att säga: Jag vill, jag vill. Och det känns faktiskt lite trevligare. Jag är helt övertygad om att om man inför kilometerskatt kan man skruva in olika parametrar när systemet är i gång som kan stödja övergången till biodiesel och vad som helst framöver som syns vara viktigt.
Detta är ju ett kanoninstrument för att ställa om. Sedan kan man lägga in olika parametrar som man blir överens om. När det gäller handelsgödselskatten har Karin Nilsson egentligen inte det största problemet med mig eller oppositionen, för vi är ju i minoritet här.
Jag har för mig att det fanns en film en gång i tiden som hette Sova med fienden . Det är väl lite grann det som är Karin Nilssons problem om det är så besvärligt med skatten på handelsgödsel, för problemet har ju Karin Nilsson i sin egen regeringskonstellation.
Som jag har förstått när jag har lyssnat på Folkpartiets representant kommer man ju att stenhårt driva frågan om skatt på handelsgödsel i budgetförhandlingarna, så där sitter Karin Nilssons problem. Börja på den egna bakgården, så får jag väl önska Karin Nilsson lycka till.
En sak som är viktig - och som jag tror att ni inte har löst - är att handelsgödselskatten återfördes till näringen för att hjälpa till med forskning och utveckling. Jag vet inte om de pengarna har kommit jordbruket till del.
Hans Olsson (S):
Tack för svaret! Låt mig börja med att återge lite ur Riksrevisionens genomgång av jobbskatteavdraget, nämligen vad den borgerliga majoriteten skrev: Jobbskatteavdraget är en central del i regeringens ekonomiska politik för att varaktigt öka sysselsättningen. Jobbskatteavdraget gör det mer lönsamt att arbeta, vilket leder till att fler människor ingår i arbetskraften.
Man skrev vidare att utskottet anser att det är positivt med åtgärder som syftar till att informera om jobbskatteavdraget och dess effekter.
Man menade också att det inte bara var Skatteverket som skulle informera om jobbskatteavdragets fördel utan att även Arbetsförmedlingen skulle informera de arbetslösa om jobbskatteavdraget, alltså att det numera är mer lönsamt att arbeta än att vara arbetslös.
Tänket med jobbskatteavdraget bygger på den teoretiska modellen att runt om i Sverige sitter 70 000-80 000 människor och bara väntar på att det ska bli lönsamt att arbeta.
När man plötsligt får information om att det nu är lönsamt att arbeta ska man sticka ut på arbetsmarknaden och ta jobb - jobb finns hur många som helst, det är inga problem. Det är den teoretiska modellen. Eftersom det här är den grundläggande basen i den ekonomiska politiken för regeringen är det intressant att ta reda på om den fungerar.
Låt mig då återge vad som har stått i en del tidningsnotiser den senaste tiden. I DN den 26 november finns följande notis: Utanförskapet skulle minska - så här blev det. Mer än vad tredje registrerad arbetslös på Arbetsförmedlingen är utrikes född. Andelen har ökat dramatiskt från 22 procent för sex år sedan till dagens 35.
Det visar siffror DN har tagit fram med hjälp av Arbetsförmedlingen. Den 10 november finns denna notis: Nästan dubbelt så många unga mellan 20 och 24 år lever i dag på aktivitetsersättning, tidigare förtidspension, som för åtta år sedan. Orsaken är att de har inga jobb.
Enligt en rapport till Socialförsäkringsutredningen ligger arbetslöshet och dålig utbildning bakom ökningen, inte ökad ohälsa. Siffrorna visar på ett nederlag för regeringens arbetslinje, säger utredningens huvudsekreterare Irene Wennemo till Dagens Nyheter. Jag har också tagit fram siffror.
Så att inte Anders Borg ska bli orolig att det är sossesiffror har jag använt Svenskt Näringsliv. Svenskt Näringsliv kan man ha synpunkter på, men man kan inte beskylla dem för att gå i socialdemokratins ledband. Siffrorna visar klart och tydligt att arbetslösheten är högre i dag än den var 2006.
Arbetsförmedlingen visar mycket högre siffror än Svenskt Näringsliv. Nivån är stigande.
Då återstår de frågor jag ställde till Anders Borg i min interpellation: Hur avser finansministern att förändra den ekonomiska politiken så att fler unga får arbete - grundbulten i jobbskatteavdraget?
Hur avser finansministern att förändra den ekonomiska politiken så att det inte uppstår arbetande fattiga?
Hans Olsson (S):
Tack så mycket, finansministern, för att finansministern hade vänligheten att upplysa mig lite grann om hur det är utanför Sveriges gränser och speciellt då i Spanien. Problemet är ju att verkligheten är Anders Borgs värsta fiende. Det är faktiskt så att de siffror jag sade visar att jobbskatteavdraget inte har fungerat.
Under vårt senaste regeringsinnehav, mellan 1994 och 2006, ökade sysselsättningen från 3,9 miljoner till 4,4 - alltså med 500 000 - utan jobbskatteavdrag.
Sedan hörde jag finansministerns chef, Reinfeldt, säga i partiledardebatten att det när han tog över var 4,5 miljoner sysselsatta i Sverige. Om jag för en gångs skull väljer att tro på honom ökade alltså sysselsättningen med 600 000 under vårt senaste regeringsinnehav - utan jobbskatteavdrag.
Anders Borg gör ett stort nummer av att vi har sagt nej en gång, två gånger, tre gånger och fyra gånger och sedan sagt ja. Det är klart att vi måste förhålla oss till verkligheten. Det är väl inte så, finansministern, att ni moderater inte ändrar er om allt ni har sagt nej till under alla år här i kammaren. Jag tog fram en hel lista på vad ni har sagt nej till.
Vi talar då om nej till fyra veckors semester, nej till ATP, nej till barnbidrag och så vidare. Inte kommer ni väl nu att gå till val på att förändra detta och ta bort dessa saker? Ni måste naturligtvis förhålla er till verkligheten, och det måste vi också. Vi kan inte trolla bort dessa pengar.
Hade vi kunnat trycka på en deleteknapp och vara tillbaka på 2006 hade det varit något annat, men nu har vi denna verklighet och måste förhålla oss till den. Svårare än så är det inte. Låt oss dock inte komma bort från jobbskatteavdraget. Det är nämligen vad det handlar om egentligen. Vi har talat nationellt, och nu kan vi gå till Borås där jag bor - det är min hemkommun - och titta på hur det har fungerat med ungdomsarbetslösheten där.
Jag var där och pratade med dem för ett tag sedan och bad dem ta fram siffror. När vi lämnade över 2006 var det ungefär 8-25 långtidsarbetslösa ungdomar varje månad. Det var några in och några ut. Nu är det ungefär 400 varje månad.
Det är alltså en enorm ökning, tack vare den fundamentala ekonomiska politiken med jobbskatteavdraget. Det ökar. Verkligheten är finansministerns största fiende. Tittar vi på hur det såg ut när det gäller socialbidragen ser vi att de också är ökande, hela tiden.
Jag har en sista fråga när det gäller jobbskatteavdraget. Ungdomar, i Borås och överallt, som har gymnasieutbildning har 2 856 kronor i månaden. Har man inte det har man 1 000 kronor i månaden. Jag har med min inkomst fått skattesänkningar på nästan 40 000 per år.
Jag vet inte hur mycket finansministern har fått. Min fråga är: Hur mycket mer i skattesänkning ska jag behöva ha innan dessa ungdomar i Borås, som har 2 000 eller 1 000 kronor i månaden, tycker att det är lönt att gå och jobba?
Hans Olsson (S):
Det var intressant. Nu gjorde finansministern en, som vi brukar kalla det, Björklundare. Allting är Socialdemokraternas fel, och är det inte det blir det värre med Socialdemokraterna. Men nu pratar vi om jobbskatteavdraget, om Anders Borgs ansvar och om att jobbskatteavdraget har funnits och är grundbulten i den ekonomiska politiken. Jag pekar på att det inte fungerar, att det har blivit värre och sämre än det var 2006.
Sysselsättningen ökade kraftigt under den socialdemokratiska tiden utan jobbskatteavdrag. Och den svenska välfärdsmodellen är det väl ingen som kan slå sig så mycket för bröstet för, om man nu ska göra det, som socialdemokratin, för det är vi som har byggt upp den, många gånger i motstånd mot Anders Borgs parti.
Nu har jag fortfarande inte fått några som helst svar på frågan som jag ställde om finansministern inte tänker förändra den ekonomiska politiken, fast jag har lett i bevis att den inte har fungerat. Då kör finansministern med att det i stället blir värre med sossarna. Nu vill jag bara säga: Håll nu hårt i talarstolen, för jag tänker faktiskt säga att högre skatter kan leda till högre sysselsättning.
Om man jämför med de länder som har lägre skatt i förhållande till bnp med de länder som har högre skatt i förhållande till bnp, alltså Sverige och andra nordiska länder, har vi högre sysselsättningsgrad. Man kan inte generalisera såsom finansministern gör. Nu är min talartid snart slut. Även om jag kanske låter lite arg vill jag tacka för debatten och önska finansministern en god jul. Nu kommer jag att lämna salen, och det beror inte på ointresse.
Men jag har att välja på att åka hem till min fru och att lyssna på Anders Borg en halvtimme till. Frun vann.
Hans Olsson (S):
Hur hade det blivit om vi inte hade haft jobbskatteavdraget? var frågeställningen.
Jag bad riksdagens utredningstjänst att jämföra hur det såg ut med jobbtillväxten, hur många fler som var sysselsatta under vår senaste regeringsperiod, alltså fram till 2006, och hur det ser ut nu, för vi hör ju många gånger de borgerliga företrädarna säga att det har blivit si och så många fler sysselsatta.
Under det socialdemokratiska regeringsinnehavet, de tolv åren före 2006, kom det till 500 000 nya jobb, en ökning från 3,9 miljoner till 4,4 miljoner - utan jobbskatteavdrag. Vad var det då? Magic, eller? Det funkade utan jobbskatteavdrag, och det är ganska intressant.
Jag tror inte på jobbskatteavdrag, därför att det bygger på en människosyn som jag inte kan dela. Den teoretiska modellen med jobbskatteavdraget vänder sig ju mot dem som står längst bort från arbetsmarknaden - ungdomar, invandrare och så vidare.
Då är tänket att nu kommer de att se och märka att det är lönt att gå ut och börja jobba. Det teoretiska tänket med jobbskatteavdraget är att när det nu blir lönsamt att börja arbeta sticker man ut och tar ett jobb. Ungefär 80 000 skulle gå ut och ta ett jobb.
När Riksrevisionen kom med en rapport om jobbskatteavdraget förra mandatperioden sade den borgerliga majoriteten att det är viktigt att Arbetsförmedlingen talar om för de arbetssökande att nu är tröskeln så låg, för nu har vi ett jobbskatteavdrag, att det är lönt att gå ut och jobba.
Är det någon, Anders Borg och ni andra, som på allvar tror att en ung kille eller tjej som kanske har 1 000 eller 3 000 kronor i månaden i bidrag, beroende på om man har gymnasieutbildning eller inte, inte hellre vill ha ett jobb än att sitta och vänta på att det ska bli lönsamt att jobba därför att vi nu har ett jobbskatteavdrag. Det fungerar inte så.
Det är därför som jag tycker att det är så trist med den här debatten. Jag kan förstå att Anders Borg inte rullar runt på rygg och säger: Nej, jag har haft fel hela tiden.
Men eftersom jobbskatteavdraget är fundamentet i er ekonomiska politik skulle han väl ändå kunna resonera om ifall det finns något annat vi kan göra när verkligheten visar att det inte fungerar.
Det är ju högre arbetslöshet nu än 2006, det är lägre sysselsättningsgrad än 2006, det är högre ungdomsarbetslöshet än 2006 - ja, allt är sämre.
Hans Olsson (S):
Flera talare, speciellt finansministern, hänvisar till att vi har lyckats bra i Sverige trots finanskris i Europa. Finansministern är ju ung och kanske inte minns hur det var på 90-talet. Då hade vi också kris. När vi skulle betala en krona hade vi ungefär 50 öre, resten fick vi låna.
Kriser kommer och går. Jag tycker att vi i debatten inte ska koncentrera oss på hur det är ute i Europa utan på hur vi använder våra resurser här i Sverige. Johnny Munkhammar säger att svenska folket har fått mer pengar i plånboken.
Det är rätt, men poängen var ju att jobbskatteavdraget skulle leda till fler jobb. Det har blivit 200 000 fler jobb, säger Johnny Munkhammar. Det är klart att det har. Vi har ju blivit så många fler människor. Om vi socialdemokrater, som har haft ett så långt regeringsinnehav, använde den retoriken skulle vi kunna säga att vi har skapat miljoner jobb. Befolkningen har ju ökat.
Man kan inte argumentera på det sättet. Jag vet att det är svårt att erkänna misstag. Jag tycker själv att det är svårt. Det är inte roligt. Det bär emot. Det är många som lyssnar, och man får skämmas lite.
Men nog borde det väl vara läge att fundera lite när vi nu har lett i bevis och verkligheten visar att jobbskatteavdraget inte fungerar som det var tänkt. Man borde åtminstone börja fundera på om man kan komma på något annat för att få folk i jobb.