KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anna Ekström (S):
Jag tycker att det är intressant att Lotta Finstorp tar upp Ratiorapporten. Innan jag blev utnämnd till statsråd satt jag faktiskt med i en styrgrupp för det intressanta projekt som driver det här, och jag kan verkligen intyga att här finns det mycket stort intresse från både arbetsgivare och arbetstagare och även från den framgångsrika svenska arbetslivsforskningen. Lotta Finstorp tar också upp EU:s arbete på området.
Faktum är att i tisdags deltog jag i ministerrådsmötet för utbildningsministrarna, och där beslutade vi om en uppdatering av det viktiga dokument som finns om EU:s så kallade nyckelkompetenser. Det här är ett arbete som EU har drivit under ett stort antal år.
Man tar fram ett antal nyckelkompetenser som kommer att hjälpa till och bidra mycket, både till validering och till det likaså viktiga arbetet med ömsesidigt erkännande av olika examina. Jag kan glädja Lotta Finstorp med att i arbetet med nyckelkompetenser har EU i större utsträckning tagit hänsyn till de kompetenser som är lite mer svårmätta. De kallas ibland socioemotionella kompetenser, ibland icke-kognitiva kompetenser.
Det handlar om sådant som att komma i tid, att göra färdigt i tid, att ta ledarskap när det behövs och att ta order när det behövs - den typ av kompetenser som arbetsgivare ofta värderar väldigt högt. De ingår i nyckelkompetenserna. De ingår också i stor utsträckning i våra läroplaner och har gjort så sedan 1800-talet, visar en intressant studie.
Enligt världsledande forskning har de stor betydelse för människors möjligheter att försörja sig genom hela livet och faktiskt också stark koppling till individers socioekonomiska bakgrund. Det här är alltså en viktig uppgift för skolan. Kan man validera förmågan att komma i tid och liknande? Vi får väl återkomma till en diskussion om den frågan.
Jag kanske har lite större förtroende för arbetsgivarnas möjligheter att själva fatta beslut om vem som ska anställas än att jag tror att det kan hanteras enbart inom valideringsprocessens ram. Eftersom Lotta Finstorp efterlyser ett samlat grepp vill jag också passa på att peka på den valideringsdelegation som regeringen har tillsatt. Det är ett arbete som har bedrivits i mycket nära samarbete med arbetsmarknadens parter.
Vi har säkerställt att Valideringsdelegationen har letts av personer med stark förankring hos just arbetsgivare och arbetstagarorganisationer. Valideringsdelegationen arbetar med att samla ihop kunskap och skapa överblick men också komma med praktiska och genomförbara förslag på hur valideringsarbetet kan stärkas på alla nivåer.
Jag måste säga att av de många initiativ som regeringen har tagit utgår jag från att just Valideringsdelegationens arbete är det som på längre sikt kan leda till att Sverige blir mycket bättre på validering än vi har varit under de senaste 30 åren.
Anna Ekström (S):
Det här är en annorlunda debatt - jag står som socialdemokratiskt statsråd och säger till Lotta Finstorp att Moderaterna borde lyssna på näringslivet. Jag säger också till Lotta Finstorp att jag tycker att jag skådar lite av en övertro på vad myndigheter kan göra. Jag tror att det här är en fråga för arbetsmarknadens parter och vår svenska modell med dess starka förankring hos dem som faktiskt anställer och dem som representerar dem som ska få jobben.
Jag tycker att vi ska lita mycket på arbetsmarknadens parter, och jag tror att en validering som har starkt stöd och som görs i nära samarbete med arbetsmarknadens parter har mycket bättre förutsättningar att lyckas än en validering som har enbart ett myndighetsperspektiv. : Absolut!)
Jag är glad över att Lotta Finstorp har ställt den här frågan och även den förra frågan, för det visar att vi har en gemensam övertygelse om att vi måste jobba mer med kompetensförsörjning och med att stärka valideringen om Sverige ska lyckas bra som kunskapsnation.
Jag vill tacka så mycket för båda dessa frågor och tacka för möjligheten att presentera regeringens politik, som på de här områdena håller ihop och dessutom har ett mycket starkt stöd hos dem som det är viktigt att lyssna på: våra fackliga organisationer och våra arbetsgivare.
Anna Ekström (S):
Den frågan är ovanligt lätt att besvara. Kunskapslyftet är brett, ska vara brett och ska innefatta många olika former av utbildningsinsatser. Här spelar folkhögskolan en mycket viktig roll. Regeringen har under mandatperioden byggt ut folkhögskolan ordentligt, och vi avser att fortsätta den utbyggnaden. Vi avser också att se till att den utbyggnaden kan åtföljas av en kvalitetssatsning.
Folkhögskolan kan erbjuda unika förutsättningar för de tyvärr alltför många som i dag saknar en fullständig gymnasieexamen med en välkomnande pedagogik och engagerade lärare i en unik miljö. Med en tradition av sann folkbildning kan folkhögskolan verkligen betyda en skillnad för många människor. Regeringen har för avsikt att stärka folkhögskolan så mycket det går utan att dess unika särart går förlorad.
Anna Ekström (S):
Jag blev inledningsvis lite frågande eftersom frågorna ska avse statsrådens tjänsteutövning, och Skolverket är en myndighet som statsrådet Gustav Fridolin är ansvarig för. Men jag svarar ändå gärna på frågan. Jag ser ingen motsättning. Jag ser att den svenska skolan är i stort behov av ordentliga resurser. Men den svenska skolan är också i behov av att lärare, rektorer, elever och föräldrar sätter kunskap och bildning i centrum.
Jag ser absolut ingen motsättning mellan de här två sakerna och har inga som helst problem att se att den svenska skolan i sin jakt på kunskap faktiskt är förtjänt av en ordentlig resursbas. Jag är också stolt över att vara med i en regering där vi presenterar inte bara enstaka satsningar på skolan utan en gedigen och framtidsinriktad plattform som gör att skolan kommer att kunna utvecklas med goda resurser under många år framöver.
Anna Ekström (S):
Frågestunderna ska ju ägnas åt sådant som är regeringens politik, inte åt ett enskilt partis politik. Men jag ska ändå med glädje svara på den fråga som Annika Eclund ställde. Den socialdemokratiska partikongressen beslutade att man ska verka för att skolan ska vara fri från konfessionella inslag. Skälet till detta ska jag uttrycka med mina egna ord. Jag tycker att det är alldeles utmärkt om barn i Sverige utövar en tro.
Jag tycker att det är fint att det finns möjligheter för barn att göra det. Men jag tycker att detta ska vara någonting som barn gör på sina egna villkor. Jag tycker inte att skolan ska vara en arena där barn förväntas utöva tro eller delta i olika former av konfessionella inslag. Jag tycker att det är alldeles utmärkt om barn själva vill göra det, men jag vill inte ha en skola som förväntar sig en viss religiös inriktning eller som försöker att övertyga eller förmå barnen att välja en sådan inriktning.
Anna Ekström (S):
Regeringen bereder just nu direktiv till en utredning som handlar om denna komplicerade fråga. Precis som Annika Eclund säger innefattar frågan väldigt många olika bevekelsegrunder. Det handlar om hur Sverige ska leva upp till en konvention om mänskliga rättigheter. Det handlar om föräldrars rätt att uppfostra sina barn och om barns rätt till sin egen religion. Det handlar också om att vi ska ha en skola där barn och elever möts och träffas, oavsett bakgrund.
Detta är utgångspunkten för regeringens politik.
Anna Ekström (S):
Tack för frågan! Skolans kanske viktigaste verksamhet är undervisningen. Det är i undervisningen som elever och lärare möts, och det är i undervisningen som eleven får mer kunskaper, får lära sig att själv ta ansvar för sitt eget lärande och även kan utmanas att komma längre än vad han eller hon hade trott var möjligt. För detta måste undervisningen stå i centrum i skolans arbete. Skolan ska ha kunskap och bildning i fokus.
Därför är lärarnas förutsättningar att ägna sig åt förberedelser av undervisning och genomförande av undervisning men också efterarbete från undervisning helt avgörande. Vi har vidtagit ett flertal åtgärder för att säkerställa att lärarna kan fokusera på undervisningen. Jag vill här kort nämna den satsning på lärarassistenter som vi gör tillsammans med lärarnas organisationer och den digitalisering av nationella prov som vi äntligen sätter igång med nu efter åtta år av ingenting från den borgerliga sidan.
Jag vill också nämna den digitaliseringsstrategi som regeringen i dag har antagit.
Anna Ekström (S):
Den bästa undersökningen vi har när det gäller lärares användning av sin arbetstid är en stor undersökning som Skolverket har gjort. Den är intressant att jämföra med den internationella undersökningen Talis. Vi är helt överens om att det är ett stort problem i den svenska skolan att alltför mycket tid läggs på administration. Det finns förstås inga genvägar, utan här gäller det att vi ser till att freda lärarnas tid. De åtgärder som jag nämnde i mitt tidigare svar tror jag kommer att ha god effekt för att komma till rätt resultat.
Anna Ekström (S):
Jag får säga grattis också till Erik Bengtzboe till den nya positionen. Jag är den främsta att skriva under på att undervisningen är det viktigaste som finns i skolan. Jag skulle också stå främst i ledet för att införa fler undervisningstimmar om vi i Sverige hade tillgång till den lärarkraft som behövs för att vi ska kunna ha fler undervisningstimmar.
Det finns stora behov, och chansen för elever att få möjlighet att lära sig mer tillsammans med sina lärare är helt beroende av att vi kan komma till rätta med den stora lärarbrist som finns. Vi förstärker nu lärarutbildningen i hela landet. Vi arbetar med att försöka se till att göra läraryrket mer attraktivt och att lärarna får möjlighet att fokusera på det som är kärnan i jobbet. Jag talade om det också i samband med den förra frågan.
Vi ökar den kompletterande pedagogiska utbildningen, och vi försöker att hitta nya vägar in i läraryrket. När vi har fler lärare på plats ska vi också ha mer undervisning.
Anna Ekström (S):
Vi diskuterar ibland vad som är meningen med skolan och vad som är meningen med utbildning. Vi brukar vara överens om att utbildning ska förbereda för arbetslivet så att man ska kunna ta ett jobb. Den ska förbereda för vidare studier så att man ska kunna plugga vidare. Men det är minst lika viktigt att utbildning också förbereder för ett liv som en aktiv samhällsmedborgare som tar ansvar för vår demokrati. Den här frågan är kanske än mer viktig i dag när diskussionen fylls av begrepp som fake news och så vidare.
Den budget som regeringen har lagt på riksdagens bord är en folkbildningsbudget. Det är den största satsningen på folkbildning som har gjorts sedan millennieskiftet. Den innebär rejält höjda anslag till studieförbunden, som ju finns i varenda kommun i hela Sverige och som hittills har tagit ett mycket stort ansvar för våra nyanlända som kom hit, inte minst under 2015. Det får studieförbunden nu chans att fortsätta göra, men de får också möjlighet att utvidga satsningen till att försöka nå utrikesfödda kvinnor.
Det är en satsning som kommer att behövas för dem och för Sverige.
Anna Ekström (S):
Jag och Maria Stockhaus är helt överens om att ordning och reda och trygghet och studiero är avgörande för att elever ska kunna nå goda resultat i skolan. En känd skolforskare sa en gång att det är svårt att lära ut men att lära är ännu svårare. De elever som sliter hårt i skolan förtjänar en miljö där de kan utvecklas på ett bra sätt.
Frågan som har att göra med lärarutbildningen faller under min kollega Helene Hellmark Knutssons ansvarsområde, vilket Maria Stockhaus är väl medveten om. Och frågan om ordningsomdömen, som finns med i riksdagens tillkännagivande, tillhör såvitt jag vet min kollega Gustav Fridolins område. Jag kan bara å regeringens vägnar ändå försäkra Maria Stockhaus om att vi tar frågan om ordning och reda och trygghet och studiero på allra största allvar.
Vi lägger till exempel en hel del av resurserna för nationella skolutvecklingsprogram på att säkerställa att de som verkar i skolan får bra utbildning och bra kompetensutveckling när det gäller rättigheter och möjligheter för att skapa trygghet och studiero.
Anna Ekström (S):
Tack, Lena Emilsson, för denna väldigt viktiga fråga! Vi har i dag en gymnasieskola där ungefär en tredjedel av eleverna går ut utan en fullständig gymnasieexamen. Det är ett stort bekymmer för de eleverna. Det är också ett väldigt stort bekymmer för arbetsgivarna och det svenska arbetslivet. Kompetensförsörjningen blir lidande. I synnerhet gäller detta resultaten från gymnasiets yrkesprogram.
Alltför få har under alltför många år sökt de viktiga utbildningarna - utbildningar som leder till jobb som är väldigt eftertraktade på arbetsmarknaden. När vi ser ett sådant sjunkande söktryck - faktum är att det bara är hälften så många som går på yrkesprogrammen i dag jämfört med för tio år sedan - måste vi agera och göra yrkesprogrammen mer attraktiva.
För de unga elever som har gått ut gymnasiet utan en utbildning som ger dem den ställning som de behöver på arbetsmarknaden ska vuxenutbildningen finnas, och där kommer vi att arbeta hårt med att se till att det finns precis just den typen av paketlösningar som Lena Emilsson efterfrågar.
Anna Ekström (S):
Just nu arbetar alla Sveriges kommuner med något som kallas för regionalt yrkesvux, en satsning som är avsedd att se till att vi via vuxenutbildningen kan säkerställa att fler får yrkesutbildning och att arbetslivet får denna eftertraktade kompetens. Det kommer att finnas goda möjligheter. I och med att vi skapar så många fler platser kommer chanserna att öka att få dem också för de ungdomar som har gått på teoretiska program. Dessutom har vi en utredning som just nu ser över hur köreglerna ser ut.
Anna Ekström (S):
Tack, Anna Wallentheim, för frågan! Den väcker läslusten också i mig. Ingen av oss har väl glömt bort första gången vi verkligen drunknade i en bok. För mig var det Anne på Grönkulla som fick mig att glömma tid och rum och tro att jag faktiskt var på Prince Edward Island för hundra år sedan. Jag unnar alla barn och unga den känslan. Jag unnar också alla unga vuxna den känslan.
Jag vill där peka på den nästan bortglömda delen av den svenska utbildningspolitiken och kulturpolitiken som vi kallar folkbildning. I dag finns oroväckande siffror om inte bara unga vuxnas läsande utan också oroväckande siffror som handlar om unga vuxnas syn på demokratin.
Jag tror att den satsning som regeringen gör i budgetpropositionen för 2018, som verkligen är en folkbildningsbudget, är precis vad som behövs för att säkerställa att den infrastruktur som våra folkhögskolor och studieförbund kan utgöra kan tas i anspråk för bättre läsande.
Anna Ekström (S):
Det är så roligt att få frågan. Vi har en tendens att se utbildning som något nyttigt - visst det är nyttigt. Utbildning är bra för att få jobb och för att läsa vidare. Men utbildning är också nyttigt för att kunna ta sitt ansvar i vårt demokratiska samhälle. Den satsning som till exempel görs i studieförbundens arbete handlar om att ge föräldrar god kunskap om barnens skolgång.
Det är en typisk sådan satsning som skulle kunna leda till ett ökat ideellt engagemang också när det gäller läsning från föräldrarnas sida.
Anna Ekström (S):
Vi är helt överens. Resurserna som går till svensk skola ska gå till undervisning, elevhälsa, väl utrustade skolbibliotek, lärare och rektorer. De ska inte gå till en obegränsad rätt att ta ut vinst.
Det svenska systemet med en marknadsstyrd skola har stora nackdelar, och jag är den första att tala om dessa nackdelar och göra mitt för att vi ska ha en skola som styr mot kunskap och bildning och inte mot vinst. Den fråga Daniel Riazat ställer handlar om två resor till Indien som jag har gjort.
Vid den ena resan, då jag deltog i en mycket stor mässa, deltog ett hundratal svenska företagsrepresentanter. Jag har förstått att en av dem var Peje Emilsson, som Daniel Riazat nämner. Jag kan bara konstatera att det är Business Sweden som bestämmer vilka som ska följa med på resor som går till utlandet.
Anna Ekström (S):
Betyg är viktiga. De är viktiga för ungdomar för att dessa ska kunna få den utbildning som de kämpar för att komma in på, men de är också viktiga för att föräldrar ska kunna känna stor trygghet gentemot skolan. Betyg ska naturligtvis sättas efter elevernas kunskap och kompetens, inte efter vilken skola de går i. Jag har med intresse tagit del av den aktuella studien från Skolverket.
Det är en välgjord registerstudie där man har gjort en ordentlig kvantitativ genomgång av detta, men däremot svarar den inte på frågan "Varför?". För att komma vidare med den frågan har jag kallat till mig Friskolornas Riksförbund. Jag har också bjudit in SKL, Skolverket och Skolinspektionen för att diskutera vad som ligger bakom siffrorna och hur vi kan gå vidare för att säkerställa att betyg sätts efter kunskap och inte vilken skola eleven går på.
Anna Ekström (S):
På lång sikt bör vi ta tag i det som kan vara roten till det onda, nämligen att vi har en styrning av den svenska skolan där skolor konkurrerar om elever. Denna styrning hittar vi inte i andra länder - vi ser ingen kö av länder som vill följa det svenska skolexperimentet. Men så länge vi har det så måste vi hantera nutiden, och då gäller det att på kort sikt säkerställa att betyg sätts mer likvärdigt och rättssäkert.
Anna Ekström (S):
Regeringen har genomfört ganska stora förändringar när det gäller de nationella proven. Vi har, efter att riksdagen bifallit vårt förslag, bestämt att resultaten på de nationella proven särskilt ska beaktas när betygen sätts. Vi har sagt att de nationella proven ska bedömas av en annan lärare än den som undervisat.
Vi har också sagt att de nationella proven ska bedömas efter det att eleverna har skrivit dem anonymt, det vill säga den rättande läraren ska inte veta vilka elever som har skrivit proven. Dessutom går vi nu vidare med en stor digitalisering av de nationella proven. Allt detta kommer att leda till större rättssäkerhet.
Om det minskade antalet nationella prov skulle leda till att de farhågor som Annika Eclund nämner blir besannade kommer vi naturligtvis att titta på den saken också.
Anna Ekström (S):
Regeringen har nyligen lagt två förslag på Lagrådets bord. Det ena förslaget innebär att yrkesprogrammen ska bli högskoleförberedande med en möjlighet för eleverna att välja bort de ämnen som leder till högskolebehörighet. Det andra förslaget innebär ett avsevärt starkare stöd för de elever som går i gymnasieskolan med rätt till mentor och med avsevärt mer undervisning på introduktionsprogrammen.
Det ska helt enkelt vara ett starkare ansvarstagande för elevens hela skolgång samtidigt som ett starkt ansvar ska vila på eleven själv. Eleven ska ta ett starkt och med stigande ålder ökande ansvar för sina egna studier. Det är vår bedömning att förslagen sammantaget kommer att leda fram till en avsevärt mer framgångsrik gymnasieskola. De förslag som Michael Svensson specifikt frågar efter tittar vi fortfarande på i Regeringskansliet.
Vi avser att återkomma i denna fråga, som är lite komplicerad.
Anna Ekström (S):
Tack, Maria Stockhaus, för frågan! Sfi, svenska för invandrare, är viktigt. Samtidigt är sfi en verksamhet som har expanderat väldigt mycket under senare år. Vi kan jämföra med år 2000. Då gick 40 000 personer på sfi. År 2016 var det 150 000 personer som fanns inom sfi. För var och en av dem är sfi en viktig utbildning.
Svenska språket är nyckeln för att komma in på arbetsmarknaden och komma vidare i det svenska samhället. I Sverige är det arbete och utbildning som gäller, och alla som kan jobba ska också göra det. Därför är det viktigt inte bara för individen utan också för hela samhället att sfi verkligen funkar. Jag vet att det pågår ett heroiskt arbete ute i våra kommuner. Det är också i kommunerna som ansvaret ligger för att sfi har den kvalitet och kvantitet som behövs.
Jag avser att säkerställa att det arbetet kan fortsätta. Jag hoppas kunna återkomma till detta i mitt nästa inlägg.
Anna Ekström (S):
I den budget som regeringen har lagt fram finns en mängd åtgärder som handlar om att säkerställa hög kvalitet och god genomströmning i sfi. Framför allt handlar det förstås om de stora resurstillskott som regeringen gör till kommunerna. De är helt nödvändiga för att kommunerna ska klara detta stora åtagande. Dessa resurstillskott hotas om man väljer att prioritera skattesänkningar i stället. Det finns också en rad andra satsningar. Det här är en viktig verksamhet. Den måste få fortgå. Den måste få kosta pengar.
Då är rejäla satsningar på våra kommuner viktigare än skattesänkningar.
Anna Ekström (S):
Tack, Lena Emilsson, för en väldigt viktig fråga! År 2011 fick vi en ny läroplan. Regeringen Reinfeldt genomförde att yrkesprogrammen inte längre skulle vara högskoleförberedande. De unga som ville ha en allmän behörighet skulle få välja till de ämnena. Resultatet har, precis som Lena Emilsson säger, blivit helt förödande. Antalet sökande har minskat med en tredjedel.
Jämför vi med 2006 är det bara hälften så många som söker yrkesprogrammen, samtidigt som branscherna skriker efter yrkesutbildad arbetskraft. Regeringen har nu i en proposition åtgärdat detta misstag, och jag har nog aldrig varit med om ett sådant stöd från Svenskt Näringsliv, fackföreningar, branscher, elevorganisationer och lärare. Alla som jag träffar stöder den här reformen - utom allianspartierna med Moderaterna i spetsen.
Tyvärr verkar det som om Moderaterna är på väg att stoppa den här för näringslivet så viktiga reformen, och min bedömning är att det innebär en mycket negativ utveckling för vårt näringsliv.
Anna Ekström (S):
Konsekvenserna blir ju att den mycket hårt ansträngda kompetensförsörjningen kommer att vara fortsatt svår i Sverige, till förfång för vår gemensamma ekonomi och till förfång för våra arbetsgivare. Jag vill gärna vädja till Moderaterna att leva upp till de löften man har gett på otaliga träffar med olika arbetsgivare. Lyssna på dem som vet vad det handlar om, lyssna på dem som verkligen behöver de viktiga yrkesprogrammen som är basen för industrins och den offentliga sektorns kompetensförsörjning.
Lyssna på dem som vet!
Anna Ekström (S):
Tack, Mattias Vepsä, för en viktig fråga! Regeringen genomför just nu ett så kallat kunskapslyft, och det är en mycket stor satsning på bland annat våra folkhögskolor. Anledningen till denna stora satsning, som är den största på den här sidan millennieskiftet, är förstås att det finns så stora behov. Mattias Vepsä tog upp nyanländas behov.
På den svenska arbetsmarknaden är det en fullgjord gymnasieutbildning som är vattendelaren - det är svårt att komma in på arbetsmarknaden och få ett bra jobb om man inte har en fullständig gymnasieutbildning. För en nyanländ är det svårt att hinna med alla de kurser som krävs i den vanliga gymnasieskolan. Här erbjuder folkhögskolorna stora möjligheter. Vi har också avsatt stora belopp till att de ska kunna göra det.
Det behövs ett bättre samarbete mellan Arbetsförmedlingen och folkhögskolorna, men jag kan till min glädje se att antalet anvisningar till kurser inom folkhögskolan har ökat rätt ordentligt på senare tid. Jag hoppas att den utvecklingen ska fortsätta och kommer att göra mitt för att det ska bli så.
Anna Ekström (S):
Om jag ska drömma om folkbildningen på 30 sekunder ser jag folkbildningen som någonting som vi i Sverige har fått av tidigare generationer och som vi ska vara rädda om. Vi har folkhögskolor i vartenda län, och vi har studieförbund i varenda kommun. De gör ovärderliga insatser för att säkerställa inte bara att de nyanlända får en bra utbildning utan också att alla vi som bor i Sverige lär känna varandra och kan göra det inom ramen för ett studieförbunds verksamhet.
Det är guld värt.