Ulf Holm (MP):
Jag kan än en gång konstatera att statsrådet inte tycks ha några idéer alls. Alternativen verkar vara att det antingen ska vara helt fritt och att allt ansvar ska ligga på lärarna, eller att man ska återgå till en gammal lagstiftning från 1991 som man redan tagit bort. Jag tror inte att något parti i riksdagen har motionerat om att den ska återinföras. Finns det verkligen inga andra möjligheter för statsrådet att agera? Regeringen visar här en brist på initiativförmåga.
I tidigare interpellationsdebatter har du, Jan Björklund, sagt att skolan i första hand ska ta ansvaret. Här innebär det i första hand lärarna. Vem ska ha ansvaret i andra hand då? Vem har ansvaret om lärarnas tid inte räcker till för att göra granskningen, precis som Skolverket konstaterar?
Skolverket skriver att med tanke på den kunskap och tid som krävs är det knappast rimligt att vänta sig att lärarna ensamma ska kunna klara av denna uppgift. Detta har Skolverket skrivit, och jag är beredd att hålla med om det. Det finns väldigt många kompetenta lärare, men de har förmodligen inte kompetens att studera detta inom alla områden. Det är ingen lätt uppgift.
Skolverket skriver vidare att många läromedelsföretag faktiskt skickar böckerna till granskning, men det framgår inte i vilken mån förlagen anlitar särskilda experter för att granska läroböckerna utifrån alla perspektiv. Det är det som är svårigheten.
Vore det då inte bra om vi kunde hjälpa till med att ge både lärarna och läromedelsföretagen vissa verktyg som de kan använda för att gå i rätt riktning? Det borde vara det självklara. Då borde det finnas något annat alternativ än att antingen ha en läromedelscensur som vi tog bort år 1991 eller ha det helt fritt.
Det förvånar mig att just ett folkpartistiskt statsråd tydligen lämnar walk over och säger: Det får ni sköta själva. När det gäller diskriminering av HBT-personer, funktionshindrade, personer med annan religiös uppfattning kan vi ingenting göra. Han säger: Vi kan ingenting göra. Vi är valda hit just för att göra någonting. Vi borde ta initiativet.
Vi borde göra någonting mer än att bara sitta med armarna i kors och säga: Det är lärarna som får ta hand om detta. Lärarna behöver verktyg i sin verksamhet för att kunna utföra en bra uppgift. Då borde det finnas några initiativ till hur man kan göra detta. Vi har när det gäller att köpa riktig mat - ekologisk mat - Kravmärkning. Vi kanske kunde göra någonting liknande när det gäller Skolverket.
Skolverket har nu granskat en mängd läromedel och funnit en del konstiga saker. Då kanske man skulle sätta upp en lista på Skolverkets hemsida och säga: Dessa bör man kanske undvika, inte vet jag. Det är ett förslag. Men det är regeringen och skolministern som har resurserna för att kunna ta fram initiativ och utreda olika möjligheter. Man kan inte bara sitta med armarna i kors och låta det fortsätta. Det går för sakta.
Vi kan inte leva år 2007 och bara säga: Det är förvisso skolböcker som är 20 år gamla, men man kan ju läsa på Internet om det nya och ta till sig. Om en elev får den 20 år gamla boken i sin hand, och läraren säger: Läs bara detta kapitel, är det väl självklart att eleven även bläddrar igenom de andra sidorna och får se formuleringarna i rubrikerna och de stereotypa framställningarna. Det håller inte. Vi måste ta initiativet.
Jag hoppades verkligen att ett folkpartistiskt statsråd skulle kunna ta ett sådant initiativ. Men jag verkar ha bedragit mig på den punkten. Jag beklagar det.