Anders Borg (M):
Världen befinner sig nu i den stora recessionen. Sedan 2008 har världsekonomin pressats av finanskriser och statsfinansiella kriser, som har slagit i världsekonomin, slagit i Europa och slagit även in över Sverige. Det är en kris fullt jämförbar med den vi upplevde under depressionen. Då kan det finnas skäl att påpeka att i Sverige har arbetslösheten ökat mindre än i de flesta jämförbara länder.
I Sverige har sysselsättningen ökat mer än i de flesta jämförbara länder. I Sverige har reallöneutvecklingen varit starkare än i de flesta jämförbara länder. I Sverige har arbetskraftsutvecklingen varit starkare än i de flesta jämförbara länder. I Sverige har skillnaderna mellan människor inte ökat på samma sätt som de har gjort i många andra länder. Låt oss ta tre organisationer. Inom OECD har Sverige de minsta skillnaderna, inklusive välfärdstjänsterna.
IMF lyfter fram Sverige som ett exempel tillsammans Brasilien där man har klarat sammanhållningen under krisen. Finanspolitiska rådet konstaterar att skillnaderna ökade 1995-2006 men att det är förvånansvärt att vi har klarat krisen utan ökade skillnader. Det är den bild som Socialdemokraterna vill ställa mot att allt trasas sönder, raseras och slängs i golvet. Jag tror inte ett ögonblick att väljarna kommer att tro på den socialdemokratiska svartmålningen av vårt fina land.
Låt oss ta jobbchecklistan, de fyra punkterna. 1. Drivkrafterna: Ska man öka antalet i sysselsättning och minska arbetslösheten måste man stärka drivkrafterna på arbetsmarknaden. Det vet alla som har hållit på med arbetsmarknadspolitik. Socialdemokraternas svar: Bygg ut bidragen och höj skatterna! 2. Utbildningskrav: Vi vet att långvarig arbetslöshet ofta är förknippad med att man inte har en examen från gymnasieskolan eller en bra yrkesutbildning.
Socialdemokraternas politik: Tillsammans med Miljöpartiet och Vänsterpartiet ska man nedmontera kunskapskraven - inte mer av betyg, prov och ordning och reda utan tillbaka till den gamla flumskolan. 3. Företagsklimatet: Höjda bolagsskatter och höjda arbetsgivaravgifter är det socialdemokratiska svaret. Återreglering av arbetsmarknaden och minskade möjligheter till konkurrens och valfrihet är det socialdemokratiska svaret. Check: sämre.
4. Stötta dem med lite svagare ställning på arbetsmarknaden. Ja, då kommer man dragande med höjd arbetsgivaravgift och höjd restaurangmoms. Det går inte att dra någon annan slutsats än att den socialdemokratiska politiken kommer att lyckas med det man har satt upp i sin målsättning, nämligen att driva ut människor från arbetsmarknaden. Det är kärnan i den socialdemokratiska politiken. Vår politik syftar till lägre arbetslöshet, högre sysselsättning, bättre sammanhållning och mer välfärd.
Den socialdemokratiska politiken syftar till att återuppbygga utanförskapet genom att pressa ut människor från arbetsmarknaden. Och än märkligare är att Socialdemokraterna, i det land i Europa som kanske har starkast offentliga finanser, också vill föra en åtstramningspolitik ihop med Miljöpartiet. Sedan Magdalena Andersson tog över har kärnbudskapet från Socialdemokraterna kommit att bli: Strama åt - vi måste klara överskottsmålet varje år, annars är vi inte ansvarsfulla.
Det är det socialdemokratiska beskedet. Jag förstår då varför man tillsammans med Miljöpartiet vill genomföra så stora skattehöjningar. Det handlar om 30 miljarder med Socialdemokraterna och sedan 15 miljarder i bensinskatt och andra transportskatter med Miljöpartiet. Det är klart att det är en åtstramningspolitik. Det försämrar förutsättningarna för jobb och sysselsättning i Sverige. Trots att Sverige har bland de starkaste offentliga finanserna i Europa vill Socialdemokraterna höja skatten för att bygga ut bidragssystemen.
Det beror på att Socialdemokraterna är förälskade i sina skattehöjningar. Det är kärnan i den socialdemokratiska politiken. Det spelar ingen roll vilka samhällsproblem vi har, det spelar ingen roll vilket konjunkturläge vi har, det spelar ingen roll vilka offentliga finanser vi har - det ska alltid höjas skatter. Det är kärnan i den socialdemokratiska politiken.