Carl B Hamilton (L):
Jag har ett antal gånger hört Socialdemokraterna tala om ofinansierade skattesänkningar och att det är bland det mest motbjudande som finns. Om man säger nej till alla skattesänkningar i alla situationer är det klart att man då antingen måste höja andra skatter eller sänka utgifterna.
Men om det nu är så, som det sades tidigare, att det är bekymmersamt för landet med dessa skattesänkningar bjuder logiken att ni socialdemokrater tycker att det är bättre med högre skatter. Om vi inte har dessa skattesänkningar ska vi ha högre skatter. Ni socialdemokrater ska ha högre skatter än i dag, det vill säga att ni vill stå för en mer åtstramande politik som skulle minska efterfrågan i landet och öka arbetslösheten.
Implikationen, innebörden, konsekvensen av den politik som ni här står och förordar är att landet får en lägre total efterfrågan och högre arbetslöshet. Det om något ökar klyftorna i Sverige. Den politik som ni talar om som skattepolitik är en arbetslöshetsskapande skattepolitik. Sedan har Socialdemokraterna också en annan del av sin politik på det ekonomiska området, nämligen utgiftspolitiken. Där kan man verkligen tala om ofinansiering.
Det är ofinansierade utgiftsökningar. Jag ska bara ta upp det som Thomas Östros har sagt den senaste tiden. Det är ökade transfereringar till a-kassan, sänkta a-kasseavgifter, ökade bidrag till barnfamiljer, pensionärer, studenter, kommunerna ska få väsentligt mer jämfört med vad regeringen föreslår, mer bidrag till småföretag och till trygghetssystemen, sjukförsäkringen, barngrupperna i förskolan, äldreomsorgen och mer statligt riskkapital.
Socialdemokraterna vill också öka utgifterna mer än regeringen, bredda utbildningen, mer till högskolan och yrkesutbildningen, sommarundervisning, fler gröna jobb, stark upprustning av miljonprogramsområdena, skolorna, äldrevården, yngreområdet, hyresbostäder, infrastruktur, ROT-avdrag, mer till klimatomställningen, mer till välfärden och 90 000 sommarjobb. Detta är ofinansierade utgiftsökningar. Det innebär att ni måste höja skatterna kraftigt om ni ska åstadkomma detta. Vad skulle det leda till?
En väsentligt högre arbetslöshet, såvitt jag förstår. Eller har ni hittat på någon ny ekonomisk teori? I så fall är det väldigt bra om ni presenterar den här. Det talas om klyftorna som har ökat. Det är skillnaden mellan regeringen och oppositionen. Oppositionen sysslar bara med klyftor, aldrig med tillväxt. Vi står för en politik med mindre bidrag och mer tillväxt, vilket åstadkoms genom att fler människor är i arbete.
Det är bara genom fler arbetstimmar och en större andel av befolkningen i arbete som vi kan få välfärden säkrad för dem i landet som är antingen för unga eller för gamla för att arbeta. Om ni nu tycker att det helt centrala målet är att klyftorna ska minska i landet kan jag tala om för er att börsen föll med 47 procent förra året. Huspriserna har gått ned. Vi har aldrig haft en sådan sammanpressning av förmögenhetsfördelningen i Sverige som under det senaste året.
Det ska väl ni glädja er åt? Det är ju en politik som ni gillar! Men det leder till lägre pensioner, därför att pensionerna är beroende av bland annat utvecklingen på börsen. Denna kraftiga nedgång i förmögenhetsvärdena bör väl glädja Pärssinen. Men andra människor, som är beroende av avkastning, har anledning att vara betydligt mer bekymrade.
Situationen för pensionärerna utmålas som en stor orättvisa. Men ärligt talat, ni måste väl också inse att detta att vi har tillväxt i Sverige, att många arbetar, att många betalar skatt och att företagen betalar skatt ändå är grunden för välfärdssystemen! Det finns ingen annan väg att gå om människor ska ha höga pensioner, en god äldreomsorg och en god sjukvård även när de blir äldre.
Det måste bygga på en god ekonomisk tillväxt och många i arbete.