KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anders Ygeman (S):
har frågat näringsminister Ibrahim Baylan vad ministern gör för utvecklingen av svensk exportindustri och dess möjlighet att klara konkurrensen och utvecklas utifrån svensk energiproduktion. Interpellationen har överlämnats till mig. Inledningsvis kan jag konstatera att Sverige har en mycket bra utgångspunkt, också för en ökad elektrifiering av industrin och transportsektorn framöver. Vi har hög leveranssäkerhet, och ingen elförbrukare har heller behövt kopplas bort på grund av effektbrist. Vi har historiskt stora elöverskott.
Sveriges medelstora och stora företag har de lägsta slutkundspriserna inom hela Europeiska unionen. Vi har en elproduktion med mycket låga koldioxidutsläpp i jämförelse med andra länder, och de sjunker. Bara en handfull länder i världen har en elförsörjning med lika låga utsläpp. Den samlade miljörörelsen i världen ger Sverige betyg som det land i världen som har den bästa klimatpolitiken. Vidare kan jag konstatera att förutsättningarna för utbyggnaden av ny förnybar elproduktion har förändrats mycket under de senaste åren.
Den 19 maj 2019 passerades målnivån för 2020 inom det gemensamma elcertifikatssystemet med Norge, och vi är redan nu mycket nära målnivån för 2030. Det innebär att våra högt ställda förväntningar kommer att infrias med råge och att större produktionsanläggningar av förnybar el nu är lönsamma helt utan stöd, och det är väldigt bra för framtiden. Jag är dock ödmjuk inför den uppgift som vi har framför oss. Under de närmaste åren kommer omfattande insatser att krävas.
Regeringen arbetar därför brett med en rad pågående processer för att Sverige ska kunna nå målet om att bli ett fossilfritt föregångsland. Detta bidrar också till att stärka konkurrenskraften för svensk industri som kan sälja och exportera produkter med låg klimatpåverkan. Arbetet med regeringens elektrifieringsstrategi har nyligen inletts. Där har bland annat myndigheter, regioner och industri en central roll att samverka för att identifiera de behov och lösningar som en ökad elanvändning kan föra med sig.
Ett ytterligare exempel är Fossilfritt Sverige där flera industribranscher tagit fram färdplaner för att visa hur de kan stärka sin konkurrenskraft genom att bli fossilfria eller klimatneutrala. Avslutningsvis: Elproduktion och elöverföring är grundläggande pusselbitar för att vårt samhälle ska fungera och skapa tillväxt. Det är därför angeläget att vi har effektiva processer för att bygga nytt och utveckla befintliga anläggningar.
Anders Ygeman (S):
Lars Hjälmereds frågor har jag besvarat i de fyra tidigare interpellationsdebatterna. Jag tänker inte ta upp kammarens tid med att besvara dem igen. När det gäller Ann-Charlotte Hammar Johnssons fråga är det enkla svaret på din fråga ja, det kan vi klara av. Vi kommer att ha lika god tillgång till el även i fortsättningen.
Det är därför vi har en elektrifieringsstrategi. Nu har ni från Moderaternas sida läst upp dessa citat. Jag vet inte om det är tre, fyra, fem, sex eller sju gånger. Jag är glad att vi har fått ett skifte på talmanspositionen så att talmannen slipper höra dem igen. Jag kan ändå ställa en fråga till Ann-Charlotte Hammar Johnsson, som läser upp citaten. Man säger att de stora nationella elöverskotten inte är viktiga för just vår industri.
För vår industri är det viktigare att vi inte har fluktuerande priser. För de flesta konsumenter i Sverige är låga elpriser en fröjd. Hybrit är beroende av de fluktuerande låga elpriserna. Deras affärsidé är att när elpriset är lågt ska de göra vätgas av det stora elöverskottet vi har i Sverige.
Ni läser upp ett antal företag som tycker att det stora problemet i Sverige är fluktuationerna i elpriset. Jag vill ställa en rak fråga tillbaka till Ann-Charlotte Hammar Johnsson: Tycker Ann-Charlotte Hammar Johnsson att det är ett problem att vi har fluktuationer i elpriset och att vi har de lägsta elpriserna någonsin? Om det är ett problem, som du ger uttryck för genom att läsa upp dessa citat, vilka åtgärder kommer Moderaterna att vidta för att få höga stabila elpriser i stället?
Anders Ygeman (S):
På Ann-Charlotte Hammar Johnssons fråga är svaret ja. Skånska företag ska kunna utvecklas, kunna öka sitt effektbehov, kunna importera arbetstillfällen och kunna exportera varor. Det är bra för Sverige, och det är bra för Skåne. Sedan måste vi nyansera och gå till botten med vad en marknad är och vad en elmarknad är.
Sverige köper och säljer el årets samtliga dagar och dygnets samtliga timmar. Det beror inte på om vi har underskott eller överskott, utan det beror helt enkelt på att på en marknad rör sig varor och tjänster utifrån pris. När vi får mer betalt för elen kommer vi att exportera den.
Sverige är också transitmarknad för en rad länder; vi exporterar och importerar el genom Sverige. Det betyder att även den kallaste timmen och den kallaste dagen exporterar Sverige el. Sverige har de senaste tio åren varit nettoexportör av el.
Det betyder att vi har exporterat mer el än vi har importerat. De senaste två åren har vi slagit rekord. Vi har nettoexporterat mer el än någonsin. Sverige bidrar mer än de allra flesta länder i Europa till att även andra länder i Europa ska kunna dra nytta av svensk koldioxidfri och förnybar el.
Det är någonting vi ska vara glada för och stolta över, och det här har alltså ökat de senaste åren - inte minskat. Över tid kommer dessutom länderna i vår omvärld att minska sitt koldioxidinnehåll i sin elproduktion, vilket gör att det är än viktigare att ha en väl fungerande energimarknad. Genom att ha en energimarknad länderna emellan blir det billigare för alla länder som ingår i den marknaden.
Annars skulle varje land självt behöva täcka hela sitt energibehov, och vi skulle ha en enorm överkapacitet på el. Det är därför vi har länkat ihop ländernas energimarknader, och såvitt jag förstår är det här en utveckling som har understötts och bejakats av Moderaterna. Gläds åt att vi har en fungerande energimarknad och att vi både köper och säljer el!
Det är bra för Sverige, och det är bra för länderna i vår omvärld. Den situation vi har i Sverige är lite annorlunda än den som har varit huvudbeskrivningen i den här debatten.
Ett antal företag väljer att lägga sin produktion i Sverige på grund av att vi har EU:s lägsta elpriser och stabila elleveranser. Titta på rankningen och jämför! Sveriges elnät rankas som bäst i världen av IEA, den internationella energiorganisationen. Vi har högre eller lika hög leveranssäkerhet som länderna i vår omvärld.
Vi har lägre elpriser än alla länder i vår omvärld. Det är därför vi får norra Europas största batterifabrik i Sverige. Det är därför Hybrit utvecklas i Sverige etcetera etcetera. Rätt väg att slå fast när det gäller det här är inte att peka ut ett energislag eller ett annat energislag. Rätt sätt att gå vidare är att säga: Vi ska ha fortsatta överskott på el. Vi ska exportera el till andra länder.
Vi ska importera arbetstillfällen och industri till Sverige. Det borde vi kunna vara överens om. Det borde vi kunna utveckla tillsammans för Sveriges bästa.
Anders Ygeman (S):
Nej, regeringen vurmar inte för något speciellt energislag - i motsats till vissa debattörer i den här kammaren. Vi har tillsammans med Moderaterna avskaffat de gröna certifikaten för vindkraften. Vindkraften får nu bära sig själv och stå på egna ben. Vi har tillsammans med Moderaterna i energiöverenskommelsen sett till att kärnkraften har de bästa ekonomiska förutsättningarna sedan kärnkraften togs i drift i det här landet.
Vi har tillsammans med Moderaterna kommit överens om att avskaffa anslutningsavgiften för havsbaserad vindkraft för att se till att den får mer jämställda konkurrensförhållanden och bidrar till att mata in el i södra Sverige. Jag välkomnar alla dessa åtgärder. Jag tycker att det är synd att Moderaterna har valt att lämna den energiöverenskommelse som vi slöt tillsammans med Moderaterna och andra partier.
Jag hoppas att Moderaterna över tid kommer att tänka om och återvända till att bli det konstruktiva statsbärande parti som jag känner dem som så att vi gemensamt kan hitta positiva lösningar för Sveriges bästa. Till dess får vi mötas i kammaren för att ha dessa spännande och utvecklande interpellationsdebatter.
Anders Ygeman (S):
har frågat mig om jag delar bedömningen att Sverige måste öka elanvändningen för att klara klimatomställningen och på vilket sätt jag avser att verka för att Sveriges energipolitik anpassas och utformas utifrån det framtida elbehovet. Lars Hjälmered har vidare frågat mig hur jag avser att verka för ett kostnadseffektivt elsystem som värnar om all typ av fossilfri elproduktion. Jag vill inleda med att säga att Sverige ska bli ett av världens första fossilfria välfärdsländer.
Jag är medveten om betydelsen av vår klimatsmarta elproduktion som en central byggsten för klimatomställningen. Vi bör fortsätta att effektivisera vår elanvändning, men en ökad elektrifiering innebär att en ökad elanvändning kommer att behövas för omställningen till nettonollutsläpp i såväl transportsektorn som industrin. Det raka svaret på Lars Hjälmereds fråga är alltså ja. Därför är det positivt att Sverige har en bra utgångspunkt med historiskt stora elöverskott och därmed stor nettoexport av el.
Sverige ska även fortsättningsvis ha ett robust elsystem med hög leveranssäkerhet, låg miljöpåverkan, effektivt nyttjande och el till konkurrenskraftiga priser. Sverige har ett mål om 50 procent effektivare energianvändning till 2030 jämfört med 2005. Detta är ett viktigt mål också för att underlätta den ökade elektrifieringen. Regeringen arbetar aktivt med olika åtgärder för att möjliggöra elektrifieringen när det gäller frågor som laddinfrastruktur, nätkapacitet och elmarknad.
Arbete har även påbörjats med en nationell elektrifieringsstrategi som ska ta ett helhetsgrepp om förutsättningarna i energisektorn för att bidra till klimatmålen 2030, 2040 och 2045. Strategin ska bidra till en snabb, smart och samhällsekonomiskt effektiv elektrifiering. Avslutningsvis kan jag konstatera att de riksdagsbundna målen för energipolitiken baserade på energiöverenskommelsen från 2016, som Lars Hjälmereds parti valt att lämna, fortfarande gäller.
Det övergripande målet för energipolitiken syftar till att förena försörjningstrygghet, konkurrenskraft och ekologisk hållbarhet. Genom den inriktning på energipolitiken som riksdagen godkänt säkerställs att regeringen både på kort och på lång sikt kan arbeta för en säker elförsörjning till konkurrenskraftiga priser.
Anders Ygeman (S):
Vi började den här underbara kvällen i kammaren med betydande åsiktsskillnader. Jag ser ändå framför mig att vi kan avsluta den i lite mer av enighet. Jag ska börja med att hålla med Lars Hjälmered och Ann-Charlotte Hammar Johnsson: Detta är inte bara en möjlig samhällsutveckling; det är en önskad samhällsutveckling.
Genom att öka elanvändningen kan vi trycka bort fossil produktion, skapa nya arbetstillfällen och få nya innovationer i Sverige. Varken jag, Lars Hjälmered eller Ann-Charlotte Hammar Johnsson - eller Lotta Olsson för den delen - vet hur stort energibehovet kommer att bli i framtiden. Vi vet att den som försöker sig på sådana förutsägelser ofta har fel.
Men vi måste ta höjd för en rejält ökad elanvändning. Grunden för det är naturligtvis de mål som riksdagen har slagit fast för energipolitiken och som Moderaterna har varit med om att ta fram. Jag ber om ursäkt om jag kanske missade en av Lars Hjälmereds frågor. Han sa att det var tre, men jag har bara skrivit ned två frågor.
Jag ber om ursäkt för det och får i så fall återkomma senare i diskussionen. Men grunden för kostnadseffektiviteten, Lars Hjälmered, är marknad - att olika energislag får konkurrera med varandra och att vi så långt som möjligt också låter olika lösningar konkurrera med varandra. Det kan vara systemtjänster, olika tekniker eller andra saker.
På så sätt kommer vi att kunna ge konsumenten, oavsett om det är en privatperson eller ett företag, de lägsta elpriserna och de lägsta elnätspriserna. Jag konstaterar att vi är överens om att det kommer att bli rejäla ökningar av elanvändningen.
Om vi är överens om huvuddragen i det som borde vara svensk energipolitiks väg framåt, borde vi då inte för Sveriges bästa också kunna samtala och komma överens om det? Jag beklagar att Moderaterna lämnade energiöverenskommelsen, inte så mycket för politiken i de enskilda små sakfrågorna. Vi kommer att kunna skapa en majoritet i Sveriges riksdag för en konstruktiv väg framåt.
Men samarbete mellan politiska partier som har olika uppfattningar ger långsiktighet och stabilitet. Och är det någonting som svensk industri och svenskt näringsliv behöver med en osäker omvärld är det att en så hög grad av stabilitet, trygghet och långsiktighet som möjligt. Därför vädjar jag till Moderaterna: Släpp lite av den egna prestigen!
Var med och samtala med andra partier och kom tillbaka till den energiöverenskommelse som faktiskt ledde fram till investeringar på 80-90 miljarder kronor i svensk kostnadseffektiv energiproduktion, och som gjorde det möjligt för den som vill och önskar att bygga eller investera i nya kärnkraftverk.
Lars Hjälmered sa ju själv när energiöverenskommelsen slöts att den var garanten för att rädda kvar kärnkraften i Sverige. Nu verkar Lars Hjälmered ha en annan syn på energiöverenskommelsen, och det respekterar jag. Men jag vill ändå säga att även om vi har olika uppfattningar i en del sakfrågor vore det en styrka för Sverige om vi kunde enas om vägen framåt.
Anders Ygeman (S):
Jag delar Lars Hjälmereds uppfattning. Vi måste bevaka att den överenskommelse vi har slutit tillsammans om vattenkraftens förutsättningar också får det utfall vi har siktat på och vill ha. Jag önskar att vi kunde göra denna uppföljning i högre grad tillsammans. Att kostnadseffektivitet ska vara ett övergripande mål är vi också överens om.
Jag tror dock att man ska bedöma kostnadseffektiviteten utifrån fler undersökningar än bara Svenskt Näringslivs. Jag tror att vi kommer att få se ett breddat underlag i denna fråga. Det gäller givetvis även kraftvärme, kärnkraft och havsbaserad vindkraft.
Jag tror faktiskt att vi och Moderaterna i grunden är överens om att varje energislag så långt som möjligt ska bära sin egna kostnader och ta sin del av ansvaret för systemkostnaderna.
På detta sätt kommer investeringarna i energiproduktion i Sverige att hamna på de energislag som har de bästa förutsättningarna att skapa kostnadseffektivitet, både i det enskilda energislaget och i energisystemet som helhet.
Även om jag tillerkänner Moderaterna inflytande i kraft av riksdagsparti och oppositionsparti är det ändå ett mindre inflytande än vad man hade i energiöverenskommelsen. Genom att lämna överenskommelsen har Moderaterna, och Kristdemokraterna, de facto minskat sitt inflytande över Sveriges framtida utveckling och ökat osäkerheten. Det beklagar jag.
Anders Ygeman (S):
Mattias Bäckström Johansson har frågat mig om jag och regeringen avser att verka för att ändra lagstiftningen för att underlätta för etablering av ny kärnkraft. Vad gäller lagstiftningen för etablering av nya reaktorer regleras detta i miljöbalken i enlighet med den proposition alliansregeringen lade fram 2010. Syftet med lagändringen var att möjliggöra ett kontrollerat generationsskifte av dagens reaktorer. Lagstiftningen gjorde det möjligt att ersätta en stängd reaktor på samma plats.
Lagstiftningen slår också fast att nya reaktorer inte kommer att subventioneras. Dessa principer bekräftades senare i den partiövergripande energiuppgörelse som slöts 2016 och bland annat resulterade i att riksdagen antog ett mål om 100 procent förnybar elproduktion till år 2040, men som också slår fast att detta är ett mål och inte ett stoppdatum som förbjuder kärnkraft. Jag konstaterar alltså att det sedan 2010 inte finns några legala hinder för en kraftproducent som önskar ersätta en äldre och uttjänt reaktor med en ny.
Anders Ygeman (S):
Jag ska väl ändå påpeka att den tillståndslagstiftning som eventuellt finns för reaktorer sorterar under miljöministern. Vill ledamoten fråga om detaljer i de delarna får han återkomma till miljöministern. Det finns några enstaka SMR-reaktorer i världen.
Skulle någon vilja uppföra en sådan reaktor i Sverige är det fullt möjligt med dagens gällande regelverk. Jag har inte uppfattat något sådant intresse. Jag har heller inte uppfattat något seriöst intresse, om man ser och hör vad ägaren säger, för att köpa de nedlagda reaktorerna i Sverige.
Jag konstaterar också att det som Mattias Bäckström Johansson kallar för en ökning av kärnkraften i världen sker i de reglerade, subventionerade delarna av världen. I de fria marknadsekonomierna för kärnkraften en ganska tynande tillvaro.
Och det beror inte på att de fria länderna har en negativ syn på kärnkraft, tvärtom. Vi har antagligen de bästa ekonomiska förutsättningarna sedan kärnkraften startades i Sverige att driva kärnkraftverk i Sverige. Men kärnkraftens kostnadskurva har varit starkt stigande, medan alternativens kostnadskurva har varit starkt sjunkande. Det är huvudskälet till att det inte investeras i kärnkraft.
I Storbritannien tvingas man subventionera priset på kärnkraft till 93 öre per kilowatt. Annars har vi en del kärnkraft i Frankrike. Finland är väl tolv år försenade nu med sin reaktor. Sedan är det Slovakien, det är Ukraina, det är Vitryssland, det är Kina och det är Indien.
Det är inte länder som vi i övriga sammanhang ser som föredömen i energi- och klimatpolitiken. Men återigen till huvudfrågan som Mattias Bäckström Johansson ställer: Ska det vara möjligt att uppföra ny kärnkraft i Sverige? Ja. Det har det varit sedan 2010. Finns det ett stort intresse från marknadens aktörer, internationella eller svenska, att göra det i Sverige? Nej. Beror det på att regeringen har hindrat forskning?
Nej. Beror det på att regeringen har motarbetat detta? Nej. Det beror på kärnkraftens kostnadsutveckling. Skulle den ändras, skulle vi få ett genomslag för SMR-reaktorer, skulle fjärde generationens kärnkraftsteknik få ett genomslag trots att den hållit på i 20-30 år utan att få det, tror jag att den här bilden kommer att ändras.
Fram till dess tror jag dock att det kommer att vara svårt för ny kärnkraft att klara sig ekonomiskt på en fri marknad. Men det står den som tycker motsatsen och som så önskar fritt att investera.
Anders Ygeman (S):
På den sista frågan som Mattias Bäckström Johansson ställer är svaret såklart ja. Det är därför som det har investerats 60 eller 80 miljarder kronor i ny energi sedan energiöverenskommelsen slöts. De har bara inte investerats i kärnkraft. Skälet till det är inte regulatoriska hinder, som Mattias Bäckström Johansson försöker göra gällande, utan det är kärnkraftens kostnadsutveckling. Sedan får nog Mattias Bäckström Johansson konsultera protokollet. Jag sa inte att det står var och en fritt att bygga ny kärnkraft.
En sådan utveckling tror jag inte ens att Mattias Bäckström Johansson skulle önska. Jag sa att det står var och en fritt att investera i ny kärnkraft. Det är en helt annan sak. Det stämmer att man inte får bygga en ny reaktor i sitt radhus eller i Mjölby, utan vi har väl avgränsade platser. Men det är inget regulatoriskt hinder, utan tvärtom underlättar det för ny kärnkraft att komma på plats, för där finns alla tillstånd, och reglerna tillämpas.
Om du skulle ta dig an projektet att bygga en reaktor på en helt ny plats är det en mycket stor utmaning med allt som skulle kunna krävas när det gäller säkerhet och tillståndsarbete för det.
Trots att vi har färdiga platser och trots att vi har flera aktörer i Sverige som driver kärnkraft har ingen, såvitt jag vet, yppat något om ett intresse av att investera i nya reaktorer i Sverige. Och det är inte unikt för Sverige, Mattias Bäckström Johansson, utan den utvecklingen ser vi även i vår omvärld.
Nyligen drog sig en av Japans större energiägare ur ett kärnkraftsprojekt i Storbritannien. Trots enorma subventioner från den brittiska staten klarade man inte att räkna hem kärnkraftsprojektet i Storbritannien. Motsvarande utveckling ser vi i andra länder. Undantaget är främst mycket kontrollerade ekonomier som Kina, Vitryssland och Slovakien.
Avslutningsvis vill jag säga, eftersom jag faktiskt har en agnostisk, tänkte jag säga, men icke-religiös är nog bättre, syn på kärnkraft, att jag välkomnar utvecklingen i världen. Jag välkomnar att Sverige forskar på kärnkraft.
Dock är jag inte riktigt lika imponerad som Mattias Bäckström Johansson av den utveckling som har skett de senaste 10 eller 20 åren. Jag tror att det kommer att bli tufft för den fjärde generationens kärnkraft. Till och med det mest kärnkraftspositiva landet i den fria världen, Frankrike, har börjat tveka gällande den fjärde generationens kärnkraft framöver.
Vi har gott om tid på oss att fundera på SMR-reaktorerna om de skulle ha den positiva utveckling som Mattias Bäckström Johansson hoppas på och slår igenom om tio år. I så fall kanske vi kan börja med att bygga en reaktor för att se om det går att få ekonomi och kraft i det i en marknadsekonomi.
Anders Ygeman (S):
Jag blir inte riktigt klar över Mattias Bäckström Johanssons syn på Vattenfall. Å ena sidan påstår han att de är kärnkraftskritiska och lägger en våt filt över kärnkraftsutvecklingen, å andra sidan ser han dem som ett föredöme för att de forskar fram nya sorters reaktorer med olika samarbetspartner. Jag tror att man måste bestämma sig där. Min bild är att Vattenfall har ett stort mått av frihet, att de agerar på marknadsmässig grund på de marknader där de är verksamma och att det ska fortsätta vara så.
Det är inte alls unikt för kärnkraften att man har olika platser utpekade för sig. Precis så ser det ut på vindkraftsområdet. Vi har vindkraftsplaner som pekar ut de bästa vindkraftslägena i landet, och stora områden i Sverige är stängda för vindkraft. Jag tror att vi har tio olika riksintressen som förhindrar vindkraft på en väldigt stor del av Sveriges yta. Så ser det naturligtvis ut också för vattenkraften.
Det är många älvar som är stängda för vattenkraft, och det finns ett antal viktiga miljöbegränsningar för vattenkraften också. Det kan man väl kalla för regulatoriska hinder, men så ser det ut när man ska få olika intressen att samsas i både energipolitiken och miljöpolitiken. Jag konstaterar avslutningsvis att det inte finns ett intresse från marknaden som har blockerats av regulatoriska hinder.
Det är fritt fram att investera i kärnkraft i Sverige, det går att bygga kärnkraft i Sverige och det går att ersätta befintliga reaktorer med ny kärnkraft i Sverige. Det senare tror jag är mest intressant för marknaden. De två tidigare tror jag är minst intressanta för marknaden, men det kan komma att ändras och det öppna regelverket finns där på plats.