Ibrahim Baylan (S):
Låt mig börja med de nyheter som nådde oss i går och som dominerar rubrikerna nu på morgonen, nämligen det bestialiska mordet på en av våra kollegor i Storbritannien. I ett fritt och demokratiskt samhälle drabbas återigen dem som är demokratins arbetare. Detta tål att uppmärksammas också i riksdagen en dag som denna.
Våra tankar går till hennes familj och hennes nära och kära. Herr talman! Vi lever tack och lov i fria och demokratiska samhällen, men det saknas inte utmaningar. Tvärtom har vi ständigt att jobba med att stärka demokratin, tryggheten, jämlikheten och friheten i våra samhällen.
Jag har precis som Roger Haddad läst en hel del de senaste åren om de utmaningar som finns i delar av vårt land. Jag säger "vårt land", för här får det inte finnas vi och de.
Sverige är vi, och varje gång människors rättigheter kränks någonstans i vårt samhälle är det en angelägenhet för oss alla. Stenkastningen och annat som Roger Haddad beskriver, som hindrar räddningspersonal, brandmän, ambulanspersonal och polis från att komma in i delar av vårt land får aldrig accepteras.
Det handlar inte bara om tryggheten för dem som är anställda för vår service, vår trygghet och vår frihet utan också om de många människor som behöver denna service. När en ambulans åker ut är det på grund av att någon är akut sjuk. När brandkåren åker ut är det för att det behövs räddningstjänst av olika slag - brand eller något annat.
När polisen åker ut är det för att man förmodar att det antingen planeras eller pågår ett brott mot människor. Herr talman! Förlåt mitt ordval, men varje gång jag ser detta blir jag förbannad. Det skulle kunna vara min mor, min vän eller någon annan som står mig nära som hamnar i ett utsatt läge och inte får den hjälp de behöver. Vad är då vårt svar på detta?
På kort sikt måste det handla om att polisen ska vara närvarande - inte bara åka in utan vara närvarande i många av dessa områden redan från början. Det jobbar regeringen och polisen med. Det handlar om att se över straffen, så att det blir väldigt tydligt att detta inte är något vi accepterar.
Vi har visserligen en lagstiftning som säger detta redan i dag, men på Justitiedepartementet tittar man nu på om det behöver göras något ytterligare på straffområdet. Det handlar också om att få tag i dem som begår dessa brott, så att man kan lagföra dem. Men det räcker inte med detta.
Även om det jag nu nämnt är viktigt och ett tydligt svar räcker det inte. Jag är själv uppvuxen i ett av dessa områden. Jag vet vad det innebär när arbetslösheten är hög. Jag har ibland tänkt på hur mitt liv kunde ha sett ut om inte mina båda föräldrar hade fått jobb ganska snabbt efter att vi kommit till Sverige. Det hade nog sett helt annorlunda ut.
Jag är helt säker på att jag då inte hade stått här i den här debatten i dag. För det första: Det viktigaste vi kan göra och det regeringen har jobbat med från första dagen är att bekämpa arbetslösheten och se till att människor får en ordnad situation, en självkänsla och kan ta ansvar för både sig själva och sina barn, för i grund och botten finns det föräldrar. För det andra måste vi vända skolresultaten.
När ungdomar kastar sten är det ofta ett uttryck för ett misslyckande som har pågått under väldigt lång tid. Det har kanske grundlagts redan i grundskolan och har sedan fortsatt i en bristfällig och ofullständig utbildning. Vi måste därför också vända skolresultaten.
Jag är glad för att min kollega på Utbildningsdepartementet, Gustav Fridolin, har inlett ett sådant arbete, med riktat stöd till de skolor som behöver det mest. För det tredje behöver vi också stärka de civila organisationer som vi vet gör stora insatser.
I grund och botten handlar det om att ta ett gemensamt ansvar, och därför kommer regeringen också att fortsätta stärka dessa organisationer som jobbar specifikt i områden där det finns väldigt tuffa förutsättningar. För det fjärde: Bostadsbristen och trångboddheten måste vi råda bot på, och närmiljön och samhällsservicen måste stärkas.
När man känner sig övergiven och som att ingen bryr sig om en är det lättare att också dras med i sammanhang där man säger: Jag skiter i reglerna och bryr mig inte om vad de andra tycker! Det är viktigt med kortsiktiga insatser på polis, straff och beivrande av brott, men det är också viktigt att vi tar oss an dessa viktiga långsiktiga åtgärder. I mitt andra inlägg kommer jag att återkomma mer detaljerat just till dessa.