KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jennie Nilsson (S):
Jag tackar Camilla Brodin för frågan. Jag noterar att frågan inte handlar om det som vi debatterar i dag, nämligen utgiftsområde 24, näringsliv. Men jag ska självklart ändå svara. Jag tror att Camilla Brodin möjligen inte lyssnade på mitt anförande. Det är inte justeringarna på marginalen som är problemet, inte i sak. De går att hantera.
Precis som Camilla Brodin själv säger är förändringen på det här utgiftsområdet mindre än 1 procent. Vad man kan fundera över då är varför det var så angeläget att bryta gängse praxis och principer, som har tjänat Sverige väl under lång tid, för att få till just de här förändringarna med motivet att Sverige måste ha en kursändring. Det är svårt att inte se att de här förslagen är lite mer eller lite mindre av någonting som redan ligger på riksdagens bord.
Dessutom accepterar man mer än 98 procent av budgeten som ett behov av en akut kursändring. Det man gör är att man spelar med de demokratiska processerna. Man försätter sig också i en situation där det kommer att vara svårt eller möjligen omöjligt att styra i minoritetsregeringar.
Och som det parlamentariska läget och opinionsmätningarna ser ut just nu finns det mycket som talar för att vi kommer att ha många sådana regeringar eller många liknande parlamentariska resultat som det vi har just nu. Då måste alla partier, oavsett om man sitter i regeringsställning eller om man är i opposition, vara beredda att ta sitt ansvar för situationen. Det gör inte Kristdemokraterna, det gör inte Moderaterna och inte Sverigedemokraterna.
De är så lockade av att de kan ställa till oreda och stöka med principerna. Jag tycker att det är en djupt farlig väg, och det är det som förtjänar den stora kritiken i det här sammanhanget.
Jennie Nilsson (S):
Det som är så farligt är att man inte säkerställer att Sverige kan styras. Man omkullkastar tidigare principer utan att ha överenskommelser om nya principer. Det är ansvarslöst, omoget och farligt. I sak när man tittar på de delarna som läggs fram i den förändring som görs går de att hantera. Det är lite mer eller lite mindre av sådant som regeringen redan gör.
Camilla Brodin säger: Ett förslag som har fått riksdagens gillande. Det är heller inte sagt. Även om vi har vana vid att hantera att vi har minoritetsregeringar som söker majoritetsförhållande i riksdagen har man i den här hanteringen en minoritet i kammaren som har tryckt igenom sina förslag eftersom andra partier har försökt att hålla sig till praxis. Det är djupt odemokratiskt.
Jag tycker att Kristdemokraterna behöver rannsaka sig och sitt agerande i de här frågorna. Det är inte värdigt ett parti som ert.
Jennie Nilsson (S):
Tack, Ann-Charlotte Hammar Johnsson, för frågan! Det är en både rimlig och bra fråga, skulle jag vilja säga. Det gäller Tillväxtverket och alla myndigheter. Vi måste ständigt jobba med att säkerställa att de har de förutsättningar och resurser som krävs för att de ska kunna fullgöra sina uppdrag.
När det gäller just Tillväxtverket och den tid vi lever i måste man dock ta med i beaktande att Tillväxtverket är den myndighet som har fått härbärgera merparten av alla de förslag - och de är många - som regeringen och riksdagen via 17 eller 18 tilläggsbudgetar, tror jag de är, har sjösatt för att rädda företag och jobb i krisen.
Vi har försökt att agera snabbt med de förslagen. Man har givetvis försökt att utforma dem så att de ska träffa rätt och så att de ska kunna betalas ut rätt, men det är en utmaning. Det blir en utmaning för varje myndighet som hamnar i en sådan situation.
När man är i en kris är det klart att man alltid skulle kunna önska sig att både samhället och samhällsstrukturerna var dimensionerade för kris. Det är dock inte någonting som vi i normalfallet vill betala för när det inte är en kris.
Tyvärr är det nog så att när man behöver göra väldigt snabba uppskalningar som vi gjorde i samband med pandemin, och som jag tycker att det var rätt att man gjorde i samband med pandemin, kommer det att bli vissa delar som inte fungerar optimalt. Det ska man inte nöja sig med. Det är inget svar till den företagare som hamnar i kläm. För den företagaren måste både myndigheterna och politiken ha just den dialog som Ann-Charlotte Hammar Johnsson efterfrågar.
Det gäller att säkerställa att man gör om, att man gör rätt och att man blir mer träffsäker om det nu är så att vi behöver gå in i den typen av åtgärder vid en ökad smittspridning och eventuellt nya restriktioner igen också i Sverige.
Jennie Nilsson (S):
Tack, Ann-Charlotte Hammar Johnsson, för följdfrågorna! Jag tror att vi i grunden är ganska överens. Vi behöver ständigt se till att jobba med att utveckla myndigheter, myndighetsstyrning och myndigheternas förutsättningar att göra ett gott jobb. Jag tror också att vi är ganska överens om att pandemin har stresstestat samhället och myndigheterna på ett sätt som vi aldrig hade kunnat förutse.
Det är inte bra att saker och ting inte blir bra och rätt med en gång. Min bild är att alla fortfarande jobbar väldigt hårt med att säkerställa att systemen kommer på plats och att de blir så bra utformande som de kan. Det gäller också att man förbereder och tar höjd för eventuella nya vågor. Jag kan också konstatera att i många andra debatter som jag haft med moderater på det här temat hävdar man ofta att de stöd som finns, de finns för att Moderaterna tryckte på och gick före.
Jag delar inte den bilden. Min bild är att vi har haft en stor samsyn om de här frågorna. Jag hoppas att vi fortsatt ska kunna ha det.
Jennie Nilsson (S):
Tack, Alexander Christiansson, för frågan! Återigen tror jag inte att ledamoten lyssnade på mitt anförande om han i det hörde att jag sa att allting bara är fantastiskt. Jag försökte utmåla de samhällsutmaningar som jag ser att vi står inför, och då valde jag de största samhällsutmaningarna. Men jag försökte också peka på att det finns stora möjligheter i detta. Det förutsätter givetvis att man har en aktiv politik.
Jag redovisade också olika åtgärder som vi gör på det området som syftar till att stärka konkurrenskraft och innovationskraft hos företag i Sverige. Sedan säger ledamoten att det ofta låter som att det hade varit förskräckligt om SD:s, KD:s och M:s budget gick igenom. Då måste jag tyvärr upplysa ledamoten om att den gjorde det.
Den har inte majoritet i kammaren, men den gjorde det. Den innebär förändringar på marginalen. Den adresserar ingen av de utmaningar som ledamoten alldeles nyss frågade mig om på något påtagligt sätt. I förra replikskiftet konstaterade vi att förändringarna på det här området motsvarar 1 procent i förändring och omfördelning, och då är det en minskning med 1 procent.
Det läggs inte i första hand, i varje fall inte i tillräcklig omfattning, på att lösa de samhällsutmaningar som ledamoten säger sig vara orolig för. Det här är samhällsutmaningar som jag tror att vi alla är oroliga för, och det är samhällsutmaningar som är skälet till att också den här budgeten är en historiskt stor budget. En normalbudget brukar ligga på mellan 25 och 30 miljarder i reformutrymme.
Innevarande år har vi 100 miljarder, och det som ligger på riksdagens bord nu är 74 miljarder. Vi vill adressera de här samhällsutmaningarna och ta tillfället i akt när vi nu återstartar Sverige att göra det på ett så klokt och effektivt sätt som möjligt.
Jennie Nilsson (S):
Tack, ledamoten, för följdfrågan! Jag kan bara konstatera att brottslighet, oavsett i vilken skepnad den kommer och oavsett vem den drabbar, är ett problem. Samhället måste alltid vara berett att kraftsamla mot brottslighet. Därför har regeringen givit alla brottsbekämpande myndigheter det de äskade i budgetsammanhang.
Nu handlar inte den här debatten primärt om brottslighet, utan detta är en debatt som ska handla om näringsliv. När det gäller näringsliv kan jag konstatera att Sverigedemokraternas budget givetvis inte gick igenom eftersom de valde att skriva ihop sig med andra partier om ett budgetförslag. Men det är märkligt att man hos ett parti som säger sig vara bekymrat för Sverige och Sveriges utveckling kan hitta exempelvis neddragningar på forskning och innovation på upp till 1 miljard.
Forskning och innovation är kanske en av de viktigaste sakerna för att stärka svenska företag, små som stora, i en föränderlig värld.
Jennie Nilsson (S):
Jag tackar Mikael Eskilandersson för hans öppningsanförande i denna debatt. Jag noterar att Mikael Eskilandersson inleder med att han är väldigt nöjd med den budget som har lagts fram och lycklig över att oreserverat kunna yrka bifall till denna produkt.
Det föranleder en lång rad frågor om vad det är han egentligen yrkar bifall till och vilka aktiva åtgärder han hänvisar till eftersom han inte nämner dessa med ett enda ord i det anförande som sedan följer. Men jag tänker i stället fråga om byggandet under 2023. Boverkets och byggbranschens prognoser är att det kommer att tvärstanna.
Under rekordåret 2021 byggdes 71 000 bostäder, och under 2022 påbörjades 60 000 bostäder. Boverket tror att det kommer att sjunka ytterligare till 45 000 bostäder under 2023. Byggföretagen gör en mer pessimistisk bedömning och säger 40 000 bostäder. Samtidigt går vi mot en lågkonjunktur, och branschen spår att arbetslösheten kommer att öka.
Byggföretagen varnar för att antalet sysselsatta kan minska med 22 000 under 2023. Noterbart är att denna siffra är från oktober, alltså innan regeringen aviserade att man kapar kön till investeringsstödet. Att investeringsstödet avvecklas är alltså en dubbelsmäll mot byggsektorn.
Jag vänder mig givetvis mot Mikael Eskilanderssons beskrivning av investeringsstödet, och min fråga är: Vad svarar ledamoten de byggnadsarbetare som nu är varslade och riskerar att bli arbetslösa under nästa år? Vilka åtgärder har ni för att trygga och rädda deras jobb?
Jennie Nilsson (S):
Tack, Mikael Eskilandersson, för svaret, även om jag måste konstatera att ledamoten antagligen medvetet väljer att missförstå vårt förslag. Jag kommer att återkomma i mitt anförande till vad vi gör och vad vi förespråkar. Jag kan konstatera att Mikael Eskilandersson och Sverigedemokraterna i sitt svar här inte alls vill ta ansvar för den situation som råder, utan de hänvisar till yttre omständigheter.
Det är givetvis inte så att någon argumenterar emot att vi har både inflation, krig, ökade räntor och så vidare. Det som kritiken handlar om är att oavsett om man gillar eller ogillar investeringsstödet - jag kan ha respekt för båda - är det ovanligt dålig tajmning att plocka bort det i ett läge där konjunkturen precis vänder, åtminstone om man gör det utan att ha några förslag på andra aktiva åtgärder.
Nu debatterar vi utgiftsområde 18, men budgeten ska ses som en helhet. Genomgående inom samtliga politikområden är att man noterar något, att man skyller ifrån sig och att man inte har någon politik för att mildra effekterna.
Jag kan bara konstatera att om Mikael Eskilandersson inte utvecklar sitt svar i nästa replik blir svaret till de byggnadsarbetare som nu är varslade eller riskerar att varslas och förlora sina jobb att han inte har några svar på frågan hur han ska säkra deras jobb. Detta är beklagligt.
Jennie Nilsson (S):
Jag tackar David Josefsson för anförandet och för intressanta replikskiften. Jag noterar att David Josefsson blandar och ger rätt friskt mellan olika typer av argument. Det är nästan lite svårt att hänga med. Jag tänker ändå kommentera historieskrivningen helt kort.
Givet vad som framförs i debatten bör det väl ändå poängteras att den förra borgerliga regeringen, alltså den moderatledda regeringen, lyckades producera 200 000 bostäder under sina åtta år, medan den förra socialdemokratiska regeringen producerade 450 000 bostäder på lika lång tid.
Detta trots att man två gånger tappade en budget i denna kammare och moderata budgetar tog bort de stöd som fanns och skapade oreda i finanserna. Det bör ändå tas i beaktande i den typen av diskussion.
Det som gjorde att jag begärde replik är att min bild är att Moderaterna brukar vara stolta över att man är ett företagarvänligt parti, och jag vill veta hur det rimmar med att över en natt förändra spelreglerna för en hel bransch.
Jennie Nilsson (S):
Det är lite provocerande att höra en ledamot stå i den här kammaren och vara stolt över att staten bryter ingångna avtal, för det är ju exakt vad som händer just nu. Jag har respekt för att moderater och andra högerpartier inte gillar investeringsstöd och vill göra något annat. Jag har respekt för att den debatten var för ett år sedan och att vi förlorade den debatten. Det har varit känt att stödet skulle avvecklas.
Men sättet man gör det på - man förändrar spelreglerna över en natt och ger helt nya förutsättningar för företag som ibland dessutom redan har börjat bygga - är ju anmärkningsvärt. Det är ohederligt, och det uppfyller inte hygienfaktorer. Jag får massvis med mejl, precis som ledamoten sa att han också får.
Jag tänkte citera ett mejl från i går kväll: "Med stor besvikelse och förtvivlan ser jag nu att civilutskottet föreslås stödja regeringens budgetproposition avseende investeringsstödet i hyresrätter. Det är flera hundra ärenden som står på kö, och jag är en av dem som har sökt stödet före den 31/12 2021. Länsstyrelsen har äskat pengar för mitt projekt, och jag har fått reda på ett preliminärt stödbelopp. Dessutom hör jag till dem som redan dragit igång. Mitt projekt pågår för fullt.
Jag har följt allt till punkt och pricka. Jag har tecknat avtal med Hyresgästföreningen angående hyresersättningen, avtal med kommunen angående uthyrning, byggt mer energieffektivt och så vidare och så vidare. Jag har gjort allt jag kan och får nu detta till svar. Det är ett slag i ansiktet. Hoppas du kan göra någonting." Jag tänkte svara på det här i kväll, och då tänkte jag låta David Josefsson ge mig ett medskick.
Jag tänkte i mitt svar citera det du säger. Vad bör jag svara denna företagare?
Jennie Nilsson (S):
Investeringsstödet har stor betydelse för bostadsbyggandet. 57 000 hyresrätter med rimliga hyror har byggts med detta stöd. Jag kan nu konstatera att regeringen över en natt har förändrat spelreglerna för investeringsstödet. Enligt tidigare beslut här i kammaren skulle alla som uppfyllde kriterierna och hade ansökt före den 31 december 2021 få stöd. I samband med att budgeten presenterades i tisdags står det nu klart att regeringen bryter detta löfte.
Nu gäller i stället att alla som har fått sina ansökningar beviljade senast den 31 december 2022 ska få stöd. Det är en enorm skillnad som sannolikt innebär att ett stort antal planerade och redan upphandlade projekt, som har räknat med att få stöd, nu inte kommer att få stöd. Jag vill därför fråga statsrådet Andreas Carlson hur konsekvensanalysen ser ut.
Hur många planerade och projekterade projekt kommer att drabbas av regeringens beslut, och hur ska urvalet göras? Är det slumpen som ska avgöra vilka som får och vilka som inte får stöd, eller kommer regeringen att presentera kriterier för hur länsstyrelserna ska prioritera?
Cristina Husmark Pehrsso (M):
Tack, Mats Johansson för den frågan. Det är en väldigt viktig fråga. Ledamoten har kanske noterat att såväl utrikesministern som flera andra ministrar har gjort sitt under den korta period som regeringen har suttit för att försöka stärka det nordisk-baltiska samarbetet. Nästa vecka kommer Estlands president till Stockholm. Då kommer både utrikesministern och jag att träffa honom och prata om just den här frågan. Statsministern och utrikesministern har besökt samtliga nordiska och, tror jag, baltiska huvudstäder för att tala om de här frågorna.
Vi har också försökt att intensifiera vårt samarbete inom EU. Det är naturligtvis viktigt när det gäller relationerna till Ryssland och den så kallade nordliga dimensionen som nu regelbundet är uppe till diskussion. Det är också viktigt i diskussionen om andra frågor som till exempel deltagandet i Nordic Battle Group, miljöfrågor, synen på frihandel och annat. Vi gör vad vi kan för att stärka samarbetet med de berörda länderna.
Cristina Husmark Pehrsso (M):
Peter Hultqvist har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta angående försäkringsläkarnas överprövningar och arbetssätt, så att systemet blir begripligt och accepterat hos de försäkrade och allmänheten. Försäkringsläkarens roll har diskuterats under många år. Bland annat har framförts från försäkrade att det är svårt att förstå hur en läkare kan uttala sig om deras sjukdom, symtom och arbetsförmåga utan att ha undersökt dem eller ens talat med dem.
Hos Försäkringskassan finns försäkringsläkare som ska biträda Försäkringskassan i frågor som kräver medicinsk sakkunskap och som ska verka för ett gott samarbete mellan kassan och till exempel behandlande läkare. Försäkringsläkaren är en av Försäkringskassan anställd tjänsteman och omfattas således av de regler som gäller för sådana.
Däremot står försäkringsläkaren i sin egenskap av försäkringsläkare inte under Socialstyrelsens tillsyn. Hos Försäkringskassan har försäkringsläkaren således en rådgivande funktion i medicinska frågor. Försäkringsläkaren tar inte ställning i frågor om rätten till ersättning. Sådana beslut fattas av kassans handläggande tjänstemän.
I det uppdrag som Försäkringskassan och Socialstyrelsen har haft om att utforma en mer kvalitetssäkrad, enhetlig och rättssäker sjukskrivningsprocess ingick bland annat att se över försäkringsläkarnas roll i syfte att öka kvaliteten i sjukskrivningsprocessen. Försäkringskassan har i december 2006 redovisat åtgärder som ska förtydliga uppdraget som försäkringsläkare.
Bland de olika åtgärder som redovisas ingår att strukturerade former ska utvecklas för kunskaps- och erfarenhetsutbyte mellan försäkringsläkare och handläggare, mellan försäkringsläkare och behandlande läkare samt mellan försäkringsläkarna. Jag hoppas och utgår från att detta arbete också ska innebära att allmänhetens förståelse för försäkringsläkarsystemet ökar.
Jag kan även informera Peter Hultqvist om att regeringen i april 2007 har beslutat om kommittédirektiv om patientsäkerhet, tillsyn med mera. Utredaren ska bland annat föreslå ändringar i regelverket för att stärka patientsäkerheten och också göra en jämförelse med hur dessa frågor hanteras i andra länder.
Vidare har utredaren i uppdrag att utreda om bland annat försäkringsläkarna och försäkringstandläkarna vid Försäkringskassan ska stå under statlig tillsyn. Uppdraget ska redovisas senast den 31 december 2008.
Lars Hjälmered (M):
Jag tar utgångspunkt i den omstrukturering som det här handlar om i flygbranschen. Det är naturligtvis ett svårt beslut som kom på Volvo Aero i Bromma. Det hade kunnat komma på andra arbetsplatser. Jag hoppas att Volvo som vid andra nedläggningar har tagit sitt ansvar gör det även vid det här tillfället. Jag vill också ta utgångspunkt i Anders Ygemans interpellation som ställer relevanta frågor.
Jag ska ge dig rätt när det gäller att se vilka möjligheter som finns att fånga upp detta i Stockholmsregionen samt vilka satsningar man gör på flyg- och rymdindustrin. Det är två saker som är viktiga att poängtera. Anders Ygeman skriver att han undrar vart vallöftena om jobben tog vägen. Jag tror inte att detta är politiska effekter. Skulle det ha varit det skulle man snarare kunna skylla på den tidigare s-regeringen än på Maud Olofsson och alliansen.
Det är nog rätt viktigt att tänka på. Detta handlar ju om en omstrukturering. Volvo Aero har kämpat i tio års tid, tror jag, med förluster och med en ökad konkurrens på världsmarknaden när det gäller stora flygmotorer och underhåll. Jag tror att det är jättesvårt att nå en lönsamhet med den konkurrensbild vi har. Man kanske mer ska diskutera de allmänna näringspolitiska förutsättningarna.
I interpellationen tar Anders Ygeman upp de branschvisa samtal som tidigare har skett inom bland annat flygindustrin. De har i stora stycken varit väldigt bra, men de har varit inriktade på industriproduktion och teknisk utveckling, inte på underhållsverksamhet. Det är möjligt att man kan göra den invändningen. Jag vill bara poängtera och få fört till protokollet att den kopplingen egentligen inte finns.
De satsningar som varit där med en strategi och en handlingsplan med olika åtgärder tror jag är alldeles nödvändiga för den branschen. Det är ju en kunskapsintensiv och exportintensiv bransch. De satsningar som tidigare har gjorts av s-regeringen och som förhoppningsvis fortsätts av alliansregeringen hade inte kunnat rädda jobben i Bromma. Jag vill runda av inlägget med att rikta två frågor till Maud Olofsson.
Vad är din syn på möjligheten i Stockholmsregionen att fånga upp de här 450 personerna som riskerar att bli arbetslösa? Vad bör man göra för att ha en mångsidighet i näringslivet så att man inte är beroende av en stor industriarbetsgivare i Stockholmsområdet utan kan få flera? Det är ju egentligen det som borde vara målet. När det gäller flyg- och rymdområdet görs det ju stora forskningssatsningar i budgetpropositionen.
Vad är din bild av de branschvisa samtalen och den handlingsplan som har tagits fram när det gäller kopplingen till små och medelstora företag i det här området för att kunna bygga en kunskap och konkurrenskraft gentemot omvärlden?
Lars Hjälmered (M):
Jag kan börja med att konstatera att jag delar mycket av den syn som Maud Olofsson har framfört när det gäller Stockholmsregionen. Jag är göteborgare, vilket kanske ska påpekas i sammanhanget, även om jag engagerar mig i en Stockholmsfråga i detta fall. I Göteborg är problematiken snarare den omvända, att vi nästan har lite för mycket industriproduktion, om ni missförstår mig rätt, och snarare för få andra ben att stå på. Men i Stockholm gäller det omvända.
Så detta kan vara en utmaning framåt för aktörer i Stockholmsregionen att se hur man kan bygga en större industriproduktion i Stockholm så att man inte är så beroende av en i grund och botten bra verksamhet som den i Volvo Aero i Bromma är. Jag saknade ett svar i en annan bra dragning. Jag tycker att det föreslås många bra satsningar i budgeten inom forskning, högre utbildning och liknande. Jag kom in på de branschsamtal som tidigare har förts.
Det har handlat lite mer specifikt om industriproduktion och teknikutveckling. Det handlar om ett flertal företag. Det är inte bara Volvo Aero, utan vi talar också om Saab, Rymdbolaget och andra. De är mycket kunskapsintensiva och har försvarskopplingar. Det finns synergier mellan användning av kunskap inom rymdområdet, försvarsområdet och det civila området som jag tror har en mycket stor potential för att generera arbetstillfällen, exportintäkter etcetera.
Jag undrar därför: Vilken fortsättning kan vi se inom detta område? Vilka kontakter och samtal kan du eller andra tänka er att ta, och vilka uttryck skulle de kunna ta?