Hillevi Engström (M):
Låt mig vara tydlig när vi pratar om utbildning. Gymnasieutbildningen är viktig för ungdomar, och vi har 1,2 miljoner ungdomar som är i åldern 15-24 år. Fler än nio av tio går till skolan eller till jobbet. Det går alltså bra för de allra flesta av våra svenska ungdomar. En tredjedel av alla ungdomar får jobb inom en månad.
Ungefär åtta av tio får jobb inom fem sex månader. Utmaningen är framför allt de ungdomar som inte klarat av grundskolan, inte kommit in på ett nationellt program eller kanske hoppat av i årskurs ett på gymnasiet. Där måste vi göra väldigt stora insatser. Många ungdomar vittnar också om att de är så pass skoltrötta att skolan inte är något alternativ just nu.
Sedan kan Socialdemokraterna prata om att det ska finnas utbildningskontrakt, att man ska tvinga ungdomar att ta gymnasieexamen, att man ska ha sommarskolor och så vidare. Om det gick! Min erfarenhet, från både egna ungdomar och andras, är att ungdomar liksom vuxna måste känna motivation och vilja att gå till skolan. Det går inte att piska någon att bli högskoleförberedd. Jag tror inte det, även om Socialdemokraterna tycks leva i den världen.
Vi måste helt enkelt jobba med många olika delar när det gäller ungdomarna. En av dem är folkhögskolan, som motiverar till arbete eller studier. Där är vi överens, och det är roligt att Socialdemokraterna lovprisar initiativet från alliansregeringen och tycker att det är fantastiskt bra. Det gläds jag åt, för man lyckas väldigt bra. Mig veterligt har inte Socialdemokraterna själva lagt fram något förslag om att ha motiverande kurser eller att utöka antalet platser i folkhögskolan.
Detta är någonting som regeringen nu kommer att titta på, eftersom vi har fått information om att söktrycket är stort. Detta är viktigt. Men utbildning är inte den enda lösningen, utan vi måste även se till att arbetsgivare börjar efterfråga ungdomar i större utsträckning. Då måste det bli enklare och billigare att anställa ungdomar.
När arbetsgivare hör talas om att det ska bli dubbelt så dyrt att anställa ungdomar kommer benägenheten att minska att anställa dem som är oerfarna och inte har den bästa utbildningen och det finaste cv:t. Ungdomar som redan har jobb som inte är så högkvalificerade riskerar lätt att bytas ut mot personer som för stunden är arbetssökande och arbetslösa. Det här är ett bekymmersamt område.
Jag är långt ifrån nöjd, för vi har ett problem med ungdomsarbetslöshet i Sverige. Däremot är vi näst bäst i hela Europa på att ha så få som möjligt som är arbetslösa länge. Ungdomsarbetslösheten i Sverige kännetecknas i stället av kortare perioder med vikariat och olika lösningar som sedan leder vidare till en fastare förankring.
I krisens spår är det svagare grupper som drabbas allra värst. Personer med funktionsnedsättning hamnar längre bak i kön. Ungdomar som har brister i sin utbildning skjuts längre bak i jobbkön. Även personer som är födda utanför Sveriges gränser och utanför Europa drabbas hårdare i en kraftig konjunkturnedgång.
Personer som finns på arbetsmarknaden redan i dag och som är i 30-40-årsåldern riskerar varsel och uppsägningar på grund av den kris som finns framför allt i vår omvärld. Vi måste fortsätta att bekämpa ungdomsarbetslösheten, men vi måste också vara realistiska och ärliga och inge våra ungdomar hopp. Det går faktiskt bra för de allra flesta.
Som Hanif Bali säger minskar ungdomsgrupperna nu, och det gör att varenda ung person kommer att behövas på den svenska arbetsmarknaden, såväl de med gymnasieutbildning som de med högskoleutbildning, om de har rätt kompetens som efterfrågas från arbetsgivarna. Vi ska vara stolta över våra svenska ungdomar. Det går bra för de allra flesta.