Jacob Johnson (V):
Detta utlåtande handlar alltså om EU-kommissionens så kallade grönbok om offentlig upphandling, om hur den offentliga upphandlingen kan moderniseras för en effektivare upphandlingsmarknad. Grönböcker är ett av de sätt EU-kommissionen använder för att utveckla nya direktiv och andra regler inom EU. Grönböckerna beskriver rådande situation, ställer frågor, diskuterar alternativa handlingsvägar etcetera.
I stort sett alla intresserade kan sedan lämna synpunkter som EU-kommissionen tar fasta på i kommande arbeten. Förslaget till beslut i dag är att lägga grönboken till handlingarna. Det kan ju låta som att utskottets utlåtande om grönboken endast hamnar i riksdagens arkiv och inte kommer att se dagens ljus förrän någon statsvetare eller historiker om några årtionden vill forska om riksdagens syn på offentlig upphandling.
Men som tur är kommer utlåtandet att skickas till EU-kommissionen för kännedom, dock inte i riksdagens namn men väl i riksdagsdirektörens namn. Jag kan ju tycka att vi borde kunna stå för vad vi tycker som riksdag, men med tanke på alla jurister inom EU kanske det är klokt inför förhandlingar om kommande direktiv att utlåtandet skickas just i vår högste tjänstemans namn.
Nåväl, utskottets majoritet, som jag tillhör i detta fall, lyfter upp vikten av förenklingar, att små och medelstora företags möjligheter att delta i offentlig upphandling underlättas och att miljökrav, arbetsmiljökrav och sociala krav beaktas. Rätt använd kan offentlig upphandling vara ett viktigt instrument för förbättringar inom dessa områden.
Jag noterar med tillfredsställelse att utskottet när det gäller arbetet med arbetsmiljöfrågor säger att kommissionen i det fortsatta arbetet bör använda sig av ILO:s konvention 94, där det slås fast att offentliga upphandlingar ska innehålla krav på arbetstagares löner, arbetstider och andra villkor som inte är mindre förmånliga än kollektivavtalen inom området.
I utlåtandet sägs också att reglerna om tekniska specifikationer bör vara så flexibla att upphandlande myndigheter ska kunna ställa relevanta krav på till exempel god djurhållning. Det är, fru talman, en aspekt som senast i går togs upp när jag mötte företrädare för lantbruket inom mitt län, Uppsala län, som uttryckte sin stora oro för den pågående avvecklingen - som man nästan kan kalla det - av grisnäringen i Sverige.
Det är en utveckling som åtminstone delvis skulle kunna mildras om upphandlande myndigheter, kommuner, landsting och stat, i sina upphandlingar av griskött kunde kräva att leverantörer av grisprodukter ska garantera motsvarande djurhållning av grisar för uppfödning som vi har i Sverige. Även frågan om lokala hänsyn tas upp i utlåtandet, mot bakgrund av att kommissionen själv lyfter fram den frågan.
Det gäller om det kan finnas legitima skäl som motiverar att upphandlingen begränsas till lokala leverantörer. Utskottet anser att så kan vara fallet, till exempel från en lokal idrottsförening eller från en lokal livsmedelshandlare i glesbygd som behövs för en levande bygd. Jag hoppas att EU-kommissionen i det vidare arbetet tar in denna åsikt, men jag kan ha mina dubier.
Det var ju inte länge sedan som den svenska regeringen beslutade att dra tillbaka Livsmedelsverkets förslag till miljösmarta kostråd, efter kommissionens muttrande om att de innehöll råd att i vissa lägen konsumera närproducerade livsmedel, något som inte föll kommissionen på läppen, eftersom det kunde strida mot den inre marknaden.
Men vem vet, om utlåtandet skickas till Bryssel i riksdagsdirektörens namn kanske det är lättare att få gehör. Med detta, fru talman, föreslås att grönboken läggs till handlingarna. Men för säkerhets skull yrkar jag bifall till utskottsmajoritetens förslag.