KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anna Ekström (S):
Noria Manouchi har frågat mig vilka åtgärder jag och regeringen avser att vidta så att de pengar som finns avsatta för att förstelärare i utanförskapsområden ska kunna tjäna 10 000 kronor mer i månaden kan betalas ut. Regeringen delar Noria Manuchis åsikt att de mest erfarna lärarna bör finnas på de skolor där behoven är som störst.
I januariavtalet har därför regeringen kommit överens med Centerpartiet och Liberalerna om att det ska inrättas fler karriärtjänster i utanförskapsområden. Därom råder ingen konflikt med Moderaterna. Som Noria Manouchi påpekar kan de medel som riksdagen på förslag av Moderaterna och Kristdemokraterna beslutade att avsätta för ändamålet för närvarande inte betalas ut.
Det beror på att riksdagens beslut saknade ett bemyndigande för regeringen att besluta om bidrag som medför utgifter under senare budgetår än det som budgeten avser, ett så kallat beställningsbemyndigande. Eftersom Skolverket beslutar om bidragsramar för huvudmännen på läsårsbasis innebär avsaknaden av ett beställningsbemyndigande att Skolverket inte kan besluta om ramar som sträcker sig över årsskiftet 2019/2020.
Detta var en av konsekvenserna av att riksdagen, med en majoritet bestående av Moderaterna, Kristdemokraterna och Sverigedemokraterna, röstade igenom en statsbudget, efter förslag i en riksdagsmotion, som inte tillnärmelsevis innehåller den precisionsgrad som följer av den ordinarie budgetprocessen. Regeringen har dock tagit initiativ för att åtgärda situationen genom att i propositionen Vårändringsbudget för 2019 föreslå ett sådant beställningsbemyndigande som behövs.
När riksdagen har beslutat om vårändringsbudgeten kan regeringen besluta om nödvändiga ändringar i de förordningar som reglerar ersättning till huvudmän som inrättar karriärsteg för lärare.
Anna Ekström (S):
Jag blir faktiskt lite imponerad av att ledamoten Noria Manouchi kan göra en sådan vältalig plädering för statsbidrag som redan finns på plats.
Det finns i dag två statsbidrag som reglerar möjligheter för lärare att få olika former av lönetillägg med ett statligt bidrag - dels den alliansreform som infördes och som ledamoten har redogjort för, dels det lärarlönelyft som infördes och utvecklades under den gångna mandatperioden. Den dörren är vidöppen.
Vi har brett i riksdagen uttalat vårt stöd, och vi har tagit fram olika varianter för att säkerställa att det blir möjligt för huvudmännen att ge ett extra lönetillägg för de lärare som gör extra insatser som förstelärare eller inom ramen för lärarlönelyftet. Den vägen råder det ingen tvist om.
Vad det råder tvist om i den här frågan är det som Noria Manouchi frågar om när det gäller varför regeringen inte har säkerställt att de här pengarna har betalats ut. Jag har svarat att det beror på att den budget som togs fram inte togs fram med den omsorg som normalt präglar en budgetprocess.
Det fanns nämligen inte möjlighet för regeringen att ge Skolverket det bemyndigande som behövs för att Skolverket ska kunna betala ut pengar. Nu har regeringen återkommit till riksdagen med vårändringsbudgeten och bett om en möjlighet för regeringen att utfärda den typen av bestämmelser. Jag hoppas att regeringens vårändringsbudget ska gå igenom i riksdagen så att det blir möjligt att säkerställa att de här pengarna kan betalas ut.
Jag vill hålla med Noria Manouchi om att det här är ett område där det behövs insatser, men jag hoppas att Noria Manouchi också håller med mig om att det har blivit ganska svårhanterligt för huvudmännen med flera olika sätt att finansiera olika former av förstelärar- eller karriärtjänster.
Jag hoppas därför att Noria Manouchi och Moderaterna kommer att ge stöd till de förslag som regeringen kommer att återkomma med, och som har stöd i januariavtalet, som handlar om inrättandet av ett professionsprogram för lärare. Jag har stora förhoppningar om att vi ska få lite mer ordning och reda i alla de stödsystem som finns så att vi kan säkerställa att lärarna kan jobba på de skolor där de gör mest nytta.
Jag vill avsluta med att ge Noria Manouchi helt rätt i en av sakerna hon sa.
Noria Manouchi påpekade hur viktigt det är att det finns välutbildade, erfarna och skickliga lärare i alla våra skolor och att det är ett problem att vi i Sverige har kommit att få en nästan omvänd karriär för lärare där man som nyutexad och oerfaren lärare börjar på en skola med stora utmaningar och sedan går vidare och gör karriär och hamnar på skolor med mindre utmaningar. Jag skulle gärna vända på steken.
Jag tycker att det skulle vara bra om vi hade en ordning där de mest erfarna lärarna undervisade där de behövs allra mest. Där tror jag inte att det råder någon skillnad oss emellan, och jag hoppas att vi ska kunna åstadkomma de reformer som vi över de olika block- eller partigränserna i riksdagen är så eniga om behövs.
Anna Ekström (S):
Jag kan inte dra någon annan slutsats än att Noria Manouchi håller med mig om att det sätt på vilket riksdagsbeslutet var utformat gjorde att man inte kunde betala ut pengarna utan att riksdagen ändrar i beslutet. Nu anser riksdagsledamoten att regeringen borde ha återkommit till riksdagen och hanterat frågan på ett annorlunda sätt. Jag får då återigen påminna om att det finns en viss skillnad.
Vi har redan på plats ett stort antal möjligheter för förstelärare att få löneförhöjningar. Och vi har redan på plats ett stort antal möjligheter för huvudmän, alltså kommuner och fristående skolor, att säkerställa att de lärare som finns i deras skolor kan få ett lönetillskott.
Dessutom är villkoren i de olika anordningarna skrivna på ett sådant sätt att man särskilt stimulerar tillskapandet av förstelärartjänster eller karriärtjänster i skolor i så kallade utanförskapsområden. För min del ser jag en ganska stor skillnad i det läget jämfört med när en myndighet står inför total nedläggning. I det läget är frågan digital.
I den fråga som Noria Manouchi lyfter upp hade hon velat att vi skulle ha gjort extraordinära insatser via riksdagens budgetprocess för att rädda ett fel i Moderaternas och Kristdemokraternas budget. Jag är stolt över svensk skola. Jag är stolt över de många lärare som arbetar i svensk skola. Jag är stolt över de insatser som har gjorts för att stärka kunskapsresultaten.
Och jag är väldigt glad över att kunskapsresultaten har gått upp under senare år. Jag är absolut inte nöjd. Jag kommer att fortsätta lägga fram förslag som säkerställer att Sveriges elever får ett så gott stöd som möjligt. Och det bästa stöd man kan få är undervisning av en erfaren och välutbildad lärare.
Jag kommer att göra det med hjälp av bland annat insatser för att se till att vi får förstelärare och karriärlärartjänster i våra utanförskapsskolor.
Jag har dock väldigt svårt att se hur argumentationen går ihop när Noria Manouchi på något vis verkar få det till att just de 26 miljonerna är precis det som saknas när det gäller att Sveriges elever ska nå målen eller att Sveriges elever ska förvägras att nå målen. Vi har ett stort arbete att göra för att höja kunskapsresultaten och stärka likvärdigheten i svensk skola.
Jag kommer att arbeta hårt för att vi ska använda alla verktyg som finns tillgängliga. Det är statsbidrag av olika slag, riktade statsbidrag till de huvudmän och kommuner som behöver det mest, fortsatta satsningar på förstelärar- och karriärtjänster, särskilda insatser till de skolor där väldigt många elever har behov av språkstöd, Nyanländasatsningen och Samverkan för bästa skola. Det finns mycket att göra. En väldigt stor insats väntar alla som bryr sig om svensk skola.
Jag kommer också att arbeta vidare med olika former av karriärtjänster. När det gäller just den insatsen kommer jag att göra det i den takt som riksdagen tillåter.
Anna Ekström (S):
Jag får för tredje gången påminna om att det finns system för förstelärartjänster och karriärtjänster i den svenska skolan. De systemen har införts av alliansregeringen och av den socialdemokratiskt ledda regeringen.
Det är ett uttryck för att det finns en bred enighet i Sveriges riksdag om att det är viktigt att ha lönesatsningar som säkerställer att det är attraktivt för de mest erfarna lärarna att arbeta på skolor där behoven är som störst. I sin iver att pådyvla regeringen någon sorts ond vilja i den här frågan bortser Noria Manouchi från de stora insatser som redan görs.
Men hon bortser faktiskt också från att regeringen för att följa regelverket måste återkomma till riksdagen och be om ett så kallat beställningsbemyndigande. Det har regeringen också gjort. Jag kan försäkra Noria Manouchi om att regeringen kommer att fortsätta arbeta för att säkerställa bra system för att de mest erfarna lärarna ska finnas på de skolor där behoven är som störst.
Noria Manouchi nämnde ett antal skolor i sitt inlägg. En av de skolorna, Sofielundsskolan, har blivit lite känd i Sverige genom att man har en förstelärare i slöjd som har gjort väldigt stora insatser för att säkra att många nyanlända elever får en bra start i den svenska skolan.
Det är ett av många exempel på de fina insatser som redan nu görs av många hårt arbetande, erfarna och skickliga lärare i de skolor där Noria Manouchi säger att eleverna kräver andra lärare. Jag litar på Sveriges lärare. Och jag hoppas att de lärare som gör ett så fint jobb i våra utanförskapsskolor - om det uttrycket nu ska användas - får det stöd från Sveriges riksdag som de är förtjänta av.
Anna Ekström (S):
Richard Jomshof har frågat mig om jag kan tänka mig att verka för ett förbud att bära slöja i den svenska för- och grundskolan. Utbildningen i såväl förskolan som grundskolan ska förmedla och förankra respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande demokratiska värderingar som det svenska samhället vilar på.
Alla som verkar inom skolan ska främja aktning för människolivets okränkbarhet, individens frihet och integritet, alla människors lika värde, jämställdhet mellan kvinnor och män, flickor och pojkar samt solidaritet mellan människor. Jag upprörs när jag nås av medieuppgifter om att personal i förskolan kan tänka sig att kontrollera och tvinga barn att bära slöja. Detta är helt oacceptabelt.
Barn och elever ska inte tvingas att bära slöja mot sin egen vilja i förskolan eller skolan. Barn och elever ska ges förutsättningar att själva forma sina egna uppfattningar gällande religion eller annan trosuppfattning. Att bära religiös klädsel kan vara ett uttryck för religionsfriheten, som skyddas i regeringsformen och i Europakonventionen. Diskriminering på grund av religion är enligt diskrimineringslagen förbjuden på bland annat skolområdet.
Den reviderade läroplanen för förskolan som träder i kraft den 1 juli 2019 understryker vikten av respekt för barnets rätt till kroppslig och personlig integritet. Att kontrollera och/eller begränsa barns och elevers val av kläder kan i vissa fall vara uttryck för hedersrelaterat våld och förtryck och ska inte få förekomma i förskolan eller skolan.
Hedersrelaterat våld och förtryck och dess olika uttrycksformer som kränker individens frihet är allvarliga samhällsproblem. Skolans och förskolans personal är skyldig att anmäla misstankar om att barn far illa till socialnämnden. I januariavtalet, som slutits mellan Socialdemokraterna, Centerpartiet, Liberalerna och Miljöpartiet de gröna, står det att arbetet mot hedersrelaterat våld och förtryck ska öka i skolan.
Statens skolverk ger stöd för hur skolan ska förhålla sig till heltäckande slöja. Enligt Skolverkets vägledning ska skolans utgångspunkt vara att visa respekt för enskilda elevers val av klädsel, särskilt när det är fråga om religiösa uttryck. Vidare framhåller myndigheten att det inte utifrån religionsfriheten är möjligt att ha generella förbud i skolan mot heltäckande slöja.
Skolan kan däremot förbjuda klädsel som väsentligt försvårar kontakten och samspelet mellan lärare och elever eller medföra särskilda risker vid till exempel laborationer eller liknande övningar.
Enligt den överenskommelse som slutits mellan Socialdemokraterna, Centerpartiet, Liberalerna och Miljöpartiet de gröna ska befintliga skolor med konfessionell inriktning kontrolleras bättre och ett etableringsstopp införas för fristående grund- och gymnasieskolor med konfessionell inriktning. Det pågår således ett arbete i såväl fråga om konfessionella inslag i skolan samt i fråga om hedersrelaterat våld och förtryck i skolan.
Detta arbete ser jag som viktigt för att få en allsidig belysning av frågor om bland annat religionsfrihet och rätten att bära religiös klädsel i relation till konfessionella inslag i skola, förskola och fritidshem.
Anna Ekström (S):
Det var en kanonad av frågor. Låt mig börja med att säga att det inte råder någon tvekan om att vi inte ska tvinga någon - allra minst ett barn - att ha på sig religiös klädsel eller religiösa föremål eller uttryck som går emot personens vilja. Jag tror att vi kan vara helt överens om den saken.
Jag är däremot inte längre med om vi går ett steg till och tar det ytterligare ett varv och säger att vi i skolan just därför ska tvinga barn att inte ha på sig kläder som eleverna själva väljer att ha på sig. Jag tror att en stor del av dem som arbetar inom den svenska skolan inte heller riktigt hänger med.
Lärarna i den svenska skolan har med dagens lagstiftning, med gällande Europakonvention, med Sveriges grundlag, med gällande skollag och med rådande läroplan en stor möjlighet att bestämma i klassrummet. Jag tycker att det är bra. Jag har stort förtroende för Sveriges lärare, och jag tycker att det är lärarna som ska bestämma över undervisningen.
Men Sveriges lärare har inte möjlighet att bestämma att barn måste ha på sig eller inte får ha på sig plagg på grund av plaggens religiösa innebörd.
Om Richard Jomshofs fråga innebär att han frågar om jag vill ändra lagen, så att lärare förutom de pedagogiska, säkerhetsmässiga och hygieniska skälen också ska kunna åberopa egna religiösa bedömningar som grund för vilka kläder barnen ska få ha på sig eller inte ha på sig, är svaret på den frågan att jag inte vill ha någon ändring av svensk lag på den punkten.
Jag har nämligen stort förtroende för de svenska lärarnas förmåga och ambition att leva upp till högt ställda krav i vår skollag och våra läroplaner.
I de kraven ingår det att lärarna ska se till att de elever som finns i klassrummet får den undervisning som eleverna har rätt till enligt lag och läroplan, men också att lärarna ska ta de ibland ganska svåra diskussioner som kan uppstå med elever om var gränserna går för olika former av individuella och kollektiva friheter och hur den svenska skolans värdegrund ska tolkas i praktiken.
Den makten vill jag lägga i lärarnas händer. Jag litar på Sveriges lärare.
Anna Ekström (S):
Richard Jomshof går till storms mot det han kallar för massinvandring. Jag vill påminna om att Sverige har regler för migration som numera hör till de stramaste i Europa. Jag vill också påminna om att den svenska skolan, som Richard Jomshof ömmar för, har ett antal stora problem. Ett av de problem vi har är att det har startats religiösa friskolor.
De exempel som Richard Jomshof anför handlar i stor utsträckning om sådant som påståtts hända, upptäckts hända eller bevisats hända på olika former av konfessionella friskolor. Det kan handla om att man låter pojkar och flickor sitta på olika ställen i bussen eller att man har könsuppdelade idrottslektioner. Det kan handla om andra fall, som att man till exempel inom idrott och hälsa inte får dansa tillsammans. Det kan handla om att man inte får bada eller simma tillsammans.
Dessa missgrepp har uppdagats i det som kallas konfessionella friskolor. För mig är det en gåta att Sverigedemokraterna ställer upp på det system vi har där religiösa och konfessionella friskolor inte ska röras. Det är också för mig en gåta att de regler för etablering av friskolor som regeringen nyligen skärpte inte fick Sverigedemokraternas stöd.
Det var tack vare de skärpningarna som vi nu kan säga att den typen av skolor där man i religionens namn har gjort åtskillnad mellan pojkar och flickor ska få större problem att starta. Där har tyvärr inte Sverigedemokraterna ställt upp på regeringens förslag.
Jag är fullkomligt övertygad om att den svenska rättsstaten, vår svenska skola och vårt svenska samhälle bäst tjänas av att vi alla ställer upp på det som är de svenska lagarna. Den svenska läroplanen är inte förhandlingsbar. Pojkar och flickor ska behandlas på samma sätt och ha samma rättigheter och samma skyldigheter. Det kommer jag att kämpa för hårt i den svenska skolan oavsett religionstillhörigheter.
Anna Ekström (S):
Jag tackar Gudrun Brunegård för frågan. Jag vill inleda med att be om ursäkt för min svaga röst; den beror på en sommarförkylning. Jag hoppas att det inte ska förhindra mig att besvara frågorna på ett bra sätt. Regeringens avtal med Centern och Liberalerna, som har ingåtts av de fyra partier som bär upp januariavtalet, innehåller en bestämmelse som jag är väldigt glad över.
Det är den bestämmelse som Gudrun Brunegård hänvisar till och som innebär att vi gemensamt har åtagit oss att se till att det blir ett etableringsstopp för religiösa fristående grund- och gymnasieskolor. Bakgrunden är förstås bland annat en övertygelse som finns hos flera av våra partier.
I mitt eget parti, Socialdemokraterna, är vi väldigt bekymrade över den utveckling som innebär att elever går i skolor där religiös fostran lite sammanblandas med det som är undervisningens och skolans roll. Jag vet att den oron delas av väldigt många människor.
Jag är för min del alldeles övertygad om att det är svårt för ett barn att göra skillnad mellan det läraren säger vid till exempel en morgonsamling och det läraren säger i undervisningen. Det vi nu är överens om är dock inte ett stopp för alla religiösa friskolor utan ett etableringsstopp för nya religiösa friskolor. Det stoppet kommer vi att genomföra under mandatperioden.
Det borde dock inte vara särskilt oroande för de fristående skolor som Gudrun Brunegård nu gör sig till talesperson för, eftersom vi ju inte kommer att föreslå något stopp för befintliga skolor. Hur kan det komma sig att den här frågan är så infekterad? Jag tror att ett skäl är att vi i Sverige under ganska många år har vant oss vid att vår skola är en skola där barn med olika bakgrunder möts.
Barnen har olika religionsåskådningar och olika föräldrabakgrunder, och de är från olika områden. Vi tycker att det är positivt att skolan är en plats där åsikter bryts. Jag är också, precis som jag tror att Gudrun Brunegård är, övertygad om att det är en väldigt stark fördel att alla barn får söka sin egen väg här i livet och utveckla sin egen tro eller icke-tro.
Jag vill inte hindra ett enda barn från att utveckla en religiös övertygelse, och jag vill inte medverka till att ett enda barn styrs alltför hårt eller pressas till att hitta sin religiösa övertygelse. Jag ser detta som en del av varje individs - varje barns - rätt att finna sin väg i livet. Den kompromiss vi har kommit fram till i januariavtalet ser jag väldigt positivt på.
Det är en utmärkt reglering vi kommer att ta fram, och jag är övertygad om att den kommer att kunna vinna riksdagens stöd. Jag är lika övertygad om att den kommer att vinna brett stöd ute i samhället.
Anna Ekström (S):
Jag vill för tydlighetens skull poängtera att jag i mitt förra inlägg utgick från den del av frågan som handlade om etableringsstopp för fristående skolor. Jag vill verkligen betona att det av utredningen mycket väl kan komma förändringar i reglerna med avseende på frågor som har med religionsutövning att göra när det gäller samtliga fristående och kommunala skolor.
Jag bedömer att det är förändringar som bör välkomnas av alla huvudmän och som kommer att leda till en ökad klarhet och tydlighet. Jag kan dock inte föregripa utredningen och tala om vilka förändringar som kommer att föreslås, utan jag ser med intresse och nyfikenhet fram emot vilka förslag som kommer att komma.
Jag utgår också ifrån att de förändringar som föreslås - i den mån de omvandlas till lagstiftning, förordningstext eller läroplansskrivningar - kommer att lojalt följas av de huvudmän som finns i svenskt skolväsen. I svensk skola är vi vana vid att huvudmännen gör som det står i läroplanen; det är inte förhandlingsbart och kommer inte att vara det efter den här utredningen heller.
Gudrun Brunegård ställer en fråga om etableringsstoppet i relation till utvidgning av skolor mellan olika skolformer. Det är precis den typen av frågor vi får återkomma till när utredningen är färdig. Jag vill inte heller här föregripa utredningen, och jag vill faktiskt inte heller föregripa de intressanta och givande diskussioner vi kommer att ha inom ramen för januariavtalet för att se till att vi förverkligar denna viktiga del av avtalet.
Gudrun Brunegård är också intresserad av Europakonventionen. Europakonventionen har en skrivning som är väldigt viktig för den här frågan, och min inställning - min absoluta ambition - är att Sverige ska använda sig av det friutrymme som finns i Europakonventionen. Europakonventionen gäller och spelar roll för hur vi fattar beslut här i Sverige, men även med den finns det ett friutrymme.
Min juridiska bedömning - jag har ju ändå en bakgrund som jurist - är att vi har en möjlighet i Sverige att utnyttja det friutrymme som finns. Vi ska också vara medvetna om att Europakonventionen är en dynamisk reglering som följer sin tid och där domstolens utslag speglar den samhällsutveckling och de trender som finns i vårt gemensamma Europa.
Sist men inte minst tar Gudrun Brunegård upp de vittnesbörd som hon fått om barn som känner sig illa behandlade i svensk skola på grund av religiös övertygelse. Jag vill slå fast att det inte ska förekomma att barn behandlas illa på grund av religiös övertygelse.
Jag ser det som väldigt positivt att barn och ungdomar självständigt och med frihet utvecklar en religiös tro eller en egen övertygelse om att inte tro. Det ska respekteras i alla svenska skolor. Jag vill med tydlighet säga att i den svenska skolan ska alla barn vara välkomna oavsett religiös övertygelse och oavsett religiös bakgrund.
Anna Ekström (S):
Det är inte så konstigt att Gudrun Brunegård inte hittade den där artikeln. Det är nämligen en artikel som jag minns mycket väl från valrörelsen 2018, och uttalandet gjorde jag i egenskap av socialdemokratisk företrädare i de här frågorna. Vi brukar inte använda interpellationsinstrumentet för att svara på frågor om rena partiutspel, så jag får koncentrera mig till att säga att det som jag har redogjort för i interpellationssvaret är vad som är på regeringens bord.
Det som är på regeringens bord är de skrivningar som finns i januariavtalet, och de innebär att vi går vidare med den utredning som finns och som tittar på hur vi ska ha det med religiösa friskolor och regelverket där. Man utreder också ett etableringsstopp i enlighet med januariavtalet. Sedan frågar Gudrun Brunegård om jag kan garantera att inget barn påverkas av de förändringar som utredningen måhända kommer med.
Det är alldeles omöjligt för mig, för utredningen kommer att lämna förslag, och de förslagen hoppas jag ska leda till förändringar av läroplanen. Jag vill ju att läroplanen ska påverka undervisning och utbildning i svenskt skolväsen.
Min ambition och övertygelse är att vi tillsammans - Centern, Liberalerna, Miljöpartiet de gröna och Socialdemokraterna - inom ramen för januariavtalet kommer att finna bra och kloka vägar som säkerställer att barn och elever i Sverige får en god utbildning och en god undervisning. Det är det som är min ambition. Mer än så tror jag inte att jag kan svara på den precisa fråga som Gudrun Brunegård ställde. Med det får jag tacka så mycket för interpellationen!