Lotta Finstorp (M):
Jag tackar ministern för svaret. Jag har åtskilliga gånger stått i den här kammaren och försökt få svar på ett antal frågor angående den föreslagna storregionen som för oss i Sörmland benämns Svealandsregionen. Dessa frågor kommer inte sällan från människor i Sörmland som är oroliga för vad som kommer att hända, och de vill ha svar på vissa frågor: Hur mycket kommer skatten att höjas? Kommer vårt hett efterlängtade kollektivtrafiksystem att komma på plats 2017 som planerat? Kommer pendlarkortet att bli dyrare?
Kommer Sörmland att få ha kvar sina tre akutsjukhus? Ger ett stort landsting högre kvalitet på vården än mindre landsting? På vilket sätt blir vårdköerna kortare och vårdplatserna fler? Kommer akutsjukhus att läggas ned? Det är dags för ministern att klart och tydligt svara på frågor om den oro och frustration som finns där ute. Att känna trygghet är en av de mest grundläggande hörnstenarna för oss människor.
Det handlar om förutsägbarhet, att veta att polisen kommer när vi utsätts för fara, att äldreomsorgen är värdig och att vården är tillgänglig och har hög kvalitet när vi har behov av den. Men det är inte självklart så i dagens Sverige. I stället för att fokusera på vårdens kvalitet och tillgänglighet ägnar sig regeringen åt att rita om och expandera länsgränser under förevändning att stora regioner är en förutsättning för vårdens framtida utmaningar.
Storskalighet är inte likvärdigt med hög kvalitet och tillgänglighet. Det skriver ministern också i sitt svar på ett mycket bra sätt. Av svenska landsting är det faktiskt de små och medelstora landstingen som levererar de bästa välfärdstjänsterna till de lägsta kostnaderna.
I ministerns svar står också följande, som jag tycker är mycket klokt och riktigt: "Mindre sjukhus som är specialiserade kan också uppnå höga volymer av enskilda ingrepp, och därmed få väl tränade medarbetare." Träning ger färdighet, precis som utredningens betänkande heter. I Sörmland är Kullbergska sjukhuset ett sådant exempel. Man är mycket bra på att göra höftledsoperationer och gör det ofta.
Då visar man också att man ligger i topp när det handlar om kvalitet. Indelningskommittén menar att större regioner medför att landstingen blir mer resursstarka utan att kunna belägga detta påstående. Det skulle jag vilja att ministern vidareutvecklar. Sex fattiga landsting blir inte per automatik en rik region. Däremot är det riktigt att byråkratin sväller. Det ser vi mycket tydligt. Exempelvis kommer skatten att höjas i många av de landsting som nu ska ingå i stora regioner.
Västra Götalandsregionen har till exempel sedan sin tillkomst höjt skatten med 2 kronor. Ändå är den regionen till ytan bara en tredjedel så stor som Svealandsregionen ska bli. En ny region måste ha legitimitet hos invånarna. De måste känna trygghet och veta att de har en tillgänglighet till hälso- och sjukvården och att köerna blir kortare.
I Indelningskommitténs underlag, det som vi har tagit del av, finns det väldigt lite som svarar upp mot dessa frågeställningar. Förslaget om bildande av nya regioner redan 2019 är ett gigantiskt socialdemokratiskt prestigebygge utan folklig förankring. Varför är det så bråttom, ministern? Frågan om legitimitet i en folkvald församling är komplex och måste också utredas ytterligare.
Anser till exempel invånarna att besluten om hälso- och sjukvården är legitima om deras del av regionen konsekvent och återkommande drabbas av de strukturella förändringar som delbetänkandet förutskickar?