Lena Hallengren (S):
Naturligtvis hänvisar jag våra ställningstaganden till det särskilda yttrande som finns redovisat i UbU1. Det är en märklig dag, tycker jag. En koalition bestående av Moderaterna, Centern, Folkpartiet och Kristdemokraterna får igenom sitt budgetförslag tack vare Sverigedemokraterna. Vi har de senaste veckorna hört flera alliansföreträdare säga att riksdagen nu har röstat för rätt budget men att det fortfarande är fel regering.
Helt ärligt - kom inte och påstå att ni inte ska göra er beroende av Sverigedemokraterna när ni med glädje tar emot stödet från 49 sverigedemokrater här i kammaren! Sverigedemokraterna visar sig vara ett parti som struntar både i praxis och principer för ett fungerande arbete i riksdagen och i sina egna utfärdade vallöften, för att i stället profitera på den ökade ojämlikheten i samhället och människors rädsla för utanförskap.
De har en vass udd ständigt riktad mot människor som flyr krig, förföljelse och tortyr. SD påstår sig göra det för att kunna åstadkomma en kraftigt minskad invandring i den riktning som 13 procent av väljarna röstat fram. Demokrati? Knappast! Herr talman!
Jag hoppas av hela mitt hjärta att vi förmår se alla människor som individer och att vi med nyfikenhet ser möjligheterna med ett globaliserat och mångkulturellt samhälle. Jag önskar så att vi inte tillåter sikten skymmas av en slöja, av ett svåruttalat namn, av sexuell läggning eller helt enkelt av att någon är olik.
Detta sagt om Sverigedemokraterna, som trots allt bara nyttjar, om än huvudlöst, den vågmästarposition som de ges av oss övriga partier och framför allt av dem som klamrar sig fast i blockpolitiken. Men skillnaderna mellan riksdagens partier är tydliga. Herr talman! Vi ska möta framtiden med mer kunskap, inte mindre. Det kräver tidiga insatser, utbildning av speciallärare, mindre barngrupper och fler lärare.
Det kräver ett gymnasium som ger unga tillräckliga kunskaper för att både få ett arbete och bli samhällsmedborgare. Men det tar inte slut där. Det krävs vuxenutbildning, eftergymnasiala yrkesutbildningar och högskola och universitet som tillåts växa för att möta allt fler. Det är inte här vi ska spara eller hålla igen. Det är i utgiftsområde 16 vi satsar för framtiden.
Under alliansens åtta år vid makten gjordes blygsamma satsningar på skola och utbildning, framför allt om vi jämför med de 120 miljarder som fanns till skattesänkningar. Nu svarar Alliansen däremot upp mot de satsningar som regeringen presenterade i budgetpropositionen. Tack vare regeringens ambitionshöjning blir resultatet ökade resurser till skolan kommande budgetår. Det är bra; det behöver skolan.
Men satsningarna hade blivit annorlunda med regeringens budget, och på några års sikt hade skillnaden varit betydande. Den här debatten hade kunnat handla om regeringens förslag för att locka fler till bristyrket förskollärare, om resurser till fortbildning för desamma, om förskolechefslyft och om statsbidrag för att åstadkomma mindre grupper. I stället tvingas jag konstatera att Alliansen i sin budget anslår 127 miljoner mindre än regeringen i fortbildningsmedel.
Betydligt mindre medel avsätts till att vidareutbilda tillsvidareanställda i förskoleklass för att de ska bli lärare. Det är faktiskt en unik kompetens att vara just förskollärare. Det är tråkigt att ni inte ser det. Fortbildning i sitt yrke behöver alla, och att se värdet med olika pedagogprofessioner är viktigt. Herr talman!
Jag skulle kunna berätta hur regeringens budget hade erbjudit möjlighet att utveckla samverkansprogram på skolor som har svårt att nå målen. Och jag hade verkligen sett fram emot att avskaffa bidraget till dem som har råd att köpa privat läxhjälp för att i stället göra läxhjälp till en del av skolans uppdrag eftersom detta bidrag är så genuint feltänkt, orättvist och går emot allt vad som är grunden i svensk välfärd där den som har minst får mest, inte tvärtom.
Resurser till en jämlik skola krävs då skillnaderna i svensk skola ökar mellan elever och mellan skolor. Jag tror att många med mig hade glatts åt satsningar på yrkescollege för bättre kvalitet i gymnasieskolans yrkesprogram liksom tydliga ambitioner om en gymnasieskola för alla, på riktigt.
När jag i går kunde ta del av Skolverkets granskning och se att andelen elever med godkänd yrkesexamen minskar med Gy 20ll blev jag ännu mer övertygad om detta. Skälet till att yrkescollege strukits i Alliansens budget är i alla fall för mig högst oklart. Kanske får vi en förklaring i dagens debatt. En gymnasieskola med målsättningen "allt färre avhopp" är för regeringen en prioriterad fråga.
Att på 2000-talet möta arbetslivet utan fullständigt gymnasium är att vara i ständigt underläge. Fullgjort gymnasium är helt enkelt en grundläggande kompetens. Vi måste på olika sätt göra detta möjligt. Jag hoppas att vi är ense om problematiken, att vi delar ambitionen och att vi gör gemensamma ansträngningar framöver. Även högskolebehörighet efterfrågas av såväl arbetsgivare som elever.
De är alla medvetna om kunskapssamhällets krav på att ständigt lära nytt. Herr talman! Viktigt att nämna i budgetdebatten är regeringens avisering inför 2016 av 3 miljarder för att möjliggöra ett lyft för lärarlönerna. Det är en nationell samling för läraryrket. Kritiken mot förslaget var i valrörelsen stark från framför allt folkpartiledaren Jan Björklund. Min förhoppning, och jag vet att den delas av den samlade lärarkåren, är förstås att satsningen ändå blir av.
Än så länge har Alliansen inte uttryckt något stöd, så utgången av extravalet blir avgörande även i denna fråga. Att vi tar steg mot höjda lärarlöner och lägger ännu en pusselbit kommer att krävas för att göra läraryrket mer attraktivt. Budgeten kan läsas även på andra ledder. Jag konstaterar en bristande tilltro till professionen i Alliansens förslag. Varför neddragningar på lärarnas fortbildning?
Varför så tvärsäkert slå fast att det är just dubbelt så många förstelärare som är lösningen för de skolor som har svårt att nå målen? Det är inget fel på förstelärare, men är det det absolut bästa receptet? Vad säger lärare och skolledare? Varför inte öka satsningen på elevhälsa, givetvis för elevernas skull men också för att se till att blir bättre förutsättningar att arbeta i skolan där olika professioner gör sin del?
Varför inte våga låta professionen ha en uppfattning om mängden nationella prov, som upptar kanske så mycket som en termin av undervisningstiden i årskurs 3-9? Varför nej till Skolforskningsinstitutets utvecklingsuppdrag? Jag tror att det hade varit väldigt välkommet, inte minst hos professionen.
Varför måste betyg i årskurs 4 utredas vidare när uppgörelsen om betyg i årskurs 6 knappt har genomförts, än mindre utvärderats, när det saknas stöd i forskningen och när kritiken från berörd profession är synnerligen stark? Varför inte bidra till ökad attraktivitet genom miljarder till höjda lärarlöner? Varför måste förskollärare i förskoleklass vidareutbildas till grundskollärare? Vad är felet med den pedagogiska inriktning vi har valt och skolformen förskoleklass?
Kan då skolan, lärarna, eleverna och föräldrarna räkna med att skolpolitiken tillåts ta stor plats även i den kommande valrörelsen? Förväntningarna har inte blivit mindre de gångna tre månaderna, behovet har inte minskat och resultaten har inte förändrats, så svaret är ja, vi måste helt enkelt bestämma oss för det. Avslutningsvis, herr talman: När OECD besökte utskottet sa de ungefär så här, fritt översatt: Vi har aldrig sett något liknande.
Skolans styrning är obefintlig, och alla skyller på någon annan. Jag menar att tydlighet, arbetsro och tilltro till professionen är avgörande för framgång. För detta krävs breda överenskommelser, inte bara mellan partier som förhandlar utan mellan partier som samverkar med professionen och vågar ta del av forskning och erfarenhet. Barnen och eleverna hade behövt ett år av handlingskraft och utvecklingsarbete. I stället blir det ett förlorat år med otydlighet och osäkerhet.
Därför bekymrar mig Alliansens dogmatiska förhållningssätt till betyg i fyran, till att förskoleklassen ska bli skola och till att omdömen ska ges i ordning och uppförande bara för att det för tillfället kan finnas en majoritet. Skolan är viktigare än så. Skolan längtar efter S - satsningar, samsyn och studiero.