Hans Wallmark (M):
Det är precis som utrikesministern konstaterar. I somt finns det stor enighet oss emellan och också mellan partierna i Sveriges riksdag. De fruktansvärda siffror utrikesministern redogör för, fru talman, 6 000 respektive 15 000 döda hittills, är hemska. Det berättar en sak, nämligen att det är krig på vår kontinent. Det leder till ett antal dramatiska slutsatser.
Jag uppskattar och tycker att det är helt riktigt att den här regeringen, i likhet med den tidigare regeringen, i likhet med många andra europeiska regeringar, nu driver på för och att det finns en beredskap för fördjupade sanktioner. Det gäller om det blir så illa som jag befarar, nämligen att när väl segerparaden är avslutad befinner vi oss i ungefär samma läge som när OS-elden släcktes i Sotji. Då är det inledningen på nästa fas i offensiven, och då är det bra att det finns beredskap för fördjupade sanktioner. Jag ser hela registret framför mig.
Det handlar om ett totalt vapenembargo, att slå mot oligarkerna och om fortsatta fördjupade ekonomiska sanktioner inte minst mot olje- och gasbranschen. Det handlar också om att på olika sätt markera vårt samfällda stöd för Ukraina och Ukrainas folk. Till det kommer naturligtvis de ekonomiska problemen. Utrikesministern berörde det lite grann i sitt svar, och det tycker jag är utmärkt.
Jag uppskattar också att Sverige är ett av de länder som tydligt har gett ett ekonomiskt stöd. Det är viktigt att fler länder gör så. I den delen finns ingen skillnad mellan den nuvarande regeringen och den nuvarande oppositionen. Vi närmar oss också olika former av årsdagar. Den 17 juli är det ett år sedan Malaysia Airlines flight 17 sköts ned.
Det är fråga om strider, konflikter och krig som får allt större ringar där fler dras in i malströmmen. Det kommer inte att sluta med 6 000 respektive 15 000 döda. Det är, tyvärr, det brutala konstaterandet. Fru talman! Utrikesministern konstaterade att val av säkerhetspolitisk väg får varje land ansvara för. Jag delar den uppfattningen.
Därför är min grundläggande synpunkt att om Ukraina skulle önska, och kan uppfylla villkoren, är det naturligtvis fritt fram för landet att söka Nato- eller EU-medlemskap. Det är därför så otäckt hur Ryssland använder den typen av frysta konflikter för att utöva påtryckningar mot grannländer att inte göra den typen av vägval som länderna själva har att göra. Jag förstår att utrikesministern vill undvika att resonera om statsministerns tankar.
Men låt mig återge Sydsvenska Dagbladet den 30 april. Statsministern säger att ett Natomedlemskap skulle inte tillföra någon säkerhet i närområdet utan tvärtom skapa mer osäkerhet. Det är bra att Sverige och Finland är alliansfria. Då är två geografiska ytor fria. Detta måste sägas vara en del i den svenska säkerhetspolitiska doktrinen. Funkar den?
Ett land i vårt närområde, nämligen Ukraina, valde att avstå från möjligheten att få ett Natomedlemskap och valde i stället att bli denna geografiskt fria yta.
Då är det intressant, fru talman, att höra, utan att utrikesministern behöver recensera vilket val Ukraina har gjort, hur man uppfattar en så kallad geografiskt fri yta i närheten av Ryska federationen när den visar prov på den typen av maktfullkomlighet. Detta oroar mig, fru talman.
Den typen av doktrin som vilar på så kallade fria geografiska ytor riskerar snarare att medverka till ökad osäkerhet än att leda till säkerhet för inblandade länder. Det är det avgörande argumentet också för den svenska Natodiskussionen.