Tomas Eneroth (S):
Tack återigen, Yasmine Posio Nilsson och Lotta Johnsson Fornarve, för interpellationen och diskussionen! Jag tycker att den är viktig, och det är också viktigt att vi i Sveriges riksdag ständigt för en diskussion som gör att myndigheter och statliga bolag vet att det finns en granskning och en uppföljning av hur de agerar.
Jag förutsätter naturligtvis att den dåvarande regeringen, när den 2013 accepterade det avtal som Luftfartsverket då gick igenom, tittade på förutsättningarna. Det har återkommande redovisats även för riksdagen. Detta innebär att riksdagen och alla dess ledamöter under dessa år har haft möjlighet att följa Luftfartsverkets agerande.
Men jag konstaterar att det är först nu som man ordentligt uppmärksammar att det har funnits skäl att ha synpunkter på agerandet. För regeringens vidkommande är det viktigaste det som Luftfartsverket säger och redovisar, det vill säga att allt har skett inom ramen för civil flygtrafikledning. Civil flygtrafikledning innebär såvitt jag har förstått att man har skyldighet att om det behövs kunna leda också militära flygrörelser.
Även de går nämligen ned och landar på civila flygplatser. Detta är internationella regler, och så fungerar det även här i Sverige. Bakgrunden är flygsäkerhetsskäl. När det sedan gäller avtalet har Luftfartsverket meddelat att det kommer att avslutas, och det löper ut nu 2018. Det finns inte någon avsikt att förlänga avtalet, vilket naturligtvis innebär att det inte heller kommer att finnas skäl att göra några större förändringar efteråt.
Jag vill ändå återupprepa det som jag sa inledningsvis. Vi ska ha tydliga regler för hur både statliga bolag och Sverige som stat agerar internationellt. Bolag med statligt ägande ska agera ansvarsfullt. De ska arbeta aktivt för att följa internationella riktlinjer om miljöhänsyn, mänskliga rättigheter, arbetsvillkor, antikorruption och affärsetik.
Det är viktigt att man följer och beaktar de tio principerna i FN:s Global Compact och att vi har FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter och OECD:s riktlinjer för multinationella företag.
Jag kan tillägga att jag även själv var med i FN när vår statsminister lanserade begreppet Global Deal, som innebär att vi internationellt bjuder in företag, fackliga organisationer och stater att medverka i en internationell rörelse för att åstadkomma sjysta arbetsvillkor och för att man ska följa gemensamma regler och ha en social dialog.
Med tanke på att man inte alltid fattar de besluten i multilaterala församlingar måste vi i Sverige kunna agera internationellt. Det var en stark uppslutning från länder ute i världen: Kanada, Chile, Pakistan och många andra. Men även många företag, globalt och internationellt, vill vara delaktiga, och jag tror att det är viktigt att vi inser att Sverige är ett föredöme när vi agerar.
Precis som Margot Wallström är ett föredöme internationellt när det gäller feministisk utrikespolitik för vi på alla olika arenor fram mänskliga rättigheter, FN:s globala mål och 2030-målen. Detta är viktigt, och därför är det också viktigt att vi ständigt har en genomlysning och granskning av hur vi själva och våra bolag agerar och hur vi styr detta. Vi har under denna regeringsperiod varit tydliga med styrningen av de statliga bolagen.
Jag konstaterar återigen att det avtal som ingicks 2013 nu avslutas 2018 och att Luftfartsverket inte har för avsikt att förlänga det.