Beatrice Ask (M):
Jag tänker inte beskylla någon för att inte veta vad man pratar om. Jag påstår inte att vi har ett särskilt tortyrbrott i svensk lagstiftning. Däremot påstår jag att konventionen inte uppställer krav på ett specifikt tortyrbrott. Men handlingar och det som utgör tortyr ska vara straffbart. Där har vi flera möjligheter att döma för det, och vi har också väldigt tydliga påföljder.
Det är naturligtvis väldigt viktigt och den inställning som har funnits under lång tid. Enligt de informationer som jag har prövade Internationella straffrättsutredningen frågan. Den är dock rätt gammal och arbetade långt före alliansregeringens tid. De valde att inte lägga fram förslag om ett särskilt tortyrbrott. Det kan man ha synpunkter på, men det var deras bedömning.
Skälen till att de inte gjorde det var säkert många, men några av dem som jag har tagit del av är att man tyckte att det var svårt att utforma en sådan bestämmelse som lever upp till kraven på tydlighet och annat. De tyckte också att det fanns problem med gränsdragning till annat.
Det här är naturligtvis en fråga som vi väldigt noga överväger inför den lagrådsremiss som jag kommer att presentera inom kort och som rör de hemska brott som begås mot människor där tortyr är ett inslag och något som vi måste ta på stort allvar. Man kan säga att det har tagit väldigt lång tid sedan utredningen kom, och det är riktigt.
Men den här regeringen har lagt ned ganska stort arbete på att se hur vi kan lägga fram en lagstiftning som är tydligare och bättre stämmer överens med internationella jämförelser när det gäller folkmordsbrott, brott mot mänskligheten och annat. Jag vill gärna ta upp en sak som är ett bekymmer i sammanhanget, och det är att begreppet tortyr i internationell mening definieras lite olika.
Man kan se dels i konventionen, dels i Romstadgan att det enhetliga begreppet saknas, och det är lite olika inslag i det. Dock innefattar den svenska lagstiftningen också tortyr som begås av sadistiska skäl. Det behöver inte vara en myndighetsperson som utför tortyr. Vi har alltså ett vidare begrepp, vilket kan vara en poäng.
Lotta Hedström säger att det inte finns några som är dömda för tortyr. Nej, inte under den rubriceringen, men en och annan dom finns det möjligen. Dock vill jag säga att problemet med den här typen av dåd är att få in anmälan, att göra den utredning som nödvändigtvis måste ligga till grund för förhandlingar i domstol och annat.
Men Sverige ligger långt framme när det gäller att engagera sig och försöka driva den här typen av ofta ganska komplicerade ärenden, och det tycker jag att vi ska fortsätta att göra. Vi kommer som sagt att lägga fram en lagrådsremiss inom kort som också kommer att föra ett längre resonemang om tortyrbrottet som är synnerligen allvarligt. Men jag vågar påstå att svensk lagstiftning lever upp till de konventioner och annat som ställer krav på detta.
Att sedan en särskild kommitté tycker att det vore bra om man hade en specifik rubricering och att det till formen såg likadant ut på fler ställen må vara hänt, men det viktiga är vad man kan åstadkomma i sak.
Då vill jag nog påstå att arbetet med utredningar och förhandlingar samt lagstiftningen tillsammans utgör det viktiga underlaget, och där tycker jag inte att Sverige har anledning att gå på defensiven eller känna att vi inte uppfyller regelverket.