KBLab/rixvox huggingface dataset:
Annie Lööf (C):
Jag skulle vilja be Raimo Pärssinen att ställa de frågor som specifikt rör arbetstagarskydd och arbetsmiljö direkt till arbetsmarknadsministern. Anledningen till att jag är här i dag och svarar på frågan är att den är starkt förknippad med Refit-programmet och regelförenklingsarbetet. Det är jag som har ansvar för de frågorna. När vi pratar om gold-plating är det viktigt att veta definitionen av det.
Gold-plating innebär att man ger vissa medlemsstater möjligheten att gå längre. Regeringen är generellt skeptisk till detta, förutom när det gäller arbetsmiljö och arbetstagarskydd. Vi är emot gold-plating inom andra system vad gäller regelkrångel för företag.
Men när det rör till exempel arbetstagarskydd och arbetsmiljö eller konsumentskydd välkomnar vi gold-plating, för det innebär att enskilda medlemsländer kan ha strängare regler och bättre regler utifrån ett arbetstagar- och ett konsumentperspektiv. Det här är väl kända ståndpunkter från den svenska regeringen. Jag har varit otaliga gånger i riksdagens EU-nämnd och förankrat regeringens position. Vi ser positivt på regelförenkling för små företag.
Vi vill att EU ska göra mer för att minska bördor för företag i hela EU. Men vi vill inte ha generella undantag just för små företag, utan när man utformar ny lagstiftning vill vi att man ska tänka utifrån ett småföretagarperspektiv, det vill säga: Tänk småskaligt först! Passar det för det lilla företaget passar det oftast också för det stora företaget.
Vi är heller inte beredda - det har jag också förankrat i EU-nämnden - att acceptera några försämringar av svensk arbetsmiljö och svenskt arbetstagarskydd i ett EU-perspektiv. Vi kommer där att hävda möjligheten till fortsatt, så att säga, gold-plating eller att gå längre än de minimikrav som direktiven anger.
Det finns inte i min rådskonstellation, där jag är aktiv, några diskussioner om att förändra EU-fördraget eller förändra direktiven på arbetsmiljöområdet, som skulle möjliggöra den bild som Raimo Pärssinen målar upp.
Inriktningen från regeringens sida är att fortsätta att välkomna Refit-programmet, som innebär regelförenkling för företagen, och att driva på för principen om att först tänka småskaligt när man utformar ny lagstiftning men inte att acceptera några försämringar vad gäller arbetsmiljö eller arbetstagarskydd. För konsumenter och framför allt arbetstagare är det viktigt att vi även fortsättningsvis får gå längre än de minimikrav som finns i EU.
Det är en position som jag talar om nu, som är regeringens position och som är förankrad sedan länge i EU-nämnden.
Annie Lööf (C):
För den svenska regeringens del är det viktigt att frågor om svensk arbetsrätt och svensk arbetsmiljö avgörs hemma på nationell nivå. Vi vill gå längre än de minimikrav som sätts på den europeiska nivån. Därför är det viktigt för oss att försvara möjligheten att gå längre än stipulerade minimikrav. Det kommer vi att fortsätta att hävda, och vi kommer att värna arbetstagarnas såväl som konsumenternas intressen i viss lagstiftning.
Det är viktigt att fortsätta regelförenklingsarbetet för företag. Det är fråga om att minska bördorna för små och stora företag, men det får inte ske på bekostnad av arbetsmiljö- eller arbetsskyddsperspektivet. Det är något som vi fortsätter att driva. Vad gäller definitionen av gold-plating handlar det förenklat om när man överimplementerar någonting.
I det här fallet är det fel att jämställa arbetsskydd och arbetsmiljö med just gold-plating, utan här handlar det om minimidirektiv där Sverige går längre. Då ska vi inte behöva motivera varför, utan vi gör det. Det är fördragsfäst, och det är vår rättighet att göra det. Det kommer vi att göra även i framtiden.
Annie Lööf (C):
Förslaget till nytt stödområde grundar sig på ett antal kriterier som jag tog upp i interpellationssvaret.
Bland annat ska området ha mindre än 12 1⁄2 invånare per kvadratkilometer, ingå i stödområdet i nuvarande programperiod, alltså fram till 2014, och som helhet bedömas ha permanenta nackdelar, såsom avfolkning eller långa avstånd till större marknader.
Som jag redogjorde för i interpellationssvaret har vi lagt ned mycket möda och tid på att se hur ett stödområde ska utformas för att uppfylla kommissionens krav. Det är kommissionen som har beslutanderätt i den här frågan. Utgångspunkten för kommissionens godkännande av stödområde kommer framöver att vara just glest befolkade områden.
Det är på den bogen regeringen och Sverige har tilldelats medel och möjligheter att jobba med stödfunktionerna. Tidigare fanns det en möjlighet att ta med områden baserat på andra kriterier, som arbetslöshet, bruttoregionalprodukt eller sysselsättningsutveckling. Det finns det inte i dag. Kommissionen ställer tydliga krav. För gleshetskriteriet är det mindre än 12 1⁄2 invånare per kvadratkilometer som gäller.
Det har för svensk del när vi har tittat på kartan resulterat i att det är de fem nordligaste länen som kommer att vara grunden för kommissionens godkännande av stödområde. Det är också möjligt att plocka in områden utanför de fem nordligaste länen, men då måste dessa glest befolkade områden vara angränsande till de fem nordligaste länen och angränsande till det övriga stödområdet. De måste också vara angränsande till varandra.
Det måste alltså hänga ihop. Det har till exempel gjort att vissa kommuner i Småland som tidigare varit med i stödområdet inte heller kan vara med nu. De nya riktlinjerna innebär även att dagens stödområde måste minska med en femtedel. Från att ha omfattat 15,3 procent av befolkningen ska det i dag omfatta 12,26 procent. Det har inneburit att vi har måst göra en prioritering.
Vi har gjort en samlad bedömning, och vi når upp till befolkningstalet. Det skiljer bara 248 invånare upp till det tak som kommissionen satt upp. Vi har pusslat med detta för att försöka få in så många kommuner som möjligt. För Örebro län är det viktigt att markera att de kommuner som nu hamnar utanför stödområdet inte mister alla möjligheter till företagsstöd.
Flera viktiga stödformer kan fortsätta att beviljas utanför stödområdet som regionalt bidrag till företagsutveckling och till exempel såddfinansiering. Örebro län kommer med andra ord även fortsättningsvis att ha stora möjligheter att bevilja företagsstöd i länet även om möjligheten till regionalt investeringsstöd kommer att försvinna.
Tittar man på de underlag som vi från Näringsdepartementet har på hur mycket företagsstöd som har beviljats i länet 2007-2013 visar det att omfattningen av företagsstöd som kan ges utanför stödområdet, det vill säga sådant som fortfarande kan ges, är det mer än dubbelt så stort än det stöd som bara kan ges inom stödområdet. Det finns fortfarande möjligheter att ge företagsstöd 2014 och framåt.
Det som finns i dag och de senaste åren har varit mer än dubbelt så stort än vad som har getts inom ramen för stödområdet, det vill säga regionalt investeringsstöd.
Annie Lööf (C):
Det är viktigt att sätta saker och ting i sitt sammanhang. Statistiken från Örebro län visar att inget regionalt företagsstöd eller investeringsstöd har beviljats i de två kommuner som tas upp i interpellationen sedan 2006, det vill säga Ljusnarsberg och Hällefors. Inget regionalt investeringsstöd har beviljats eller använts där.
Under 2012 och 2013 har inget regionalt investeringsstöd beviljats oavsett kommun. Trots att man har haft möjligheten att ge detta har man inte använt den möjligheten. I stället har man använt de andra två verktygen som fortfarande är möjliga att använda även utanför stödområdet, det vill säga såddfinansiering och regionalt bidrag till företagsutveckling. Det kan man använda i hela Sverige oavsett om man tillhör stödområdet eller inte.
Utöver de två verktyg som fortfarande är kvar för dessa kommuner finns regionalfondsprogrammet, landsbygdsprogrammet och socialfonden. De uppgår tillsammans till satsningar på lite drygt 60 miljarder fram till 2020. Man ska jobba med innovation, grön omställning, små företags möjligheter till tillväxt men också bredband och service.
Det är en bredd för att stärka tillväxt och konkurrenskraft i Örebro län och dess kommuner, i Norrland men också i Skåne. Det är i den delen jag tror att vi kan skapa fler företag och därmed också fler jobb. Det här är en viktig del i detta, med de regionalstödsriktlinjer som vi har talat om, men det är inte hela bilden. Vi har en rad olika verktyg i vår portfölj som vi kommer att fortsätta att jobba med och som kommunerna i Örebro län kan fortsätta att nyttja.
Annie Lööf (C):
Börje Vestlund har frågat varför det är regeringens uppfattning att Sverige inte kan stödja en utveckling av att industrins betydelse ökar i EU och i Sverige. Till att börja med vill jag säga att Börje Vestlund förmodligen har missförstått regeringens ståndpunkt. Industrin är självklart av stor betydelse för svensk och europeisk ekonomi. Regeringen driver, och kommer att fortsätta driva, en aktiv industri- och näringspolitik för att stärka svensk industri.
Regeringen anser att det bör ske genom att etablera långsiktiga och goda ramvillkor, genom investeringar i forskning och innovation, genom åtgärder för ökad resurseffektivitet och minskad miljöpåverkan och genom en fortsatt omställning till ett koldioxidsnålt och hållbart näringsliv. Däremot anser regeringen att det inte finns något motsatsförhållande mellan tillverknings- och tjänsteindustri.
Tjänster är viktiga för att industrins fulla potential ska kunna utnyttjas, och det är inom tjänstesektorn som sysselsättning, export och förädlingsvärde ökar mest. Tillverkningsindustrin är samtidigt genom sin finansiella styrka och sitt kunskapsinnehåll som beställare av tjänster en viktig förutsättning för tjänstesektorns tillväxt. Det finns därmed ett starkt ömsesidigt beroende mellan tjänstesektorn och tillverkningsindustrin.
Regeringen framhåller därför vikten av att fortsätta arbetet med att stärka den inre marknaden för både varor och tjänster, att ta till vara digitaliseringens möjligheter och att fortsätta att arbeta för att minska handelshinder såväl på den inre marknaden som med tredje land. Mer frihandel underlättar för globala värdekedjor. Regeringen anser därför inte att svensk och europeisk konkurrenskraft gynnas av att förutbestämma att tillverkningsindustrin ska utgöra 20 procent av ekonomin i dess helhet.
Det behövs större hänsyn till industrins utveckling i riktning mot en integrering av produkter och tjänster. Målet är att alla sektorer ska växa. Konkurrenskraften beror av många andra faktorer som till exempel utbildning, infrastruktur och möjligheter till handel. Att ensidigt fokusera på en del av ekonomin stärker inte konkurrenskraften långsiktigt. Den svenska positionen är att inte sätta upp ett kvantitativt mål för industrins andel av ekonomin.
Den stöds av en majoritet av EU:s regeringar. Det kvantitativa målet var inte heller något som lyftes fram av EU:s stats- och regeringschefer i slutsatser från det nyligen avslutade Europeiska rådet.
Annie Lööf (C):
Regeringen anser att industrin är viktig. Regeringen anser att den är en hörnpelare i vår ekonomi. Regeringen anser att tillverkningsindustrin är en avgörande och viktig del för svensk export, vilket är en angelägen värdemätare, då svensk export är viktig för svensk bnp och för svenska jobb, inte minst på landsbygden.
Regeringen kommer att fortsätta att driva på för en aktiv industripolitik och en aktiv näringspolitik för att alla sektorer ska växa i vårt samhälle. Vi behöver fler jobb, och därför kommer vi att fortsätta att stärka möjligheterna för goda ramvillkor i Sverige. Det sker genom att man öppnar den inre marknaden i EU för digitala tjänster, det handlar om ett frihandelsavtal med USA som kommer att betyda mycket för vår svenska industri och det handlar också om vad vi gör hemma i Sverige.
Vi har exempelvis sänkt bolagsskatten från 28 procent ned till 22 procent sedan 2006. Vi har infört ett FoU-avdrag, alltså ett avdrag för forskning och utveckling, sedan årsskiftet och ett investeraravdrag för möjlighet till tillgång till kapital för mindre företag. Vi återinförde lärlingsutbildningen under förra mandatperioden, och den hade då varit borta från svensk utbildningspolitik under decennier. Det är någonting som industrin har välkomnat.
Vi har stärkt yrkesutbildningarnas koppling till arbetsmarknaden, vilket industrin också har lyft fram. Det är alltså en rad olika delar som är viktiga för att industrin ska växa och vara stark i Sverige. Det är inte regeringen som genom planekonomi bestämmer exakt vilka företag som ska stanna i Sverige, vilka företag som ska komma tillbaka och vad företagen ska fatta för investeringsbeslut.
Däremot är det viktigt att vi har en bra jordmån för att företag ska vilja flytta hem till Sverige igen. Vi har sett ett par exempel på att man har gjort det de senaste åren. Det är också vår skyldighet att skapa en god jordmån för företag att växa här i Sverige. Det kan vi också se prov på. Vi befinner oss på en global marknad, och det Sverige tävlar med andra länder om handlar just om goda ramvillkor.
På Börje Vestlunds fråga om industrin kommer att växa eller minska under de kommande åren är svaret att det beror på om alliansregeringen får sitta kvar eller inte. Får vi sitta kvar vid makten kommer vi att fortsätta stärka svensk industri med goda ramvillkor, sänkta kostnader och liknande, och vi kommer att betona betydelsen av frihandel. Hur en rödgrön regering ser på till exempel frihandel, den inre marknaden i EU och kostnader för att ha unga anställda får Börje Vestlund svara på.
Vi kommer att fortsätta att stärka möjligheten för svensk industri och svenska jobb i den sektorn.
Annie Lööf (C):
Jag vill tacka Börje Vestlund för en bra och angelägen debatt om hur vi ska skapa fler jobb inom den svenska industrin och hur vi ska få en fortsatt stark och aktiv industri- och näringspolitik från regeringens sida. Jag tycker också att det var bra att Börje Vestlund här i sitt sista anförande gick ifrån det planekonomiska tänket om att ha kvantitativa mått som andel av bnp och i stället pratar om goda ramvillkor och förutsättningar för att vi ska ha en industri som växer.
Vi kommer att fortsätta att verka för en stark tillverkningsindustri i Sverige. Både fack och arbetsgivare informerar mig om det här ömsesidiga beroendet som tjänstesektorn och industrin har och det alltmer ökade tjänsteinnehållet i tillverkningsindustrin. Det är en modern industripolitik som vi måste forma framåt, och den bygger på just den vetskapen.
Annie Lööf (C):
Carina Adolfsson Elgestam har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att bemannade rymdresor ska kunna förverkligas. Inom regeringen är arbetet fördelat så att utbildningsminister Jan Björklund har huvudansvar för rymden, forskning och utbildning och jag som näringsminister har ansvar för turism. Sverige behöver fler hållbara turistdestinationer som är internationellt konkurrenskraftiga för att attrahera fler utländska besökare.
Regeringen gav därför 2012 Tillväxtverket i uppdrag att genomföra insatser för att stärka och utveckla hållbara turistdestinationer. Kiruna var en av de fem pilotdestinationer som valdes ut för att ta del av insatserna, bland annat utifrån Kirunas engagemang och satsningar på rymden. Totalt har regeringen satsat 60 miljoner kronor på destinationsutveckling, och arbetet pågår nu ute i landet.
Utvecklingen av bemannad rymdfart och rymdturism utgör en viktig potential för Kiruna som destination, och jag ser framför mig att det arbete som nu genomförs i destinationen kommer att bidra till en positiv utveckling för rymdturism.
Annie Lööf (C):
Jag välkomnar generellt planerna på en hållbar svensk rymdturism. Vi har haft en snabb tillväxt inom besöksnäringen under framför allt de senaste åren. Det gäller både hur destinationerna har utvecklats, till att bli mer exportmogna och mer internationellt intressanta, och den jobbtillväxt som vi ser i besöksnäringen, inte minst på landsbygden. Vi behöver nu fylla på i förråden med fler attraktiva besöksmål.
Det jobbar såväl regeringen som destinationerna och Visit Sweden med. Om vi går in specifikt på rymdverksamheten krävs det tillstånd för att bedriva rymdverksamhet, och det regleras i lagen om rymdverksamhet och förordningen om rymdverksamhet. Specifika frågor som rör just detta lagstiftningskomplex är statsrådet Beatrice Ask ansvarig för.
Specifika frågor som rör till exempel Rymdstyrelsen och förordningen om rymdverksamhet är Jan Björklund ansvarig för. Jag tar upp detta just för att interpellanten ska förstå att dessa frågor är uppdelade på olika områden beroende på om det gäller lagar om rymdverksamhet eller Rymdstyrelsen, det vill säga forskningsdelen, som av naturliga skäl är knuten till forskningsminister Jan Björklund. Vi följer dessa frågor väldigt nära från Näringsdepartementets håll.
Så sent som i förra veckan, den 11 april, aviserade Jan Björklund och regeringen en ny nationell rymdstrategi för att svensk forskning och industri ska kunna utvecklas och bidra till svensk tillväxt. Syftet med utredningen och den breda översynen är att de ska resultera i mål och prioriteringar för hur Sverige som land ska kunna få ut mesta möjliga av investeringarna på rymdområdet. I utredningsdirektiven omnämns kommersiellt bemannad rymdfart.
I går såg jag till exempel att just den nationella rymdstrategin välkomnas av dem som arbetar med Spaceport Sweden uppe i Kiruna.
En viktig del som är en bra och angelägen bas för att utveckla rymdturism, förutom de tillstånd som måste till och som man nu tittar på i rymdstrategin, är att destinationen själv behöver utvecklas och samla förstudier och material för detta.
I Kiruna fokuserar destinationsbolaget Kiruna Lappland på att öka attraktionskraften för destinationen med bland annat satsningar på rymdturism. Exempel på insatser som destinationerna jobbat med är att man har tagit fram en förstudie och ett koncept för ett Space Visitor & Science Center med inriktning på rymden.
Utöver det jobbar man med andra frågor som är viktiga för att stärka Kiruna som turistdestination. I ljuset av både det vi gör för att stärka Kiruna som turistdestination och det regeringen så sent som förra veckan aviserade med en nationell rymdstrategi, och som har välkomnats av de aktörer som arbetar med detta, är det tydligt att regeringen gör en hel del för att stärka denna del både för forskning och för industri framåt.
Annie Lööf (C):
När jag lyssnar på socialdemokraterna i debatten märker jag att de gör allt som står i deras makt för att utmåla skillnader när det i stället är så att ambitionen är densamma som regeringens. Anledningen till att jag uppehåller mig vid just rymdturism är att interpellanten Carina Adolfsson Elgestams rubrik på interpellationen är just Rymdturism.
Det är därför jag svarar på frågan som handlar om rymdturism. Det är en fråga som ligger i min portfölj. Jag kan också konstatera att det statliga riskkapitalbolaget Inlandsinnovation har investerat i Spaceport Sweden. Det är ett riskkapitalbolag som Socialdemokraterna har uttryckt skepsis mot, men man har gjort investeringar för att möjliggöra för detta företag.
Jag har också sagt i debatten att jag välkomnar planerna på en hållbar svensk rymdturism. Vi har stärkt detta bland annat genom att Kiruna är en av fem pilotdestinationer i hela Sverige som har fått medel av regeringen för att arbeta med turismen och utveckla destinationerna. Det är inte Socialdemokraterna som har pekat ut Kiruna.
Det gjorde man inte när man hade möjligheten, och man har inte gjort det nu heller, utan det är den nuvarande regeringen genom Tillväxtverket som har pekat ut satsningar på pilotdestinationer runt om i landet. Jag har i debatten också berättat om en ny nationell rymdstrategi som aviserades i förra veckan. Den har välkomnats av de aktörer som jobbar med de här frågorna. I utredningsdirektiven nämner man också kommersiellt bemannad rymdfart.
Det är inte bara ett pennstreck som ska göras, utan det krävs rättssäkerhet och utredning för att göra vissa förändringar, och den ordningen hoppas jag kommer att råda även om olyckan skulle vara framme och Socialdemokraterna skulle komma till makten: Man bereder saker och ting, och det gör man genom den här utredningen, som ska titta på just kommersiellt bemannad rymdfart. Rymdturism ligger i hela regeringens intresse, och vi svarar med en röst.
Men hade Carina Adolfsson Elgestam velat ha en diskussion om forskning borde hon ha haft en interpellationsdebatt med forskningsministern. Men jag är beredd att svara på alla frågor och tycker också att jag har gjort det. Turismen är en del som interpellanten själv tog upp. Jag tycker att det är bra att vi har den diskussionen.
Jag kan konstatera att det är hela alliansregeringen som har lagt fast aviseringen om en nationell rymdstrategi. Det är på tiden, och det är bra att regeringen tar detta initiativ för att lägga en bra grund framåt.
Annie Lööf (C):
Jag vill tacka för en bra debatt. Detta är en viktig fråga såväl för forskning och industri som för besöksnäringen. Jag välkomnar att Socialdemokraterna gillar de satsningar som alliansregeringen har gjort för att stärka besöksnäringen både genom pilotdestinationerna och genom aviserandet av en nationell rymdstrategi, som regeringen presenterade i förra veckan.
Det är bra att Socialdemokraterna ansluter sig till detta. Vad jag däremot är lite bekymrad för är att man verkar se ned på besöksnäringens potential för jobbskapande. Man pratar om forskning och industri, och det är viktiga delar, men man får inte glömma den betydelse som besöksnäringen har för att skapa jobb och tillväxt. Det är en av Sveriges nya basnäringar.
Över 160 000 personer jobbar där, och det finns stora möjligheter framöver att också dra nytta av rymdturismen för att bygga besöksnäringen starkare och få fler jobb i Kiruna och Norrbotten.