Beatrice Ask (M):
Det finns alltid olika synpunkter när det gäller lagstiftning och om den är tillfyllest eller inte. Det är en levande debatt som förs mellan forskare, lagstiftare och olika aktörer. Självklart är det på det sättet. När man sedan jämför med andra länder tror jag dock att man ska vara väldigt tydlig med att det inte är alla länder som har den typ av regelverk vi har i Sverige, som kriminaliserar på planeringsstadiet på det sätt vi gör.
När man jämför olika länders lagstiftning måste man se helheten, och då är det så i de samarbeten vi har att svensk lagstiftning väl uppfyller de kriterier man anser rimliga. Sedan är detta alltid en diskussion som behöver föras. Vad gäller den rapport vi fick 2011 och som Kent Ekeroth nämnde är det frågor som tas upp i den där det bland annat heter att man bör överväga om man ska göra något åt lagstiftningen.
Jag ska inte recensera det, men jag kan säga att det inte finns någon underbyggd analys eller mer genomarbetad beredning kring lagstiftningsfrågan, utan det är en rekommendation och en fundering som finns på listan. Det är självklart nog så allvarligt att den finns där.
Det vi gör och har gjort de senaste åren är att vi med stort engagemang deltar i det arbete på EU-nivå som pågår för att just ta oss an det allvarliga problem resandeverksamheten utgör. Då är det som jag sade tidigare ett spektrum av olika insatser man måste arbeta med. Det här är nämligen ett reellt hot.
De människor som reser i väg på träningsläger och aktiviteter är i första hand ett hot mot de länder de åker till, men det säger sig självt att vi i ett längre perspektiv har anledning att vara bekymrade över konsekvenserna också för svensk del. Därför måste vi agera.
Då vill jag gärna säga att jag inte tror att det i den delen räcker eller hjälper ens med en omformulering av lagstiftningen - dessa ungdomar är inte så enkla att övertyga. Vi vill inte heller ha regler i Sverige som säger att man måste be om statens tillstånd för att få resa någonstans. Det är ganska vanligt att ungdomar reser till allehanda upplevelser.
Det är väldigt svårt i ett fritt land, och helt fel dessutom, att reglera det eller förbjuda en viss typ av resande. Däremot kan man göra som vi har valt att göra i Sverige: ha tydliga lagregler som förbjuder uppmaning till, rekrytering till och finansiering av den här typen av verksamhet.
Det tror jag ändå fångar in de problem Kent Ekeroth och jag är överens om att vi behöver arbeta med. Jag tycker inte att våra erfarenheter så här långt visar på att det skulle vara fel. Mitt budskap är alltså att det inte i första hand är lagstiftningsåtgärder jag tror behövs, sett till svensk lagstiftning i ett internationellt sammanhang och hur den kan användas.
Däremot måste vi följa de enskilda ärenden som hanteras. Vi har dock en stor utmaning i att rätt många individer under de senaste åren - vi har siffror från 2006 och framåt - har rest i väg.
Just nu är det väl framför allt individer som reser till Syrien och där får träning av det slag man inte borde skaffa sig om man vill leva i ett fredligt och lugnt samhälle. Det måste vi ta på stort allvar. Vi kommer på ministerrådsmötet nästa gång att ha just resandeverksamheten som ett ämne för diskussionen.
Det är utifrån det engagemang som finns i hela EU-kretsen. Min belgiska kollega gör också en hel del för att vi ska diskutera det mer ingående, eftersom man också i Belgien upplever detta som ett stort bekymmer.