Christina Höj Larsen (V):
Sedan pandemin drabbade Sverige har breda politiska samarbeten ingåtts för att människor i vårt samhälle ska drabbas så lite som möjligt. Vår samhällsgemenskap behöver visa uthållighet och styrka i att skapa trygghet för dem av oss som behöver det oavsett om det gäller omvårdnad i det akuta insjuknandet, att hindra smittspridning eller att hantera de många ekonomiska och strukturella konsekvenser en pandemi leder till. Vi ska ta oss igenom detta tillsammans.
Vi har gjort ändringar i a-kassa och i sjukförsäkring, och vi har gett omfattande stöd till näringslivet. Det är därför helt rimligt att man även gör ändringar på migrationsområdet när människor drabbas av arbetslöshet och oförutsägbarhet i pandemins spår. Partier har under den här resans gång fått böja sig från sina invanda positioner. Herr talman!
Som alla kriser slår pandemin hårdast mot dem som redan är utsatta, de med små eller inga marginaler. En av dessa grupper är de som är nyanlända till Sverige, och då även de barn och unga som kommit till Sverige utan föräldrar för att söka skydd undan krig och förföljelse. Herr talman!
Vi kommer kanske här i kammaren att höra riksdagsledamöter kalla barn och unga som har sökt asyl i Sverige utan föräldrar för "vuxna män utan asylskäl". Att en lögn upprepas ofta gör den inte sann. Men tyvärr får den fäste. Vi hör detta allt oftare. Jag vill därför nu, en gång för alla, vända mig skarpt mot den beskrivningen.
Majoriteten av de ensamkommande kom till Sverige som barn och sökte skydd här undan krig, förföljelse och förtryck. När migrationspolitiken stramades åt lovade statsministern att barn skulle undantas. Men så blev det inte. Det löftet bröts. Migrationsverket ändrade sin praxis med följden att 18-årsdagen betydde utvisning för många i gruppen.
En dom från Migrationsöverdomstolen 2017 slog fast att en stor del av dem som var under 18 år skulle bedömas som alternativt skyddsbehövande och få uppehållstillstånd. Men de långa handläggningstiderna och de rättsosäkra åldersbedömningarna gjorde att många hann fylla 18 år innan beslutet fattades eller skrevs upp i ålder. Cirkeln var sluten.
Genom denna Kafkalika situation har barn de facto fråntagits sin asylrätt. Att de nu är vuxna gör inte denna orättvisa mindre allvarlig. Det finns ett politiskt ansvar i detta som väger tungt och som man inte kan komma undan genom att nu ständigt upprepa lögner om den grupp som utsatts för orättvisan. Herr talman!
Vänsterpartiet hade allra helst sett en helhetslösning med permanenta uppehållstillstånd för de ensamkommande. Det hade varit det bästa, enklaste och mest realistiska - både för de barn och unga som drabbats av de orimliga turer jag nu nämnt och även för vårt samhälle i stort. Inget blir bättre av att nya grupper barn och unga ständigt hamnar utanför samhällets skyddsnät.
De blir lätta måltavlor för utnyttjande som billig arbetskraft eller för att dras in i kriminell verksamhet. Det borde även partier som ständigt pratar om skuggsamhället begripa. Tyvärr blev det inte en sådan helhetslösning som Vänsterpartiet hade önskat. I stället skulle en del av de unga få en ny möjlighet genom nya gymnasielagen.
Lagen var dock så dåligt konstruerad att det var uppenbart att ovisshet och oro skulle kvarstå och att det dessutom fanns stor risk för utnyttjande och utsatthet i lagens spår. Vänsterpartiet såg bristerna och försökte åtgärda dem. Regeringen var tyvärr inte intresserad, och nu lever många unga med konsekvenserna. Herr talman!
När pandemin nu orsakat en omfattande ekonomisk kris riskerar de ensamkommande som klarat av att ta sig igenom gymnasielagens nålsöga återigen att drabbas. Efter avklarade gymnasiestudier har man sex månader på sig att skaffa jobb, ett jobb som dessutom ska ha en så kallad varaktighet på mer än två år. Även i vanliga fall är det extremt svårt. Trygga jobb att tyvärr inget att räkna med för unga på svensk arbetsmarknad i dag.
I dessa tider, när pandemin slagit till, är det ännu värre. Vänsterpartiet menar att möjligheten till uppehållstillstånd och rätten att leva med sin familj ska vara rättvis och förutsägbar. Det ska inte vara de skiftande konjunkturerna som bestämmer. Rätten att leva med sin familj ska inte heller vara en klassfråga. Under våren kommer nu dessa frågor att avgöras.
Vi kommer att diskutera dem när riksdagen ska ta ställning till hur framtidens migrationspolitik ska se ut när begränsningslagen upphör. Vi kommer att få diskutera det här mycket mer. Just nu, herr talman, har dock regering och riksdag ett ansvar att se till att även nyanlända med tillfälliga tillstånd inte drabbas orimligt av pandemins konsekvenser. Särskilt de partier som stod bakom gymnasielagen har ett ansvar att se till att den faktiskt fungerar.
Det är sorgligt och ärligt talat upprörande att nu konstatera att Centerpartiet - som stått bakom gymnasielagen och som under våren upprepade gånger pratat om den svåra situation unga med tillstånd enligt nya gymnasielagen befinner sig i - nu fullständigt har svängt. Man kan inte säga annat än att Centerpartiet sviker de unga som de tidigare har sagt sig värna.
Centerpartiets argumentation, att ändringar som nu görs inte skulle omfatta de unga vars tillstånd går ut nu i december, är märklig. För visst är detta ett problem. Vänsterpartiet har flera gånger frågat migrationsministern vad regeringen tänker göra för inte ännu en grupp ska hamna utanför. Det behöver vi lösa.
Men i stället för att hitta och pressa på för sådana lösningar väljer Centerpartiet alltså att alla - alla - nyanlända med tillstånd enligt tillfälliga begränsningslagen eller nya gymnasielagen ska utsättas för pandemins grymma konsekvenser. Mer cynisk än så kan man knappast bli. Och mer slösaktig med samhällets resurser kan man knappast vara.
Dessa unga har investerat sin tid och kraft i att leva upp till kraven och bli en del av Sverige. Sverige har investerat i dem, deras utbildning och deras livsmöjligheter. Med sin kursändring, även om den är passiv, sällar Centerpartiet sig till det blåbruna gänget som tydligen har som högsta prioritet att utvisa unga som är undersköterskor, rörmokare och lagerarbetare.
Menar Centerpartiet verkligen allvar med sin oro för att nya grupper av unga ska hamna utanför borde de rimligen rösta för en helhetslösning med permanenta uppehållstillstånd för dem som kommit som ensamkommande. Vänsterpartiet kommer att ge Centerpartiet en sådan chans under våren. Då är det upp till bevis. Herr talman!
Vi ser nu ett akut behov av att åtgärda några av bristerna i lapptäcket av lagar som drabbar människor, så att människor som alldeles nyss hade permanenta uppehållstillstånd inom räckhåll och kanske till och med möjlighet att efter flera år få krama sitt barn eller sin älskade nu inte fråntas den möjligheten i pandemins kölvatten. Dagarna tickar. Tidsfristen bör pausas under den pågående krisen för att återupptas när pandemin är över.
Perioden att hitta nytt jobb bör också förlängas till minst ett år. Även subventionerade anställningar och korttidsjobb bör räknas. Den majoritet som stod bakom nya gymnasielagen måste ta ansvar att skapa trygghet så att nyanlända i allmänhet och ensamkommande i synnerhet inte återigen hamnar i kläm. Jag förutsätter att regeringen tar det ansvaret trots borgerlighetens totala ovilja.
Att det ligger inom regeringens mandat - och dess skyldighet - att göra sådana ändringar för att på olika sätt skydda samhället och människor som lever i det från pandemins negativa konsekvenser är för mig självklart. En sådan ändring är den vi nu talar om när det gäller varaktig anställning. Vår samhällsgemenskap, herr talman, ska även vara på nyanländas sida.
Med detta yrkar jag bifall till reservationen. Jag vill också göra kammaren uppmärksam på att vi har ett särskilt yttrande.