KBLab/rixvox huggingface dataset:
Åsa Torstensson (C):
Per Bolund har frågat Maud Olofsson hur hon avser att förverkliga förslagen i utredningarna från Nutek, Vägverket och Banverket för ökad cykelturism. Per Bolund har också frågat Maud Olofsson om hon på annat sätt avser att verka för ökad cykelturism i Sverige samt om hon avser att verka för att pengar anvisas till Kattegattleden. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på frågan.
Jag delar Per Bolunds uppfattning om värdet av att förbättra förutsättningarna för cykling, såväl till vardags som vid rekreation. Ökad cykling ger stora positiva effekter för miljön, framkomligheten på vägarna, folkhälsan liksom för småskalig näringslivsutveckling längs en cykelturistled. Att öka andelen resor med cykel är också ett uttalat mål för både regering och riksdag. Trenden är dock sedan länge tyvärr den motsatta.
Med tanke på cykelturismens lokala och regionala karaktär har kommunerna och de regionala organen den viktigaste rollen för att främja cykelturism. Därför är det glädjande att det finns exempel på initiativ bland dessa ute i landet. Men staten har också en roll i att stödja cykelturism. Vägverket, Banverket och Nutek redovisade förra hösten parallella regeringsuppdrag avseende olika möjligheter att förbättra förutsättningarna för cykling inklusive cykelturism.
Arbetet har bedrivits i nära samarbete mellan myndigheterna i syfte att skapa en sammanhängande bild av behoven. En åtgärd som föreslås är att utveckla nätet av säkra cykelvägar samt ett antal längre leder för cykelturism av hög internationell klass. Regeringsuppdragen utgör underlag för infrastrukturpropositionen som läggs i anslutning till budgetpropositionen i höst.
Jag vill också peka på vikten av att ha ett företagsklimat som bidrar till utveckling av näringsverksamheter längs en cykelturistled. Det handlar inte minst om att kunna bo bra och äta gott. Regeringen prioriterar frågor som handlar om att utveckla gynnsamma förutsättningar för företagandet. De insatser som görs inom näringspolitiken kring entreprenörskap, regelverk, kapitalförsörjning och företagsutveckling omfattar givetvis också företag inom turistnäringen. Det ska bli mer lönsamt och mindre krångligt att vara företagare.
Åsa Torstensson (C):
Det är en oerhört intressant interpellation som Per Bolund har ställt.
Jag tror också att det är avgörande och viktigt att se vilka möjligheter vi har när det gäller att skapa och att möta det ökande intresset för att besöka Sverige och när det gäller att ta del av den utländska turism som nu söker sig runt i världen för att hitta intressanta och unika områden.
Sverige har under de senaste åren ökat antalet gästnätter mer än många andra länder lyckats med. Det visar vilka möjligheter som finns inom turistnäringen.
Cykelturismen i sig har Nutek identifierat som något som kan generera ytterligare intäkter - det handlar då om miljardbelopp. Naturligtvis är bra vägar och trygga och säkra cykelleder avgörande för detta.
Jag vill inte på något sätt säga att jag undviker eller drar mig undan statens ansvar här. Jag tror att det är oerhört viktigt att påpeka att Vägverket varje år lägger miljonbelopp på nya cykelvägar.
På cykelvägar vid sidan av de stora projekten har Vägverket satsat 15-20 miljoner under de senaste tre åren. Under samma period har man lagt 50-100 miljoner på cykelvägar som så att säga inkluderas i de större projekten.
Det är ganska svårt att peka på exakt hur många miljoner det handlar om eftersom det här är inkluderat i större infrastrukturprojekt. Därmed är själva insatsen för cykelleden inkluderad i volymerna. Staten har en roll här, och Vägverket tar en stor del av kostnaderna. Inte desto mindre återstår mycket att göra.
Nutek har pekat ut att det behövs ytterligare miljoner utöver vad Vägverket i dag har identifierat. Bra cykelleder i lämpliga geografiska områden kan, tror jag, skapa stora förutsättningar för ett utökat lokalt och regionalt näringsliv.
Därför återkommer jag till att detta naturligtvis oerhört mycket är kopplat till lokala och regionala näringslivsstrategier och inriktningar. Det tror jag att vi ändå ska vara överens om.
För någon månad sedan var jag på besök på Öland där, i det här sammanhanget, Borgholms kommun tillsammans med Vägverket ser över sina vägar för att skapa bra förutsättningar för trygga och trafiksäkra cykelvägar, inte alltid helt isolerade från övrig trafik.
Det handlar om att lägga tydliga cykelvägar just för att locka till cykelturism och därmed skapa bättre förutsättningar för det lokala och det regionala näringslivet. Då är det mycket tydligt lokalt initierat och lokalt förankrat. Därmed hittar man också bra lösningar.
Åsa Torstensson (C):
Det är viktigt, Per Bolund, att se att Vägverket gör två olika investeringar. Man gör investeringar i samband med de stora projekten, precis som jag sade.
Men man gör också investeringar i rena cykelvägar motsvarande 15-20 miljoner per år som ligger helt vid sidan av de stora projekten.
Det är två olika slags åtgärder som Vägverket är involverat i. Precis som Per Bolund säger finns det oerhört mycket mer att göra utifrån turistnäringens utveckling.
Det senaste årets tryck på turistnäringen i Sverige kommer att skapa en inriktning där det utvecklas nya samverkansformer, precis som jag nämnde.
Det finns ett arbete på Öland med de lokala och kommunala företrädarna, näringslivet och Vägverket där man mycket tydligare samverkar, med gemensamma insatser. Det arbete som Nutek tillsammans med Banverket och Vägverket har gjort är en del av det budgetarbete som nu pågår.
Man efterlyser och efterfrågar mer resurser från statens sida.
En del av det åtagande som jag i allra högsta grad har prioriterat är att skapa en förutsättning för att göra ekonomiska åtaganden för infrastruktur i befintlig budget och att skapa förutsättningar för långsiktiga investeringar. Det är det arbete som pågår nu.
Det är ett pussel eftersom det är så mycket luftslott i befintliga planer. Vad gäller Kattegattleden är det mycket riktigt så att Region Halland arbetar med att finna finansiering för det här projektet.
Förutom det pekar man på behovet av att lätthanterligt kunna ta med cykeln på tåg och så vidare. Det är en del av helhetsarbetet som vi måste vara överens om.
SJ har sin roll att spela, Banverket har sin roll att spela och skapa smidiga övergångar mellan de olika transportslagen, vilket cyklisten ofta har behov av. Det är mycket mer än bara investeringar i cykelvägar som det handlar om.
Börje Vestlund tar övertoner vad gäller företagsklimatet. Det är jätteintressant. Antalet gästnätter i Sverige har ökat med 2 procent under 2007. Det går bra för Sverige, det går bra för företagandet. Vi har i allra högsta grad tagit bort krångliga regler.
Börje Vestlund ville förbjuda just turistföretagen att säsongsanställa människor. Precis detta ville Börje Vestlund förbjuda och därmed möjligheterna att skapa bra förutsättningar för turistnäringen i Sverige.
Åsa Torstensson (C):
Naturligtvis är det Nuteks uppgift i detta uppdrag, Per Bolund, att peka på vad staten har för roll i att skapa bättre förutsättningar för turistnäringen, i detta sammanhang cykelturismen. Han pekar på både vad som krävs i infrastrukturåtgärder och hur man skapar bättre förutsättningar för det småskaliga företagandet att vara en del av den stora potentialen.
Antalet gästnätter i Sverige ökade med 2 procent till drygt 48 miljoner under 2007, vilket är den högsta volym som någonsin registrerats. Sverige som destination har haft en mycket bättre utveckling än stora delar av världen har haft. Naturligtvis finns det oerhört mycket kvar att göra, precis som Per Bolund säger. Det finns ett ökat resande.
Ibland har vi en negativ diskussion om människors rörlighet, men jag ser stora möjligheter för Sverige att vara vinnare i de internationella rörelserna, där man söker efter unika miljöer. Sverige har stora möjligheter. Vägverket har en roll här.
Banverket har en roll här genom att skapa bra infrastruktur, även till exempel runt stationer och så vidare, för att det ska vara smidigt för cykelturismen som sådan.
Åsa Torstensson (C):
Christina Axelsson har frågat mig varför principen om minst 50-50-fördelning av trängselskattens intäkter mellan väg och kollektivtrafik inte längre ska gälla och om jag avser att återgå till principen om att skattens intäkter ska fördelas lika på dessa två ändamål. Om denna princip inte längre gäller, frågar Christina Axelsson mig om jag avser att ta initiativ till att i stället öka statsbidragen till kollektivtrafiken.
För att skapa tillväxt och välfärd på ett långsiktigt hållbart sätt i Stockholm behöver huvudstadens transportsystem förbättras. Stockholm är och förblir en mycket viktig tillväxtmotor i Sverige och att resor och transporter i staden är anpassade efter människors och företags behov är en viktig förutsättning för att denna motor ska fungera väl. Jag håller med Christina Axelsson om att kollektivtrafiken i Stockholm måste vara attraktiv för att skapa goda resmöjligheter för stockholmarna på ett sätt som minimerar negativa miljöeffekter.
När det gäller folkomröstningarna om trängelskatten vill jag påminna om att regeringen hade att förhålla sig till 15 sådana folkomröstningar, genomförda runt om i Stockholms län. Eftersom resultaten av folkomröstningarna var tvetydiga har regeringen valt att samla regionen till en trafikpolitisk samsyn kring prioriteringar och finansiering av åtgärder i väg- och järnvägsinfrastrukturen där hänsyn tas till kollektivtrafiksatsningar.
Carl Cederschiöld avrapporterade i slutet av 2007 sitt uppdrag att som förhandlingsman ta fram en regionalt förankrad lösning för trafiksituationen i Stockholm. Denna rapport utgör underlag för det arbete som regeringen initierat om att ta fram en ny generation långsiktiga infrastrukturplaner. Jag anser att det är problematiskt att öronmärka en viss skatteintäkt för vägtrafik respektive kollektivtrafik.
En stor del av kollektivtrafiken bedrivs på väg, vilket gör det både svårt och onödigt att åstadkomma en riktig redovisning av hur skatteintäkten fördelas. Det som är viktigt är att människor och företag upplever att deras vardag underlättas som följd av utförda infrastrukturinvesteringar.
När det gäller frågan om jag skulle kunna tänka mig att ta initiativ till att öka statsbidragen till kollektivtrafiken anser jag att det även fortsatt är kommuner och landsting som ska ansvara för att sörja för en god lokal och regional trafikförsörjning med kollektiva färdmedel. Det är kommuner och landsting som bäst kan fatta beslut som är bra för de människor som bor i respektive region. Regeringen har den 5 juni tillsatt en utredare som ska se över lagstiftningen på kollektivtrafikområdet.
Syftet är att förbättra för resenären och göra kollektivtrafiken mer attraktiv.
Åsa Torstensson (C):
Den här regeringen har två övergripande prioriteringar, Christina Axelsson. Det är dels att skapa förutsättningar för människor att lämna arbetslösheten och få ett arbete, dels att skapa bättre förutsättningar för att minska klimatpåverkan och möta de klimathot som finns med ett mycket tydligt internationellt engagemang.
När man skapar förutsättningar och möjligheter för människor att få ett arbete innebär det också ett ökat resande, ett ökat pendlande och större arbetsmarknadsregioner. Stockholm är precis i den situationen just nu. Det är ett stort geografiskt område som attraherar stockholmare. Det blir en stor pendling. Det är naturligtvis bra att människor har fått arbete och att vi har större arbetsmarknadsregioner.
Den negativa delen är ett ökat tryck på kollektivtrafik, på vägar och på spår. Den här regeringen väljer också att prioritera det direkta arbetet här och nu. Christina Axelsson kan fortsätta att diskutera trängselskatten som sådan, men det beslutet togs för ett år sedan.
Regeringen har här och nu valt att arbeta konkret med att skapa bättre förutsättningar för kollektivtrafiken i Stockholm. Det börjar ge resultat. Framkomligheten på både väg och spår börjar förändras. Människor kan lättare komma i tid än tidigare. Det är mycket kvar att göra, men det är på rätt väg.
Naturligtvis beror detta på att regeringen valde att ge ytterligare resurser till Banverket för att förbättra förutsättningarna för befintliga spår och stärka kapaciteten. Det är oerhört viktigt att detta görs tillsammans med andra aktörer - SL, SJ och andra kommuner runt omkring Stockholms stad.
Kraftsamling Mälardalen är en oerhört viktig satsning. Man har presenterat ett 44-punktsprogram med fokus på att vidta åtgärder så att människor får förutsättningar att lättare ta sig fram i vardagen till eller från jobbet eller för att till exempel hämta sina barn.
Precis som Gunnar Andrén sade när det gäller den långsiktiga delen är beslutet om Citybanan som regeringen har fattat viktigt. Den ger effekt om tio år. Det är därför det är så oerhört viktigt att vi här och nu vidtar åtgärder.
Christina Axelsson vet att det saknas oerhört många miljarder i den infrastrukturplan som Christina Axelsson själv är ansvarig för. Det är viktigt att ha med sig detta.
Det krävs många åtgärder för att klara av den befintliga planen där det inte finns de miljarder som regionen efterfrågar, samtidigt som vi måste möta de utmaningar som finns med anledning av större arbetsmarknadsregioner, ökat exporttryck och så vidare.
Åsa Torstensson (C):
Jag börjar bakifrån. Det är ganska intressant att höra Börje Vestlund. Jag trodde att vi var överens om att när man lägger fram propositioner om till exempel inriktningsmål bygger det på att det finns ett mycket gediget underlag och att man arbetar med detta underlag för att lägga fast en inriktning till kommande planeringsperiod. Det är ingenting annorlunda än det som Börje Vestlund själv har varit ansvarig för under tidigare perioder.
Jag förstår över huvud taget inte tonläget. I andra sammanhang brukar riksdagen med all tydlighet visa på vikten av att vara delaktig i de prioriteringar som görs. Det gör man i samband med att man lägger fram en inriktningsproposition på det här sättet. Det berör alla saker, om man ändrar inriktning i förhållande till inriktning, tidigare planer och så vidare.
Det är den propositionen som jag hänvisar till. Man behöver inte ha det tonläget av den anledningen. Jag återkommer vad gäller Stockholm specifikt och diskussionen om kollektivtrafiken och behovet av resurser.
Jag vill återigen poängtera att Banverket fick generellt sett 330 miljoner mer i den budget som gäller för 2008, men specifikt 125 miljoner under 2007 för att vidta åtgärder i och kring Stockholm. Det är det som man ser resultatet av.
Det tar lite tid innan åtgärderna får effekt, och själva arbetet kräver också sin effekt. Det är viktigt att se, återigen, att det arbete som Carl Cederschiöld har gjort i Stockholm tillsammans med kommunerna i Stockholm och i samband med en större region är beviset på hur infrastruktur måste planeras och prioriteras.
Det måste vara en samlad, enig region, eftersom till exempel Stockholm är så attraktivt som arbetsplats och är en sådan tillväxtmotor. Med bra möjligheter till pendling skapar det en mycket dynamisk region, men med stort tryck på att också ha gemensamma prioriteringar vad gäller infrastrukturen.
Därför är det arbete som dagligen pågår för att förbättra för människor i och runt Stockholm oerhört avgörande. Även om vi här kommer in på frågan om Citybanan är den effekt vi kan se om tio år en förbättrad situation.
Det är också viktigt att se att det i dag läggs 27 miljarder på kollektivtrafik. Jag tror att det är viktigt att vi ser över den lagstiftning som i dag finns på kollektivtrafiksidan. Även om det är kommuner och landsting som ansvarar för att sörja för en tillfredsställande kollektivtrafik är det viktigt att vi ser vilka möjligheter vi har att få ut mer av varje insats, varje miljard som läggs på kollektivtrafiken.
Därför har jag valt att göra en översyn av lagstiftningen, som är runt 30 år gammal, just för att ha tydligare fokus på resenären, det som Christina Axelsson efterfrågar.
Vi har i dag en transportsektor som har förändrats under kort tid, och det har naturligtvis skett förändringar i och runt Stockholm. Därför är det viktigt, för resenärens skull, att se vilka möjligheter vi har att skapa bättre förutsättningar för en modern kollektivtrafiklagstiftning.
Åsa Torstensson (C):
Det är intressant när man kommer in på Citybanan och det beslut som regeringen valde att ta, beslutet att bygga Citybanan. Jag trodde att Christina Axelsson och riksdagen var intresserad av att ha kontroll över stora infrastrukturprojekt och kostnaden runt dessa. Jag kanske misstog mig.
Trängselskatten i Stockholm kommer att återföras till stockholmarna. Stockholmarna behöver vägar och järnvägar. Med prioritet på vägar skapar vi också bra förutsättningar för en bra kollektivtrafik i Stockholm.
Jag börjar fundera på om hela oppositionen inklusive Socialdemokraterna är emot vägar med tanke på Börje Vestlunds sista inlägg. Nåväl, den här regeringen har för avsikt att skapa bra förutsättningar för infrastrukturen i Stockholm, därav det arbete som Carl Cederschiöld har som underlag.
Ni har utifrån representanter runt och i Stockholm visat på att det har varit mycket oenighet om prioriteringar. Jag tror att det är oerhört viktigt att regionen samlar sig kring prioriteringar på det sätt som man har gjort i Cederschiölds underlag.
Det är det underlaget som nu ligger i det långsiktiga arbetet med infrastrukturpropositionen. När det gäller att det svävar en ande runt infrastrukturpropositionen vet jag inte om det beror på mig eller på er, men jag uppskattar att det finns ett sådant engagemang kring infrastrukturarbetet. Det är ju ett långsiktigt arbete. När vi pratar om inriktningsmål pratar vi om tio år framåt dessutom.
Låt oss fortsätta den här diskussionen framöver.
Åsa Torstensson (C):
Det hör till oppositionen att ständigt ställa sig i ett hörn och säga att det ingenting görs, Ibrahim Baylan. Men till saken hör att höstens budget gav Banverket 330 nya miljoner av den anledningen att regeringen prioriterar järnvägen.
Järnvägen kan skapa bättre förutsättningar för säkrare godsflöden, och man kan vidta åtgärder för underhållssidan. Det är någonting som Ibrahim Baylan kollektivt tillsammans i den tidigare regeringen avstått från. Det är en prioritet.
Dessutom har det prioritet att hitta lösningar, bättre samverkan och bättre åtgärder i och kring Stockholm. Det får inte bli en propp i transportsystemet. Höstens budget är, precis som Ibrahim Baylan vet, ett arbete som i allra högsta grad pågår här och nu.
Jag, finansministern och för inte så länge sedan statsministern redogjorde för att när vi skapat bättre förutsättningar för människor att gå från arbetslöshet till arbete skapar vi också nya möjligheter att ha kostsamma reformer. Därför kommer det att skapas utrymme för infrastrukturåtgärder i höstens budget.
Min ambition är, precis som också bekräftas från finansministern och statsministern, att skapa ytterligare utrymme i 2009 och 2010 års budgetar eftersom Ibrahim Baylan inte själv har sett till att man har kostnadssäkrat de projekt som har legat i befintlig plan.
Innan vi går in i nästa plan måste vi skapa bra förutsättningar för att vidta åtgärder och göra investeringar i de projekt som behöver göras på både väg- och järnvägssidan. Det är oerhört många miljarder vi talar om.
Järnvägen kommer att ha en oerhört avgörande roll för de samlade person- och godstransporterna i Sverige. Det är en del i lösningen för de gemensamma klimatåtaganden som vi har att ta oss an. Det är också en del i att människor faktiskt rör på sig på ett helt annat sätt. Det är tack vare att de har kommit i arbete men också tack vare att vi stimulerar större arbetsmarknadsregioner.
I och med att det fortsatt går bra för Sverige har vi också ett tryck från näringslivet och exportsektorn att överföra gods från väg till järnväg. Men då måste järnvägen här och nu också vara pålitlig. Därför har Banverket fått generellt ökade ramar för underhållssidan.
Det handlar om att skapa möjligheter för trädsäkring så att man kan vara säker på att godset inte fastnar i till exempel Småland eller att modernisera signalsystem. De är de enklaste åtgärderna man kan göra för att godsflödena och persontransporterna ska kunna hålla tiden. Det låter inte intressant och är inte de åtgärder som får rubriker.
Men det är vad som påverkar människors vardag här och nu. Det är det bästa vi vidtar här och nu. Sedan krävs det ytterligare miljarder för att ha den långsiktiga satsningen på järnvägsinfrastrukturen. Det arbetet pågår nu.
Åsa Torstensson (C):
Jag tänker tydliggöra att Ibrahim Baylan och hans regering tidigare inte prioriterat skötseln av järnvägsinfrastrukturen och dess underhåll. Det är en del av orsaken till att oerhört många i dag är frustrerade över att tågen inte kommer i tid. Enkla situationer som att träden blåser omkull över banor och så vidare har tidigare inte skötts.
Nu har Banverket fått resurser så att de kan sköta trädsäkringen. Jag tänker också vara tydlig med att den socialdemokratiska regeringen valde att ha väldigt framtunga projektplaner, vilket gjorde att man ständigt sköt projekt framåt i tiden. Det är den verklighet som råder runt om i landet. Tyvärr innebär det att projekt även fortsättningsvis kommer att skjutas på framtiden.
Det går inte att på kort tid förändra strukturen eftersom det saknas så pass många miljarder. Jag tycker att Ibrahim Baylan i debatten får acceptera att jag beskriver vad det är för situation Ibrahim Baylan lämnat efter sig.
Regeringen är mycket tydlig med att transportsektorn står inför en oerhört stor utmaning och ett stort åtagande. Därför är mitt angreppssätt mycket tydligt. Det krävs att alla fyra transportslagen samverkar mycket bättre.
Det är då vi på kort tid kan minska de negativa klimatutsläppen. Dessutom vidtar vi åtgärder här och nu för att skapa bättre förutsättningar för järnvägsinfrastrukturen.
Det är därför Banverket får nya resurser till underhållssidan; det är det snabbaste sättet att möta näringslivets efterfrågan. Banverket har till uppgift att se över befintliga stråk, spår, och se vilka åtgärder som krävs för att öka kapaciteten ytterligare.
Det är naturligtvis inte en gång för alla så att de stråk som näringslivet använder är de mest effektiva och bästa. Här kan vi genom transportkorridorer skapa utrymme för näringslivets ökade efterfrågan. Vi måste blicka framåt, och det ska vi också göra.
Vi ser att det krävs miljarder till en ny järnvägsinfrastruktur.
Oberoende av om klimatutmaningarna utgör ett tryck på bättre prioriteringar mellan väg och järnväg finns det redan nu ett allmänt tryck från näringslivet för att hitta effektivare järnvägsflöden samt från de enskilda individerna för att få en bra persontransportstruktur.
Därför har regeringen vidtagit ett flertal åtgärder som innebär ett samlat arbete, ett samlat fokus. Ibrahim Baylan borde veta att det krävs ett gediget underlag när vi har inriktningsmål tio år framåt.
Därför har Vägverket, Banverket, Luftfartsverket och Sjöfartsverket också lämnat ett gediget underlag. I dag har regionerna och verken i uppdrag att göra systemanalyser så att vi får ett underlag för att kunna göra rätt prioriteringar för bra och effektiva godsstråk.