Mikael Damberg (S):
Vi talar om en av nutidshistoriens värsta katastrofer, som drabbade Sverige väldigt hårt men också flera andra länder vars medborgare förolyckades i denna enorma katastrof.
Jag har stor respekt för att människor känner att alla frågor inte är besvarade och att processen när den inleddes och startade kanske inte alltid skedde på det sätt som man hade förväntat sig från anhörigas sida.
Det är därför jag i min nuvarande roll, när jag är minister med ansvar för bland annat den svenska haverikommissionen, tycker att det är så otroligt viktigt att jag försöker hantera det här så öppet och tydligt men framför allt i så mycket samarbete med Estland och Finland som det bara går.
Jag är rädd för att om vi inte hanterar den här frågan på ett klokt sätt mellan våra tre länder kan det uppstå nya frågor eller komplikationer som jag inte vill bidra till. Därför är jag som jag sa i svaret glad över att Estland, som man ska som flaggstat, har ledningen i arbetet med att verifiera de nya uppgifterna men också göra en första bedömning av dem.
I går rapporterade medierna att det i filmmaterialet finns fler hål, vilket nu är känt för haverikommissionerna och som man kommer att studera för att diskutera vad som kan ha orsakat det och vad man behöver för ytterligare utredningsåtgärder för att komma fram till ett svar på vad som kan ha orsakat framför allt det stora hålet men också andra hål i fartygskroppen.
Det är ju viktigt att ha ett bra svar på varför fartyget sjönk och hur det här hänger ihop. Om detta får det inte råda några som helst tveksamheter. Vi vill veta vad som pågick och hur detta kan ha påverkat förloppet, om det har gjort det. I den bedömning som haverikommissionerna nu jobbar med tillsammans ingår att komma tillbaka med förslag när det gäller om vi behöver ytterligare utredningsmaterial eller om vi behöver gå ned och filma.
Jag vill vara jättetydlig: Om det skulle visa sig att det är nödvändigt att genomföra nya undervattensundersökningar på den skyddade platsen är jag beredd att vidta de åtgärder som krävs för att göra detta möjligt. Inom Regeringskansliet pågår nu ett sådant arbete för att titta på vilka åtgärder som kan behövas för att åstadkomma detta.
Det kan inte uteslutas att det kan kräva att vi jobbar för en ändring både av det internationella avtalet och av svensk lagstiftning, för svensk lagstiftning är ganska strikt på detta område, kopplat till den gravfridslag vi har haft. Med detta vill jag säga att Sveriges statsminister Stefan Löfven uttalade sig tydligt. Han utesluter inga åtgärder för att komma till rätta med de nya uppgifterna och få svar.
Detta menar regeringen, och därför tror jag att det finns en bred samstämmighet i Sveriges riksdag om att vi ska jobba nära både Estland och Finland i dessa frågor och se till att vi får de svar vi kan få kring de nya uppgifterna, som jag tycker är viktiga och som vi ska ta på allvar. Detta är min bestämda uppfattning, och jag tror också att Haverikommissionen har kommit en bit med arbetet. De har presenterat en första arbetsplan.
De har inget intresse av att dra ut på tiden med detta, så jag förväntar mig att de ganska snart kommer att återkomma till regeringen med sina bedömningar och vägen framåt. Det väntar jag på, och under tiden förbereder vi oss bland annat genom att göra juridiska bedömningar av vad som skulle krävas om nya dykningar skulle behövas.