Jacob Johnson (V):
LOU, lagen om offentlig upphandling, är något som det finns många åsikter om, till exempel hur krångligt det är att lämna anbud enligt dessa regler inte minst för små och mindre företag eller att lagen å andra sidan är en möjlighet som kan användas för att driva utvecklingen åt rätt håll till exempel vad gäller sociala förhållanden, miljöhänsyn och djurskydd.
Personligen har jag alltid haft en ifrågasättande inställning till denna lagstiftning bland annat eftersom den endast gäller just offentlig upphandling. Privata företag får ju själva avgöra med vilka de vill göra affärer och väljer ofta att utveckla långsiktiga samarbeten med underleverantörer och andra partner på ett helt annat sätt.
Det väckte för övrigt viss uppmärksamhet när Christina Ramberg, tidigare professor vid Handelshögskolan i Göteborg, för knappt två år sedan föreslog att i ett experiment avskaffa LOU inom ett avgränsat område.
Hon motiverar detta med att upphandlingssystemet medför en kostsam administration som kostar skattebetalarna mer än motsvarande inköpsadministrationskostnad i privat sektor. Enligt Ramberg är det absurt att tala om likabehandling av leverantörer. Sedan när blev det en mänsklig rättighet för företag att få leverera varor och tjänster till offentlig sektor?
Detta sade Ramberg i samband med detta förslag. En aspekt på LOU som inte så ofta debatteras är att när nu den offentliga välfärdsektorn alltmer konkurrensutsätts innebär LOU olika spelregler för privata utförare och kommunala.
Till exempel måste kommunala skolor följa LOU medan privata friskolor fritt kan välja att anlita olika leverantörer.
Problematiken tas delvis upp av Kurt Kvarnström och Carin Runeson i motionen 260 med exemplet att privata friskolor kan erbjuda sina elever närproducerad mat, vilket den kommunala skolan inte kan göra på grund av reglerna i LOU och EU. En konkret fråga i anslutning till detta är tröskelvärdet för direktupphandling.
Precis som centerpartisten Rickard Nordin skriver i sin motion är detta värde i dag onödigt lågt och ger därmed inte till exempel mindre kommuner möjligheten att direktupphandla varor och tjänster från lokala företag. Jag får här hänvisa till Vänsterpartiets särskilda yttrande.
I denna fråga och i de flesta andra i detta betänkande hänvisas det till pågående förhandlingar inom EU eller till Upphandlingsutredningens slutbetänkande, som ska komma i början av nästa månad. Debatten i dag påminner därmed lite grann om väntan på Godot. Herr talman!
Jag kommer just tillbaka från en studieresa som skatteutskottet i går och i dag gjorde till Malmö och Köpenhamn. I Malmö fick vi bland annat ta del av Malmö kommuns arbete mot svartarbete och organiserad brottslighet genom att använda sig av offentlig upphandling för att skapa vita jobb.
Till exempel fick vi höra att man i Malmö nu förbereder att i upphandlingsunderlaget kräva att leverantörer av tjänster ska avsätta 5 procent av lönesumman för att anställa långtidsarbetslösa. En annan grupp som är intressant att rikta sig till i detta sammanhang är lärlingar.
Det är till exempel rimligt att byggföretag som arbetar åt kommunerna tillhandahåller lärlingsplatser, vilket det i dag ofta är brist på, så stor brist att många elever från byggprogrammen inte får den nödvändiga praktiken för att bli färdiga byggnadsarbetare. Det är Malmö kommuns vällovliga ambition att arbeta för vita jobb och att den skärpta upphandlingspolicyn ska ge sjystare affärer.
Därmed yrkar jag bifall till reservation nr 1. Vid vårt studiebesök med skatteutskottet i Köpenhamn träffade vi representanter för det danska skatteudvalget i Folketinget samt experter vid skatteministeriet. En av de frågor som vi behandlade var arbetet mot skattefusk och skatteplanering, vilket också diskuterades i Malmö kommun.
Frågan berörs också i detta betänkande under punkt 5 Uteslutning av skatteplanerande företag. Motionären Annika Lillemets föreslår till exempel införande av så kallad land-för-land-rapportering, att regelverket ska medge att kommunerna i sina upphandlingar ska kunna ställa krav på att utesluta leverantörer som utnyttjar skatteparadis. Motionären nämner Kalmar kommun som exempel på detta arbete.
I mars 2010 antog kommunstyrelsen där en upphandlingspolicy med en uppförandekod där det sägs att "vi förväntar oss att våra leverantörer uppvisar hög affärsetik, att de följer gällande nationella lagar, och att de inte på något sätt medverkar i korruption, bestickning, bedrägeri eller utpressning. Våra leverantörer får ej ha någon koppling till företag baserade i s.k. 'skatteparadis' . "
Kalmar kommuns uppförandekod har dragit uppmärksamhet till sig, och Konkurrensverket har påbörjat en granskning av formuleringen . Även om begreppet skatteparadis inte är entydigt anser jag att Kalmar visar på ett möjligt sätt att använda upphandlingsinstrumentet för att främja ett sjyst näringsliv som inte ägnar sig åt skattefiffel och skattefusk.
Ett intressant resultat från Kalmar är till exempel att Carema inte längre lämnar anbud till Kalmar kommun. De kanske känner att det bränner under fötterna. Jag får även i denna del hänvisa till vårt särskilda yttrande i frågan. Det kan för övrigt också nämnas att frågan om land-för-land-rapportering även behandlas i skatteutskottets kommande betänkande Skatteförfarande och folkbokföring .
Där kan reservationer till förmån för sådan rapportering förväntas. Herr talman! I betänkandet diskuteras också upphandlingskrav vad gäller miljö, klimat och djurskydd. Även här hänvisas till Upphandlingsutredningens slutbetänkande i början av mars.
Som framgår av vår motivreservation anser Vänsterpartiet att LOU behöver förändras och förbättras i dessa avseenden, till exempel när det gäller krav på energieffektivitet, beaktande av livscykelkostnader, ekologiska livsmedel, ursprungsmärkning, djurhållning med mera. Vi förväntar oss naturligtvis att det kommer förslag i Upphandlingsutredningens slutbetänkande i dessa frågor. Låt mig avslutningsvis få lyfta fram tillgänglighetsfrågorna.
Från Vänsterpartiets sida har vi efterlyst ett tilläggsdirektiv till Upphandlingsutredningen om utökade krav på tillgänglighet vid offentlig upphandling. Tillgänglighet är en fråga om att ge alla medborgare samma demokratiska rättigheter och möjligheter. I dag går det att ställa krav på tillgängligheten i tekniska specifikationer vid upphandling av byggentreprenader och koncessioner samt av varor och tjänster.
Men LOU behöver kompletteras så att det också går att ställa krav på tillgänglighet vid upphandling av tjänster och stöd för information och kommunikation. Låt oss hoppas att sådana förslag finns med i det kommande slutbetänkandet från Upphandlingsutredningen.