Maria Larsson (KD):
Hillevi Larsson har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att minska den narkotikarelaterade dödligheten, om jag avser att vidta åtgärder för att öka narkotikamissbrukares tillgång till vård och behandling oavsett var de bor samt om jag kan tänka mig att förstatliga finansieringen av missbruksvården för att jämna ut regionala skillnader beträffande tillgången på vård.
Låt mig först och främst säga att jag delar Hillevi Larssons oro över utvecklingen när det gäller den narkotikarelaterade dödligheten. Jag delar dock inte hennes påstående att den restriktiva narkotikapolitiken drabbat dem som har ett tyngre missbruk. Jag ser ingen motsättning mellan en restriktiv politik och omsorg om de tyngsta missbrukarna.
Att utveckla vårdinsatserna också för de tyngsta missbrukarna är ett viktigt mål i den ANDT-strategi som regeringen antog i december 2010. Enligt uppgift har de tidigare långa köerna till vård kortats betydligt. Missbruksutredningen har lämnat en rad förslag som syftar till att utveckla och förbättra samhällets insatser för personer med missbruksproblem. Dessa förslag har varit ute på remiss, och vi bereder för närvarande förslagen i Regeringskansliet.
När det gäller den specifika frågan om den narkotikarelaterade dödligheten är den lite mer komplicerad än att bara summera talen. Om man till exempel ser på utvecklingen för heroinmissbruket kan man se att den har varit relativt oförändrad sedan 1994, då 100 personer med ett heroinmissbruk dog. Dödligheten dubblerades fram till 2001 för att sedan sjunka till 2010, då 122 personer avled.
Standardlösningen i många länder för att möta den heroinrelaterade dödligheten är att öka tillgången på substitutionsbehandling, i första hand metadonbehandling. I och med att Socialstyrelsen har ändrat föreskrifterna för substitutionsbehandlingen har tillgängligheten till den typen av vård ökat. Tyvärr kan vi samtidigt se att den metadonrelaterade dödligheten har ökat dramatiskt.
År 1994 registrerades 9 fall medan det år 2010 hade ökat till 94 dödsfall. Under motsvarande tid har dödsfallen kopplade till amfetamin, kokain samt cannabis ökat. Vi har också sett att dödligheten ökat beroende på de nya syntetiska så kallade internetdrogerna. Allt sammantaget innebär detta att vi måste angripa problemet brett och med många olika insatser.
Den viktigaste är naturligtvis att se till att så få personer som möjligt börjar använda narkotika. När det gäller de nya substanserna sker dödsfallen plötsligt och oförutsägbart, varför det är viktigt med preventiva insatser och att förhindra utbudet genom snabba narkotikaklassningar.
När det gäller sprututbytesverksamheten finns ett regelverk på plats som gör det möjligt för ansvariga landsting och kommuner att starta en sådan verksamhet om de finner att en sprututbytesverksamhet skulle kunna vara ett verkningsfullt komplement. När det gäller att förebygga dödlighet bland de tyngsta missbrukarna är en kompetent och utbyggd vård, med eller utan substitutionsbehandling, ett viktigt inslag.
Allt detta finns i de mål som regeringen tagit fram och som riksdagen förra våren ställde sig bakom. När det gäller Missbruksutredningens förslag kommer jag att återkomma till riksdagen. Jag kan dock redan nu säga att jag inte har för avsikt att införa någon statlig finansiering av vården.