Jonas Sjöstedt (V):
Jag tackar ministern för svaret. Om otrygghet - eller flexibilitet, som regeringen brukar kalla det - hade lett till arbete hade vi haft full sysselsättning i Sverige i dag. Det har vi inte. Ni har misslyckats med jobben. Vi har högre arbetslöshet i dag än när ni tillträdde. Sambandet är ett annat.
Ni använder arbetslösheten för att skapa otryggare jobb även åt dem som har ett arbete. Det är så sambandet ser ut i Sverige i dag. Är otrygga jobb framtiden, som Moderaterna säger? Nej, otrygga jobb, upprop vid grinden, väntan på sms i mobiltelefonen - det är vår historia.
Det var det vi kom bort från, till trygga anställningar, där man kan känna sig säker på att det finns en grund för eventuell uppsägning och där man kan ta ansvar och få inflytande. Men det kan man bara göra om man vet att man får komma tillbaka till jobbet nästa dag. Det vet många gånger inte de som är visstidsanställda eller jobbar på bemanningsföretagen. Detta är historien.
Det är ni som vill tillbaka till det gamla, till det rättslösa, där löntagarna inte hade rättigheter som vi därefter länge sett som självklara. Ministern väljer att ta upp någonting som jag inte valt att ta upp i min interpellation, nämligen att jag tycker att bemanningsbranschen inte borde behövas över huvud taget. Det är ingen hemlighet att Vänsterpartiet tycker på det sättet. Men vi inser också att det är svårt att göra något åt detta med nuvarande regler i Europeiska unionen.
Därför lägger vi fokus på att det ska vara förbjudet att säga upp fast anställda och anlita bemanningsföretag. Om det säger ni i Moderaterna ingenting. Ni pratar om att respektera spelreglerna på arbetsmarknaden och om att man kan gå till domstol. Men om det inte finns en lag som säger att detta är förbjudet, hur ska man då kunna vinna i domstolen? Ni vill inte ha en sådan lag. Ni säger inte vad ni tycker om detta. Därmed är ni en del av problemet, som ibland gör löntagare mer eller mindre rättslösa på arbetsmarknaden.
Det vore också rimligt att ha en tidsgräns för hur länge man får anlita bemanningsföretag på en arbetsplats. Är det rimligt att ha ett bemanningsföretag inne i tio år, som på Scan i Kristianstad? Är det en arbetstopp vi talar om då? Eller handlar det kanske om att splittra löntagarna och göra dem mer rättslösa, så att de inte säger till när någonting har blivit fel? Och är det inte rimligt att man har ett fackligt inflytande över när bemanning ska tas in? Det finns med i vissa kollektivavtal, men inte alltid i dag.
Ett annat argument är att detta ska ge arbete åt unga och människor som invandrat till Sverige. Men även ungdomar och de som invandrat hit är värda riktiga, fasta jobb. Alla de här jobben behövs. Frågan är vilken anställningsform de ska ha. Ska de vara ständigt utbytbara, eller ska de ha rätt till den trygghet som en fast anställning innebär?
Där går skiljelinjen mellan Vänsterns arbetsmarknadspolitik och den moderata arbetsmarknadspolitiken. Det som sker i dag är att de trygga jobben försvinner. Majoriteten av de ungdomar som har ett arbete i Sverige - inte de som jobbar i Norge eller är arbetslösa - har en otrygg anställning i dag. Det är en del av den verklighet som gör att man inte får en lägenhet, att man inte kan flytta hemifrån och att man inte kan planera sitt liv. Dit har er flexibilitet lett oss.
Där har vi hamnat på grund av den linjen. Svepskälet är att vi genom otryggheten och flexibiliteten ska få fler arbeten. Men i själva verket har det blivit färre. Vi har bara fått större otrygghet. Jag skulle vilja få höra några ord om vad ni tycker och hur det känns. Vad tänker du som minister om dem som sitter och väntar på att det ska komma ett sms i kväll som säger om de får arbeta i morgon? Är det så vi ska ha det på svensk arbetsmarknad?
Och vad har du att säga till de 25 lagerarbetare i Jordbro som nu kan få sparken för att DHL ska anlita bemanningsföretag i stället? Kan inte ministern åtminstone säga att det är fel?