Peter Hultqvist (S):
Det var lite onödigt av ministern att ge sig på att försöka beskriva hur detta med direktiven till utredningen om Transportstyrelsen gick till. Vi hade en riksdagsmajoritet bestående av de borgerliga partierna och Miljöpartiet som under förra mandatperioden gick emot Socialdemokraterna och fattade ett beslut om att regeringen skulle ta detta initiativ.
Man följde upp ett riksdagsbeslut som Socialdemokraterna röstade emot. Gör därför inte en beskrivning av detta som att Socialdemokraterna tog initiativ till inrättande av en transportstyrelse! Däremot har vi riktat allvarlig kritik mot hela det tankesättet. Det är viktigt att ha någon form av saklighet i botten när man beskriver skeenden.
I sitt första inlägg beskrev ministern i allmänna ordalag bakgrunden till detta. Jag menar att behovet av investeringar i järnväg och väg är stort. Dessa båda transportslag måste ha sin andel av kakan. De kompletterar varandra. I grunden är alltihop ekonomiska resursfrågor.
Problemen med investeringsmedel, kvaliteter i verksamheten och att lösa olika kommunikationsproblem är inte i första hand organisatoriska.
Genom att lägga så stor tyngdpunkt på organisatoriska scheman, sammanslagningar och teoretiska modeller kring generellt tänkande som ska överflygla specialinriktningar inom dessa verk ger man en bild av att detta löser någon sorts djupgående problem. Om det hela slutar med en ny supermyndighet är risken stor att den blir svåröverblickbar, svårstyrd och byråkratisk.
Dessutom kommer man att under resans gång ha förlorat en massa personal och kompetens. Det handlar i grunden om resurser via statens budget. Det avgör nivån och effektiviteten i investeringar på väg och järnväg. Det är där problemen sitter, och de går inte att utreda och organisera bort. Här använder man tiden till fel saker. Banverket och Vägverket är stora, väl fungerande verksamheter.
Det finns inget som säger att en sammanslagning av dem kommer att leda till något bättre. I sitt första inlägg berörde ministern också anläggningsbranschens behov av vitalisering. Innebär det att vi i steg 1 ska ha Banverket Produktion och Vägverket Produktion i en bolagiserad statlig form för att i steg 2 sedan privatisera?
Är det så strategin ser ut så att Peab, Skanska och NCC kan stå som intresserade spekulanter på statens produktionsverksamhet och därmed slå ut viktiga huvudkonkurrenter? Jag tror inte att det leder till någon prispress i sammanhanget.
Jag vill också påminna om att Vägverkets och Banverkets produktionsverksamhet kostnadsmässigt ligger på branschindex i dag, trots prishöjningar på olja och stål och att de flesta projekt ligger i överhettade storstadsregioner. Det är viktigt att ha dessa detaljer klara för sig.
De bygger den verklighetens helhet som ska styra besluten - inte den här typen av mer svepande, generella uttalanden. Jag vill också passa på att inbjuda ministern till Borlänge och träffa personalen på Vägverket och Banverket och dessutom kommunledningen.
Det vore välgörande eftersom denna typ av förändringsarbete skapar oro och spekulationer, bland annat om hållfastheten i lokaliseringarna. Det skulle vara bra om man kunde få till stånd ett samtal mellan ministern och dem som är berörda.