Emil Källström (C):
Jag ger mig också in i den här diskussionen även om jag varken är interpellant eller minister. Jag ska börja med att säga att jag också var med i Bryssel med utbildningsutskottet. Vid de kommissionärsbesök jag var med på uttryckte sig kommissionärerna betydligt mer nyanserat än Thomas Strand. För Centerpartiet har det varit viktigt under en lång tid att vara drivande i fråga om att bygga ut en högre utbildning i hela landet.
Vi ser att det har varit en positiv drivkraft för utveckling, och vi ser att det har varit en positiv drivkraft för människor att utbilda sig i alla landets delar. När vi nu sitter med i en alliansregering kan vi se att Alliansens politik syftar till att resurser i den högre utbildningen och forskningen ska fördelas utifrån nycklar, utifrån kvalitetsindikatorer. Tidigare har systemet sett ut så att man har suttit på departement och portionerat ut pengar.
Det är väl det som går igen när man från Socialdemokraternas sida verkar tro att det är Jan Björklund personligen som sitter och skruvar åt, täpper till eller öppnar penningpåsen. Det är väl inte riktigt så det ser ut. Men det här är ändå en viktig diskussion att föra, om framtiden för utbildningen i hela landet.
Jag tycker att det är lite olyckligt när man gör den här uppdelningen mellan regionala högskolor och de gamla fina universiteten. En kvalitativt bra utbildning måste rimligen vara lika bra var den än finns, om det är på ett mindre lärosäte eller på ett större universitet. Den här uppdelningen håller jag alltså inte med om. Här är det också viktigt att säga vad regeringen faktiskt säger.
I den kommande budgeten, som vi kommer att debattera och fatta beslut om under hösten, skriver regeringen att regeringen vill understryka att förstklassig utbildning och forskning kan bedrivas vid såväl större som mindre lärosäten. Och förändringar av organisationen ska bygga på lärosätenas egna bedömningar och på frivillighet. Det här är regeringens politik.
Jag hör runt om i landet och även i debatten i dag att det finns personer i regeringen eller i departement som leker svälta räv eller agerar aktivt och utövar ett tryck för samgående eller ibland, som det hävdas, nedläggning. Man vet aldrig vem det är, och man vet aldrig var det här sägs. Jag utgår från att det inte kan stämma. För det här är inte regeringens politik.
Det är i sådana fall något som är tvärtemot regerings egen budget. Det kan inte stämma. Något som Monica Green nämnde i sitt inlägg var att Högskolan i Skövde bör få fler platser och mer resurser för att man är väldigt duktig på samverkan med det omgivande näringslivet.
Det här är någonting som hörs från många andra ställen, och Jan Björklund nämnde också i sitt anförande att regeringen anser att det är viktigt att stärka samarbetet mellan akademi och omgivande samhälle. Personligen tror jag att det vore en klok idé att se över om man kan hitta nycklar och kvalitetsindikatorer också på detta område som blir en del av bedömningen när vi portionerar ut medel.
Jag delar bedömningen att det nog bland de lärosäten som finns med i rubrikerna i dagens interpellationer finns de som skulle tjäna på ett sådant system, men då gör man det på grund av konstaterad kvalitet och inte bara för att vi tror att det är så.
Jag avslutar där jag inledde: Det är viktigt med högre utbildning och forskning i hela landet. Det är viktigt för utvecklingen, och detta är också regeringens politik.