Jan Björklund (L):
Alla ställer samma fråga, trots att jag besvarade frågan redan i mitt första inlägg. Låt mig besvara den igen. Regeringen kommer inte att mot lärosätens vilja slå ihop högskolor. Om två eller flera lärosäten däremot vill gå samman kommer regeringen att underlätta den saken. Det är precis det jag skriver i artikeln, och det är vad regeringen säger hela tiden och vad andra företrädare för Alliansen säger i debatten. Jag säger offentligt och till rektorerna att de måste vara medvetna om de förändringar som kommer att ske.
En sådan sak är den demografiska förändringen. Låt mig säga till Peter Persson, Monica Green, Peter Hultqvist och Thomas Strand att några av de mindre regionala högskolorna har ett svagt söktryck av studenter. Det som kommer att hända när de totala ungdomsvolymerna sjunker - och de sjunker kraftigt - är att de attraktiva lärosätena kommer att fortsätta att vara fyllda.
De har ju långa köer i dag. Ett antal av de regionala högskolorna - jag behöver inte nämna dem men några har länsrepresentanter med i debatten - fylls i dag med många andrahandssökande som inte kom in på sina förstahandsval på de attraktiva lärosätena. När studentvolymerna sjunker kommer dessa studenter att komma in på sina förstahandsval.
Om antalet studenter minskar med 15-20 procent kommer det antalet inte att minska lika mycket rakt över. Alla lärosäten blir först av med 15-20 procent förstahandssökande, men sedan kommer några lärosäten att bli av med alla andrahandssökande som i dag fyller ut högskolorna. Ledningarna för några högskolor och lärosäten vet detta. De står inför mycket omfattande nedgångar i studentantal. Jag har inga invändningar mot att ta in äldre studenter. De tas in på löpande band.
Men det går inte att ta in några som inte söker. Det är den utmaningen man står inför. Om studentantalet halveras på ett lärosäte följer resurserna efter. Det finns inga förslag på förändringar i den frågan från något parti. Resurserna följer studentantalet. Det betyder att man blir av med hälften av personalen - professorer, doktorer, lärare - och möjligheten att upprätthålla en diversifierad kompetens i mängder av ämnen.
Ju högre upp vi kommer i utbildningsväsendet, desto mer diversifierad behöver lärarkåren vara. På lågstadiet undervisar en klasslärare i allt. På universiteten krävs många diversifierade kompetenser - doktorer och professorer. Det är därför en viss stordrift underlättar för kvaliteten. Det var det som Högskolan i Kalmar och Växjö universitet insåg när de gick ihop.
Detta är bedömningar som lärosätenas ledningar tillsammans med lärosätenas styrelser får göra själva. Jag vill varna för inställningen att status quo överallt är det som bäst gagnar den lokala utbildningsnivån.
Om en regional högskola, eller ett universitet, ett lärosäte, blir av med ett antal examinationsprövningar samtidigt som studentvolymerna sjunker kraftigt är risken till sist att det inte över huvud taget bär sig för att få ihop kvalitet. Då blir lärosätet vid nästa granskning av med ytterligare examensrätter - precis som någon beskrev här - därför att kvaliteten brister i de ämnen som återstår. I det läget kan det vara ett bättre alternativ att samarbeta eller gå samman med ett annat lärosäte. Men det får de välja själva.
Jag tänker inte tvinga någon, och jag vet att jag väcker debatt när jag säger detta. Jag vill att vi i Skövde, Falun och Jönköping också i framtiden har utbildning av högskoleingenjörer, lärare och sjuksköterskor och andra. För att det ska ske måste det finnas tillräckliga studentvolymer och tillräcklig akademisk kvalitet på utbildningarna. Det nya systemet med tuffare kvalitetsgranskningar ska fullföljas.
Studentvolymerna är som de är. Det går inte att göra mycket åt. De kommer att sjunka. Det är den utmaningen lärosätena står inför. Det kan inte trollas bort med några högtidsord i talarstolen. Det är den verklighet vi möter.