Carl Bildt (M):
Hans Linde har frågat mig vilka initiativ jag avser att vidta för att: Sverige som enskilt land, såväl som medlem i EU och FN, ska uppmärksamma förtrycket mot kurderna i Syrien Sverige ska uppmärksamma situationen för Syriens stats- och papperslösa kurder Sverige ska verka för att presidentdekret 49 ska upphävas och EU:s associeringsavtal med Syrien ska kopplas till tydliga krav på förbättringar rörande de mänskliga rättigheterna och situationen för kurderna.
Att personer som tillhör en minoritet inte ska diskrimineras i fråga om åtnjutandet av politiska, kulturella och ekonomiska rättigheter borde vara en självklarhet. Kurderna, som utgör omkring 10-15 procent av den syriska befolkningen, är i viss utsträckning en integrerad del av det syriska samhället, men diskrimineras också på olika sätt. De åtnjuter inte fulla minoritetsrättigheter och deras kulturella uttrycksmöjligheter är begränsade.
Det kurdiska språket är till exempel förbjudet vid undervisning, i tryck eller sändning i radio och tv. Som bekant är Syrien ingen demokrati eller rättsstat. Stora brister finns i respekten för de mänskliga rättigheterna för alla. Dessa brister, inklusive förhållandena för de kurder som är statslösa, förtjänar - och får regelbundet - internationell kritik.
FN:s kommitté för de mänskliga rättigheterna har exempelvis uttryckt oro för att statslösa kurder i Syrien utsätts för diskriminering. Vi delar denna oro. Sverige arbetar för att inom Europeiska unionen, Förenta nationerna och i våra bilaterala relationer med Syrien främja respekten för de mänskliga rättigheterna i Syrien och påtala den syriska regeringens ansvar att skydda alla Syriens invånare från diskriminering och övergrepp.
Frågor om mänskliga rättigheter och demokrati tas som regel upp i samtal med syriska företrädare, också under mitt besök i Damaskus i februari 2010. I kretsen av EU-länder i Damaskus är vår ambassad sedan länge pådrivande i människorättsfrågor. Engagemanget inkluderar de syriska kurdernas situation, som även uppmärksammas i Utrikesdepartementets offentliga rapporter om de mänskliga rättigheterna.
Låt mig även i sammanhanget nämna regeringens regionala samarbetsstrategi som antogs i september 2010 och som särskilt prioriterar stödinsatser för att främja respekten för de mänskliga rättigheterna i Nordafrika och Mellanöstern. Under mitt besök i Damaskus i februari 2010 diskuterade jag också EU:s och Syriens relationer. Det är min förhoppning att Syrien ska underteckna associeringsavtalet och på så sätt visa vilja till ökat engagemang med Europeiska unionen.
Sverige driver denna fråga inom EU och kunde som EU-ordförande 2009 ena unionen för ett undertecknande. Avtalet skulle innebära förutsättningar för ett breddat samarbete inom en rad områden, inte minst vad gäller ekonomisk utveckling och politisk dialog mellan EU och Syrien. Det är dock inte möjligt att ställa ytterligare villkor före associeringsavtalets undertecknande, som Hans Linde tycks föreslå.
När avtalet ingåtts kommer det att lägga grunden för en engagemangspolitik, där respekten för de demokratiska principerna och de grundläggande mänskliga rättigheterna utgör en väsentlig del. Sverige kommer att vara drivande för att dessa åtaganden får genomslag i den politiska dialogen. Respekten för mänskliga rättigheter är en prioriterad fråga för Sverige. För att kunna påtala och påverka förhållanden eftersträvar vi kritiskt engagemang med länder som Syrien - detta för att Sverige och EU på bästa sätt ska kunna agera för förbättringar.
Regeringen kommer också i fortsättningen att inom ramen för vårt breda engagemang för mänskliga rättigheter uppmärksamma frågan om minoriteters utsatthet och verka för ökad respekt för de mänskliga rättigheterna i Syrien, såväl inom EU och FN som i våra bilaterala kontakter med syriska företrädare.