KBLab/rixvox huggingface dataset:
Gunilla Carlsson (S):
Jag vill börja med att tacka kulturministern för svaret, även om det inte gav mig något svar på min fråga. Men det kanske kulturministern hade tänkt ge mig här i dag under dagens interpellationsdebatt. Jag hoppas verkligen på det. Min fråga gällde just framtiden för Världskulturmuseet i Göteborg. Precis som kulturministern här har framfört var det känt att man skulle göra en utvärdering av verksamheten.
Revisionsbyrån KPMG fick uppdraget av regeringen. För några veckor sedan kom utvärderingen till kulturministerns bord. Det är knäpptyst. KPMG kommenterar inte sin utvärdering, utan hänvisar till Kulturdepartementet. Kulturministern säger inte heller någonting.
Medierna, både Kulturnyheterna och Göteborgs-Posten, som är den tidning som finns där jag befinner mig på helgerna har försökt få en kommentar från ministern. Men det kommer ingenting. Varför denna tystnad, kulturministern? Utvärderingen har fått skarp kritik från myndigheten, Statens museer för världskultur, som säger att man från KPMG knappt har velat träffa museiledningen.
Man har träffat ledningen; jag tar tillbaka det jag skrev i frågan om att man inte hade gjort det. Det var felaktigt. Men det är ett fåtal gånger man har haft någon dialog med myndigheten. Utvärderingen har också kritiserats för att innehålla mängder av sakfel.
Man ifrågasätter även att rapporten inte har lyft fram någon av alla de framgångar som museet har visat under de drygt tre år som verksamheten har varit i gång. Ledningen för museet har varit i kontakt med departementet under utvärderingens gång för att uppmärksamma kulturministern på att man upplever utvärderingen som undermålig. Men kulturministern har valt att inte agera i frågan.
Jag ställer mig frågan: Varför väljer ministern att utvärdera just Världskulturmuseet? Jag har också ställt en skriftlig fråga till kulturministern om detta. I svaret hänvisar man till att det är de ekonomiska problemen som gör att kulturministern har startat utvärderingen. Men ministern vet precis som jag att det handlar om hyran och om hyreskompensationer som inte hänger med.
Detta är ingen ny fråga, och definitivt inte en fråga som är anledning till att utvärdera ett av alla de statliga museernas verksamhet. Den frågan berör ju allihop. Nej, det är nog något annat som ligger till grund för utvärderingen. Kulturministern kanske kan utveckla det i sitt svar till mig. Varför valde kulturministern ut just Världskulturmuseet för utvärdering?
Nu svarar kulturministern mig att utvärderingen ska fungera som underlag för den fortsatta utvecklingen av museets verksamhet. Min fråga blir då ganska självklar, fru talman. Kan kulturministern använda ett så undermåligt, kritiserat och felaktigt underlag? Även KPMG själv erkänner att man har skrivit fel siffror i en del av materialet.
Ska detta material ligga till grund för det fortsatta arbetet med utvecklingen av museet?
Gunilla Carlsson (S):
Jag tycker inte alls att det är konstigt att man som minister och ansvarig för området ser över verksamheten. Jag ställde frågan: Varför valde man att bara titta på Världskulturmuseet? Varför valde man dessutom att göra en utvärdering via en revisionsbyrå?
Jag förmodar att kulturministern har en dialog med alla de verksamheter som ligger inom Kulturdepartementets område - kanske inte själv muntligen men via sitt departement och via underlag inför budgetdiskussioner och annat. Jag tycker inte alls att det är konstigt att man har den diskussionen. Men jag tycker att det är märkligt att man använder en revisionsbyrå. Jag fick inte heller nu något egentligt svar på varför man hade valt ut just Världskulturmuseet.
Jag skulle vilja uppmana kulturministern att bestämma ett möte med museiledningen på Världskulturmuseet. De kan då också berätta för kulturministern om all den verksamhet man faktiskt genomför. Satsningen på ett världskulturmuseum i Göteborg var en stor kultursatsning, och ingen okontroversiell sådan. Det var många diskussioner innan det till slut landade i Göteborg. Det fanns de som var emot detta, men det fanns också många starka som var för det.
Det visade sig vara en lyckad satsning som den socialdemokratiska regeringen genomförde. Museet har faktiskt visat sig vara väldigt framgångsrikt. Ca 950 000 besök har gjorts på museet sedan det öppnades för drygt tre år sedan. Uppdraget var att speciellt nå en ung publik och en museiovan publik. Det har man lyckats med.
I dag är runt 60 procent av museets besökare under 30 år, 14 procent är födda utomlands, och ännu fler har en icke-svensk bakgrund. Detta är siffror som övriga museer är avundsjuka på. De skulle gärna vilja nå detta resultat. Enligt uppdraget skulle man jobba på ett lite annorlunda sätt.
Man har använt sig mycket av programverksamhet med dans, musik och teater kopplat till utställningarna. Och skolbesöken ökar i antal. Detta är alltså ett museum som ligger i framkant och som verkligen har lyckats med sin verksamhet. Sedan finns det säkert många delar där man kan utveckla den mer.
Men Världskulturmuseet, precis som alla andra statliga museer, har fått helt andra förutsättningar att driva sin verksamhet. Den moderatledda regeringens borttagande av fri entré på statliga museer drabbade Världskulturmuseet precis som alla andra museer.
Det tycker jag är olyckligt eftersom vi vet att antalet museibesök minskar genom att man ska betala entréavgift. Det har också Världskulturmuseet varit tvingad att införa för att dra runt ekonomin. Men trots det lyckas man nå en ny publik till museerna. Man jobbar också väldigt mycket med evenemang.
Det är många föreningar som kommer in och har verksamhet i lokalerna. Också det är ett sätt att ta klivet in i museet för första gången. Jag upplever att kulturministern ifrågasätter Världskulturmuseets verksamhet. Att det dessutom ligger i Göteborg kanske inte är till dess fördel. Också myndigheten känner i dag en jättestor oro.
Vad är det kulturministern vill med denna utvärdering? Vilka ambitioner och visioner har kulturministern för Världskulturmuseets fortsatta verksamhet i Göteborg?
Gunilla Carlsson (S):
Det är som kulturministern säger. Man betalar 40 kronor för att gå in. Sedan kan man gå in hur många gånger man vill resten av året. Men om det där första besöket aldrig blir av för att det kanske är en spärr att man får betala första gången, så lär ju inte andra, tredje och fjärde besöket heller bli av. Det kanske är det som är tanken med att det ska vara fri entré på museerna.
Men som kulturministern nu säger har man lämnat ett antal förslag i denna utvärdering. Men jag hoppas också att kulturministern tar till sig alla de synpunkter som museiledningen har lämnat in. Man har lämnat in ett flertal synpunkter på utvärderingen som man anser är undermålig och att den har missat ett flertal olika moment eller saker som museet jobbar med och som de är duktiga på.
Man har också valt att inte rapportera in siffrorna för antal besök under vissa år och egentligen inte analyserat varför besökssiffrorna har dalat på Världskulturmuseet, vilket de faktiskt har gjort på alla andra museer. Jag tycker att det finns mycket att ifrågasätta i denna utvärdering. Museet har också fått kritik för att man inte har digitaliserat verksamheten.
Jag fick häromdagen reda på att museet är ett av de mest digitaliserade museerna bland de statliga museerna och att man har mest samarbete med universitetet, vilket också sägs att man inte har. Musea som ligger i samma hus innebär att man har ett bra samarbete med både svenska och internationella studenter.
Man har också väldigt mycket studiebesök utifrån som just tittar på Världskulturmuseet som ett bra exempel på hur man kan jobba med etnografiska museer. Vi ligger i framkant, men det känns inte som om kulturministern tar till sig det. Det känns som om man bara pekar på att detta måste utvecklas och göras bättre i stället för att man tittar på att vi faktiskt är väldigt långt framme när det gäller Världskulturmuseet. Man måste se också det som är positivt.
Det är inte roligt för ett museum att man bara pekar på det som är negativt utan att man också får fram det som är positivt och nytt.
Gunilla Carlsson (S):
Jag vill också här börja med att tacka kulturministern för svaret. Samtidigt vill jag gratulera alla högstadieelever som när de kommer tillbaka efter sommarlovet kanske tillhör de utvalda som får ta del av Skapande skola. Vi socialdemokrater tycker att det är viktigt att kulturen finns som en naturlig del i alla faser i livet, oavsett var i landet man bor.
Den moderatledda regeringen valde att direkt när de tillträdde efter valet 2006 montera ned ett flertal av de satsningar inom kulturområdet som vi genomfört eller som vi var i startgroparna med att genomföra. Ett exempel är Ungkultur 07 som stora delar av Sveriges kulturliv jobbade och hade planerat verksamhet för. Detta frös inne.
Anslaget till bokförlaget En bok för alla som producerat barn- och ungdomslitteratur samt jobbat med läsfrämjande insatser plockades bort. Fri entré till de statliga museerna, som vi tidigare varit inne på, försvann. Det innebar att många föräldrar tvingades välja bort museibesöken tillsammans med sina barn. Detta drabbar faktiskt våra barn och unga.
Många länsteatrar och länsmusiken runt om i landet har fått en allt tuffare ekonomisk situation på grund av den moderata kulturpolitik som nu råder. Det innebär sämre möjligheter att ta del av deras verksamhet. Men nu har, enligt kulturministern, ett trettiotal kommuner och ett tjugotal friskolor sökt bidrag från Kulturrådet inom ramen för Skapande skola. Hur många som har beviljats bidrag nämner inte kulturministern i sitt svar.
Det är kanske så att alla som sökt också har beviljats bidrag. Kanske kan kulturministern ge ett svar om det här i dag. Till hösten kan dessa elever förhoppningsvis ta del av Skapande skola. Men två och ett halvt år med en moderat kulturminister har inneburit drygt två förlorade år för barn och unga att ta del av kultur.
Nu är det hög tid för kulturministern att prestera någonting annat än försämringar inom kulturområdet, för sådant har vi sett alldeles för mycket av.
Min fråga kvarstår: Vad avser kulturministern att göra för att Skapande skola ska omfatta hela grundskolan - inte bara de elever som går på högstadiet - och vad vill kulturministern göra för att alla elever i alla skolor runt om i landet ska kunna ta del av den skapande skolan och av kulturverksamhet?
Gunilla Carlsson (S):
Ja, Hans Wallmark, det är intressant med era debattskrifter om den moderata kulturpolitiken. Vi noterade just att det började med Kultur 2.0 . Nu har nästa skrift kommit som heter Kultur 3.0 . Vi undrar om det blir 4.0, 5.0, 6.0 och 7.0 innan ni når resultatet i moderat kulturpolitik. Vi väntar med spänning från Socialdemokraterna på slutresultatet.
Om vi kan få våra finansministrar att släppa på pengapungen så att vi kan fördela pengar till kulturen tror jag att både jag och kulturministern blir glada. När det gäller Skapande skola kanske det upplevs som att jag är väldigt kritisk. Jag tycker att det är bra att pengarna kommer ut till skolorna, men vi socialdemokrater hade velat ha ett annat upplägg.
Med det här upplägget omfattas högstadieeleverna. I det förslag som vi hade i vår budget var det dubbelt så mycket i anslag. Det riktade sig också till alla barn och unga. Vi vet, både jag och kulturministern, att ett beteende skapas redan när man är liten som man sedan har med sig under hela livet.
Och kan vi få fler barn att ta del av kulturen tror jag att det också blir mer naturligt för dem att göra det när de senare kommer upp på både högstadie- och gymnasienivå och kanske även när de i vuxen ålder tar med sig sina barn. Jag tycker att det är lite synd att man inte tog fasta på det förslag som Aktionsgruppen för barnkultur hade.
De lyfte just fram att man skulle lägga resurserna ute i landet, till regionerna, till länsteatrar, till länsmusik, till möjligheter för samverkan, till konsulenter som ser till att skapa bryggorna mellan skola, fritidsverksamhet och kulturverksamheten. Jag tror att det då hade blivit ett bättre resultat.
Gunilla Carlsson (S):
I mitt anförande ställde jag en fråga till majoriteten. Frågan gällde ansvaret för folkbildningen. Jag lyfte också fram det beslut som fattades förra mandatperioden när det gäller folkbildningspropositionen och förslaget om att starta en dialog. Jag minns inte, men det är väl ungefär ett år sedan vi hade en motsvarande debatt.
Då ställde jag samma fråga till majoriteten, alltså om ministern hade tagit något initiativ. Jag fick till svar att han inte hade gjort det, utan det hänvisades till kommunernas självstyre. Man sade att vi inte ska peta i var de ska lägga sina pengar. Det menar inte jag att vi ska göra, och det var inte heller andemeningen i propositionen.
I stället handlade det just om att man ville ha en dialog mellan stat, kommun och landsting om ansvaret. Som jag sade i mitt anförande: Visst, vi har gett mer pengar från statligt håll. Men pengar har samtidigt försvunnit från andra delar. Kommunerna hör till dem som har minskat sitt anslag med 40 procent. Det är klart att det då inte blir mer pengar till folkbildningen. Vi kan stå här och säga att det är så viktigt med folkbildningen och med det nationella målet.
Tidigare i dag i utskottet hörde vi hur viktigt det är med folkbildning. Beträffande de nationella kulturpolitiska målen gäller det inte bara staten utan hela vägen. Därför tycker jag att vi här har ett ansvar att trycka på; så är det definitivt, särskilt som vi enigt har fattat beslut här i riksdagen. Nu har vi en minister som tillhör den borgerliga alliansen. Återigen frågar jag er i den borgerliga majoriteten: Vad gör ansvarig minister?
Det hade varit roligt om han var kvar här. Han var ju med på frågestunden men lämnade sedan kammaren. Jag har inte hört honom tala så mycket om folkbildning. Anne Marie Brodén får i stället svara på min fråga som jag återigen ställer: Vad gör ansvarig minister för att få i gång en dialog?
Gunilla Carlsson (S):
Det är väl bara att hoppas på att ni fortsätter att trycka på här. Det är helt uppenbart - det ser man i Folkbildningsrådets rapporter - att det verkligen behövs. I mitt anförande tog jag också upp det faktum att vi nu befinner oss i en lågkonjunktur. En mängd människor går ut i arbetslöshet, och många är än så länge varslade men kommer framgent att bli av med sitt arbete. Vi i oppositionen har sagt att vi vill satsa på utbildning, på kompetensutveckling.
Folkhögskolorna, folkbildningen, är, tycker jag, en mycket viktig aktör i det arbetet. Under förra krisen, under krisåren på 1990-talet, satsade vi på Kunskapslyftet. Kanske kunde man också nu satsa på ett kunskapslyft där folkhögskolorna skulle kunna vara en viktig aktör.
Hur ser Anne Marie Brodén på en satsning på ytterligare utbildningsplatser och på att folkhögskolorna då skulle kunna vara en viktig aktör? Som jag tagit upp vill vi ha en utredning som får titta på friluftsorganisationernas möjligheter att själva administrera sitt bidrag, precis som Riksidrottsförbundet gör. I ditt anförande hänvisade du, Anne Marie Brodén, till en pågående utredning.
Men när jag läser i betänkandet står det bara att man föreslår en utredning om en översyn av ansvarsfördelningen av strategier för genomförandet av friluftspolitiken. Kanske kunde jag få ett klargörande där och kanske också en synpunkt på hur majoriteten ser på möjligheterna att lägga över ansvaret på friluftsorganisationerna - precis som det i dag är för Riksidrottsförbundet - att själva fördela bidragen.
De har ju en paraplyorganisation i och med Svenskt Friluftsliv.
Gunilla Carlsson (S):
Jag vill börja med att tacka utbildningsministern för svaret. Jag har ställt den här frågan på grund av att det finns en hel del lärare som gärna skulle vilja bredda sina kunskaper och fortbilda sig men som tyvärr inte får ta del av Lärarlyftet på grund av att regeringen har glömt bort en del av lärarkåren. Den här bortglömda gruppen är de lärare som utför utbildning på entreprenad.
Det blir för mig och för dessa lärare ett väldigt orättvist system när man från utbildningsministerns sida prioriterar bort en del av en yrkeskår på det här sättet. Nu skriver utbildningsministern i sitt svar till mig att det inom Regeringskansliet pågår ett arbete med att se över målgrupperna för Lärarlyftet, och det tycker jag är jättebra. Men det har utbildningsministern sagt tidigare, och det har inte hänt någonting.
Därför skulle jag vilja att ministern här i kammaren i dag, inte bara utifrån det svar som jag har fått på min interpellation utan lite mer tydligt, talar om hur det förslag som ska komma från Regeringskansliet kommer att se ut och också talar om när det kommer.
Detta har trots allt varit i gång ett tag, och de lärare som bedriver utbildning på entreprenad är också intresserade av att fortbilda sig och väntar på svaret från utbildningsministern. Du har sagt till dem att detta kommer, att ni hade glömt dem men att ni kommer att rätta till detta. Därför skulle jag vilja att utbildningsministern här i dag i kammaren talade om när detta kommer och hur det förslaget i så fall kommer att se ut.
Gunilla Carlsson (S):
Det är kanske ett problem att lösa detta. Det vågar jag inte svara på. Men du har tidigare sagt till de här lärarna att ni kommer att lösa detta och att ni tycker att det är viktigt. I ditt svar säger du att arbete pågår på Regeringskansliet. Då hoppas jag att man ändå hittar en lösning ganska snart.
Någon sade till mig att de utbildningsföretag som driver vuxenutbildning - till exempel på entreprenad - har möjlighet att själva söka pengar för Lärarlyftet, alltså till fortbildning för sina lärare.
Det har jag inte hört tidigare, men ministern kanske kan tala om för mig här i dag om det stämmer att entreprenörerna har möjlighet att göra detta. De jobbar ju med vuxenutbildning och annan utbildning precis som andra utbildningsanordnare ute i kommunerna. Det är så det ser ut på många ställen. Då är det synd att man inte möjliggör för lärarna att utbilda sig på samma villkor som andra lärare som har andra huvudmän.
Jag har en annan fråga som det skulle vara intressant att få ett svar på. Vi socialdemokrater tycker att det är viktigt att vi har utbildade lärare ute på skolorna.
Vi tycker också att man från statens sida eller gemensamt med kommunerna kunde ta ett större ansvar för att se till att alla de lärare som har anställning i skolan och som inte är behöriga får möjlighet att fortbilda sig och utbilda sig till lärare. Vad säger utbildningsministern om det förslaget?
Gunilla Carlsson (S):
Jag hoppas att utbildningsministern ändå försöker hitta en lösning på den här frågan. Det är ju inte ovanligt att kommuner köper utbildning på entreprenad. Det är ett anbudsförfarande där man pressar priser och så vidare. I vissa kommuner är faktiskt ganska mycket av utbildningen utlagd på entreprenad, och man ger utbildning till kommunernas invånare.
Då är det viktigt att de lärare som ska sköta den utbildningen också har möjlighet att fortbilda sig. Jag hoppas att man hittar en bra lösning på detta. Sedan tyckte jag att utbildningsministern sade att också de lärare som inte är behöriga har möjlighet att ta del av Lärarlyftet. Kanske hörde jag fel, jag vet inte. Men det står faktiskt i ditt skriftliga interpellationssvar att målgruppen för närvarande är behöriga lärare som har anställning hos en skolhuvudman som har möjlighet att ta del av Lärarlyftet.
I så fall stämmer inte det, om jag nu inte hörde fel.
Gunilla Carlsson (S):
Jag vill börja med att tacka försvarsministern för svaret även om det gör mig besviken. År 1997 ingicks en trepartsöverenskommelse avseende dåvarande Göteborgsmusiken, numera Göteborg Wind Orchestra, mellan Göteborgs stad, Statens kulturråd och Försvarsmusikcentrum.
Denna överenskommelse är nu bruten genom att Försvarsmusikcentrum ensidigt, utan samråd och utan någon konsekvensanalys, har sagt upp avtalet med Göteborg Wind Orchestra. Uppdraget att verka som Flygvapnets musikkår har utgjort cirka en tredjedel av orkesterns finansiering. När nu försvaret tar bort en tredjedel av orkesterns finansiering innebär det stora ekonomiska svårigheter för den fortsatta verksamheten.
Redan nu har 27 heltidsanställda musiker blivit varslade om uppsägning. Ministern säger i sitt svar till mig att Försvarsmaktens grundorganisation regleras i förordningen 2007:1266 med instruktion för Försvarsmakten och att regeringen där redovisar vilka organisationsenheter som ska finnas. En av dessa är Försvarsmusikcentrum.
Men man säger också att regeringen inte reglerar den inre organisationen, för det gör Försvarsmakten själv. Ministern hänvisar till den utredning som Försvarsmusikcentrum har redovisat till Försvarsmaktens högkvarter men säger att ledningen inte har tagit ställning till utredningen ännu. Det stämmer faktiskt inte.
Man har ju redan sagt upp avtalet med Göteborg Wind Orchestra, vilket innebär att om cirka en månad har de inte längre uppdraget att verka som Flygvapnets musikkår. Beslutet är, som jag ser det, redan fattat. Eller har försvarsministern någon annan uppfattning? I så fall hade det varit bra om ministern hade kunnat klargöra det här i dag i kammaren.
Det intressanta är också att Försvarsmusikcentrum inte har ett klart definierat uppdrag för hur försvarsmusiken ska utformas 2009. Det är dessutom oklart om Försvarsmusikcentrum klarar att fullfölja det åtagande som rimligen bör ligga i 2009 års försvarsmusikuppdrag med bibehållen kvalitet.
Jag vill också passa på att fråga försvarsministern: Tänker du medverka till att Försvarsmusikcentrum kommer att återknyta avtalet med Flygvapnets musikkår för att trygga försvarsmusiken för 2009?
Gunilla Carlsson (S):
Det är tråkigt att ministern inte är intresserad av att det ska finnas försvarsmusik i hela landet. Sten Tolgfors säger återigen att beslutet inte är fattat utan att det kommer att fattas beslut före jul. Men vad gäller Göteborg Wind Orchestra är beslutet redan fattat. Man har ju redan sagt upp avtalet med orkestern.
Om en och en halv månad kommer 27 musiker i Göteborg att vara av med sina arbeten. Har försvarsministern inga synpunkter på det över huvud taget? För mig som socialdemokrat är det viktigt att det ska finnas professionell musik i hela landet. 35 procent av musiken inom försvaret utförs i Stockholm och 65 procent i övriga landet.
För mig är det motiverat att det även fortsättningsvis finns försvarsmusik i hela riket på samma sätt som det är självklart att försvaret ska kunna operera och verka i hela landet. Som Flygplanets musikkår stationerad i Göteborg spelar orkestern regelbundet i Karlsborg, Skövde, Såtenäs, Eksjö och Halmstad utöver uppgifter som att spela vid högvaktsavlösning vid Stockholms slott.
I det förslag som Försvarsmusikcentrum har lämnat till ÖB förespråkas att all professionell musik inom försvaret centraliseras till Stockholm. Detta slår sönder grunden för Göteborg Wind Orchestra. Fru talman! Nu hotas de två sista heltidsanställda blåsarsymfoniska orkestrarna i Sverige.
Både Försvarsdepartementet och Kulturdepartementet har blivit uppvaktade i denna fråga, men ingen av de ansvariga ministrarna har som jag ser det tagit i frågan. Det är sorgligt att ni inte ser att framtiden för den militära blåsorkestermusiken inte bara är en intern angelägenhet för Försvarsmakten utan också en fråga som får stora återverkningar på det svenska kulturarvet.
Såväl Göteborg Wind Orchestra som Marinens musikkår i Karlskrona är i dag stora föredömen och inspirationskällor för musiklivet för till exempel icke professionella musikkårer. Jag vill alltså fråga försvarsministern: Har uppvaktningarna på departementen skapat någon dialog över huvud taget mellan försvarsministern och kulturminister Lena Adelsohn Liljeroth i denna så viktiga fråga?
Om det har varit någon dialog i frågan, vad har den då gett för resultat?