Ulf Kristersson (M):
Jag tror att det är viktigt att man undviker att blanda ihop och förväxla olika delar av den svenska välfärdsmodellen. Försörjningsstöd - socialbidrag, som många människor fortfarande skulle säga - är ett yttersta skyddsnät när man inte har några andra permanenta försörjningsgrunder. De flesta människor som har arbete och blir kort- eller långvarigt sjukskrivna får sjukpenning eller i värsta fall förtidspension - alltså sjukersättning - när de inte längre kan arbeta, grundad på den inkomst de hade.
Så byggs den svenska välfärdmodellen upp för alla människor som arbetar. Det är en otroligt viktig grundläggande princip. Om man inte har arbete, inte har haft arbete och inte har någon försäkrad inkomst, då har vi det yttersta skyddsnätet i form av försörjningsstöd. Det är också viktigt. Jag skulle vilja varna för två saker. Man ska inte överanvända försörjningsstödet.
Det vet alla Sveriges kommuner, och många gör också ett imponerande arbete för att hjälpa människor som har försörjningsstöd att komma ur det. Det har nämligen många nackdelar. Till exempel gör behovsprövningen att det är svårt att förbättra sin ekonomi genom att arbeta. Man ska heller inte baktala försörjningsstödet så till den milda grad att man låtsas som om det inte behövs ett yttersta skyddsnät. Det kommer alltid att finnas människor som inte har en förankring i arbetslivet.
Det kommer alltid att finnas människor som blir sjuka utan att först ha arbetat. Det kommer alltid att finnas situationer där människor behöver ett speciellt, individinriktat bidrag som vi kallar försörjningsstöd. Ibland tycker jag att det finns en tendens att man alltid beskriver det som ett misslyckande. Det finns för att det behövs, men det ska inte användas om det inte är absolut nödvändigt. Det är det som SKL visar tydligt i sin rapport. De gjorde den på eget initiativ.
De visste att det diskuterades mycket att det har skett stora överskjutningar från sjukpenning till försörjningsstöd eftersom försörjningsstödet varierar mycket med konjunkturen. Den allra vanligaste orsaken till försörjningsstöd är att människor är arbetslösa och inte har någon annan form av försörjning alls. Sedan finns det människor som är sjuka - precis lika sjuka som andra människor, som får sjukpenning, men med den inte helt oväsentliga skillnaden att de inte har en försäkrad inkomst.
De ska få försörjningsstöd. Vill man flytta dem därifrån och säga att eftersom de är sjuka borde de automatiskt få sjukpenning, då river man upp hela fundamentet för den svenska sjukförsäkringen och den svenska trygghetsmodellens koppling mellan arbete och ersättningar. Det tror jag vore en utomordentligt dålig idé. Det enda sättet att få en permanent ersättning från socialförsäkringarna är sjukersättning på garantinivå, det vill säga att aldrig mer kunna arbeta över huvud taget.
Då finns det en garantinivå även för den som inte har jobbat tidigare för att man inte resten av livet ska bli hänvisad till socialtjänstens försörjningsstöd bara för att man inte har arbetat. I alla andra fall är det försörjningsstöd som gäller - eller sjukpenning. Jag tycker att den ordningen i grund och botten är mycket bra.
SKL kom också fram till att det var en mycket liten grupp av alla försörjningsstöd - de uppskattar den till ungefär 1 procent - som har koppling till sjukförsäkringens funktion och tidsgränser. Det är ett mycket litet problem - ur sjukförsäkringens och försörjningsstödets perspektiv. Det betyder inte att det här är människor som inte har bekymmer. Man ska ta dem på allvar, men inte genom att göra om hela den svenska socialförsäkringens grundprinciper. Vi gjorde något för att komma till rätta med en risk som vi såg.
Människor som hade haft tidsbegränsad sjukersättning på garantinivå - den fick de alltså trots att de inte hade jobbat - kunde inte längre få den eftersom vi tog bort den dåliga förmånen. Då fanns det en risk att människor som hade haft ersättning permanent under lång tid i stället skulle hänvisas till försörjningsstöd. Vi gav dem i stället en särskild förmån för att inte riskera att denna lilla men ömtåliga grupp skulle fara illa av själva reformen.