Karin Granbom Ellison (FP):
I det betänkande som debatteras behandlas ett antal motioner som rör utländska studenter och doktorander. Dessa avslås med hänvisning till regeringens beredning av utredningen om cirkulär migration. Min partikollega Hans Backman tog upp denna del av betänkandet - tack för det! Jag vill ägna några minuter ytterligare till just dessa frågor. Vi lever i en alltmer globaliserad värld.
Det betyder att människor blir alltmer rörliga, och varje nation behöver en strategi för att upprätthålla sin konkurrenskraft. I Sverige är vi många som tycker att en attraktiv väg framåt är att satsa på kunskap och en välutbildad befolkning som kan producera avancerade produkter och tjänster. Samtidigt med globaliseringen pågår en demografisk förändring.
I Sverige och västvärlden blir många äldre, och vi ser att det på sikt kommer att saknas arbetskraft med rätt utbildning. SCB kom relativt nyligen med beräkningar som visar att trots att intresset nu ökar för civilingenjörsutbildningarna kommer Sverige år 2030 att sakna ca 30 000 ingenjörer om vi fortsätter som i dag. Även inom vårdsektorn kommer det att finnas stora brister på utbildad arbetskraft.
Till Sverige kommer årligen många utländska studenter och doktorander. Det är ofta unga människor med begåvning och framåtanda. Tyvärr är det också många som lämnar Sverige efter sina examina. En del av ansvaret vilar på oss som sätter upp villkoren för dem att stanna. Jag menar att det i dag är onödigt svårt för studenter och doktorander att kunna stanna i Sverige och bidra till vårt samhälle och vårt välstånd. Hur har då utvecklingen sett ut vad gäller utländska studenter och doktorander?
Låt mig börja med utländska doktorander, som jag tidigare har motionerat om och som min ersättare Mathias Sundin motionerade om i höstas. Under de senaste tio åren har det skett en kraftig ökning av utländska doktorander i Sverige. År 2011 var 37 procent av alla nybörjardoktorander utländska. Lite drygt hälften av samtliga doktorandnybörjare inom naturvetenskap och teknik var utländska.
Andelen som försörjs av stipendier har minskat och låg 2011 på 16 procent. Nästan hälften av de utländska doktoranderna var finansierade via anställning. De betalar därmed skatt i Sverige och avlönas med svenska skattepengar.
Oavsett om de är anställda eller ej är alla doktorander här i dag på studentvisum, vilket är mindre fördelaktigt än uppehållstillstånd för arbete vad gäller exempelvis möjlighet att kvalificera sig för permanent uppehållstillstånd. Vi kan alltså konstatera att en stor och växande del av doktoranderna i vårt land kommer från utlandet. Vi satsar skattepengar för att de ska uppnå doktorsgrad.
Vi behöver deras kunnande inom forskarteam och i arbetslivet, men vi har snäva villkor för dem att stanna och bidra i Sverige, vilket medför att många lämnar vårt land för att arbeta i ett annat land. När det gäller antalet studenter från länder utanför Sverige har antalet halverats mellan år 2010 och 2011. Den enkla förklaringen är förstås att det numera inte är gratis utbildning för alla som vill studera i Sverige.
Jag står bakom att studieavgifter har införts, men detta behöver kompletteras med insatser för att antalet utländska studenter återigen ska öka. Utbildningen ska präglas av kvalitet och förhållandena runt om av låg byråkrati, och det ska vara väl avvägda förutsättningar för att kunna stanna för att arbeta. För snart exakt tre år sedan presenterades den parlamentariska utredningen Cirkulär migration och utveckling .
Det är mot bakgrund av regeringens beredning av denna utredning som alla motioner om studenter och doktorander får avslag. I svar till mig vid frågestunden den 21 mars sade migrationsministern Billström att han avser presentera förslag baserat på utredningen som gäller studenter och doktorander under våren.
Även i propositionslistan står det att det ska komma en proposition under maj. Jag ser fram emot en sådan proposition, för Sverige har inte råd att framöver ha gårdagens lagstiftning i konkurrensen om värdefull arbetskraft. Vad händer då i omvärlden? Storbritannien, Australien och USA är exempel på länder som nyligen har förändrat sin lagstiftning för att möjliggöra för studenter och doktorander att stanna och arbeta i deras länder.
Tyskland har en välkomnande hemsida med adressen www.make-it-in-germany.com, där man kan läsa att i Tyskland får man stanna i 18 månader efter examen för att söka ett passande jobb. Denna hemsida kan förresten vara något för Svenska Institutet att inspireras av i sitt uppdrag att marknadsföra Sverige som en attraktiv destination.
Apropå Svenska Institutet publicerade Dagens Nyheter för ett halvår sedan en läsvärd artikel av insynsrådet för Svenska Institutet under rubriken "Svensk byråkrati stoppar internationella talanger". Jag ska ge ett annat lästips, en studie från Migrationsverket som heter Invandring av internationella studenter till Sverige .
I denna rapport finns mycket information kring utländska studenter, och det identifieras några insatser som skulle kunna bidra till att höja Sveriges internationella attraktionskraft bland studenter från länder utanför EU. Bland annat nämns frågan om studenters möjlighet att stanna i Sverige för att söka arbete efter studier, liksom medföljandes rätt till arbetstillstånd. I Mathias Sundins riksdagsmotion tas frågan om arbetstillstånd för doktoranders medföljande upp.
Det är inte ovanligt att personer som uppnått den ålder att de kan komma i fråga som doktorander också har hunnit träffa någon som de vill leva med. Vill man vara ett attraktivt land för doktorander behöver man också ta i beaktande att det kan vara två som ska kunna komma vidare i sina karriärer.
Slutligen: I mars lade EU-kommissionär Cecilia Malmström fram lagförslag om att minska byråkratin i EU-länderna för utländska studenter och forskare. Bland annat handlar det om att underlätta rörligheten inom EU och att forskare och studenter under vissa villkor ska kunna stanna upp till tolv månader efter examen för att söka jobb eller starta företag.
Till Sveriges Radio sade Cecilia Malmström så här: "Vi ser att den här kategorin personer, som ofta är oerhört begåvade människor, som kommer hit för att studera eller gästforska tyvärr minskar. Vi har identifierat väldigt många problem för dem att komma hit. Byråkratiska hinder och så vidare.
Det gör att de här personerna, som ofta, efter att de har forskat eller läst färdigt kan gå in och bidra till utveckling, tillväxt och innovation i Sverige eller någon annanstans i Europa, vänder sig till andra kontinenter. Det är problematiskt för Europa, för det här är duktiga människor som vi behöver." EU-direktivet föreslås träda i kraft 2016. Frågan är då: Behöver vi i Sverige verkligen EU för att agera?
Nej, vi i Sverige ska inte lägga oss på minsta gemensamma nivå vad gäller villkor för att attrahera människor med kompetens till vårt land. Herr talman! Jag noterar avslagen på motioner i dagen betänkande men hoppas och utgår från att både socialförsäkringsutskottet och regeringen har en ambitiös agenda på det här området.