Yvonne Andersson (KD):
Betänkande CU15 handlar om äktenskap och partnerskap. Det innehåller ställningstaganden till 30 motionsyrkanden. Det finns tre reservationer och två yttranden. Jag skulle vilja börja med det område som gäller barnäktenskap och tvångsäktenskap. Det kan aldrig accepteras i vårt samhälle.
Här har vi gällande föreskrifter, och vi inväntar kartläggningen. Nästa område är betänketid vid äktenskapsskillnad. I dag finns det en betänketid på sex månader om man har barn under 16 år och under vissa andra förhållanden.
Det visar sig i den undersökning som är gjord att en relativ stor andel av de personer som lämnar in ansökan om äktenskapsskillnad inte fullföljer sin avsikt. Det är de som har barn och de som har betänketiden. Det finns i stället vägar och möjligheter att leva vidare tillsammans med stor trygghet för sina barn.
Vi som har levt i långvariga relationer vet om att det finns knutpunkter i tillvaron där man måste ta tag i sin relation och fundera vidare på hur framtiden ska vara och om man kanske ska ändra någonting i sitt förhållningssätt och sitt liv tillsammans. Då är det bra att kunna få ledning och hjälp under tiden som i det här fallet vid äktenskapsskillnad.
Jag tror därför att det är väldigt bra att vi har kvar den nu rådande lagstiftningen. Alltför ofta sker separationer ändå, vilket ofta kanske är den sämsta av lösningar för alla. Det finns sällan några riktiga vinnare vid separationer. Jag tycker att det är bra att detta finns kvar. Fru talman! Jag går nu över till frågan om könsneutrala äktenskap.
I den här församlingen tror jag att de allra flesta känner till Kristdemokraternas ställningstagande i frågan. Vi har följt frågan. Jag har varit med i utredningen som referensperson. Tyvärr gjorde inte den socialdemokratiska regeringen det riksdagen hade beslutat, nämligen att tillsätta en parlamentarisk utredning.
Det blev en ensamutredning i stället. Det innebar och fick till följd att det inte blev hela den utredning som många av oss hade önskat. Ett exempel är att utredningen enligt mitt förmenande fick en utgångspunkt i ett kraftigt vuxenperspektiv. Ungefär samtidigt som den utredningen tillsattes tillsatte man en utredning i Frankrike.
Den togs aldrig ad notam i den utredning som genomfördes i Sverige. I Frankrike utgick direktiven från barnperspektivet. Förmodligen var det också därför de båda utredningarna, som egentligen arbetade parallellt, drog olika slutsatser. Frankrike är ett modernt EU-land.
Jag tycker fortfarande att det finns all anledning att i det fortsatta beredningsarbetet också beakta vad som kom fram i den franska utredningen. I själva verket tycker egentligen inte Kristdemokraterna att det finns tillräckliga skäl att ändra nuvarande lagstiftning eftersom äktenskap och partnerskap i princip innebär precis samma ansvar och rättigheter.
Det ger samma skydd. Vidare har vi tittat på barnperspektivet. Vi har tittat på kulturella och traditionella aspekter. Inte minst har vi också tittat på att det gynnar integrationen av många andra grupper från andra länder in i vårt samhälle. Fru talman! Frågan om äktenskap är i hög grad en framtidsfråga.
Det kan i debatten sägas att vi borde skynda på utredningen och skynda på när det gäller att komma fram till ett resultat. Vi vet genom historien att alltför många ärenden har hanterats snabbt, och hanterats utifrån vad man ser just för dagen med oönskade framtida aspekter och konsekvenser som man inte hade tänkt sig.
Jag tycker att det är bra att regeringen tar tid på sig, att remissinstanserna har fått tid att avge yttranden och att vi har möjlighet att ta del av och bry oss om dem. Under min tioåriga tid som riksdagsledamot har det inte funnits något ärende som har väckt samma folkliga intresse och engagemang som detta.
Därför tycker jag att vi som folkvalda ska ta oss an och bry oss om remissinstansernas svar - även spontanremisserna, som jag tycker att vi ska beakta i ärendet. Jag håller med Johan Löfstrand om att detta är en framtidsfråga. Det är just därför den behöver få ta den här tiden.
Jag tror att det är klokt av oss att invänta regeringens beredning. För övrigt är utredningen ingalunda tillräckligt klar för att man ska genomföra ett lagförslag under denna dag. Det här med den historiska dagen tror jag är rätt mycket taget ur luften, om jag är ärlig.
Jag utgår ifrån att vi alla alliansvänner ger regeringen den tillit och det förtroende som den har visat sig vara värd hitintills när den har hanterat en lång rad svåra och tuffa frågor och låter regeringen få ha sitt beredningsarbete i lugn och ro.
När frågan sedan kommer till riksdagens bord är det upp till oss att ta ställning till den.