KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mats Sander (M):
När det gäller Nicaragua upprepar jag mitt tidigare svar. Vi har antagit Parisdeklarationen tillsammans med våra samarbetsländer inom Europeiska unionen och harmoniserar och anpassar på det sättet biståndet till Nicaragua.
Det är en samordning som regeringen har valt att följa och som riksdagen har godkänt. Samordningen mellan givarna ska främja ett uthålligt resultat av givarinsatserna. Några länder fokuserar på Nicaragua, andra fokuserar på andra länder.
Att Sverige går från 70 till 33 samarbetsländer är ett tydligt tecken på det. I stället för att dutta över hela världen sätter vi stort fokus på ett mindre antal länder.
Mats Sander (M):
Hans Linde har gjort besök ute i världen, och det är hedervärt. Han har fått höra många historier om fruktansvärda händelser som rör människor djupt. Jag har inte riktigt samma uppfattning som Hans Linde, och det överraskar väl ingen. Regeringen arbetar hårt inom utrikespolitiken för att främja SRHR-frågor och MR-frågor för kvinnor.
Man stöder insatser som syftar till att göra aborter fria, säkra och lagliga. Sverige är ett av de länder som är ledande internationellt när det gäller att lyfta fram frågor om sexuell reproduktiv hälsa och rättigheter. Det är något som inte stannar här och nu utan något man fortsätter med i samarbetet med EU, FN och överallt där Sverige finns med.
Det genomsyrar vår utrikespolitik. Hans Linde lyfte upp frågan om internationella organisationer som regeringen har valt att ställa krav på och att man är tydlig med hur man agerar när man inte får igenom sina krav - då får ekonomin tala.
Om man ställer krav och inte får återbetalning på sina krav måste man ju vara tydlig med att man är missnöjd. Om ekonomin är det enda vapnet i det läget har regeringen valt att använda det. När det kommer till de enskilda statsrådens kalendarier och enskilda prioriteringar för att delta i möten hänvisar jag till deras beslut.
Mats Sander (M):
Jag vill kommentera frågan om Sveriges stöd till internationella organisationer som man hela tiden för en dialog med men inte får någon respons hos. Man pratar med dem och säger att de ska rätta till saker och ting men de gör inte det utan tror att Sverige kommer med ett tomt hot. När Sverige agerar får man kritik av Vänsterpartiet. Organisationerna som har fått uppdraget måste använda sina pengar på allra bästa sätt.
Sammanfatta fyra år får vi göra när vi har haft regeringsmakten i fyra år och kan titta i backspegeln. Vi hade ju tolv år med Socialdemokraterna. Det vore intressant att jämföra alliansregeringens fyra år med den gamla regeringens tolv när det gäller de frågor som Hans Linde lyfter upp.
Jag är övertygad om att den här regeringen har gjort otroligt mycket som är bra. Vi anstränger oss att lyfta SRHR-frågor inom de arenor där vi finns.
Sveriges ansträngningar i EU ledde till att EU hade en gemensam position vid FN:s kvinnokommission i mars 2009, vid Ecosocs möte i juli 2009 och vid uppmärksammandet av 15-årsjubileet av den internationella konferensen om kvinnor, befolkning och utveckling i FN:s generalförsamling.
Jämställdhetsministern sammanfattade vid ett tillfälle den svenska politiken för att främja kvinnors ställning och rättigheter och SRHR-frågor när FN:s kvinnokommission i mars 2010 högtidlighöll 15-årsdagen av FN:s kvinnokonferens i Peking så här: Kvinnor och flickor har rätt att bestämma över sin egen kropp och sin sexualitet. Sverige kommer att fortsätta att eftersträva rätten för kvinnor och flickor, för män och pojkar att få allsidig sexualundervisning.
Vi betonar rätten till sexuell och reproduktiv hälsa inklusive tillgång till säkra och legala aborter.
Mats Sander (M):
Bodil Ceballos säger att vi är ett litet land som kan göra skillnad. Vi är överens om det. Vi är egentligen överens på många punkter i svensk utrikespolitik när det gäller mänskliga rättigheter.
När det gäller företags skyldigheter och corporate social responsibility vill jag säga att vi har utvecklat ett samarbete med Kina som sträcker sig över ett antal år. Man pratar om ökad respekt för mänskliga rättigheter, men även för miljö- och klimatmässig utveckling. Det finns en bilateral överenskommelse med Kina.
Kina är ju en stor aktör och en stor handelspartner för Sverige. Det finns samarbete mellan Sverige och Kina när det gäller funktionshinder och grön teknik som är ett samtalsämne att utveckla samarbete om. Sverige har ju beslutat att inrätta ett centrum för företags sociala ansvar vid ambassaden i Peking.
Sverige och Kina har undertecknat en handlingsplan för det samarbetet med syfte att vidareutveckla företagens ansvar när det gäller arbetsvillkor, skyddsfrågor, miljö, konsumenters rättigheter och korruption.
Mats Sander (M):
Ett litet land gör skillnad. Bodil Ceballos undrar över globalt bindande avtal. Jag är inte så insatt i frågan varför vi just nu inte har globalt bindande avtal. Men vi måste börja någonstans. Sverige utformar CSR-avtal med en stor handelspartner som Kina.
När vi har gjort det kan vi visa att det är en framgång att göra det och försöka påverka andra länder på den globala nivån. Vi kan föra in frågan i EU och diskutera den där för att få EU att också agera för att få globalt bindande avtal. Jag har ingenting emot det. Jag tror att vi är överens där.
Varför vi ligger på denna nivå just nu vet jag faktiskt inte. Jag ska göra en reflexion när vi pratar om hur eniga eller oeniga vi är. Detta betänkande är ganska omfattande. Men det är enskilda motionärers viljeyttringar.
Vi ser 15 reservationer där oppositionen uppträder i tre olika konstellationer. Det är s, v och mp i en konstellation, det är v och mp i en annan och mp helt ensamma. Jag möter alltså en splittrad opposition här. Jag vill bara medvetandegöra det för dem som ska gå och rösta den 19 september.
Mats Sander (M):
Vi debatterar uppföljning och utvärdering av ekonomiskt stöd, den här gången till äldreomsorgen. Socialdemokraterna i socialutskottet föreslog detta utskottsinitiativ. Jag konstaterar att Socialdemokraterna utgör det så kallade regeringsunderlaget i riksdagen.
Vi moderater ser det som naturligt att en regering per automatik kopplar på uppföljning och utvärdering när den fattar beslut om ekonomiskt stöd. Regeringen har ansvar att följa upp och utvärdera ekonomiska bidrag. Det sitter så att säga i ryggmärgen att göra så. Likaså finns det med på checklistan. Vi kan se i betänkandet att regeringen gett uppdrag om uppföljning av detta.
Det väcker naturligtvis tankar och funderingar om varför Socialdemokraterna valde att göra så här. Herr talman! Vi har hört några av argumenten, men min första tanke var: Litar de inte på sin egen regering och att den gör en ordentlig utvärdering? Det är klart att de gör - väl? Nåväl, jag upplever det som lite märkligt, en aning ansträngt och något oklart att detta initiativ har tagits.
Det ekonomiska stöd som vi nu föreslås fatta beslut om att tillkännage för regeringen att följa upp och utvärdera är till stora delar riktade statsbidrag med relativt stor detaljeringsgrad. Riktade bidrag av den karaktären innebär ofta en stor administrativ börda för mottagaren, i detta fall kommunerna. Särskilt belastande är det ofta för de mindre kommunerna.
De riskerar att behöva lägga oproportionerligt stora administrativa resurser på att hantera bidraget, och det kan till och med bli en så stor börda att de låter bli att göra den av regeringen önskade åtgärden. Herr talman! Vi moderater har förtroende för kommuner och regioner och föreslår ofta att förstärka de generella statsbidragen. Vi föreslår ofta att växla om riktade bidrag till generella.
Generella bidrag ger kommunerna, såklart inom givna ramar, större möjligheter att använda pengarna där de kan göra största möjliga nytta i just deras kommun med dess unika förutsättningar. Generella bidrag ger alltså större möjlighet till mer verkstad än administration. Herr talman! Jag har inget annat förslag än det som utskottet föreslår. Såklart tycker vi att regeringen ska följa upp och utvärdera.
Om pengarna inte har använts ska de åter till statskassan. Äldreomsorgen är det mycket angeläget att stödja, och förhoppningsvis kan kommunerna skapa så mycket verkstad som möjligt.
Mats Sander (M):
Jag konstaterar att alliansregeringen 2014 tillsatte en utredning som skulle leverera resultat 2015. Den lade den socialdemokratiska regeringen ned direkt efter valet 2014.
Den utredningen gav samma problembild som Coronakommissionen ger, och om den hade fått fortsätta skulle den ha kunnat ge förslag på parlamentariska förslag på lösningar som hade gjort äldreomsorgen bättre byxad att möta pandemin 2020. Jag konstaterar också att Moderaterna tillsammans med Vänsterpartiet och Kristdemokraterna under förra veckan lade ett förslag som berörde äldre.
Det handlade om ökad personalkontinuitet, färre timanställningar inom äldreomsorgen, ökad medicinsk kompetens inom äldreomsorgen och ökade möjligheter till tryggt boende för äldre. Det är en stor satsning.
Mats Sander (M):
Den utredning som fanns 2014 gav som jag sa tidigare samma problembild som Coronakommissionen gav 2020. Jag tycker att det var ett bra initiativ, och jag tycker att det är synd att den utredningen lades ned. Den hade gett oss ett bra underlag för förslag till beslut. Den var pragmatiskt skriven, den var långsiktig och den syftade till bred parlamentarisk uppslutning. Självklart ska vi använda våra resurser, våra gemensamma medel, till det de ska användas till.
I de fall där vi tillför resurser till äldreomsorgen ska de användas till äldreomsorgen. Jag tycker också att vi alltid ska rannsaka oss om vad vi använder pengarna till och hur vi kan arbeta för att alltid utveckla till exempel äldreomsorgen.
I den moderata kommittén har vi haft intressanta samtal med såväl Kommunals ordförande Tobias Baudin som andra aktörer inom arbetstagarorganisationerna. Vi har ofta samsyn i fråga om utveckling av exempelvis äldreomsorgen.
Kommunals ordförande såg också gärna att vi hade en bredare politisk samsyn inom väldigt många områden. Vi kommer tillbaka till debatt om äldrefrågor här om en stund, i SoU9. Då kommer jag att utveckla frågorna ytterligare lite grann.
Mats Sander (M):
Vi är på väg mot en massvaccination vars like Sverige aldrig har varit med om tidigare. Den kan vara ljuset i tunneln, som vi hörde tidigare. Men det kan också vara en lång och mödosam resa kvar. Riksdagen ska fatta beslut om uppföljning av vaccinationer mot covid-19.
Som vi moderater i socialutskottet skriver i vårt särskilda yttrande ställer vi oss bakom förslagen i propositionen men vill samtidigt påpeka att om vaccinationer mot covid-19 lagts in i de nationella vaccinationsprogrammen hade den nu föreslagna lagändringen inte behövts.
Det är bra att lagen innehåller bestämmelser om vilka uppgifter som ska lämnas i registret, hur de ska få behandlas, vem som ska lämna uppgifterna och att den vårdgivare som har ansvarat för en vaccination mot covid-19 även ska lämna uppgift om vaccinationens dosnummer till vaccinationsregistret.
Det här bidrar till att möjliggöra en ändamålsenlig och effektiv uppföljning av vaccinationstäckning, vaccinkvalitet, skyddseffekt och säkerhet hos vaccinet. Men samtidigt, fru talman, när vi alla väl står där för att få sprutan i armen är det bara det sista steget av en enorm logistisk utmaning. För att kunna följa upp vaccinationer mot covid-19 måste de ha kunnat genomföras.
Det kräver en väl genomtänkt nationell handlingsplan med en logistikplan för vem som ska göra vad och vem som ska finansiera det hela. Den goda viljan är det inget fel på. Problemet vi vill uttrycka vår oro för är att det inte får bli som i våras med testningen. Massvaccinationen ställer helt nya krav på statlig styrning än tidigare vaccinationskampanjer.
Helt avgörande för att vi ska lyckas med vaccineringen är att ansvarsfrågan blir tydlig. Det saknar vi, fru talman.
Mats Sander (M):
Denna fråga lyftes upp här även i morse när vi pratade om uppföljning och utvärdering av regeringens satsade resurser. Vi tycker att det är positivt att man gör det. Det är en fråga för kommunerna och regionerna vad de gör med sina resurser.
Jag avslutade mitt anförande med att berätta om personalkontinuitet, färre timanställningar, ökad medicinsk kompetens och ökade möjligheter till tryggt boende. Det som vi gör från denna kammare är att fatta beslut om att tilldela resurser, följa upp och utvärdera. Det är upp till kommunerna, i det här fallet, att fatta rätt beslut om hur pengarna ska användas.
Jag hade en kort diskussion i förmiddags om hur detaljerade uppdrag kan påverka kommunerna negativt då det kan ta mycket administrativ kraft att åtgärda dem.
Jag skulle vilja säga så här: Att bli äldre är inte enbart att stå i långa vårdköer, behöva hemtjänst och hemsjukvård, fundera över särskilt boende eller möta nya vårdkontakter när man behöver besöka vårdcentralen. Det finns många andra kvaliteter som jag skulle vilja lyfta upp när det gäller frågor om äldre.
Helt plötsligt får man tid för mycket annat: mer ledigt, resor, intressen och barnbarn men även att kunna fortsätta att vara en resurs i samhället långt upp i åren och en kraft att räkna med. Vi ser på talarlistan här i dag att man kan vara detta.
Mats Sander (M):
Vi moderater förutsätter att kommunerna gör det de ska göra med de mandat som de har att förvalta. Vi kan konstatera att en regering kan vara mer eller mindre aktiv eller passiv. Den kan agera eller reagera. Den kan aktivt och kontrollerat söka ny kunskap i syfte att förbättra villkoren för människor eller så kan den vänta och se.
Jag uppfattar, herr talman, att den nuvarande regeringen är, och den förra regeringen var, passiv och väntar och ser vad som ska ske och agerar först därefter. Jag tycker att vi har sett detta under hela 2020. Jag vill komma tillbaka till direktivet till utredningen 2014, som var pragmatiskt, långsiktigt och syftade till en bred parlamentarisk uppslutning efter slutrapporten 2015.
Om utredningen hade fått fortsätta, herr talman, hade kunskapen om hur det stod till inom äldreomsorgen kunnat utgöra underlag till att förbättra äldreomsorgen. Helt troligt hade det funnits väl genomtänkta förslag på riksdagens bord senast hösten 2016, förslag som helt troligt hade varit beslutade till juluppehållet 2016.
Det hade helt troligt gjort skillnad på ett avgörande sätt när det gäller hur förberedd eller oförberedd äldreomsorgen var när pandemin slog till. Jag menar att både den nuvarande och den förra regeringen har ett stort ansvar för detta.
Utan våra konstruktiva förslag under hela 2020 hade vi troligen inte sett en extrasatsning i budgeten för äldreomsorgen 2021, uppdraget till Socialstyrelsen att stärka äldreomsorgen eller utredningen om en äldreomsorgslag, som beslutades sju dagar efter Coronakommissionens delrapport och som ska slutredovisas strax före valet 2022. Det handlar om att agera eller reagera och om att vara aktiv eller passiv.
Mats Sander (M):
I Skåne får coronapandemin nya och besvärliga effekter. De som är gränsgångare och nu börjar arbeta mer på distans får skattemässiga problem. Arbetet genomförs för arbetsplatsen men på distans.
De skattemässiga reglerna kräver att arbetet rent fysiskt utförs i arbetsgivarens land, och det orsakar nu ekonomiska bekymmer och praktiska problem för arbetstagarna i en redan pressad situation.
Min fråga till regeringen, i detta läge statsrådet Isabella Lövin, är följande: Vad avser regeringen att göra för att lösa detta skattemässiga problem som nu drabbar skåningarna?
Mats Sander (M):
Min fråga går till Tomas Eneroth som representant för regeringen. Världen översvämmas av plastprodukter. Helsingborgsföretaget Gaia Biomaterials har utvecklat nedbrytbara påsar, som ser ut som plastpåsar. De kan användas upp till 50 gånger och sedan komposteras, även i en enkel hemmakompost.
Skatterättsnämnden anser i sin dom att påsen ska beskattas som en plastpåse. Innovationen är utvecklad tillsammans med EU:s miljöprogram Life, och materialet kan beskrivas som ett nytt ersättningsmaterial för plast. Det väntas kunna ersätta 80 procent av alla volymplaster, ungefär 300 miljoner ton globalt på årsbasis. Det borde vara självklart att denna påse ska undantas från plastpåseskatt.
Jag undrar hur statsrådet ser på detta och vilka åtgärder han anser att regeringen ska vidta.
Mats Sander (M):
Myndigheten för digital förvaltning, Digg, har fått i uppdrag att förbättra digitaliseringen av välfärden. Ett antal tidigare utredningar har alla lämnat rapporter som löser delar av problemen, men det finns inget helhetstänk. Till exempel vill sjukvården få igång digitaliseringen, inte bara släppa faxmaskinen eller lösa småfrågor i en föråldrad struktur. Det handlar om de enorma möjligheter som digitaliseringen kan erbjuda.
Jag skulle vilja att uppdraget till Digg blev holistiskt och inte bara spände bågen för gårdagens behov utan skapade ramar för vad som kan komma inom ett decennium. Vill inte också statsrådet spänna bågen och inte enbart lösa småfrågor i en struktur som egentligen knappt tillåter att smarta telefoner nyttjas? Vad vill statsrådet egentligen att uppdraget ska leda till?
Mats Sander (M):
Min fråga går till minister Eva Nordmark. Jag undrar: Hur ska regeringen agera för att säkerställa att svensk public service rapporterar oberoende och objektivt om krig? I dag kunde vi i denna kammare både se och höra Ukrainas president i direktsändning från Kiev berätta om Rysslands olagliga angrepp på Ukraina.
I går morse kunde vi höra SVT:s Moskvakorrespondent berätta att han från och med nu bara ska rapportera om den ryska hållningen och benämna kriget i Ukraina som en specialoperation. Vi kunde i dag höra Ukrainas president berätta om hur Ryssland i statskontrollerade medier resonerar om och visar kartor på hur de ska ockupera Gotland för att skydda en specialoperation mot de baltiska staterna.
Bakom ordet specialoperation döljer sig folkmord, etnisk rensning, mord, våldtäkter, krigsbrott och miljoner människor på flykt. Hur skulle svensk public service benämna det? Frågan handlar alltså om regeringen och public services rapportering om krig.
Greger Tidlund (S):
Det finns verk och myndigheter som skulle ha behövt ta emot praktikanter för att göra någonting åt snöeländet. Men Banverket säger att de upphör som myndighet den 1 mars, så de tar inte emot några. Finansdepartementet har Kungliga hov- och slottsstaten, och de har redan två praktikanter. De upphör som praktikanter efter bröllopet, har jag förstått. Det ska man naturligtvis inte ringakta.
Lotteriinspektionen tar emot en, och man hoppas att det inte är en nitlott. Det finns en del där som man skulle kunna fundera över. Jag skulle kunna ge en liten ögonblicksbild av hur Arbetsförmedlingen på en liten ort som Trosa och Vagnhärad egentligen har det, eftersom jag kommer därifrån. I dag är det 207 ungdomar och 97 vuxna inskrivna i jobb- och utvecklingsgarantin, och det finns ungefär 225 registrerade arbetslösa ungdomar i Gnesta och Trosa.
När Arbetsförmedlingen kallar de arbetslösa ungdomarna kommer bara ungefär hälften, och de lämnar sällan återbud eller ringer och talar om att de inte kommer. De tror inte på att Arbetsförmedlingen kan förmedla några jobb till dem. Hopplösheten speglar sig i hur många som kommer. Jag ska ta ett exempel. Ryckigheten från regeringen när det gäller anslagen gör det näst intill omöjligt att planera.
Förra våren var arbetsförmedlingarna i både Trosa och Gnesta på väg att läggas ned. Det fanns inga medel att driva arbetsförmedlingarna i Trosa och Gnesta. Nu har man fått så pass mycket pengar att man ska anställa så pass mycket personal att lokalerna inte räcker till. Det är ett positivt problem att lokalerna inte räcker till och att man kan förmedla fler jobb.
Men ryckigheten i arbetsmarknadspolitiken gör att det blir väldigt svårt att förmedla jobb, och att förmedla jobb och inte praktikplatser är det viktigaste.
Greger Tidlund (S):
Einstein var mattegeni, det kan man inte påstå att regeringen är. Tillväxten enligt regeringens egen vårproposition är lägre än väntat. Regeringens tvingades skriva ned sin prognos för tillväxten i år till 2 1⁄2 procent jämfört med den senaste prognosen. Sverige hade 2006 en tillväxt på 4,2 procent, och då styrde vi.
Odell påstår att jag inte talar sanning när det gäller att Sverige kommer sämre ut än andra, men då lyssnar inte Odell. Jag sade att Sverige kommer sämre ut än andra när det gäller arbetsmarknadsutvecklingen. Där ligger Sverige sämre till än övriga Europa. Det är det som är kontentan av det hela. Er jobbskattepolitik har totalt havererat. Människor kommer inte in på arbetsmarknaden.
Ungdomsarbetslösheten i Sverige är bland de högsta i hela Europa. Man kan inte skylla på någon finanskris att Sverige har den högsta ungdomsarbetslösheten. Det innebär att ungdomar som ska ut i arbetslivet får börja sin karriär, eller vad man ska säga, med socialbidrag eller på praktikplatser. Regeringen skulle ju skapa 40 000 praktikplatser i den offentliga förvaltningen.
Hur många praktikplatser blev det? Jo, det blev inga alls i princip. Det enda var att ni skulle gömma undan ungdomarna i valrörelsen så att de inte skulle synas i statistiken. Ett annat exempel på hur regeringen tar med samma varma hand som den ger med är att den kommunala fastighetsskatten prognostiserades till 13,7 miljarder 2008. Den ville kd ta bort.
Men när man skulle göra det och tillföra 12 miljarder tog man bort det generella statsbidraget med 12 miljarder, så det blev ett nollsummespel.
Björn Lind (S):
Jag tänkte börja med att svara på den fråga som jag fick från Ulf Nilsson och från socialministern om hur det kan komma sig att vi har ändrat ståndpunkt i frågan. Jag kan upplysa både folkpartisten Ulf Nilsson och socialminister Göran Hägglund om att det händer rätt så ofta att socialdemokratin ändrar ståndpunkt i frågor allteftersom förhållandena i samhället förändras.
Detta är en fråga där vi under flera år har påtalat att detta är ett problem som vi ser och som vi måste göra någonting åt. Jag kan inte säga annat än att jag blir lite frustrerad över att man är så överens och har varit det så länge utan att det leder till mer än att det finns ett utkast som bereds.
Så har det varit i ett och ett halvt år. För att jag inte bara ska vara elak vill jag också passa på att harangera Göran Hägglund för regeringens beslut om skolgång för papperslösa barn. Det är någonting som vi socialdemokrater verkligen välkomnar. Men jag ska återkomma till detta att det tar så lång tid.
Som socialministern för ett och ett halvt år sedan konstaterade är detta en fråga om humanitet. Tyvärr verkar det i denna fråga råda brist på handlingskraft hos regeringen när det gäller humaniteten. Vi kan ju se motsatsen. Alldeles nyligen har vi här i kammaren diskuterat socialförsäkringsfrågor även om det egentligen inte var ämnet.
När det gällde den så kallade rehabiliteringskedjan som handlar om att sortera ut människor från sjukförsäkringen gick det fort. Där gick det minsann undan med att få fram förslag till beslut här i kammaren. Men nu när det handlar om humanitet tar regeringen väldigt god tid på sig med att sätta i gång processen.
Jag tror att socialministern förstår min frustration över att behöva vänta så länge utan att något händer. Vi vet ju att det i sammanhanget finns en majoritet här i kammaren, att vi är överens i sak.
Om jag nu inte kan få svar på mina frågor i interpellationen om när förväntad utredning kan komma till stånd och om vilka funderingar socialministern har kring direktiven kan jag kanske i stället få svar på frågan om hur det kommer sig att det tar så lång tid för alliansregeringen att komma till skott.