KBLab/rixvox huggingface dataset:
Teres Lindberg (S):
Vi står inför ett vägskäl när det gäller automatiserade och uppkopplade fordon. Jag tror att de flesta av oss till och med har svårt att riktigt föreställa oss vad framtiden kommer att föra med sig. Möjligheterna är både många och stora.
Här finns just nu en potential att radikalt förändra vårt transportsystem, vår innovationsutveckling och vår arbetsmarknad. Tekniken kan också ge nya möjligheter till mobilitet och transporter inte bara i städer utan också i glesbygd.
Det finns även möjligheter för personer som i dag har begränsad tillgång till egna transporter att faktiskt få ökad rörelsefrihet. Framtidens transporter handlar om många olika saker. Det handlar inte minst om både svensk och europeisk konkurrenskraft. Det handlar om miljövinster, och det handlar om vem som bär ansvaret vid en eventuell olycka.
Det handlar om trafiksäkerhet och så vidare. Detta är frågor som vi inte kan lösa själva här i Sverige.
Här är EU verkligen ett bra exempel på hur vi tillsammans kan göra det bättre, och vad vi behandlar här i kammaren i dag är just kommissionens meddelande om en EU-strategi för automatiserad och uppkopplad rörlighet.
Strategin bygger på tre övergripande strategiska mål: för det första att vi ska utveckla viktig teknik och infrastruktur för att stärka EU:s konkurrenskraft, för det andra att säkerställa en inre marknad för säkert införande av automatiserad och uppkopplad rörlighet och för det tredje att hantera de socioekonomiska effekterna av automatiserad och uppkopplad rörlighet.
Så långt allt väl, för de här sakerna hänger ju ihop, och i normalfallet hade ett sådant här meddelande passerat kammaren relativt obemärkt - dock inte i dag.
Anledningen till det är att vi har en reservation från Sverigedemokraterna, som å ena sidan säger sig vara för att stärka den inre marknaden, alltså målet om att stärka den inre marknaden, och å andra sidan är negativt inställda när det kommer till de övriga två målen.
De ser ett behov av att vi utvecklar gemensamma normer och strategier för hur det här ska gå till, men när det kommer till målet om att utveckla teknik och infrastruktur och därmed använda också gemensamma resurser för det tycker de att detta är direkt dåligt.
När det kommer till att hantera de socioekonomiska effekterna uttrycker man till och med att man redan tidigt har varit starkt kritiska till själva förekomsten av socioekonomiska åtgärder och projekt i EU-sammanhang. Fru talman! Man tar sig för pannan. Vad är det egentligen Sverigedemokraterna vill uppnå?
Inga pengar, ingen strategi för hur tekniken kan komma både glesbygd och städer till del, ingen tanke på hur teknikutvecklingen kan främja trafiksäkerheten för till exempel barn. Varför inte göra transporter tillgängliga för dem som i dag inte har möjlighet till egna transporter? Allt detta handlar ju om socioekonomiska effekter - hur vi kan göra transporter tillgängliga för medborgarna. Fru talman!
Jag yrkar bifall till utskottets utlåtande.
Teres Lindberg (S):
"Kulturskolan räddade mitt liv och har format mig till den jag är." Detta budskap prydde kulturministerns klänning vid utdelningen av Polarpriset i tisdags. Det är ett talande citat om hur viktig kulturskolan är för unga människors utveckling. I höstas beslutade riksdagen på förslag av Moderaterna, Kristdemokraterna och Sverigedemokraterna att sänka den nationella delen av bidraget till kulturskolan med 100 miljoner.
Detta återförs av regeringen med 50 miljoner i vårändringsbudgeten, och jag är den första att applådera det. Men som stockholmare blir jag också provocerad när kulturministerns eget parti här i huvudstaden drar ifrån lika mycket i kulturbudgeten som regeringen tillför i vårändringsbudgeten. De framtida planerna är att framöver fortsätta att skära ned ungefär 50 miljoner kronor per år.
Min fråga till ministern är: Är Miljöpartiet berett att visa att man menar allvar med sitt engagemang för kulturen, och är ministern beredd att göra något åt huvudstadens problem?
Teres Lindberg (S):
Jag tackar ministern för svaret. Nu är jag ju inte bara riksdagsledamot utan också stockholmare och trebarnsmamma. Jag har flera barn i kulturskolan, och mina barn kommer hem gråtande och är bekymrade över vilka konsekvenser det kommer att bli för deras fritidsaktiviteter och över de neddragningar som sker. Vi har ett grönborgerligt samarbete i Stockholms stadshus som ger enorma konsekvenser för 10 procent av landets befolkning, för så många människor bor i huvudstaden.
Då är det klart att denna fråga också hör hemma i riksdagens kammare.
Teres Lindberg (S):
Jag blir fascinerad när jag hör Moderaterna i den här typen av debatter. Det är liksom någon form av öppna-plånboken-strategi. Det är allt åt alla, och staten ska betala. Men ni visar inget av det i era anslag i er budget. Så är det oavsett om vi pratar om virkesupplag eller om vi pratar om andra frågor.
Vi kan till exempel ta frågan om längre och tyngre fordon och 74 ton. För ett eller två år sedan hade vi också ett tillkännagivande när vi behandlade regeringens förslag på detta område. Det skulle inte bara gälla de stora vägstråken utan samtliga vägar i hela landet. Men ni lägger inte till en enda krona för att se till att man klarar bärigheten på broarna och vägarna. Det handlar om säkerhet för människor.
Här har vi förvisso anslagit 10 miljarder inom ramen för investeringsplanen, så det pågår ett arbete för att stärka detta. Men säkerheten måste alltid gå först, i alla fall om man frågar mig som socialdemokrat. Maria pratar varmt i talarstolen om att regeringen bromsar utvecklingen när det gäller självkörande bilar. Jag skulle gärna vilja att hon utvecklar detta.
På vilket sätt bromsar regeringen utvecklingen när det gäller självkörande bilar? För mig som socialdemokrat är det självklart att trafiksäkerheten måste komma först. Vi kan inte göra som man har gjort i till exempel USA. Vi var från trafikutskottets sida där på ett studiebesök. Där har det faktiskt skett olyckor. Självkörande bilar har kört på barn vid övergångsställen. Den utvecklingen vill jag inte se i Sverige. Trafiksäkerheten måste komma först. Men sedan ska vi bejaka utvecklingen. Vi ska se till att vi har seriösa försök.
Men du får gärna förklara för mig på vilket sätt du tycker att vi bromsar utvecklingen.
Teres Lindberg (S):
Jag vill bara understryka att Maria Stockhaus gör en riktig fuling här: Höghastighetstågen är inte finansierade över huvud taget. De finns definitivt inte i den nationella planen där finansiering för infrastruktur ligger, så det är bara fånigt att hänvisa till pengar som inte finns. Det är dock Moderaternas strategi, och jag lyfte också de frågorna. Jag noterar att Maria Stockhaus väljer att inte nämna dem i sin replik.
Det är verkligen en öppna-plånboken-strategi: Ni säger nej till att staten ska finansiera sin verksamhet med avgifter. Ni säger att vi inte ska ha ett bonus-malus-system. Ni säger att alla vägar ska ha bärighetsklass för att klara alla tunga fordon och så vidare men utan att avsätta en enda krona till det. Det är inte en ansvarsfull oppositionspolitik; det vill jag verkligen understryka.
När det gäller frågan om storskaliga försök är jag inte alls emot sådana. Vi har sådana. Jag vädjar till Maria Stockhaus, fru talman, att se över de verksamheter som faktiskt pågår. I Barkarby i Järfälla kommun norr om Stockholm har vi självkörande bussar i reguljärtrafik. Om det inte är ett storskaligt försök så vet jag inte vad det är.
Att gå in med krav på storskalighet med USA som modell, som är det ni ser framför er, och inte sätta trafiksäkerheten i första rummet tycker jag är oansvarigt. Vi måste ha en stor tydlighet i vem som bär ansvaret om en olycka händer. Vem ska stå för försäkringskostnaden? Vem ska stå till svars när ett barn blir påkört?
Utan att vara klara över att trafiksäkerheten kan hållas kan vi inte släppa lös alla de funktioner som rent tekniskt redan finns. Tekniken är inte till fullo att lita på, och då är jag inte beredd att göra det. Jag tycker att det är oansvarigt av er att föreslå riksdagen att besluta om detta.
Teres Lindberg (S):
Jag blev apostroferad av Helena Gellerman i hennes anförande. Hon fick det att framstå som att vi socialdemokrater skulle vara teknikfientliga och inte tro på en utveckling av självkörande bilar. Jag skulle vilja säga att det är precis tvärtom. Både regeringen och jag själv är mycket teknikvänliga och tror på en utveckling med självkörande bilar. Frågan är i vilken takt det ska ske. Vi ligger ganska bra i fas i Sverige i dag.
Vi har självkörande bussar som kör i reguljärtrafik i Stockholmsområdet. Det finns självkörande bussar som körs på försök i Göteborg. Vi har Volvos Drive Me-projekt i Göteborg med bilar som går på reguljära gator. I Jönköping har vi försök med självkörande lastbilar.
Inte minst har vi det storskaliga försöket Zenuity, där man har fått tillstånd att köra bilar mellan Malmö, Göteborg och Stockholm på E4:an, på riksväg 40 och på E6:an utan att ha en hand på ratten, dock med en utbildad förare. Detta är såklart försök.
Men de är inte alls småskaliga, utan vi talar om storskaliga försök som har fått tillstånd. Men det krävs att det finns en mycket noggrann kontroll när dessa försök genomförs. Det krävs också att vi sätter trafiksäkerheten i första rummet. Vår reservation handlar snarare om vad utskottsmajoriteten i detta fall ser att vi inte gör i dag.
Vad är det för storskalighet som regeringen inte lever upp till när tillstånd beviljas för mycket seriösa projekt där trafiksäkerheten sätts först? Jag kan bara se att det väl är trafiksäkerheten som man får tumma på. Inte minst handlade ett svar i en tidigare replik från ett annat parti om just det. Ja, då får det vara så.
Teres Lindberg (S):
Likt Helena Gellerman tror jag att självkörande bilar i förlängningen är ett sätt att nå bättre trafiksäkerhet. Men jag tror inte att vi är riktigt där än att vi ska tillåta försök utan att från början ha gått in i dem i detalj och låtit myndigheter titta på om man klarar trafiksäkerheten och på vilket sätt. Här har vi också erfarenheter.
Jag var på samma resa som Helena Gellerman i USA. Det är klart att jag tyckte att detta var otroligt intressant, inte minst det faktum att man framför allt i Kalifornien låter försöken påbörjas och tar konsekvenserna sedan. Man stänger av dem när det inte funkar. Där fick vi också höra om erfarenheterna från till exempel Uber och deras självkörande bilar. När ett av deras fordon körde på en kvinna lade man ned sitt projekt. Jag vill inte utsätta människor för denna risk.
Jag tycker att trafiksäkerheten alltid måste komma i första rummet, även om vi samtidigt ska bejaka teknikutvecklingen. Det vill jag säga att regeringen gör. Det gör vi också via beslut i denna riksdag. Vi gör det genom att tillåta mängder av försök på olika sätt, både storskaliga och småskaliga men med hängslen och livrem och med trafiksäkerheten i första rummet. Vi gör det också genom att ha omfattande investeringsmöjligheter och finansieringsmöjligheter via Vinnova.
Jag tycker därför inte att vi gör för lite i detta sammanhang - snarare tvärtom. Där tycker jag att det är jätteviktigt att vi från den svenska statens sida och från Sveriges riksdags sida ser till att de försök som pågår också är trafiksäkra och att de aldrig någonsin riskerar någon enskild människas liv.
Teres Lindberg (S):
Trafiksäkerhet engagerar. 142 yrkanden från allmänna motionstiden från riksdagens ledamöter talar sitt tydliga språk. Men det är inte bara riksdagen och riksdagsledamöterna som är engagerade i trafiksäkerhet.
Även civilsamhället och de idéburna organisationerna som MHF, Riksförbundet M Sverige, NTF och så vidare gör ett mycket viktigt arbete som är ovärderligt för oss som ledamöter i vårt arbete med att fatta bra beslut. I detta betänkande har vi en reservation, reservation 18, som vi naturligtvis yrkar bifall till.
I övrigt yrkar vi bifall till utskottets förslag. Fru talman! Nollvisionen ligger fast. Vi socialdemokrater presenterade den för första gången 1996, och vi uppdaterade den 20 år senare. I år har ett nytt etappmål kommit till som är en tydlig ambitionshöjning.
Det innebär att vi ska halvera antalet döda i trafiken, och detta etappmål omfattar alla trafikslag. Anledningen till att nollvisionen är så viktig är att det handlar om att människor faktiskt dör i trafiken. Vårt mål är att ingen ska dö i trafiken. År 2018 var ett riktigt mörkt år.
Men förra året var det faktiskt 113 färre än året tidigare som omkom i trafiken. Det var totalt 221 personer som då omkom i trafiken. Det är 221 personer för många men ändå en minskning med 113 personer.
I detta sammanhang kan jag inte låta bli att nämna förra veckans omröstning här i riksdagen om de regionala skyddsombuden, som handlade om att ge en starkare möjlighet för skyddsombud att tillse trygghet på arbetsplatserna. Varje år inträffar omkring 300 trafikolyckor vid vägarbeten.
Förra sommaren gjorde fackförbundet Seko en undersökning och presenterade rapporten Med fara för livet . De kom fram till att 91 procent av deras medlemmar som jobbar vid vägarbeten upplever oro på grund av bristande säkerhet på sina arbetsplatser. Det är oacceptabelt, och det är oacceptabelt att människor dör på jobbet.
Vi hade kunnat bidra till att rädda fler liv i trafiken genom att faktiskt bifalla denna proposition. Men högerpartierna valde, påhejade av Sverigedemokraterna, att gå emot det. Många av de motioner som har kommit in handlar såklart om körkortsfrågor, som berör väldigt många.
Transportstyrelsen har också fått i uppdrag att se över körkortsfrågorna, inte minst när det gäller fusk och oegentligheter i fråga om både uppkörning och prov. Uppdraget har förlängts. Men under tiden som man har haft detta uppdrag har man också, som har nämnts här tidigare i dag, kommit med en del redovisningar och förslag som också har gått igenom.
Det handlar bland annat om möjlighet att åtala för osann försäkran. Detta är jätteviktigt. Fru talman! Avslutningsvis skulle jag vilja säga att vi är mycket stolta över det som vi har åstadkommit i vårt land när det gäller trafiksäkerhetsarbetet. Det är väldigt många som är engagerade.
Men vi behöver också fortsätta att säkerställa att oskyddade trafikanter skyddas och se till att otillåten hastighet begränsas. Vi behöver också se till att stärka kontrollerna av alkohol och droger.
Teres Lindberg (S):
Tack för repliken, Thomas Morell! Du säger att det är intressant att jag tar upp säkerhet vid vägarbetena. Det var ni som röstade emot att skyddsombuden skulle få en förstärkt roll. Skyddsombuden har en extremt viktig roll när det gäller säkerhet på arbetsplatserna! En polis kan möjligtvis stoppa och bötfälla, men det är inte polisen som reglerar säkerheten på arbetsplatsen.
Det är arbetsgivaren som har ansvaret för säkerheten, och när arbetsgivaren inte tar det fulla ansvaret är det skyddsombuden som å arbetstagarnas vägnar kan gå in och se till att något görs åt detta. Det har ingenting med hastighetskontroller att göra. Hastighetskontroller kan såklart bidra till att hålla nere farten, vilket är jätteviktigt, men kom inte här och slå mig på fingrarna! Och säg inte att skyddsombuden inte har en roll!
Jag vill väldigt nogsamt påpeka för Thomas Morell att de som jobbar vid vägarbetena inte har någon krockkudde, fru talman - men det har bilarna, och det är bilisterna polisen kan bötfälla och hantera. De kan dock inte hantera arbetsplatsen, i alla fall inte trafikpolisen. Det är i stället skyddsombuden, och ytterst arbetsgivaren, som har ansvaret.
Teres Lindberg (S):
När det gäller polisens arbete är jag absolut beredd att sänka tonläget. Jag tror att vi är helt överens i utskottet om vikten av polisiär närvaro, inte minst vid vägarbetsplatser, för det påverkar såklart.
Men när vi kommer till arbetarnas rättigheter och till att människor ska kunna känna sig trygga på jobbet - när vi kommer till att ingen ska behöva dö på sin arbetsplats - tänker jag inte sänka tonläget. Jag tänker fortsätta att, varje dag jag bara kan, slåss för att människor inte ska behöva dö på jobbet! Det var faktiskt så att ni röstade emot ett förslag som hade kunnat bidra till att rädda liv, Thomas Morell.
Det var inte vi, utan det var ni sverigedemokrater tillsammans med moderater, liberaler, centerpartister och kristdemokrater som gick emot den proposition regeringen lade fram - den proposition vi behandlade här i förra veckan. Ni gjorde det av dogmatiskt ideologiska skäl! Jag tänker fortsätta att vara högljudd i den här frågan.
Teres Lindberg (S):
Jag vill tacka Thomas Morell för beskrivningen av de problem som åkerier och många förare ser framför sig, och det är just det som den här propositionen handlar om. Jag ser ingen meningsskiljaktighet. Det viktiga är ju att vi får fram den här propositionen nu, så att vi kan komma till rätta med de tillfälliga problem som uppstår. Sedan kan vi aldrig tulla på trafiksäkerheten och de utbildningar och fortbildningar som behöver finnas för den här yrkesgruppen.
Jag tycker att yrkeskompetensbeviset är viktigt, och det är också viktigt att en fortbildning sker. Men jag tror inte att vi ska ha för långtgående undantag, för det kommer att kunna ge framtida problem. Så fort som det är möjligt ska de här utbildningarna kunna påbörjas igen, och då behöver vi ha en fingertoppskänslighet. Sedan är det olika regler som harmoniserar med varandra: dels vår egen nationella lagstiftning, dels EU-regler. Det viktiga är att vi fattar det här beslutet i dag.
Sedan får vi gemensamt bevaka de här frågorna. Ministern var i går i utskottet tydligt öppen för att om vi ser att det finns ett behov av att förlänga giltighetstiden ska det naturligtvis tillgodoses. Vi ska dock ska vara medvetna om att det skapar framtida problem om vi skjuter giltighetstiden väldigt långt fram, eftersom det är väldigt många som ska förnya sina yrkeskompetensbevis samtidigt.
Men så länge som det handlar om smittspridning och människors liv och säkerhet är det självklart, så jag ser ingen meningsskiljaktighet här. Jag tycker snarare att det är att gå lite över gränsen. Vi behöver få fram de här besluten och få fram dem snabbt så att vi kan agera på det sätt som behövs för att transporterna ska fungera i Sverige.
Teres Lindberg (S):
Tack, så mycket, Thomas Morell! Jag ser fortfarande inga riktiga meningsskiljaktigheter, utan det viktiga är att vi får fram ärendena. Jag nämnde problemet med distansutbildningar, precis som du tog upp i din replik, och att allt inte kan göras på distans. Delar går, och vi har öppnat upp för det genom beslut här i riksdagen. Det är inte något nytt, utan det skedde alldeles nyligen.
Det pågår förändringar här. Ingen kunde räkna med att vi skulle få en pandemi som kommer emellan, men det viktiga är att vi gör det vi kan här och nu. Detta kommer vi också att göra genom det beslut som vi har att fatta i eftermiddag, så att både persontransporterna och godstrafiken kan fortgå och fungera trots att vi har en rådande pandemi.
Teres Lindberg (S):
Jag instämmer i det du säger, Magnus Jacobsson, men dilemmat är att det inte riktigt hör hemma här. Det var dessutom ganska nyligen, bara en månad sedan, som vi tog upp denna fråga, som öppnar upp för distansutbildningar. Jag välkomnar verkligen det. Vi var eniga om det, och det var inte ens någon debatt i kammaren om frågan. Man skulle nästan kunna säga att det var ett transportärende där vi var helt överens.
Det handlar om harmonisering av EU-regler, som kommer att gälla över hela Europa. Det är jättebra. Hela utbildningen och den fortbildning som behövs kan dock per definition inte ske på distans. Det är klart att jag, precis som du, välkomnar distansmomenten, men det som inte går att göra på distans inom ramen för yrkeskompetensbevisen måste också fortsättningsvis göras fysiskt.
Det är egentligen detta som ärendet handlar om. Det handlar inte om att ersätta något med distansutbildning, utan det handlar om att i de fall där fysisk utbildning inte bör genomföras av hänsyn till människors hälsa och liv ska det inte ske. I sak håller vi helt med om att distansutbildning är viktigt, men det hör inte hemma här. Vi har redan behandlat det.
Jag hoppas att vi gemensamt kan följa det och hitta bra lösningar på detta område.
Teres Lindberg (S):
Det pågår otroligt mycket just nu. Jag kan dra en parallell till ett av mina barn, som går sista året på gymnasiet just på en yrkesutbildning. Där har man ersatt mycket med distansutbildning. Jag tror att detta kommer att få följdverkningar på många sätt, men det finns moment i en yrkesutbildning som inte går att göra på distans.
Det handlar om säkerhet, om fysisk träning och om att veta vad man ska göra i en viss situation för att kunna upprätthålla säkerhet, förebygga olyckor och hantera en eventuell olycka. Allt kan inte ersättas, men det pågår otroligt mycket. Förlängd giltighetstid för yrkeskompetens-bevis Vi har redan öppnat upp för distansutbildning, så det blir lite kaka på kaka här. Det känns ändå skönt att höra från Magnus Jacobsson och Kristdemokraterna att vi på det stora hela är överens.
Låt oss fortsätta att följa denna fråga, för den är otroligt viktig. Det tycker även vi socialdemokrater.
Teres Lindberg (S):
Man slutar inte att förvånas när man hör Sten Bergheden. Det roligaste var kanske när han sa att beställaransvaret var ett initiativ av en borgerlig regering. Det lades fram i en proposition som beslutades här i riksdagen 2018. Jag har svårt att se att det presenterades före 2014. Den ekvationen går i varje fall inte ihop för mig.
Sten Bergheden har helt rätt i att den borgerliga regeringen fick tillkännagivanden om såväl klampning som beställaransvar men levererade faktiskt inte i tid. Inget beslut och ingen proposition om något av detta kom fram under er majoritetstid. De kom fram efteråt. Förarbetet för den första delen i sanktionsavgifterna gjordes av en borgerlig regering, och vi beslutade att gå fram med det trots att vi visste att det inte var tillräckligt.
Därför har vi gått fram med ytterligare ett steg, och vi har beslutat om det igen. Detta borde Sten Bergheden väl känna till. När det kommer till Europaparlamentet är det pinsamt att höra Sten Berghedens hycklande. Det är bara att gå till protokollet och se hur ni röstade förra gången. Ni röstade emot, eller så deltog ni inte i beslutet. Ni hade ledamöter som var närvarande vid röstningen men lät bli att rösta. De avstod - de röstade inte alls! Jag tycker att det är pinsamt. Se till att era ledamöter i Europaparlamentet faktiskt röstar för förslaget nu i maj!
Det är himla viktigt att vi får ordning och reda på vägarna, och ni kan inte stå här i kammaren och säga att ni är för ordning och reda på de svenska vägarna när ni inte följer upp det med era egna ledamöter i Europaparlamentet. Det är hyckleri, Sten Bergheden! Gör din hemläxa!