Ulla Andersson (V):
Det handlar om minskad ekonomisk demokrati för det stora flertalet medan makten över demokratin kommer att stärkas för ett redan fåtal rika personer genom de utförsäljningar som nu planeras av den borgerliga alliansen. För något år sedan var det faktiskt 1 % som ägde 29 % av hushållens aktiefonder i Sverige. Vi vet att de 10 % rikaste hushållen äger 71 % av allt i Sverige.
De här kommer att få ökad makt. Det får de genom den här utförsäljningen. Det är en välbekant moderat linje och numera också en välbekant linje för klyftornas allians. Mycket ska ha mer, verkar vara ledorden i er politik. Det kan vi se i den budget ni har lagt fram med kraftiga skattesänkningar för de högavlönade, pigavdrag och sänkning av fastighetsskatten.
Men statliga bolag är faktiskt medborgarnas bolag, det vill säga bolag som vi alla äger tillsammans oavsett vad vi har i vår egen plånbok och oavsett vilka egna tillgångar och inkomster vi har. Det är framför allt de med låga inkomster och medelinkomster som tjänar på det gemensamma ägandet, både ur ett demokratiskt och ur ett ekonomiskt perspektiv. Genom det här ägandet kan vi gemensamt påverka besluten i de här bolagen genom ägardirektiv från riksdag och regering.
Visst finns det en del övrigt att önska i styrningen av de statliga bolagen, men om vi behåller dem kan vi utveckla en större regional, social, miljömässig och teknisk utveckling. Vi kan också se hur våra offentliga beställningar och de statliga bolagen har påverkat utvecklingen genom historien. Vi kan ta Ericsson, Asea, numera ABB, och Saab som exempel på bolag som haft betydelse.
De här bolagen behövs för att vi ska kunna behålla en ledande position i Sverige. Låt oss hålla oss till det strikt ekonomiska. Är det lönsamt att sälja ut de här bolagen, som alliansen vill göra gällande? Då måste man fråga sig: Lönsamt för vem? Det är definitivt inte lönsamt för dagens ägare men säkert för dem som kommer att köpa, för visst finns det ett starkt intresse.
Redan dagen efter att alliansen hade vunnit kunde man läsa i en av morgontidningarnas näringslivsbilagor att det stod utländska investerare på kö för att köpa våra gemensamma bolag. Vi kunde, precis som Thomas Östros sade tidigare, läsa i Dagens Nyheter för ett tag sedan att enbart Telias aktieutdelning faktiskt är dubbelt så stor som de beräknade minskningarna av ränteutgifterna efter utförsäljning kommer att vara. Herr talman!
Statsrådet skulle kanske kunna svara på om ideologin är överordnad en god ekonomisk hushållning för medborgarna. Det handlar alltså om vad som också kan vara bra för medborgarna ur ett demokratiskt och ekonomiskt perspektiv. Det här förslaget måste nästan ses som värdeförstörande. Vi ska också komma ihåg att statens tillgångar är mycket större än vad statens skulder är i dag.
Vi kan läsa i statsrådets svar att staten bara ska äga företag där det finns tydliga motiv till att staten äger dem. Tydliga motiv kan ju vara att det är ekonomiskt mycket klokt och att det bidrar till ökad demokrati, ekonomisk jämlikhet, en bättre miljö och teknisk utveckling. Det finns många olika anledningar till varför de här bolagen är viktiga att ha kvar i medborgarnas ägo.
Både Telia och Nordea, och senare också SBAB, uppfyller de kraven. Herr talman! Vi kanske kan få ett svar på om det är så att ideologin är överordnad det ekonomiska ansvaret i den här utförsäljningen.