Margareta Cederfelt (M):
Översynen av den europeiska grannskapspolitiken som vi debatterar här i dag är enligt min uppfattning ett viktigt ärende trots att debatten ligger så här sent på kvällen. Vi lever i en orolig tid i Europa och i Europas grannländer.
Jag skulle vilja säga att likheten finns med den tid då EU bildades. Det var också en tid av oroligheter. Det var ett fåtal länder som bildade Europeiska unionen, då Europeiska gemenskapen.
Målet var fred, ökad tillväxt och ökat välstånd och naturligtvis respekt för mänskliga rättigheter, demokrati med mera. EU har visat sig tjäna Europas länder väl. Europas länder har inte varit i krig med varandra sedan EU bildades.
Detta tycker jag är det grundläggande beviset för hur angeläget och viktigt det är med ett samarbete mellan Europas länder. Naturligtvis måste också en organisation som EU utvecklas i takt med att EU växer och i takt med att förändringarna sker i vår omvärld. Därför är översynen av den europeiska grannskapspolitiken angelägen.
Den är angelägen i dag, den var angelägen i går och den kommer att vara angelägen i morgon. Det går inte att använda gårdagens beskrivning och metoder för att lösa dagens eller framtidens problem. Det är när problemen är som störst och svårast som behovet av samarbete är som störst, likaväl som problemen med ett samarbete är som störst.
Vi kan genom att upprätta avtal med våra grannländer och genom att arbeta aktivt för att stärka demokratin och EU:s värderingar bidra till att människor får ett bättre liv också i EU:s grannländer.
Att det utövas omfattande våld i vårt grannskap är inte okänt för någon av oss här i riksdagen. Jag kan nämna Ryssland som ett exempel på ett land som agerar aggressivt mot sina grannländer och även sprider desinformation inom EU.
Det visar hur viktigt det är att vi som en stor sammanslutning, Europeiska unionen, aktivt arbetar för att stötta våra grannländer. Varje land har väldigt svårt att ensamt stå emot när en stormakt trycker på.
Jag skulle vilja nämna det östliga partnerskapet, som etablerades 2009. Genom det östliga partnerskapet har samarbetet med de sex grannländerna i Östeuropa och Kaukasien förstärkts. Partnerskapet har inom vissa områden överträffat förväntningarna genom färdigförhandlade associationsavtal. Det finns naturligtvis också bakslag. Jag tänker på Azerbajdzjan.
Men det finns ljusglimtar även där i form av att en politisk fånge frigavs i dagarna. I Vitryssland finns det tecken på framsteg, men det är trots allt ett land som styrs av Europas sista diktator. Det är angeläget att hålla i minnet och ett tecken på hur viktigt det är att EU arbetar för ökad demokrati.
Jag kan fortsätta nämna land efter land på detta vis. Länderna i norra Afrika, i den södra delen av Medelhavsområdet, är länder som ligger nära Europa. Men där finns en tilltagande extremism och terrorism. Människor flyr på grund av politisk instabilitet, ekonomisk oro, fattigdom och krig.
Detta visar att EU återigen har en stor insats att göra i form av att stärka demokratin även här. Att jag säger detta är för att EU:s grannskapspolitik ytterst handlar om medborgarna och om medborgarnas möjligheter att leva ett fredligt liv, ett liv som bygger på mänskliga rättigheter och rättsstatens principer.
Att kunna drömma om och förverkliga ett liv där man har möjlighet till en inkomst, där man vet att det går att få utbildning till ens barn, där kvinnors rättigheter respekteras - för mig är det detta som det östliga partnerskapet handlar om. Med detta yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet.