Andreas Carlgren (C):
Ann-Kristine Johansson har frågat närings- och energiministern om hon avser att verka för dels att subventioner till kärnkraften motverkas genom att ägare av kärnkraftsföretag görs fullt ut betalningsansvariga för olyckor i sina dotterbolag, dels att exempelvis Vattenfall åläggs samma ansvar för verksamheten i sina svenska reaktorer som för de reaktorer man äger i Tyskland.
Arbetet i regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Jonas Gunnarsson har frågat mig om jag är beredd att verka för ett införande av ett utökat skadeståndsansvar för de svenska kärnkraftsreaktorerna och därigenom bidra till förhöjt säkerhetstänkande och att regeringens energiöverenskommelse fullföljs.
De nya skadeståndsreglerna innebär att betydligt större krav nu ställs på kärnkraftsindustrin att betala ersättning till skadelidande vid en olycka. När den nuvarande regeringen gav Strålsäkerhetsutredningen i uppdrag att utreda förutsättningarna för att genomföra de nya reglerna i Pariskonventionen var syftet att, så långt det är möjligt, utöka kärnkraftsindustrins ansvar vid olyckor.
Det har resulterat i en lagstiftning som ger förutsättningar för att en tillståndshavares ägarbolag också får ta ansvar för konsekvenserna av en olycka. Den nya lagen innebär att de högsta ersättningskraven ställs på kärnkraftsindustrin, jämfört med andra energislag. Regeringen nöjde sig inte med en skärpt skadeståndsreglering.
När regeringen föreslog de lagändringar som gör ett generationsskifte i kärnkraften möjligt var vi tydliga med att tillståndshavaren ska vara skyldig att bland annat ha de ekonomiska resurser som behövs för att kunna ta sitt fulla ansvar för till exempel de skador som inträffar vid en olycka.
De nya reglerna innebär att tillståndshavaren på ett trovärdigt sätt måste kunna visa att det finns tillräcklig finansiell kapacitet. Det är kärnkraftsföretagen själva som ska ordna all finansiering och alla garantier. Reglerna innebär att tillståndsmyndigheten kan ställa krav på ökade finansiella resurser hos tillståndshavaren.
Ett sätt att göra detta är att dotterbolagets ägare - i likhet med de tyska reglerna - åtar sig fullt betalningsansvar. För att uppfylla lagens krav kan det alltså bli nödvändigt för till exempel Vattenfall att, i likhet med vad som gäller i Tyskland, ta på sig ett ansvar för dotterbolagets skuld. Just nu pågår ett arbete i Regeringskansliet med att ta fram föreskrifter enligt de här riktlinjerna.
En utgångspunkt i regeringens proposition är att de nya skadeståndsreglerna ska träda i kraft i samband med att Sverige, gemensamt med övriga medlemsstater inom EU, ratificerar tilläggsprotokollet till Pariskonventionen. Det var också riksdagens utgångspunkt när den antog regeringens förslag.
Propositionen, och riksdagens beslut, tydliggör också att delar av den svenska författningen kan sättas i kraft vid ett tidigare tillfälle om ikraftträdandet av tilläggsprotokollen fördröjs avsevärt. Jag har förhoppningar att tilläggsprotokollen kan träda i kraft inom en rimlig tid och jag kommer noga att följa övriga konventionsstaters arbete med att genomföra ändringarna i konventionen.
Regeringen verkar för att det ansvarstagande som lagen syftar till blir verklighet. Det är kärnkraftsföretagen som ska bära det ekonomiska ansvar som kärnkraften för med sig.