Malin Danielsson (L):
Precis som tidigare talare varit inne på är det bra att man harmoniserar regelverket. Det ska vara lätt att göra rätt. Det ska vara lätt för bygglovhandläggare att tolka och motivera sina beslut, och det ska vara lätt för den enskilde som vill bygga ut, bygga nytt eller bygga till att förstå vad som krävs. Problemet är dock att regelverket, trots den ändring vi gör nu, är långt ifrån lätt och logiskt i dag. Låt mig ge några exempel.
En stödmur på 60 centimeters höjd vid tomtgräns kräver bygglov, men om du vill bygga en helt ny bostad i form av ett attefallshus på 30 kvadratmeter behövs det i normalfallet inte bygglov. En altandörr där det tidigare inte funnits en altandörr kräver bygglov, men om du vill göra en takkupa behövs det inte. Ett garage kräver bygglov, men om du bygger en komplementbyggnad enligt attefallsreglerna och den ska användas till garage krävs inte bygglov.
Ett altanräcke som är för tätt och kan räknas som plank kräver bygglov, men om du inreder en helt ny bostad inne i huset är det bygglovsbefriat. Ett tak över altanen kräver bygglov, men om du ser till att taket uppfyller reglerna för friggebod, det vill säga max 15 kvadratmeter och 4 1⁄2 meter från tomtgräns krävs inget lov. Logiskt, enkelt och klart som korvspad - eller hur? Fru talman!
Det är bra att det befintliga beståndet används effektivt, att fler bostäder inreds i villor, att tomter kan utnyttjas bättre och att den enskilde har en stor frihetsgrad i att utveckla sin egen fastighet. Friggeboden, som har nämnts här tidigare, var en viktig liberal reform i rätt riktning. Samtidigt måste det finnas en logik i vad som är lovpliktigt och inte.
Stödmuren på 60 centimeter vid tomtgräns kan tänkas ha en mindre påverkan på grannar och omgivningen än vad ytterligare en bostad på tomten har. Det finns exempel på hur möjligheten till komplementbostäder påverkar hela bostadsområden. En eller två tillkommande bostäder i ett villaområde är oftast inte ett problem.
Men när hela bostadsområden ändras i grunden och det på varje tomt blir tre bostäder i stället för en till två, som detaljplanen medger, kan det få långtgående konsekvenser för tillgången till förskoleplatser och skolplatser i området, belastningen på tekniska anläggningar samt ökad trafik på gator som inte alltid är dimensionerade för det. När kommunerna planerar är det viktigt att de får förutsättningar för att planera för att bygga samhällen, inte bara bostäder.
Nuvarande regelverk gör det svårt när det används som förutsett. Samtidigt behöver regelverket ta hänsyn till att den enes möjligheter och frihet att utveckla sin fastighet inte hindrar någon annans möjligheter och frihet, och denna balansgång behöver hittas i den utredning som nu är tillsatt om vad som ska vara lovpliktigt och inte framöver.
I väntan på utredningen är det bra att vi harmoniserar regelverket så att vi inte krånglar till det ute i våra kommuner för enskilda som ska välja mellan att bygga en komplementsbostad och en komplementbyggnad, eftersom de allra flesta utanför denna sal kanske inte riktigt förstår skillnaden mellan dessa båda. Det är bra att de likställs kvadratmetermässigt, men vi behöver komma ihåg att vi lappar och lagar ett regelverk som i grunden behöver göras om.
Slutligen vill jag passa på att önska mina kollegor i civilutskottet, fru talmannen och övriga här i salen en riktigt fin sommar.