Jan R Andersson (M):
Riksrevisionen har i en serie rapporter granskat effektiviteten inom rättsväsendet. Den senaste i raden av dessa handlar om ekonomisk kompensation på grund av brott.
Vi i utskottet vill vara tydliga och säga att vi välkomnar de här granskningarna, både för att de ger oss kunskap och möjligheter att se den förbättringspotential som finns i rättskedjan och för att de ger en möjligt att diskutera hur vi gemensamt kan komma framåt i de här frågorna.
De här diskussionerna bör givetvis också ske i ljuset av de stora resurstillskott som har skett till rättsväsendets alla delar och den förväntan som finns hos befolkningen på att få ett bättre resultat, vilket vi också har kunnat se. Låt mig inledningsvis understryka vikten av att rättskedjans alla delar fungerar väl. Om en del inte fungerar som den ska upplevs ofta hela rättskedjan fungera dåligt.
Det är givetvis inte acceptabelt. Det finns en stor förväntan på att rättssystemet ska fungera, och därför är inte minst bemötandet viktigt. När det gäller ersättning till personer som utsatts för brott är bemötandet en huvudsaklig fråga.
Om man har utsatts för ett brott är kompensationen ett sätt för staten och samhället att visa att vi tar ansvar för den person som har blivit utsatt och att vi ger upprättelse till den person som har lidit skada, även om det givetvis inte går att kompensera för allt som en brottsutsatt blir utsatt för. Alliansen är tydlig med att rättsväsen och myndigheter ska ha ett tydligt brottsofferperspektiv.
Det framgår inte minst i budgetpropositionen och i andra handlingar som har debatterats i den här kammaren. När det gäller brottsofferarbetet lade de fyra allianspartierna redan på 90-talet fram ett förslag som bland annat innebar att Brottsofferfonden kunde inrättas 1994 och att Brottsoffermyndigheten bildades samma år.
Brottsofferfonden delar årligen ut 30-35 miljoner kronor för att förbättra situationen för brottsoffer. Det ska man inte glömma i den här diskussionen. Herr talman! I Riksrevisionens skrivelse riktas två rekommendationer till regeringen. I den första rekommendationen uttalas att styrningen, uppföljningen och hanteringen av brottsskadestånd bör utvecklas. Utskottet delar uppfattningen att det finns problem i det nuvarande systemet. I dag nyttjar alltför få rätten att få skadestånd eller brottsskadeersättning.
Det kan finnas flera anledningar till detta, och det vill vi givetvis titta vidare på. Det kan, som andra talare har nämnt, bero på att processen många gånger är långdragen och onödigt byråkratisk. Även om handläggningstiderna förkortas avsevärt på Brottsoffermyndigheten är detta bara en del av kedjan som har många delar. En annan del kan vara att domstolarna har brustit i att informera om hur skadestånd och brottsskadeersättning kan erhållas. Där ser vi också att förbättringar förmodligen kommer att ske.
Vi kommer givetvis att följa upp detta också. Det finns också något som man skulle kunna kalla inbyggda problem i systemet, exempelvis att den brottsutsatta själv måste ta kontakt med förövaren. Det är en försvårande omständighet i en sådan situation. Detta är dock inte något som alliansregeringen har låtit gå förbi.
Redan innan Riksrevisionen inledde granskningen tillsattes en utredning för att titta på hur de här frågorna ska kunna hanteras. Att Riksrevisionen har uppmärksammat de här problemen innebär inte att de har varit okända. Redan tidigare såg vi problem som vi vill åtgärda. Om ett par månader kommer den här utredningen att presenteras.
Vid sidan om den utredning som har tagit sikte direkt på brottsskadeersättning och skadestånd i samband med brott finns det också tre andra utredningar som parallellt är under utredning eller beredning. Den andra rekommendationen från Riksrevisionen handlar om att Brottsoffermyndigheten ska underrätta Kronofogdemyndigheten om att brottsskadeersättning utbetalats så att indrivningsbelopp kan justeras.
Denna punkt är i princip redan verkställd. När det gäller utskottets hantering av Riksrevisionens rapport Myndigheters hantering av ekonomisk kompensation på grund av brott ställer sig ett enigt utskott bakom regeringens skrivelse. Det finns dock ett antal motioner. Dessa motioner har inkommit under den allmänna motionstiden och berör frågor som för närvarande bereds eller utreds.
Vi hoppas därför att vi inom kort kan återkomma till kammaren eller i andra sammanhang för att fortsätta diskussionen om hur vi kan förbättra brottsskadeersättning och skadestånd vid brott eftersom det här är en fråga som står högt upp på Alliansens agenda. Fru talman! Med detta vill jag yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande.