Ylva Johansson (S):
Låt mig först säga att det här är en väldigt viktig fråga som jag tycker att det är bra att interpellanterna lyfter fram. Det är inte så att det finns en lösning som ska få fler att kunna och vilja arbeta längre, utan det kommer att krävas insatser inom många olika områden, och det kommer att se olika ut i olika branscher och för olika individer. Det här är en viktig framtidsfråga, både för individen och för samhället.
Katarina Brännström har frågat specifikt om skattesystemet. Eftersom personer över 65 år i princip inte har rätt att få några förmåner från socialförsäkringssystemet är det självklart inte heller rimligt att arbetsgivaren ska betala socialförsäkringsavgift för de förmåner som man inte får ut, menar regeringen.
Däremot finns det många skäl för att man ska ha en likformighet i skattesystemet, och det är detta vi återställer. Det blir precis som det som infördes när man gjorde den stora skattereformen 1991.
Ett av de viktigaste skälen till att man slutar arbeta vid eller före pensionering är den egna hälsan eller en funktionsnedsättning. Det finns väldigt lite som tyder på att man skulle sakna ekonomiska incitament att fortsätta arbeta. Det finns ekonomiska incitament, eftersom man har betalat väsentligt lägre skatt vid arbete över 65 års ålder.
Jag har svårt att se att det skulle finnas väldigt mycket mer att få ut av den typen av stimulanser. Däremot är det mycket som tyder på att det finns en hel del att göra när det gäller ohälsan. Vi har under den senaste fyraårsperioden haft en utveckling där den arbetsrelaterade ohälsan stadigt ökat, liksom annan ohälsa.
Sjukskrivningstalen ökar ganska dramatiskt, och det är i allt större utsträckning yngre människor som sjukskrivs i dag. Det här är en alarmerande utveckling som man måste ta på största allvar. Inom mitt ansvarsområde ligger framför allt den ohälsa som är relaterad till arbetet.
Jag delar tyvärr inte Elisabeth Svantessons uppfattning att vi har samma syn på arbetsmiljöns betydelse, i alla fall inte när det kommer till praktiken; den gamla regeringen skar ned kraftigt på resurserna till Arbetsmiljöverkets inspektioner samt till forskning om arbetsrelaterad ohälsa och arbetslivsforskning. Den här regeringen kommer att göra ändringar och satsningar i arbetsmiljöarbetet.
Men jag tycker att Elisabeth Svantesson tar upp flera viktiga frågor som verkligen är värda att diskutera, till exempel möjligheten att ändra i LAS från 67 år, som det är i dag, till 69 år. Det tycker jag är ett intressant förslag som verkligen är värt att övervägas. Det är också därför som den frågan i dag ligger hos Pensionsgruppen, där alla partier som värnar om pensionsuppgörelsen ingår.
Jag hoppas att man kommer att behandla frågorna på ett konstruktivt sätt där. Jag vill inte föregripa detta, men det är absolut värt att diskutera. Detsamma gäller förslag om förändringar i studiestödssystemet. Jag är inte beredd att ta ställning för en sådan förändring, men jag ser naturligtvis att det finns starka skäl att titta på den typen av förändringar. När det handlar om hur fler ska kunna arbeta längre måste man titta på område för område.
Det finns säkert en lång rad olika områden som är viktiga att förändra. De frågor som just nu står i fokus för regeringen gäller investeringar i arbetsmiljön, eftersom vi ser att utvecklingen där går käpprätt åt fel håll.