KBLab/rixvox huggingface dataset:
Penilla Gunther (KD):
Johan Nissinen gör flera intressanta uttalanden här, måste jag säga, speciellt i replikskiftet med Lars Hjälmered. Först och främst finns det ingenting som heter turismmoms. Jag kan upplysa Nissinen om att det är 6, 12 och 25 procent vi pratar om. Det är olika moms för olika saker. Om du går in i en djurpark är det en momssats, och åker du buss är det en annan momssats.
Går du in på ett museum är det ytterligare en momssats, och en guidebok du köper har en annan momssats. Det finns tre momssatser, och vi kristdemokrater har jobbat för att göra en enhetlig momssats. Jag vill därför ställa frågan till Nissinen om det verkligen är så att Sverigedemokraterna vill ha en turismmoms.
Och skulle de i så fall jobba för att få en enhetlighet så att de många små företagen inom besöksnäringen kan hantera sin administration och försäljning på ett likvärdigt sätt? De som inte har så stora resurser skulle kunna göra bättre affärer om de slapp en del av administrationen.
Nissinen kanske menar att turismmomsen är samma sak som den sänkta arbetsgivaravgiften för ungdomar, som Hjälmered också nämnde, eller den sänkta matmomsen, som plötsligt blev 12 procent utom för just konferenser där man fortfarande får betala 25 procent, vilket är helt ologiskt.
Skulle Sverigedemokraterna vara med på att verka för att även mat på konferenser får en momssats på 12 procent?
Penilla Gunther (KD):
Du har själv uttalat det här med turismmoms i ditt replikskifte med Lars Hjälmered, Johan Nissinen. Jag antar att du menar något med det ordet och att det har en innebörd. Det var därför jag ställde frågan. Vad är turismmoms för Sverigedemokraterna? Är det 6, 12 eller 25 procent? En utjämning, en harmonisering, av momssatserna måste det göras en utredning av.
Men frågan är om ni verkligen vill ha det utrett. När det gäller generella åtgärder undrar jag vad det är för trams - ursäkta ordvalet, herr talman - att prata om generella åtgärder när vi diskuterar momssatser inom besöksnäringen.
Det handlar om sänkta arbetsgivaravgifter för ungdomar, vilket inte bara innebär en sänkning av arbetsgivaravgifterna för just besöksnäringens företag utan också om arbetsgivaravgifter för till exempel personlig assistans där många unga har fått sitt första jobb. Det här med matmomsen fick jag inte något svar på. Jag kan ställa frågan igen.
Om vi nu ska ha en sänkt matmoms, kunde det då inte vara logiskt att vi har det jämnt över så att vi också kan stimulera mötesindustrin med att ha en 12-procentig moms när vi äter på konferenser? Både du och jag är ute på konferenser emellanåt, och vi ska vara medvetna om att vi betalar dubbelt så mycket moms för maten vi äter då som för annan mat.
Penilla Gunther (KD):
Jag gillar Håkan Svenneling på något vis, inte bara för att han är värmlänning liksom jag. Men han är en ganska ovanlig vänsterpartist, får man ändå säga. Jag tror aldrig att jag har hört någon vänsterpartist här säga att Vänsterpartiet är ett näringspositivt parti.
Jag tror att det behöver tas extra till protokollet, herr talman, så att vi inte bara har det talade ordet utan också det skrivna, för det är någonting vi inte har upplevt i politiken tidigare. Det skulle kunna vara av betydelse även framöver i denna kammare om det vore så.
När Håkan Svenneling i sitt anförande säger att det är skillnader när det gäller tilltron till statliga insatser mellan opposition, regeringspartier och uppenbarligen Vänsterpartiet kan det kännas lite tvärtom här. Eftersom jag i mitt eget anförande eftersträvade nytänkande får jag väl utnämna Svenneling till den mest nytänkande här i debatten.
Det finns dock fortfarande inget svar från Vänsterpartiets representant när det gäller vad som ska hända med RUT-företagen.
Om det finns prognoser som säger att vi skulle kunna utöka från 20 000 jobb till 36 000 jobb på bara några år och Vänsterpartiet säger nej till detta, hur är det då tänkt att dessa extra 16 000 jobb ska komma till? Förutom detta måste vi också räkna med att tusentals jobb kommer att försvinna om RUT-avdraget minskas.
Penilla Gunther (KD):
Jag har fortfarande inte fått något svar av Håkan Svenneling på min fråga: Om man säger nej till 16 000 nya jobb, var ska de då hittas någonstans om inte inom det här området?
Jag och vi alla här, tror jag, tar tacksamt emot nya förslag som kan komma på arbetsmarknaden totalt sett, för vi behöver verkligen hjälpas åt på det området för att få människor i arbete så att man just kan göra de välfärdssatsningar som Håkan Svenneling eftersträvar. Liksom jag vill han ju ha ett fungerande välfärdssystem i Sverige. Vänsterpartiet har varit en känd motståndare också till välfärdsföretag som drivs av kvinnor.
Man vill alltså dra ned speciellt på kvinnors företagande. Vi kan prata äldrevård, vi kan prata handikappomsorg, vi kan prata vilka omsorgsformer som helst som kan drivas i företag så har Vänsterpartiet varit emot det. Därmed kommer jag in på samma sak som min kollega från Centerpartiet har pratat om, nämligen Winnet.
Vi hörde näringsutskottets ordförande säga att det inte dras ned någonting, utan pengarna läggs bara på regional nivå. Nu säger Winnet själva att det har de ingen aning om. Då kan man fråga sig vem som har rätt svar. Är Vänsterpartiet berett att driva frågan vidare om det är viktigt att kvinnor får stöd och hjälp med att starta och driva företag?
Det gäller också, och inte minst, att Winnet också driver jämställdhetsfrågan i olika sammanhang, vilket jag tror att både Håkan Svenneling och jag är intresserade av att vi blir bättre på.
Penilla Gunther (KD):
Anna-Caren Sätherberg och jag har ett gemensamt intresse. Vi kanske har fler - jag vet inte - men skidåkning är inte min starka sida. Även om det finns mycket snö i Värmland tror jag att Åre har lite mer och kanske också fler backar att åka i. När Sätherberg talar om besöksnäringen blir jag dock lockad att ställa en fråga.
Det nämns ord som export, innovation och nyindustrialiseringsstrategi - vilket för övrigt skulle ge väldigt många poäng i Wordfeud, skulle jag tro. Det är ett av de längsta ord som går att hitta i den här propositionen. Utbildningen över huvud taget nämns också.
Då kan man ställa sig frågan: På vilket sätt medverkar Socialdemokraterna och den här regeringen till att även besöksnäringen får del av dessa strategier och policydokument samt det exporttänk som finns?
Har verkligen de utbildningarna kunnande i inte minst budget och så vidare som man har på andra ställen runt om i världen? På vilket sätt kan Anna-Caren Sätherberg säga att hennes parti har medverkat till att bredda den kunskapen inom besöksnäringen?
Penilla Gunther (KD):
Jag kan konstatera att det är lite vagt på utbildningsfronten från Socialdemokraternas sida här. Både Sätherberg och jag vet ju att turismutbildningarna, inte minst på yrkeshögskolan, är nästan noll och intet prioriterade.
Ska vi ha en destinationsutveckling i Sverige och kvalitativt goda möten, kongresser, stora event och gruppresor till Sverige är det klart att vi måste ha väl utbildad personal. Det är krävande människor som kommer hit.
Vi vet själva hur krävande vi är när vi är på olika ställen och verkligen ställer krav på bra service, miljötänk, jämställt bemötande och vad det nu kan vara. Det har vi i oss och med oss när vi reser. Och de kraven ställs inte minst från olika branschorganisationer över hela världen.
Branschorganisationerna inom besöksnäringen, som jag har förmånen att träffa lite nu och då både inom och utom Sverige, säger att Sverige är ett fantastiskt land men att vi nästan inte har några utbildningar på det här området. Då ställer jag frågan igen: Hur ska vi komma till rätta med detta?
Vi kan naturligtvis ha duktiga människor av både praktisk och akademisk karaktär, men det gäller också att veta i vilken bransch man befinner sig. Då behöver även besöksnäringen en del av innovation och andra strategier för att utvecklas som bransch.
Även om båda våra partier anslår pengar innebär det inte att vi automatiskt får fram den kunskapen. Vi hoppas det, men det måste till någonting mer. Skillnaden är att vi kristdemokrater har skrivit det både i vårt handlingsprogram och i motionen.
Penilla Gunther (KD):
Det är intressant att lyssna på min käre kollega från Socialdemokraterna i replikskiftet med min andre kollega Ulf Berg från Moderaterna. Det är på något sätt så lätt att bara bolla över frågorna till den andra sidan utan att svara på någonting.
Det är en skicklighet som jag ändå får tillerkänna min meddebattör här att alltid kunna göra det. Men med detta ger jag mig naturligtvis inte. Frågan är vad vi ställer emot alliansöverenskommelsen. Har vi sett någon överenskommelse mellan regeringspartierna om energipolitiken?
Nej, det har vi inte gjort. Samtal ska föras inom Energikommissionen. Det stod jag själv nyss i talarstolen och sa. Det är bra att vi gör det. Men låt oss då göra det. Låt oss också för allt i världen ha de raka åsikter som behövs för att det ska bli just det som sägs att kommissionen har som syfte, att vi ska ha en långsiktig plan för elförsörjningen i Sverige.
Då uppstår en fråga: Ska vi inte behålla den kärnkraft vi har? Man skyller helt plötsligt på alliansöverenskommelsen för att det inte byggdes nya reaktorer under de förra perioderna. Vad har då Socialdemokraterna gjort för att det ska bli en långsiktig och stabil energiförsörjning, inte minst för basindustrin? Vad är alternativet?
Penilla Gunther (KD):
Det kan vara klädsamt för Socialdemokraterna i regeringsställning att ändå ha något slags grundsyn på problemet som nu har uppstått, inte minst med tanke på att det finns reaktorer som ska läggas ned i förtid. Det påverkar i högsta grad basindustrin. Där får jag fortfarande inte svar på frågan. Vad är alternativet?
Jag hörde Ingemar Nilsson nyss i sitt anförande tala om vattenkraften. Vi står väl alla bakom att det ska finnas en bra, utvecklad, produktiv och effektiv vattenkraft. Faktum är att det behövs en övergripande modernisering av de svenska vattenkraftsanläggningarna. Det vet vi.
Det ställs helt nya krav på tekniken för att vi helt enkelt ska kunna få ut det mesta möjliga av det. Vad görs för detta?
Här talar bara Ingemar Nilsson om den storskaliga vattenkraften medan man gång på gång väjer undan för den småskaliga och menar att den inte är någonting värd. Ska vi se till hela Sverige, landsbygden och de företag som vill verka och utvecklas på andra ställen än i de stora städerna behövs också den småskaliga vattenkraften.
Vad jag eftersträvar här som någon form av svar från Ingemar Nilsson är en helhetssyn. Vad vill Socialdemokraterna med energiförsörjningen för Sverige? Vilka energislag tycker man ändå är hyfsat vettiga att utveckla? Om nu inte kärnkraften hör dit, vad tänker man göra för att utveckla till exempel vattenkraften? Är det bara värt med de storskaliga, eller har vi också de småskaliga?
Penilla Gunther (KD):
"Kristdemokraterna vill se en mångfald av förnybar energi inom transportsektorn, industrin, uppvärmning och elproduktionen" och strävar efter "ett energisystem som innehåller såväl storskaliga som småskaliga element anpassade till lokala och industriella behov." Det har vi skrivit i vår energimotion. Vi vill att Sverige på sikt ska ha ett energisystem som bygger på 100 procent förnybar energi.
Där tror jag att vi har samma mål, även om vi kristdemokrater inte sätter ett slutdatum för när detta ska vara genomfört. Men Lise Nordin blir lite motsägelsefull. Jag har inte sett något om det här, men jag kanske har missat det och därför behöver upplysas.
I en motion som jag själv har skrivit har jag försökt belysa inte minst alla kraftslags samhällskostnader - hur man ska kunna återvinna en produktionsanläggning oavsett kraftslag, vad man ska göra med marken och det som tas ned, sanering och återvinning och återbruk.
Vindkraftverk, till exempel - vad händer med deras cementfundament och vad det nu kan vara som berörs? Vad har Miljöpartiet för tankar i det här sammanhanget? Vad lägger man för pengar på detta? Det är ju inte så enkelt som att säga att vi bara gör si eller så, sätter upp fler solpaneler eller bygger vindkraftverk. Det finns ju ingen lönsamhet i något i dag.
Det måste vi också vara överens om, tycker jag, för det är ju vad det handlar om. Hade det funnits en lönsamhet hade vi förmodligen kunnat se en större utveckling av alla energislag. Men ingenting går med vinst i dag. Hur gör vi då för att behålla forskning och utveckling på området?
Penilla Gunther (KD):
Ja, Lise Nordin, men om man vidmakthåller samma system som vi har haft under ett antal år, med dessa elcertifikat eller andra typer av skatter och avgifter, sker det ju ingen förnyelse på området. Ny teknik kommer inte in när man ständigt subventionerar gammal teknik. Hur tänker Miljöpartiet där?
Vid en nedtrappning av subventioner för elproduktion är det klart att vi hamnar i andra prislägen - javisst. Men det är ju inte rättvist att, som Lise Nordin gör, hela tiden jämföra kostnaden för vindkraft och kostnaden för kärnkraft.
Det säger sig själv att med den subvention som vindkraften har fått under ett antal år är det en helt annan kostnad, och det gäller även produktionskostnaden för själva anläggningarna. Jämförelsen haltar betänkligt, helt enkelt.
Inget svar kommer från vare sig Socialdemokraterna eller Miljöpartiet när det handlar om hur vi ska tänka kring basindustrins behov av en fortsatt trygg elförsörjning. Det är ju därifrån vi får propåer. Lise Nordin och jag, precis som alla andra som jobbar med energifrågor, får propåer hela tiden. Hur tänker ni lösa det här?
Ska ännu fler reaktorer läggas ned i förtid för att ni som politiker inte vågar ta ställning eller ens se till att de reaktorer vi har som fungerar ska kunna fortsätta sin livstid ut? Jag vore tacksam för svar.
Penilla Gunther (KD):
Det är intressant att i Miljöpartiet, som har flera representanter i näringsutskottet som har hand om olika frågor - i motsats till ett visst annat parti, som får ta alla frågor - blir det ibland lite motsägelsefullt i åsikterna kring olika saker.
Ibland blir det också lite svårbegripligt, vilket gör att jag behöver ställa en fråga till Annika Lillemets. När man i en debatt som handlar om exportstrategi använder uttrycket att det finns de som "drabbas av företagsamhet" undrar jag lite grann vad Lillemets menar.
Är det så att man drabbas negativt av människor som uttrycker en vilja att driva företag? Då ska vi kanske inte delta i debatten över huvud taget, för det handlar ju om företag som bedriver export och att vi behöver ha en strategi för det arbetet. Så till nästa fråga.
Jag tror att vi är ense om - Annika Lillemets, jag och alla andra - att vapenhandel i sig kanske inte är något gott som vi tycker ska främjas i onödan, så att säga.
Men om man därutöver nämner att det bara är bra med handel, utveckling och export av malariamedicin och solceller, som Annika Lillemets nämner, måste jag ändå fråga om det verkligen inte finns några andra saker som man kan tänka sig att exportera eller importera och därmed bidra till internationell handel med. Den tredje frågan ska jag snabba mig med.
Det är frågan hur Miljöpartiet och Annika Lillemets ser på möjligheten för utländska företag att etablera sig i Sverige om de inte kan använda flyget.
Penilla Gunther (KD):
Jag kan naturligtvis hålla med Annika Lillemets om de exempel som hon nämner om förfärliga arbetsförhållanden för människor. Sådant ska vi inte bidra till. Vi ska inte ha svenska företag som skämmer ut sig i resten av världen genom att bidra till vare sig miljöförstöring eller förstörelse av människor, djur eller natur - absolut inte.
Vi kommer som sagt tillbaka till det i nästa debatt om kriterierna för hållbart företagande.
Man kan väl nästan säga att det då handlar om dåliga företag där jag tror varken den svenska regeringen eller någon av oss andra vill främja exporten av deras varor eller tjänster, därför att de faktiskt inte förhåller sig på rätt sätt till de internationella konventioner som finns kring att driva företag och inte minst arbetsrättsliga regler. Men det är liksom en helt annan sak.
Det handlar inte om att "drabbas av företagsamhet" men att drabbas av dåliga förhållanden, som dåliga företag bidrar till i andra länder. Det är något annat. Jag tycker att vi ska vara noga med orden. De små och medelstora företagen är känsliga i de här fallen.
Det handlar väldigt mycket om att ha goda villkor för dem att kunna växa och utvecklas och kunna sprida sina produkter på ett gott sätt med hjälp av till exempel Exportkreditnämnden. Den här strategin ska medverka till det. Jag efterfrågar fortfarande något fler exempel från Miljöpartiets sida, där man faktiskt kan säga: Detta är Sverige bra på, det här skulle vi kunna ha mer export av.
Sedan har vi den sista frågan, icke att förglömma: frågan om flyget.
Penilla Gunther (KD):
Jag vill bara få en lite klarare bild av de sex exportcentrumen som är beslutade.
Som ministern hört mig säga tidigare och också i dag tycker jag att EUC som organisation hade kunnat vara ett bra alternativ för att få med kontakten med små industriföretag och också koppla det mer till nyindustrialiseringsstrategin så att man får alla strategier och policyer att hänga ihop.
Att man samverkar med Business Sweden ser jag som självklart och även att man samverkar med handelskammare. Jag tycker att man verkligen ska strama upp detta med antalet aktörer, som ministern nämnde vad gäller Statskontorets granskning där.
Vi har tidigare talat också om innovationssystemet, där många av de här aktörerna också befinner sig med rådgivning, forskning, start av företag men också utveckling av företag på olika sätt.
Om vi vet att det finns över 400 sådana aktörer i Sverige måste de kunna klustras ihop så att de finns i närheten av de sex exportcentrumen. Min fråga till ministern är: Hur har man tänkt sig samordningen?
Finns det en plats för EUC och också en möjlighet att få med aktörerna på ett sådant sätt att det blir en helhetssyn på detta med innovationer och utveckling för export? Det är väl ändå det som är meningen när man har skapat tjänster och varor som kan vara attraktiva för personer även i andra länder.
Penilla Gunther (KD):
För att börja med det som ministern avslutade med hoppas jag också på det. Jag har satt igång en serie av fyra seminarier under våren om det svenska innovationssystemet och med en workshop till hösten, som jag gärna inbjuder ministern till för att ta del av de åsikter som kommer fram under seminarierna från alla aktörer som är med i det här arbetet. Vi fick i går en presentation av OECD:s granskning av det svenska innovationssystemet, deras Country Report.
Det är bara att konstatera att de drar samma slutsatser: att det är väldigt många aktörer, att kapitalförsörjningen inte är helt samordnad och att det inte alltid är en samordning mellan aktörerna av vem som gör vad. Det är därför jag återkommer till frågan om just samordning på regional nivå. Jag förstår att man gärna vill dra nytta av de regionala förutsättningarna, för visst ser de olika ut.
Men samtidigt vill jag poängtera att man inte får glömma några aktörer bara för att några blivit så stora medan några fortfarande är väldigt små. När det handlar om start och utveckling av företag vet vi - det är ministern väl medveten om inte minst genom interpellationsdebatter här i kammaren - att stödet till flera av organisationerna har dragits ned med 24 procent.
Det är inte så enkelt för alla att kunna fortsätta att bidra till en positiv utveckling för att företag först och främst ska kunna starta och sedan utvecklas. Om Tillväxtverket som myndighet under ministerns hägn har gjort detta på eget bevåg hoppas jag att ministern tar dem i örat.
I annat fall vill jag gärna ha en förklaring till hur man har tänkt sig att företag ska kunna fortsätta att arbeta i positiv anda även med just exportfrågan.
Penilla Gunther (KD):
Det är intressant att lyssna på Ingemar Nilsson, för i hans värld är allting så enkelt. Allra enklast är naturligtvis att sitta i regeringsställning. Det hade jag förmodligen också tyckt.
Men att det är så enkelt att avfärda allting som andra partier gör tycker jag gör saken desto mer intressant. Ingemar Nilsson säger att motionerna är onödiga och överspelade - jag vet inte hur många ord jag skulle kunna hitta som beskriver vilket onödigt arbete vi riksdagsledamöter från allianspartierna bedriver.
Det är en fråga jag känner att jag bara måste ställa till Ingemar Nilsson. Den gäller om nu Energikommissionen skulle ta upp alla energifrågor, vilket inte minst vi från Kristdemokraternas ett antal gånger har sagt att vi vill se. Sedan har det kommit det ena efter det andra som inte har lyfts in i Energikommissionens arbete.
Tror Ingemar Nilsson verkligen att vi då sitter stilla på våra kamrar och tänker "Ja, om det inte kommer in i kommissionens arbete gör vi inget"? Tvärtom är det väl så att vi använder de instrument och verktyg vi faktiskt har. Det sista Ingemar Nilsson tog upp i sitt anförande gällde elcertifikatssystemet.
Det är också en intressant fråga. Vad vill Socialdemokraterna med elcertifikatssystemet om det nu är så onödigt att ens ta upp frågan i det här sammanhanget?
Penilla Gunther (KD):
Om Ingemar Nilsson har läst både motionen och betänkandet borde det stå ganska klart att Kristdemokraterna gärna hade sett att den hade förlängts till 2030, men just med en avstämning vart femte år - eller egentligen gärna vart tredje år.
Vi ser inte detta med en effektreserv som någonting av Gud givet som ska finnas för alltid, utan det handlar om att kunna pröva det och se om det är nödvändigt eller inte.
Det är precis det ni egentligen har motsatt er, det vill säga att man ska kunna pröva och efter en viss tid se hur mycket effekt man behöver, om man behöver reserven och vilken typ av effektreserv vi ska ha. Ska det vara bara en svensk reserv, eller ska det vara en nordisk eller en nordisk-baltisk reserv? Hur ska den se ut?
Det som intresserar mig här är Ingemar Nilssons svar när det gäller detta med att motioner är överspelade i fråga om elcertifikatssystemet. Mig veterligen är det nämligen en väldigt viktig del för den framtida elförsörjningen. En del av vårt uppdrag i Energikommissionen är just att titta på alla delar av de olika energislag som finns.
Om det inte har framgått tydligt tidigare kan jag påpeka för alla ledamöter och åhörare här att det finns en väldigt rolig passus i det betänkande vi behandlar i dag om just detta med effektreserven. Om Energikommissionen eller något annat händer framöver som beslutas kommer det att tas i beaktande. Jag vet inte om det har framkommit riktigt, men det är ganska intressant.
Jag läste det ganska nyss. Det innebär ju att det rimligtvis borde gälla alla de frågor vi tar upp i detta sammanhang. Eller hur ser Ingemar Nilsson på det?
Penilla Gunther (KD):
Mattias Jonssons anförande började så bra, med jämställdhet mellan kvinnor och män - detta är precis vad jag också tog upp som en jätteviktig sak i hela den regionala tillväxten - men sedan gick det utför ganska snabbt. Man måste ju ge förutsättningar för sådan jämställdhet, och då ifrågasätter jag var Socialdemokraterna lägger de insatserna någonstans.
Hur har man tänkt främja kvinnligt företagande eller andra saker som rör möjligheterna för kvinnor att bidra till den regionala tillväxten? Jag påpekade detta med beslutet om Winnet, som helt plötsligt inte ska få några pengar.
Men min fråga till Mattias Jonsson är: Är det fler ideella organisationer som inte ska få stöd framöver i den här regeringens budget, och hur gör man då för att tillgodose den lucka som blir av de insatser som har gjorts tidigare? Hur ska man fylla den luckan med innehåll så här i adventstider, när vi öppnar luckor varje dag?
Då undrar jag om det finns fler falluckor i det här ärendet, helt enkelt, när det gäller jämställdheten.
Det spelar ju ingen roll vilka andra insatser vi gör om vi inte kan se att både kvinnor och män behöver lika villkor från början för att vara med i utvecklingen och företagandet, bidra till innovationer och vara uppfinnare.
Där behöver vi stöd och hjälp, och jag undrar hur Mattias Jonsson och Socialdemokraterna har tänkt sig det framöver.