Mats Gerdau (M):
Jag ber att få tacka skolministern för svaret. Jag är dessutom ganska nöjd med innehållet i svaret. Jag tycker att det är bra att regeringen så tydligt markerar att kvotering av barn i förskolan varken är lämpligt eller förenligt med svensk lag. Bakgrunden till min interpellation var uppgifter om att Vårgårda kommun i Västergötland beslutat att just kvotera invandrarbarn i förskolan.
Orsaken är att det är tungarbetat i vissa förskolor eftersom det finns många invandrarbarn där. I en av förskolorna i tätorten har 60 % av barnen utländsk härkomst. Nu vill man få en "bättre blandning" även om det innebär att barnen inte kan få det dagis som ligger närmast eller där föräldrarna önskar. Det innebär alltså att kommunens strävan efter en bättre blandning är överordnad föräldrarnas rätt.
Här någonstans reagerade jag väldigt starkt. Vem ska egentligen ha makten över barnomsorgen? Ska det vara kommunen, eller ska det vara föräldrarna? Ska kommunen blanda barn och välja ut barn som man tycker passar in och därmed också välja bort barn som man inte tycker passar in? Är det acceptabelt? Eller är det föräldrarna som ska bestämma var de vill ha sina barn och som ska ha möjlighet att välja en förskola som de har förtroende för?
För mig som moderat är det självklart att föräldrarna ska ha den makten. Föräldrarna har inte något annat än sina egna barns bästa för ögonen. Det är just de och inga andra som kan avgöra vad som är bäst i varje enskilt fall. Hur goda ambitioner man än har med kvoteringen blir det, tycker jag, fel när föräldrarnas önskemål och åsikter åsidosätts.
Jag tror inte att Vårgårda har några onda avsikter med den här kvoteringen. Men det är lite ruggigt när kommuner väljer ut barn man tycker passar in och väljer bort andra barn. Under min tid som kommunalråd i Nacka har jag tydligt sett hur ökad valfrihet leder till både högre kvalitet i verksamheten och mer nöjda föräldrar. Det gäller i synnerhet i områden med väldigt många invandrarbarn. Sådana områden finns det naturligtvis också i Nacka.
Om man låter föräldrarna välja vad de tycker passar den egna familjen bäst tvingas förskolorna i ökad utsträckning anpassa sig till föräldrarnas önskemål. Det blir en mer kund- eller konsumentstyrd verksamhet. Man blir inte "tungarbetad" och bortvald därför att man är invandrare. Man blir värd att lyssna på. Föräldrarna får mer makt, och förskolorna blir faktiskt också mer professionella när det gäller att svara upp mot kraven.
Förskolor som inte upplevs uppfylla kraven väljs bort. De som uppfattas som bra växer naturligtvis till. Det blir flera sådana enheter. Sammantaget höjer det kvaliteten på förskolorna i hela kommunen. Eftersom alla upplever kvalitet lite olika är det viktigt att det för en förälder finns olika alternativ att välja mellan. Då kan alla hitta någonting som gillas.
Dessvärre är det i dag så att det i var femte kommun inte finns några alternativ alls, utan det är uteslutande kommunala skolor. Familjedaghemmen håller på att helt och hållet försvinna. Här måste det bli en förändring. Också det handlar min interpellation om. Därför är jag glad över att regeringen och skolministern avser att återkomma till riksdagen med förslag om ökad valfrihet för barnfamiljerna - det behövs. Frågan är om skolministern kan ge något besked om när detta kommer att ske.
Frågan brådskar naturligtvis eftersom utvecklingen ser ut att gå åt fel håll, bland annat i Vårgårda.