KBLab/rixvox huggingface dataset:
Kristina Persson (S):
Tack för frågan! Det är givetvis en angelägen fråga att vi ska göra olägenheterna så små som möjligt för Öresundsregionen, som spelar en stor roll för Sverige och Danmark och det samarbete som pågår där. Vi hade så sent som i förra veckan en diskussion i Nordiska ministerrådets samarbetsministergrupp om just den här frågan. Samma dag mottog jag den här rapporten och kunde också ögna igenom den inför sammanträdet med mina kollegor.
Jag har inte ifrågasatt om uppgiften är korrekt eller inte. Jag sa endast att siffran var hög. Vi gav i uppdrag till generalsekreteraren för Nordiska ministerrådet att göra en grundlig analys av beräkningarna och göra egna beräkningar av merkostnaderna och kostnaderna för samhället för den ökade tid som det tar att pendla. Man ska notera att pendeltiden faktiskt har gått ned.
Men vi ska i alla fall göra en grundlig analys.
Kristina Persson (S):
Vi har satt igång ett särskilt bilateralt samarbete med Danmark för att trappa upp våra ansträngningar för att eliminera gränshinder mellan oss, för att i någon mån kompensera för den olägenhet som gränskontrollerna innebär. Vi har på alla nivåer, mellan alla ministrar, ett tätt samarbete med Danmark och andra nordiska kollegor i just gränshinderfrågan.
Kristina Persson (S):
Tack, Marianne Pettersson, för en angelägen fråga! Nu är klimat- och miljöpolitik inte längre klimat- och miljöpolitik. Nu är det näringspolitik, ekonomisk politik, finanspolitik, utbildningspolitik och en massa andra politikområden.
Den analysgrupp som jag tillsatte för drygt ett år sedan har lagt fram en lång rad förslag som måste genomföras av många andra statsråd än miljöministern eller mig själv.
Nu vidtar ett väldigt viktigt arbete att diskutera med Näringsdepartementet som äger många av de frågor som är berörda, till exempel transportsystemets omställning till fossilfritt eller att de tolv industrier som i dag släpper ut 70 procent av industrins koldioxidutsläpp ska ställa om och införa en ny teknik som innebär att också de på sikt kan bli fossilfria. Det finns mycket annat som vi föreslår, men jag hinner inte gå närmare in på dem.
Men det handlar också om hur våra konsumtionsmönster ska kunna förändras.
Kristina Persson (S):
Det stämmer mycket bra. Det har visat sig att många kommuner ligger långt före den centrala nivån i omställningen och ett aktivt och progressivt klimatarbete. Ibland är våra regelsystem, våra lagar och våra bestämmelser inte till hjälp i det lokala omställningsarbetet.
Det är en av rekommendationerna från rapporten att man ska sätta i gång med en genomlysning i dialog med kommunerna.
Kristina Persson (S):
Jag tackar för frågan. Jag tycker inte alls att vi är negativa, framför allt inte den analysgrupp som nyligen lade fram förslag om att vi måste satsa mycket mer på resurseffektivitet och cirkulär ekonomi. De förslagen kommer nu att behandlas av ansvariga statsråd och diskuteras i Regeringskansliet. Jag tror att vi kommer att kunna hitta lösningar på en del av de problem som man i dag finner.
Det här bidrar till att göra ekonomin mindre resursslösande och naturligtvis också till att effektivisera användningen av ekonomiska resurser. Jag tror att det finns väldigt många fördelar med att vi från regeringens sida underlättar användningen av sådana här metoder. När det gäller de människor som arbetar på digitala plattformar måste vi införa inkomstförsäkringssystem. Det måste finnas trygghet även för dem.
Givetvis ska de också betala skatt. Så förs diskussionerna i dag.
Kristina Persson (S):
Jag tror att det finns möjlighet att lösa åtminstone en del av de här problemen. Eftersom vi är angelägna om att ha en ekonomi där alla deltar och där alla kan försörja sig själva behöver vi bejaka framväxten av egenföretagande. Vi ser redan att en väldigt stor del av dem som arbetar är egenföretagare eller egenanställda.
Därför måste vi också underlätta för den form av försörjning som det här innebär. Jag tror att det kommer att växa i framtiden.
Kristina Persson (S):
Det är väldigt beklagligt att det finns norska pensionärer, som är väldigt välkomna att slå sig ned i Sverige, som anser att de fick felaktig information. Vi har grundligt gått igenom frågan i flera omgångar. Detta hände för ganska länge sedan. Det var inte så där väldigt många personer som det var fråga om heller. Skatteverket och Finansdepartementet har varit inkopplade i frågan vid flera tillfällen och funnit att de inte kan finna några som helst belägg för att det har begåtts något fel.
I dag fungerar informationen. Det är tillräckligt väl känt. I dag uppstår inte några nya sådana här fall, i varje fall vad jag vet. Frågorna borde vid det här laget kunna avskrivas. Det är vad jag vet i varje fall inte någon utestående fråga för Skatteverket i dagsläget.
Alexandra Völker (S):
Min fråga är till arbetsmarknadsminister Ylva Johansson. Regeringen har satt upp ett viktigt och ambitiöst mål om att nå EU:s lägsta arbetslöshet till år 2020. Att minska arbetslösheten är ju viktigt för samhället men också för individen. Min fråga rör funktionsnedsatta, särskilt funktionsnedsatta med nedsatt arbetsförmåga. Knappt 16 procent av befolkningen i dag uppger att de har en funktionsnedsättning. Av dessa bedömer hela 68 procent att den innebär en nedsatt arbetsförmåga.
Vi ser också bland funktionsnedsatta i stort, särskilt dem med nedsatt arbetsförmåga, att arbetslösheten är högre än bland övriga befolkningen. Bland dem med nedsatt arbetsförmåga var arbetslösheten uppe i 13 procent 2014 och var på samma nivå även 2013. Min fråga är således hur regeringen arbetar för att minska arbetslösheten bland funktionsnedsatta, och då särskilt bland dem med nedsatt arbetsförmåga.
Alexandra Völker (S):
Tack, arbetsmarknadsministern, för svaret! Vi vet att det är ungefär 655 000 som befinner sig i riskgruppen funktionsnedsatta med nedsatt arbetsförmåga i åldrarna 16-65 år. Det gör att det här verkligen är en otroligt stor fråga, inte minst utifrån den nationella målsättningen om att nå EU:s lägsta arbetslöshet men framför allt utifrån individens synpunkt. Det är glädjande att höra att regeringen prioriterar just detta arbete.
Jag tackar så mycket för svaret.
Alexandra Völker (S):
Min fråga går till statsrådet Helene Hellmark Knutsson. Vart fjärde barn som börjar i förskolan i dag återfinns här i Stockholmsregionen. Vi kan alltså utgå från att vi inom en snar framtid kommer att återfinna också vart fjärde skolbarn här i regionen. Detta skapar en särskild utmaning när det kommer till tillsättningen av lärare.
Utifrån de stora behov som finns är jag glad att regeringen nu har aviserat att man kommer att kraftigt utöka platserna på lärarutbildningen under mandatperioden. Min fråga till statsrådet är därför om Stockholmsregionens specifika utmaning tas i beaktande när man ska dela ut medel för de utbyggda lärarutbildningarna.
Alexandra Völker (S):
Min fråga går till närings- och innovationsminister Mikael Damberg. När nya Karolinska sjukhuset skulle byggas i Stockholm beslutade sig Alliansen i Stockholms läns landsting för att använda sig av en kontroversiell OPS-upphandling, det vill säga privat-offentlig samverkan. Detta skedde trots att modellen var relativt oprövad i Sverige och att den i Storbritannien visat sig ha stora brister. Konsekvenserna av det dåliga avtalet som ingicks har blivit kraftigt skenande kostnader.
Stockholms läns landsting har enorma vårdutmaningar inom alltifrån förlossningsvård, kapacitet på akutmottagningar och försenade operationer - även för svårt sjuka barn. I stället för att investera i fler läkare och barnmorskor har alltså skattepengar slösats bort, vilket framför allt drabbar invånarna i Stockholmsregionen.
Min fråga är vilka lärdomar regeringen tänker att man kan dra av det katastrofala avtal som Alliansen i Stockholms läns landsting ingick och hur vi kan arbeta för att inte hamna i den här bedrövliga situationen igen.
Alexandra Völker (S):
Min fråga går till arbetsmarknads- och etableringsminister Ylva Johansson. 60 miljoner människor är på flykt. Det är det största antalet sedan andra världskriget. Vi i Sverige har tagit ett stort ansvar som nation, men inom landet skiljer det sig rejält mellan kommunerna. Därför är lagstiftningen om att alla kommuner ska bli skyldiga att efter anvisning ta emot nyanlända viktig för att dela på ansvaret.
Det bidrar till en rimlig fördelning mellan kommunerna och en bättre etablering för enskilda. Min fråga är därför: Vilka effekter ser regeringen att lagstiftningen har fått vad gäller fördelningen mellan kommunerna, och hur arbetar regeringen för att alla kommuner ska leva upp till lagstiftningen?
Alexandra Völker (S):
Regeringen har satt ett ambitiöst och viktigt mål: att ha EU:s lägsta arbetslöshet år 2020. Vi vet att små företag spelar en oerhört viktig roll när det handlar om att skapa nya arbetstillfällen. Inte minst här i Stockholmsregionen har småföretag stor betydelse för att skapa en livskraftig region. Om fler av landets enmansföretag skulle anställa en person till skulle det ha stor betydelse för sysselsättningen och således för minskad arbetslöshet.
Bara i min hemkommun Sundbyberg finns det i dag 945 enmansföretagare, och i Stockholmsregionen som helhet hela 99 000. Vi ska dock ha med oss att tyvärr endast en tredjedel av enmansföretagarna i Sverige i dag är kvinnor. Min fråga till statsministern är: Vad gör regeringen för att underlätta för små företag att växa?
Alexandra Völker (S):
Min fråga går till försvarsministern. Sedan den 1 januari i år har vi återigen värnpliktsutbildning i Sverige. Det innebär att vi nu för första gången på flera år ser ut att kunna fylla Försvarsmaktens 4 000 utbildningsplatser. Detta skapar ett nytt läge och en ny möjlighet att utbilda ännu fler.
Regeringen har redan nu markerat en ambition att öka utbildningsplatserna från 4 000 till 5 000. Detta är mycket bra för den svenska försvarsförmågan, men vi kan också utgå från att det innebär en stor förändring för Försvarsmakten, som nu, för första gången på flera år, kommer att ha möjlighet att utbilda värnpliktiga. Min fråga till försvarsministern är helt enkelt: Vad kommer den återinförda plikten att innebära för förbanden?
Alexandra Völker (S):
Tack, försvarsministern, för svaret! Konsekvenserna av att vi under flera år har haft tomma platser på grundutbildningen har inte minst visat sig på officersprogrammet. Att Försvarsmakten har tillräckligt med officerare är ju nödvändigt för att kunna bemanna såväl krigsförbanden som utbildningsorganisationen i personalförsörjningssystemet.
Personalförsörjningsutredningen föreslog därför att återinföra kategorin befälsuttagna totalförsvarspliktiga. Hur ser försvarsministern på det?
Alexandra Völker (S):
Min fråga riktar sig till statsrådet Ibrahim Baylan. Segregationen är en av våra största samhällsutmaningar. Den finns i hela landet men är mest påtaglig i våra storstadsregioner och syns i allt från inkomst och tillgång till makt till livslängd och hälsa.
I Stockholm, Sveriges mest segregerade region, har klyftorna mellan fattiga och rika ökat under lång tid. Den socialdemokratiska samhällsmodellen bygger på ett jämlikt samhälle som håller ihop, och jag vet att regeringen under dessa fyra år har gjort flera stora satsningar för att just minska segregationen. Samtidigt ges ständigt en bild av att inget sker. Min fråga är därför: När kommer vi att se resultat?
Alexandra Völker (S):
Min fråga är riktad till försvarsminister Peter Hultqvist. Mali är hårt drabbat av såväl politisk splittring som kriminalitet och terrorism. De humanitära konsekvenserna för befolkningen är stora. Under de senaste fem åren har Sverige bidragit till den FN-ledda insatsen Minusma i Mali. Sverige har tagit ett stort och brett ansvar och har även bidragit på olika chefsnivåer.
I dagsläget leds också hela den militära insatsen av en svensk. Jag vet att försvarsministern nyligen besökte Mali och tar situationen i landet på stort allvar. I går bekräftade Försvarsmakten att man fått i uppdrag att planera för ett eventuellt svenskt bidrag i en ny franskledd insats. Min fråga är därför helt enkelt vad som är grunden till att regeringen överväger ett svenskt bidrag i den nya insatsen.
Alexandra Völker (S):
Regeringen har gjort väldigt stora insatser för att rädda jobb och företag. Det är fråga om historiska stöd som vi inte har sett tidigare. Men så är det också en unik kris. Just nu får jag väldigt många frågor från egenföretagare. Många av dem har valt att bedriva sin verksamhet i bolagsformen egen firma.
Jag blir kontaktad av personer som sliter väldigt hårt för sin affärsidé men har förlorat en stor del av sina kunder på grund av coronaepidemin. Ett problem som de upplever är att vissa stödinsatser som regeringen hittills har gjort inte riktigt passar dem. De kan exempelvis inte korttidspermittera sig själva.
Frågan till statsministern är hur han ser på den ekonomiska situationen för personer som driver enskild firma och om det finns någon möjlighet för dem att ta del av stöd från staten.
Alexandra Völker (S):
Min fråga går till inrikesminister Mikael Damberg. Sverige ligger i framkant när det gäller digitalisering. Digitalisering har många fördelar men medför också stora och reella hot mot cybersäkerheten. Regeringen har tidigare gett ett antal myndigheter i uppdrag att inrätta ett cybersäkerhetscenter. Vilken betydelse kan vi förvänta oss att detta får för svensk säkerhet?
Alexandra Völker (S):
Min fråga är till arbetsmarknadsministern. Den 29 januari införde den norska regeringen ett inreseförbud mot Sverige och Finland. Då försvann också undantaget för gränsarbetare. 6 000 svenska arbetspendlare kan nu inte ta sig till sina jobb och riskerar att stå utan lön när gränsen fortsätter att vara stängd.
Vi har haft en lång tradition av arbetspendling inom Norden, och före pandemin var det självklart att betrakta våra grannländer som en lika självklar arbetsmarknad som Sverige. Och det är inte bara Sverige och de svenska gränsarbetarna som drabbas utan även Norge, som är beroende av svensk arbetskraft. Jag förstår det nationella intresset av att skydda sin befolkning i pandemin, men det är inte en ursäkt för att inte ta ansvar för de människor som drabbas.
Min fråga är vad regeringen gör för att lösa situationen för gränspendlarna till Norge.
Alexandra Völker (S):
Jag gläds åt att Aron Emilsson och Sverigedemokraterna nu ändå instämmer i den säkerhetspolitiska analysen och ser den ryska hotbilden. Men jag kan inte låta bli att reagera när Sverigedemokraterna i talarstolen förklarar att det är de som har stått upp för svensk säkerhet och att det är borgarna och Socialdemokraterna som har stått för osäkerhet.
Vi kan nämligen se att Sverigedemokraterna i alla fall under de två senaste mandatperioderna har representerats i försvarsutskottet av politiska företrädare och talespersoner som har stått Ryssland nära, som i mycket har agerat i enlighet med ryska intressen och som nu båda har anslutit sig till partiet Alternativ för Sverige.
Jag skulle helt enkelt vilja höra hur Aron Emilsson reflekterar kring detta när man samtidigt menar att det skulle vara Sverigedemokraterna som sätter svensk säkerhet först.
Alexandra Völker (S):
Ledamoten Joar Forssell förklarade här i talarstolen att det säkerhetspolitiska läget inte är någon nyhet. Det har vi sett över tid. Jag instämmer till stora delar med det som ledamoten säger. Vi har absolut under en längre tid sett ett allvarligt säkerhetspolitiskt läge. Våren 2014 annekterade Ryssland Krim, och det satte säkerheten i vårt närområde i ett nytt läge.
Det var också därför som vi i Socialdemokraterna och Miljöpartiet så fort vi tog över regeringsmakten efter valet 2014 inledde resan mot att höja vår försvarsförmåga och stärka vår säkerhet. Bland det första vi gjorde var att återaktivera repetitionsplikten för att se till att Försvarsmakten för första gången på många år kunde öva med fulla förband. Vi har sedan dess steg för steg höjt försvarsanslagen.
Vi har återinfört värnplikten. Vi har satsat och investerat. Vi har höjt vår militära förmåga, och det har skett med en socialdemokratisk försvarsminister. Detta skedde från den första dagen då vi tog över regeringsmakten 2014. Under den här tiden har vi bland annat höjt försvarsanslagen med 85 procent räknat från när vi tog över regeringsmakten till det senaste försvarspolitiska beslutet.
Vi har också under dessa snart åtta år aktivt arbetat med att sluta en rad bilaterala samarbetsavtal. Vi har arbetat intensivt för att skapa fred och stabilitet och samtidigt öka den svenska försvarsförmågan. Nu är vi i ett läge där vi har sett Ryssland gå från ord till handling, och vi har sett vårt närmaste grannland Finland gå en annan väg.
Snart har vi en skarp gräns mellan Nato och Ryssland i vårt absoluta närområde. Menar verkligen Joar Forssell att vi då inte har sett en skarp förändring den senaste tiden?
Alexandra Völker (S):
Jag kan absolut säga att Socialdemokraterna är ett parti som konstant och konsekvent agerar för Sveriges säkerhet. Vi är ett parti som konstant och konsekvent agerar för fred och stabilitet i vårt närområde. Under många år, under många decennier, har alliansfriheten tjänat oss väl.
Vi har tillsammans med Finland upprätthållit alliansfriheten, som har gett stabilitet i vårt närområde. Detta har varit ett beslut för Sveriges säkerhet. Nu är vi i ett annat läge. Vi är i ett läge då just vår alliansfrihetspartner Finland har valt att gå med i Nato. Vi har som sagt sett ytterligare steg från Ryssland.
Och vi har gjort en analys av det läge vi befinner oss i och landat i att det i dag är rätt beslut att gå med i Nato. Men ingen ska tveka om att socialdemokratisk försvars- och säkerhetspolitik alltid grundar sig på Sveriges säkerhet. Den grundar sig alltid på att skapa stabilitet, att värna Sveriges gränser och att verka för fred och frihet i vårt närområde.
Alexandra Völker (S):
Tack, Maria Ferm, för ett sakligt och intressant inlägg! Jag ser verkligen fram emot att läsa motionen. Det låter som om den innehåller konstruktiva inspel inför den kommande processen.
Utifrån Maria Ferms inlägg är jag dock nyfiken på hur Miljöpartiet och Maria Ferm ser på Sveriges närområde i ett läge när alla våra grannländer snart är medlemmar i Nato och när vi snart har en skarp gräns mellan Nato och Ryssland i vårt närområde.
Alexandra Völker (S):
Samarbetet med Finland är otroligt viktigt, och vi socialdemokrater delar såklart den bilden. Vi kan också konstatera att Finland har valt att ändra sin linje, och det ändrar också förutsättningarna. Förutsättningarna för ett samarbete med Finland blir annorlunda efter ett finländskt Natomedlemskap om Sverige väljer att stå utanför. Vi kommer inom mycket kort att ha en skarp gräns mellan Nato och Ryssland i vårt absoluta närområde.
Jag instämmer i att det är otroligt viktigt att Sverige har en stark internationell röst, att vi fortsätter att arbeta för fred och nedrustning och att vi fortsätter att bedriva en stark feministisk utrikespolitik.
Den fråga jag själv har reflekterat över den senaste tiden är om vi verkligen blir mer självständiga och mindre beroende av andra länder i ett läge där vi räknar med stöd men står utan kollektiva försvarsgarantier.
Alexandra Völker (S):
Jag har en fråga till statsrådet Matilda Ernkrans. De stora flyktingströmmarna från Ukraina påverkar hela Europa men framför allt grannländerna, exempelvis Moldavien. Moldavien är ett av de fattigaste länderna i Europa med en befolkning på 2,6 miljoner människor, och de tar emot flest flyktingar per capita.
Sverige och Moldavien har i decennier haft goda bilaterala relationer, och Sverige ger ett omfattande och långsiktigt bistånd till landet. Min fråga är: Hur ser Sveriges stöd till Moldavien ut, och kommer det att förändras med anledning av kriget i Ukraina och flyktingströmmarna därifrån?
Alexandra Völker (S):
De dödsstraff som den iranska regimen nu utfärdar - de dödsstraff som man har börjat verkställa - innebär i praktiken att regimen i Iran systematiskt mördar människor för att de demonstrerar för sina mänskliga rättigheter, att man mördar människor för att de vill ha frihet och demokrati. Det är oacceptabelt, och det måste få kraftiga konsekvenser.
Jag reagerar på att höra utrikesministern tona ned betydelsen av en terrorlistning, eller en terrorstämpling. Det är klart att det har betydelse att terrorstämpla. Vi har terrorklassat al-Qaida, PKK och en mängd olika organisationer. Självklart har det betydelse, annars skulle vi kunna sluta med detta verktyg.
Jag hoppas att Sveriges regering under sitt ordförandeskap i EU visar på mer drivkraft än vad utrikesministern har visat på här i dag. Jag hoppas att man går in med inställningen att politiken faktiskt spelar roll, att det får betydelse att man tar tydliga steg framåt och att det är ett tydligt stöd för folket i Iran.
Vi har som ordförandeland möjlighet att ta på oss ledartröjan och agera för att EU ska visa samma styrka och enighet som vi har gjort gentemot Ryssland under de senaste månaderna. Vi förväntar oss att Sveriges regering vågar visa samma mod som Irans folk. Vi förväntar oss en kraftfull politik mot Iran. Vi förväntar oss hårdare sanktioner.
Vi förväntar oss att man driver på för att terrorlista revolutionsgardet. Vi förväntar oss att man driver på och använder denna tid.
Vi förväntar oss att utrikesministern kallar upp Irans ambassadör. Han har riksdagens stöd. Ta vara på det!
Jenny Bengtsson (V):
Min fråga går till näringsminister Mikael Damberg. Vi behöver skapa fler enkla jobb, sa statsministern i går, som ett led i att bekämpa klassklyftorna. Enkla jobb är en typisk grej som sliter isär arbetsmarknaden. Det blir vi med jobb, och så blir det de med enkla jobb. När högern snackar om enkla jobb menar de, inte helt förvånande, ofta att det är utrikes födda och vi inom LO-kollektivet som ska ta dessa jobb. Det är liksom alltid vissa grupper av människor som förvisas till den här typen av jobb.
Det oroar mig att vi ska hålla på med sådant på Sveriges arbetsmarknad. Med enkla jobb brukar följa en rad tråkigheter - låga löner, taskiga villkor, avsaknad av kollektivavtal och dålig arbetsmiljö - snarare än rättvis och likvärdig behandling på arbetsmarknaden. Då är min fråga till dig, Mikael Damberg: Vad menar ni med enkla jobb? Vilka är det som ni tycker ska utföra dessa jobb och på vilka villkor?
Jenny Bengtsson (V):
Tack, Mikael Damberg, för ditt svar. Det verkar ändå som om saker som upprepas tillräckligt många gånger av Alliansen till slut, som av en händelse, blir S-politik - som enkla jobb. Jag tror tyvärr inte att det kommer att bli lika bra som ni verkar tro att det ska bli. Problemet med att göra skillnad på jobb på detta sätt är fortfarande att de som ska utföra de jobb som ni har avfärdat som enkla jobb, hur man än vänder och vrider på det, blir en lägre kategori av arbetare på arbetsmarknaden än andra. Det tycker jag rimmar illa med att bekämpa klassklyftor.
Ge folk jobb i stället! Är inte det bättre?
Jenny Bengtsson (V):
Min fråga går till utrikesminister Margot Wallström. Hur ser en PKK-terrorist ut egentligen? Jag tyckte att jag såg en bild på en i morse när jag var på väg hem från min sons skolavslutning. Min son är sju år gammal, och han var jätteglad i morse för att hans skoltermin äntligen var slut. På vägen därifrån öppnade jag telefonen, och då kom det upp en bild på en jämngammal pojke, fast han var kurd. Han var död. I förrgår sa Turkiets president belåtet att man nu hade dödat 7 600 kurder - förlåt, terrorister.
Som exempel kan nämnas den lilla döda, ihjälskjutna pojken på bilden. Oavsett hur man ser på PKK som organisation måste man kunna se vad Erdogan håller på med. Det handlar inte bara om att utrota terrorism. Den del av Kurdistan som ligger i Turkiet är under attack av nationalistisk karaktär, och det är oskyldiga kurdiska kvinnor, män och barn som dör. Utrikesministern och regeringen ser nog egentligen det här också, så min fråga är: Varför sitter det så långt inne att fördöma det som Turkiet gör mot kurderna?