KBLab/rixvox huggingface dataset:
Carl Schlyter (MP):
Jag tycker nog att det är viktigt att göra skillnad på detta och att sälja appar. Jag ska sluta i riksdagen och har själv konstruerat en app som hjälper folk att göra miljövänliga val och göra det på ett roligt sätt. Skillnaden är att det inte finns någon appköpningsplikt men det finns en skolplikt.
Därför är det skillnad mellan att tjäna pengar på verksamheter där folk frivilligt i fri konkurrens väljer en tjänst och att göra det på en tjänst som alla antingen är tvingade till - såsom skolplikten - eller på vård som man kan ha ett tvingande behov av. En annan skillnad är att det är statligt finansierat, och då är det fullt rimligt att staten ställer krav på hur verksamheten bedrivs. Detta är den stora skillnaden. Så har även alla andra länder organiserat det hela.
Just skolan är särskilt känslig, eftersom vi har skolplikt. Det finns bra och väl fungerande alternativ till den offentliga vården. Jag har särskilt Jörns vårdcentral i åtanke. Den ville landstingspolitikerna lägga ned, men sköterskorna och läkarna kom överens med de boende att de ville ha kvar en vårdcentral på orten och att de ville ta över den. En stiftelse skapades.
Medborgarna och de anställda tog gemensamt över verksamheten med löfte om att göra de besparingar som landstinget ville att de skulle göra, men de sköter verksamheten själva. Detta är ett utmärkt exempel på fri företagsamhet. Hela tiden är syftet att leverera vinst åt medborgarna i form av bättre och närmare vård. Det är denna frihet vi ska ha på området, inte friheten att ta ut pengar.
Regeringen lade fram förslag om att den som bedriver sådan verksamhet ska ha rätt kompetens för det. Det är fullt rimligt att man kompletterar detta med krav på att syftet ska gå till det avsedda när skattepengar betalas ut. Visst finns det en massa problem med hur man ska värdera olika tjänster. Man kan få suboptimeringar då det är svårt att med new public management exakt avgöra vad som ska betalas för vad. Regeringen kommer dock med ännu bättre förslag.
Carl Schlyter (MP):
Statsrådet Bucht! Jag delar mycket av den kritik som Jens Holm framför mot förslaget från Jordbruksverket. Vi ska följa vetenskap och beprövad erfarenhet, men den studie som säger att detta går bra är inte publicerad i någon vetenskaplig tidskrift.
Vad gäller beprövad erfarenhet har enstaka prov gjorts, och det är inte beprövat och innehåller inte någon vidare erfarenhet. Det finns däremot stor erfarenhet av fyra veckor, vilket till och med Efsa, som inte brukar vara en radikal djurförkämpe, tycker är lagom tid. Det finns en trend i Danmark och Tyskland där man går mot förlängd tid. I dag har vi i Sverige en medeltid på 33 dagar före avvänjning.
I andra EU-länder är det ungefär 26 dagar före avvänjning. Att vi ska röra oss mot detta snitt i stället för att de rör sig uppåt är fel väg att gå. Jag blir precis lika oroad som Jens Holm över att en ansvarig divisionsdirektör på Jordbruksverket tolkar livsmedelsstrategin så här för att vi ska öka produktionen.
I livsmedelsstrategin står det ju också att vi ska ha ett starkt djurskydd och en god djurvälfärd samt ett tydligt fokus på förebyggande djurhälsoarbete. Det är här förslaget strider mot både lagstiftningen och livsmedelsstrategin. För om man tar bort kultingarna tidigare upptäcker man problemen i efterhand, och då går man ifrån den princip som vi alltid har haft om förebyggande arbete.
Dessutom har varje djur rätt till en individuell bedömning. Man ska titta på varje enskilt djur. Om man undantar 10 procent i en grupp och ger dem sämre villkor strider det också mot hur vi hittills har tolkat lagen. Jag hoppas nu att regeringen kan tydliggöra hela innebörden av livsmedelsstrategin för Jordbruksverket och inte bara utvalda delar.
Detta hoppas jag särskilt med tanke på att remissinstanserna var väldigt kritiska och det finns så mycket vetenskapligt underlag för att det här skulle påverka antibiotikaanvändningen med mera. Vi vet att om man avvänjer tidigare ökar man sjukligheten och stressen.
Då behövs ökad antibiotikaanvändning, vilket gör att djuren drabbas mer av diarréer och andra problem. Om man ska gå ifrån råden från SLU och många remissinstanser måste man verkligen ha tungt på fötterna. Om vi bibehåller dagens regler på detta område kan man gå vidare med sina förslag, tycker jag.
Men om man försvagar regelverket är det enda rätta att man inväntar det vetenskapliga rådets prövning, för vi vill ha på fötterna, så att vi säkerställer att vi inte frångår vår djurlagstiftning och vår livsmedelsstrategi om vi gör förändringar som har mött så mycket motstånd. Då vill vi verkligen ha på fötterna, och det skulle vara mycket tryggare att invänta beskedet från det vetenskapliga rådet i det fallet.
Anders Forsberg (SD):
Jag vill tacka Isak From för frågorna. På utgiftsområde 23 har vi ett dåligt förslag från de rödgröna och ett ännu sämre förslag från Alliansen. Jag hade väntat mig mycket mer av Alliansens budget än detta.
Om man tittar på siffrorna ser man att det skiljer ungefär 130 miljoner mellan Alliansens och de rödgrönas förslag. Det är egentligen kaffepengar i det stora hela. Vi har föreslagit nästan 1,3 miljarder. Jag måste ställa en motfråga. Jag förstod inte egentligen ditt resonemang, Isak From, om att vårt agerande skulle påverka skogsnäringen och dess möjligheter att utveckla alternativ. Jag hänger inte med där.
Du får gärna utveckla detta mer. Vi står bakom vår budget fullt ut, och det var den vi röstade för. Men när den föll fick vi ta det alternativ som stod till buds.
Anders Forsberg (SD):
Tack igen, Isak From! När det gäller detta med underhåll till järnvägen hade vi också avsatt en hel del pengar. Tyvärr har inte heller Alliansen följt upp de löften man gett. Vårt parti har en helt annan syn på kärnkraften och beroendet av den. Vi kan inte välja antingen eller, utan vi måste nog ha den med oss.
Snarare tror jag att kärnkraften är en möjlighet för skogsindustrin också. Det finns inget motsatsförhållande mot en ökad användning av bioenergi heller om vi skulle satsa mer på kärnkraft. Sverigedemokraterna har ju sträckt ut en hand. Vi hade kunnat göra upp i de här frågorna. Det fanns möjligheter. Men ska man dansa foxtrot krävs det två. Annars blir det bara patetiskt eller löjligt.
Strategier i all ära, men Stefan Löfven gick ganska tydligt ut i valrörelsen - ungefär två veckor före valet - och utlovade 25 000 nya jobb inom skogsnäringen, men i regeringsförklaringen nämndes egentligen ingenting om hur detta ska gå till. Det enda vi kunde höra om eller läsa om var till exempel att vi skulle skydda mer skog. Men det finns ju saker kvar att ta här. Men, som sagt, vi är beredda att samtala. Vi är ett parti som inte känner att vi låst oss vid några positioner.
Anders Forsberg (SD):
Jag vill tacka Emma Nohrén för anförandet, som var väldigt bra för att vara hennes första. Det är vällovliga satsningar, och jag tror att Emma Nohrén och jag delar många värderingar när det gäller naturen. Jag tycker att det var viktigt att hon lyfte fram exemplet att vi skyddar naturen. Jag har dock även en fråga. Emma Nohrén nämnde det här med att lyfta landsbygden i regeringens budget.
Jag satt och tittade igenom budgetförslaget, och jag har svårt att se de satsningar som skulle lyfta landsbygden. Jag kan nämligen inte se att en återinförd gödselskatt, ett förslag på en vägslitageskatt eller höjda dieselskatter för lantbruket skulle lyfta landsbygden eller dess ekonomiska ryggrad bönderna.
Hur mycket vi än vill ha alternativa bränslen - och jag tror att även bönderna gärna skulle ta emot och kunna köra på alternativt bränsle - finns ju inte den tekniken i dag. Finns tekniken är den inte ekonomiskt rimlig för oss att syssla med eftersom vi som sagt verkar på en internationell marknad. Det är egentligen min fråga.
Anders Forsberg (SD):
Jag tackar Emma Nohrén för svaret. Det är verkligen jättebra med strategier och utredningar. Men Emma Nohrén menar alltså på fullt allvar att en livsmedelsstrategi som vi inte ens har sett, som eventuellt ska starta efter nyår och som eventuellt kommer att påverkas av ett extraval skulle göra den stora skillnaden.
Vi har också en konkurrensutredning som är igång, med specifika krav som till exempel att man inte får titta över skatterna. Vi ska också öka ekostöden. Skulle det vara lyftet för landsbygden? Jag har lite svårt att se det. Om landsbygdslyftet är att vi får lite mer forskare, lite mer utredningar och mer ekostöd kan jag säga att det inte är receptet. Det finns många andra saker med det här som innebär en större problematik.
Jag har egentligen inga problem med den ekologiska produktionen eftersom jag själv håller på med den, men jag vill se någonting mer om hur vi får med landsbygden. Emma Nohrén nämner livsmedelsstrategin. Om vi säger att livsmedelsstrategin kommer fram till ett antal skarpa förslag - vilket jag har jättesvårt att se, men vi säger att det kommer - och man säger att vi till exempel måste anpassa skattenivån till europeiska länder runt omkring, är det någonting Emma Nohrén kan tänka sig att ta till sig?
Anders Forsberg (SD):
Jag vill dig tacka, Eskil Erlandsson, för föredragningen. Du talar väl, du har god retorik och du nämner ökad svensk matproduktion och din oro för skattechockerna som den nuvarande regeringen vill införa. Du nämner även Matlandet. Men det är mycket tal om konkurrensvillkor för lantbruket. Jag funderar på om Centerpartiet tänker fortsätta vara böndernas företrädare eller om ni har lämnat över stafettpinnen.
Hur ska man annars tolka en sådan erbarmlig budget som Alliansen och Centerpartiet i det här fallet har ställt sig bakom? Var finns satsningarna? Var finns verkligen offensiva satsningar? Det duger inte att avsätta 20 miljoner extra till Matlandet. Man måste komma med något mer. Min egentliga fråga är: Kommer Centerpartiet att medverka till att Sveriges bönder får bättre villkor? Då talar vi om bättre villkor på riktigt.
Det behövs inte mer utredningar. Det behövs inte mer analyser. Det behövs konkreta åtgärder, till exempel i fråga om dieselskatter. Är det något som Centerpartiet kan tänka sig att medverka till?
Anders Forsberg (SD):
Jag vill tacka dig för svaret, Eskil Erlandsson. Jag misstar mig inte på dina intentioner. Jag tror säkert att Centerpartiet har en god vilja. Men det måste man visa också. Det krävs mycket mer. I budgetens utgiftsområde 23 för areella näringar är givetvis de EU-pengar som vi får tillbaka en viktig andel.
Hur vi fördelar dem i Sverige är också viktigt samt att vi till exempel prioriterar aktivt brukande framför passivt. Det är oftast en problembild som jag tror att både du och jag ser. Jag vill dock återkomma till om Centerpartiet i så fall kommer att medverka till att en sänkt dieselskatt kommer att genomföras.
Anders Forsberg (SD):
Tack, Lars Tysklind, för ditt anförande! Jag har lite funderingar om det sista som kommit upp i debatten, vilka ambitioner Folkpartiet egentligen har när det gäller landsbygden och jordbruket. När man lyssnar på det som sägs i miljö- och jordbruksutskottet tycks det råda vissa oklarheter om hur Folkpartiet egentligen ser på jordbrukets konkurrensförutsättningar och att jordbruket verkar på en internationell marknad.
Svenska bönder har i dag svårigheter eftersom deras mjölk, spannmåls- och köttpriser sällan sätts i Sverige, utan de sätts internationellt på olika råvarubörser och är beroende av vad som händer. Mjölkbönderna är till exempel direkt utsatta för en stark press i dag. Detsamma gäller grissidan, vilket vi ser ganska tydligt. Å andra sidan är produktionskostnaderna i många fall väldigt lokala och nationella.
Det är bara ett fåtal av dessa kostnader man själv kan påverka. Däremot har vi i riksdagen alla möjligheter att påverka. Jag kanske kan upplevas som tjatig, men jag återkommer till frågan hur Folkpartiet egentligen ser på dieselskatten som sådan. Ser ni några möjligheter?
Vi har i vår budget föreslagit kraftiga höjningar av återbetalningen, från 90 öre till 2,60 kronor, vilket skulle göra 50 000-60 000 kronor för en lite större mjölkgård. Sedan har vi ytterligare en frågeställning, och den gäller gödselskatten. Svaret var lite otydligt från Fredrik Malms sida när frågan var uppe tidigare. Hur ser Folkpartiet på gödselskatten?
Anders Forsberg (SD):
Jag vill tacka Lars Tysklind för svaret. Du svarade delvis på frågan om gödselskatten, och du sa vad ni hade tyckt förut. Frågan var vad vi tycker i dag. Jag ställde också en fråga om konkurrensförutsättningarna och om dieselskatten konkret. Där fick jag inte heller något svar.
Jag vill gärna höra om ni i Folkpartiet är öppna för att göra sådana lösningar där du aktivt kan medverka till att svenskt lantbruk kan utvecklas. I dag handlar det inte bara om att vi ska bygga ut och öka vår självförsörjning från 50 till 60 procent. I dag är det faktiskt överlevnadsstrategier vi pratar om.
Vi har till exempel i dag ett antal mjölkgårdar som är direkt satta under ackordsuppgörelse, vilket är unikt inom det svenska lantbruket. Jag vill gärna att du förtydligar svaren.
Anders Forsberg (SD):
Jag lyssnade på ditt anförande, Eskil Erlandsson, och jag noterar att du nämner era förslag om förenklingsarbetet. Ni har förhoppningar på Konkurrensutredningen och på livsmedelsstrategin, även om du uttrycker en viss skepsis, vilket också mitt parti och jag gör.
Eskil Erlandsson nämner att vi måste snacka konkurrenskraft. Men man kan ju fundera över vad Centerpartiet, som medverkat i en alliansregering, har presterat under dessa åtta år. Det är ju litet av det resultatet som vi diskuterar i dag. Man pratar om konkurrenskraft, men det ligger ett förslag om en dieselskatt. Återbetalningen ska sänkas till 90 öre.
Vi har bland Europas högsta skatter för svenska jord- och skogsbrukare. Det måste man kunna lägga konkreta förslag om. Annars är man som parti inte trovärdig i den frågan. Sedan har vi det så kallade mjölklöftet, som lanserades för ungefär en och en halv månad sedan. Där utlovades 1 krona till mjölkbönderna i form av mjölkpengen, eftersom handeln skulle höja priset.
Det är säkert lovvärda initiativ, men frågan är om man ens är ärlig. Man lurar konsumenter, mjölkbönder och framför allt handeln i den här delen. Arla ägs till 25 procent av svenska bönder. Med motsvarigheten till vad de har för mjölk skulle det göra 0,8 öre per liter för varje svensk Arlaleverantör.
Hittills har mjölkpengen inte varit så jättebra, utan den har gått vidare till åtta butiker i Sverige. Hur trovärdigt är Centerpartiet? Det är min fråga.
Anders Forsberg (SD):
Tack för svaret, Eskil Erlandsson! Om vi diskuterar traktorregistrering kan jag säga att det gjorde 172 kronor för min traktor hemma. Det hade jag nog kunnat betala in. Centerpartiet som medverkande i alliansregeringen, och Eskil Erlandsson själv som landsbygdsminister, var med och tillsatte Konkurrenskraftsutredningen, vars tydliga skrivning bland annat var att inga skatter fick läggas förslag på.
Det kommer att presenteras i morgon torsdag. Då ser vi en del av förslagen. Förhoppningsvis kommer vi att få se kraftfulla förslag. Jag vill hävda att om vi talar om konkurrenskraft kan vi inte bara diskutera de små delarna, även om de också är viktiga. Det handlar om att det svenska lantbruket måste konkurrera på likvärdiga villkor, och där är skatterna, framför allt för diesel, en hämsko. Jag kommer att återkomma till det i varje debatt.
Centerpartiet är trovärdigt endast om man medverkar till att lägga fram ett sådant förslag i riksdagen. Det finns en majoritet i riksdagen för att sänka dieselskatten för bönderna. Då är frågan hur trovärdigt Centerpartiet är eftersom Centerpartiet är med i decemberöverenskommelsen, den så kallade DÖ.
Därmed har de valt att anpassa sin politik till Miljöpartiet, Socialdemokraterna och, vilket är det värsta, Vänsterpartiet. Det är partier, åtminstone Miljöpartiet och Vänsterpartiet, som jag upplever bedriver en direkt landsbygdsfientlig politik. Om man inte kommer att medverka, om man i stället kommer att stå upp för landsbygden, hur kan man i så fall släppa fram en rödgrön budget?
Anders Forsberg (SD):
Fredrik Malm apostroferade mig, och jag måste få bemöta det. Fredrik Malm! Du hävdar att den nuvarande krisen i mjölknäringen nästan enbart skulle bero på Rysslandskrisen, vilket inte är sant. Det tror jag också att du vet.
Snarare är det så att Rysslandskrisen har förstärkt effekterna, men krisen har pågått ett tag. Det är fel att säga att vi skulle ha ett stort flöde av mejeriprodukter från Sverige till Ryssland. Det är en mycket liten rännil av den svenska mjölken och dess produkter som tar vägen dit. Fredrik Malm talar om konkurrenskraft och om vikten av att det svenska lantbruket kan konkurrera.
Jens Holm ställer då en rak fråga om till exempel gödselskatten. Som jag tolkar det säger Fredrik Malm: Just nu är det inte aktuellt, men kanske i morgon, kanske nästa vecka, kanske nästa höst. Vi får se. Det håller inte. Man måste ha en argumentation. Varför ska vi i så fall införa en gödselskatt?
Man kan ju ganska lätt se att förbrukningen knappast har ökat efter att skatten försvann. Sedan är frågan: Hur trovärdig är Fredrik Malm när han pratar om att man ska kunna konkurrera och att det ska vara en bra konkurrenskraft när vi har det gråa och fuktiga täcket som heter DÖ som ligger över alla diskussioner här? Hur trovärdigt är Folkpartiet i den diskussionen?
Anders Forsberg (SD):
Tack för svaret, Fredrik Malm! Jo, jag förstår logiken. Det är inte det som det handlar om. Man måste ändå gå på det du sa. Vi pratar om att det finns ett mejeriflöde från Sverige. Den så kallade Putinosten tar sig in från Finland till norra Sverige, framför allt, och konkurrerar ut annat. Jag nämner till exempel DÖ. Det är intressant att du också lyfter det.
Ni känner ett behov av att regera och styra landet, men jag tror att de som bor och verkar på svensk landsbygd - svenska bönder - knappast uppskattar att priset för DÖ handlar om just deras lönsamhet och deras villkor för att kunna leva, bo och verka på landsbygden. Det är ändå de som får betala priset för den uppgörelsen. Det finns möjligheter att göra det bättre för landsbygden.
Och är det så att man ska representera sitt parti i miljö- och jordbruksutskottet och på något vis ska ta landsbygdens parti - jag hoppas att du ändå är en företrädare för landsbygdens frågor - måste man ta reson och fundera vidare. När det gäller frågan om huruvida vi är Putinkramare eller inte tänker jag inte gå in i den debatten över huvud taget.
Jag kan bara notera att en röst på Folkpartiet i det här fallet verkar vara en röst på en rödgrön regering med en stark vänsterkontring eller snarare vänsterprejning i vår politik.
Anders Forsberg (SD):
Oj, vad sugen jag blev på att diskutera vindkraft nu när du började dra igång, Emma Nohrén! Men det var inte det jag hade tänkt replikera på. En annan gång. Emma Nohrén från Miljöpartiet! Du talar mycket väl, men jag vill kommentera en sak. Många är besvikna efter förra veckans så kallade högnivåmöte med landsbygdsministern om mjölkkrisen. Inga löften från regeringen kom ut av mötet. Resultatet blev ett förslag till åtgärder som branschen och bankerna ska stå för.
Visserligen hade landsbygdsminister Sven-Erik Bucht före mötet ställt i utsikt att de kommande dieselskattehöjningarna för lantbruket skulle kunna ställas in. Det är förvisso ingenting som hjälper i den akuta krisen, men det var ändå en positiv signal. Men knappt hade ministern uttalat detta i DN förrän regeringspartnern, i det här fallet Fridolin, snabbt gick ut och sa nej. Man protesterade totalt.
Det verkar som om landsbygdsministern, som jag upplever som pragmatisk i det här fallet, står extra långt från idealisterna i Miljöpartiet. Kan det bero på att Miljöpartiet faktiskt saknar en konstruktiv landsbygdspolitik? Miljöpartiet står fast vid kostnadshöjningar för landsbygden. Man talar om höjd dieselskatt, om återinförd skatt på handelsgödsel och om vägslitageskatter.
Det vore intressant att få svar på frågan vad Miljöpartiet vill göra för att hjälpa mjölkbönderna genom krisen. I det jag har sett finns inte de förslagen. Oftast används också miljömålen som argument för särskatterna, men ett miljömål som det oftast talas tyst om är ett rikt odlingslandskap. Vid utvärderingen 2014 visade det sig att vi har en negativ utveckling. Vi minskar, och orsaken är uppenbar: Animalproduktionen minskar stadigt i Sverige.
Hur ska det här målet kunna nås, och hur ska vi kunna vända utvecklingen om vi inte får några åtgärder?
Anders Forsberg (SD):
Tack för ditt svar, Emma Nohrén! Du nämner möten, utskottet och så vidare. Men det här handlar om vad Miljöpartiet vill. Jag ställde en konkret fråga: Vad är det för konstruktiv landsbygdspolitik som Miljöpartiet kan prestera? Då krävs det mer än att ni nämner att ni ska öka den ekologiska produktionen. Jag är själv ekologisk lantbrukare, men detta gäller oavsett om vi plockar med den produktionen. Vi har konventionellt, ekologiskt och andra former av lantbruk.
Emma Nohrén nämner också de fossila metoderna och att gå tillbaka till dem. Men det finns inga andra alternativ för bönderna i dag. De kan inte börja tanka rapsdiesel direkt och köra sina traktorer på sådant till hundra procent. Det finns varken bränsle, ekonomi eller metoder för att kunna använda det i dag. Det är den konkreta verklighet som svenska bönder, framför allt mjölkbönder, lever i. Det finns också ett övergripande mål.
Jag nämnde miljömålen och hur allvarligt det är att det rika odlingslandskapet minskar. Jag beskyller verkligen inte Miljöpartiet för att vara fientligt mot landsbygden, men det krävs mycket mer. Det övergripande målet när det handlar om generationsmålet är att till nästa generation lämna över ett samhälle där de stora miljöproblemen är lösta utan att öka belastningen på miljön utanför landets gränser.
Hur ska det målet kunna nås om svenskt jordbruk fortsätter att backa? Vi fortsätter ju att flytta våra miljöproblem någon annanstans, till en annan produktion där vi inte har kontroll. Hur kan det vara positivt för svenskt jordbruk och svenska miljömål?