Per Bolund (MP):
Jag vill tacka Mikael Oscarsson för interpellationen. Det är alltid viktigt att hålla säkerhetsarbetet på absolut högsta nivå. Det gör den här regeringen, precis som tidigare regeringar har gjort före oss. Jag vill börja med att understryka att det inte har skett några förändringar när det gäller hur man säljer fastigheter under den här regeringen jämfört med några tidigare regeringar. Lagen som jag refererade till är som sagt från 1993 och har gällt för alla regeringar sedan dess.
Myndigheter som har haft fastighetsförvaltningsansvar även under tidigare regeringar har alltså sedan dess haft den här typen av listor. På det sättet är det ingen förändring. Jag utgår från att interpellanten har förståelse för att staten inte till varje pris alltid ska äga allt som den tidigare har köpt och ägt. Det måste finnas en flexibilitet för att kunna göra sig av med fastigheter som man inte behöver för att kunna förvärva fastigheter som man nu behöver men inte visste om tidigare.
Den typen av flexibilitet är viktig att bibehålla. När det gäller den enskilda fastigheten är det ett myndighetsansvar. Jag redovisade i mitt svar att man, när man inte längre behöver fastigheten för egna eller statens ändamål, hela tiden har ett ansvar att ha kontakt med andra myndigheter som ska bedöma just säkerhetspolitiska aspekter.
Skulle de komma fram till att det är en fastighet som behövs, till exempel viktig infrastruktur eller en viktig fastighet för att vi ska klara säkerhetsarbetet, ska man såklart ändra sig och inte sälja fastigheten. När det gäller det mer övergripande arbetet har vi sett ett behov av en mer aktiv inställning. Där har det också gjorts utredningar.
Den 30 november 2018 överlämnades betänkandet Kompletteringar till den nya säkerhetsskyddslagen . I betänkandet föreslås bland annat ett utökat kontrollsystem vid överlåtelse av egendom "som har betydelse för Sveriges säkerhet eller ett för Sverige förpliktande internationellt åtagande om säkerhetsskydd". Med egendom avses i det fallet både fast och lös egendom, till och med immateriella tillgångar.
Betänkandet har som sagt lämnats av en utredning och är nu ute på remiss. När remissvaren kommer in får vi möjlighet att ta förslagen vidare. Därmed har vi förutsättningar för att göra ett mer genomgripande arbete. Utöver det tillsatte vi redan 2017 en parlamentarisk kommitté som delvis tittar på frågor som gäller fastigheter och skydd av just totalförsvarsverksamhet.
Kommittén som utreder förbättrat skydd för totalförsvarsverksamhet ska lämna sitt slutbetänkande inom kort. Jag tror att interpellanten också är en del i det arbetet, om jag inte har fått fel information.
Utredningen tittar bland annat på om det finns behov av att föreslå åtgärder "för att förebygga och hindra att väsentliga totalförsvarsintressen exponeras för risker i samband med överlåtelse och upplåtelse av viktigare infrastruktur som bedöms vara av väsentligt intresse för totalförsvaret". Utredningens betänkande kommer att hanteras av Försvarsdepartementet. Man lämnade också ett delbetänkande redan 2018.
Regeringen har alltså sett utmaningen och agerat. Vi har tagit fram förslag som nu är under beredning; de är antingen i slutfasen av att utredas eller redan beredda och föremål för remissbehandling. Det är ett gediget arbete. Jag tror att vi med de underlagen kommer att ha bättre förutsättningar att värna säkerhetsintressen än tidigare regeringar kanske har haft på grund av att man inte har sett behoven på samma sätt.
Det här är också en anpassning till en mer utsatt geopolitisk situation. Det är bra att vi har varit förberedda.