Suzanne Svensson (S):
Först vill jag tacka statsrådet Ulf Kristersson för svaret. Det känns bra att statsrådet är medveten om situationerna för dem som har för högt avdrag eftersom de arbetar koncentrerad deltid. Fru talman! 65 000 anställda inom den offentliga sektorn arbetar natt regelbundet eller på rullande schema, det vill säga att de jobbar både dag och natt. 65 000 är lågt räknat.
Det gäller enbart Kommunals avtalsområde. Andra grupper som deltidsarbetar inom Kommunals område och Vårdförbundets medlemmar är inte medräknade i den siffran. De berörda grupperna betalar ett högt pris för sin obligatoriska sjukförsäkring. Fru talman!
Jag har valt att titta på frånvaron inom Kommunals område för dem som arbetar koncentrerad deltid nattetid - men givetvis gäller det andra deltidsarbetande också - dels för att sjukfrånvaron för Kommunals avtalsområde är högre än för många andra grupper, dels för att det finns ett stort antal deltidsarbetande inom Kommunals medlemsgrupper som är anställda i kommuner och landsting. Jag har tittat på hur den karensdag som de har påverkar vid sjukdom.
Sjukfrånvaron är högre inom den kommunala sektorn än inom andra sektorer. Kommunals medlemmar arbetar ofta i miljöer som på olika sätt utsätter dem för högre risk för ohälsa än vad som gäller befolkningen i genomsnitt. Det kan vara olämpliga arbetsställningar, olämpliga lyft eller psykisk ansträngning som man inte styr över själv.
I den medicinska forskningen har man för länge sedan konstaterat att skiftarbete, särskilt med inslag av natt och tidig morgon, bidrar till sämre hälsa. Anledningen anses vara kroppens biologiska dygnsrytm, som nattetid är inställd på låg ämnesomsättning till skillnad från dagtid då denna är hög.
Konsekvenserna för natt- och skiftarbetande är att de löper minst 40 procents högre risk för hjärt- och kärlsjukdomar samt mag- och tarmsjukdomar än de som arbetar regelbunden dagtid. De som jobbar så är ibland mer utsatta även för vanliga infektioner. Fru talman! Det finns ett särskilt problem med så kallad koncentrerad deltid.
Genomsnittslönen för en akademiker är i dag drygt 40 000 kronor i månaden. Ett heltidsarbetande vårdbiträde tjänar knappt 20 000 kronor i månaden. En vanlig deltidsomfattning för den som arbetar ständig natt är 68 procent, vilket innebär tolv nätter på fem veckor.
För dem som arbetar med jämn förläggning av arbetstiden fem dagar i veckan blir bruttoförlusten av en karensdag 4,5 procent av månadsinkomsten under en 30-dagarsmånad. Men för den som arbetar deltid och koncentrerad natt blir förlusten mer än dubbelt så stor.
Karensdagen får naturligtvis större konsekvenser i en trängd ekonomi, och för den som har låg lön eller är ensamstående med barn finns inga marginaler. Skälet till arbetets ojämna fördelning jämfört med regelbunden femdagarsvecka är att nattpassen är alltför långa. Detta innebär att det blir färre arbetspass än i en jämn femdagarsvecka.
Alla med koncentrerad arbetstid drabbas av effekten att en karensdag som inträffar under ett långt arbetspass motsvarar en större del av inkomsten. Men den som arbetar deltid drabbas dubbelt på grund av att det långa arbetspasset utgör en större andel av arbetstiden. En karensdag under en månad innebär med dagens regler för dem som har jämnt spridd arbetstid över veckan en löneminskning på 5 procent.
För den som har låg lön och kanske stor försörjningsbörda är det kännbart men möjligen inte helt oöverstigligt.