Katarina Brännström (M):
Jag ska be att få tacka statsrådet för svaret. Detta är också ett viktigt område där vi kommer att ha en stor utmaning framför oss. Frågan är: Hur sjuk och gammal måste man egentligen vara för att få plats på ett äldreboende? Jag tror att det är allt fler som ställer sig den frågan, inte minst de anhöriga till dem som hör till denna grupp.
De senaste åren har det blivit mycket svårare att få komma till ett äldreboende, och allt fler tvingas bo kvar hemma trots att de har ett stort behov av vård. Det är otryggt, inte minst för de anhöriga. Men gamla människor har tyvärr inget val - när många kommuner har stor brist på platser i boenden för äldre är det svårt att göra någonting annat.
Enligt Socialstyrelsens årliga rapport om läget i vården och omsorgen visar man på svårigheter att både rekrytera och behålla personal, vilket vi var inne på i den förra debatten. Förra året blev 5 000 äldre beviljade särskilt boende. Det var alltså 5 000 som fick vänta mer än tre månader på att få denna plats. En del människor får vänta väldigt länge i vissa kommuner.
Med nuvarande byggtakt väntas bristen öka med ytterligare 20 000 platser fram till 2030, enligt Socialstyrelsen. Det är alltså om 13 år - det rör sig inte om någon evighet. Nya analyser visar också att en flytt till äldreboende oftast föregås av en sjukhusvistelse.
Man hinner inte bo där särskilt länge - drygt två av tio avled inom det första halvåret, vilket visar på att man är i väldigt dåligt skick när man väl kommer till ett sådant boende. Enligt Boverket råder det nu brist på äldreboenden i hela 66 av Sveriges 290 kommuner, det vill säga i 40 procent av kommunerna. Man måste väl säga att detta är ett svek mot våra äldre. Vi vet ju att Sveriges befolkning åldras.
I dag är det drygt 2 miljoner människor som är över 65 år; om 20 år kommer det att vara 2,6 miljoner. Gruppen som är 85 eller äldre växer ganska snabbt, så vi måste planera för fler särskilda boenden och även för nya boendeformer. Även om vi blir allt friskare kommer en dag då vi inte kan klara oss själva, och då är det samhällets uppgift att lösa detta.
Statsrådet sa i svaret på min interpellation att regeringen ökar investeringsstödet. Det är bra, för detta stöd var väldigt lågt. Om man slår ut de 150 miljonerna på Sveriges alla kommuner blir det inte mer än 1 miljon per kommun för två år. Det blir inte särskilt stor stimulans, och det blir det inte heller av 400 miljoner, som det ska bli nästa år. Det är svårt att se den totala stimulansen i dessa satsningar.
Behovet av äldreboenden är här för att stanna och kommer förmodligen att växa, eftersom vi lever allt längre. Om 30 år beräknas andelen personer över 85 år ha fördubblats mot i dag. Det måste bli press på kommunerna att bygga även utan statligt stöd. De ska bygga för alla sina invånare, oavsett om dessa är gamla eller unga. Jag tror att vi gemensamt måste fundera över vad som går att pressa kommunerna att göra.
De senaste åren har möjligheterna för de mest sjuka äldre att bo på äldreboende begränsats. Allt fler bor kvar hemma, trots omfattande vårdbehov. Detta är en viktig och angelägen fråga, och jag tror att vi kommer att diskutera den många gånger framöver. Det görs för lite, och behovet är stort.