Sten Tolgfors (M):
Ja, ja . Försvarsberedningen levererade två eniga rapporter. Vi följde upp dem. Det är departement som skriver propositioner, inte en beredning. Det är alltså departement som tar fram detaljer för en proposition. Det försvarspolitiken inte mår bra av är att landets dåvarande största parti inte förmår att leva upp till ingångna överenskommelser. Man ingår överenskommelse på överenskommelse, och sedan havererar man när frågan kommer till riksdagen. Det är inte en seriös hantering.
I min soffa på departementet hade jag Håkan Juholt, Björn von Sydow och Anders Karlsson för att diskutera inriktningspropositionen. Ingen av dem hade mandat att diskutera. Ingen av dem hade mandat att förhandla. Ingen av dem hade några förslag eller kunde lyfta fram några ståndpunkter som ansågs viktiga för Socialdemokraterna. Jag frågade också flera socialdemokrater om ni står fast vid de överenskommelser som är gjorda i Försvarsberedningen. Svaret var ja.
Sedan kom frågan till riksdagen, och då blev svaret nej. Om de överenskommelser man har ingått i Försvarsberedningen under ett par års förberedelsearbete inte anses gälla, och några andra synpunkter inte framförs, hur ska det då gå till att komma överens? Jag mötte också hela Försvarsberedningen för att tacka för väl utfört arbete och berätta att propositionen skulle tillvarata beredningens rapporter i arbetet. Det gjorde vi.
Sedan gick Socialdemokraterna emot. Nu är vi i det läget att både riksdagen och regeringen har fattat alla nödvändiga beslut för de kommande fem åren för försvarets inriktning till och med utgången av 2014. Folkpartiet står självklart bakom dem. Det gjorde de, tvärtemot vad Juholt säger, också i försvarsberedningsrapporten. Beredningen arbetar på grundval av de uppdrag som beredningen får av försvarsministern.
Hittills under perioden har Försvarsberedningen fått två uppdrag av departementet. Jag är helt öppen för att lämna nya uppdrag till beredningen eftersom jag gillar Försvarsberedningen som arbetsform. Men det bygger på att Försvarsberedningen trovärdigt kan fullgöra de uppdrag som motiverar dess arbete. För det första förmågan till framåtsyftande och förnyande förslag. Där hyser jag ingen tveksamhet, inte minst på grund av Håkan Juholts person.
Han tillhör dem som verkligen förmår leverera förnyelse. För det andra att åstadkomma breda överenskommelser som också förankras och levereras i respektive riksdagsgrupp. Annars blir varje överenskommelse meningslös om man inte kan lita på dem hur bra de än är. Jag tror inte att Håkan Juholt har svängt, men jag tror att andra har gjort det. Så snart jag ser att förutsättningarna finns på plats för detta kommer också ett nytt uppdrag att ges.
Jag kan nu konstatera att Juholt och Juholts parti har röstat emot alla delar av inriktningspropositionen som kommer från Försvarsberedningen - allt punkt för punkt. Jag har till och med tagit fram ett särskilt pm som visar likheterna mellan beredningens rapporter som Juholt står bakom och den proposition som han röstat nej till i riksdagen. Då är beredningen inte längre lika relevant.
Det vore fullständigt fel att stänga ned Försvarsberedningen, att avfärda den som metod och form. Tvärtom. Jag tror på den. Men vi måste också se att det finns politiska förutsättningar för den att leverera både förnyelse och breda överenskommelser. Jag lastar inte Juholt för detta men jag lastar hans parti. Man har röstat nej till allt som beredningen föreslog.
Jag utgår från att Håkan Juholt vinnlade sig under sin tid i beredningens aktiva arbete med rapporten om att förankra ståndpunkterna på ett sådant sätt i egen riksdagsgrupp att han hade förutsättningar att tro att man också skulle stå bakom honom när det kom till omröstning här i riksdagen.