Maria Larsson (KD):
Tack för frågorna, Eva Olofsson! De brukar alltid vara många, och jag brukar hinna svara på en del. Låt mig först säga att jag förstår att Vänsterpartiet har fattat beslut om sex timmars arbetsdag - vilket jag tror att många skulle tacka ja till om de hade bibehållen lön - utan att ha räknat ett dugg på kostnaderna. Det är ungefär som det brukar vara med Vänsterpartiet: Man har många goda förslag, men man tar inte alltid det ekonomiska ansvaret. Jag ser fram emot att så småningom få ett svar på den frågan från Eva Olofsson.
Sedan är det inte så - jag vill belägga det - att vi har dragit ned på välfärden. Tvärtom har satsningarna på välfärden växt under den här regeringen. Samtidigt har vi sänkt skatten så att en undersköterska faktiskt får ytterligare en månadslön under ett år. Det är bra för undersköterskan. Det är också bra att vi har gjort de här stora satsningarna. Äldreomsorgen har fått ett större tillskott än under någon tidigare regering.
Så är det; så ser sanningen ut. Det andra som Eva Olofsson försöker sprida är mytbilder. Både Eva Olofsson och jag ska självklart ta ansvar kommunpolitiskt och ta matchen med våra kommunpolitiker om goda arbetsvillkor för de anställda i kommunerna och också ställa krav som blir rimliga ur ett personalperspektiv. Men låt mig säga att vår första bevekelsegrund när vi talar om äldreomsorg alltid måste vara de äldres perspektiv.
Vi ska ha en äldreomsorg som är bra för de äldre. Ofta sammanfaller det som är bra för de äldre med att personal vill stanna. Jag har tittat på Jobbhälsobarometern och vill foga den statistiken till det som Eva Olofsson har radat upp. Där kan jag se att av personalen som jobbar inom privat driven äldreomsorg är 59 procent nöjda med sin arbetsgivare.
Men inom den kommunala omsorgen är bara 40 procent av personalen nöjda med sin arbetsgivare. Enligt SCB har man något högre lön i privat verksamhet, och man har bättre kompetens. Varför måste Vänsterns motstånd alltid ta sikte på vinster i välfärden? Och varför vägrar man titta på kvalitet ur både de äldres perspektiv och ur personalens perspektiv? Skygglapparna sitter kvar.
Jag vet det, och jag får väl fortsätta leva med det. Låt mig också säga att vi inte är färdiga med den utveckling av äldreomsorgen som vi har genomfört och som vi tror behöver fortsatta insatser. Det är anledningen till att vi i förra veckan tillsatte en utredning som heter just Äldreomsorgens framtida långsiktiga utveckling. I utredningen som snart ska börja arbeta tittar vi på tre delar.
Det handlar om att vi ska ta till vara den innovativa kraften när det gäller såväl organisation, arbetssätt som tekniklösningar och applicera dem på äldreomsorgen. Utredningen ska ge oss förslag på hur det kan göras på bästa sätt. Det handlar även om att se till att förenklad handläggning vid biståndsbedömning kan bli verklighet för de kommuner som vill använda den. Det gillar de äldre. Därför ska vi också möjliggöra det.
Utöver det handlar det mycket om att se till att äldre människor kan behålla hälsan när fler år läggs till livet. Det måste finnas en förebyggande vård som är mer integrerad i hälso- och sjukvården men också i äldreomsorgen. Detta är delar som vi vill titta vidare på inför det framtida perspektivet att vi blir allt fler äldre, vilket är en fantastisk kvalitetsutveckling som jag hoppas att både Eva Olofsson och jag gläds åt.