KBLab/rixvox huggingface dataset:
Peter Hultqvist (S):
Försvarsmakten har i uppgift att redovisa genomfört och planerat arbete med likabehandling och icke-diskriminering i sina årsredovisningar. Försvarsmakten anger i sin årsredovisning för 2019 att det "systematiska likabehandlingsarbetet syftar till att alla som verkar i Försvarsmakten ska ha likvärdiga möjligheter och rättigheter att utvecklas inom organisationen och kunna verka fria från diskriminering.
Det innebär att förebygga ovälkomna beteenden, och att professionellt omhänderta sådana ärenden i de fall det inträffar." I årsredovisningen för 2019 framgår att fokus har varit att "skapa ökad struktur och systematik i syfte att utveckla förmågan att omhänderta kränkande särbehandling, trakasserier och sexuella trakasserier".
Det inrättade verksamhetsstödet Utredningsstöd ovälkommet beteende "bedrivs som ett projekt med en partssammansatt styrgrupp, vilket innebär att arbetstagarorganisationer och skyddsombud involverats i utvecklingsarbetet. Projektet fortgår till maj 2021 och integreras därefter i ordinarie organisation och arbetssätt.
Inom projektet ska arbetet fortsätta med verksamhetsutveckling i form av gemensamma rutiner, metoder och processer, parallellt med genomförande av utredningar." Av redovisningen framgår att "chef för organisationsenhet är ansvarig för det lokala likabehandlingsarbetet, åtgärdsplaner och uppföljning av arbetet. Till stöd finns en utbildningsorganisation och stödpersonal, där kontaktperson likabehandling är en särskild funktion som ska bistå chefen i det lokala arbetet.
Militärhögskolan Karlberg ger kontinuerligt utbildning i likabehandlingsarbetet för dessa kontaktpersoner." Det görs ett omfattande arbete för att främja likabehandling och ickediskriminering, och Försvarsmakten tar de här frågorna på allvar. Jag tycker inte att man ska förminska det arbete som sker inom Försvarsmakten.
Det måste ske på den lokala förbandsnivån för att det ska fungera, och det ska genomsyra det arbetet. Det är inte så att de planer och inriktningar som vi lagt direktiv om och som Försvarsmakten arbetar med i sin organisation är verkningslösa.
Däremot är det så att när det uppstår problematik måste man ta tag i den, vilket också har lett till att regementschefen på Karlsborg nu genomför det här arbetet. Vi får väl se hur utvecklingen blir. Men det är oerhört väsentligt att man bekämpar trakasserier i alla former och att värdegrunden ligger fast.
Det är fel att säga att det här inte tas på allvar eller att man inte vidtar några åtgärder. Det är klart att jag i mina kontakter med Försvarsmakten ställer frågor om hur den här hanteringen går till. Vi tar upp många typer av frågor och problematik i vår kontinuerliga dialog med Försvarsmakten.
Men här handlar det också om att ha en gränsdragning mellan det som är ministerstyre och det som är ordinarie myndighetsstyrning. Regeringen har, precis som Försvarsmaktens ledning, en mycket tydlig uppfattning att värdegrunden ska gälla. De dokument som har tagits fram är de som man ska verka utifrån, och jag vet att man jobbar kontinuerligt med den här typen av frågor inom Försvarsmakten.
Peter Hultqvist (S):
Man måste se de olika balanserna i det här. Det genomförs väldigt mycket bra, framåtsyftande arbete inom Försvarsmakten. Jag träffar många värnpliktiga, officerare och andra personalgrupper. Jag får därmed en bild av hur man upplever verksamheten. Jag får många gånger väldigt positiv feedback, men det är inte detsamma som att den problematik vi diskuterar just nu inte existerar.
Det är för att kunna angripa den typen av problem som det är viktigt att i botten ha tydliga styrdokument. Sedan är det en självklarhet att man måste jobba med de här sakerna lokalt och på förbandsnivå. Det finns ingen garanti för att något system fungerar bara för att man har fattat ett beslut, utan det gäller att de människor som arbetar inom ramen för de här verksamheterna också agerar i den andan.
Det är det som värdegrundsutvecklingsarbetet handlar om. Det finns alltså en mycket tydlig ambition att utveckla det här inom Försvarsmakten. Regeringens uppfattning är glasklar: Vi ska aldrig acceptera trakasserier, förminskande eller aktiviteter som tummar på både rättvisa och mänsklig värdighet. Det är det som är inriktningen. När sådant här uppkommer är det lika sorgligt varje gång, och då ska man också åtgärda det.
Men jag kan garantera att det här tas på allvar av Försvarsmaktens ledning och är något man arbetar med kontinuerligt. Det är något man hanterar seriöst och återkommer till regeringen om i sin rapportering.
Det är bra att saker och ting som är problematiska kommer upp till ytan, att de diskuteras och belyses och att man därefter fortsätter utveckla det arbete man genomför. Jag får tacka för diskussionen. Vi får följa det här arbetet mycket noggrant.
Peter Hultqvist (S):
har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att tillskapa skjutfält för hemvärnsverksamheten i Kalmar län. Den 15 december förra året beslutade riksdagen om propositionen Totalförsvaret 2021 - 2025 . I propositionen konstaterar regeringen, mot bakgrund av det fortsatt försämrade säkerhetspolitiska läget, att det militära försvaret fortsatt behöver stärkas och den operativa förmågan öka.
Att försvara Sverige mot väpnat angrepp ska vara det militära försvarets huvuduppgift. Att uppnå denna målsättning förutsätter att Försvarsmaktens förband övar mer än vad de har gjort tidigare. För att Försvarsmakten ska kunna utbilda och öva sina förband är det nödvändigt att myndigheten har tillgång till ändamålsenliga övningsområden och övningsanordningar. Det är riksdagen och regeringen som beslutar om försvarsmaktsorganisationens övergripande utformning.
Med det som grund bestämmer Försvarsmakten den närmare utformningen av krigsförbanden som bedöms nödvändig för att de krav statsmakterna ställer ska kunna uppfyllas. Inom de ramar riksdagen och regeringen har lagt fast är det Försvarsmakten som avgör var och hur krigsförbanden ska utbildas och övas liksom vilka övningsanordningar i form av skjutfält och annat som behövs för att kunna utbilda och öva krigsförbanden.
Försvarsmakten, liksom de övriga försvarsmyndigheterna, har lämnat omfattande underlag inför det nyligen fattade försvarsbeslutet. Jag konstaterar att Försvarsmakten i det inte har tagit upp behov av ytterligare övningsanordningar i Kalmar län. Om Försvarsmakten finner att något beslut av riksdagen eller regeringen behöver fattas återkommer myndigheten till regeringen med förslag.
Peter Hultqvist (S):
Det är klart att man kan välja att vinkla saker på väldigt många sätt och få det till att detta handlar om någon sorts personliga ambitioner. Det må stå var och en fritt att bedöma hur det är med den saken. Det här var en bred och omfattande politisk uppgörelse. Det finns säkerhetspolitiska och militärgeografiska motiv, men det finns också ett spår av regionalpolitik som har påverkat det hela.
Ett antal regementsorter har pekats ut. Därtill ska det byggas upp kringverksamheter som ska motsvara behoven för den utbildning som ska genomföras. Riksdagen och regeringen kan peka ut regementsorter och vilka olika typer av organisationsenheter vi ska ha inom Försvarsmakten.
Men att utforma den direkta verksamheten och bestämma hur den i vardagen ska se ut med sin egen infrastruktur är Försvarsmaktens uppgift. Jag kan förstå ambitionen att få till stånd ytterligare resurser i Kalmar län. Jag har inget emot att riksdagsmän som representerar olika delar av landet för fram sina regioners frågor och sina orters behov.
Men när man inom Försvarsmakten utformar strukturen gör man en helhetsbedömning, och när det gäller just detta har den typen av kravbild inte uppkommit. Om man ska inrätta ytterligare övnings- och skjutfält är detta en process.
Om Försvarsmakten ser de behoven är det myndighetens ansvar att som verksamhetsutövare först analysera vilken verksamhet som är aktuell och kommer att bedrivas på skjutfältet under lång tid framöver. Man får ta fram ett underlagsmaterial, och en miljökonsekvensbeskrivning ska också upprättas. Processen innefattar samråd med berörda kommuner, organisationer och omkringboende.
Sedan ska en ansökan inges till länsstyrelsens miljöprövningsdelegation. Länsstyrelsen genomför en granskning, och detta leder ofta till krav på olika typer av kompletteringar. Det ingår också ett samrådsförfarande i länsstyrelsens beredning, och därefter meddelar man ett beslut. Olika miljöprövningsbeslut som rör försvaret överklagas också ofta till slutinstansen, regeringen.
Då blir det en beredningsomgång i Mark- och miljööverdomstolen innan ärendet överlämnas till regeringen för prövning och avgörande. I Regeringskansliet är det Miljödepartementet som har beredningsansvaret.
Jag kan återigen konstatera att man i det omfattande underlag som Försvarsmakten tillsammans med övriga försvarsmyndigheter presenterade med anledning av det försvarsbeslut som fattades i mitten av december inte har identifierat detta behov.
Jag kan också konstatera att regeringen sedan 2014 har fattat en rad beslut om övnings- och skjutfält. Det gäller Stockholm, Härnösand, Gotland, Strängnäs, Älvkarleby, Kalix och Övertorneå.
Det är alltså en lång rad ageranden som har möjliggjort verksamhet på övnings- och skjutfält.
Peter Hultqvist (S):
Hemvärnet är en väldigt viktig del av Försvarsmakten. Det är en frivilligorganisation med cirka 21 000 personer och bemannad med 3 500 från frivilliga försvarsorganisationer genom frivilligavtal.
Vi har 40 bataljoner och 22 utbildningsgrupper som produktionsleds av militärregionerna, vilka i sin tur leds av rikshemvärnsavdelningen direkt under chefen för produktionsledningen på Försvarsmakten. I den södra militärregionen har vi elva hemvärnsbataljoner och fem utbildningsgrupper, varav Kalmar- och Kronobergsgruppen är en. Hemvärnet är en organisation som är i ständig utveckling.
Det är en organisation som också har fått ökade resurser och nya vapensystem. Exempelvis hade man ett väldigt uppmärksammat och framgångsrikt pilotprojekt kring granatkastarfunktioner i hemvärnet. Det har blivit bättre på utrustningssidan, men det finns naturligtvis mer att göra.
Jag måste ändå förhålla mig till den rimliga balansen mellan vad som i det här sammanhanget är ministerstyre och vad som är myndighetsstyrning. Det är klart att det hela tiden ska finnas en strävan mot att det ska finnas övningsområden och skjutplatser på ett sådant sätt att det fungerar smidigt och bra i vardagen. Men det är bra om det förs upp frågor till ytan som man uppfattar som problem och som man gärna vill lösa.
Det är ju en del i de framtida beredningsprocesserna. Jag har ingenting emot den här diskussionen och debatten. Det är väl rimligt att man tar upp det som man tycker inte är tillfyllest. Sedan får man se hur det i så fall kan föras in i processer och få analyseras enligt de ordinarie vägar och gångar vi har.
När det gäller Försvarsmaktens och frivilligorganisationernas samverkan kring olika anläggningar kan jag generellt säga att det väl är positivt om man kan hitta fördelar på det viset. De myndigheter och organisationer som vi har måste själva ta ansvar för detta.
Jag tror att både Jan R Andersson och jag har uppfattningen att vi ska ha ett väl fungerande hemvärn och en väl fungerande verksamhet som uppfattas som attraktiv och som man gärna vill delta i. Därför är det viktigt att föra den här typen av diskussioner. Det som jag bestämt vet, och som vi har drivit på för, är att man ska utveckla hemvärnet som organisation.
Vi ser att den är väldigt användbar i samband med olika typer av krissituationer och som stöd till samhället. Det har blivit bättre på utrustningssidan, men det finns mer att göra. Kompetensen i hemvärnet ökar kontinuerligt. Den delen i hemvärnets utveckling tycker jag inte att man ska glömma bort när man beskriver verksamheten.
Jag träffar kontinuerligt hemvärnspersonal och har också mött dem i olika övningssammanhang. Och jag vet att detta är en engagerad och framåtsyftande organisation med många väldigt engagerade personer som också gör stora insatser i olika civila krissituationer.
Peter Hultqvist (S):
Glöm inte bort, Jan R Andersson, att vi i propositionen har angett grundorganisationsenheter och angett etableringar på vissa orter! Sedan är det Försvarsmakten som måste klara ut alla infrastrukturdelar som ligger kring verksamheten. Det är också så ansvarsförhållandena ser ut när det gäller den här typen av skjutfält och övningsfält.
Jag vill bara få detta klarlagt så att man vet vem som gör vad i den typen av processer. Sedan har jag inte någonting emot att få skrivelser, brev och påstötningar i olika typer av ärenden. Jag ser framför mig att man ska kunna öka och bredda kompetensen stegvis inom hemvärnet.
Också hemvärnets ledning måste vara med i ett sådant stegvis utvecklingsarbete, och det är man. Jag tror att det finns goda möjligheter att utveckla både kompetensen och bredden i organisationen. Man ska inte förminska förhållandet att det har skett en hel del på utrustningssidan och att man har tagit ut steglängden.
Jag tycker också att hemvärnet fungerar på ett i många stycken bra sätt. Sedan finns det utvecklingspotential, men det gör det i de flesta verksamheter. Jag får tacka Jan R Andersson för debatten och är rätt säker på att den återkommer i andra sammanhang.
Peter Hultqvist (S):
Jörgen Berglund har frågat mig vad jag avser att göra för att förbättra möjligheterna för Sveriges reservofficerare i stort. Han har vidare frågat mig om jag tänker ta initiativ till att förändra lagen om vissa försvarsmaktsanställningar och förordningen om förmåner till instruktörer inom frivillig försvarsutbildning.
Slutligen har han frågat mig om vilka medel och verktyg jag använder som minister för att förbättra för Sveriges alla reservofficerare och om jag kan ge något konkret exempel på hur detta har förbättrat situationen för landets reservofficerare. Först och främst vill jag säga att regeringen delar frågeställarens syn på att reservofficerarna utgör en viktig del i vårt lands försvar.
Riksdagen har ställt sig bakom regeringens proposition Totalförsvaret 2021 - 2025 . Av propositionen framgår bland annat att Försvarsmaktens krigsorganisation ska växa från cirka 60 000 personer i dag till cirka 90 000 plus reserver år 2030. I den utveckling av Försvarsmaktens operativa förmåga och tillväxt som myndigheten står inför är dess personal den viktigaste komponenten.
Personalen utgörs av reservofficerare, officerare, specialistofficerare, officerare under utbildning, kontinuerligt och tidvis tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän, hemvärnssoldater, frivilliga och totalförsvarspliktiga. Alla kategorier av personal är viktiga för försvarets förmåga och utveckling.
Som ett led i arbetet att stärka landets försvar gör nu Försvarsmakten en analys av den personella sammansättningen i krigsorganisationen och i grundorganisationen samt behov av olika personalkategorier i nämnda tioårsperspektiv. Försvarsmakten ser över tillgängligheten på personal i olika beredskapsgrader inom samtliga personalkategorier.
Myndigheten har för avsikt att återkomma till Försvarsdepartementet med ett samlat behov av eventuella åtgärder som myndigheten identifierat. Reservofficerares rätt till tjänstledighet från ordinarie arbetsplats för tjänstgöring i Försvarsmakten är enligt de uppgifter jag har ett av de områden som övervägs av myndigheten.
Det är viktigt att identifiera eventuella hinder för att säkerställa tillgängligheten på personal oavsett kategori, vilka åtgärder som ligger inom Försvarsmaktens mandat att vidta och vad myndigheten kan behöva stöd för. Detta bör göras sammanhållet och systematiskt.
I arbetet med personalfrågor förs en dialog mellan Försvarsdepartementet, Försvarsmakten och arbetstagarorganisationerna, men jag vill vara noggrann med att poängtera att det är Försvarsmakten som arbetsgivare, inte regeringen, som har ansvaret för myndighetens personalfrågor. Detta är i linje med den arbetsgivarpolitiska delegeringen i staten som riksdagen fattade beslut om 1994.
Försvarsdepartementet avser att följa utvecklingen, och regeringen återkommer till riksdagen i det fall vi bedömer att det krävs lagändringar.
Peter Hultqvist (S):
Det finns en fråga som interpellanten rejält borde fundera över. När jag kom i den här positionen för sex år sedan träffade jag en stor andel reservofficerare som efterfrågade en uppgift i Försvarsmakten.
Med den insatsorganisation och den värnplikt som ni avskaffade, Jörgen Berglund, försvann också mycket av reservofficerarnas uppgifter. De befann sig i stor utsträckning i ett vakuum där de saknade uppgift i Försvarsmakten. Den viktigaste åtgärd vi har vidtagit för att kunna använda oss av reservofficerare igen är att vi har gått från insatsförsvar till nationellt försvar.
Värnplikten och den ökade övningsverksamheten är nyckeln till att ge reservofficerarna en uppgift igen. Den uppgiften ökar stegvis i anslutning till att vi ökar antalet värnpliktiga.
Vi har alltså vänt den utveckling som ni försatte oss i under den tid ni hade ansvaret och genomförde er orealistiska organisation av försvaret, Jörgen Berglund. Vi bytte trend 2015. När vi nu ska börja göra Försvarsmakten än mer attraktiv för både yrkesofficerare och reservofficerare krävs ett systematiskt arbete över hela bredden.
Nyckeln till det är tioårsplaneringen för 2021-2030. I och med det beslut vi tog innan jul har Försvarsmakten mandat att utforma personalförsörjningen på yrkes- och reservofficerssidan. Då handlar det om attraktion, och det handlar om rekrytering.
Det handlar om utbildning, tjänstgöring, kompetensutveckling, karriärval och när deras mandat avslutas. Man har mandat att se över allt detta, inklusive reservofficersförsörjningen på det här området.
Jag tycker att det är klokare att göra ett genomarbetat arbete över hela bredden än att jag sätter mig ned nu och vidtar slumpvisa åtgärder utifrån hur den politiska debatten förs. Jag vill se en helhet innan vi vidtar åtgärder, och jag respekterar dessutom Försvarsmaktens arbetsgivarroll. Jag tar inte över den rollen.
Det pågår alltså ett arbete gällande hur vi ska omhänderta reservofficersrekryteringen och hur vi ska ge dem stegvis ökade uppgifter i Försvarsmakten.
Jag tycker att det är viktigt att understryka att man här tar ansvar på ett seriöst sätt, och jag återkommer till följande: I samma takt som övningsverksamheten ökar i omfattning ökar också behovet av reservofficerare. Det är det som är själva nyckeln.
Detta är egentligen det grundläggande svaret på din fråga, Jörgen Berglund, men du tycks inte ha funderat på de här två sakerna - nationellt försvar kopplat till värnplikt, kopplat till övningsverksamhet. Det är hela nyckeln för att aktivera det här systemet, och då har vi en plattform att stå på. Sedan har vi alltså det systematiska jobb som Försvarsmakten ska genomföra över hela rekryteringsbredden, med alla de här åtgärderna.
Är det så att det krävs lagstiftningsförändringar när vi ser alla polletterna är det klart att vi ska vara beredda att göra sådana, men jag föredrar faktiskt att det görs ett grundligt förarbete innan man slutligen sätter ned foten.
Peter Hultqvist (S):
Jag satt här i kammaren när dåvarande högeralliansregeringen drev igenom avskaffandet av värnplikten med tre rösters övervikt - ett oerhört oklokt beslut som jag anser dessutom var skadligt för svensk försvarsmakt. Detta var nyckeln till att reservofficerarna slutligen också blev utan uppgift. Vi har alltså olika uppfattningar om historieskrivningen.
Ett av de mest väsentliga beslut vi har fattat för att kunna återuppta efterfrågan på reservofficerarnas tjänster rör återaktiverandet av värnplikten, som hänger ihop med bygget av det nationella försvaret och den ökade övningsverksamhet detta har fört med sig. Det är den grundläggande biten. Du efterfrågar, Jörgen Berglund, konkreta exempel, och sådana har jag nu gett ett antal gånger.
Detta är de viktigaste konkreta exempel man kan ge för att bana väg för att reservofficerarna ska ha en plats och en roll i organisationen igen. När det sedan gäller villkoren har riksdagen delegerat rätten att sluta lokala löne- och villkorsavtal till de enskilda myndigheterna.
Vi har också överlämnat befogenheter när det gäller kompetensförsörjning, kompetensutveckling, anställningsvillkor, arbetsmiljö och arbetet med den statliga värdegrunden. Detta ingår alltså i uppgiften.
Ska man sedan göra förordningsförändringar som kopplas till denna helhet tycker jag att det är rimligt att det är med i det samlade arbete som Försvarsmakten nu genomför när det gäller personalfrågorna, som jag har redogjort för här, och att detta också sätts in i detta tioårsperspektiv. Styckevis och delt är kanske inte alltid den bästa metoden, utan det är helheten som är det viktiga. Det är detta vi försöker åstadkomma med det som vi arbetar med.
Peter Hultqvist (S):
Daniel Bäckström har frågat mig om regeringen på något sätt i myndighetsdialog med Försvarsmakten eller på annat vis gett uttryck för att det finns möjlighet att frångå den av riksdagen beslutade grund- och krigsorganisationen och tidsramarna för dess implementering. Daniel Bäckström har också frågat om etableringen av de regementen som riksdagen beslutat ska genomföras eller om regeringen ser detta som önskemål från riksdagen.
Slutligen har Daniel Bäckström frågat hur regeringen avser att i styrningen av Försvarsmakten säkerställa att den av riksdagen beslutade organisationen samt tidsförhållandena kommer att genomföras. Regeringen har den 17 december 2020 beslutat om inriktning för Försvarsmakten 2021-2025.
Av beslutet framgår bland annat följande: Norrlands dragonregemente K 4 i Arvidsjaur återinrättas under perioden 2021-2025. Dalregementet I 13 i Falun återinrättas 2022. Regementet ska ha en utbildningskapacitet på cirka 200-250 inryckande totalförsvarspliktiga årligen för utbildning av två lokalförsvarsskyttebataljoner och nå full kapacitet senast 2026-2030.
Västernorrlands regemente I 21 i Sollefteå återinrättas senast 2022 med ett utbildningsdetachement, Jämtlands fältjägarkår, i Östersund. Regementet ska ha en utbildningskapacitet på cirka 200-250 inryckande årligen för utbildning av två lokalförsvarsskyttebataljoner och nå full kapacitet senast 2026-2030.
Bergslagens artilleriregemente A 9 i Kristinehamn återinrättas under perioden 2021-2025 med Villingsberg som skjutfält. Regementet ska ansvara för utbildning av två till tre artilleribataljoner för brigaderna i södra Sverige och nå full kapacitet under perioden 2026-2030. Älvsborgs amfibieregemente i Göteborg, Amf 4, återinrättas under perioden 2021-2025. Upplands flygflottilj F 16 i Uppsala återinrättas under perioden 2021-2025.
Regeringens beslut för Försvarsmakten är i överenstämmelse med vad regeringen föreslagit till riksdagen i propositionen Totalförsvaret 2021 - 2025 och vad riksdagen med anledning av denna beslutat den 15 december 2020. Regeringen beslutade den 17 december 2020 även om regleringsbrev för budgetåret 2021 avseende Försvarsmakten.
Av regleringsbrevet framgår bland annat att Försvarsmakten senast den 1 mars 2021 ska redovisa myndighetens planering för återinrättandet av nu nämnda organisationsenheter.