Helena Leander (MP):
Jag börjar med att besvara Roger Tiefensees frågor. För oss som inte har ett regeringskansli till vårt förfogande är det svårt att göra så många egna bedömningar av effekterna. Vi kan inte gärna överpröva Klimatberedningens siffror, utan jag får helt enkelt hänvisa till vad man där sagt och naturligtvis till vad regeringen sagt i sina bedömningar. Till exempel gäller det de två bitar som jag bockat av på min lista över sådant som regeringen genomfört. Dels gäller den koldioxiddifferentierade fordonsbeskattningen. Där handlar det om 0,1 miljon ton.
Dels gäller det höjd koldioxidskatt i icke handlande sektorn - lätt industri, jordbruk samt skogs- och vattenbruk. Där handlar det om 0,5 miljoner ton. Totalt blir det alltså 0,6 miljoner ton. Roger Tiefensee påstår här att det beträffande de förslag som vi rödgröna gick till val på var mindre än regeringens hela klimatpaket. Jag är glad över att få fortsätta debatten från före jul då jag inte riktigt hann bli klar.
De förslag som ni redan hade genomfört var vi inte på något sätt emot. Tvärtom hade vi ofta egna förslag som gick därutöver. Efter att ni 2009 hade genomfört era förslag gick vi till val på ytterligare förslag, bland annat om höjd koldioxidskatt, som ni däremot var emot. Jag har därför lite svårt att förstå hur ni kan hävda att ni var mer progressiva därför att ni redan hade gjort saker. Sedan ville vi göra ännu mer därutöver. Det ville inte ni.
Kilometerskatten, lastbilsskatten, är inte i första hand en klimatåtgärd utan en åtgärd för att, kan man säga, internalisera de externa effekter som lastbilarna för med sig utöver klimateffekterna - att man ska få betala för alla andra samhällskostnader som orsakas.
Icke desto mindre medför det miljökonsekvenser för klimatet - 0,4 miljoner ton enligt Klimatberedningen - så det är inte försumbara klimateffekter även om detta inte är det överordnade syftet.
Det är viktigt att vi har med oss EU-perspektivet, så det känns tryggt att vi där har med oss Lena Ek som tidigare var väldigt tydlig om att EU behöver höja sin ambitionsnivå och om att det inte duger med minus 20 procent till år 2020 utan att det ska vara minst 30 procent. Men där har det blivit lite svajigare under den senaste tiden.
Det vore bra om vi ändå kunde enas om att det är en jätteviktig fråga att vi skärper ambitionen på EU-nivå, för det får också konsekvenser för den handlande sektorn och tilldelningen av utsläppsrätter. Så länge den tilldelningen är så övergenerös som den i dag är - man kan till och med få mer utsläppsrätter än man har utsläpp - sätter det självklart inte så stor press på omvandlingen av industrin till en mer modern industri som klarar framtidens utmaningar.
När vi ser att stora delar av utsläppsökningarna i Sverige beror på åtgärder inom den handlande sektorn är det jätteviktigt att vi jobbar på EU-nivå för att verkligen skärpa upp där. Vi behöver också se vad vi kan göra på svensk nivå. Vi kan inte luta oss tillbaka och säga att så länge EU inte gör något gör inte heller vi något. Vi har ju en rad förslag från Klimatberedningen som jag menar att vi kan börja med att genomföra. Sedan kommer vi säkert att behöva göra mer därutöver. Jag tror att Färdplan 2050 i ett längre perspektiv kan vara någonting väldigt viktigt.
Men vi kan inte vänta, utan vi måste börja göra saker nu . Är det någonting i Klimatberedningens förslag som vi redan nu skulle kunna säga att vi var överens om 2008 och att vi kanske kan fortsätta att vara överens om det skulle det underlätta.