KBLab/rixvox huggingface dataset:
Hanif Bali (M):
Jag vill bemöta lite felaktigheter som har uppkommit i den här debatten. Det pratas om absoluta tal. Vi ska inte använda absoluta tal, utan vi ska använda relativa tal. Vi ska nämligen prata om sysselsättningsgrad och inte sysselsättning. Man kan titta på sysselsättningsgraden. När det gäller dem mellan 16 och 64 år var den 2006, den här månaden, 74,7 procent. I dag, 2013, är den 75,4 procent.
Det är en högre andel av befolkningen som är i sysselsättning. Vad hände med det? Nej, det räknas tydligen inte, utan ni har hängt upp er på den här lilla grejen. Vi förklarar för er åter och åter igen, men det går inte in. Det är ingen fara. Återigen kommer det här med att jobben kommer automatiskt om befolkningen ökar - eller hur? Vår befolkning ökade under 90-talskrisen med 225 000 personer.
Antalet jobb minskade med 500 000. Vad hände? Det skulle ju öka automatiskt. Jobben blir till när någon kliver över gränsen till Sverige. Det stämmer inte. Vi har gått igenom en kris, och vi har lyckats skapa jobb mitt i krisen. Gå och säg till era europeiska kolleger att jobben kommer automatiskt när befolkningen ökar. Jag tror inte att de skulle hålla med.
Sedan pratas det om utbildningsinsatser på arbetsförmedlingar - mer Amspolitik, helt enkelt. Vi provade dem under 90-talet. IFAU har sågat dem jäms med fotknölarna. De mest dyra och ineffektiva åtgärderna som kan vidtas är att ha massiva utbildningssatsningar utanför det reguljära utbildningsväsendet. Det ger minst bang for the buck.
Vad går Socialdemokraterna till val på? De vill göra om det. Definitionen på vansinne är väl att man gör samma sak om och om igen och förväntar sig ett annorlunda resultat. Det är precis vad man ser här.
Det pratas om att vi skär ned på utbildningsinsatserna - som om inte ett av världens mest utbyggda reguljära skolväsen finns. Men det finns. Man pratar om att vi har minskat på antalet högskoleplatser. Andelen ungdomar som påbörjar en högskoleutbildning är högre än någonsin.
Trots det ska det vara fråga om nedskärning. Det finns väl saker vi gör fel som ni kan kritisera oss för, men ni behöver inte hitta på saker att kritisera oss för. Lite ordning och reda i diskussionen!
Hanif Bali (M):
Äntligen föll pusselbiten på plats. Nu får vi höra från Socialdemokraterna det som vi undrade - hur de skulle se till att få Europas lägsta arbetslöshet. Här kom det: Nu slutar man definiera bidragsberoende som utanförskap. Man börjar med omskrivningar. Det handlar om välfärd i stället. Att människor lever på bidrag är inte så himla dåligt.
Faktum är att andelen bidragsförsörjda i det här landet i helårsekvivalenter har minskat från 19 procent av vår befolkning till 14 procent av vår befolkning. Det är en kraftig minskning av antalet bidragsförsörjda. Det är nog bara i en socialdemokratisk logik som jobbskatteavdraget är en kostnad.
Man kan få massor av fler jobb om vi inte hade haft jobbskatteavdraget, tycker de, som om jobbskatteavdraget inte hade en rättviseeffekt, nämligen att människor som jobbar och sliter ska ha mer kvar i plånboken. Det finns en rättvisa i det. Om jobbskatteavdraget är en kostnad, om avsaknaden av skatteintäkter är en kostnad, varför är inte skatten då 100 procent?
Vi har ett skattetryck med skatter på runt 43 procent. Hur många jobb kostar inte de resterande 57 procenten? Vi måste få jättemånga jobb inom skolan etcetera. Varför har vi som sagt inte 100 procent i skatt? Logiken går inte hop. Jobbskatteavdraget är rättvist.
Vi vill inte tillbaka till det samhälle där en arbetslös advokat kunde plocka ut mer pengar, ur det allmänna, än en heltidsarbetande undersköterska. Vi vill inte ha det samhället. Det är orättvist. Människor som går till jobbet och sliter häcken av sig får mindre än de som inte gör det. Det är en rättvisefråga. Den rättvisan försöker ni underminera.
Men ni går till val på jobbskatteavdraget. Förklara det!
Hanif Bali (M):
Om Socialdemokraterna ställer en hypotetisk fråga om vad som ska säljas ut är den relevanta frågan: Vad är det som ska köpas tillbaka och förstatligas enligt Socialdemokraterna? Ska man förstatliga besiktningen? Ska man förstatliga apoteken och förbjuda bensinmackarna att sälja Alvedon? Vad är det man vill gå tillbaka till? Vill man tillbaka till 1970-talet, eller vill man kanske tillbaka till 1960-talet?
Då drev svenska staten faktiskt restauranger. Det gick inte så himla bra. I all statlig visdom kom man då på ett nytt grepp. År 1967 kunde man läsa att Sararestaurangerna, Sveriges allmänna restaurangaktiebolag som var ett statligt ägt restaurangbolag, hade börjat med ett nytt grepp; det här med striptease var populärt. Det var alltså ett sätt för staten att konkurrera på den allmänna marknaden.
Restaurang Fredman var en restaurang som låg ett stenkast ifrån där jag bor i Solna. Där lockade staten med barbröstade värdinnor och sålde alkohol och cigaretter till allmänheten. Är det statlig kärnverksamhet? Är det det vi ska tillbaka till? Vad är det du vill gå tillbaka till Peter Persson? Vilken tid vill du backa till? Är det då Telia egentligen hette Felia och ingenting funkade?
Jag ser verkligen inte fram emot den tid då Socialdemokraterna återförstatligar till exempel telekomindustrin och när vi återigen får sega uppkopplingar, dålig service och noll valfrihet. Men Peter Persson är nöjd. Han drömmer sig tillbaka till den tiden då moderater var onda högermän i cylinderhatt och monokel.
Man kunde alltid ringa Televerket om det var något och få svaret: Vi löser det någon gång nästa månad. Det är inte ett Sverige som jag vill gå tillbaka till. Det är inte heller ett Sverige som någon kommer ihåg, förutom kanske Peter Persson. Det är ett Sverige som ingen vill tillbaka till och som ingen är nostalgisk över, förutom just socialdemokrater. Det var nämligen de som satt vid köttgrytorna och i styrelserna och bestämde över människor.
Nu när människor får bestämma själva känner sig Socialdemokraterna obekväma. Plötsligt är deras maktmonopol ifrågasatt, och individer bestämmer över sin plånbok, sina utgifter, sina tjänster och sin samhällsservice. Det är det som är obehagligt för Peter Persson - tror jag - inte något annat. Det vi kan se är nämligen att servicen på apoteken har blivit bättre. Fler får tillgång till mediciner i större utsträckning än man fick tidigare.
Visst, det finns enskilda fall på landsbygden där det kanske inte har gått så bra. Men det finns enskilda fall ute på landsbygden då det tidigare inte gick så bra med statligt monopol på apotek heller. Varför ska vi tillbaka till den tiden? Det är samma sak med bilbesiktningen. Det jag kommer ihåg från bilbesiktningen är de långa köerna där jag satt och väntade i pappas bil på att få bilen besiktigad. Jag kommer inte ihåg hammaren eller något annat utan de långa köerna.
Jag tror inte att någon önskar sig tillbaka till den tid då Peter Persson bestämde över människors liv i stället för människor som själva bestämde.
Hanif Bali (M):
Först vill jag säga till Raimo Pärssinen att jag hoppas att han i framtiden undviker att poängtera billiga retoriska figurer som "ungdomsförbundare" och sådant. Då lovar jag från min sida att inte kräva personligt vittnesmål från honom om när Sundsvall brann. Jag vill återkomma till Peter Perssons fråga.
Hans fråga var varför det är fult att staten äger företag och aktier och på detta sätt får inkomster. Det var det frågan handlade om, och det är det vi har diskuterat.
Om det inte är fult, vilket jag inte tycker att det är - däremot är det ett risktagande - är det rimligt att fråga Raimo Pärssinen: Om du tycker att det är så bra och fint att staten äger företag och aktier och ser så mycket ser fram emot det, vilka företag och aktier borde då staten äga? Vad är det ni vill tillbaka till? Är det Telia? Är det de bolag jag frågade om tidigare?
Är det Saraaktierna? Är det att bedriva restaurangverksamhet, apotek, bilbesiktning etcetera? Ska de där företagen köpas tillbaka? Ska vi köpa aktier i de bolagen? Det är inte orimliga frågor att ställa. I stället börjar Peter Persson prata om skattesänkningsstopp och andra saker som inte har med ämnet att göra.
Jag tror att Peter Persson i grunden är livrädd för att Moderaterna inte är de demoner han framställer oss som, att vi är pragmatiska, att vi anser att staten bör ha ägande i vissa saker för att det behövs och att vi inte bör ha det i saker där det inte behövs. Det är det vi besvarar. Men det kommer inga svar från Peter Persson om vad han och Socialdemokraterna själva vill.
Hanif Bali (M):
Vet Anders Borg vad skillnaden är mellan Socialdemokraterna i dag och Göran Perssons socialdemokrater? Tio dagar, det är skillnaden. Man pratar om 90-dagarsgarantin för ungdomar i dag. Man införde den på Göran Perssons tid, men då hette den 100-dagarsgarantin. Då var arbetslösheten högre för ungdomar än vad den är i dag.
Under Görans Perssons tid vid Riddarfjärden var det punsch, och det flöt guld i rännstenen. Det var i högkonjunkturens tid som målas upp som kronan på verket i byggandet av Sverige. Då var ungdomsarbetslösheten högre än i dag. Nu vill man tillbaka till den politiken.
Det är märkligt när man talar om sänkta löner etcetera. De flesta ekonomers synpunkter på arbetsgivaravgiften är att det finns en viss sysselsättningseffekt, men det höjer lönerna för ungdomar. Det är det som sänkta arbetsgivaravgifter leder till.
Om det är så dåligt med sänkta arbetsavgifter, varför hör man aldrig ett knyst om den sänkta arbetsgivaravgiften för pensionärer eller för dem över 65 år? Man hör aldrig någonting från Socialdemokraterna om det. Där har ni massor av miljarder att plocka in. Varför gör ni inte det om det är så himla verkningslöst? Varför riktar ni alltid udden mot ungdomar?
Det är jättemärkligt när Socialdemokraterna pratar om utbildning - som om vi inte hade ett av västvärldens mest utbyggda reguljära skolsystem. Det är alltid garantier, arbetsmarknadsutbildningar och särlösningar via Arbetsförmedlingen som är Socialdemokraternas stora paradgren.
Trots att det just nu är rekordnivåer i Sverige för andelen av befolkningen som har en högskoleutbildning är det alltid små kurser och garantier som Arbetsförmedlingen erbjuder som är generallösningen på allt mellan himmel och jord. Men det stämmer ju inte. Vad vi nu ser är att ungdomsarbetslösheten är lägre i dag än vad den var när ni styrde.
Trots det väljer Socialdemokraterna att rikta just skatterna och udden mot ungdomar. Varför gör ni inte det mot pensionärer eller de som är 65-plus och jobbar? För dem behöver man betala endast 10 procent i arbetsgivaravgift. Varför höjer ni inte de arbetsgivaravgifterna om det är så himla onödigt? Kom upp hit i talarstolen och säg att ni vill göra det!
Ni älskar ju att höja skatter, och det spelar uppenbarligen ingen roll om man höjer eller sänker skatterna. Det påverkar ju inte alls arbetslösheten eller kostnaderna för företagen över huvud taget. Förslå att man ska höja arbetsgivaravgiften för dem som är 65-plus från 10 procent till 32 procent! Men det gör ni ju inte så klart. Det är ett hyckleri och spel för gallerierna när ni påstår att det inte påverkar arbetslösheten alls att höja kostnaderna för företagen.
Det är klart att det gör. Det är klart att färre ungdomar kommer att kunna få jobb. De kommer också att få lägre löner, om det blir så att ni riktar skatterna mot ungdomar.
Hanif Bali (M):
Det märkliga är att de kompletterande aktörerna levererar ett resultat som är ungefär identiskt med Arbetsförmedlingens, till samma kostnad. Då blir den automatiska frågan: Blir det bättre om vi tar bort de kompletterande aktörerna? Nej, det finns ingenting som tyder på att det blir bättre.
Snarare har konkurrensen och valfriheten betytt mycket för de arbetssökande eftersom de får möjlighet att ta del av tjänster som kanske inte fanns förut. Det finns en annan viktig fråga också. När det gäller att företag går med vinst och verkar inom arbetsförmedling är det inget nytt.
När det pumpades ut arbetsmarknadsutbildningar i Sverige, då Ali Esbatis parti satt med som stödparti till regeringsmakten, fanns det inga problem med att statliga arbetsmarknadsutbildningar upphandlades av externa bolag. Då var det inga problem, men när det handlar om kompletterande aktörer och vi har en borgerlig regering är samma sak plötsligt väldigt fel.
Trots att det inte finns några indikationer på att det är extremt ineffektivt eller på något sätt dyrare tycker Ali Esbati att man ska lägga ned det här - eftersom det är en borgerlig regering som genomför det.
Ali, du får jättegärna förklara varför det är okej när Socialdemokraterna och Vänsterpartiet gör det hand i hand och varför det är fel när en borgerlig regering använder exakt samma princip.
Hanif Bali (M):
Jag tackar Ali Esbati för svaret. Det var väldigt tydligt vad Vänsterpartiet tycker om arbetsförmedling. Det är något konstant och icke utvecklingsbart som är myndighetsutövande, något som inte stämmer med verkligheten. För ett par år sedan fanns det inte så stora rekryteringsmässor.
Det finns massor av nya metoder, som profiling och en massa andra nya metoder, som hjälper arbetssökande att förmedlas till ett jobb. För Ali Esbati är det väldigt enkelt. Det gäller att flytta en person från kolumn A till kolumn B. Det är arbetsförmedling för Ali Esbati, men så funkar det inte i verkligheten. Så funkade det när ni tillsammans med Socialdemokraterna förflyttade arbetslösa från kolumn A till kolumn förtidspensionerade.
Så funkade det för er. Det intressanta är att när ni gjorde det hade ni ganska tydliga incitamentsstrukturer, med bonusar till handläggare på Försäkringskassan, för att stämpla ut människor. Som vanligt har ni nu verkligheten som motståndare. Vi har under morgonen fått höra av Ali Esbati att de otrygga anställningarna ökar och så vidare.
Vi kan jämföra med till exempel 2006, återigen tillbaka till verklighetsbeskrivningen, då 82 procent av alla anställningar var fasta anställningar. År 2013 var 83 procent fasta anställningar. Alltså har det skett en ökning. Vi har gått igenom en kris, och det har varit en ökning av antalet fasta anställningar, samtidigt som antalet anställda har ökat med 250 000. Återigen har ni verkligheten som fiende.
En annan fråga där ni har verkligheten som fiende är detta att arbetsförmedling på något sätt är statiskt. Det är acceptabelt att utbildningar ändras - där kan man vara innovativ - men inte att det på något sätt skulle ske inom Arbetsförmedlingens område. Nej, nej, det är myndighetsutövande. Människor ska flyttas från kolumn A till kolumn B i Ali Esbatis värld. Tack så mycket för klargörandet!
Hanif Bali (M):
Det är lite märkligt, tycker jag, när man hör Socialdemokraterna. Har ni någon alternativ plan? Har ni en stramare finanspolitik än vad Alliansen föreslår eller inte? När man tittar på er budget och det ni lovar verkar det snarare vara en ännu mer expansiv politik, eftersom ni har ett budgethål på miljardtals kronor som ni inte har finansierat.
Det är samma sak när ni står här och ondgör er över jobbskatteavdrag och orättvisorna kring det. Ni är ju för jobbskatteavdraget nu? Ni är för de skattesänkningar som ni hatar. Ni föreslår dem, och ni går till val på dem. Logiken går inte ihop. Retoriken går inte ihop med politiken.
Har Patrik Björck en alternativ socialdemokratisk budget som vi inte har sett? Den vore i så fall väldigt intressant att se. Faktum är att ni lovar mer i utgifter än vad Alliansen gör och har massor av ofinansierade löften till höger och vänster. Samtidigt går ni till val på våra avskyvärda skattesänkningar som ni har stått här i åtta år och talat ned.
Det är otroligt hur intellektuellt ohederlig man kan vara.
Är det er lösning för att komma till enprocentsmålet? Socialdemokraterna verkar inte ta sin egen retorik på allvar. Hade ni gjort det hade vi sett ett helt annat förslag. Dra tillbaka jobbskatteavdraget! Varför vågar ni inte göra det om ni hatar det så mycket? Retoriken går som sagt inte ihop med politiken hos Socialdemokraterna.
Hanif Bali (M):
Det blir allt tydligare att Socialdemokraterna börjar bli något slags förvrängd spegelversion av vad gamla Moderaterna var tidigare, nämligen att man utlovade stora skattesänkningar utan finansiering. Den här gången utlovar man stora utgiftshöjningar utan finansiering.
Man klagar på Sverige, målar Sverige i svart, trots att det egentligen var ett ganska bra land med vissa förbättringar att göra. Man klagade på det svenska välfärdssystemet trots att man egentligen tyckte om det. Och Socialdemokraterna klagar på jobbskatteavdraget, trots att de går till val på det. Det börjar bli som en förvrängd spegelversion.
En lärdom som vi hade med oss från det var att det är ett mycket effektivt sätt att inte bli vald. Fortsätt på den banan, så får ni se att det inte kommer att gå så himla bra!
Hanif Bali (M):
Det är inte mycket som hindrar, men väldigt många utrikesfödda är redan civilingenjörer. Det vi ska veta är att problemet på svensk arbetsmarknad inte är att det är många arbetslösa civilingenjörer där ute. Problemet på svensk arbetsmarknad är inte att vi har många högutbildade som inte får jobb. Problemet på svensk arbetsmarknad är ju de som har väldigt låg utbildningsnivå.
Då pratar vi inte om att de bara har gymnasieutbildning, utan då pratar vi om att de knappt har gått färdigt grundskolan. Det är problemet på svensk arbetsmarknad. Ja, Ylva Johansson, det krävs en viss ansträngning för att få en person att i vuxen ålder gå färdigt grundskolan, gymnasiet och sedan bli civilingenjör. Det är ganska tufft att göra det.
Att tro att människor ska göra det genom några magiska utbildningssatsningar, arbetsmarknadsutbildningar från socialdemokratins håll, som vi redan provade hela 90-talet med en massa nya datakörkort och alla de här fantastiska åtgärderna som inte gjorde ett skvatt för svensk arbetsmarknad, tyder på att man har en ganska naiv inställning till verkligheten. Det är så verkligheten ser ut.
Ylva Johansson lyckades inte säga det, så jag frågar igen: Kan Ylva Johansson nämna en enda åldersgrupp i detta land som har haft minskad sysselsättningsgrad, bara en enda?
Hanif Bali (M):
När jag lyssnar på debatten blir jag helt enkelt lite förvirrad. Den kritik som oftast kommit från Vänstern är att vi har för få arbetsmarknadsutbildningar. Nu är problemet att vi har arbetsmarknadsutbildningar. Jag vill informera Ali Esbati om att en av de största aktörerna på den här marknaden är Lernia, som är statligt.
Den bild som Ali Esbati försöker ge är att vi i Moderaterna och Alliansen är för ideologiska. Det är intressant att av en vänsterpartist bli anklagad för att vara det. Om det är någon som är förblindad av ren ideologi i denna fråga är det Vänsterpartiet. Precis som tidigare har Arbetsförmedlingen upphandlat de här tjänsterna och haft arbetsmarknadsutbildningar som Arbetsförmedlingen inte själv har.
Jag förstår inte vilken spetskompetens Arbetsförmedlingen har i busschaufförsutbildningar som just Arbetsförmedlingen definitivt måste ha hand om. Det är klart att Arbetsförmedlingen inte är det bästa bolaget att utbilda busschaufförer. Det finns andra som är mycket bättre. Det är därför vi har offentliga upphandlingar. Det är därför vi har en öppen insyn.
Det är ohederligt att ställa ministern till svars i ett enskilt ärende som Ali Esbati vet att hon inte kan gå in i. Det handlar om myndighetsutövning. Det är inte ministern som har bestämt att det ska vara sekretessbelagt. Det är Arbetsförmedlingen som har gjort det. Det är ohederligt också att blanda ihop fas 3 och andra åtgärder som inte har med det här att göra.
Det handlar om arbetsmarknadsutbildningar. Det är ett enskilt ärende på ett enskilt företag där en enskild lärare har betett sig svinigt. Då har man i det företaget vidtagit de åtgärder som Arbetsförmedlingen efterfrågar och som eleverna efterfrågar.
Det känns som vilda rallarsvingar mot ministern, något som jag tycker är ganska ohederligt. Jag förstår att du har en ideologisk problematik, Ali Esbati, med att det finns verksamheter på alla områden som drivs utanför statens ramar. Jag förstår verkligen att du har det, Ali, och det är inget nytt.
Däremot är det ganska beklagligt att du gör en politisk poäng av det här enskilda fallet.
Hanif Bali (M):
Det är intressant när Socialdemokraterna talar om siffertricksande och sedan drar statistik. Den socialdemokratiska regeringen måste nog ha haft något slags världsrekord i siffertricksande när man utförsäkrade människor. Från att ha räknats som arbetslösa förtidspensionerades de, så att de inte räknades som arbetslösa.
Det regeringen har gjort är att medvetet flytta människor från den gruppen. Det finns ett ganska vanligt missförstånd. Jag talade med en vän till mig som inte sökte jobb, som bodde hemma och satt passiv i soffan. Han sade att han var arbetslös. Då sade jag: Men du räknas faktiskt inte som arbetslös. Det är när man ute aktivt och söker jobb som man räknas som arbetslös.
Det intressanta är att det som mäter hur många det är på arbetsmarknaden som jobbar är sysselsättningsgraden, inte arbetslösheten. Det är på något sätt ett missförstånd när man mäter arbetslöshet i hur många det är som inte har jobb i samhället. Det är sysselsättningsgraden som gäller. Arbetslösa är de som söker jobb men inte hittar något. Det vi har sett i Sverige är att sysselsättningsgraden har ökat och att arbetslösheten har ökat.
Det är nämligen fler som jobbar. Det är färre som är utan jobb. Samtidigt är det fler av dem som är utan jobb som söker arbete. Det är viktigt att ha det med sig. Och det är viktigt att ha det med sig när Socialdemokraterna endast talar om att minska arbetslösheten, för vad de är ute efter är inte att fler ska hamna i jobb. I så fall hade ni haft fler förslag på hur jobben ska växa till.
Ert förslag är att färre ska söka jobb och färre ska räknas som arbetslösa. Vi kan titta på statistiken, och då är det inget siffertricksande. Det är statistik från SCB som använt samma metod som ni själva använder och som alla kan kolla upp. Sedan 2006 är det 96 000 fler ungdomar mellan 15 och 24 år som har ett arbete.
Sysselsättningsgraden i den här gruppen har ökat med 6 procent. Arbetslösheten har ökat, ja, och sysselsättningsgraden har ökat, vilket betyder att fler söker arbete och att fler har arbete. Det är en positiv utveckling.
Däremot måste vi såklart se till att minska arbetslösheten utan att det sker på bekostnad av sysselsättningsgraden. Det är väldigt lätt att minska arbetslösheten på bekostnad av sysselsättningsgraden. Det är bara att förtidspensionera människor. Ni har provat det, och det funkade jättebra för er. Ni fick jättefina siffror. Men det var inte ett Sverige som väljarna tyckte var bra.
Det är därför som bidragsberoendet i det här landet har minskat med 25 procent. En miljon människor var försörjda med offentliga bidrag 2006. I dag ligger den siffran på runt 750 000 och är på väg ned. Det är så verkligheten ser ut. Det är inte siffertricksande.
Ni kan själva kolla upp det på SCB. Det är intressant att diskussionen handlar om fas 3. 96 000 fler ungdomar är i arbete. Beviset mot detta är att ungdomar är i fas 3. Hur många ungdomar är då i fas 3? I januari var siffran 600 stycken. Det är nästan parodiskt.
Vi har en sysselsättning som ökar med 90 000 personer, och ni talar om 600.