KBLab/rixvox huggingface dataset:
Eva-Lena Jansson (S):
Vid förra tillfället då jag ställde en interpellation om de här försäljningarna ställde jag den till Mats Odell, och då fick jag svar av Maud Olofsson, så det är väl rimligt att jag, nu när jag ställer frågor till Maud Olofsson får svar av Mats Odell. När det gäller frågorna om försäljningen och vilket faktaunderlag näringsutskottet har fått tycker jag att det är viktigt att påpeka att delar av de uppgifter som framgår i svaret från statsrådet Odell stämmer.
I näringsutskottet har man om man har velat kunnat ta del av det material som finns när det gäller den framtida fusionen av Posten. Men riksdagens näringsutskott har inte fått ta del av övrigt material som Rådet för försäljning av aktier i bolag med statligt ägande har behandlat. Dessutom förekommer det fel i Mats Odells svar.
Konstitutionsutskottet har inte avslutat sin granskning av försäljningen av aktierna i Telia Sonera. Det är viktigt att påpeka. Jag hade kontakt med konstitutionsutskottet i går. Där föreligger alltså fortfarande en granskning som inte är avslutad.
När jag hade debatten med Maud Olofsson om det här utförsäljningsrådet och dess agerande pekade Maud Olofsson, precis som statsrådet Odell gör, på att Rådet för försäljning av aktier i statligt ägda bolag ska granska på begäran av statsrådet.
Då kan jag väl också påpeka att en av statssekreterarna som deltagit vid näringsutskottet pekar på att det egentligen inte är det som rådet är skapat för, men att man i alla fall får hantera olika typer av försäljningar. Jag tycker att det är viktigt att riksdagen faktiskt får ta del av vilka bolag som det här rådet har granskat, därför att det jag försöker peka på i min interpellation är att riksdagen har gett bemyndigande om att sälja sex bolag.
Frågan om Posten är fortfarande inte avgjord, utan den kommer att debatteras och voteras om nästa vecka. Det får vi förhålla oss till. Men just när det gäller de sex bolagen har man ju nu gett bemyndigande, och då vore det väl bra om riksdagens näringsutskott och övrig riksdag kan få ta del av vad rådet har yttrat sig om. När det gäller de här andra bolagen pågår en kontinuerlig granskning.
Det är väl också viktigt at riksdagen får reda på det före sommaren, för jag utgår ifrån att det i så fall kommer nya propositioner till hösten om eventuellt bemyndigande och försäljning av flera bolag. Jag har lite svårt att förstå varför inte riksdagen ska kunna ta del av uppgifterna om vilka bolag som är färdiggenomgångna av rådet. Jag skulle alltså vilja ha svar på detta: Varför detta hemlighetsmakeri? Det är väl viktigt att riksdagen kan ta del av det här.
Som jag säger: De här sex andra bolagen är ju redan genomgångna. Att vi bara har fått ta del av hanteringen kring Posten, som ännu inte är avslutad, är väl bra. Det är hemligstämplat. Men det är viktigt att vi också får ta del av detta när det gäller de andra bolag som man redan har börjat arbeta med. Jag skulle vilja ha svar av statsrådet Odell: Varför får vi inte ta del av de här uppgifterna nu?
Eva-Lena Jansson (S):
Med all respekt för att alla bolag inte har nämnts har jag faktiskt stått i den här talarstolen och efterfrågat vilka bolag som har genomgåtts och vilka bolag som den här regeringen tänker sälja förutom de här sex namngivna bolagen och nu Posten, som också ska privatiseras och börsintroduceras. Det är ju jätteviktigt att vi får reda på det. Varken Maud Olofsson eller Mats Odell vill ju faktiskt ge oss i riksdagen svar på det.
Man gick ut i valrörelsen 2006 och lovade att man inte skulle sälja Vattenfall och LKAB. Det tror jag att rätt många av väljarna kommer ihåg. Men vad många inte förstod var att man skulle sälja väldigt många andra bolag. Därför är det viktigt att det ges tydliga besked här och nu. Jag har efterfrågat dem.
Visserligen har jag kanske inte efterfrågat dem formellt för alla bolagen vid näringsutskottets sammanträdanden, men jag har gjort det här med ansvarig minister, näringsminister Maud Olofsson. Jag har ställt frågor också till Mats Odell om vilka fler bolag man tänker avyttra. I debatten om de här sex bolagen namngav faktiskt flera företrädare från den borgerliga sidan Vattenfall som tänkbart bolag.
Svenska Spel förekom i debatten, Sveaskog har namngivits från Centerpartiet som ett bolag som man vill yttra och Hans Wallmark, som sitter här nu, har också pratat om Vasallen. Det är alltså klart att det finns flera typer av statliga bolag som är föremål för granskning från regeringens sida, och jag utgår ifrån att det också gäller det här rådet. Det är därför jag efterfrågar den informationen.
Vi har också gång på gång kritiserat rådet i dess helhet, eftersom det är viktigt att veta hur det ser ut med ägandet bland dessa personer, vilka företag de är delägare i och vilka privata aktieinnehav de har. Inte heller det har ansvarig minister velat redovisa trots att ordföranden i rådet varit öppen och ärlig och berättat vad som ligger bakom. Nu visar det sig att halva rådet inte kan delta till exempel då det gäller Vasakronan; jag återkommer till den debatten senare.
Det är klart att det är allvarligt om riksdagen, som är ansvarig för eventuella avyttringar och ska fatta de formella besluten, inte kan ta del av den information som ett gång på gång kritiserat och jävigt råd får ta del av. Det är anmärkningsvärt att denna regering ska vara så hemlighetsfull inför riksdagen. Jag förstår fortfarande inte statsrådets svar, fru talman.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag hör att jag får ett svar, men jag tycker inte att statsrådet svarar på frågan varför. Jag, och flera med mig, har vid flera tillfällen påpekat att det är viktigt att riksdagen får reda på vilka bolag som genomgått granskningen.
Frågan till statsrådet Olofsson, som alltså Mats Odell svarar på, var: Avser näringsministern att återkomma till riksdagen med en redovisning före sommaruppehållet beträffande vilka statliga bolag som genomgått samma granskning som de sex namngivna bolagen och Posten AB? Det är viktigt, för då vet vi också vilka bolag som eventuellt kan vara föremål för utförsäljning. Det är jätteviktigt att få det beskedet.
I det svar som Mats Odell ger pekar han på att konstitutionsutskottet nyligen avslutat en granskning av försäljningen, men han kommenterar inte ens att det är ett felaktigt svar. Konstitutionsutskottet har sagt att det pågår en fortsatt granskning; frågan är fortfarande föremål för granskning. Det vore bra om statsrådet kunde kommentera det.
Jag tycker att det är viktigt att riksdagen här och nu får veta vilka statliga bolag som genomgått granskning av regeringen och eventuellt av rådet så att vi också får veta vilka som kommer att vara föremål för försäljning. Det är viktigt att vi som företrädare för medborgarna kan berätta för dem vilka fler bolag regeringen ska sälja ut.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag har suttit i riksdagen sedan hösten 2006. Det tar jag ansvar för. Det pågår ett systemskifte i Sverige just nu. Man säljer ut statliga bolag. Man genomför enorma skattesänkningar. Man har kraschat en arbetslöshetsförsäkring, vilket i dag har fått 450 000 människor att lämna den. Många av dem som tidigare hade arbetslöshetsförsäkring går i dag på socialbidrag.
Nu pratar regeringen om att man ska införa en obligatorisk a-kassa. För att finansiera ännu fler skattesänkningar för rika ska sjuka få lägre ersättning alternativt socialbidrag. Hur det ska få de sjuka att bli friska förstår jag inte. Däremot förstår jag att det kommer att få konsekvenser för dem. Jag tycker att det är viktigt att vi har ett förtroende för sjukförsäkringen.
Jag har all respekt för de människor som i dag kritiserar Försäkringskassan, men jag har också respekt för de handläggare som anser att deras arbete är omöjligt. Vad gäller den utredning som gjordes - jag känner inte till mycket mer än att det lades fram en utredning - vill jag poängtera att de förslag Cristina Husmark Pehrsson lagt fram inte är socialdemokratiska. Jag står inte och opponerar mot socialdemokratiska förslag. Jag opponerar mot Cristina Husmark Pehrssons förslag.
Det vill jag tydliggöra. När man är sjuk ska man också vara trygg. Grundregeln för en hållbar sjukförsäkring måste vara att det finns incitament och skyldigheter hos alla berörda, inklusive arbetsgivarna. Sjukförsäkringen är ett bidrag som man inte ska behöva tigga om, och man ska inte heller riskera att förlora det för att arbetsgivarens och samhällets stöd brustit. Sjukförsäkringen ska ersätta inkomstbortfall vid arbetsoförmåga och fungera som en brygga tillbaka till arbetslivet.
Det tycker jag är viktigt att säga i den här debatten.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag hade inte för avsikt att delta i den här interpellationsdebatten, men statsrådets svar till Patrik Björck om konspirationsteorier bjuder in till det. Man skriver: Det sagda innebär dock inte att en diskussion om arbetsrättens funktion och utformning inte kan eller bör föras.
Framför allt bör större hänsyn tas till de små och medelstora företagen för att underlätta för dem att anställa och bedriva verksamhet. Precis som Christina Axelsson anför undrar man naturligtvis vad som gömmer sig bakom svaret. Jag hörde också att statsrådet svarade Patrik Björck: Vi vill göra det enklare att anställa, inte enklare att sparka.
Som Christina Axelsson har anfört har man infört en sjukförsäkring där LO, TCO och Saco samfällt anför att detta gör det enklare att säga upp människor - man kan sparka dem för att de är sjuka. Var inte statsrådet delaktig i den socialförsäkringsändringen när det gäller sjukförsäkringen? Den gör det de facto enklare att sparka.
Det är möjligt att den gör det enklare att anställa, men den gör det också enklare att sparka. Det måste man vara medveten om. Jag skulle vilja ha ett förtydligande av statsrådet. Jag har ytterligare en fråga. Patrik Björck citerade Maud Olofsson. Jag har också citerat vad hon har sagt i Almedalen i flera års tid om att vi ska utsätta löntagarna i Sverige för lönekonkurrens.
Blir det inte besvärande att sitta i en regering när man inte riktigt vet om det är regeringen eller de olika partierna som pratar? I dag har en annan minister gått ut och sagt att det är det här som gäller i en fråga, medan statsministern har en annan uppfattning och så hänvisar man till att man tillhör olika partier. När man sitter i en regering har jag uppfattat att alla frågor ska behandlas kollektivt och att man står bakom dem kollektivt. Om man inte gör det ska man lämna regeringen.
Blir det inte besvärande för en arbetsmarknadsminister när näringsministern uppenbarligen inte delar synen på arbetsrätt?
Eva-Lena Jansson (S):
Jag vill säga en sak om den här konspirationsteorin. Om enskilda anställda talar om att deras situation som personal på små och medelstora företag är särskilt utsatt med tanke på anställningstryggheten är det min fråga om statsrådet är beredd att lyssna på dem.
Statsrådet är uppenbarligen beredd att lyssna på de enskilda företagarna, men de anställda som befinner sig i de här företagen pekar på att man känner sig särskilt utsatt när det gäller anställningstryggheten.
När ministern i den här debatten väljer att ibland säga sig lyssna på LO och ibland till och med väljer att citera LO:s ordförande vore det faktiskt klädsamt att också ta upp LO:s ordförandes, LO:s, TCO:s och Sacos syn på till exempel sjukförsäkringen och den påverkan på anställningstryggheten som den har.
LO, TCO och Saco har sagt att det som regeringen har föreslagit och som den borgerliga majoriteten har röstat igenom när det gäller sjukförsäkringen innebär att det blir enklare att sparka människor som är sjuka just på grund av att de är sjuka. Det vore klädsamt att man också citerade det. Det är faktiskt en stark uppfattning från de tre fackliga centralorganisationerna, och alltså inte bara från LO. Jag tycker att det skulle vara viktigt.
Jag tyckte att statsrådet raljerade lite över att befinna sig i en regering där man inte har samma uppfattning. Men Maud Olofssons uttalande om anställningstryggheten och arbetsrätten är en viktig punkt där hon särskiljer sig från det statsrådet säger här, nämligen att man har en gemensam uppfattning om anställningstryggheten och arbetsrätten.
Vi har en vice statsminister, som när som helst kan träda in som statsminister och som också har en tung position i den här regeringen, som har en annan uppfattning än arbetsmarknadsministern, och det är inte vem som helst. Ni kan ha hur trevligt som helst, men jag skulle gärna vilja ha svar på de frågorna, herr talman.
Eva-Lena Jansson (S):
Precis som Åsa Torstensson sade har jag ställt en interpellation som delvis handlar om vilka garantier statsrådet Torstensson vill lämna när det gäller Postens samhällsuppdrag. Anledningen till frågan är den föreslagna privatiseringen av Posten AB som den borgerliga regeringen ska genomföra.
Till näringsutskottet, där jag sitter, har vi fått ett antal remissvar där man från remissinstanserna beklagar den korta remisstiden. Man anser att man inte haft tillräcklig tid på sig att kunna göra en ordentlig utvärdering.
Verket för näringslivsutveckling, Nutek, säger: "Det föreslagna samgåendet utgör en annan handlingslinje där två statliga monopol i två olika länder ska gå samman, bland annat för att fortsätta klara av den samhällsomfattande posttjänsten. Det är tveksamt om detta löser problemet. Riskerna och nackdelarna verkar dock uppenbara." Har Nutek fel, Åsa Torstensson?
Är det verkligen så att man inte säkerställer detta med samhällsuppdraget? I propositionen finns det en liten diskussion om vad det kommer att kosta att fullfölja samhällsuppdraget.
När det gäller kostnaderna står det: "Skulle det i framtiden uppstå behov av finansiering av tjänsten kan det visa sig nödvändigt att antingen ändra kraven på tjänstens utformning eller att välja någon av de finansieringsmodeller som medlemsstaterna får överväga enligt direktivet."
Vilka kostnader bedömer ministern att det kommer att innebära för staten då ett börsnoterat och helt genomkommersiellt Posten ska ersättas för sina utlägg för den samhällsomfattande tjänsten? Det kan ju bli fallet.
Min andra fråga till ministern gällde om Åsa Torstensson tänker ta initiativ till att utreda landsbygds- och glesbygdsboendes möjlighet att erbjudas en posttjänst liknande den som boende i flerfamiljshus har. Anledningen till frågan är att Åsa Torstensson vid ett flertal tillfällen har agerat och diskuterat frågan om fastighetsboxar.
Post- och telestyrelsen har gett ett allmänt råd till fastighetsägare att inrätta fastighetsboxar. Poängen med det är att förbättra de anställdas arbetsmiljö och att förenkla utdelningen av posten i flerfamiljshus. Det jag försöker peka på är att när man bor i ett flerfamiljshus har man betydligt närmare till sin post än vad man har om man bor på landet.
Uppenbarligen finns det ett intresse hos statsrådet att se vad det är för utdelningsplikt som ska gälla i flerfamiljsfastigheter. Jag tyckte att det var konstigt att bara fokusera på den frågan, därav min fråga. Jag trodde att hela Sverige skulle omfattas när det gäller postutdelningen, även lands- och glesbygd. Jag skulle därför vilja få ett förtydligande i den frågan.
Jag uppfattar att Åsa Torstensson i svaret garanterar en samhällsomfattande posttjänst oavsett hur kommersiell Posten blir och oavsett hur stor andel - hela, halva eller en del - man privatiserar. Vad blir priset för den?
Eva-Lena Jansson (S):
Det kanske är bra om Åsa Torstensson i alla fall vet att det är Eva-Lena Jansson som står här och debatterar med henne. I kommentaren från Verket för näringslivsutveckling, Nutek, säger man att det är tveksamt om ett samgående mellan de två statliga monopolen skulle lösa problemet med det samhällsomfattande uppdraget.
Men det jag uppfattar i Åsa Torstenssons svar är att när man påbörjar privatiseringen av Posten, som man nu ska göra genom att sälja ut stora delar av Posten, kommer det också att innebära att man öppnar för andra företag. Jag tolkar det som Åsa Torstensson sade som att det inte alls är säkert att det är Posten AB som ska ha det samhällsuppdraget. Jag försöker ha den ingången i den här debatten att jag tycker att posttjänsten är oerhört viktig.
Det är viktigt att säkerställa att den som har ett samhällsomfattande uppdrag ser till att man har postservice i hela landet - även för företag och människor på landsorten och i glesbygd som inte får posten via sitt brevinkast.
Om man gör så som jag tror att Åsa Torstensson vill, det vill säga börjar en privatisering av Posten och lägger ut samhällsomfattande uppdrag på någon annan, är det viktigt att man säkerställer vad kostnaden blir för svenska folket. Det kommer att kosta pengar när det blir ett kommersiellt företag som inte har det här uppdraget utan gör det på entreprenad; man upphandlar frågan.
Jag tycker att det är rimligt att vår infrastrukturminister här och nu försöker redogöra för, eller åtminstone försöker bedöma, hur mycket detta kommer att kosta. Det är jätteviktigt att vi får reda på om det blir 115 miljoner eller 460 miljoner. Det är ganska stor skillnad.
Åsa Torstenssons kollega i regeringen, Anders Borg, ska så småningom säga om han tycker att det är värt detta. Om man säger att detta är vilken tjänst som helst kanske man inte tycker att det är värt att betala det, åtminstone inte till dem som bor längst uppe i norr eller i glesbygden närmast Norge. Jag vill ha ett förtydligande.
Jag uppfattar att Åsa Torstensson i sitt svar säger att hon tänker lämna garantier för att det också fortsättningsvis ska vara ett samhällsomfattande uppdrag. I sitt andra svar har hon nu sagt att det inte är säkert att det är Posten som kommer att genomföra det. Ska jag tolka statsrådet så?
Eva-Lena Jansson (S):
Jag fick i alla fall inte svar på vilken kostnad ministern bedömer att det blir. Jag tror att det kommer att öka kostnaden för samhället när man påbörjar privatiseringen av Posten som den borgerliga regeringen vill. Det är väl inte det sista bolag som man skickar ut på börsen. Det kommer förmodligen flera. Det kommer också att innebära att när man blir ett helt kommersiellt bolag finns det ingen anledning att ta ansvar för det samhällsomfattande uppdraget.
Det kommer att kosta mycket. Jag är ganska säker på att den här tjänsten kommer att bli dyrare, men jag är inte säker på att den kommer att bli bättre. Man kan nu se - det beskriver också Nutek tydligt i sitt svar - att det finns delar i Postens system som hänger ihop och gör det svårt för någon annan att utföra tjänsten.
Jag skulle vilja säga att Posten är ett naturligt monopol, men jag inser att jag är lite jävig i frågan. Jag tycker i alla fall att det är viktigt att de som ska ha den här samhällsomfattande servicen i framtiden också känner till vad som händer och hur det kommer att påverka dem.
Statsrådet tycker att det är viktigare att diskutera om boende i innerstaden får posten direkt i dörren eller nere i trapphuset än att diskutera huruvida hela Sverige ska få posten hem till sig - även i glesbygd, på öarna på västkusten eller i nordligaste Norrland. Jag tycker att det är viktigare att diskutera.
Man kanske inte ska privatisera Posten så som den här regeringen har gjort.
Eva-Lena Jansson (S):
I december 2007 fick vi svaret att polisen skulle ta hand om frågan. Nu i juni 2008 får vi reda på att regeringen bereder frågan och återkommer i budgetpropositionen. Vi får alltså kanske ett svar i december 2008 på samma fråga: Vem ska utfärda ID-korten? Jag har påpekat flera gånger att jag tycker att regeringens hantering av frågan är ovanligt saktfärdig.
Jag önskar för alla de människor som upplever problem med ID-kort att frågan får en mycket skyndsammare hantering och att vi slipper vänta ända till hösten 2008.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag ska väl tacka för svaret. Det verkar som om just det här med begränsad fastighetsavgift och fastighetsskatter är ett litet troll i regeringen. Jag hade faktiskt nästan väntat mig att socialminister Göran Hägglund skulle vara här. Han har ju varit väldigt ivrig när det gäller just fastighetsskatten, men det är väl bra att det är finansministern som får svara på frågor.
När det gäller den begränsningsregel som den här regeringen har beslutat om hade vi en gammal begränsningsregel som omfattade 120 000 individer. Den här regeringens nya regel kommer att omfatta ca 51 000 personer. Då blir min fråga till finansministern: Vad säger man om de 69 000 personer som inte kommer att omfattas av er regel?
Jag tycker att det är positivt i och för sig att man säger att begränsningsregeln hängs upp på individ i stället för hushåll, men det kan få oanade effekter. Om man i ett hushåll skriver över fastigheten till den person som omfattas av begränsningsregeln kan det bli positivt att gifta sig med en person som omfattas av fastighetsregeln. Då slipper man att betala den här fastighetsavgiften. Har finansministern räknat på den effekten?
Jag har de frågorna, och jag tycker att det är viktigt att man nu ser över det. Det har varit ett löfte till människor att man ska förändra fastighetsskatten och göra det billigare, men uppenbarligen är det några som kommer att få betala priset. Många av dem som hade dyra hus här i Stockholmsområdet, även i min kommun, ska få sänkt avgift på bekostnad av dem med lägre inkomst.
Det vore också intressant att veta när det gäller dem som nu ska omfattas av begränsningsregeln och att man ska kunna gå tillbaka till arbete även om man har förtidspension: När upphör begränsningsregeln att gälla, vid vilken inkomst?
Personerna ska ju kunna jobba ett antal timmar och få en viss inkomst utan att det ska påverka deras sjukersättning, men då kanske de inte tillhör den gruppen. Är det något finansministern har lagt in i beräkningen när det gäller vilka som ska omfattas av begränsningsregeln? Det vore intressant om man följde upp och utvärderade hur fastighetsskatten verkar för enskilda grupper och regioner.
Precis som i den förra interpellationsdebatten säger finansministern att det är för tidigt att göra en utvärdering. Frågan är i så fall: När kommer en utvärdering? Om det inte kommer någon nästa år, när kommer det då någon? Varför är det inte viktigt att utvärdera de här frågorna? Man skulle kunna följa dem löpande, tycker jag, halvårsvis, årsvis. Välkommen!
Jag ser gärna att man följer upp det och ser vad som händer med det antal som omfattas av begränsningsregeln.