Yvonne Andersson (KD):
Jag yrkar redan nu avslag på samtliga motioner och bifall till förslaget i betänkandet. Jag tänker ta upp några av de övergripande principerna för vår bostadspolitik och bemöta några motioner. Fru talman! Borta bra men hemma bäst. När vi talar om bostäder talar vi om hemma.
Regeringens mål för bostadspolitiken är en långsiktig väl fungerande bostadsmarknad där konsumenterna, vi alla, får möta ett utbud av bostäder som svarar mot en efterfrågan. Så många som möjligt ska ha en bra bostad till en kostnad som motsvarar vad de har möjlighet att spendera.
För att fler ska vilja investera i, äga eller förvalta bostäder krävs självklart långsiktiga, goda och förutsägbara villkor. Det är genom en fungerande marknad som hushållens olika behov kan bli styrande för hur bostadsbeståndet ska utvecklas.
I vårt land, till skillnad från Norge, har det blivit en bra balans där 43 procent av alla bostäder är hyresrätter. Det är en balans som vi har arbetat för och som vi säkert kan fortsätta att upprätthålla. Kanske är det där någonstans utbudet bör vara.
Statens inställning är ändå att så långt som möjligt vara neutral i sin behandling av olika upplåtelseformer. Väl fungerande bostadsmarknader är viktiga för individernas valmöjligheter men framför allt för en fungerande arbetsmarknad.
Rörligheten på arbetsmarknaden är en förutsättning för tillväxten, och den är i sin tur förknippad med bostadsmarknaden och välfärden och välståndet i vårt land. Möjligheten att enkelt byta bostad är viktig i alla sammanhang. Vi har byggt för lite under de senaste 20 åren, ungefär hälften mot de nordiska grannländerna.
Vi behöver fler hyresrätter, fler bostadsrätter, fler äganderätter och fler villor. Nu är en utredning på gång som ska behandla hyresrättens ställning, och avsikten är att den ska stärkas. Slutbetänkandet ska komma den 31 december 2012.
Det kommer ett delbetänkande redan i april, och där hoppas vi få veta hur andrahandsmarknaden ska kunna stimuleras. Vi kan inte bygga bort bostadsbristen i ett nafs, men vi kan ordna villkoren så att det finns möjligheter att klara vissa toppar och att vi har bra bostäder. Här spelar naturligtvis kommunerna en viktig roll.
För att uppnå jämställdare villkor, rättvisare villkor, ökat inflytande och fler och flexiblare boendeformer är det viktigt att hyresgästernas ställning stärks. Möjligheterna att ta ett eget ansvar för sitt boende ökar naturligtvis, och antalet boendeformer har möjligheter att utökas.
Det ska vi vara öppna för. Jag tror inte att vi hitintills har klarat att anamma och finna alla de lösningar som kan vara möjliga. För drygt ett år sedan kom det en ny lagstiftning som ska stimulera utbudet av hyresrätter på lång sikt och som pekar på det stora ansvar som bostadsmarknadens parter har.
Regeringen har poängterat att det är viktigt att alla bruksvärdesfaktorer får ett korrekt genomslag på hyrorna. Regeringen kommer att följa konsekvenserna av den nya lagstiftningen, och det är genom att följa sådana konsekvenser som vi kan se var åtgärder behöver vidtas.
Behovet av skydd mot kraftiga hyreshöjningar i samband med renoveringar och ombyggnation finns reglerat på ett gott sätt, och hyresgäster kan få den nya hyran sänkt efter klagan hos hyresnämnden om så skulle behövas. Dock måste man naturligtvis ta hänsyn till om det finns särskilda avtal mellan parterna. Fru talman!
Det finns stora delar av vårt bostadsbestånd som används dåligt, genom att en person kanske bor ensam i en villa eller en stor lägenhet. För att stimulera andrahandsuthyrningen har regeringen successivt ökat det skattefria beloppet för andrahandsuthyrning från 4 000 kronor till 21 000 kronor.
Hyressättningen i dessa fall, som vid uthyrning generellt av ägarlägenheter, följer bruksvärdesprincipen. Givetvis följer regeringen vilka effekter detta har på hyresmarknaden. En särskild utredare ska analysera marknaden för uthyrning av bostäder och lämna underlag för ställningstaganden till hur den kan utvecklas.
En viktig utgångspunkt för utredningen är att villkoren för de olika boende- och upplåtelseformerna ska vara så likvärdiga som möjligt med hänsyn tagen till de olika boende- och upplåtelseformernas skilda förutsättningar. Utbud och efterfrågan ska inte styras av att staten på ett omotiverat sätt gynnar eller missgynnar någon särskild form.
En annan utgångspunkt är att förutsättningarna för att befintliga bostäder utnyttjas effektivt bör förbättras. Det var lite om Kristdemokraternas och Alliansens utgångspunkter. På det personliga planet har jag bott i princip i de flesta av de boendeformer som vi har i vårt land.
Jag måste säga att det viktiga trots allt är att vi får det boende som vi behöver i den situation i livet som vi befinner oss i. I början av livet vill vi ofta ha en hyresrätt. Vi kanske inte är så fastlåsta vid var vi ska bo, inte fastlåsta vid storlek och inte fastlåsta vid den trygghet som en ägandeform många gånger kan innebära.
Längre fram i livet är mönstret ofta att man har andra boendeformer, och under den sista delen av livet är det många som vill återgå till hyresrätten. Jag tror att alla boendeformer har sin stora betydelse för dem som behöver dem. Med det vill jag ytterligare en gång yrka bifall till förslaget i betänkandet.