Carina Hägg (S):
Statsrådet! Precis som Monica Green inledde med att säga är det arbetet med bland annat den motion som jag själv, Carin Runeson och Kerstin Engle har skrivit som har inspirerat till den här interpellationsdebatten.
I vår motion, som kommer att behandlas i morgon här i kammaren i samband med att det betänkande som det är inkluderat i kommer upp till debatt, ställde vi just de här frågorna om att arrangemang under Sveriges ordförandeskap i EU skulle vara fria från prostitution och att gästerna under vårt ordförandeskap skulle erbjudas boende på porrfria hotell- och konferensanläggningar. Men vår motion avstyrks, och de här texterna finns inte inkluderade i betänkandet.
Majoriteten har avstyrkt detta. Därför kan det bli intressant att lyssna på statsrådets svar i dag, inför morgondagens debatt. Det finns också många frågor med tanke på de orter där man nu har startat planeringen inför ordförandeskapet. Hur kommer jordbruksminister Eskil Erlandsson att arbeta med de här frågorna i sin stad, Växjö, där han kommer att vara ansvarig?
Hur kommer näringsministern att arbeta med just de här frågorna i Umeå inför deras arrangemang? Vad kommer Acko Ankarberg, kommunalråd i min residensstad Jönköping, att inkludera i de här frågorna? Och vad kommer, också där, Anna Mårtensson, som är partikamrat till statsrådet, att säga och tycka kring de här frågorna, och hur kommer hon att arbeta med dem? Jag har fortfarande inte fått något svar från de här orterna och de här personerna.
Men jag avvaktar och hoppas att det efter den här debatten och morgondagens debatt klarnar hur regeringen tänker arbeta med frågorna. Än så länge har till exempel polisen inte fått direktiv, resurser eller information om hur man ska förhålla sig till de här frågorna. Detta kombineras med att vi har sett att regeringen har sviktat när det gäller stödet till sexköpslagen. Vi har nu fått en beskrivning av hur det arbetet kommer att gå till. Vi vet att regeringen har dragit ut på ratificeringen av konventionen mot trafficking i två år.
Det lär bli tre år innan vi blir färdiga. Det finns alltså frågetecken i vår omvärld när det gäller hur vi kommer att stå upp för de här frågorna. Då har vi ett gyllene tillfälle att för den svenska befolkningen visa att regeringen och oppositionen skulle kunna stå samlade i de här frågorna. Men vi skulle också kunna visa utåt att vi verkligen menar allvar med att fortsätta att vara aktiva, att fortsätta att på bästa sätt försöka hävda vår inställning till sexköpslagen, se kopplingen till trafficking och samlat driva de här frågorna konkret.
Ett mer konkret sätt än att driva det på det här sättet i samband med vårt ordförandeskap har jag svårt att se. Dessutom är det ett billigt sätt att vara på de utsatta kvinnornas sida. Då tycker jag inte att det räcker med det svar som vi har fått i dag, utan då krävs det mer.
Jag erinrar mig att Folkpartiet liberalerna har haft företrädare här som under förra mandatperioden har sagt att det är bäst att vi talar tyst om den svenska sexköpslagen när vi kommer utanför Sveriges gränser. Jag börjar förstå att det finns fler än den som uttryckte det på det sättet som delar den uppfattningen. Det oroar mig.
Under förra ordförandeskapet, när vi hade en annan regering, arbetade vi aktivt med de här frågorna. Vi mötte ofta kritik för att vi drev frågor som låg i marginalen och som var svåra att få förståelse för. Men vi känner att det ordförandeskapets insatser, och också arbetet därefter, har lett till att det i dag finns ett stort intresse för vilken väg vi har valt att gå i Sverige. Det finns ett stort intresse, inte minst bland många kvinnor, av att försöka följa efter och hitta vägar.
Vi vet Norges ställningstagande. Finland gjorde ett försök, men man nådde inte ända fram. Andra länder har det svårare och har längre väg att gå när det gäller att förändra sin opinion, kanske för att kvinnor inte har samma starka ställning som de ändå har i det här parlamentet. Men jag är bekymrad och hade förväntat mig ett mer konkret svar och ett mer positivt svar från statsrådet i dag.