Else-Marie Lindgren (KD):
Det har varit en lång och livlig debatt. Det är inte så lätt att komma som en av de sista talarna, för det blir en del upprepningar i och med det jag tänker säga. Men det är viktigt att betona vad vi anser och vad vi kristdemokrater tycker om det här. Jag börjar med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet i dess helhet.
Det förslag som vi i dag diskuterar möjliggör ett säkrare Sverige. Signalspaning har bedrivits under många år till skydd för landets säkerhet. Teknikutvecklingen medför nu ett behov av att signalspaning även kan göras i kabel eftersom alltmer information sprids via kabel och inte via etern.
Sverige måste bibehålla förmågan att avvärja och bemöta hot mot landets säkerhet. Signalspaning är en viktig metod för att kunna göra självständiga och goda omvärldsbedömningar som sedan kan ligga till grund för regeringens utrikes-, säkerhets- och försvarspolitik.
En liknande omställning har skett i de flesta andra länder med kompetens på detta område. Bland EU-länderna har till exempel Storbritannien, Tyskland och Nederländerna nyligen lagreglerat verksamheten. Den nya lagen behövs för att anpassa signalspaningen till den tekniska utveckling som sker, som jag tidigare har sagt.
Men den behövs också för att skapa ett starkare skydd för den enskildes integritet än det som finns i dag. Vi ska vara medvetna om att signalspaning kommer att utföras oavsett vad vi kommer fram till här i dag. Vill vi att den ska ske reglerad i lag eller inte? Det är det som är frågan.
Jag har full förståelse för den diskussion som har förts om utvidgningen av de signaler som får tas in. Vid all övervakning finns det risk för att något material hamnar i orätta händer. Det är anledningen till att vi har vidtagit så rigorösa säkerhets- och integritetsåtgärder som bara är möjligt.
Kristdemokraterna har varit noga med att signalspaningen ska utformas så att risken för att informationen missbrukas eller hamnar i orätta händer minimeras så långt det någonsin är möjligt. Herr talman! Det som är aktuellt är endast information av betydelse för landets säkerhet.
Det handlar om det vi kallar för försvarsunderrättelseverksamhet, det vill säga om det gäller utländska förhållanden och om yttre hot mot landet förekommer. Av alla de mejl, fax och telefonsamtal som går igenom kablarna kommer endast en ytterligt liten mängd i fråga. Man brukar tala om att det är ett meddelande av tio miljarder som kan komma i fråga och undersökas utifrån fastställda sökord.
Det är alltså en oerhört liten mängd vi talar om. Avsikten är att kolla företeelser och trender - allt för att stärka landets säkerhet. Ingenting sparas, utan det som passerar är borta.
Intrycket från en del medier och även från vissa partier här i kammaren har tyvärr ibland varit att vartenda samtal, mejl och fax ska läsas eller lyssnas av, till och med av någon fysisk person. Det vore naturligtvis ytterligt skrämmande. Man kan väl säga så här: Ska vi behöva signalspaning över huvud taget? Också Staffan Danielsson var inne på detta. Det kan jag som medborgare beklaga.
Men vi som politiker har ett ansvar för att så långt det är möjligt skydda landets medborgare mot yttre hot. Därför kommer jag och Kristdemokraterna att ställa upp på att FRA får den här möjligheten om alla de kontroll-, rättssäkerhets- och integritetsskyddande mekanismer som både vi och Lagrådet kräver införs. Herr talman!
Vi kristdemokrater har bidragit till att se till att de synpunkter som Lagrådet framförde arbetades in i propositionen. Redan i förslaget till lagrådsremiss såg vi till att ändringar som stärker integritets- och rättsskyddet infördes. Det handlar bland annat om att tydliga kontrollmekanismer och funktioner skapas för att garantera enskilda individers integritet.
Varje uppdrag ska prövas av en särskild nämnd innan spaningen inleds. Det ska finnas insyn och kontroll under pågående spaningsprocess och efteråt. Majoriteten i utskottet har sett till att det vid tillståndsgivningen klart framgår att den ska gälla inriktning, beskrivning av behovet och proportionalitetsbedömning.
Vidare ska det framgå vem som är uppdragsgivare. Vi har även slagit fast vikten av att beslutsfattandet om tillståndsgivningen och kontrollverksamheten ska ske organisatoriskt skilda åt. Man ska också en gång om året till riksdagen redovisa den granskning som har utförts och resultatet av denna. Herr talman!
För oss kristdemokrater är både rikets skydd och den personliga integriteten viktiga. Därför gör vi bedömningen att regeringens förslag får anses fullt godtagbart när det gäller integritetsskyddet med det tillägg som utskottet har gjort.
Vi är också glada över att vi i försvarsutskottets alliansgrupp har kunnat jobba i positiv anda med denna många gånger väldigt svåra fråga. Vi har lyckats hålla ihop, och jag tycker att det bådar gott för framtiden. Men jag känner stor besvikelse över Socialdemokraterna i denna fråga.
Jag tycker att ni har visat prov på ett osedvanligt obstruerande. Ni hade, som vi tidigare har hört här, ett färdigt förslag till proposition som ni hade jobbat med i regeringsställning under lång tid och som nuvarande regering ärvde. Vi förbättrade förslaget, särskilt med hänsyn till integriteten. Och vad händer?
Sedan är ni emot förslaget. Det är inte trovärdigt inför svenska folket, och det är ytterst olyckligt att vi i och med detta inte får någon bred överenskommelse över partigränserna i denna så angelägna fråga och uppgift.
Genom att vilandeförklara det här förslaget möjliggör ni inte en effektiv underrättelse vid hot mot Sverige utanför rikets gränser, till exempel i Afghanistan, som Allan Widman så förnämligt lyfte upp.
Slutligen vill jag ta upp integriteten igen. Den värnar vi alla om. Resultatet blir nu att Socialdemokraterna, Vänsterpartiet och Miljöpartiet kommer att bidra till att låta den signalspaning som pågått i decennier förbli oreglerad och utan begränsningar för integritetsintrång under ett väldigt viktigt år.