Kent Ekeroth (SD):
Som jag förutspådde i mitt första anförande blev det rätt mycket snömos från de andra. Det finns flera partier här som går upp i talarstolen och är väldigt indignerade över tillståndet, till exempel Centerpartiet som inte vill ha id-kontroller vid gränser och gärna vill ha en fortsatt massinvandring. Om man inte förstår att den här problematiken knappast kommer att bli bättre om man har den politiken måste man nog gå tillbaka till skrivbordet, om vi säger så.
Vänsterpartiet kanske man inte ens behöver ta upp - de brukar ju vara ute och cykla - men Linda Snecker anklagade Moderaterna för att vilja upprätthålla kulturella skillnader. Det är ganska intressant, för det har Moderaterna gemensamt med Vänsterpartiet. Det är det som är hela poängen med mångkulturalism, som Vänsterpartiet och Moderaterna förespråkar. Det har ni alltså gemensamt med varandra; det är inget som skiljer er åt. Linda Snecker nämnde gummikulor och vattenkanoner i undantagstillstånd.
Det är faktiskt sverigedemokratiska förslag, som jag kommer in på lite senare. De förslagen lade vi fram redan för tre år sedan. Sedan har Kristdemokraterna anammat dem häromveckan, vilket givetvis är välkommet, men vi lade fram dem för tre år sedan. Sverigedemokraterna kom med de förslagen 2013, och de kommer att behövas. Också Liberalerna har ett högt tonläge. Det var de som tog bort beredskapspolisen, och nu vill de införa beredskapspolisen igen.
Jag undrar hur det hjälpte att ta bort beredskapspolisen, som skulle kunna användas för att stävja upplopp och se till att man får ordning på de här områdena. Kristdemokraterna talar om 2 000 fler poliser, vilket många har gjort - även Moderaterna. I de senaste höstbudgetförslagen, alltså de skarpa budgetförslag som lades fram i höstas, lade Kristdemokraterna sammanlagt 35 miljoner kronor mer till rättsväsendet men 0 kronor mer till Polismyndigheten.
Kanske var detta något de kom på nyligen, så vi får se vad de lägger i höst när nästa skarpa budgetförslag kommer. I dagsläget ser det dock ganska tomt ut på den fronten. Moderaterna lade 50 miljoner kronor på Polismyndigheten. Vi lade 840 miljoner och sammanlagt nästan 2 miljarder på rättsväsendet. Centerpartiet minskar anslagen till rättsväsendet med 15 miljoner kronor. De satsningar man står här i talarstolen och spelar luftgitarr med är alltså inte mycket att hänga i granen.
Man säger mycket, men tittar vi på de faktiska budgetförslagen i höstas - de skarpa förslag som läggs fram en gång per år - är det inte mycket att hänga i granen. Attackerna mot blåljuspersonal och upploppen i förorterna baseras på en svenskfientlighet från människorna i de här områdena - en fientlighet mot det land som en gång välkomnat dem. Det är en svenskfientlighet som gör att de identifierar det offentliga, till exempel polis, brandkår eller andra offentliga institutioner, som sina fiender.
Den svenskfientligheten har existerat i vårt land under väldigt lång tid, och den ökar. Det är ett förakt mot vårt samhälle. Vad är då svaret hittills, både från den tidigare alliansregeringen och den nuvarande regeringen? Jo, det är att bjuda på korv och kaffe. I Seved i Malmö, en stadsdel som på olika sätt har tagits över av gäng, körde polisen korvgrillning.
Det blev också ganska stora rubriker i svenska medier häromveckan när polisen bjöd på kaffe till dem som skrattande stod två meter därifrån och kastade sten på polisen. Förutom de åtgärder vi har föreslagit genom åren och som jag nämnde i mitt förra anförande och även i detta - som gummikulor och så vidare - behöver vi komma till rätta med ett annat problem, nämligen polisledningsproblemet.
Vi har alltså en polisledning som inte vågar använda det våldsmonopol den har utan i stället håller på och tycker synd om brottslingar, som Dan Eliasson gjorde i morgonsoffan när han beklagade sig över den person som knivhögg en oskyldig kvinna i ryggen. Det var han som fick Dan Eliassons sympatier, inte kvinnan och hennes anhöriga. Detta är ett stort och växande problem inom Polismyndigheten, och det måste åtgärdas. Vi måste ha en polisledning som vågar göra det som krävs i stället för att bjuda på kaffe.