Annika Qarlsson (C):
Eva Nordmark, ordförande i TCO, uttryckte sin vision av det goda arbetslivet vid ett möte som Centerpartiet höll i höstas så här: Ett hållbart och framgångsrikt arbetsliv där vi upplever frihet, utveckling och massor av arbetsglädje. Var och en av oss har inflytande över arbetsinnehåll och arbetstider. Vi kan kombinera ett stimulerande jobb med ett rikt liv i övrigt. Vår kompetens tas till vara, och möjligheterna att växa i arbetet och ta nya karriärkliv är goda.
Vi har insikten om att vi är varandras arbetsmiljö och därmed har ett gemensamt ansvar för dess utveckling. Där finns ett öppet och tillåtande klimat utan diskriminering. Alla vågar säga sin mening. Där tillåts vi att vara både professionella yrkesutövare med höga ambitioner och människor av kött och blod med fel och brister. Hennes vision av det goda arbetslivet är ett som bejakar lusten att utvecklas och längtan efter frihet.
Jag tycker att det är en bra sammanfattning av hur bred frågan om arbetsmiljö egentligen är. Därefter fyllde professor Svend Erik Mathiassen, sekreterare i Arbetsmiljöpolitiska kunskapsrådet, på med sin vision som han uttryckte som ett insiktsfullt arbetsliv, det vill säga ett i vilket alla relevanta aktörer har de nödvändiga insikterna och dessutom förutsättningar att förverkliga dessa insikter.
I detta ingår en god arbetsmiljö, och en framgångsfaktor är att alla i arbetskraften är en del i att det lönar sig och att en god etik i arbetslivet har en stark marknadspotential. Som tredje talare på Centerpartiets seminarium talade professor Marie Åsberg om psykosociala arbetsförhållanden och deras inverkan på psykisk hälsa och välbefinnande.
Hon började med att lyfta fram psykologiprofessor Christina Maslachs sex faktorer som gör att man riskerar att bli sjuk av jobbet: hög arbetsbelastning, bristande egenmakt, bristande belöning för investerad ansträngning, bristande samspel med andra, bristande rättvisa och värderingskonflikter. Likaså lyfte hon fram vilka faktorer det är som gör att man blir frisk av jobbet.
Där hänvisade Marie Åsberg till den amerikanska psykologiprofessorn Martin Seligmans fem faktorer som anges främja välbefinnande, nämligen positiva känslor, engagemang, relationer, meningsfullhet och att uträtta något. Dessa fem faktorer är något som väldigt ofta ingår i vård och omsorg, vilket gör att det skulle vara ett idealt jobb om det hade varit så enkelt att det bara handlade om de här fem sakerna.
Men i kombination med hög stress och upprepade engagemang eller engagemangsbrott, som inte är en ovanlig situation inom vård och omsorg, leder det i stället till det motsatta. Fru talman! Vi diskuterar i dag arbetsmarknadsutskottets betänkande 5 Arbetsmiljö . Hur ser utmaningarna ut på arbetsmiljöområdet?
Ja, de gamla problemen som har funnits länge finns fortfarande kvar, om än i allt mindre omfattning, med olyckor, arbetsskador och även dödsfall. Belastningsproblematiken med tunga eller ensidiga jobb har man arbetat lyckosamt med inom industrin, även om det finns kvar att göra, som Raimo Pärssinen har varit inne på. Men inom vård och omsorg finns många problem kvar. Ibland känns det som att man knappt har påbörjat arbetet där.
När det gäller det psykosociala och organisatoriska påverkar relationen mellan arbetsgivare och anställda och mellan anställda både individer och hela arbetsplatser. Nya problem som dyker upp med det gränslösa arbetet med ny teknik som är alltmer tillgänglig ger nya arbetsmiljöfrågor. Men det viktigaste, och som återkommer i vilken bransch vi än talar om och i vilken tid vi än knackar på, är ledarskapet med ett insiktsfullt förhållningssätt till sina arbetskamrater.
Det bygger på att alla på alla nivåer jobbar med den goda arbetsmiljön, på individnivå, på arbetsgruppsnivå och på arbetsledarnivå. I den nationella handlingsplanen som gäller 2010-2015 pekar alliansregeringen på i vilken riktning utvecklingen inom arbetsmiljöområdet bör gå och vilka områden som bör prioriteras för kommande insatser.
Med det utökade uppdraget som vi gav Arbetsmiljöverket under förra mandatperioden att även arbeta främjande, alltså inte bara preventivt och granskande, finns en utveckling i arbetsmetoder som mer tar fasta på att göra det enkelt att göra rätt och att finnas med som en stödjande part för många företagare.
Att kontinuerligt vidareutveckla metoderna specifikt för att kunna stödja de små och medelstora företagen är oerhört viktigt. Det är många gånger svårt att överblicka ett komplext regelverk. För många av de allvarliga olyckorna finns ett omfattande arbete hos Arbetsmiljöverket och kanske ännu mer hos arbetsmarknadens parter. När det gäller jord- och skogsbruk finns LRF som en viktig part som jobbar med dessa frågor.
Ingen kan vara nöjd så länge ett enda dödsfall sker. Även Prevent som är en förening som ägs av Svenskt Näringsliv, LO och PTK utvecklar hela tiden arbetssätt och metoder för att systematisera arbetsmiljöarbetet ute på arbetsplatserna.
Just Prevents arbete är extra intressant eftersom det är båda parter, arbetsgivare och arbetstagare, som tillsammans i sitt gemensamma intresse utvecklar arbetsmiljöarbetet som sedan implementeras ute på arbetsplatserna. Ett uppdrag som Arbetsmiljöverket fått från regeringen är att utveckla och genomföra särskilda insatser för att förebygga att kvinnor slås ut från arbetslivet på grund av arbetsmiljörelaterade problem.
Uppdraget är att ge ökad kunskap om kvinnors arbetsmiljö och bättre metoder för att i tillsynsarbetet uppmärksamma risker för belastningsskador. Satsningen ska omfatta kunskapsinhämtning, information, utbildning av inspektörer och genomförande av tillsyn. Uppdraget ska pågå fram till 2014 och fokusera på att förebygga förslitningsskador på grund av felaktig arbetsbelastning. Fru talman!
Lennart Levi, partikamrat, före detta riksdagskollega och professor emeritus på detta område, har länge argumenterat för ett nationellt kunskapscentrum för arbetsmiljö. I Arbetsmiljöpolitiska kunskapsrådets sista publikation föreslår även de ett sådant. Ett nationellt kunskapscentrum skulle bland annat främja kunskapsflödet från forskning till praktik, bättre medvetenhet om arbetsmiljöns potential, kunskapsbevakning och kunskapsvård.
Centrumet skulle ha en roll i omvärldsbevakning, kunskapsbevakning och kunskapssammanställningar - allt i syfte att underlätta goda beslut av insiktsfulla och motiverade beslutsfattare. Kunskapsrådet rapport bereds för närvarande i Regeringskansliet. Jag ser fram emot fortsättningen på detta område.
Arbetsmiljöverket, Prevent, arbetsmarknadens parter och Kunskapscentrum är några av alla viktiga aktörer. Men för att komma till ett insiktsfullt arbetsliv krävs att många fler än i dag grundar i arbetsmiljöfrågan.
Det är enligt lag arbetsgivarens skyldighet och ansvar att se till att chefer inom såväl industri som vård och bemanningsbransch har grundläggande kunskaper om vad som krävs men också om sin egen roll i den arbetsmiljökultur som utvecklas på respektive arbetsplats. Som arbetstagare är man beroende av en god arbetsmiljö men måste också se sin egen roll som en del av sina arbetskamraters arbetsmiljö. Det är förhållningssätt som jag tror är på väg.
Det krävs dock att detta ämne kommer upp redan i skolan och att man vid framtida rekryteringar av chefer efterfrågar denna kunskap. Att det lönar sig har Malin Lohela Karlsson som är forskare på Karolinska Institutet visat. Hennes forskning visar att investeringar i sjuk- och friskvård och förbättrad arbetsmiljö på sikt ger mer produktiva medarbetare. Varje satsad krona ger tre tillbaka. Det är ytterligare ett argument för en god arbetsmiljö.
Att fler delar målet om det goda arbetslivet, lite i linje med det som Eva Nordmark målar upp, är nog det mest effektiva sättet att flytta fram positionerna för en god arbetsmiljö runt om i landet.