Pyry Niemi (S):
Jag vill tacka landsbygdsministern för svaret. Regeringarna i Storbritannien, Finland, Danmark och Norge har arbetat aktivt med livsmedelsmyndigheterna för att minska det genomsnittliga saltintaget hos befolkningen. I Storbritannien påbörjades, på initiativ av den dåvarande Blairregeringen, ett arbete 2003 för att minska saltkonsumtionen i samverkan med livsmedelsmyndigheten, ledande branschaktörer och konsumentorganisationer. Så här drygt tio år senare, efter ett antal utvärderingar, ser man att det har skett mycket positiva förändringar.
90 olika ledande branschaktörer medverkar aktivt för att minska saltkonsumtionen i Storbritannien. Regeringen satte upp tydliga mål, och många av tillverkarna har nått målen med råge. I Finland fastställde myndigheterna och regeringen redan före EU-inträdet 1995 obligatorisk märkning av saltinnehåll i relevanta produktgrupper, vilket lett till generellt minskad användning av salt i produktgrupper och även till mindre risk för stroke.
Saltintaget i Finland har sedan bestämmelserna infördes gått ned från 14 till 8 gram per dag. Under samma tid har dödligheten i hjärtattacker och stroke minskat med uppemot 80 procent i åldrarna under 64 år. Forskarna anser att det minskade saltintaget står för hälften av den betydande nedgången av hjärtinfarkter och 75-80 procent av nedgången av stroke. Uppmuntrad av framgången har man nyligen sänkt gränserna för salt i industriproducerade livsmedel med ytterligare några procentenheter.
Fru talman! I Danmark räknar man med 1 000 färre dödsfall och besparingar på mellan 300 miljoner och 1 miljard danska kronor om året på att sänka saltintaget bland befolkningen med tre gram per dag. Det visar beräkningarna från danska myndigheter.
Storbritannien förväntar sig 14 000 färre dödsfall om året och WHO två och en halv miljon färre dödsfall globalt om saltintaget minskar till 5-6 gram per person och dag. Flera undersökningar tyder på att saltintaget bland vuxna i Sverige ligger på mellan åtta och tolv gram per dag. Enligt Livsmedelsverkets senaste undersökning av svenskarnas matvanor äter vi i genomsnitt sju gram salt per kvinna och nio gram per man. Även barnen får i sig för mycket salt.
Amerikansk forskning problematiserar tydligt hur vår positiva känsla för salt grundläggs i barndomen och hur svårt det är för livsmedelsindustrin att producera smakrika livsmedel när saltet ska ersättas. Barn söker sig till saltrika produkter, och den känslan blir liksom inte mindre med åren. Det finns forskare som hävdar att Sverige skulle spara 2-3 miljarder årligen inom hälso- och sjukvården ifall saltintaget hos befolkningen skulle minska.
Målsättningen med Livsmedelsverkets arbete är, som landsbygdsministern sade, att på sikt halvera saltintaget från nuvarande 10-12 gram per dag till 5-6 gram per dag. Det är ett långsiktigt arbete som måste göras i flera steg. Det är bra, och då kvarstår frågan: Vad gör regeringen för att minska saltintaget på kort och på lång sikt? När ska saltintaget vara halverat?
Frågan är ytterst relevant eftersom forskare slår fast att Sverige skulle spara 2-3 miljarder årligen på att reducera saltintaget hos befolkningen. På tio år är det 20-30 miljarder kronor. Regeringarna i Storbritannien och i Finland gick i bräschen och genomförde tydliga och omfångsrika samtal med berörda aktörer.
Vilka samtal har landsbygdsministern och till exempel folkhälsoministern för närvarande med sådana här aktörer, eller vill eller önskar regeringen överlåta dessa samtal och ett långsiktigt arbete, kanske byråkratiska utredningar och annat, till Livsmedelsverket och Folkhälsomyndigheten?