Ulf Nilsson (FP):
När det gäller gymnasieskolan vill vi ha en mer kvalificerad yrkesutbildning, alltså även på gymnasieskolan, i likhet med vad LO:s Wanja Lundby-Wedin framförde på DN Debatt - en riktig yrkesutbildning.
Det är ju ett av de problem som många framhåller: Orsaken till att studenterna inte alltid är tillräckligt förberedda i exempelvis matematik är att matematikkurserna är anpassade både för dem som ska gå vidare till högre studier och för dem som ska ut i arbetslivet. Jag tror att det vore ett sätt att höja kvaliteten i gymnasieskolan att skapa både mera tydliga studieförberedande linjer och mera tydliga yrkesförberedande linjer.
Även om alla ska vara välkomna till högskolan är det faktiskt inte så, utbildningsministern, att alla vill plugga på högskolan. Många vill in i yrkeslivet, och många vill förbereda en yrkesutbildning. Det var intressant att utbildningsministern nu sade att en del saker inte är lika bra som förr. Vi är helt överens om att man inte generellt kan säga att det var bättre förr. I den diskussionen är vi överens.
Det var dock intressant att utbildningsministern höll med om att studenterna i dag är sämre förberedda i matte och svenska än vad de var för fem-tio år sedan. Det är ju också det som kommer fram. Jag tycker också generellt att svenska högskolor och universitet håller en hög kvalitet. Det finns ingen anledning att svartmåla. Ändå är det alldeles för många studenter som får en utbildning som leder till arbetslöshet. Det är för många studenter som misslyckas med sina studier eller blir färdiga alldeles för sent.
Framför allt är det alldeles för många som får slita i onödan därför att gymnasiet gett dem en dålig förberedelse. Vid Lunds tekniska högskola, utbildningsministern - på tal om matematik - har man ett matteprov sedan 1997, och enligt det är studenterna sämre förberedda i dag. En orsak, säger man, är just att matematiken i gymnasieskolan är anpassad både för dem som ska gå vidare till högre studier och för dem som ska ut i det praktiska yrkeslivet.
Det är inte att negativt skilja ut om vi skulle göra mer specialisering i gymnasieskolan. Det är tvärtom att ge fler elever möjlighet att utnyttja sina egna personliga förutsättningar och intressen. När det gäller historia kan jag nämna en liten kuriositet som ändå är tänkvärd.
Historiska institutionen i Lund gör test av vad nybörjarna som kommer från gymnasiet kan. Och då ligger ändå Lund på första eller andra plats i Sverige när det gäller betyg i skolan. På det senaste testet visade det sig att 30 % inte hade hört talas om Lenin, 60 % inte hade hört talas om Göring och 20 % inte hade hört talas om Martin Luther King.
Då är man naturligtvis inte riktigt förberedd för att börja högskolan. När det gäller antalet elever i högskolan - vi kommer in på många ämnen här - säger jag som jag sade i förra inlägget: Folkpartiet välkomnar alla grupper till högskolan som har intresse och fallenhet, oavsett var man kommer ifrån - självklart! Det är väldigt viktigt att alla grupper kan komma in.
Däremot ser vi det inte som ett självändamål att fixera oss vid ett intagningsmål på 50 % av en årskull i högskolan. Vi tycker att det är dags att börja tala om kvaliteten i stället. Vi tycker att det är dags att tala om vad högskolan ska ge. Där är ju problemet att enligt alla uppgifter som kommer är den utbyggnad som regeringen har gjort underfinansierad.
Studentantalet har ökat från 170 000 studenter i Sverige år 1990 till 340 000 i dag. Enligt exempelvis Högskoleverkets senaste rapport Den akademiska friheten har den lärarledda tiden minskat och resurserna minskat. Detta finns i andra rapporter också. Vi säger nej till nya platser för att komma i kapp med kvaliteten.
Det finns ingen anledning att bara öppna högskolan och samtidigt inte kunna ge alla dessa nya grupper en kvalitet i undervisningen. Det är orsaken till att vi nu vill vänta med utbyggnaden.