KBLab/rixvox huggingface dataset:
Hillevi Engström (M):
Lars Johansson har frågat mig vilka åtgärder jag planerar för att höja ersättningsnivåerna vid arbetslöshet. Låt mig inleda med att säga att jag delar Lars Johanssons oro för våra arbetslösa ungdomar. Sverige har under flera år haft en hög ungdomsarbetslöshet. Arbetslösheten bland unga uppgick till 25,2 procent i februari 2012. Drygt hälften av dem var dock heltidsstuderande. Ungdomsarbetslösheten är, som jag påpekat flera gånger tidigare i kammaren, en fråga som regeringen tar på största allvar.
Regeringen har redan vidtagit en rad åtgärder för att underlätta för unga att etablera sig på arbetsmarknaden, och det är ett arbete som fortsätter. När det gäller ersättningsnivåerna i arbetslöshetsförsäkringen är det en fråga som har varit uppe för diskussion tidigare. Regeringens främsta uppgift är att öka sysselsättningen och därmed minska utanförskapet. Regeringen har genomfört en rad reformer för att upprätta arbetslinjen, bland annat har arbetslöshetsförsäkringen reformerats till en omställningsförsäkring mellan två jobb.
Försäkringen består av två delar, en grundförsäkring och en frivillig, inkomstrelaterad försäkring. Det är naturligt att ersättningen ser olika ut beroende på om den sökande har valt att ansluta sig till den frivilliga delen av arbetslöshetsförsäkringen eller inte. Det är viktigt att det finns ett skyddsnät vid arbetslöshet, men lika viktigt är en aktiv arbetsmarknadspolitik för att främja omställning.
Det handlar dels om att skapa bättre förutsättningar för tillväxt och sysselsättning, dels om aktiva insatser för aktivitet och omställning. Regeringen satsar ytterligare 8 miljarder kronor de närmaste åren på en förstärkt arbetsmarknadspolitik i form av exempelvis mer arbetspraktik och arbetsmarknadsutbildning och fler arbetsförmedlare. Regeringens mål är full sysselsättning. Alla som kan arbeta ska arbeta efter egen arbetsförmåga. Det ska löna sig bättre att arbeta. Det ska vara enkelt och billigt att anställa.
Matchningen ska utvecklas. Vi prioriterar arbetslinjen och en aktiv arbetsmarknadspolitik före höjd arbetslöshetsersättning.
Hillevi Engström (M):
Jag vill också tacka för interpellationen. Jag har redan stått här i kammaren vid flera tillfällen i år och diskuterat de här frågorna, men de är nog så viktiga så vi kan gärna diskutera dem vidare. Det finns en avsevärd skillnad mellan alliansregeringen och den socialdemokratiska oppositionen.
Det finns många skillnader men inom bland annat det här området kan man se väldigt tydligt att Socialdemokraterna vill höja till exempel arbetsgivaravgifterna för personer under 26 år med 17 miljarder kronor. Det vill man göra för att kunna finansiera höjda ersättningar till dem som inte arbetar. I det här läget är höjd a-kassa ingenting som skapar flera jobb.
Det är där skiljelinjen går, det vill säga en aktiv jobbpolitik eller en aktiv politik för höjda ersättningar när man inte arbetar. Jag tror också att det är oerhört viktigt att se på resultatet av regeringens politik. Där kan vi se att utanförskapet har minskat med någonstans runt 165 000 personer och sysselsättningen har ökat med drygt 200 000 personer.
Trots en av de allvarligaste kriserna på arbetsmarknaden på 60-70 kanske 80 år har vi till skillnad mot övriga Europa kunnat upprätthålla en högre sysselsättning. Vi diskuterade alldeles nyligen här i kammaren ungdomsarbetslösheten. I Europa kan man se att 30 procent av ungdomarna har varit arbetslösa i ett år eller mer. I Sverige är det 7 1⁄2 procent. Vi har förmått upprätthålla sysselsättningen trots en allvarlig kris.
Ändå är det för många som står utanför. Därför väljer regeringen att satsa hälften av reformutrymmet på det som leder till jobb. Det är en aktiv arbetsmarknadspolitik. Det är bland annat mer aktivitet i jobb- och utvecklingsgarantin. Det är en fördubbling av förmedlarkontakterna på Arbetsförmedlingen. Det är mer utbildning. Det är mer praktik. Det är mer kompetensutveckling. Men vi tror att det också är viktigt att det är billigt för arbetsgivare att anställa.
Jag nämnde tidigare att anställer man en ungdom som har varit arbetslös och kommit in i sysselsättningsfasen i jobb- och utvecklingsgarantin och ungdomen får 16 500 i månaden brutto betalar arbetsgivaren så lite som 2 900 kronor i månaden.
Det blir arbetsgivarens kostnad för att förmå arbetsgivare att anställa dem som står längst ifrån arbetsmarknaden och många gånger saknar utbildning eller har fel utbildning, har en funktionsnedsättning eller är födda utanför Sverige och därför har brister i svenska språket. Vi behöver många olika delar där arbetslöshetsförsäkringen är en del. En aktiv arbetsmarknadspolitik är någonting annat.
Jag tycker ändå att Socialdemokraterna är svaret skyldigt när det gäller hur det kan bli lägre arbetslöshet bland ungdomar om man höjer arbetsgivarens kostnader och fördubblar dem med 15 eller 17 miljarder kronor. Hur leder det till att fler ungdomar får jobb? Det är ju jobben som är det allra viktigaste. Eller är det höjda ersättningar som är det viktigaste? Där tycker jag att Socialdemokraterna är svaret skyldigt.
Hillevi Engström (M):
Tack för denna interpellationsdebatt! En sak jag tror är oerhört viktig för framtiden, om man tittar lite längre fram, är att varje barn och ungdom blir bemött med stor respekt och får en bra grund att stå på i grundskolan och gymnasieskolan, alldeles oavsett det enskilda barnets förutsättningar, begåvningar och intressen. Vi har haft ett långt misslyckande där många har slagits ut från skolan utan någon grund att stå på. Vi har också stora utmaningar när det gäller många utrikes födda som kommer till Sverige.
Ska vi kunna ha ett öppet land - vilket jag förespråkar - med en liberal inställning om att människor gärna ska få komma till Sverige, för att arbeta men också på grund av flyktingskäl, måste vi ha en arbetsmarknad som välkomnar människor och som ser till de kompetenser och erfarenheter som de har med sig och som också kanske tänker bort en del saker och tänker att man kan ha med sig väldigt goda erfarenheter utan att man har det perfekta svenska språket med sig utan kan lära sig det på arbetet.
Jag var häromveckan uppe i Övertorneå, där vi i Sverige, Norge och Finland tillsammans har en utbildningsinstitution där man arbetar med yrkesutbildning. Det är en högt kvalificerad yrkesutbildning som ger de allra flesta jobb efter skolan. Där har man en helt annan filosofi, nämligen att man börjar lära sig ett jobb och sedan lär sig språket. Där utbildar lärarna på svenska, finska, norska och engelska.
Men även de som kommer från andra länder, som inte kan dessa språk, kan göra sig förstådda och kan lära sig något av alla de yrken som man utbildar i. Vi måste ha flera vägar in på arbetsmarknaden, sänka trösklarna, göra det billigare för arbetsgivare, göra det enklare att anställa och ha mer av den typ av utbildning som leder till arbete. Jag tycker att vi ska fortsätta den här debatten vid ett annat tillfälle och tackar för i dag.
Hillevi Engström (M):
Det var en intressant diskussion, tycker jag. Det är viktiga frågor som Maria Stenberg väcker. För att gå tillbaka till hennes hemkommun Pajala har den lokala Arbetsförmedlingen fått extra resurser. Vi har satsat ganska mycket på möjligheten att öka arbetsmarknadsutbildningarna. Deltagarna i jobb- och sysselsättningsgarantin har också möjlighet att få en arbetsmarknadsutbildning. Det ändrade regeringen förra året.
Det finns alltså en ambition att göra fler insatser med en ökad kvalitet. De arbetslösa personerna ska få träffa sin handläggare oftare än tidigare. Vi talar om en fördubbling av insatserna för långtidsarbetslösa. Det är inte regeringen som ser till exakt vilka personer i Pajala som ska få en utbildning. Det är en fråga för myndigheten Arbetsförmedlingen. Det finns pengar, det finns resurser och det finns också en ambition att rusta personer för de lediga jobb som finns.
Jag vill också nämna att när det gäller transportbranschen specifikt har Arbetsförmedlingen utbildat 300 chaufförer de senaste två åren i Norrbotten och Västerbotten för att möta efterfrågan på arbetsmarknaden. Det har också utbildats ytterligare 50 chaufförer inom det reguljära systemet. Det är ett exempel på en bra arbetsmarknadsutbildning som leder till jobb.
Det är denna typ av utbildningar som vi vill se mer av, där man verkligen försöker matcha personer som är arbetslösa mot de lediga jobb som finns både i Norrbotten och på andra ställen. Jag välkomnar diskussionen. Detta är en viktig fråga för regeringen, för basindustrin och Norrbotten är viktiga för Sveriges utveckling.
Hillevi Engström (M):
Mehmet Kaplan har frågat mig vad jag avser att göra för att säkerställa en godtagbar arbetsmiljö även för personer i arbetsmarknadsprogram och vilka åtgärder jag avser att vidta för att Arbetsförmedlingen ska ta denna fråga på större allvar. Han har vidare frågat mig om jag avser att ge Arbetsmiljöverket ökade resurser för att ökningen av olyckor vid arbetsplatspraktik ska förhindras och om jag avser att ta initiativ till att ändra regelverket så att en arbetssökande kan tacka nej till anvisningar som riskerar dennes hälsa.
Deltagare i ett arbetsmarknadspolitiskt program likställs med arbetstagare när det gäller tillämpliga delar av arbetsmiljölagens skyddsbestämmelser. Oavsett om man är praktikant eller anställd har man alltså rätt till en säker arbetsplats med en god arbetsmiljö. Av detta följer även att en arbetssökande inte är skyldig att tacka ja till ett anvisat arbete om detta riskerar den arbetssökandes hälsa.
Om ett arbete innebär till exempel omedelbar och allvarlig fara för en arbetstagares liv kan ett skyddsombud besluta att arbetet ska avbrytas. Det finns även möjlighet för ett skyddsombud att förklara att hinder föreligger för visst arbete redan innan det påbörjas. Det är viktigt att anordnare som sysselsätter deltagare i arbetsmarknadspolitiska program känner till sina skyldigheter och deltagarnas rättigheter.
Alla anordnare som tar emot deltagare i arbetsmarknadspolitiska program får därför skriftlig information från Arbetsförmedlingen om att de har ett arbetsmiljöansvar enligt arbetsmiljölagen. Arbetsförmedlingen har även tagit fram en broschyr som ger de aktuella arbetsgivarna mer utförlig information om skyldigheter avseende arbetsmiljön. Arbetsförmedlingen kontrollerar också i stor omfattning verksamheter inom sin regi. Regelbundna inspektioner och stickprov utförs hos anordnare.
Arbetsförmedlingen har även utarbetat rutiner för hantering av oseriösa anordnare. Arbetsmiljöverkets statistik över anmälda arbetsskador visar att anmälningarna för arbetsskador i samband med arbetsmarknadsåtgärder har ökat sedan 2007.
Under samma period har anmälningarna totalt sett för alla kategorier minskat. Det finns dock inget som tyder på att deltagare i arbetsmarknadspolitiska program skadas i större utsträckning än ordinarie anställda; snarare är det tvärtom. Det är positivt att olyckorna totalt minskar, men målet är att arbetsmiljön ska bli bättre. Detta ska ske genom att åstadkomma säkrare jobb med minsta möjliga risk för att drabbas av arbetsrelaterade olyckor och sjukdomar, både för praktikanter och för ordinarie arbetstagare.
En särskild utredare har även gjort en översyn av arbetsmiljö- och arbetstidslagstiftningens regler om föreläggande, förbud, straffsanktioner och sanktionsavgifter i syfte att åstadkomma en klarare och enklare reglering. Utredningen bereds för närvarande i Regeringskansliet. Jag kommer mot denna bakgrund inte att vidta några åtgärder med anledning av Mehmet Kaplans frågor.
Hillevi Engström (M):
Jag tackar Mehmet Kaplan för interpellationen. Jag tänkte försöka hålla mig till frågorna om praktik, men jag kan ändå säga att också jag har nåtts av uppgifterna om Åklagarmyndighetens riksenhet och att det tar för lång tid att utreda. Det är klart att det är en oerhört aktuell och viktig fråga. På brott ska följa straff; det är min grunduppfattning. Då förutsätts att det utreds och att man insamlar bevis när det går att göra det och vittnesmål är färska.
Det är en fråga som ligger under justitieministerns ansvarsområde. Ytterst är det Rikspolisstyrelsen och de enskilda polismyndigheterna som måste prioritera sina resurser. Framför allt är det viktigt för att kunna förebygga olyckor genom att man lär sig någonting av en olycka som inträffat, så att den inte behöver upprepas. Detta tycker jag är oerhört angeläget. Som jag sade i mitt interpellationssvar: Oavsett om man är praktikant eller anställd ska man ha rätt till en trygg arbetsplats och en god arbetsmiljö.
Då är det förstås angeläget att Arbetsförmedlingen när man anordnar praktik och har kontakt med företag också noga går igenom arbetsmiljöaspekter och tillser att praktikanten i fråga inte utför uppgifter som denne inte får utbildning eller skyddsutrustning för. Man kan ur statistiken se att praktikanter tack och lov har lägre andel olyckor än övriga anställda.
Det torde visa på att man tar frågan på stort allvar. Statistiken över olycksfall bland personer i arbetsmarknadspolitiska program varierar starkt mellan olika branscher. Den följer i princip statistiken för arbetsolyckor. Till exempel har lager-, logistik-, bygg- och skogsarbete en större andel olycksfall. Det är allvarligt.
Det är viktigt att Arbetsförmedlingen tar denna fråga på stort allvar. Man informerar såväl muntligt som skriftligt, även i skriftligt informationsmaterial till arbetsgivaren. Då är det viktigt att man följer reglerna och att praktikanter som anser att de har en farlig arbetsmiljö tar upp det med Arbetsförmedlingen, så att praktikplatsen kan avbrytas.
Praktikanterna har ofta ett helt arbetsliv framför sig, och det är oerhört viktigt att ingen skadas eller blir sjuk på arbetet.
Hillevi Engström (M):
Jag har tagit del av den aktuella RUT-rapport som interpellanten hänvisar till och tar frågan på stort allvar. Det är inte acceptabelt att det brister. Jag vet att Arbetsförmedlingen tar frågan seriöst. På den punkten menar jag att interpellanten har fel. Jag har haft kontakt med Arbetsförmedlingen. De måste ta frågan på stort allvar och se till att de försäkringar som deltagare ska ha finns på plats. Det har också anordnare fått ersättning för.
Det ska fungera, men jag är medveten om att det funnits brister. Det är viktigt att Arbetsförmedlingen jobbar med kontroller och tillsyn, såväl innan man beslutar om en praktikplats eller ett arbetsmarknadsprogram som under tiden, men också att Arbetsmiljöverket gör sitt arbete. Och den viktigaste personen som kan slå larm är den som är praktikant eller i en arbetsmarknadspolitisk åtgärd, tillsammans med övriga anställda eller med hjälp av skyddsombud. Ingen ska behöva riskera sin hälsa på arbetet.
Har man en praktikplats som man menar inte är säker och trygg eller inte har fått relevant utbildning måste man tala om det för Arbetsförmedlingen, så att åtgärder kan vidtas, antingen att arbetsplatsen helt enkelt inte finns kvar för praktikanten eller andra säkerhetsåtgärder. Jag menar att såväl praktikanter som arbetstagare har ett fullgott skydd genom lagstiftningen, men sedan gäller det också att anordnarna ska vara seriösa.
Där finns det så klart ännu mer att göra. Jag tar frågan på stort allvar och följer utvecklingen.
Hillevi Engström (M):
Jag vill understryka vikten av att personer har arbetsskadeförsäkringar när de är ute i arbetsmarknadspolitiska program. Jag är mycket tydlig i den frågan, och jag är också tydlig mot Arbetsförmedlingen. Arbetsgivarna på de olika arbetsplatserna får ersättning och förbinder sig att teckna dessa försäkringar. Det sker också en uppföljning, men det kan säkert bli ännu bättre.
Jag tror också att det är viktigt att man informerar praktikanterna själva tydligare så att de försöker se till att arbetsgivaren verkligen fullföljer sina skyldigheter. Det finns ett annat problem när det gäller praktikplatser, och det är att det är svårt för Arbetsförmedlingen att få ut personer på praktik. Det finns för få företag och organisationer som är villiga att ta emot praktikanter.
Men om vi kunde få ännu fler seriösa personer, företag, kommuner och den ideella sektorn att ta emot praktikanter skulle det förstås bli ett ännu bättre resultat. Avslutningsvis vill jag säga att Arbetsmiljöverket har förbättrat sin effektivitet när det gäller inspektionerna med ungefär 35 procent.
Deras uppdrag är också att inrikta sina inspektioner på de mest riskutsatta branscherna, speciellt inom byggnadsbranschen där man besöker och inspekterar flera tusen mindre byggföretag men också inom bemanningsbranschen där många unga är anställda. En särskild riktad satsning görs mot hot, våld och belastningsskador för att förbättra kvinnors arbetsmiljö. Men den fråga som interpellanten tar upp är viktig, och jag kommer nogsamt att följa den. Jag vill också återgälda sommarhälsningen till Mehmet Kaplan.
Hillevi Engström (M):
Hillevi Larsson har frågat Ulf Kristersson om det är en positiv utveckling att människor känner sig tvingade att teckna privata tilläggsförsäkringar för att gemensamma trygghetssystem ger för dåligt skydd. Hillevi Larsson har även frågat om det är meningen att jobbskatteavdraget i fortsättningen ska gå till att betala privata tilläggsförsäkringar.
Dessutom har hon frågat om Ulf Kristersson försvarar den svenska modellen med ersättningar i socialförsäkringarna som går att leva på, eller om han försvarar ett grundskydd där löntagarna tvingas teckna tilläggsförsäkringar för att inte behöva gå från hus och hem om de drabbas av sjukdom eller arbetslöshet. Arbetet inom Regeringskansliet är så fördelat att det är jag som ska besvara interpellationen. Inledningsvis vill jag framhålla att när det gäller ersättningsnivåerna i våra trygghetssystem är det viktigt att det finns ett bra skyddsnät.
Lika viktig är en aktiv politik för att främja omställning till arbete. När det gäller ersättningsnivån i arbetslöshetsförsäkringen har jag tidigare i kammaren sagt att regeringen prioriterar arbetslinjen och en aktiv arbetsmarknadspolitik före höjd arbetslöshetsersättning. Någon förändring i det avseendet har inte gjorts.
Mot bakgrund av det anser jag att det är positivt att enskilda, i den mån de anser sig ha ett behov av ett kompletterande skydd, kan teckna ett kompletterande försäkringsskydd. Som Hillevi Larsson säkert redan känner till är frågan om samspelet mellan kompletterande försäkringar och sjuk- och arbetslöshetsförsäkringarna föremål för utredning. Det sker inom den parlamentariska utredningen om hållbara försäkringar vid sjukdom och arbetslöshet, och jag har inte för avsikt att föregripa det arbetet.
Hillevi Engström (M):
Givetvis är det viktigt att ersättningsnivån i arbetslöshetsförsäkringen är bra - även i socialförsäkringen och sjukförsäkringen förstås. Jag tycker att vi har relativt bra ersättningar, inte minst sett till sjukförsäkringen. För allvarligt sjuka finns ingen bortre gräns. Man har sjukförsäkring i två och ett halvt år.
Många fackförbund - jag tror att det är ett trettiotal förbund - har i sitt medlemserbjudande en, kan man säga, kompletterande försäkring vid arbetslöshet. Om fackförbunden tycker att det är en bra ordning har jag inget att erinra mot det, lika lite som jag har om privatpersoner väljer att teckna ett ökat försäkringsskydd. Det tycker inte jag är någonting som regeringen på något vis ska förhindra.
Jag tycker också att man måste begrunda den aktiva arbetsmarknadspolitik som Sverige för - till skillnad från hur det är i många andra EU-länder. Inom hela OECD utmärker vi oss genom att vi lägger en väldigt stor del på att hjälpa människor med att komma tillbaka till arbetsmarknaden. I många andra länder har man bara kontantprincipen. Det här skiljer länderna åt. Det är oerhört värdefullt att vi förkortar tiden mellan ett arbete och ett annat.
De närmaste åren lägger vi mer än 8 miljarder extra på Arbetsförmedlingen för att stärka kvaliteten och för att arbetslösa ska få ett bättre stöd från enskilda arbetsförmedlare - detta tillsammans med arbetsmarknadsutbildning. Valet mellan att bara höja ersättningsnivåer och att satsa på en aktiv arbetsmarknadspolitik som leder till att människor kommer i arbete tycker jag och regeringen är ganska enkelt.
När man lyssnar på socialdemokrater kan man få intrycket att Socialdemokraterna vill höja nivån så att alla får 80 procent av sin lön vid arbetslöshet. Men så ser inte era förslag ut. Ni sätter en inkomstgräns vid 25 000 kronor för dem som i dag har ersättning. Det är så ni finansierar er budget. Det är inte riktigt sanningsenligt när ni säger att alla ska ha 80 procent, för i budgeten har ni inte något utrymme för det.
Då får ni väl höja socialavgifterna för ungdomar med mycket mer än de 16 miljarder som ni vill höja med.
Hillevi Engström (M):
I förra veckan var jag nere i Luxemburg på ett ministermöte och tog del av EU:s utvärderingsinstrument för hur EU:s 27 medlemsstater har det när det gäller arbetslöshet och sysselsättning. Sverige ligger bland de allra främsta. Det kan inte tolkas som något annat än ett bevis på att vi har klarat finanskrisen betydligt bättre än flertalet länder i Europa trots att vi är en liten, exportberoende ekonomi.
Jag vågar påstå att om vi hade lyssnat på Socialdemokraterna skulle vi ha haft ett sämre läge. I själva verket har vi haft en ökad sysselsättning, men vi är också många fler på arbetsmarknaden. Det är personer som kommer från långa sjukskrivningar men som har arbetsförmåga. Det är personer som har lämnat skolan. Vi har också haft en stor grupp personer som kommer från andra länder utanför Europa. Jag välkomnar detta, men de har svårt att komma in på arbetsmarknaden.
Vi ligger alltså bra till, men jag är inte nöjd. Jag vill vara tydlig och säga att vår politik enligt olika internationella och inhemska bedömare har haft effekt. Arbetslösheten hade varit betydligt högre utan dessa åtgärder. Vi har haft en ökad sysselsättning och ett minskat utanförskap. Det är precis som Peter Persson säger: Vi vill ha en annan arbetsmarknad. Det stämmer. Vi vill ha en bättre arbetsmarknad där alla får plats och där alla som kan arbeta får möjlighet att göra det.
Det är inte okej att personer stämplas ut bara för att de har en långvarig sjukdomsproblematik eller är arbetslösa. Vi vill ha högre tillväxt, högre löner och fler på arbetsmarknaden - inte tvärtom. Vi vill ha starka, växande företag. Vi vill framför allt att alla barn och ungdomar ska få möta en skola som ser varje individ och som ger dem chansen. Det är viktigt med ekonomi och trygghet.
Jag håller med Jasenko Omanovic om att det är viktigt både för individen och för samhället. Det är viktigt för att vi ska ha ett samhälle som vågar satsa och som kan satsa på skola och på andra åtgärder så att alla kan komma i jobb.
Hillevi Engström (M):
Att befolkningen i ett land ökar betyder inte per automatik att sysselsättningen ökar. Vi har också en ökad sysselsättningsgrad inom många grupper. Eva-Lena Jansson hänvisar till den här rapporten till Socialförsäkringsutredningen. Sverige hade tidigare den näst högsta ersättningen inom OECD.
Nu ligger Sverige ungefär på genomsnittet för OECD-länderna när det gäller arbetslöshetsförsäkringen. Jag menar att det är mycket bättre att ligga i topp när vi talar om sysselsättning och låg arbetslöshet. Där ligger Sverige bland de allra bästa i hela EU. Min fråga är: Varför tycker Socialdemokraterna att det är bättre att ligga i topp när det gäller de högsta bidrags- och ersättningsnivåerna?
Regeringen prioriterar full sysselsättning i stället för att toppa ligan över mest ersättningar och högst bidrag till dem som inte arbetar.