Jonas Jacobsson Gjörtler (M):
Jag vill börja med att tacka statsrådet för svaret. Ardalan Shekarabi och jag har tidigare, i höstas, debatterat frågan om valfrihet i välfärdssektorerna. Då var det framför allt efter den i mina ögon bekymmersamma överenskommelse som regeringen gjorde med Vänsterpartiet i dessa frågor. Jag påtalade i den debatten att Ardalan Shekarabi föredömligt skrev i sitt svar att mångfald och valfrihet i välfärdssektorerna är en självklarhet.
Jag tycker att problemet då var - och det kvarstår lite grann fortfarande - att orden pekar i en riktning, men regeringens agerande och inte minst den överenskommelse med Vänsterpartiet som vi debatterade i höstas pekar i rakt motsatt riktning. Nu ser vi några pusselbitar till som vi kan lägga till regeringens agerande. Herr talman! Säkerställandet av långsiktighet i välfärdsverksamheterna är någonting som vi brett politiskt har varit överens om är viktigt.
Långsiktigheten förutsätter stabila spelregler. Det var ett av skälen till att alliansregeringen såg det som så viktigt att försöka skapa breda överenskommelser i frågorna. Det skedde bland annat i Friskolekommittén, där Alliansen, S och MP då var överens.
Säkerställandet av långsiktigheten och ett seriöst engagemang kopplat till kvalitet var också bärande delar av uppdraget till den ägarprövningsutredning som alliansregeringen tillsatte för drygt två år sedan.
Efter en del händelser som uppmärksammades bland annat i medierna tyckte Alliansen för ganska precis ett år sedan att det var angeläget att försöka komplettera utredningens uppdrag för att undersöka huruvida det skulle vara rättsligt möjligt och lämpligt att införa kriterier för vad som ska betraktas som varaktigt ägande. Utredningen skulle också undersöka om det är rättsligt möjligt och lämpligt att ha ett annat syfte än det vinstsyfte som normalt gäller i bolag.
Detta är synnerligen relevanta och viktiga frågeställningar, tycker jag, som det var angeläget att få seriösa svar på. En av de frågor som jag ställde till statsrådet i interpellationen gällde huruvida statsrådet tänkte offentliggöra rapporterna. Den var förstås av mer retorisk karaktär. Jag är väl medveten om att det går att begära ut handlingarna. Rapporterna är offentliga handlingar; var och en kan begära ut dem och läsa dem.
Jag har själv läst dem, och jag konstaterar att de innehåller en hel del synnerligen relevanta synpunkter i denna viktiga debatt. Det gäller särskilt den ena, av Per Strömberg, som jag har i min hand här. Den relevanta frågan i sammanhanget är dock om statsrådet själv har läst rapporterna och om han avser att låta dem få någon relevans för arbetet framåt med frågorna.
Den pågående Ägarprövningsutredningen har nu fått förlängd tid med ytterligare en månad, och ska därmed vara klar om knappt två veckor om tidsplanen håller. Samtidigt har ni redan aviserat att en ny utredning ska tillsättas i enlighet med er överenskommelse med Vänsterpartiet.
Det vore intressant att få veta om dessa viktiga frågor kommer att belysas där eller om ni väljer att låta Vänsterpartiets ideologiska skygglappar skymma sikten för den nya utredningen redan i inledningen. Herr talman! När det gäller de frågor jag ställde i min interpellation finns det en fråga som jag betraktar som obesvarad fortfarande. Det är frågan som gäller varför utredningens uppdrag ändrades.
Motivet kan väl rimligen inte enbart vara det som statsrådet skriver - att utredaren har bett om att få uppdraget begränsat, särskilt inte eftersom utredaren kort därefter lämnade uppdraget och anställdes som statssekreterare i Regeringskansliet. Man behöver inte vara särskilt konspiratoriskt lagd för att se att de slutsatser och rekommendationer som görs i underlagsrapporterna står i strid med den linje som Vänsterpartiet driver och därmed även med den överenskommelse som regeringen och Vänsterpartiet har gjort.
Min fråga till statsrådet är: Varför ändrades utredningens uppdrag, enligt din mening?