Åsa Romson (MP):
Tack för en debatt som handlar om kärnan i miljömålet kring biologisk mångfald! Sverige är ett rikt skogsland, ett skogsland där våra näringar har byggts på skogsbruk, där vår försörjning och vår värme i bostäderna har byggt på skogen men också där vår biologiska mångfald bygger på levande skogar.
Det var en faktafråga som riksdagsledamoten Anders Forsberg ställde, alltså hur mycket skyddad mark regeringen anser att vi har. Jag svarade med den statistik som är den officiella, det vill säga från Statistiska centralbyrån. 5 procent av den produktiva skogsmarken är, eller kommer inom närtid att bli, skyddad genom ett formellt skydd.
Det beror också väldigt mycket på om sådana resurser avsätts för att formellt kunna skydda skog och faktiskt ersätta markägare, och de resurserna har under de senaste åren varit knappa. Jag är ändå glad att den här regeringen som satsar på miljöarbete också säkerställer att ett gott miljöarbete i skogen handlar om att man ska kunna ersätta de skogsägare där man får inrättat naturreservat och fler delar av formellt skydd.
Detta innebär att med 250 extra miljoner redan i år och 590 extra miljoner som jag aviserade för de kommande åren i ramen kommer detta formella skydd också att verkligen kunna genomarbetas. Trots den budget som Sverigedemokraterna valde att rösta på genomför vi alltså nu sådana insatser, just för att markägare ska kunna få ersättning enligt lagen för ett formellt skydd.
5 procent av den produktiva skogsmarken är alltså skyddad, 5 procent beräknar man finns i de frivilliga avsättningarna. Det är bra, men vi har alltså kring en miljon hektar produktiv skogsmark som Naturvårdsverket bedömer skulle behöva skydd, eftersom det är värdefull skog. Det är här vi pratar om miljömålen. Det är värdefulla skogar ur ett biologiskt perspektiv som vi behöver skydda för framtiden, därför att det är de som ger liv till skogen.
Det är i skogsmarker där man av olika naturliga händelser helt enkelt har en riktigt produktiv miljö som de olika arterna får sin näring. Allt är inte frid och fröjd när det gäller miljömålet om biologisk mångfald. Vi ser i Artdatabanken, som nu är de som redogör för situationen, att vi har närmare 4 000 arter som på olika sätt är hotade i Sverige.
Bara för att ingen art har konstaterats utrotad de senaste åren betyder inte det att framtiden är ljus. Den är snarare ganska mörk. Inte minst med tanke på klimatförändringarna är det flera av arterna i det svenska skogslandskapet som kommer att få problem.
Vi behöver fortsätta att skydda värdefull skog i Sverige för att möjliggöra levande skogar som är levande ur alla de aspekter som vårt samhälle i dag kräver, både av rekreationsskäl som jakt och bärplockning och för skogsindustrin och produktiva skäl. Vi gör väldigt mycket nyttiga saker av den svenska skogen, och jag och regeringen vill verka för det ska kunna göras på ett hållbart och levande sätt också i framtiden.
Herr talman! Den särskilda diskussionen om att det inte skulle vara meningsfullt att räkna improduktiv skog handlar bara om en statistikuppgift. Jag har inga problem med att räkna in den improduktiva skogsmarken och säga att skyddet är 7 procent. Men vad vill då riksdagsledamoten komma till i sin fråga? Tycker inte Anders Forsberg att mer skog behöver skyddas i Sverige? Är allt frid och fröjd när det gäller den biologiska mångfalden?
Ska inte markägare få betalt när staten går in och formellt skyddar områden?