Sven Otto Littorin (M):
Hur många interpellationsdebatter har du och jag haft, Luciano Astudillo? Det är kanske ett tiotal. Det är första gången som jag verkligen känner att jag faktiskt håller med dig. Jag tror att det är oerhört viktigt att ha ett nationellt sammanhållet ansvar för arbetsförmedlingen. Jag vill till och med tydliggöra det ansvaret lite grann just genom att verka för en enhetsmyndighet med ett tydligt mål.
Inom ramen för det målet måste man dock kunna öppna upp för just kompletterande aktörer. Därför är begreppet "kompletterande" viktigt. Detta kan jag säga för att svara på Luciano Astudillos andra fråga, nämligen: Hur undviker vi att man plockar russinen ur kakan? Den risken finns naturligtvis. Skulle man ha en fri upphandlingsrätt i fråga om förmedlingstjänster eller någonting i den stilen är det klart att vi skulle se bemanningsföretagen ta de lättaste jobben att förmedla.
Sedan skulle den nationella statliga arbetsförmedlingen vara kvar med det som är jobbigast. Det är klart att man då skulle få problem. Det ligger ju i sakens natur att man, om man har hela bredden, kan jobba med de lätta och de svåra fallen samtidigt och med kontakter med arbetsgivare och annat på det sätt som jag tror är nyttigt och bra. Hur försöker jag säkerställa detta? Ja, det är ju Ams som handlar upp den här typen av tjänster. Det är, så att säga, säkerställandet.
De har sin övergripande instruktion och sitt regleringsbrev. De har sitt övergripande ansvar men kan sedan öppna upp. Jag ska försöka beta av alla frågorna. Ulf Holm frågade om kontakterna och intresset från andra. Jag vill gärna hoppa rakt in i detta, för det antyder lite grann om hur detta är. Ja, bemanningsföretagen är av naturliga skäl oerhört intresserade. Och de är frustrerade över att vi inte går oerhört mycket längre och har något slags förmedlingspeng och vad det nu kan vara - det kommer jag inte att medverka till.
Bo Bylund och Ams har nu tagit initiativ till ytterligare ett antal försöksverksamheter som syftar till att fortsätta på den försöksverksamhet som vi hörde Luciano Astudillo referera till - man har tittat på verksamheten i Malmö. Men det handlar också om att försöka hitta olika betalningsmodeller. Som jag har förstått det har man tidigare inte riktigt hittat modellen för hur detta ska hanteras.
Ska det vara något slags grundavgift och sedan något slags bonussystem, eller hur ska man utforma detta? Detta syftar en del av den här verksamheten också till. Det handlar om samarbetsformer, betalningsmodeller och utvärderingsinstrument för att se till att man hanterar detta på bästa sätt. Nu har jag inte den exakta siffran i huvudet. Bemanningsföretagen har ju många verksamheter. Men om jag minns rätt omsätter förmedlingsverksamheten ett par hundra miljoner per år.
Det kan jämföras med Ams 5 miljarder i anslag. Inte ens om bemanningsbranschen hade tredubblat sin insats på det här området hade man nått upp till en tredjedel av det som Ams gör i dag. Det gör ju att man inte ska hysa alltför stor förhoppning även om man råkar vara väldigt intresserad av kompletterande aktörer. Det måste finnas ett fortsatt nationellt ansvar. Likvärdig behandling och god service - ja, det tycker jag ligger i grunduppdraget.
Om man ska ha, som jag tycker är helt rätt, ett nationellt sammanhållet ansvar är det en av grundparametrarna. Det framgår också av både regleringsbrev och instruktion och annat. Detta ska inledningsvis lösas och finansieras inom befintlig ram. Det är så man, så att säga, testar sig fram här. Vi har bett Ams att återkomma till oss den 8 augusti med en redovisning av hur läget faktiskt ser ut i dag.
Vi har nämligen lite dålig redovisning av hur man hittills har jobbat med detta och vill gärna ha mer redovisat hur det går till och hur man avser att sätta i gång dessa insatser, dessa pilotprojekt framöver. Jag kommer tillbaka i min nästa replikrunda med en sak till. Det hinner jag inte nu.