Olle Felten (-):
Inledningsvis vill jag yrka bifall till utskottets förslag i huvuddelarna och till vår reservation 1. Herr talman! Den nya tullagen är en följd av att EU är en tullunion som under lång tid har utvecklat och fortsätter att utveckla sitt arbete med att effektivisera tullhanteringen, inte minst på det elektroniska planet.
I detta fall handlar det om införande av i första hand en ny gemensam unionstullkodex och effektivare elektroniska rutiner i anslutning till det. Förslagen i propositionen avser att ge Sverige den rättsliga grunden för att kunna hantera de nya rutiner och förutsättningar som följer av EU-förordningen nr 952/2013, som stadfäster den nya unionsgemensamma tullkodexen.
Det är en stor förändringsprocess som har pågått under en lång tid inom hela EU. Sverige ligger långt framme i den processen, och det kan vi tacka ett aktivt och väl fungerande tullverk för. Den kanske viktigaste förändringen innebär en omfattande övergång till elektroniska förfaranden, vilket kommer att innebära många positiva effekter för tulladministrationen.
Så långt är detta en bra proposition och ett bra lagförslag. Det är en bra utgångspunkt för det mellanstatliga handelssamarbete som var EU:s huvudsakliga inriktning från början och som unionen borde arbeta för att återgå till att ha som sin huvudsakliga inriktning.
Vad som dock är problematiskt med regeringens förslag till ny tullag är att man inte har tagit ansvar för att utreda och föreslå en ny sammanhållen sanktionsstrategi mot felaktig och/eller bedräglig tullhantering. Detta har i förordningen explicit pekats ut som ett område där medlemsländerna själva ska utveckla och utforma sina egna regler.
Detta är i sig en följd av att straff och sanktioner inte ingår i EU:s mandat i detta sammanhang i dagsläget, även om just den frågan utreds av EU-byråkratin för tillfället. Sanktionerna ska enligt artikel 42 i förordningen vara effektiva, proportionerliga och avskräckande. Trots detta väljer såväl utredaren som regeringen att undvika denna fråga och skjuta den på framtiden.
Regeringen kommenterar denna fråga i propositionen och säger: Då frågan om sanktioner på unionsnivå ännu inte är klar gör regeringen bedömningen att sanktionerna på tullområdet bör ses över, men i ett senare sammanhang. Detta visar att regeringen har en tillbakalutad inställning till hela problematiken om straffsanktioner i fråga om skatte- och tullbrott och inte tar denna fråga på allvar. Det är mycket illa. Herr talman!
Vi får inget bättre tillfälle att modernisera sanktionssystemet i tullsammanhang än när vi nu antar en ny tullag. Detta tillfälle har regeringen försuttit. Det är beklagligt, men föga förvånande, eftersom det följer samma linje som i lagstiftningen i övrigt - ogenomtänkt, långsamt och ineffektivt.
Tyvärr är det ändå det som vi måste göra, det vill säga att komma tillbaka med ett nytt förslag om nya sanktioner, eftersom tullagen måste på plats så fort som möjligt. Men det måste ske med ett helt annat tempo än regeringen har tänkt sig. Denna utredning måste starta nu. Det är en av grunderna för vår reservation. Herr talman!
Frågan om sanktioner och straff vid felaktig eller brottslig hantering i samband med tulldeklarationer är viktig. Det handlar om att upprätthålla förtroendet för systemet, så att det enklaste och billigaste sättet att agera ska vara att följa de aktuella lagarna. Det ska finnas goda incitament till att göra rätt, och det ska vara dyrt och besvärligt att sko sig genom att agera bedrägligt.
När den nya tullagen nu sjösätts skulle även dessa delar, hela självklart, ha varit med i paketet. Frågan om sanktioner är dessutom extra aktuell eftersom vi under det förra riksmötet behandlade frågan om dubbelprövningsförbudet i skatte- och tullfrågor, proposition 2014/15:131. I detta beslut hanterades även dubbelprövningsförbudets inverkan på tulltillägg som är konstruerade på ett likartat sätt som skattetillägg.
Det har i förarbetet kring denna proposition konstaterats att skattetillägg och tulltillägg är att betrakta som straff och inte som en administrativ avgift eller sanktion, som den nuvarande lagtolkningen av de båda straffsanktionerna anger.
Den inom de rättsvårdande instanserna tillnyktrade synen på skatte- och tulltillägg har slagits fast av såväl Högsta domstolen som Högsta förvaltningsdomstolen och Europadomstolen. Innebörden av dessa utslag visar också att det är ett ytterst angeläget intresse att skyndsamt se över sanktioner och straff i det här sammanhanget.
Det är ytterst märkligt att regeringspartierna inte har större förståelse för rättskipning och moral än att de kan förmå sig till att missa detta tillfälle. Herr talman! Även de rättsvårdande myndigheterna, till exempel Kammarrätten i Stockholm och Ekobrottsmyndigheten, är kritiska till att regeringen inte hanterar sanktionsfrågan. Det om något borde ha fått regeringen att komplettera lagförslaget med ett sanktionsavsnitt.
I behandlingen av propositionen om dubbelprövningsförbudet hade vi ett förslag om att skattetillägg borde avskaffas och att straffsanktionen böter och i grova fall fängelse i stället bör skärpas. I detta fall, med den nya tullagen, har vi helt följdriktigt föreslagit att tulltillägg ska avskaffas och ersättas med en förstärkt påföljdskatalog i den rättsliga hanteringen av brott mot tullagen.
Vi ska inte ha den typen av godtyckliga och rättsosäkra straffsystem som tulltillägg, men även skattetillägg och en del andra saker i andra sammanhang, utgör. De döms ut med helt andra, väsentligt lägre krav på bevisning och rättssäkerhet. Risken att oskyldiga straffas är därför påtaglig.
Den svenska lagstiftning som omfattar skattetillägg och tulltillägg har inneburit att Sverige, med all rätt, har kritiserats i många sammanhang för att hantera dessa frågor på ett rättsosäkert sätt. Sverige har till och med fällts för brott mot Europakonventionen om mänskliga rättigheter för hanteringen av de rättsvidriga tilläggen.
Argumentet har varit att tilläggen strider mot de lagar som gör det olagligt att bestraffa en person två gånger för samma brott. Straff ska utdömas av domstolar då en person har överbevisats om att ha begått ett lagbrott. Samma rättssäkerhet ska gälla alla, och samma krav på rättsordning ska gälla alla. Det är en självklarhet i en demokratisk rättsstat. Regeringen driver dock landet i motsatt riktning.
Det är uppenbart att det är vi i Sverigedemokraterna som är den kraft som värnar rättssäkerheten i detta parlament. Herr talman! Tyvärr sitter vi i situationen att vi inte har ett nytt sanktionsförslag i det liggande lagförslaget, på grund av regeringens valhänta inställning till rättssäkerhet.
Vi har därför valt att motionera om att regeringen ska uppmanas att snarast återkomma med ett förslag till reformerad sanktionslagstiftning för området och att det ska innebära att det rättsvidriga tulltillägget ersätts av böter och i grova fall fängelse.