Sven Otto Littorin (M):
Låt mig börja med att kommentera det faktum att det är jag som svarar. Jämställdhet kan inte vara bara en ministers ansvar. Utgångspunkten är att vi inom våra respektive områden måste ha en jämställdhetsinsikt och en jämställdhetsutgångspunkt. Därför svarar jag på den här frågan. Vi har hört det förut, säger Ann-Christin Ahlberg. Ja, det har vi. Vi hörde det före valet och vi har hört det efter valet.
Vi har i olika sammanhang debatterat a-kassa och arbetslöshetsförsäkring både i interpellationsdebatter, i frågestunder och i särskilda debatter. Vi kommer att få höra det igen. Argumenten förändras inte bara för att man har ytterligare en debatt. Målet för vår politik är full sysselsättning. Alla som vill och kan vara med ska ha möjlighet att vara med på arbetsmarknaden.
Jag kan bara konstatera att, som Gunnar Hökmark brukar säga: Om man gör som man har gjort kommer det att gå som det har gått. Det är precis så det är. Den politik som du och ditt parti har stått för har testats i tolv år och lett till att var femte svensk i arbetsför ålder står utanför arbetsmarknaden. Den politiken är därmed underkänd, skulle jag säga. Låt oss inte gå tillbaka till plan B; det var verkligen en B-plan. Frågan är vad alternativet är. Det får jag ju aldrig höra i de här debatterna.
"Vi har hört det förut." Ja, jag återkommer till mina grundargument eftersom jag tycker att de håller och är riktiga, men jag får aldrig höra vad alternativet är. Vår politik bygger på tre ben. För det första ska det löna sig bättre att arbeta. Det finns mängder av exempel på grupper på arbetsmarknaden där marginaleffekterna, det vill säga kombinationen av skattesystemet och bidrags- och ersättningsnivåerna, leder till ett alldeles för svagt och stundtals till och med negativt incitament att gå från utanförskap in på arbetsmarknaden. Det lönar sig inte att jobba.
Så kan vi bara inte ha det. För det andra måste vi göra det billigare och enklare att anställa, att ha anställda och att driva företag. Det är så man ser till att det blir fler arbetstillfällen. Det gör vi genom en lång rad olika åtgärder som framför allt min kollega Maud Olofsson ansvarar för. Det är lägre arbetsgivaravgifter och förenklingsregler. Vi ska ta bort 25 procent av regelmassan. Vi tittar på ett riskkapitalavdrag, ett garantilånesystem, förändrade 3:12-regler och avskaffad förmögenhetsskatt.
Det är alltså en lång rad åtgärder som syftar till att det ska bli enklare och billigare att anställa. Där kommer vi med många saker. Vi har nystartsjobben från den 1 januari. Vi har halverad arbetsgivaravgift för unga från den 1 juli. Vi återkommer med arbetsgivaravgifterna i tjänstesektorn. För det tredje måste vi ha en politik som på alla andra områden stöder arbetslinjen. Det betyder att göra det billigare och enklare att komma över i arbete. Jag skulle delvis vilja relatera det till den förra interpellationsdebatten.
Hur ser vi till att göra det möjligt för personer att återkomma i arbete? Något som jag tycker är väldigt prioriterat är de som har varit borta länge från arbetsmarknaden och att vi gör samarbetet mellan försäkringskassa och arbetsförmedling bättre så att vi inte får systemfel. Det som nu händer är glädjande. Vi har ju en fantastisk fart på arbetsmarknaden. Stockholms handelskammare pratade häromveckan om 50 000 nya jobb i Stockholm i år.
Ams redovisade häromdagen 75 000 lediga platser. Det är den högsta siffran sedan man började mäta 1970. Vi har sett flera prognoser som visar 30 000 nya arbetsplatser i år som ett direkt resultat av regeringens ekonomiska politik. När folk pratar om flexibilitet på arbetsmarknaden ringer det varningsklockor på många håll. Man undrar om det handlar om förändringar i arbetsrätten.
Jag brukar säga att det snarare handlar om ett högt arbetsutbud, en hög efterfrågan och en väl fungerande matchning på arbetsmarknaden. Det är det vi ska jobba med framöver, inte minst när det gäller Ams. Då får vi just den typen av förutsättningar som Ann-Christin Ahlberg efterlyser, nämligen att fler kommer i arbete. Det kommer att gynna dem som är deltidsarbetslösa. Det kommer att gynna dem som jobbar deltid och det kommer att gynna dem som står längst ifrån, inte minst kvinnor. Jag önskar inget hellre än ett högre arbetskraftsdeltagande bland kvinnor.