KBLab/rixvox huggingface dataset:
Stefan Attefall (KD):
Tack för den här diskussionen. Det är viktigt att lyfta fram den här typen av frågor. Det är inte alltid så att kammaren är överfull med den här typen av lite mer jordnära diskussioner. Det är också viktigt att debatten förs. Det skapar en ram för myndigheterna att agera inom. Det är bra att idrottsrörelsen har en bra dialog med de aktuella myndigheterna för att man ska hitta bra gemensamma lösningar.
Jag lovar att följa upp hur arbetet går med de nya riktlinjerna och försöka se till att det sker en positiv tolkning så långt det bara går. I de flesta fall säger man ja. Men det finns ibland en del svåra avvägningar som inte är helt enkla. Man måste ha förståelse för detta. Men inom ramen för det perspektivet ska vi självklart hjälpas åt så att vi kan nyttja statens egendomar för positiva aktiviteter ute i våra skogar.
Stefan Attefall (KD):
Jag vill först deklarera att om människor bor med mögel och otjänlig boendemiljö ska Hyresgästföreningen, de boende eller kommunen direkt anmäla denna fastighet till hyresnämnden. Det finns instrument i form av tvångsförvaltningsåtgärder, och man kan också ta över hela förvaltningen av fastigheten. De instrumenten ska vi självklart använda om den typen av problem uppstår.
Tyvärr finns det exempel där det har varit otjänlig boendemiljö och där varken Hyresgästföreningen eller kommunerna har agerat, vilket är mycket märkligt. Jag har också stor respekt för all den oro som finns i många av de diskussioner som pågår just nu runt om i landet. Det finns positiva exempel men också mindre positiva exempel. Det är alltid svårt att lagstifta fram gott omdöme hos varje enskild aktör. Det är ett problem, och det ska jag gärna erkänna.
Vi måste hjälpas åt för att se till att man för den här processen framåt med så bra dialog och så bra diskussioner som möjligt. Vi har som sagt ett antal rättsliga instrument som ska spärra mot sådant som är felaktiga ageranden. Jag tror dock också att det är viktigt att konstatera att det pågår en skatteutredning om hyresrättens långsiktiga förutsättningar. Vi har vidtagit vissa åtgärder redan, liksom vissa åtgärder på bostadsbidragsområdet.
Vi behöver följa dessa frågor ytterligare, men vi måste hålla fast vid ett antal grundläggande principer. Vi får inte skapa system som gynnar den som inte har skött om sina fastigheter och missgynnar den som sköter om sina fastigheter. Det måste vara spelregler som är neutrala för olika typer av årgångar, så att man inte säger att bara för att huset är byggt ett visst årtal ska man få speciella subventioner. Man kan faktiskt inte se någon principiell skillnad på när husen byggdes.
Jag följer den här frågan mycket noggrant, och vi ska säkerligen diskutera vad vi kan göra ytterligare, men jag tror inte på den typ av subventioner som Vänsterpartiet har presenterat, för de leder inte till att man löser problemen utan bara till att andra skattebetalare måste betala stora summor. Man får då oftast effekter som man inte vill ha i första hand.
Stefan Attefall (KD):
Meeri Wasberg har frågat mig vilka initiativ jag avser att ta för att förbättra möjligheten att ge rätt service eller tjänst i rätt tid och på rätt plats. Regeringen har i den förvaltningspolitiska propositionen Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt framhållit att utgångspunkten för myndigheternas service ska vara en likvärdig tillgång till service för alla.
Regeringens förvaltningspolitik bygger på att myndigheterna i stor utsträckning själva, utifrån de mål för verksamheten som riksdagen och regeringen fastställer, avgör hur den egna verksamheten ska organiseras för att på bästa sätt tillgodose medborgares och företags behov. Regeringen säger också i den förvaltningspolitiska propositionen att man ska ta ställning till om det behöver ställas tydligare krav på service och tillgänglighet på myndigheterna.
För att ge underlag till ett sådant ställningstagande har Statskontoret på regeringens uppdrag tagit fram ett samlat underlag om myndigheternas service i samverkan. Statskontoret pekar i sin rapport Service i medborgarnas och företagens tjänst på frågor som behöver utredas och utvecklas för att stödja myndigheternas lokala service i samverkan. Detta underlag bereds för närvarande i Regeringskansliet. Utöver att fråga mig om myndigheternas service berör Meeri Wasberg en del frågor om korruption och yttrandefrihet för statsanställda.
När det gäller dessa frågor vill jag, liksom tidigare, framhålla att regeringen satsar 5 miljoner kronor årligen 2013-2016 för att fortsatt främja värdegrundsarbetet i den statliga förvaltningen. Regeringen har beslutat att inrätta en värdegrundsdelegation. Delegationens uppgift är att i samarbete med andra aktörer inom statlig förvaltning bidra till att uppfylla regeringens delmål att de statsanställda ska ha kunskap om och förståelse för de grundläggande värden i statsförvaltningen och rollen som statstjänsteman.
Verksamheten inriktas mot aktiviteter, skrifter och andra utåtriktade insatser. Målgruppen är myndighetschefer, fackliga företrädare och anställda vid statliga myndigheter. Frågan om korruption berörs även i den granskning av myndigheternas arbete mot korruption som Riksrevisionen nyligen publicerat. Regeringen avser i sedvanlig ordning att återkomma till riksdagen i juni med anledning av den granskningen.
Stefan Attefall (KD):
Vi jobbar mycket med att skapa ett ännu mer innovativt arbetsklimat i statsförvaltningen. Vi måste både använda skattebetalarnas pengar på ett smartare sätt och öka och förbättra servicen till medborgarna. Både ny teknik och nya arbetsmetoder ska användas i det syftet.
Det innovationsråd som vi har tillsatt, som leds av Försäkringskassans generaldirektör Dan Eliasson och ska lämna sin slutrapport till sommaren, har till uppgift att identifiera vad det är i våra strukturer, regelverk, styrinstrument och lagar som gör att vi inte är tillräckligt innovativa och hur vi kan underlätta ett innovativt arbetsklimat. I det ligger bland annat att medarbetarna ska vara engagerade i detta.
Linjesystem av olika slag i produktionsprocessen bygger på att varje medarbetare ska peka på vad som kan bli bättre och vad som kan förändras. Hela det arbetssättet bygger på att man involverar alla anställda i en ständig diskussion om kvalitetsförbättring och arbetssituation för de anställda. Det pågår ett arbete och en utveckling som gör att man mer och mer lyssnar in och försöker engagera medarbetarna.
Det kräver av mellanchefer att de ska vara på alerten och duktiga ledare. Det är en stor utmaning. Jag vet att man på många myndigheter jobbar med hur man kan utveckla ledarskapet. Vi ska docka komma ihåg att vi har en ordning där fristående myndigheter har en stor möjlighet att själva utforma verksamheten utifrån budgetramar, lagar och riktlinjer.
Det innebär att de också har ett stort ansvar när det gäller arbetsgivarfrågorna, hur man hanterar många personalpolitiska frågor. Här har vi konstruerat Arbetsgivarverket som är en statlig myndighet som styrs av de andra myndigheterna och som har dialog med de fackliga organisationerna. Mitt intryck är att det finns en bra dialog med de fackliga organisationerna och ett bra samarbetsklimat i statsförvaltningen mellan de fackliga organisationerna.
Det är ett sätt att kanalisera där det finns missnöje och olika problem. Jag vet att det finns ett växande problem med hot mot enskilda tjänstemän, speciellt inom vissa myndigheter. Det gäller även i kommunerna. Det är en speciell problematik som man jobbar mycket med.
Det är dock inte helt enkelt, för samtidigt vill vi vara tillgängliga och medborgarnära så att människor kan nå de offentliga tjänstemän som de vill nå.
Värdegrundsarbetet handlar mycket om att inpränta i varje statstjänsteman, både den enskilda tjänstemannen och den högsta chefen, att vi är en del av demokratins infrastruktur.
Det handlar om att verkställa politiska beslut, att behandla människor på ett rättssäkert och likvärdigt sätt och inte särbehandla, att respektera varje enskild människa och att hushålla med skattebetalarnas pengar. Vi måste ständigt påminnas om vem vi är till för. Vi är inte till för oss själva, utan vi är till för medborgarna och för de företag vi ska ge besked till om olika tillstånd och så vidare.
Det är ett viktigt arbete som Värdegrundsdelegationen kommer att intensifiera, och jag räknar med att man kommer i gång med sitt arbete under våren.
Stefan Attefall (KD):
Jag tackar Meeri Wasberg för diskussionen. Jag tror att vi är ganska överens om hur viktiga dessa frågor är. Jag hävdar bestämt att jag är engagerad i dessa frågor. Jag tycker att de är intressanta och viktiga. Jag ser det inte bara som ett sätt att hushålla med skattebetalarnas pengar och få en effektiv styrning utan också, som sagt, som en del av demokratins infrastruktur.
Jag tror att en fördel vi har i Sverige och andra nordiska länder jämfört med i exempelvis södra Europa är att vi har en hög tilltro till den offentliga förvaltningen. Det innebär både att demokratiskt fattade beslut verkställs och att människor litar på att det myndigheterna säger är någorlunda korrekt. Man är självklart missnöjd ibland, men sammantaget känner man sig någorlunda sjyst behandlad. Det är en viktig känsla för medborgarna.
När det krackelerar och förtroendet förloras tappar man all möjlighet både att reformera en ekonomi som har problem och att få in skattepengar. En väl fungerande offentlig förvaltning är en viktig del i demokratin. Därför är också varje enskild statstjänsteman en del i det jag kallar demokratins infrastruktur.
När jag träffar myndighetschefer och generaldirektörer, vilket jag gör minst en gång per år, när jag träffar de fackliga organisationerna och när jag är ute på konferenser och talar om förvaltningspolitik understryker jag hur viktig varje enskild statstjänsteman är och hur viktigt det är att vi har fokus på rätt saker, det vill säga att tjäna våra medborgare och de företag som behöver våra tjänster och se till att systemet fungerar väl för att bibehålla det höga förtroende som statsförvaltningen har i dag.
Stefan Attefall (KD):
Amineh Kakabaveh har frågat mig dels vilka åtgärder jag avser att vidta för att begränsa vinstutdelningen i de allmännyttiga bostadsföretagen, dels vad jag avser att göra för att säkerställa att vinsterna stannar i bolagen och kan användas för att producera nya bostäder. Som Amineh Kakabaveh mycket riktigt påpekar regleras frågan om värdeöverföringar från allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag i den lag som trädde i kraft den 1 januari 2011.
Möjligheterna till aktieutdelning är begränsade, men det finns vissa undantag, till exempel om överskottet används för sådana åtgärder inom ramen för kommunens bostadsförsörjningsansvar som främjar integration och social sammanhållning eller som tillgodoser bostadsbehovet för personer för vilka kommunen har ett särskilt ansvar. I proposition 2009/10:185 gavs några exempel på detta.
Samtidigt konstaterade regeringen att exemplen inte var avsedda att vara uttömmande utan att det är angeläget att kommunerna har utrymme att utgå från lokala behov. I stora företag med god ekonomi kan det bli aktuellt med vad som kan uppfattas som stora belopp, men ofta finns det då också stora behov. Amineh Kakabaveh har gett exempel på en del av de åtgärder som de aktuella kommunerna har sagt sig att de ska använda pengarna till.
Jag har inte för avsikt att uttala mig om huruvida dessa kommuner gör rätt eller fel, utan här måste det dels växa fram en praxis, dels måste tiden gå för att det ska vara möjligt att göra en analys och bedömning av hur den nya lagstiftningen fungerat i sina olika delar. Länsstyrelserna och Boverket ska löpande följa de allmännyttiga och kommunala bostadsföretagens utveckling och roll på bostadsmarknaden.
I det ingår också att redovisa de uppgifter om värdeöverföringar som enligt 6 § lagen om allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag varje år ska lämnas till länsstyrelsen.
För 2011 har enligt Boverket 62 procent av bostadsbolagen inte gjort någon värdeöverföring, 33 procent av bostadsbolagen har gjort värdeöverföringar med tillåtet belopp och för 5 procent av bostadsbolagen överstiger värdeöverföringarna tillåtet belopp. För räkenskapsåret 2010 var det 18 procent av bostadsbolagen som lämnade otillåtna utdelningar.
Eftersom lagen trädde i kraft så sent som den 1 januari 2011 är det angeläget att först vinna erfarenheter av hur de nya reglerna för värdeöverföringsbegränsning, med de olika möjligheterna till undantag, fungerar i praktiken. Jag har därför i dagsläget inte för avsikt att vidta några åtgärder.
Stefan Attefall (KD):
Vi har en ny lagstiftning - det är det första. Man måste alltid låta det gå en viss tid och också se ett antal domar innan man kan dra säkra slutsatser. Vi ser exempelvis att det man har gjort i Stockholms stad har överklagats av bland annat Amineh Kakabaveh partikolleger. Men det har avslagits av förvaltningsrätten, det vill säga rätten har godkänt Stockholms stads lösning av överföringarna.
Den proposition som beslutades av riksdagen har fått en bred förankring i riksdagen. Amineh Kakabaveh tycker att propositionen och beslutet inte är helt tydliga. Nej, avsikten är att inte vara alltför detaljerad utan låta det vara mycket av en kommunal bedömning.
Men gör man överföringar utöver det som är en normal avkastning på det kapital som kommunen har satt in i bolaget, då måste det vara till särskilda ändamål. Det ska vara särskilda bostadspolitiska ändamål, bostadsförsörjningsändamål. Jag tycker att det är en ganska rimlig ordning. Framför allt måste man låta praxis utvecklas. Men jag tror att det ligger något intressant tänkande i Amineh Kakabavehs resonemang. Det bygger på att vi ska styra kommunerna mycket mer.
Det måste ligga i hela tankesättet bakom Amineh Kakabavehs kritik. Då kan man fråga sig: Ska vi styra kommunerna? Har kommunerna ansvar för bostadsförsörjningen? Har kommunerna en viktig roll? Ska de ta den rollen eller ska ta staten ta över den rollen? Det är en stor, principiell fråga. Det skulle vara intressant att höra om Amineh Kakabaveh har någon synpunkt på detta. Det andra är att vi kan se på kommunerna.
Vi pratade om Stockholms kommun, men även i kommuner som Gävle, som styrs av Socialdemokraterna tillsammans med Vänsterpartiet, och Norrköping, som styrs av Socialdemokraterna med stöd av Vänsterpartiet, gör man sådana överföringar som Amineh Kakabaveh kritiserar.
Kanske kan det vara lämpligt att åka hem till sina partikamrater och prata med dem i stället för att försöka få mig som minister att lugga kommunpolitikerna därför att de fattar beslut utifrån sin lokala politiska situation.
Stefan Attefall (KD):
Vi kan konstatera att vi har en ny lag sedan 2011. Vi har fått ett tydligare regelverk till kommunerna än tidigare när det gäller kommunala bostadsaktiebolag. Vi ser att det finns ett utrymme, utöver en skälig avkastning på insatt kapital, att också använda medel för bostadsförsörjningsändamål. Exakt hur lagen ska tolkas i varje detalj ser vi nu när vi tittar på rättsliga utfall.
Bland annat har Förvaltningsrätten sagt att det som Stockholms kommun har gjort har varit okej därför att man har preciserat bostadssociala ändamål när det gäller de pengar som man har utdelat. Vi ser också hur andra kommuner har gjort så att säga sådana syftningar men inte följt upp detta i praktiken. De kanske får svårare att klara sig genom en rättslig prövning.
Jag tror inte att vi ska ha sanktioner i form av straff och viten till kommuner som inte exakt följer detta. I stället tror jag att vi ska ha en livlig kommunal debatt. Vi ska uppmärksamma de kommuner som inte följer lagens intentioner, och vi ska se till att medborgarna får kännedom om detta. Vi ska se till att alla aktörer i en kommun debatterar frågan och därmed ställer sina politiker till svars för varför de inte följer lagstiftningen. Det tror jag är en rimlig ordning.
Om Amineh Kakabaveh vill ändra på den ordningen är hon välkommen att motionera i riksdagen så att vi får pröva detta i sedvanlig ordning. Det finns ett konstigt synsätt där man betraktar en vinst som har uppstått i ett kommunalt bostadsbolag som någonting annat än en vinst som har uppstått i ett kommunalt energibolag. I båda fallen ska man se till att man har rätt pris för rätt produkt.
Oavsett om det handlar om energi eller boende ska det vara rätt pris för det som man får, och bolagen ska drivas så bra som möjligt. Vi ska också se till att kommunerna tar sitt bostadsförsörjningsansvar. Ett instrument för detta kan just vara att i vissa lägen få använda vinster som har uppstått i kommunala bostadsaktiebolag. Men det ska ske i reglerade former. Jag tror att vi kommer att få se att det kommer att fungera allt bättre med tiden.
Stefan Attefall (KD):
Hans Ekström har frågat mig vilka ytterligare åtgärder jag avser att vidta för att öka byggandet. Jag är i likhet med Hans Ekström bekymrad över att bostadsbyggandet inte har utvecklats i den takt som vore önskvärt. Att så inte har skett beror bland annat på oron i världsekonomin, inte minst inom eurozonen, som har präglat de senaste åren. Allt detta påverkar hushållens intresse att köpa nya bostäder, byggherrarnas vilja att investera och bankernas utlåning.
Som jag sade vid vår debatt för ett år sedan finns det ingen enkel quick fix som kan råda bot på bostadsmarknadens problem, utan det som behövs är ett kontinuerligt och tålmodigt arbete där en rad olika samverkande åtgärder behövs för att åstadkomma ett bostadsbyggande på en hög och långsiktigt hållbar nivå. Hans Ekström uppger att det enda konkreta resultat av regeringens politik som han har kunnat se är de nya reglerna för andrahandsuthyrning.
Det är märkligt att interpellanten inte har uppmärksammat något av det arbete som pågår för att förändra förutsättningarna för planering och byggande av bostäder. Bland det som är under luppen är frågan om hur modernare och tydligare regler kan korta tiden från beslutad detaljplan till att bygget färdigställts, hur de tekniska särkrav som kommuner ställer påverkar bostadsbyggandet, villkoren för hyresrätten, strandskyddet och bullerfrågan. Därtill har förutsättningarna för bostadsförsörjningen i Stockholm setts över, liksom behovet av en reformerad bostadsförsörjningslag.
Sedan 2011 har vi också nya regler för hyressättningen och en ny lag om kommunala bostadsaktiebolag. Från årsskiftet sänktes fastighetsavgiften för hyreshus från 0,4 procent till 0,3 procent, samtidigt som takbeloppet per lägenhet sänktes. Därutöver gjordes nedsättningen av fastighetsavgiften för nyproducerade bostäder om, så att fastighetsavgiften är helt nedsatt de första 15 åren. Allt detta kommer att ge effekt på sikt.
Men varje liten del tar tid att utreda, analysera och lagstifta om - sådan är innebörden av de beredningsvillkor som ställs på lagstiftningsarbetet. Därefter tar det tid innan det blir direkta effekter på utbudet av bostäder. Regeringen arbetar målmedvetet med att vända varje liten sten för att skapa bättre förutsättningar för byggande av bostäder och ta itu med de strukturella problem som svensk bostadsmarknad har lidit av i decennier.
Sverige har under 20 års tid byggt mindre än hälften så många bostäder som våra nordiska grannländer per capita. Det är ett förhållande som regeringen vill ändra på.
Stefan Attefall (KD):
Vad har hänt under de sju år som Alliansen har styrt? Ja, jag kom till den här posten 2010, men vi hade också fyra år alliansstyre före det. Tittar man på bostadsbyggandet under den här tiden ser man att vi har följt våra nordiska grannländer fast på häften så hög nivå. När det har gått uppåt i Sverige har det även gått uppåt i Danmark, Finland och Norge. Och när det har gått nedåt i Sverige har det gått nedåt i Danmark, Finland och Norge.
Det är möjligt att alliansregeringen har ett jättestort genomslag i Sverige - och även ut över hela Europa, för det är samma trend vi ser på flera andra ställen. Det har också pågått ett ganska kraftigt reformarbete under denna tid. Först och främst ska vi komma ihåg att låga räntor och ordning och reda i offentliga finanser är en grundläggande förutsättning för att vi ska kunna skapa goda förutsättningar för byggande. Vi har reformerat hyressättningssystemet. Vi har en ny lagstiftning kring kommunala bostadsbolag. Vi har en ny lagstiftning kring ägarlägenheter.
Vi har tagit fram en ny plan- och bygglag. Vi har tagit fram en hel del instrument för att hantera den finanskris som rådde under ett par olika omgångar och som har bidragit mycket till det låga byggandet. Då säger någon: Men hyresrätten är så missgynnad. Ja, vi delar analysen att vi behöver titta över hyresrättens ställning skattemässigt men också på andra sätt. Det har vi utredningsarbete kring. Men man kan inte göra det så enkelt och säga att det är enbart det som är problemet.
Om det skulle vara så att det är bara hyresrätten som är problemet skulle ju de andra boendeformerna sticka i väg byggnadsmässigt. Antalet bostadsrätter och småhus skulle öka explosionsartat om det bara var hyresrätten som var huvudproblemet. Det finns ett problem i tillgången till byggbar mark, som beror på kommunernas insatser och på de långa handläggningstiderna och planprocesstiderna. Det är ett komplext problem med utbudet av byggbar mark.
Jag vill bara säga en sak till Peter Persson. Vi kommer från Jönköping, och där byggs det enormt mycket student- och ungdomsbostäder av privata byggare, och där har vi fått fler människor som hyr ut sin privatbostad tack vare de nya, bättre skattevillkoren. Där har vi en bättre situation i dag när det gäller exempelvis studentbostäder än vad vi hade tidigare. Det finns positiva exempel. Jönköping är ett sådant på detta område i alla fall.
Stefan Attefall (KD):
Jag vill repetera lite för att vara tydlig med hurdant regelverket nu är. En privatperson kan hyra ut exempelvis sin bostadsrätt och få täckning för sina driftskostnader och kapitalkostnader. Det är ganska rimligt, tycker de flesta människor. Man har tidigare i praktiken gjort så på många ställen, fast det kanske ibland har varit olagliga hyror.
Det har i vissa fall inneburit att den som hyrt har gått till hyresnämnden efter ett år och sagt sig vilja ha tillbaka pengar, kanske en tusenlapp i månaden ett år tillbaka i tiden, fastän vederbörande skrivit på kontrakt och bott där - och fått rätt. Eller så har hyresgästen levt upp till avtalet, fast det kanske egentligen varit högre hyror än vad lagstiftningen medgett. Nu har vi skapat ett tydligare regelverk. Jag tycker fortfarande att det är rimligt att människor kan ta betalt för sina driftskostnader och kapitalkostnader.
Det är också tydliga regelverk kring besittningsskydd och uppsägningstider. Effekten som vi nu kan se på Bostad Direkts hemsida är att tvåorna har fått 20 procents ökade kostnader. Treorna har fått en lite mindre ökning. Ettorna och fyrorna har till och med fått en svag prissänkning. Men samtidigt har det blivit ett kraftigt ökat antal boendetillfällen i alla storleksordningar.
Det är vad Bostad Direkts hemsida, som sysslar med andrahandsuthyrning, visar indikativt just nu. Är detta någonting vi säkert kan säga är ett bestående intryck? Nej, det kan vi inte göra. Men man kan inte prata om att det har blivit en viss prisökning - då tar man ofta exemplet med tvåorna, som ökat mest - och glömma bort att också tala om alla nya boendetillfällen som dykt upp på hemsidorna. Det är plussidan. Sedan finns det en baksida.
Jag hävdar fortfarande att om vi hade fått igenom hela vårt förslag hade det blivit ett större utbud av lägenheter, och det hade också motverkat prisökningstendenser. Jag tror att det är en ganska rimlig analys att göra om man förstår lite grann om hur utbud och efterfrågan fungerar.