KBLab/rixvox huggingface dataset:
Eric Westroth (SD):
Tack återigen, finansministern, för svaret! Vi har i vår egen budget drivit att vi ska behålla det nuvarande reseavdragssystemet. Vi har också föreslagit att höja nivån från de 18,50 man tidigare har haft per mil med 5 kronor till 23,50 för att kompensera för de ökade kostnader som bilåkandet har haft de senaste åren.
Om vi tittar på det nya systemet för reseavdrag kan man lite grann vända sig emot att man kan få en situation där du har möjlighet att åka kollektivtrafik till jobbet och kanske har upp till maxgränsen 80 kilometer till jobbet. Effekten kan bli att du får mer i skatteavdrag än vad biljetterna kostar. Du får alltså netto betalt för att kunna ta dig till jobbet.
Det vänder vi oss lite emot. Man borde försöka att rätta till felaktigheterna i det nya systemet. Samtidigt ska man komma ihåg att bilen är det i särklass vanligaste färdmedlet för att ta sig till och från jobbet. Sverige är ett stort och glesbefolkat land. Finansministern nämnde ett antal länder. Sverige är det tredje största landet i Europa, och det är det näst mest glesbefolkade landet.
Alla svenskar kommer aldrig att kunna åka kollektivtrafik till jobbet. Bilen är viktig. Försämrar vi reseavdraget så försämrar vi också möjligheterna för företagen att rekrytera den kompetens som råkar bo en bit bort. Som finansministern säger har det kommit en del remissvar till pm:et. Jag printade ut alla, och det blev en rejäl lunta. Det var många som avstyrkte förslaget och till skillnad från regeringen ansåg att det var alltför ensidigt och tycks gynna storstäder med deras kollektivtrafik.
Jag vill egentligen bara uppmana finansministern att lägga förslaget i papperskorgen och i stället komma till rätta med problemen som finns. Slutligen vill jag tacka finansministern för debatten.
Eric Westroth (SD):
Förutsättningar för familjer att få ett lån på banken för att bygga småhus skiljer sig en del beroende på var i landet man vill bo och bygga sitt hem. Vill man bygga ett hus i anslutning till ett mer expansivt område är det lättare att få bättre villkor från banken, då man kan förmoda att värdet på huset blir högre och att det stiger efter det att huset är färdigställt, till skillnad från om man i stället bygger på lands- eller glesbygd.
I min hemkommun Gnosjö fick exempelvis en person som ville bygga sitt hus där rådet av sin bank att bygga i den mer expansiva grannkommunen i stället, för att få lånet beviljat. Därav min fråga till finansmarknadsministern: I vilken utsträckning kan man anse att staten och regeringen har ett ansvar för en mer likvärdig och rättvis bolånemarknad i hela Sverige?
Eric Westroth (SD):
I såväl FN:s konventioner för mänskliga rättigheter, artikel 2, som i europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna, artikel 14, definieras diskriminering inte bara på grund av kön, ras, hudfärg, språk och religion utan även på grund av politisk uppfattning. I Sveriges diskrimineringslag anges ett flertal av dessa diskrimineringsgrunder, men just diskriminering på grund av politisk åsikt eller uppfattning lyser med sin frånvaro.
Tyvärr ser vi i dag i Sverige organisationer med exklusiva befogenheter vilka väljer att systematiskt diskriminera personer på grund av politisk åskådning, vilket strider mot de internationella konventionerna.
Därför vill jag ställa frågan till kulturministern, som även har demokratifrågor i sin portfölj, om regeringen har för avsikt att verka i en riktning där diskrimineringslagstiftningen bättre stämmer överens med de internationella konventionerna och därmed även införliva politisk åskådning som diskrimineringsgrund.
Emma Berginger (MP):
Jag kan konstatera att Anders Åkesson hörde fel. Det jag sa var att det var under Centerpartiets och Liberalernas passiva överseende som den hade röstats fram av då nämnda partier - Moderaterna, Kristdemokraterna och Sverigedemokraterna. Det är faktiskt inte samma sak.
Jag kan också konstatera att den praxis som Anders Åkesson hänvisar till har brutits på ett tydligt sätt av Sverigedemokraterna som var uppe i talarstolen tidigare och talade för en budget som man sedan inte röstar på.
Emma Berginger (MP):
Det är en mörk bild av Sverige som Jessica Rosencrantz målar upp. Hon säger att vi är ett glesbefolkat land i det nordliga hörnet av Europa, trots att den sydliga delen av Sverige är minst lika tätbefolkad som stora delar av Europa i övrigt.
Jag har svårt att förstå vad Jessica Rosencrantz har emot Kastrup, som är den regionala flygplats som de flesta skåningar vill vända sig till.
Men det var inte därför jag tog replik, utan jag är på riktigt nyfiken på hur Moderaterna vill arbeta för att minska våra klimatutsläpp, nu när man väljer att ta bort flygskatten utan att ha en ordentlig plan för hur flygets utsläpp ska kunna hanteras i övrigt.
Vi vet att de biodrivmedel som Jessica Rosencrantz hänvisar till inte kommer att vara tillräckliga och att vi kommer att se problem när det gäller kvaliteten på den biologiska mångfalden i Sveriges skogar, som vi behöver värna.
Jag undrar också hur de 50 miljoner kronorna till laddinfrastruktur ska kunna svara upp mot de 840 miljoner som man väljer att dra ned Klimatklivets investeringar med och som i stor utsträckning har gått till just laddinfrastruktur. I betänkandet nämns att man helst hade velat avskaffa Klimatklivet helt men att man hade vissa delar upptecknade sedan tidigare.
Min fråga är som sagt: Hur vill ni få en effektiv klimatpolitik som sänker utsläppen av växthusgaser, särskilt med tanke på att ni vill skattebefria flyget och investera kraftigt i vägar?
Emma Berginger (MP):
Jag ser också fram emot den utredning som Maria Wetterstrand leder om biobränslen i flyget. Samtidigt kan jag konstatera att vi med den kunskap vi har i dag vet att biomassan inte räcker om vi ska fortsätta att öka flyget i den takt vi gör. Då vet vi att klimatnyttan av att blanda in biobränsle kommer att vara uppslukad till år 2030.
Jag tycker att vi ska arbeta med de styrmedel som vi har tillgängliga i dag. Flygskatten har varit ett sådant styrmedel. Sedan hade Miljöpartiet önskat att de klimatstyrande effekterna av flygskatten hade blivit ännu högre.
Jag kan konstatera att det är oerhört problematiskt att man väljer att ta bort den indexering av bränsleskatterna som Jessica Rosencrantz nämnde tidigare, då ett borttagande av indexeringen faktiskt gör att skatten urholkas.
Emma Berginger (MP):
Jag blev positivt överraskad av att jag fick en replik. Jag får tacka så mycket för den. Sedan blir jag mindre förvånad över att ledamoten Anders Hansson vill göra det här till en kärnkraftsdebatt. Jag kan konstatera att vi från Miljöpartiet har uppmärksammat de problem som finns när det gäller kapaciteten i elnäten. Det är framför allt där problemet ligger.
Däremot tror vi inte att det behövs en satsning på kärnkraft, vilket Anders Hansson och hans parti gärna framför. Vi menar att vi måste satsa på det som är hållbart för framtiden, och då handlar det om förnybar energi. Anders Hansson nämner eco-bonusen som ett gott initiativ. Det är roligt att höra att även Moderaterna uppmärksammar att eco-bonusen är ett gott initiativ.
Syftet med eco-bonusen är som sagt att stimulera en överflyttning från vägtransporter till sjöfarten och då också kompensera för en del av de kostnader som uppstår i samband med att man flyttar över godset. Det handlar inte om en kompensation för farledsavgifterna, utan det handlar om en kompensation för att man flyttar över gods från väg till sjöfart, fru talman.
Emma Berginger (MP):
Miljöpartiet ser ett behov av att vi ställer om hela samhället till ett fossilfritt och förnybart samhälle. Då handlar det såväl om energiförsörjning som om transporter och industri. När det gäller energiförsörjningen vill vi se en kraftig satsning på de förnybara alternativen. Vi ser också att det är där det är mest lönsamt i dag. Med den energiöverenskommelse som finns ser vi att vi kommer att röra oss i den riktningen.
Men vi ser också ett behov av att se över de kapacitetsbrister som kan finnas i det elnät som behövs vid en elektrifiering. Som jag nämnde i mitt anförande ser jag med oro på de begränsade möjligheterna att köra tåg på färjor. Det är en fråga som aktualiseras alltmer.
Det finns brister i lönsamhet och brister i viljan att investera i nya färjor med räls. Det är en väldigt viktig fråga för regeringen att bevaka. Det är också en fråga som jag och Miljöpartiet ser som väldigt viktig och som vi kommer att bevaka och driva framåt. Vi ser att det finns ett behov av att ha flera anslutningar till kontinenten för tågtrafiken.
För både godset och persontrafiken och inte minst totalförsvaret, som ledamoten Anders Hansson nämnde, finns det väldigt stort behov av att ha den möjligheten. När vi besökte andra hamnar kunde vi också konstatera just bristen på spår. Här finns kanske en potential att nyttja andra hamnar för rälstrafik även i framtiden.
Emma Berginger (MP):
Tack, ledamoten Magnus Jacobsson, för frågan, som ger mig möjlighet utveckla min syn på finansiering! Vi från Miljöpartiet tycker att det är viktigt att vi finansierar de nya stambanorna för höghastighetståg på ett sätt som gör att vi inte tränger ut viktiga och nödvändiga investeringar i den nu beslutade nationella planen. Detta är vår utgångspunkt i samtalen och diskussionerna.
Vi har tidigare lyft fram att vi är öppna för att diskutera saker som lånefinansiering och olika sätt att finansiera. Samtidigt måste jag understryka de farhågor som Jasenko Omanovic lyfte upp gällande OPS-lösningar, alltså offentlig-privat samverkan. Det kan låta trevligt och enkelt att man bjuder in fler parter att vara med och finansiera viktiga satsningar för framtiden.
Samtidigt vet vi att det inte finns någon privat aktör som gör detta bara för att vara snäll eller sjyst, utan det handlar om att den privata aktören vill få avkastning på de investeringar som görs. Det har visat sig att det kan bli väldigt knepigt att hitta avtal som fungerar på ett sätt som gör att det offentliga faktiskt får nytta och glädje av de investeringar som görs inom ramen för OPS-samverkan.
Jag tycker därför att vi verkligen behöver vara försiktiga när vi funderar på hur vi ska skapa finansieringslösningar. Vi måste hitta lösningar som, precis som ledamoten sa, är stabila och hållbara. Detta ska vara vår ledstjärna.
Emma Berginger (MP):
Jag tycker att det är intressant att ledamoten Magnus Jacobsson lyfter fram fler finansieringssätt för infrastruktur än OPS-lösningar. Ledamoten nämnde bombengen i Norge, och vi från Miljöpartiet har tidigare lyft fram saker som vägslitageavgift och trängselskatter och att på olika sätt plocka in finansiering från dem som nyttjar den infrastruktur som byggs.
Detta är något som vi är beredda att titta på i olika sammanhang. Sedan skulle jag vilja säga att miljönyttan med att bygga en ny stambana för höghastighetsjärnväg inte ska underskattas. Vi kommer att ha ett behov av resande under lång tid framöver. Vi vet att även om vi har en teknikutveckling är den mängd energi, framför allt förnybar energi, som vi har tillgänglig i samhället begränsad.
Det innebär att även om vi ser en ökad elektrifiering av till exempel flygtrafiken behöver vi kunna transportera oss på ett effektivt sätt. Vi vet också att elektrifierade flyg är något som är under utveckling och som kommer längre fram. Så som det ser ut i dag pratar man om relativt små flygenheter, som kan ta ett tiotal passagerare och resa högst ett fyrtiotal mil.
Det är inte på det sättet vi transporterar de stora mängder människor som behöver resa mellan våra stora städer. Då skulle vi behöva ha hela luften full och kryllande av små flygplan. Jag tror att miljökalkylen för investeringen kommer att hålla under lång tid framöver, även om vi ser en teknikutveckling på andra områden.
Emma Berginger (MP):
Med anledning av Magnus Jacobssons relativt korta inlägg är jag intresserad av att höra lite mer om hur han menar att regeringen ska vidta åtgärder för fyrstegsprincipens genomslag. Vad ytterligare efterfrågar Magnus Jacobsson? Fru talman!
När jag stod i talarstolen glömde jag att yrka bifall till vår reservation, så jag gör det nu.
Emma Berginger (MP):
Jag uppfattade inte riktigt vilken typ av förtydligande som ledamoten Magnus Jacobsson önskar se. Låt mig understryka att Miljöpartiet tycker att det är viktigt att man använder sig av fyrstegsprincipen, inte bara för en ekonomisk effektivisering utan också för att nå de beslutade klimatmålen.
Vi vill att transportsektorns klimatutsläpp, som faktiskt utgör en tredjedel av landets inrikes utsläpp, ska minska med 70 procent till 2030. Då är det viktigt att Sverige gör rätt prioriteringar så att vi inte försvårar möjligheten att nå klimatmålen.
Emma Berginger (MP):
Jag tackar Jens Holm för frågan. Klimatmålen är mycket viktiga, och Miljöpartiet anser att de ska vara styrande. Det är just därför som vi är mycket glada över att det i januariavtalet pekas ut att all relevant lagstiftning ska gås igenom med utgångspunkt i det klimatpolitiska ramverket.
Precis som Jens Holm nämnde fanns det inte på plats när man började planera den nationella plan som vi ser här i dag. Vi vet också att vi inte vänder hela skutan på en dag. Det har gjorts stora förflyttningar under den gångna mandatperioden, och jag ser framför mig att vi kan göra ytterligare förflyttningar under den kommande mandatperioden.
Jag kan peka ut ett antal olika objekt i denna plan som inte stod högst upp på Miljöpartiets önskelista. Men vår regering vilar på ett samarbete. Just därför finns det olika intressen att ta hänsyn till. Men för Miljöpartiet är det självklart att det är klimatmålen som ska vara styrande.
Emma Berginger (MP):
När det gäller dessa infrastrukturplaner som verkar under väldigt lång tid ska man veta att de också revideras en gång per mandatperiod. Att då kasta hela detta arbete i papperskorgen och säga att vi ska göra om det när vi nu precis ska ta fram en ny känns inte relevant för mig.
Men var säker på att Miljöpartiet prioriterar klimatfrågan och kommer att driva denna fråga även i förhandlingarna om en kommande nationell plan.
Emma Berginger (MP):
Den obehagliga sanningen är enligt mig inte en ökad mängd medborgare eller en ökad mängd transporter, utan den obehagliga sanningen är klimatförändringarna och vilka utmaningar de kommer att ställa oss inför.
Just därför är klimatfrågan väldigt prioriterad, och jag håller med ledamoten Magnus Jacobsson om att det är en mix av åtgärder som behöver komma till för att vi ska kunna lösa frågan om en hållbar transportsektor. Men då måste vi även våga titta på vad som är mest effektivt, och mest effektivt per personkilometer är järnvägen. Det har både fysikaliska förklaringar och andra förklaringar.
När jag ändå har detta replikskifte tänkte jag passa på att de upp de angrepp som ledamoten Magnus Jacobsson kom med under sitt anförande, fru talman. Jag kunde ju inte begära replik på hans anförande eftersom jag då inte hade talat än. Det handlade om ERTMS, som EU ju kräver att vi ska införa fram till 2030 - samtidigt som vi vet att vi har stora behov av att investera i nya ställverk redan nu.
Skulle vi först investera i nya ställverk för ATC för att sedan konvertera dem till ERTMS skulle vi få en merkostnad om 40 procent jämfört med hela investeringskostnaden. Det var också en fråga om fossila bränslen och kärnkraft.
Jag vill bara säga att kärnkraften är dyr och olönsam och att den står i vägen för satsningar på mer lönsamma investeringar i förnybar energi.
Emma Berginger (MP):
Vi kan konstatera att det behövs en mängd olika lösningar för att lösa frågan om ett hållbart och fossilfritt transportsystem. Vi behöver både en elektrifiering och en övergång till biodrivmedel men med hänsyn till att vi ska ha levande skogar och en biologisk mångfald. Vi behöver också effektivisera våra transporter, och det gäller både godstransporter och persontransporter.
Vi kommer att behöva arbeta med att öka kapaciteten inom järnvägssystemet, både för transport och för gods. Det är därför Miljöpartiet driver frågan om att bygga nya stambanor för höghastighetståg, för att vi då också avlastar de befintliga stambanorna och skapar mer utrymme för till exempel godstransporter. Vi kommer också att behöva arbeta med lastbilstrafiken.
Jag tror inte att det finns någon miljöpartist som påstår att vi inte kommer att ha några lastbilar i Sverige, och därför måste vi såklart titta på vad vi har för olika möjligheter både vad gäller elektrifiering och vad gäller olika biodrivmedel - till exempel biogas, som är ytterst intressant för lastbilstrafiken.
Emma Berginger (MP):
Det här med cykeln som ett bihang till bilen handlar faktiskt om juridik och vad som föreskrivs i väglagen. Det handlar inte om att man ser cykeln som ett bihang till bilen i generell mening bara, utan det handlar om juridiken, och den behöver förändras. Jag måste understryka det som Elin Gustafsson sa här tidigare om att cykeln i väldigt stora delar av landet kan användas under hela resan eller under en del av resan.
I kombination med kollektivtrafik kan man ta sig långt med cykeln som en del av resan. Jag vill också säga att det självklart finns stora delar av vårt land där man inte kommer att kunna ha cykeln som sitt huvudsakliga transportmedel. I vissa delar av landet får vi helt enkelt acceptera att man kör bil till vardags. Just därför har Miljöpartiet arbetat för att vi ska ha åtgärder för att ställa om fordonsflottan.
Bonus-malus gör det mer lönsamt att köpa en bil som är bättre för miljön och klimatet och att det kostar mer att köpa en sämre bil. Med reduktionsplikten som har införts genom bränslebytet ser man till att de bilar som redan finns i flottan i Sverige också ska bidra till att vi får mindre utsläpp.
Cykeln är ett väldigt viktigt transportslag både i staden och på landet eller i mindre tätorter. Allt fler skulle kunna cykla mer, men på vissa håll är det faktiskt helt okej att bilen är det huvudsakliga transportsättet.
Emma Berginger (MP):
Jag har svårt att se hur våra satsningar på cykel just bidrar till att man får det sämre ställt på landsbygden. Jag tror som sagt att det gynnar även den som bor på landet om det är enklare att cykla i staden eller till staden och tätorten. Magnus Jacobsson lyfte tidigare fram exemplet om att en trebarnsmor från Pajala inte skulle cykla.
Då ska man vara medveten om att Luleå har gjort stora insatser när det gäller vintercykling, inte minst bland barn och unga. Man har fått hela skolklasser att välja att cykla även vintertid - i Luleå där det är rikliga snömängder. Det går utmärkt att använda cykling som ett sätt att ta sig till skolan. Visst är det fantastiskt om man kan låta bli att ta bilen till skolan eller fritidssysselsättningarna!
Det sparar många resor, och även om det inte sparar alla bilresor i Luleå är det ett viktigt steg på vägen.
Emma Berginger (MP):
Det är väl egentligen föga förvånande att Sverigedemokraterna visar sig vara ett cykelovänligt parti som inte prioriterar cyklisters framkomlighet och säkerhet. Man säger att stadsmiljöavtalet är fel, att det bara gynnar dem i städerna och att det ställer olika trafikslag mot varandra.
Stadsmiljöavtalet har dock inneburit att städerna faktiskt har kunnat satsa på nödvändiga investeringar som förbättrar framkomligheten för flera olika trafikslag. Därför vill jag verkligen framhålla att stadsmiljöavtalet har en viktig funktion i omställningen till ett mer hållbart transportsystem.
Jag noterar också att ledamoten Patrik Jönsson från Sverigedemokraterna ondgör sig över min kollega Lorentz Tovatts motion om ändringar av cykelregler, och då inte minst möjligheten för cyklister att cykla mot enkelriktat. Detta är något som redan har genomförts i en mängd olika kommuner i Sverige och som testas även här i Stockholm.
I betänkandet konstaterar vi att detta är möjligt att genomföra med de regler som redan finns i Sverige och att det uppenbarligen fungerar väldigt bra på många håll. Det finns nämligen gator där det är fullkomligt naturligt för en cyklist att cykla i båda riktningar även om det inte medges att biltrafiken nyttjar båda riktningar.
Detta är mitt medskick till kammaren, fru talman.
Emma Berginger (MP):
Nog för att den kommunala infrastrukturen i första hand är en kommunal angelägenhet, men vi vet också att kommunernas behov och resurser inte alltid stämmer överens med varandra. Kommuner har väldigt många ansvarsområden, som skola, äldrevård och andra prioriterade frågor. Många kommuner har dessutom en gammal infrastruktur som är byggd med bilen som norm.
Därför finns det ett stort behov bland kommunerna av att få statlig medfinansiering för att de ska kunna prioritera de nödvändiga omställningar vi behöver göra för att få ett mer hållbart transportsystem. Då ingår både satsningar på utbyggnad av cykelvägar och satsningar på till exempel bussfiler, som nämndes i anförandet. Jag vill också nämna att man för att undvika det trafikkaos Patrik Jönsson är rädd för behöver separera de olika trafikslagen i så stor utsträckning som möjligt.
Det är just det stadsmiljöavtalspengar används till. Det handlar också om att skapa effektivare transportsystem. Genom att vi satsar på till exempel kollektivtrafik finns det en möjlighet att slippa bilköer och slippa igenkorkade vägar. Vi vet nämligen att vi transporterar fler människor på mindre yta om vi nyttjar busstrafik och cykeltrafik optimalt.
Jag noterar att Patrik Jönsson alltså är kritisk till både stadsmiljöavtalet och regeländringar och att ledamoten även är kritisk till att investera i cykelvägar på landsbygden.
Emma Berginger (MP):
Som min kollega Elin Gustafsson sa här tidigare är alkobommar på gång i Trelleborg. Vi vet allihop att det har varit en hel del praktiska frågor som rör hur man kan sätta upp dessa alkobommar som har varit föremål för utredning. Alkobommar är alltså på gång, och det är självklart viktigt även för Miljöpartiet. Sedan var det detta med effektivitet och hur vi använder våra pengar på bästa sätt. Herr talman!
Vi i Miljöpartiet prioriterar höghastighetståg och järnvägen väldigt högt. Men vi ser ingen anledning att ställa de investeringarna mot andra investeringar. Det finns investeringar i delar av infrastrukturbudgetarna som inte är de högst prioriterade för Miljöpartiet; det tror jag att alla miljöpartister kan skriva under på. Det handlar om investeringar som utökar vägkapaciteten och därmed också ökar utsläppen.
Jag tror att det snarare är där vi ska hämta finansieringen av ytterligare åtgärder gällande till exempel elektrifiering. När det gäller trafikpoliser har det också under den föregående regeringsperioden skett stora satsningar på polisen. Även här är det självklart viktigt med trafikpoliser för ökad regelefterlevnad - däför talade jag så mycket om regelefterlevnad i mitt anförande.
Elcyklar är en viktig satsning. Det har visat sig vara ett effektivt sätt att få människor att välja cykeln framför bilen. Det har gett människor som annars har alltför långa avstånd för att kunna cykelpendla möjlighet att börja cykelpendla. Vi ser alltså satsningen på elcyklar som en väldigt lyckad satsning - som nu tyvärr har skjutits ned av Moderaterna och Kristdemokraterna i deras budget.