Gustav Fridolin (MP):
Någon har glömt en mycket vacker penna i talarstolen. Det är inte det intressantaste som jag ska säga. Men det kanske ändå inte är så långt därifrån, och det är av en anledning: Det här betänkandet behandlar i huvudsak frågor som redan är behandlade.
De är redan behandlade i utskottet, har redan fått sin kammardebatt, har redan diskuterats under den här mandatperioden och har därför hänförts till det som i det här betänkandet kallas för övriga motionsförslag behandlade i förenklad ordning. Detta gäller också den intressanta frågan om monarkin som Mats Einarsson bland annat uppehållit sig vid. De miljöpartistiska ståndpunkterna om monarkin har flera gånger tagits upp och diskuterats när KU har haft sina betänkanden om frågan.
Denna gång är det tänkt att motionerna ska behandlas i förenklad ordning. Och även om jag har haft mina dubier om det sättet att hantera riksdagsmotioner, anpassar jag mig efter det och lyfter inte fram denna fråga vid detta tillfälle. Herr talman! Det finns dock några frågor i betänkandet som jag vill diskutera.
Det är några frågor som kanske till viss del också är vid sidan om kammardebatten eftersom det just nu sitter två utredningar som till stor del berör författningsfrågor: Ansvarskommittén, som handlar om var makten ska fördelas inom Sverige, och Grundlagsutredningen, som handlar om hur våra grundlagar ska se ut. Men jag vill ändå orda något om detta.
Först vill jag säga något om den fråga som finns under punkt 2 i betänkandet, rätten att inneha förtroendeuppdrag. Här kan jag bara konstatera det som jag förutsätter att en del av kammarkamraterna och utskottskamraterna har konstaterat före mig, att vi tillstyrker en av de inkomna motionerna och gör ett tillkännagivande av en motion med Helena Höij som första namn.
Anledningen till att vi gör detta är att vi gemensamt har upptäckt, på initiativ av Kristdemokraterna, att det i dag är något oklart hur man reglerar rätten för människor att inneha ett politiskt förtroendeuppdrag. Det kan så klart skapa problem. Vi ser i dag att av dem som innehar förtroendeuppdrag är en mycket stor del personer som har ganska lätt att ta ledigt från sina arbeten för att arbeta politiskt.
Man kanske jobbar inom den offentliga sektorn med en arbetsgivare som tillåter att man är borta någon dag i veckan för ett nämnduppdrag eller så. Man kanske har ett litet eget företag där man styr sin verksamhet själv.
Men personer arbetandes inom större företag, personer som kanske inte alltid har den bästa kontakten med sin arbetsgivare, personer som driver rätt stora verksamheter själva, är egna småföretagare med flera anställda har svårare att engagera sig politiskt och därför i slutändan också att ha ett förtroendeuppdrag. Vi måste titta på hur vi kan göra det enkelt för människor så att de faktiskt har möjlighet att engagera sig politiskt och få förtroendeuppdrag.
Det är en av bakgrunderna, vad jag förstår, till det motionsyrkande som vi här tillstyrker. Herr talman! En annan fråga som lyfts upp under punkt 3 i betänkandet handlar om avskaffandet av kravet på svenskt medborgarskap. I dag är det på en rad områden ett krav för att få en tjänst att man är svensk medborgare.
Enligt min uppfattning är det av högsta vikt för delaktigheten och deltagandet i det svenska samhället att alla som bor här och alla som permanent har möjlighet att bo här faktiskt också får delta i samhällsutvecklingen. På sikt vill vi därför koppla medborgarskapet helt till folkbokföringen. Vi vill att alla människor som befinner sig här ska ha samma rättigheter, samma möjligheter och samma rätt att delta i demokratin.
Ett steg dit är att avskaffa dessa krav på svenskt medborgarskap som i dag finns för olika befattningar. Detta lyfter vi fram i reservation 2, som jag härmed yrkar bifall till. Herr talman! Avslutningsvis: Rörande den diskussion som precis förevar om Centerns reservation nr 1 i betänkandet har jag, som jag tidigare upprepat, stor sympati för det resonemang som Kerstin Lundgren för.
Bakom ordet federalism döljer sig uppenbarligen en vanlig grön decentralism, att makt ska vara på så låg nivå i samhället som möjligt, att de beslut som fattas ska fattas av dem som faktiskt berörs av besluten, att makt som i dag ligger på den nationella nivån ska decentraliseras ut till regionerna och ut till kommunerna och att besluten bör fattas där.
Jag har stor sympati för det, och jag vet att våra representanter i de utredningar som jag inledningsvis nämnde kommer att föra en sådan linje och arbeta för att Sverige utvecklas på ett sådant sätt att vi får en decentralistisk samhällsstruktur. Jag väljer i dag att inte reservera mig och inte heller stödja Centerns reservation, men sympati för tankarna i den har jag även om jag inte benämner dem federalism, som för tankarna till ett visst styrelseskick.