Peter Rådberg (MP):
År 2010 hölls den så viktiga Kabulkonferensen. Det var på den konferensen som världens ledare beslutade att vi vid utgången av 2014 ska ha överlämnat ansvaret till de afghanska styrkorna. Om Miljöpartiet hade fått bestämma hade uttåget från Afghanistan gått lite fortare. De flesta av Europas länder har klarat av att lämna Afghanistan tidigare än 2014.
Sverige hade också klarat detta om det hade funnits en vilja från regeringen. När Miljöpartiet fick en förfrågan från regeringen om att vara en del av uttåget från Afghanistan med utgångspunkt från Kabulkonferensen tvekade vi aldrig. Miljöpartiet kommer att och vill vara med och säkra upp att våra svenska soldater drar sig ur Afghanistan, och jag beklagar att det inte finns en enig riksdag bakom ett sådant uppdrag.
Miljöpartiet har också gjort skillnad och påverkat förhandlingarna i rätt riktning. Fru talman! De flesta har sedan länge insett att den väg som USA, Nato och ISAF har slagit in på inte leder till fred i Afghanistan. Man kommer aldrig och har aldrig skapat en långvarig fred i en region genom väpnade konflikter. Det är endast genom politisk överenskommelse som fred kan skapas.
Huvudsyftet med att invadera Afghanistan var att tillfångata Usama bin Ladin och försöka krossa al-Qaida med anledning av händelsen i New York den 11 september 2001. Al-Qaida försvann från Afghanistan redan 2003, och Usama bin Ladin lämnade troligtvis Afghanistan vid ungefär samma tidpunkt, runt 2003.
Talibanernas syn på kvinnor, opiumhandel och deras kriminella verksamhet ska vi naturligtvis ha åsikter om och försöka stoppa. Men vad har talibanerna och deras kriminella verksamhet att göra med elfte september?
Och har talibanerna utgjort något hot mot USA som land som motiverar en ockupation av landet efter 2003? USA:s och ISAF:s motivering för att stanna kvar i Afghanistan efter 2003 går inte att försvara. Kritiken faller naturligtvis även tungt på Sverige.
Vi har varit en del av krigföringen i Afghanistan under en tioårsperiod. Fru talman! ISAF och även Sverige har alltså sedan 2010 ett slutdatum för vår verksamhet i Afghanistan. Miljöpartiet tar sitt ansvar genom att vara en del i den processen och påskynda uttåget ur Afghanistan. Inför valet 2010 ville vi avsluta vårt militära uppdrag i Afghanistan redan 2013.
Vi fick inte majoritet för detta. Nu blir det i stället sommaren 2014, och vi tycker att det halvår som det handlar om går att acceptera som politiker när vårt första alternativ har fallit. Enligt propositionen om Afghanistan, som nu ligger på riksdagens bord, kommer den svenska nedtrappningen av våra soldater att fortsätta.
Vi går nu från 400 ned till 300 för att sommaren 2014 vara helt borta vad gäller stridande verksamhet i Afghanistan. Däremot kommer vi att vara kvar där under överskådlig tid och hjälpa till att bygga upp det civila samhället. Hur det kommer att se ut efter 2014 kommer vi att besluta nästa år. Den här propositionen rör sig endast om 2013.
Strategin måste framledes fokusera på civilt stöd för upprättande och förstärkning av de institutioner och strukturer som är nödvändiga för att utveckla en rättstat som vilar på demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. Långsiktig och hållbar säkerhet skapas främst genom att landet får hjälp med att bygga upp och utbilda sin egen armé, polis, åklagare och domare samt ett fungerande rättssystem.
Kvinnors och barns rättigheter måste vara centralt när vi ska hjälpa till och bygga upp Afghanistan efter 2014. När det gäller kvinnors rättigheter är FN-resolution 1325 viktig. Det är ytterst afghanerna själva som ska utveckla sitt land, men det internationella samfundet måste stödja denna utveckling avsevärt bättre än vad som sker i dag.
Vi ska inte diktera vad afghanerna ska göra och inte göra. Vi ska vara en del i uppbyggandet av landet genom humanitära insatser. Fru talman! Vägen till fred och stabilitet i landet kommer inte att bli lätt. Det kan till och med bli sämre när ISAF lämnar över till afghanerna efter 2014. Men vad är alternativet?
Vi kan under inga omständigheter vara kvar i Afghanistan och föra ett krig mot en terroristgrupp som talibanerna. Vägen till stabilitet och fred är mycket lång. Här kommer de länder som har varit i landet och krigat under drygt tio år att ha ett tungt ansvar för att återupprätta landet. Fru talman! Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet.