Emma Berginger (MP):
Transportsektorns utsläpp står för cirka en tredjedel av Sveriges utsläpp av växthusgaser. Om vi inte lyckas vända utsläppskurvorna och kraftigt minska utsläppen av växthusgaser före 2030 kommer vi inte att nå Parisavtalets mål om att hålla temperaturökningen väl under två grader och helst under en och en halv grad, vilket kommer att få katastrofala konsekvenser.
Transportsektorn är den största utmaningen när det gäller att ställa om till fossilfrihet. Regeringen har satt ett ambitiöst mål om att minska utsläppen av växthusgaser från inrikes transporter med 70 procent till 2030. Av de inrikes transporternas utsläpp står vägtrafiken för över 90 procent. Här behövs en stor omställning.
När vi talar om omställningen bryts den ibland ned till beteendet, bränslet och bilen, och jag ska behandla dem var och en. En viktig del i att ställa om transportsektorn är att bryta vårt bilberoende och få oss att ändra beteende. Bilen utgör alltjämt en stark norm, även om denna norm håller på att brytas. Fler behöver välja att transportera sig med kollektivtrafik och cykel.
Det gäller främst i våra städer och tätorter där det finns goda möjligheter att välja kollektivtrafik och cykel. Det är därför mycket positivt att stadsmiljöavtalen är permanentade med 1 miljard per år. De leder till viktiga investeringar i infrastruktur för kollektivtrafik och cykel i våra städer. Anledningen till att vi behöver minska vårt bilresande är både de utsläpp som bilen genererar och den trängsel som den bidrar till.
På många platser har dock bilen en viktig roll, och den kan inte på ett lätt sätt ersättas med andra transportslag. Därför behöver bilen bli fossilfri. Miljöpartiets politik syftar till att ställa om transportsektorn så att vi gör oss oberoende av fossila drivmedel.
Genom satsningen på bonus-malus verkar vi för en omställning av fordonsflottan, med en bonus för den som köper en ny bil och då väljer en klimatsmart bil och med en ökad skatt - malus - för den som väljer en bränsletörstig bil som är dålig för klimatet. Men de nya bilarna utgör bara en liten del av den totala fordonsflottan. Genom reduktionsplikten ser vi till att den som inte har möjlighet att byta till en fossilfri bil i dag ändå är med i omställningen.
Sakta men säkert blandas alltmer biobränsle in i bränslet. Miljöpartiet vill att det ska sättas ett slutår för när fossila drivmedel ska säljas, och vi menar att den sista droppen fossilt bränsle ska säljas senast 2030. Det är själva bränslet, inte motorn i sig, som är problemet, och därför har vi valt att rikta vår politik mot de fossila bränslena. En förbränningsmotor kan ju som bekant köras på biodrivmedel.
I januariavtalet står att "reduktionsplikten ska vara utformad så att den bidrar till att nå det nationella målet om minskade växthusgasutsläpp från inrikes transporter med 70 procent år 2030. Vid en kontrollstation som genomförs 2019 ska successivt ökade kvotnivåer skärpas för tiden efter 2020". Det står också att "fossilfri laddning och tankning ska möjliggöras genom att infrastrukturen byggs ut" samt att man ska "investera i produktion och distribution av biogas".
Detta är viktigt för att vi ska få fler att köra med elbilar men också med biobränslen. Klimatklivet har varit ett viktigt stöd för att antalet laddpunkter ska byggas ut. Tidigare i debatten lyftes skatten på bensin och diesel fram som alltför hög av Moderaterna.
Även om det har varit en separat debatt om denna fråga vill jag ändå nämna den. Jag har full förståelse för att bränslepriset är kännbart för många i samhället. Men med hänsyn tagen till att fordonen blivit mer bränslesnåla och till utvecklingen av våra disponibla inkomster är det inte dyrare att köra bil i dag än för 15 år sedan. Detta är viktigt att komma ihåg.
Det är också viktigt att veta att ökningen av bränslepriset inte beror på bensinskatten. Sedan februari i år har bensinpriset gått upp med ca 1,50, från ca 15 kronor till ca 16,50. Ingen del av uppgången beror dock på höjd drivmedelsskatt, utan den beror på världsmarknadspriset på olja och på valutakursen.
Oljeprisuppgången den senaste tiden kan hänföras till bland annat Venezuelas, Libyens och Opecs minskade utbud. Genom en ökad elektrifiering och genom en ökad produktion av inhemska biodrivmedel, exempelvis biogas, kan vi både minska våra växthusgasutsläpp och minska vår känslighet för världsmarknadens fluktuationer när det gäller priset på olja.
Vi behöver en politik som är inriktad på att bryta vårt fossilberoende. Elfordonen kommer nu starkt och utgör tillsammans med fordon som körs på biodrivmedel, inte minst biogas, den fossilfria framtiden för bilen. Bilar blir också i högre grad automatiserade och uppkopplade i olika grad, vilket har nämnts tidigare i debatten.
Det är en intressant utveckling som har potential, inte minst för olika typer av stöd för ökad säkerhet och för att möjliggöra kollektivtrafiklösningar på landsbygden. Det är dock viktigt att förstå att en bil som är automatiserad fortfarande tar lika mycket plats och drar energi på samma sätt som en bil som körs av den som åker.
I EU:s strategi för uppkopplade och automatiserade fordon lyfts det fram att det finns en risk att efterfrågan på att åka bil kommer att öka med automatiseringen, vilket kan leda till mer utsläpp och mer trängsel i våra städer. Det finns också flera etiska utmaningar att ta hänsyn till när det gäller de automatiserade bilarnas beslutsfattande och ansvarsfrågor.
Det är därför viktigt att vi ser nyktert på den tekniska utvecklingens potential men också beaktar eventuella problem som den kan orsaka. Fru talman! Med tanke på att frågan om höghastighetståg också lyftes upp här tidigare av Sten Bergheden vill jag understryka behovet av nya stambanor för höghastighetståg. De utgör en stomme i ett fossilfritt och klimatsmart resande.
Kapacitetsbristen på järnvägen är kännbar för oss alla, och därför behövs nya spår. Och när vi nu bygger nya spår är det en självklarhet att bygga räls för moderna tåg som kan gå riktigt snabbt och erbjuda attraktiva restider så att fler väljer att resa med tåget. Jag vill också kommentera mätarställningsfrågan, som har varit en viktig del under debatten.
Det är självfallet viktigt, inte minst ur ett konsumenträttsligt perspektiv, att ta tag i denna fråga. Och det är en självklarhet att det inte ska vara tillåtet att manipulera mätarställningen och på så sätt lura den som köper en bil i andra hand. Fru talman! Avslutningsvis vill jag säga att fossilfria transporter är en avgörande fråga för att nå Parisavtalets mål. Vi behöver jobba såväl med beteendet som med bilen och bränslet för att lyckas.
Ett fossilfritt och fossiloberoende samhälle ger oss bättre klimat och luftkvalitet men också mer attraktiva städer. Det finns ingen anledning att tveka: Det är dit vi ska. Jag yrkar bifall till utskottets förslag.