KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mattias Vepsä (S):
Tack för redovisningen av skälen till att ni vill ta bort stödet, Marie-Louise Hänel Sandström! Återigen: Det går till dem som står allra längst från arbetsmarknaden och som saknar rätt utbildning för att få de jobb där vi i dag har ett stort behov på arbetsmarknaden. Moderaterna säger att de vill göra prioriteringar i statens finanser.
Det är viktigt också för oss i socialdemokratin att ha ordning och reda på plus och minus så att vi gör satsningar som stärker samhället. Då undrar jag varför det var så viktigt att sänka skatten för dem som har allra mest pengar och bekosta det på ett sätt som gör att de som står allra längst från utbildning och arbete faktiskt får betala för dessa skattesänkningar.
Jag råkar ha sammanfattningen av er budgetmotion framför mig där ni tar upp bland annat utökat jobbskatteavdrag, höjd brytpunkt - som handlar om den skatt som de som har allra mest pengar betalar - sänkt skatt för pensionärer, återinfört gåvoskatteavdrag, underlättande av generationsskiften i företag, höjt RUT och avskaffande av flygskatten.
På punkt efter punkt handlar alltså er politik om att sänka skatten för dem som har det allra bäst ställt och bekosta det genom att dra ned på denna satsning på studiestartsstödet som enligt CSN:s rapport faktiskt når rätt målgrupper. Landets kommuner och anordnare säger att om de hade fått behålla detta hade de troligtvis använt det i lika stor utsträckning som under 2018. Men de säger också att de skulle vilja växla upp användningen av det.
Det beror också på att vi har ändrat regelsystemet, så att det blir enklare att använda dessa pengar. Jag undrar på vilket sätt det blir bättre att sänka skatten för dem som har det allra bäst ställt och låta dem som behöver insatser mest stå utan sådana.
Mattias Vepsä (S):
Jag tackar för svaret. Men jag måste säga att jag saknar svar på just den fråga som jag ställde: På vilket sätt ska vi hjälpa de kortutbildade, de nyanlända och de arbetslösa att faktiskt få denna möjlighet att komma in? Som jag sa i mitt anförande håller jag med om att denna satsning inte är fullt utnyttjad. Men vi ser i utvärderingar från CSN att det går åt rätt håll. Allt fler kommuner finns i detta system, och allt fler individer finns i detta system.
När man tittar på vad de själva säger är de mycket nöjda. De säger: Tack så mycket, jag fick en chans att faktiskt gå från arbetslöshet till utbildning. Vi ser att väldigt många av dem hamnar i bristyrken, till exempel som undersköterskor. Eller också kan de kanske komma ut i skolan. En viktig fråga för oss att diskutera i utbildningsutskottet är att fler vuxna kommer ut till skolan.
Jag saknar som sagt svar på de frågor som är stora i dag, om hur vi ska ge de grupper som behöver det allra mest en chans att komma in i studiemedelssystemet och på arbetsmarknaden.
Mattias Vepsä (S):
Jag tackar Gudrun Brunegård för frågan. Det är klart att det även i det här systemet finns ett egenvärde i att vi ska ha bästa möjliga tillgängliga information. Därför har Skolverket redan fått i uppdrag att göra en informationssatsning riktad mot vårdnadshavare. Den möjliggör att man får bättre information. Kommunerna har ansvar för att se till att informationen finns samlad.
Det genomförs just nu en utredning om hur vi ska dimensionera och öka kvaliteten i gymnasieskolan över hela landet. Det är resultat av att vi ser att man måste förändra det här systemet och göra det bättre, så att fler kan göra välinformerade val. Motfrågorna blir: Hur läser ni OECD:s rapport? Hur läser ni forskningen? Hur tolkar Kristdemokraterna fakta på marken som visar att det inte bara är en perfekt marknad som löser detta?
Det krävs också insatser för att öka jämlikheten. Det krävs strukturella insatser i bostadsområdet, i skolan och i fritidsverksamheterna. Vad vill ni göra för att fler ska lyckas i gymnasieskolan?
Mattias Vepsä (S):
Jag tackar för det svar jag fick. Jag gläds över att vi delar uppfattning - vi måste öka jämlikheten. Därför har vi valt att gå vidare med Skolkommissionens idé om att öka likvärdighetssatsningarna i den svenska skolan och se till att fler barn lyckas genom livet. När ni i julas fick möjligheten att lägga fram en budget märkte vi hur viktigt det var med enorma skattesänkningar för dem som hade det allra bäst ställt, Gudrun Brunegård.
Var fanns satsningarna på den svenska skolan? Under de åtta alliansår då ni styrde var det 19 gånger vanligare att sänka skatten än att satsa på skolan. Men med det sagt är det välkommet att också Kristdemokraterna nu vill rikta udden mot vår tids stora orättvisa: ojämlikheten. I det arbetet önskar jag att vi kan ta gemensamt ansvar.
Mattias Vepsä (S):
Tack, Noria, för bra frågor! Det är klart att vi önskar en situation där fler har möjlighet att få gå i den skola som de önskar att gå i. Sanningen är att vi inte har ett så fritt skolval som Noria vill påskina att vi har. Tittar man på hela skolvalssidan ser vi hur forskare och OECD problematiserar ett system helt utan kompensatoriska inslag.
Vi skulle vilja se över skolvalssystemet så att vi kunde ha andra ingångar i skolorna. Annars skulle det bara återstå att barn ställs i kö när de föds till vissa skolor när tittar på grundskolesidan. Det är högst orättvist. Några råkar bo, födas och ha sin uppväxttid här och andra kommer hit när de är 18 år och har varit här i ett par månader. Jag vet inte om det skolvalssystemet är fritt.
Det är klart att vi vill reformera det skolvalssystem vi har och se till att det blir mer jämlikt. På samma sätt tillför vi resurser för att lärarna ska ha bättre löner och vi ska klara de mest utsatta skolorna med särskilda insatser så att alla skolor har möjlighet att vara bättre skolor. Vi vill vikta om skolpengen så att vi har en större andel socioekonomiska faktorer.
Vi vill också se till att gymnasieskolans finansiering viktas så att de skolor som behöver allra mest får mer och starkare resurser. Vi har därför tillsatt de utredningar som följer efter Skolkommissionen som ska se över gymnasieskolans dimensionering. På en punkt är vi överens. Det är att det är bra att vi ser de delar som ska förbättras och förstärkas. Jag välkomnar Norias och Moderaternas omsvängning.
Jag välkomnar också att ni ser de problem som finns.
Mattias Vepsä (S):
Tack, Noria! För oss är det viktigt att skolan får ta del av de resurser som vi har möjlighet att ge skolan. Då krävs det att alla skattekronor används på allra bästa sätt. För ett år sedan hade kammaren möjligheten att se över till exempel vinstuttaget och att se till att pengarna gick just till skolan.
Som jag i mitt anförande ville peka på är inte skolvalsdelen den kanske enskilt största utmaning som vi har, utan det är hela marknadiseringen. Eleverna ses som kunder på en marknad där skolorna har en möjlighet att kunna lägga ned och dra om det inte passar, om de inte gör den vinst som de har tänkt göra, om kostnaderna för eleverna blir för stora eller om bostadsområdet är för segregerat. Då dyker inte dessa friskolor upp i just de områdena.
Vi har valt att inte rikta udden mot välfungerande friskolor eller systemet som sådant. Det vi säger är att vi vill öka till exempel insynen så att vi har möjlighet att se vart pengarna tar vägen. Det hade varit kul om vi varit överens om det. Vi möjliggjorde för en ägarkontroll. Det var vi också överens om. Det var en fortsättning på tidigare överenskommelser här i kammaren. Det var ett bra steg. Det vi menar är att det nog inte finns någon fri marknad att eftersträva på området.
Det finns elever, barn och ungdomar, som har rätt till världens bästa skola. Den är inte världens bästa skola. Då vill vi se till att vi styr resurserna på det sätt som gör den till världens mest kompensatoriska, likvärdiga och jämlika skola.
Mattias Vepsä (S):
Min fråga går till statsrådet Per Bolund. Under förra mandatperioden genomfördes stora satsningar för att få fram fler bostäder till ungdomar, studenter och äldre. Målet var klart och tydligt: Fler skulle hitta en bostad. Men trots att vi fick igång byggandet starkt har vi ännu inte löst bostadskrisen. Många i landet oroas över hur det ska gå och tänker: Hur blir det med min bostad framöver?
Min fråga blir därför: Hur kan och ska regeringen nu arbeta för att skapa fler bostäder till rimliga priser och med acceptabla hyresnivåer?
Mattias Vepsä (S):
Hur vi hanterar klimatfrågan är avgörande för vår framtid, och tiden är knapp. Ska vi lyckas krävs att vi gör mer av det som vi vet fungerar men också att vi lyckas ta fram nya lösningar, och forskningens roll i detta arbete är avgörande.
På universitet och högskolor driver den nya organisationen Klimatstudenterna en viktig debatt om hur lärosätena kan ta sitt ansvar, både när det gäller att minska sina egna klimatavtryck och när det gäller hur forskningen kan visa ett ansvar. Min fråga går till statsrådet Matilda Ernkrans. Vad gör regeringen för att öka omställningstrycket, och hur ser statsrådet på forskningens och universitetens roll i arbetet med att nå våra klimatmål?
Mattias Vepsä (S):
Tack, statsrådet, för svaret! Inför EU-valet anger en majoritet av väljarna att klimatfrågan är den viktigaste. Sveriges regering har, som vi hört här, höga mål och ambitioner och har satsat stort på klimatet. Men vi kan göra ännu mer inom ramen för EU och ta ett ännu större ansvar för en rättvis omställning som omfattar alla. Följdfrågan blir då: Hur ser ministern på EU:s framtida forskningsarbete?
Mattias Vepsä (S):
Det är glädjande att regeringen tar de här frågorna på allvar och att vi gör allt vi kan för att säkerställa att den som i höst riskerar sin sjukpenning, sin ekonomiska trygghet och sin tillvaro får besked. Vi ser från riksdagen fram emot att få förslagen till beslut på bordet, så att vi i tid ser till att vi inte ökar den här oron, som just nu växer.
Jag antar att det är så för statsrådet som det är för oss riksdagsledamöter - vi får höra enormt många vittnesmål. Vi får mejl dagligdags. Vi får frågor från medborgare.
Vi läser i insändare på debattsidor om de problem som finns i sjukförsäkringen och om den oro som inte bara finns nu utan som växte framför allt under de åtta åren med alliansregeringen, vilket statsrådet också pekar på. Vi talar alltså om ett av samhällets viktigaste skyddsnät. Vi kan väl ändå inte vara nöjda så länge så här många känner så stor oro?
I den andra delutvärdering som gjordes av utredningen kan man läsa om och ta del av alla de utmaningar som finns, som statsrådet också pekade på. Det handlar om osäkerhet inför de beslut som är fattade och alltför stark tillämpning av regelverk som gör att rehabilitering nästan inte förekommer eller förekommer i alldeles för liten utsträckning.
Det är frågor som regeringen har ägnat tid åt att lösa. Jag har också gått igenom delar av de remissvar som inkommit på den här utredningen. Jag fastnade för det som TCO skriver och säger. TCO-förbunden möter alltför många medlemmar som inte får den rehabilitering och det stöd de behöver. Det är inte ovanligt att påbörjade rehabiliteringsinsatser och en stegvis återgång i arbete inte kan fullföljas på grund av att medlemmen förlorar sin sjukpenning vid dag 180.
I stället för att bli återställda och komma tillbaka till arbetet är det många som blir kvar i deltidsarbete på den kvarvarande arbetsförmågan. Här finns det sannolikt ett stort mörkertal. Andra går ut i arbetslöshet med nedsatt arbetsförmåga och liten chans till att ställa om för att få ett nytt arbete. Det här instämmer flera remissinstanser i. LO har skrivit ungefär likadant, och även regioner har instämt i att det ser ut så här. Vi behöver göra mer.
Det ser ut att finnas ett brett stöd hos Sveriges löntagare, ute i samhället, i flera regioner och hos andra remissinstanser. Hur arbetar regeringen för att förbättra utredningsunderlagen och ge människor en ordentlig möjlighet att rehabiliteras och bli friska? När kommer regeringen att agera?
Mattias Vepsä (S):
Jag menar att Sverige har råd med en trygg och begriplig sjukförsäkring. Det handlar om anständighet. Principen är enkel: Vi betalar när vi är friska, och vi får tillbaka när vi är sjuka. Vi vill ha en sjukförsäkring som innebär att den som är sjuk och inte kan arbeta har rätt till snabb rehabilitering och ekonomisk trygghet under den tid detta tar. När olyckan är framme ska det inte vara sjukförsäkringen som man blir oroad över. Just nu drabbar coronakrisen tusentals människor.
Operationer och rehabiliteringsinsatser ställs in. Nu tvingas många till ovisshet och oro. I oktober försvinner möjligheten att ge den som har sjukpenning fortsatt stöd, om vi inte agerar nu. Jag vägrar se på när folk utförsäkras. Undantaget i sjukförsäkringen, som just nu gäller och som gör att prövningen vid 180 dagar skjuts på framtiden, måste därför förlängas.
Som jag försöker påvisa i denna debatt måste vi också se att dagens system måste utvecklas. Reglerna för att få sjukersättning och aktivitetsersättning är minst sagt fyrkantiga. Fokus på rehabilitering måste förstärkas. Folk måste ges en chans att bli friska. Låt mig vara tydlig: Den som inte kan arbeta på grund av sjukdom måste få ekonomisk trygghet och den chans till rehabilitering som krävs.
Arbetet som berör sjukförsäkringen avstannar inte på grund av de exceptionella insatser som just nu görs på grund av coronaviruset. Tvärtom visar denna kris att behovet av förändring är enormt. Sjukdom och ohälsa drabbar särskilt hårt redan utsatta och svagare grupper i samhället. För mig är en trygg och väl fungerande sjukförsäkring en del av det starka samhället. Sjukförsäkringen måste förstärkas. Tack för denna debatt!
Jag ser fram emot det fortsatta arbetet från regeringen.
Mattias Vepsä (S):
Min fråga går till utbildningsminister Anna Ekström. Tidigare i dag, på vägen hit, talade jag med en lärare i gymnasieskolan som vittnade om hur hon och hennes kollegor men också eleverna nu kämpar hårt för att få det att gå ihop. På rekommendation av Folkhälsomyndigheten bedrivs undervisningen i gymnasiet i huvudsak på distans, samtidigt som många av våra grundskolor fortfarande håller öppet.
Den svenska lärarkåren gör en heroisk insats för våra barn och unga, och alla ska få en så god undervisning som det bara är möjligt, trots coronakrisen. Min fråga är: Vad gör ministern för att så många gymnasieelever som möjligt ska få de kunskaper de behöver och förutsättningar för att ta en gymnasieexamen?
Mattias Vepsä (S):
Tack, statsrådet, för svaret! En konsekvens är att många skolor nu på väldigt kort tid har ställt om till digital undervisning och distansundervisning. Det arbete som regeringen vanligtvis driver tar inte paus; det handlar om likvärdigheten och jämlikheten i den svenska skolan. Hur ser ministern på det fortsatta arbetet med att under krisen och framåt klara jämlikheten i våra skolor?
Mattias Vepsä (S):
Min fråga går till statsrådet Ardalan Shekarabi. I Kommunalarbetaren kunde vi i förra veckan läsa om hur vårdskulden växer. Så här långt har 44 000 operationer ställts in. Det rapporteras också om en djup oro för en växande ohälsa som en direkt effekt av coronakrisen som vi just nu går igenom. Det här påverkar hur vår sjukpenning fungerar.
Med gällande regelverk görs efter 180 dagar en prövning, och man riskerar att i stället för att få sjukpenning bli hänvisad till Arbetsförmedlingen för att söka jobb - ett vanligt förekommande arbete. Just nu råder ett rättsligt undantag, men som vi vet gäller det bara till och med oktober. Förra veckan gick Försäkringskassan till regeringen med en hemställan om att få göra ett mer långsiktigt undantag för att garantera människor sjukpenning.
Frågan lyder: Hur garanterar regeringen sjuka trygghet också efter den 31 oktober?
Mattias Vepsä (S):
I våras var Moderaterna snabbt ute och föreslog 100 miljarder per månad i stöd till företag, för det var ju inte företagens fel att pandemin slog till. Samma parti tycker dock att det är de sjukas fel att de är sjuka och vill spara 7 miljarder på dem.
Mitt under brinnande pandemi lägger Moderaterna fram ett eget budgetförslag, och jag får upplysa ledamoten om att hans parti i sin egen budget föreslår nya karensdagar. Man föreslår sämre ersättningar, och man föreslår framför allt en ny stupstock - som skulle slå allra hårdast mot dem som är allra sjukast i vårt samhälle, nämligen de långtidssjuka.
Min fråga blir därför återigen: På vilket sätt gör ökad otrygghet och större risk för fattigdom att de allra sjukaste blir friskare?
Mattias Vepsä (S):
Sedan maktskiftet 2014 har regeringens fokus varit att reparera sjukförsäkringen. Den bortre parentesen, den så kallade stupstocken, är borttagen. Vi har gjort förstärkningar inom ramen för sjuk- och aktivitetsersättningen. Det ligger En rad utredningar arbetar just nu för att göra ytterligare förbättringar i våra sjukförsäkringssystem.
Det kan inte vara en nyhet för någon att coronakrisen slog till med full kraft och över hela världen. Den drabbade inte bara Sverige utan också många andra länder. Regeringen har med full kraft infört förändringar, exempelvis borttagandet av karensdagen, som Julia Kronlid och Sverigedemokraterna beskriver.
Men det gäller också borttagandet av läkarintyg, som gör det möjligt för folk att få en ersättning när de är sjuka. Det finns också riskgruppsersättning och ersättningar som gör att vår sjukvård nu kan hantera de enorma påfrestningar som pandemin orsakar på våra system.
Det som blir intressant är när Sverigedemokraterna beskriver sin enorma satsning inom ramen för budgeten, för fyra femtedelar av satsningen går till småföretag i form av minskade arbetsgivaravgifter. Jag undrar på vilket sätt det kommer sjuka till del. Jag kan också ställa mig frågan själv om det går att lita på Sverigedemokraterna.
Jag tvivlar inte på Julia Kronlid, som är en av dem som i vårt utskott har pratat väldigt mycket och talat sig varm för möjligheterna och nödvändigheten i att förbättra sjukförsäkringen. Men när det väl kommer till kritan ska hon förhandla med moderater och kristdemokrater. Då frågar i alla fall jag mig: Är det Julia Kronlids politik eller är det Moderaternas politik som kommer att styra på det här området?
Mattias Vepsä (S):
Från Socialdemokraternas och regeringens horisont är det glasklart att vi vill reparera och utveckla vår sjukförsäkring. Det har vi hört regeringsföreträdare här i kammaren tydliggöra väldigt klart. Det är ingen hemlighet att det ligger utredningar klara på bordet för att reparera sjukförsäkringen och göra det möjligt för fler långtidssjuka att få rätt till ersättning. Det är inte heller någon hemlighet att vi vill ändra i sjuk- och aktivitetsersättningen. Det finns en utredning som ser över det.
Det är ingen hemlighet att vi vill föra en politik på arbetsmarknads- och arbetsmiljöområdet som gör det möjligt med rehabilitering och som gör det möjligt för facket, arbetsgivarna och de olika aktörerna att samverka. Men när de här förslagen kommer till kammaren är det ingen hemlighet att Sverigedemokraterna var de första som röstade ned exempelvis möjligheten för skyddsombuden att få tillträde till arbetsplatserna. På samma tema tänker jag på en annan fråga, Julia Kronlid.
När det kommer till exempelvis vinster i välfärden - som ni sa er vara emot för att få bukt med de problem vi såg med pengar som ska gå till välfärd - räckte det med en lunch med näringslivet för att ni skulle svänga.
Mattias Vepsä (S):
Ledamoten Ida Gabrielsson ställer en rad olika frågor. Låt mig börja med att kommentera helheten. Jag skulle säga att budgeten är ett steg i rätt riktning. Det är en omstart för Sverige, där 100 miljarder kronor läggs i reformer. Ja, det stämmer att en del av dem går till skattesänkningar som är tillfälliga. Men den allra största delen går till investeringar i klimatomställning och till höjd a-kassa för den som har drabbats av pandemin.
Det handlar också om satsningar på ett utbyggt Kunskapslyft som gör att de som Ida Gabrielsson ofta värnar i de här debatterna, det vill säga de som står långt ifrån arbetsmarknaden och inte har en utbildning eller är kortutbildade, ska ges rätt till en utbildningsinsats. Det är också satsningar som gör att vår välfärd äntligen kan anställa fler undersköterskor, sjuksköterskor, läkare, lärare, barnskötare och förskollärare.
Det är en budget som ger en omstart för Sverige och som jag absolut, varje dag i veckan, kan försvara och stå upp för. Som socialdemokrater vill vi alltid mer. Vi vill alltid bygga vidare. Jag har hållit ett anförande här på ungefär åtta minuter, och jag ägnade en stor del av den tiden åt att prata om att jag ser att stora investeringar krävs för att möta en framtid.
Då krävs de investeringar som jag berättade om här i både välfärdssatsningar och, såklart, de trygghetssystem som akassan eller sjukförsäkringen utgör. Det ligger förslag på bordet efter 2015, som har diskuterats här i dag, redo att läggas fram till kammaren och bearbetas av regeringen. Det första steget tas efter årsskiftet, och vi hoppas att förändringen kring dag 180 kommer på plats till i mars.
Jag hoppas också mycket på utredningen om sjuk- och aktivitetsersättningen och på att de förslag som finns kring sjukskrivningskedjan ska bli verklighet.
Mattias Vepsä (S):
Regeringen har tydligt uttryckt att man vill gå vidare med de förslag som finns i Claes Janssons utredning och som skulle göra sjukförsäkringssystemet bättre så att det fungerar för fler och bli tryggare, mer transparent och begripligt. Det står dessutom i den budgettext som ligger här på bordet.
Där står det att vi vill gå vidare med de förslag som finns att genomföra. Det behöver dock finnas en majoritet för det här. Om man lyssnar till debatten hör man att allt fler partier talar sig varma om förbättringar i sjukförsäkringen. De första förslagen genomförs efter årsskiftet.
Jag hoppas verkligen att fler partier även efter årsskiftet fortsätter att driva detta tillsammans med oss och alla dem som vill göra sjukförsäkringen bättre för fler.
Mattias Vepsä (S):
Tack, riksdagsledamoten Hans Eklind, för frågan! Den är relativt enkel att besvara. Vi ser ett behov av att göra förändringar i sjukförsäkringen så att man får bort de problem som finns i dag med att långtidssjuka med diagnoser inte kan bli beviljade sjukersättning enligt Försäkringskassans underlag och så som lagstiftningen är skriven.
Vi går fram med förslag som enligt oss skulle ge en större chans för dem som verkligen behöver vara kvar i sjukförsäkringen att lyckas med sin rehabilitering. Det gäller även att man i fortsättningen kan få vara sjukskriven utan att riskera att hamna i en situation där man inte kan gå tillbaka till arbetsmarknaden och därmed skulle bli hänvisad till försörjningsstödsersättning. Vi är dock alltid redo att göra mer.
Därför blir min fråga tillbaka till Hans Eklind: Skulle Kristdemokraterna i dag kunna ge oss ett tydligt besked om att de är redo att genomföra de förändringar som finns i Claes Janssons utredning från i våras?
Mattias Vepsä (S):
Vad vi socialdemokrater vill göra med sjukförsäkringen är tydligt. Vi vill se till att den som är sjuk, är långtidssjuk, inte kan gå till sitt arbete, inte kan leva ett liv som alla andra eller har nedsättningar av olika karaktär ska ha rätt till ersättning från samhället.
Många delar av det förslag som ligger på bordet skulle göra att vi kom till rätta med de problem som vi ser, oavsett diagnos. Vi tycker att man inte bara ska fastna i kortsiktiga lösningar utan se helheten och skapa en sjukförsäkring som gör att människor kan få en ersättning som ger trygghet och möjlighet till rehabilitering.
Det skulle skapa en grund för alla människor att fullt ut kunna delta i samhällslivet.
Mattias Vepsä (S):
Min fråga går till statsrådet Ardalan Shekarabi. Många människor tänker på vad som ska hända när man går i pension. En av våra viktigaste frågor är just denna. Människor undrar: Hur ska det bli när jag slutar arbeta? Hur ska mina föräldrar kunna betala hyran eller sätta guldkant på tillvaron? Hur ska jag själv kunna ha ett sjyst liv?
Många med mig, både kommande pensionärer och dagens pensionärer, känner en oro och har kanske inte full koll på hur det ska bli. Min fråga till regeringen och till Ardalan Shekarabi blir därför: Hur arbetar regeringen för att se till att den som har arbetat och slitit i ett långt arbetsliv ska få känna tillförsikt och få en ordentlig pension?