Jonas Gunnarsson (S):
Ärendet vi nu diskuterar är inte riktigt som de subsidiaritetsprövningar vi är vana att göra i den här kammaren. Jag kan konstatera att det är ett mycket kritiskt yttrande som föreslås lämnas, ett yttrande som dessutom har hanterats i full enighet i utskottet. Det är dessutom inte utan viss förvåning jag kan konstatera att det finns brister i det mest grundläggande när det gäller Europaparlamentets kommunikation med oss i riksdagen.
Det kan tyckas vara självklart att meddela att ett subsidiaritetsprövningsförfarande har inletts, så att de nationella parlamenten i EU faktiskt får möjlighet att inleda en sådan prövning, men så har inte skett i det här fallet. Även det faktum att förslaget till valrättsakt inte har åtföljts av en motivering vad gäller subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna förtjänar kritik.
De nationella parlamentens rätt att subsidiaritetspröva förslag till EUlagstiftning infördes i samband med Lissabonfördraget. Syftet var att stärka medlemsstaternas parlaments - och därmed de folkvalda lagstiftarnas - inflytande över eventuell maktöverflyttning till EU.
Avsteg i negativ riktning från de rutiner som har etablerats mellan medlemsstaternas parlament och EU:s institutioner kan skada det förtroende som har etablerats under de år som verktyget har funnits på plats. I värsta fall kan sådana brister som nämnts minska de nationella parlamentens fördragsbundna demokratiska roll i EUbeslutsfattandet.
När det gäller det faktiska innehållet - det vi har att pröva enligt subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna - blir det tydligt att det är mycket lite som kan passera utan att väsentlig makt över en av de regleringar som är viktigast för vår demokratis funktionssätt, nämligen vallagen, i många stycken föreslås flytta från den nationella nivån till den europeiska.
Förslagen skulle, om de genomfördes, också få konsekvenser på tryck- och yttrandefrihetens områden. För oss ter det sig en aning underligt att Europaparlamentet faktiskt vill diktera vad de svenska partierna ska ha i sina politiska program och hur deras valsedlar ska se ut.
I övrigt kan det också ifrågasättas om flera av de andra förslagen som ligger på bordet är rimliga i förhållande till vad det skulle innebära vad gäller laglig reglering av vad vi i alla fall vanligtvis brukar betrakta som partiernas inre angelägenheter.
Subsidiaritetsprövning av EU-förslag För att avsluta vill jag bara säga att jag tycker att det är underligt att EUparlamentet inte har involverat de nationella folkvalda församlingarna i ett tidigare skede i den här processen. Då hade förmodligen en mer konstruktiv och kanske till och med paneuropeisk debatt kunnat ta fart.
Trenden och ambitionen sedan EUval började hållas har varit tydlig, nämligen att ge väljarna förståelse och insikt i EUfrågor samt öka inflytandet från befolkningen i stort över det som beslutas på transnationell nivå. Då kan till exempel en gemensam valdag som nu föreslås komma till nytta. Syftet från EUparlamentet med förslagen är tydligt.
De vill uppnå just det, och det är vällovligt. Tyvärr känns det dock som om parlamentet i den här frågan har missat den viktigaste beståndsdelen i receptet för ökat medborgarinflytande, nämligen den politiska diskussionen. Herr talman! Med detta korta anförande kan jag konstatera att Europaparlamentets förslag i stora delar vore direkt olämpliga att genomföra.
Avslutningsvis vill jag yrka bifall till utskottets förslag.