Pyry Niemi (S):
Jag tar upp några exempel också när det gäller odling i Sverige. Så ser det säkert ut även i andra EU-länder. Det är högst rimligt att ansvarig myndighet ska kunna avstå från att ge tillstånd av andra skäl än miljö- och hälsoriskskäl. Frågan om samexistens återkommer ofta. Finns det risker för spridning till icke-GMO-grödor?
Om det är så, finns det risker för att GMO-grödor kan blandas med konventionella grödor och ekologiskt odlade grödor och så småningom hamna i mat utan att maten blir GMO-märkt? Pollinering är en fråga som ofta diskuteras, vidare spridning via fåglar, insekter och vinden och så vidare. Det finns också utmaningar avseende lagring och transport. Det är också där som de största riskerna föreligger för närvarande. Hur regleras skadestånd i dessa ärenden om traditionella odlare drabbas?
Vems är ansvaret? Det finns också en stor rädsla och skepsis hos konsumenterna avseende GMO. Den oron måste givetvis också tas på allvar. Många konsumenter känner intuitivt att det är inga bra saker de stoppar i sig.
Även om det finns en GMO-märkning finns det ändå en stor risk för, och känsla av att det förekommer, fusk, till exempel inblandning i råvaror i maten som de inte har kunnat kontrollera, som även ministern anger. Allt detta gör att konsumentmakten måste beaktas i sammanhangen, även om EU på något vis ska samsas om ett gemensamt regelverk.
Det finns också bra saker med GMO. Det finns de som påstår att GMO ska lösa världssvälten. Jag är inte helt säker på det, men självklart har grödor som är modifierade så att de kan stå emot insektsangrepp en stor potential även i framtiden. Samtidigt har mängden nya skadeinsekter ökat dramatiskt under de senaste 15 åren. Det finns risk för ökad herbicidtolerans, det vill säga tolerans hos grödorna mot bekämpningsmedel.
Det kan leda till ökad användning av bekämpningsmedel och på det viset också ökade risker för bönder och biologisk mångfald. Riskerna för spridning till vattenlagring ökar - med alla problem som det medför. Jag håller med ministern i sak om att det danska kompromissförslaget förvisso kan vara en aning urvattnat, men det är ändå ett steg i rätt riktning. Dessa diskussioner har förekommit i så pass många år, och man har inte kommit ett enda steg framåt.
Det är vällovligt att det danska ordförandeskapet ändå tar initiativet och försöker driva på och få till stånd något slags förändring, aktiviteter, effekter, steg mot någon form av gemensam EU-norm som alla länder kan samsas om. Det är högst skäligt att även svenska regeringen driver på i frågorna.
Regeringen ska försöka höja nivån från nationell nivå och EU-nivå till internationell nivå. Ministern anger WTO:s reglemente, och det är bra. Vad är det som ska ingå? Vilka hänsyn ska tas? Vilka möjligheter ska ges? Vi är för en fri handel i världen. Det är viktigt att länder kan exportera och importera. Samtidigt måste vi fundera över vilka effekter det ger i de länder GMO produceras.
Är det mödan värt för oss att importera produkter där vi med bestämdhet vet att till exempel bönder drabbas oerhört hårt av stora skador, skuldsätts, till och med tar sina liv? Det finns exempel i Indien där bönder har skuldsatt sig så mycket att de inte klarar att betala tillbaka pengar till storföretagen eftersom det har förköpt sig på bekämpningsmedel. Frågan är komplex.
Jag välkomnar att regeringen tar frågan på så stort allvar och driver på i det gemensamma EU-arbetet.