Mikael Damberg (S):
Jag har fått några frågor. Om vi börjar med frågan huruvida regeringen tycker att det är affärsmässigt eller inte är det alldeles för tidigt att svara på den. Vi är just nu inne i en process där vi granskar denna transaktion. Vi har tagit emot en begäran om ägarsamordning, och själva idén med en sådan är, som flera av er har påpekat, att säga ja eller nej till den. Det är glasklart, och det är ju därför man har ägarsamordningar. Annars skulle man inte ha dem.
Det är självklart att jag inte kan svara på den frågan nu eftersom vi är inne i en process där vi bereder ärendet just nu. Jag fick också en fråga om vilka krav vi ställer på Vattenfall när det gäller den här typen av affärer, till exempel hur man granskar köparen. Då har vi valt att be bolaget att använda exakt samma granskningsförfarande eller corporate compliance, som det kallas på engelska, som staten använder vid olika typer av affärer.
Bolaget har alltså använt exakt samma system som staten använder för att granska. Det fanns också en fråga om vilka krav som ställs i affären och vad som händer med de återställningskrav och det ansvar som Vattenfall har i dag för att återställa mark. Det är väldigt tydligt i transaktionen, i alla fall utifrån Vattenfalls mening, att det bolag som köper har samma krav på sig att driva sin verksamhet som Vattenfall har i Tyskland.
Det är samma miljökrav för detta i Tyskland. De åtaganden som Vattenfall har gjort om återställande följer också med i transaktionen, bara för att tydliggöra att det är den nya köparen som har ansvar för detta. Jag har en del kommentarer kring frågor om Vattenfalls styrning och uppdrag. Regeringen har riksdagens uppdrag att aktivt förvalta statens ägande i bolag så att den långsiktiga värdeutvecklingen blir den bästa möjliga.
I bolagsordningen för Vattenfall anges föremålet för bolagets verksamhet, vilket har sin grund i det uppdrag som riksdagen har beslutat om. Som några har citerat ska Vattenfall generera en marknadsmässig avkastning genom att affärsmässigt bedriva energiverksamhet så att bolaget tillhör de bolag som leder utvecklingen mot en miljömässigt hållbar energiproduktion. Diskussionen har två delar: både lönsamhet och att leda utvecklingen mot hållbarhet.
Det är två delar i målsättningen, och detta är en sak som Riksrevisionen har kritiserat i rapporter. Den tidigare regeringen gick 2010 till riksdagen för att förtydliga uppdraget. När man förtydligade det förklarade man att man skulle reda ut det dubbla uppdraget och vad som är basen för verksamheten.
Regeringen skrev så här i en proposition till riksdagen: "Regeringen anser att lönsamhet är grundförutsättningen för hela Vattenfalls verksamhet och överlevnad. Energiproduktion och distribution är dessutom verksamheter med mycket kapitalkrävande investeringar. En marknadsmässig avkastning måste därför vara utgångspunkten för all verksamhet i Vattenfall."
Detta är ganska tydligt, och näringsutskottet välkomnade förtydligandet från regeringen 2010 och förklarade att den osäkerhet som fanns kring uppdragsbeskrivningen var utredd. Detta uppdrag har ni, riksdagen, gett både till bolaget och till oss som regering att hantera och ansvara för att förvalta. Det är utgångspunkten. Men som flera har varit inne på är transaktionen ganska komplicerad.
Det är många dimensioner här, så det krävs en ordentlig analys och en strukturerad process. Ni vet att regeringen har gjort ett omtag kring styrningen, krävt skriftlig begäran om ägarsamordning och kommer att få ett skriftligt svar om denna samordning. Det blir ingen ny Nuonprocess. Det är också viktigt att Vattenfall har varit tydligt med att detta än så länge har varit en ekonomiskt lönsam affär. Det går alltså inte att jämföra med Nuonhaveriet. Regeringen håller nu på att analysera transaktionen, och vi kommer att återkomma när vi har tagit ställning.