KBLab/rixvox huggingface dataset:
Betty Malmberg (M):
Jag vill understryka att vi och alliansregeringen har höga ambitioner med vår universitets- och högskolepolitik. Men det handlar också om att se på de studenter som faktiskt ska komma dit, och det handlar om vilken kvalitet vi kan garantera, som de sedan kan få i utbildningen. Det man kan undra och det jag skulle ha velat ha besked om är hur Socialdemokraterna egentligen tänker i dag. Man oroar sig för denna utveckling.
I dagsläget finns ca 20 000 tomma platser på universitet och högskolor. I Socialdemokraternas förslag vill man ha ytterligare 7 500. På vilket sätt hade det genererat en bättre kvalitet? På vilket sätt möjliggör det drömmarna? Det kostar också pengar. Vi vill prioritera kvaliteten. Det handlar också om att betala tillbaka.
Du tar upp förslaget och undrar vart pengarna tar vägen och om pengarna har gått till skattesänkningar. Så är inte fallet. Det är precis som när universitet och högskolor har fått ett förskott utbetalat och det visar sig att de hade färre studenter på högskolorna än vad detta förskott genererade.
I sann ärlig anda ska de pengarna då betalas tillbaka. Det är precis som om jag skulle låna ut pengar till dig. Jag förväntar mig att jag får pengarna tillbaka. Det argument som förs fram håller inte. Den satsning som vi nu har gjort på 360 miljoner är friska pengar in i ett nytt system.
Betty Malmberg (M):
Jag har ingen annan uppfattning än Eva Olofsson i det här läget, och det har inte heller regeringen. Dessa högskolor har ett oerhört stort värde. Vi har sett det på att de har rekryterat fler studenter från närområdet.
Vi talar även om samverkan och profilering som en kvalitetsdrivande faktor och ser också positivt på att högskolor, utbildningar eller lärosäten tar till sig det. Vi försöker hitta synergier och att syntetisera så att man får mervärden.
Det finns inget som säger att vi sedan skulle slå undan benen på de regionala högskolorna. Det har regeringen och högskole- och forskningsministern uttalat. Där finns ingen annan åsikt. Jag skulle vilja passa på att fråga lite. Jag tycker personligen att en hel del av reservationerna slår in väldigt många öppna dörrar.
Läser man utskottsbetänkandet står det på pränt att det inte är regleringar och sådant som vi måste få till. Man tar upp frågeställningar om jämställdhet och mångfald, och alltihop ska det lagstiftas om eller på något vis bli nya uppdrag. Regeringen har ju gett uppdrag.
Jag undrar hur ni definierar ordet uppdrag. Högskoleverket har fått uppdragen, regleringsbreven och återrapporteringskraven. Är det inte bra? Är det inte tillräckligt med den typen av uppdrag? Varför måste man reservera sig på de här punkterna?
Betty Malmberg (M):
Jag börjar med examensordning och varför man vill ha det inskrivet. Jag tycker att det är lite olyckligt att det kommer i ett sådant läge. Examensordningarna diskuterades med Bolognaprocessen. Det är lite olyckligt att en sådan central fråga kommer in i ett sådant sent läge. Man borde ha lyft fram det då eller åtminstone när man remissbehandlade det i vederbörlig ordning, men man fick inte med det.
Det känns lite märkligt. Lite måste man ändå yvas över den utveckling som har varit inom högskolevärden. I dag är 59 procent av dem som studerar kvinnor och 41 procent män. Jag såg de senaste siffrorna för antalet examina som nu hade tagits ut. Jag tror att det var 40 000 nya akademiker som hade tillkommit.
Två tredjedelar av dessa examina har plockats ut av kvinnor. Det är lite intressant. Vi får se vart den utvecklingen tar vägen. Huruvida det kommer att gå forskningspengar till regionala högskolor kan jag inte svara på i dagsläget. Det beror just på att utredningen Resurser för kvalitet har lagts fram. Den har precis remissbehandlats en första omgång.
De svaren kommer man nu att granska på olika sätt för att se att det blir så optimalt som möjligt för Utbildnings-Sverige.
Betty Malmberg (M):
25:4-regeln har som sagts debatterats tidigare. Den har ersatts. Möjligheterna att dra nytta av sin yrkeskompetens är inte borta. Detta har ersatts med bedömning av reell kompetens. Den vägen kan man också vinna tillträde till högskolorna. Möjligheterna kvarstår alltså.
Det vi vände oss mot var just detta vad det var i en speciell ålder som var meriterande. Bara för att man hade fyllt 25 år och hade de yrkesverksamma åren bakom sig var man alltså meriterad framför den som gick direkt från gymnasiet, till exempel. Jag kan se på HBT-frågorna på två sätt.
Vi har inte direkt diskuterat detta som sådant med Utbildningsdepartementet. Det handlar om att examensordningen, som jag sade tidigare, togs i samband med att man diskuterade det som Eva Olofsson tog upp om jämställdheten. Det diskuterades i samband med Bolognaprocessen.
Därför förutsätter jag, som inte själv var med, att en hel del av frågorna lyftes fram i samband med detta.
Som lekman förväntar jag mig att när jag vänder mig till läkare eller lärare som har långa utbildningar - femåriga högskoleutbildningar - bakom sig måste man kunna ställa kravet att de tar ansvar även för HBT-personer och bemötandet av dem. Det tycker jag som skattebetalare är ett anständighetskrav att kunna ställa på den som har gått så många år i utbildning.
Betty Malmberg (M):
Lage Rahm frågar mig hur vi kan garantera att HBT-frågorna lyfts in i utbildningarna. Jag vill svara att det faktiskt inte finns något som hindrar lärosätena att göra dessa kurser. Det är också deras ansvar. Det är där som ansvarsfördelningen kanske blir lite oklar ibland när vi motionerar. Jag är inte felfri när det gäller det.
Man motionerar om frågeställningar som berör en djupt, men man har kanske inte hela processen klar för sig. Här har faktiskt lärosätena ett ansvar för att utrusta sina studenter till högt professionella deltagare i samhällslivet efter examen. Just en sådan här fråga kan vara ett steg på vägen. Men jag tycker att det är lite förmätet att allting ska behöva skrivas in i en examensordning.
Vi har ju också FN:s mänskliga rättigheter och diskrimineringslagar att falla tillbaka på. De signalerna måste ändå kunna vara givna.
När det gäller delen med reell kompetens har vi nu öppnat möjligheterna för ett alternativt urval där högskolan och lärosätet själva får en möjlighet att se på vilka urvalskriterier man tycker är viktiga för vissa studenter.
Det vi har gjort är att dela upp det hela så att det är en tredjedel som tas in på betyg, en tredjedel på högskoleproven och en tredjedel som lärosätet självt har möjlighet att förfoga över och sätta sina kriterier för. Som regeringen också har sagt är det viktiga att vi får fram möjligheterna som garanterar rättssäkerheten och en god ordning på det.
Också där har vi begärt in utvärderingar och uppföljningar på området.
Betty Malmberg (M):
Visst, Marie Granlund - självklart ska människor ha sysselsättning, men det handlar också om att det måste finnas kvalitet i det man gör. Annars förtvinar människor. Man måste känna att man får gehör och att det leder någonstans. I annat fall lurar vi människor. En högskoleutbildning i dag är en dyr historia. Den kostar oerhört mycket pengar.
Det är en investering som den enskilde personen tar på sig, och då måste man kunna se att det är kvalitet i den investeringen och att det arbete och den tid man lägger ned på studierna också leder till jobb.
Alliansregeringen försöker redan från årskurs 1 lägga satsningarna på att tidigt sätta in insatser på läsa, skriva, räkna, att hela tiden bredda kvaliteten och att följa upp. Självklart ska de 60 procenten ha möjlighet att läsa på högskolan - om de har förutsättningarna. Möjligheten finns. Det finns tomma platser.
Jag förstår därför inte vad Marie Granlund och Socialdemokraterna menar med att vi måste öka antalet. Jag skulle vilja ta upp en annan fråga. Jag noterar att ingen gemensam reservation finns från era partier. Det finns ett fyrtiotal reservationer, men ingen är gemensam. Det förvånar, och jag undrar varför det är så. Har ni inte kunnat enas? Har ni ingen egen politik på området?
Jag tycker nämligen att många av de reservationer som till exempel Socialdemokraterna tar upp gäller sådant som redan genomförs, där vi redan tagit stegen. Det förvånar mig således.
Betty Malmberg (M):
När det gäller vikten av kvalitet och att alla ska få chansen till ett utbildningslyft ställer vi upp på det till hundra procent. Det är precis det arbetet vi nu genomför, Marie Granlund, när vi ger alla elever en chans att kunna förkovra sig utifrån sina förutsättningar. Ni har försummat dem. Vi har höjt kraven till högskolan.
Det kan inte vara rimligt att lura in människor i ett system som inte ens kräver godkända betyg i svenska, engelska och matte. Det var att lura människor till att tro att de kanske kunde klara en högskoleutbildning, vilket de inte gjorde. Det var inte sjyst. Vi har bedrivit ett enormt reformarbete för att alla ska ges chansen. Det handlar om alla individer. Det handlar inte om några speciella grupper i samhället.
Jag noterar att Marie Granlund återkommande säger att 25 procent av ungdomarna har blivit arbetslösa. Dessvärre är det, Marie Granlund, en situation som funnits under lång tid. Den fanns redan när ni satt vid makten. Det är ingen förklaring och inget försvar. Det är en ohållbar situation, och därför är det oerhört viktigt att rusta dessa barn och ungdomar rätt från början.
Betty Malmberg (M):
Jag vill börja med att tacka Lage Rahm för att han faktiskt har läst betänkandet. Av hans reservationer framgår att han också läst vad vi har svarat. Det tycker jag är upplyftande. Jag vill hävda att man kanske inte har gjort det från Socialdemokraternas sida.
När det gäller överutbildning handlar det om en situation där människor kanske läser mer än vad arbetsuppgiften kräver. Det är det jag, och även Saco, syftar på. Självklart delar jag uppfattningen att alla människor ska ha rätt att förkovra sig, att utvecklas som människor, att studera - absolut.
Men jag vill samtidigt hävda att detta måste sättas in i ett sammanhang där man ser till vad arbetsmarknaden har för behov. För att vi ska bli ett produktivt land som kan få exportintäkter måste vi vara bättre anpassade och utbilda oss för det som arbetsmarknaden har möjlighet att erbjuda.
Jag tycker att det är lite svårt att veta vad Miljöpartiet anser i frågorna om högre utbildning. Det är svårt att läsa ut ur reservationerna vad som är er unika idé, er unika vision om högre utbildning. Jag skulle gärna vilja att Lage Rahm utvecklade det.
Betty Malmberg (M):
Vi är överens om att man ska ha möjligheter att studera, Lage Rahm. Men varför jag tar upp Sacos statistik är att vi ändå måste veta hur omvärldsbilden ser ut för att kunna fatta de rätta besluten inför framtiden. Vi har också i bagaget en demografisk situation där vi blir allt äldre och där det blir färre som ska försörja oss framöver.
Då måste man också tänka tankarna om på vilket sätt det kan påverka hur det livslånga lärandet ska utvecklas. Av den anledningen tycker jag ändå att det är viktigt. Vi har också de äldsta studenterna som påbörjar utbildningar. I Sverige är de äldst. Jag tror också att åldern för etablering på arbetsmarknaden för en årskull är vid 28-29 år.
Detta är ett bekymmer med de demografiska förutsättningar vi har. Lage Rahm nämner också modersmålsundervisning som en möjlighet för att få meritpoäng. Jag vill personligen säga att jag har tagit till mig den motion som ni har skrivit, tycker att det finns någonting att diskutera här och på något vis kommer att följa upp det hela.
Betty Malmberg (M):
Mikael Damberg frågar mig varför inte regeringen satsade på de här 10 000 platserna redan förra året. Faktum är ju att då fanns det extraplatser. Vi vet att det fanns extra utrymme med studieplatser inom universitet och högskolor. Dessutom flyttade regeringen platser när ett akut behov uppstod.
Till Västsverige flyttades platser från andra utbildningar där inte söktrycket fanns för att stärka regionen i västra Sverige. Det tycker jag är ett ansvarsfullt sätt att jobba. Vi är inte betjänta av att ha massor av tomma platser, för det innebär ju också att man måste ha lokaler för att kunna vara redo och att man måste säkra upp med kvalificerad personal.
Damberg undrar på vilket sätt högskolorna blev involverade och menar att det här mer är ett skämt. Vid mitt hemuniversitet i Linköping svarar rektorn att de inte vill därför att de inte kan garantera kvaliteten. Därför avstod Linköpings universitet från att begära extra tilldelning av platser.
Tar man sig an nya platser blir det ett åtagande inför framtiden. Jag vill passa på att fråga Mikael Damberg: Hur anser du att vi ska jobba vidare med kvalitetsarbetet? Vetenskapsrådet har börjat göra utvärderingar inom forskarvärlden.
Vi anslår extra mycket pengar till forskningen. På vilket sätt anser Mikael Damberg att man ska jobba vidare för att säkra forskningen? Är Socialdemokraterna beredda att gå med på att göra utvärderingar av hittillsvarande forskningsresultat?
Betty Malmberg (M):
Det är nog så att vi har tänkt. Vi har en strategi och ett systematiskt kvalitetsarbete i hela Utbildningssverige i dag. Vi börjar med de allra minsta barnen, följer upp deras resultat, ger dem verktygen för att kunna hämta in kunskaper under resans gång. Det är ett livslångt lärande.
Vi vill ha avstigningsplatser där varje skolsegment ska klara sin uppgift. Senast i går fick vi utredningen Timss Advanced. Där ser vi att förkunskaperna inom matematik hos studenter i naturvetenskapliga ämnen och teknik inte håller måttet.
Detta är någonting som oroar Högskoleverkets chef, universitetskansler Flodström. Det är just därför som det är viktigt att vi gör satsningar genom hela utbildningssystemet, alltifrån grundskola och sedan gymnasieskola till högskola, för att ge högskolan förutsättningar att klara utmaningarna.
Universitetskanslern menar att i den situation som råder nu handlar det om att ge studenterna högre förkunskaper. De som är duktiga studenter ska kunna få en utmaning. Det handlar om att lyfta de studenter som har en lägre kunskapsnivå till en fullgod akademisk nivå. Vidare handlar det om, den sista utmaningen, att kunna bibehålla kvaliteten inom universitet och högskolor.
Universitetskanslern pratar inte i det här läget om resurser. Det handlar mer om att stötta de studenter som kommer in, ge dem en adekvat utbildning och lyfta dem till en adekvat nivå som borgar för en god högskoleutbildning.
Betty Malmberg (M):
Lage Rahm tyckte jag var smått konspiratorisk i sitt anförande förut. Lage Rahm talar om att universitet och högskolor inte vill ha studentinflytande.
Han slår inte bara på regeringen, utan han säger till och med att vissa universitet och högskolor inte vill ha studentinflytande och att satsningar på utbildningsvetenskap inte var så viktiga därför att man kanske inte ville veta vad en utvärdering skulle leda till. Jag kan gå i god för att kvaliteten kan och ska bli bättre. Det har den borgerliga regeringen uttalat hela vägen.
Vi har gjort satsningar, precis som Lage Rahm påpekade i sitt anförande, på 360 miljoner hittills. Det som felar just nu är en kvalitetsproposition som är aviserad och som ska komma, som Fredrik Malm berättade tidigare. Då kommer vi att med fakta kunna visa på vilket sätt vi ska jobba vidare för att stärka kvaliteten.
Men som sagt har vi redan gjort insatser som tidigare regeringar inte gjorde. Vad beträffar studentinflytandet har vi skickat extra pengar. Vi väljer att stötta studenterna därför att vi tycker att studentinflytandet är viktigt. Det jag har noterat när jag pratat med kårer är att högskolorna ser studentinflytandet som viktigt och därför väljer att satsa på det.
Jag måste få chansen att ställa en fråga till Miljöpartiet. Jag noterar i betänkandet att ni hävdar att alliansregeringen har haft fel fokus i utbildningspolitiken och att feltolkningar, avsiktliga eller inte, av internationella jämförande undersökningar har legat till grund för politiken.
Då vill jag ställa en rak fråga till Lage Rahm: Menar Lage Rahm att Timss Advanced inte är en viktig undersökning som kan leda till stordåd inom svensk utbildningspolitik om vi lyckas bemöta det dåliga resultatet?
Betty Malmberg (M):
Jo, visst kan det väl vara så, om vi ser det utifrån er horisont i vänsterkartellen, att man ska detaljstyra vad pengar ska gå till i universitetens budgetar helt och hållet. Men vi från alliansregeringen vill ha en större frihet. Lage Rahm höjer på ögonbrynen, men jag refererar till det han nämnde om huruvida det ska vara studentinflytande eller kvalitet i utbildning.
Vi i alliansregeringen vill ha en större frihet för universitet och högskolor, på det viset att de själva kan flytta pengar och ta ansvar för de budgetar som de har. Göteborgs universitet har gjort ett intressant upplägg, tycker jag. Man styrde helt enkelt över pengar därför att man ansåg att kvaliteten var för dålig och att det var för få lärarledda föreläsningar på just humsamområdet.
Då styrde de medel just för att förbättra och säkra kvaliteten där. Vi skulle vilja se mer av den typen av agerande också. Men det förtar inte att det ska komma en kvalitetsproposition. Lage Rahm undrar var de pengarna ska finnas. Man har rent formellt en möjlighet via vårpropositionen naturligtvis.
Men det finns också aviserat i budgetpropositionen redan nu att med avgifterna för internationella studenter kommer de pengarna att säkras och övergå till kvalitetssatsningar. Nu är det här en satsning som Lage Rahm inte tycker om, vad jag förstår av er budgetskrivning. Jag vill bara passa på att säga att det citat jag nämnde förut fanns i er budgetmotion som behandlas i dagens betänkande.
Det var därför jag tog mig friheten att citera det.
Betty Malmberg (M):
Jag tror inte att det är nödvändigt, Thomas Strand. Det syfte som ni hade med branschprogrammen kanske var rätt på den tiden. Men motsvarigheten är vad vi gör nu med den satsning som handlar om forskning för de strategiska områdena. Det företagen har svårt med är att själva satsa på forskningen.
90 procent av deras forsknings- och utvecklingsarbete ligger just på utvecklingssidan. Därför behöver de ha tillgång till god forskning, och det kommer de att få via de här strategiska satsningarna. Branschprogrammen styrde mycket mot industrin. Vi talar då om gruvindustri, stålindustri och fordonsindustri - där också vi gör en särskild satsning nu.
Men det vi inte kommer åt är de små företagen. Därför är det en viktig signal nu att forskningsprojekt väcks och får leva vidare. Industriforskningsinstituten lever vidare. Vi satsar på Innovationsbyrån. På det viset hittar man på olika sätt ändå samverkansfaktorerna. Men vi ger fler företag chansen att komma in på området.
Det behöver inte vara stora branschindustrier för att klara det. Thomas Strand tycker kanske att det är magstarkt av mig att säga att ingenting hände på forskningsområdet. Självfallet har det hänt någonting.
Men det som retar mig lite är just detta att vi talar resurser och resursanslag, och jag tycker att det hade varit klädsamt om Thomas Strand hade kunnat erkänna att vi faktiskt gör en stor satsning på forskning inom den här perioden.
Jag skulle vilja fråga: Var är resten av de pengar som Thomas Strand för ett år sedan sade att vi skulle satsa på forskning? Man talade om en satsning på 4,3 miljarder. År 2009 sade ni att 1,4 miljarder fanns. Men för 2010 handlar det om 100 miljoner. Var är resten av pengarna?
Betty Malmberg (M):
Jag tackar för att Thomas Strand ändå erkänner den stora satsning som har gjorts. Jag noterar också att jag inte fick något svar på vart pengarna tog vägen - de här andra pengarna som ni har lovat. Eftersom de inte kom i år förstår jag att det innebär att vi kommer att få se anslående anslagsökningar nästa år. Det rör sig om i storleksordningen 3 miljarder.
Det tror jag är välbehövligt för forskningen. Jag försökte utveckla frågan om branschprogrammen. Det var någonting som ni inrättade. Jag förstår att många tycker att de har varit bra. Jag har försökt läsa utvärderingen av detta.
Vinnova har sagt att de branschprogram som har gått bäst är de som har rört fordonsindustrin. Men vad som är lite beklämmande är att de är de enda branschprogram som har utvärderats. De har ju inte varit i kraft under så lång tid, så det kan bero på det. Vi kanske ropar hej lite för snabbt.
Men det viktiga för framtiden är att vi ska vara med i den globala kampen med vår forskning - vilket jag vet att ni också vill vara. Vi ska kunna vara världsledande. Men då måste vi också fokusera våra medel. Regeringen har i sin proposition nogsamt skrivit och understrukit på flera olika områden att det handlar om samverkan med företag.
När vi såg på de strategiska områden som utvecklades var företagen med och lade fram egna förslag på vad det skulle handla om. Det handlar om hur högskolan, akademiseringen och innovationskontoren kan bidra till ett starkt Sverige. Jag tror att vi lade grunden till det i den forskningsproposition som kom förra året.
Betty Malmberg (M):
Det var många frågor. Jag ska börja beta av dem, så får vi se var vi landar, Lage Rahm. Vi får väl be att få återkomma sedan. Jag ska tydliggöra några saker. Lage Rahm säger att jag for med en felaktighet när jag sade att ni inte kommer med egna förslag. När det gäller resursfördelningsmodellen framgår det i er reservation att ni tycker att indikatorerna kan vara okej.
Vi kan titta på kvalitet, men vi måste utvärdera mycket mer innan vi går vidare och går fram. Så står det i er gemensamma reservation. I och med detta kan jag inte förstå vad det är som Lage Rahm riktar kritik mot i mitt sätt att se detta. Ni har ju inget eget förslag på hur man ska göra.
Eller skulle det kanske vara att vi ska utvärdera frågorna under flera år till innan vi kan sätta det här kvalitetsdrivande arbetet i sjön? Det kanske är så jag ska uppfatta det. Jag har svårt att förstå den delen. Sedan har vi de strategiska områdena.
Jag tycker att det är lite kul att man i ena andetaget säger att det här är alldeles för detaljstyrande och alldeles för långtgående och i nästa andetag tycker att man ska styra upp pengar för hur vindkraften ska produceras i Arktis. Jag tycker att det finns en knepig rågång där. Jag får inte ihop det.
Jag tycker att man får ställa sig på en fot. Antingen vill man detaljstyra eller också vill man det inte. Jag vill också passa på att säga att de pengar som nu går till strategiska områden rör 1,8 miljarder i en budget på 30 miljarder för 2010. Det motsvarar alltså 6 procent av anslagen. Med det sagt kanske det inte är så väldigt mycket pengar.
Betty Malmberg (M):
Det är regeringens uppfattning att den utbildningsvetenskapliga forskningen kanske inte har kommit riktigt till den mognadsgrad av vetenskaplighet som är eftersträvansvärd. I den proposition som nu har presenterats står det också att man vill underlätta för den utbildningsvetenskapliga forskningen. Det här är någonting som Vetenskapsrådet sedan styr över.
Man vill underlätta på så vis att man vill ta bort den medfinansiering från ett lärosäte som tidigare har varit ett krav. Den enskilda forskaren behöver alltså inte hitta en garanterad medfinansiering vid lärosätet för att i nästa läge söka forskningspengar. Så ser det ut. Jag tror att vi kommer att få återkomma till det.
Jag är kanske lite fräck, men jag noterar att den utbildningsvetenskapliga forskning som Miljöpartiet lyfter fram i det här betänkandet mer rör sambandet mellan skolmat och prestationer. Jag tycker kanske inte att vi då hamnar riktigt på den nivå som vi skulle önska när vi talar utbildningsvetenskaplig forskning.