KBLab/rixvox huggingface dataset:
Nooshi Dadgostar (V):
Jag är glad att Mats Green hellre vill prata om Vänsterpartiets politik än om propositionen, vilket jag trodde vi var här för. Det var därför som mitt inlägg riktade in sig på den proposition som regeringen nu lägger på bordet. Där kan jag konstatera att det finns en hel del lättnader och avvägningar som mycket väl kan leda till fler bostäder. Jag vill ändå att vi inte stannar upp i den här situationen utan tänker tillbaka.
Mats Greens parti har ändå varit med och regerat det här landet i åtta år, och vi såg en exempellöst dålig bostadspolitik under de åtta åren. Det regeringen nu får i knäet är ett underskott på hundratusentals bostäder. Läget är akut i Sveriges storstäder, och det efter åtta år av borgerlig bostadspolitik.
Man hade då kunnat tycka att Mats Green borde vara ödmjuk och säga: Vi nådde inte ända fram. Vi fick inte fram det antal bostäder som behövdes. Behovet var mycket större än det vi fick. Vi behöver byta inriktning. Investeringsnivåerna i bostadssektorn är alldeles för låga.
Men det gör inte Mats Green, utan han vill fortsätta på samma spår igen, vilket gav oss otroligt få nya bostäder och ett bestånd som behöver rustas upp. Vi försöker rikta in oss på det som ska leda till nya bostäder. Vi gör nämligen den största satsningen i Sverige på 20 år i den budget som Vänsterpartiet och regeringen lägger på riksdagens bord.
Under så lång tid har det inte gjorts en sådan stor satsning. Vi riktar stöd för renoveringar till de kommuner som snabbt och effektivt levererar planer och riktar också ett stöd för upprustning.
Nooshi Dadgostar (V):
Jag uppskattar det forskningsarbete Mats Green har gjort vad gäller de olika motionerna. Det är intressant att han lägger mycket tid på detta. Din politik, Mats Green, innebar att ni plockade ut alla pengar från de allmännyttiga bolagen och finansierade era skattesänkningar med dem i stället för att bygga bostäder med det kapital som hyresgästerna hade betalat in.
Ni tog bort det räntebidrag och det investeringsstöd som ledde till många fler hyresrätter i början av 2000-talet. Det gjorde att bostadsbyggandet störtdök. Efter åtta år av din politik, Mats Green, har vi ett underskott på hundratusentals bostäder. Då hade det varit på plats att vara insiktsfull och säga: Det fungerade inte.
Alla roliga idéer jag hade funkade inte. Vi behöver tänka om. Vi behöver skapa ett nytt bostadspolitiskt program för Sverige. Det är det vi nu lägger på riksdagens bord. Vi gör den största bostadspolitiska satsningen på 20 år. När fick du säga det sist, Mats Green? Vänsterpartiet har varit drivande i detta.
Vi riktar inte bara in oss på företagen, utan de kommuner som är effektiva på sina plankontor kommer också att få ett stöd. Vi gör en massiv satsning, och vi får återkomma till om vi fick upp det angivna antalet bostäder. Vi försöker förhålla oss till verkligheten, Mats Green. Det är den vi ska påverka. Det är kul att du vill kasta fram idéer här, men med din politik har det inte hänt något på marken.
Ute i verkligheten är det viktiga att man får ett hem att bo i. Idéerna här skapar inget.
Nooshi Dadgostar (V):
Jag tycker inte riktigt att ministern har uppfattat vad skillnaden är mellan det speciella som nu händer i Kiruna och Gällivare kommuner och vad som annars brukar pågå på bostadsmarknaden. När fastighetsägare och hyresgäster förhandlar om renoveringar brukar det vara påkallat av att standarden är för låg, och då finns det en förhandling mellan hyresgäster och fastighetsägare, som vi har kommit överens om juridiskt tidigare.
Skillnaden här är att det är påkallat av statliga LKAB, och det är ministern som är ytterst ansvarig för detta. Det är en stor skillnad. Vi har aldrig varit med om detta tidigare. Det finns ingenting som juridiskt förhindrar ministern att uppdra åt bolaget som ministern är ansvarig för att behandla fastighetsägare och hyresgäster lika i denna väldigt speciella situation.
I förlängningen kan man naturligtvis ändra lagstiftningen så att vi i framtiden är förberedda om en stad eventuellt kommer att behöva flyttas. Men i denna speciella situation behöver vi behandla alla lika så att inte den starka oro som nu finns bland många hyresgäster uppstår eftersom de ser att de inte kommer att ha råd att betala sina boendekostnader.
Det är väldigt stor skillnad på nyproduktionshyra och den hyra som de har betalat tidigare. Då kan man göra på det sätt som föreslogs i avsiktsförklaringen, som man redan har diskuterat och varit överens om men som LKAB nu konstigt nog har backat ifrån. Det är det som är poängen. Det är ett åtagande som endast skapar mycket marginell statsfinansiell påverkan. Jag vill verkligen trycka på det.
Nyproduktion av bostäder ger till exempel redan stora momsintäkter till staten. Det här kommer inte att kosta mycket, och det kräver inte mycket av regeringen. Men det skulle betyda otroligt mycket för tusentals att utvecklingen är fortsatt god i dessa kommuner.
Nooshi Dadgostar (V):
Jag tackar för alla de inlägg som gjorts i debatten. Den handlar om olika regler för bostadsbyggandet, och det är en ganska bred fråga som Ewa ställt. Det är också därför jag vill fråga bostadsministern hur han ser på det faktum att det finns så otroligt mycket mark. Markfrågan är uppe mycket i debatten, men sällan säger vi det självklara, det vill säga att det finns mycket mark.
Bolagen, åtminstone de stora bolagen, ligger på otroligt mycket mark, men det byggs inte ändå. Särskilt i strategiskt ganska viktiga tillväxtregioner sitter bolagen på mark utan att bygga. Det finns två problem med det. Dels stiger priserna alldeles för mycket när vi inte har ett högt utbud, dels fördröjs byggandet oerhört mycket när man "släpper ut" alldeles för få bostäder på marknaden.
När man läser de utredningar som den tidigare regeringen tillsatte och ställer frågan varför den mark som redan finns inte bebyggs hänvisas det till att det inte finnas "marknadsförutsättningar" för att bygga bostäder. Jag vill ifrågasätta vad det är för marknadsförutsättningar man talar om. Behovet är ju enormt. Det är detta som Vänsterpartiets förslag riktar in sig på.
Kommunerna måste få verktyg att få tillbaka den där marken om den inte bebyggs. Vi vill hjälpa allmännyttan och alla andra som i dag bygger hyresrätter med rimliga hyror. Vårt ena skäl är att det är mark som bebyggs snabbt, eftersom det inte finns något spekulationsincitament. Vårt andra skäl är att det är en upplåtelseform som vanliga människor kan ta del av, eftersom den inte kräver någon stor kapitalinsats.
Jag vill ställa frågan igen till bostadsministern. Hur ser bostadsministern på Vänsterpartiets förslag om markfrågorna?
Nooshi Dadgostar (V):
Jag vill tacka ministern för svaret. Anledningen till min interpellation är att SVT för ett antal veckor sedan kunde visa att mycket av pengarna i kommunerna försvinner ut från de kommunala bostadsbolagen och in i annan kommunal verksamhet. Det är förstås helt fel tajmning.
När vi nu har en så enorm bostadsbrist behöver ju alla pengar som finns i bolagen stanna där för att gå till ökat bostadsbyggande. Jag noterar också att i den mätning som SVT gjorde var Stockholmsmoderaterna värst under förra mandatperioden. De tog ut flera miljarder ur bostadsbolagen för att i första hand finansiera skattesänkningar för ganska välbeställda stockholmare.
Det här är pengar som hade kunnat leda till ett stort antal nya hyresrätter i Stockholm. Stockholm hade sett helt annorlunda ut i dag om inte den typen av värdeöverföringar hade genomförts under förra mandatperioden i Stockholms stad - för att ta ett exempel. I granskningen ser man också att den gamla borgerliga majoriteten i Mölndal tar ut en hel del pengar för att finansiera Gunnebo slott och trädgårdar.
Det är slottsparker, hotell och annat som finansieras med hyresgästernas pengar. Boverket konstaterar att de har noterat att Mölndals kommun återkommande har gjort otillåtna vinstöverföringar, och har gjort det i nio år, men att de kan inte göra någonting åt det.
Det måste ändå framstå som ganska obegripligt för vanliga människor att vi har ett regelverk som kommuner återkommande bryter mot men att ingenting händer. Allmännyttan är ett av våra mest kraftfulla verktyg för att bygga bort bostadsbristen. Oftast är det så att om allmännyttan börjar bygga kommer de privata efter och man kan få upp bostadsbyggandet ganska kraftigt.
Den lagändring som ministern hänvisar till, som drevs igenom 2010, byggde på ett slags kompromiss. De kommunala bolagen skulle drivas enligt affärsmässiga principer så länge hyresgästernas pengar inte användes till annat än just fastigheterna. Men den här lagstiftningen har ju blivit ensidigt dålig för hyresgästerna, får man ju säga så här i efterhand.
Dels gör flera kommuner oerhört hårda tolkningar av vad affärsmässigt är, det vill säga att de ställer alldeles för höga avkastningskrav och genomför irrationella utförsäljningar, dels fortsätter de att plocka ut pengar ur bolagen. Ministern pekar då på att andelen sjunker. Men det blir ju mer pengar.
Det uttag ur bolaget på flera miljarder som exempelvis Stockholm gjorde var ju ett tillåtet uttag, därför att man då bara hänvisar till den enorma flora av undantagsparagrafer som i dag finns.
Jag menar att när det finns så generösa undantag i lagstiftningen har vi inte skyddat hyresgästerna från stora uttag, utan hyresgästernas pengar försvinner ut i annan kommunal verksamhet eller, som i det här fallet, till skattesänkningar för rika stockholmare. Samtidigt upplever många att hyrorna pressas upp för mycket, att underhållet är för dåligt och att renoveringarna inte genomförs på ett bra sätt för hyresgästerna.
För många upplevs det som enormt orättvist att hyresgästerna betalar dubbelt för välfärden när det är skattebetalarna som borde stå för den kommunala verksamheten, inte hyresgästen.
Nooshi Dadgostar (V):
Tack, ministern, för det ytterligare svaret! Ett problem är dels de otillåtna uttagen som inte ger någon påföljd, dels de enormt flexibla undantagen som finns i lagstiftningen.
Den kompromiss som lagstiftningen ändå byggde på, det vill säga att hyresgästerna skulle gå med på att det här drivs enligt affärsmässiga principer men att hyresgästernas pengar skulle behållas inom bolaget, menar jag inte hålls just nu. Och jag är inte alls lika övertygad som ministern om att man inte kan driva igenom det i Sveriges riksdag.
Jag är helt övertygad om att de flesta tycker att det är skattebetalarna i en kommun som ska betala för den kommunala verksamheten, inte de som råkar vara hyresgäster under just den perioden. Ett undantag i lagstiftningen är till exempel att pengarna ska främja integration och social sammanhållning. Då måste frågan bli: Varför är det hyresgästerna som ska betala för integration och social sammanhållning i en kommun?
Är det inte kommuninvånarnas uppgift att göra det? Är det just hyresgästerna som ska integreras? Eller hur är det egentligen tänkt? Det är en enormt omfattande och ospecifik formulering i ett undantag, måste jag säga, därför att integration och social sammanhållning kan ju faktiskt vara vad som helst. Det här är oerhört vagt.
En jurist som tittar på detta kan få in exakt vad som helst i detta, så jag menar att det här bör skärpas.
Att en stad som Stockholm, där bostadsbristen är så himla stor, ska kunna sälja ut så enormt många bostäder och sedan använda pengarna till att sänka skatten för i första hand villaägare blir för mig en fördelningspolitiskt väldigt negativ sak. Att man kan göra på det sättet gör att vi inte kommer åt bostadsbristen.
Tycker inte ministern att det är ganska orimligt att man kan göra den typen av dispositioner? Vore det inte rimligt att man i stället ökar incitamentet att investera i bostäder och skyddar hyresgästernas pengar och i så fall ser till öka underhållet ytterligare eller använda pengarna till renoveringar? Om det blir pengar över ska man underhålla och renovera bostäder och investera i nyproduktion.
Den kommunala verksamheten ska finansieras med skattemedel. Det är min poäng. Villaägarna får ROT-avdrag och ränteavdrag, och många av de dyra villorna har inte längre någon fastighetsskatt. Det är staten och den gemensamma kassan som står för detta.
Men dessutom är det hyresgästerna som betalar den kommunala välfärden. För mig är den fördelningseffekt som detta sammantaget får inte särskilt solidarisk eller den bild vi ger till hyresgästerna av hur vi fördelar kostnader och rättigheter.
Välfärd efter behov och skatt efter förmåga är det viktigaste. Juristen Ingrid Birgersson på Boverket säger till SVT i denna granskning: Det är olyckligt att lagen inte är strikt formulerad, vilket ger utrymme för tolkningar. Dessutom finns ingen sanktionsmöjlighet för den som bryter mot de uppsatta reglerna. Det är Boverkets uttalande om detta. Vad anser ministern om det?
Nooshi Dadgostar (V):
Jag tackar ministern. Jag är lite orolig för att ministern litar för mycket på rådande valresultat och hoppas på en stabil rödgrön majoritet i Stockholms stad.
Det finns en viss risk att det kommer att ändras, och då är det ganska lätt för en ny majoritet att sälja i den enorma omfattning som man gjorde i Stockholm under förra mandatperioden och under vissa perioder väldigt snabbt plocka ut mycket pengar. Det finns en stor möjlighet att göra detta, så jag tror att vi måste ha en långsiktighet i lagstiftningen.
Även vid skiftande majoritet ska det finnas en grund och en kultur där man inte använder hyresgästernas pengar till annat än fastighetsskötsel, nyproduktion och så vidare. Mitt förslag är mycket modest. Jag föreslår att man kanske tar bort den paragraf som är extra flexibel, det vill säga den om integration och social sammanhållning.
Vänsterpartiet har föreslagit att man åtminstone stramar upp det som är flummigast i lagstiftningen. Kanske behöver vi inte ha enorma viten. Det kan vi också diskutera. Men varför inte ha en myndighet som kontrollerar och för tillbaka de pengar som har tagits ut olagligt? Kan vi åtminstone diskutera en sådan modell?
Den är inte hård men visar tydligt att det är olagligt och därför förs pengarna tillbaka. Om vi inte skärper lagstiftningen riskerar vi i slutänden att få mycket färre hyresrätter. Det blir resultatet om inte pengarna används rätt.
Nooshi Dadgostar (V):
Bostadsbristen är i dag ett av våra största välfärdsproblem. Den skapar stora problem för människor som vill flytta till jobb och till utbildningsplatser eller som bara vill flytta hemifrån. Vi har under två mandatperioder haft borgerliga regeringar som haft ett starkt ointresse av att bygga nya hem för den svenska befolkningen. Boverket säger nu att det finns behov av att bygga 80 000 bostäder per år.
Vänsterpartiet och regeringen är överens om ett investeringsstöd som ska ge 15 000 hyresrätter med rimliga hyror. Det är väldigt bra, men det räcker inte. Eftersom bostadsbehovet är så stort i dag kommer riskvilligt kapital att bilda flaskhals, och det kommer att hålla tillbaka nyproduktionen. I dag funkar det så att allmännyttan och de privata investerarna måste gå in med ett eget kapital som är väldigt stort.
För hyresrätter är det ett eget kapital på 30 procent, vilket skapar väldigt höga trösklar för att komma in på marknaden och bygga nya hyresrätter. Är regeringen redo att uppta statliga lån för att hjälpa byggarna att bygga hyresrätter?
Nooshi Dadgostar (V):
För Vänsterpartiets del är det mycket angeläget att få upp byggtakten. Men vi noterar att det är mycket svårare i dag att bygga hyresrätter än bostadsrätter, till exempel, därför att den egna insatsen i byggandet av hyresrätter är mycket större, och trösklarna är därför mycket högre. Jag vill fråga ministern: Vad vill man göra för att trösklarna in på marknaden ska bli lite lägre och för att hjälpa byggarna att faktiskt bygga hyresrätter? Vad är ministerns egen åsikt i den frågan?
Det är ju väldigt billigt för staten i dag att låna.
Nooshi Dadgostar (V):
Min fråga riktar sig till statsrådet Per Bolund. Regeringen kommer inom kort att gå fram med ett förslag om att ge tillfälliga uppehållstillstånd till de personer som har flytt undan krig och som har långvariga skyddsbehov. Det riskerar att skapa osäkerhet och utsatthet hos de enskilda individerna trots att de redan är här och vi i princip vet att de är här för att stanna.
Min fråga till statsrådet är: Hur ska de nya svenskar som nu kommer till Sverige etablera sig på bostadsmarknaden? Vilken bank ska ge bolån till personer med tillfälliga uppehållstillstånd? Vilken hyresvärd ska ge ett hyreskontrakt till personer med tillfälliga uppehållstillstånd? Min uppfattning är att vi måste öppna vägar för människor att komma in på bostadsmarknaden. Vi måste se till att människor kan efterfråga bostäder.
Detta riskerar att driva in människor i osäkra bostadsförhållanden och svartkontrakt och att leda till att de helt enkelt tvingas tränga ihop sig med bekanta. Vad ska regeringen göra för att förhindra detta?
Nooshi Dadgostar (V):
Jag är i begränsad utsträckning intresserad av regeringens migrationspolitik. Det vi nu talar om är människor som är här. Flykten är över, och det finns ingen möjlighet att skicka tillbaka personer under överskådlig tid till Syrien. Det är fakta på bordet. Frågan jag ställer är: Vad har regeringen för beredskap för att dessa personer inte tvingas ut i en bostadsmarknad där de blir utnyttjade och i en arbetsmarknad där de blir utnyttjade när de har osäkra bostadsförhållanden?
Vilken bank ska ge ett lån till de personerna?
Nooshi Dadgostar (V):
Jag tänkte från början ställa en helt annan fråga, men jag har ändrat mig, för jag kände inte att vi fick svar på en fråga som Johan ställde. Hur ser Moderaterna i riksdagen på att det finns så många borgerliga kommuner särskilt i storstadsregioner, till exempel Stockholm, som i princip inte bygger en enda hyresrätt eller ett litet fåtal?
Ewa Thalén Finné säger att det är planer som kanske sjösatts förra året, förrförra året eller för flera år sedan. Det handlar om Täby, Danderyd och Nacka. De kommunerna har haft borgerlig majoritet under väldigt lång tid.
Är det så att Ewa Thalén Finné menar att det är en tradition för borgerliga partier att sälja ut hela det allmännyttiga bolaget, som man har gjort i till exempel Danderyd och Täby, och sedan inte tillföra några hyresrätter alls i en region där det är så pass stor press på att vi behöver få fram hyresrätter till vanliga inkomsttagare?
Jag vill att Ewa Thalén Finné svarar på vad de gör i sitt eget parti för att se till att det blir en långsiktig, långvarig ändring på detta. Vi behöver ha ett rättvist ansvarstagande över hela landet, i alla regioner, och alla behöver hjälpa till.
Jag vill påminna Ewa Thalén Finné om att Moderaterna har varit med och röstat för att vi ska ta ett gemensamt ansvar för de nya svenskarna. Jag hör ibland i medierna att Moderaterna inte försvarar det som de röstat för i riksdagen. De håller Täby och andra kommuner om ryggen. Är det också din uppfattning att man ska göra så?
Nooshi Dadgostar (V):
Jag måste erkänna att jag inte hänger med här. Ewa Thalén Finné säger att det går alldeles utmärkt att bygga. Helsingborg bygger, och det finns en massa som bygger. Min fråga handlar just om detta. Varför bygger de blå kommunerna inte för vanligt folk? Varför bygger man bara till exempel fashionabla villor? Det hänger inte ihop, det som Ewa Thalén Finné säger här.
Hur vill du se till så att de blå kommunerna i dag gör något, till exempel Ekerö och Täby? De säger: Stopp, vi kan inte ta emot nya som kommer till Sverige. Vad betyder det egentligen? Är det någon annan som kan flytta in dit? Kan man ta emot en vanlig löntagare i dag? Nej, förmodligen inte om man säger stopp till alla. Frågan är: Är det någonting som Moderaterna gör?
Fokusera nu på denna fråga. Vad gör Ewa Thalén Finné som bostadspolitisk talesperson för Moderaterna för att de moderatledda kommunerna i Stockholmsregionen ska följa lagen och bygga till exempel många fler hyresrätter? Är Ewa Thalén Finné intresserad av det? Vill Moderaterna att det ska byggas hyresrätter?
Det är en öppen fråga. Det verkar inte så. Det verkar inte som att Ewa Thalén Finné är intresserad av det. Hon vill bara komma med sina käpphästar. Det är det viktigaste. Det är ändå regeringens fel. Det är ändå någon annans fel. Det är något regelverk. Men i Helsingborg fungerar det jättebra. Vad gör ni? Ni måste stå upp för det ni röstar för här i Sveriges riksdag!
Nooshi Dadgostar (V):
Det är roligt att lyssna på Ola Johansson. Det är det. Centerpartiet är nog riksdagens mest utspejsade bostadsparti. Det håller kvar vid det gamla som till och med de övriga borgerliga partierna har övergett och sprungit ifrån för länge sedan. Det tycker jag hedrar Ola Johansson. Vi har här fått höra att Ola Johansson hatar kompetens. Han vill inte ha någon kompetensutveckling.
Han hatar hållbart byggande. Han hatar även Lantmäteriet. Han vill dra ned på alla dessa verksamheter. Han hatar också riktade statsbidrag men föreslår själv ett antal i talarstolen. Det tycker jag är en mycket intressant kombination.
Ola Johanssons egen hemkommun har nu fått en del av de byggbonusar som han har ägnat hela dagen åt att våldsamt kritisera. Ola Johansson menar att det här är tillfälliga stöd. Det är det absolut inte. Det är bara ifall det värsta händer, det vill säga att Ola Johansson kommer till makten, som det blir ett tillfälligt stöd.
Men nu är det inte alls det. Vi ska ha långsiktiga, kraftfulla investeringar för att bygga upp samhället och bygga många fler bostäder. Så är det. Min fråga är: Kommer Ola Johansson att jobba för och se till att Kungsbacka kommun inte tar emot dessa 15 miljoner? Det är det som är förslaget, eller hur?
Stå nu upp för din politik, Ola Johansson! Vägra ta emot de 15 miljoner kronorna till Kungsbacka kommun!
Nooshi Dadgostar (V):
Jag hörde inget svar från Ola Johansson. Kommer han att arbeta för att de här pengarna inte ska tas emot? Det är absolut inte ett stöd som man får för att det är tilldelat. Det här har man ansökt om. Det som är Ola Johanssons problem är att hans egna kommunpolitiker inte tror på hans politik. De älskar tydligen den nya politiken. De söker till och med stöden. Vad är det som händer? Ola Johansson försöker och försöker. Inte ens sina egna kamrater får han med sig, men det är tappert.
Jag förstår inte. Det är klart att det kan vara ett långsiktigt stöd. Alla beslut vi fattar i riksdagen tas ju om året efter. Jag beklagar att Ola Johansson förespråkar det som jag har hört honom säga här: livstidsbudget. Är det en enpartistat Ola Johansson vill ha? Det är oklart vad han menar. Det är klart att vi måste fatta beslut om budgeten varje år.
Vår inriktning är att det ska vara tydliga, starka stöd som ser till att vi bygger många bostäder framöver. Jag konstaterar att Ola Johansson tar kakan, äter upp den och har den kvar. Så enkelt är det. Ni tar pengarna i stöden som finns men står här i riksdagen och talar ideologi och så vidare. Det håller inte, Ola Johansson.
Ola Johansson frågar om vi ska ha riktade stöd för trygghetsskapande ute i förorterna eller vad det nu kan vara. Det stora problemet, Ola Johansson, är att du vill fördubbla hyrorna för de människor som i dag bor i förorten. Du vill ha marknadshyror, vilket innebär att dubbelt så mycket pengar kommer att gå rakt i händerna på de fastighetsägare som äger våra hyresrätter i Sverige i dag.
Det kommer att göra människor mycket fattigare. Det är detta som du behöver svara på.