Pia Nilsson (S):
Jag vill börja med att hälsa vår nya infrastrukturminister, Catharina Elmsäter-Svärd, välkommen, och jag vill också tacka för svaret. Den värsta vintern i mannaminne slog till med full kraft i mitten av december i fjol. Det var snö, is och kyla. Termometern visade på minusgrader ända in i april. Det värsta tågtrafikkaoset i mannaminne uppstod under denna fruktansvärda vargavinter.
I 83 000 timmar fick resenärerna vänta på försenade tåg. Det är mer än dubbelt så mycket som under en normalvinter. Vad var det då som orsakade detta totala haveri, där varken tåg, spår eller information fungerade? Det var spårväxlar som upphörde att fungera på grund av snö och is. Skador på lok och vagnar uppstod på grund av snö, is och kyla.
Det uppstod skador på signalutrustning på grund av snö, is och kyla. Men det var också problem i den operativa planeringen hos järnvägsföretagen och Trafikverket. Mitt i detta kaos fick människor stå och vänta i 83 000 timmar på försenade tåg, för att inte tala om alla avgångar som ställdes in. Fru talman!
Regeringens insats så här långt har varit att utse Per Unckel att utreda den samlade hanteringen av vinterns störningar. I uppdraget ingick även att ge förslag till att förbättra vinterberedskapen. Utredningen är nu klar, och förslagen presenterades i mitten av oktober. I väntan på utredningens remissvar drar snöoväder in över landet, men ministern tycks inte ha bråttom.
Hon vill försäkra sig om att det verkligen finns någon grund för "eventuella nödvändiga åtgärder". Vad betyder det? Tror inte ministern att det behöver vidtas några nödvändiga åtgärder? Ministern tycks mena att det nu är upp till järnvägsaktörerna att se till att vinterberedskapen förbättras. De har vidtagit åtgärder - det vet både Catharina Elmsäter-Svärd och jag - för att vara bättre rustade.
Min fråga var: Vilka återgärder tänker ministern vidta? Ansvaret fallet tungt på regeringen. Per Unckel har identifierat ett antal olika anledningar till det kaos som uppstod. Det är allt från för få snöplogslok till bristande kommunikation.
Men det stora problemet är en sliten infrastruktur och ett järnvägssystem som har slagit i kapacitetstaket och saknar förmåga att hantera störningar. Fru talman! Per Unckel hävdar att en utbyggnad av spårkapaciteten är det som krävs för att kunna klara av de förväntningar som finns på tågtransporter för både gods och persontrafik.
Jag delar hans uppfattning till fullo. Underhållet är en annan viktig faktor för att stärka vinterberedskapen. Något svar om infrastrukturministern kommer att ta initiativ till att utöka underhållet har jag inte fått. Ministern verkar nöjd med att resurserna till underhållet har ökat med 38 procent, som hon påstår, i löpande prisnivå sedan 2006.
Men hur stor är den reella ökningen i förhållande till resandeutvecklingen? Persontrafiken har ökat med 18 procent under den här tiden och godstrafiken med 19 procent. Fru talman! Det mest beklämmande är att i det budgetförslag som regeringen har lagt fram föreslås minskade resurser till både investeringar och underhåll av järnvägar de kommande fyra åren.
Per Unckels utredning pekar tydligt ut behovet av ökade investeringar i såväl underhåll som nya spår, men regeringen har valt att göra tvärtom. Järnvägsaktörerna har ett stort ansvar, och infrastrukturministern likaså. Hur många timmar ska resenärerna behöva vänta den här vintern?