David Lång (SD):
I betänkande 24 Punktskatter har Sverigedemokraterna sex reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation nr 12. Punktskatter, skatter på specifika varor och tjänster, fungerar som ett styrmedel i syfte att påverka produktion och konsumtion i önskvärd riktning. Sverigedemokraterna har inga invändningar mot att punktskatter används för att motverka användningen av produkter som är skadliga för folkhälsan och miljön.
Men detta styrmedel måste också användas med viss eftertanke. Vi konstaterar att punktskatterna ger ett välkommet tillskott till statskassan. Enligt Skatteverkets statistiska årsbok från 2015 har punktskatterna under en lång följd av år inbringat skatteintäkter på runt 100 miljarder kronor varje år. Ibland tycks det dock finnas en övertro på detta styrmedel.
Att punktbeskatta bort användandet av ämnen som bedöms vara miljöskadliga kan, om det görs på fel sätt eller i för stor omfattning, leda till att företag och arbeten flyttas från Sverige utomlands, samtidigt som den faktiska miljönyttan blir försumbar eller ingen alls.
Något som vi återkommande har invänt mot är hur vissa punktskatter påverkar den svenska landsbygden. En väldigt stor del av Sveriges yta utgörs av landsbygd. Att dessa delar fortsätter att leva står och faller med dem som bor och verkar där. Vi vill balansera det vi uppfattar som en storstadsfixering genom att i någon mån vrida fokus mot den del av Sverige som ligger utanför storstäderna. Vi menar att Sverige utgör en helhet och att det som är bra för landsbygden är bra för hela Sverige.
Ibland kan man tycka att regeringen verkar blind för landsbygdens förutsättningar och utmaningar och för konsekvenserna av sin politik. Satsningar på kollektivtrafik är bra, och i storstäderna har många möjlighet att välja kollektiva färdmedel i stället för bilen. På landsbygden är detta inte alltid fallet och kommer troligen inte heller att bli det under överskådlig framtid.
Om vi fortsatt vill ha en levande landsbygd måste styrmedel och satsningar göras med en helhetssyn, där både stad och land tillåts leva. Regeringens styrmedel är huvudsakligen byggda kring stadens förutsättningar - till exempel höjd bränsleskatt, flygskatt och den tidigare föreslagna kilometerskatten - och riskerar i stället att bli nådastöten för en stor del av Sveriges landsbygd.
Regeringen bör allvarligt överväga att se över indexeringen av bränsleskatterna. Många har konstaterat att flygskatt på nationell nivå kan vara skadligt för näringslivet och i praktiken inte leder till någon förbättrad miljö eller till minskade utsläpp.
Men jag tycker mig ana att det på vissa håll finns en övertro på att införa flygskatt på EU-nivå, eller europeisk nivå. Jag har konstaterat att Liberalerna har en sådan reservation i betänkandet, och den liberala företrädaren får jättegärna komma upp och lugna kammarens ledamöter med att det inte är en EU-skatt man är ute efter.
Vi har tidigare inom Sverigedemokraterna tagit ställning mot förslaget till vägslitageskatt, och det är glädjande att det förslag som tidigare övervägdes nu inte ser ut att förverkligas, i alla fall inte i brådrasket. Vi har i detta fall gjort vårt ställningstagande med hänsyn till landsbygdens möjlighet till fortlevnad och näringslivets konkurrenskraft. Herr talman!
Införandet av kemikalieskatten är mycket illa genomtänkt. Sverige är ett alldeles för litet land för att på egen hand påverka de globala elektronikjättarnas användning av olika kemikalier för till exempel brandsäkerhet. Förslaget ger inte heller incitament att använda bättre alternativ. Den faktiska målbilden, att minska exponeringen mot vissa kemikalier, blir i bästa fall marginell.
Ett införande av den skatten kommer i stället att innebära en ökad administrativ börda för såväl myndigheter som näringsliv och försämrad konkurrenskraft för svenska industriföretag samt skapa starka incitament att lägga om bolagsstrukturer för att öka internethandeln i syfte att kringgå skatten. Detta innebär i sin tur att Sverige går miste om arbetstillfällen, arbetsgivaravgifter, inkomstskatt, moms och bolagsskatt. Det kommer att göra Sverige fattigare.
En ytterligare frågeställning som borde vara helt central i sammanhanget är hur man får tillbaka de verksamheter som företag väljer att lokalisera i något av våra grannländer. En lång rad remissinstanser avstyrker förslaget och menar att det kommer att bli kostsamt och innebära en ökad administrativ börda för både företag och myndigheter. Förslaget innebär försämrade förutsättningar för en internationellt konkurrenskraftig industriell utveckling i Sverige.
Kemikalieskatten bör inte införas, och regeringen bör snarast återkomma med en ny strategi för hur man ska arbeta mot potentiellt skadliga kemikalier - därav mitt reservationsyrkande.