Jan Björklund (L):
Jag ska svara på den frågan. Jag ska dock börja interpellantens frågor. En tredjedel av varje årskull i det hittillsvarande, socialdemokratiska gymnasiet - så många ungdomar var det, lägg siffran på minnet - har slagits ut varje år. Det är en tredjedel.
Om en årskull är 120 000 ungdomar, som kan vara ett genomsnitt de senaste 20 åren, har uppåt 40 000 av dem inte fullföljt gymnasiet. Jag kan vänta ett tag medan interpellanten lyssnar klart på den nu som talar till honom. Det är en tredjedel av varje årskull, upp till 40 000 ungdomar varje år, som inte har nått målen. De blev aldrig högskolebehöriga. De har slagits ut. Många av dem hoppade av helt och hållet.
Andra gick färdigt men nådde inte målen och blev underkända. Det är vad ni nu vill ha tillbaka. Det var inte en gymnasieskola för alla, som det hette när Göran Persson införde den. Det var en gymnasieskola med en av de största utslagningsmekanismerna i västvärlden.
Jag påpekade i en tidigare debatt att IFAU, det forskningsinstitut som har att utvärdera arbetsmarknadspolitik och utbildningspolitik i Sverige, pekar på att den treåriga gymnasieskolan med krav på alla att bli högskolebehöriga är en av de viktigaste förklaringarna att Sverige har en högre ungdomsarbetslöshet än andra länder. Det bör interpellanten i sitt nästa inlägg förhålla sig till när han kräver att vi ska återinföra detta krav som har slagit ut så många ungdomar.
Det låter jämlikt att alla ska bli universitetskompetenta. Men inte ett enda land mer än Sverige har kommit på tanken att hela befolkningen ska bli universitetsbehörig. Det vore bra om det fungerade i verkligheten. Jag förstår ambitionen. Men är det värt det när så många slås ut? Vi gör nu försök att ändra så att fler ska kunna fullfölja gymnasiet. Det räcker inte med att 100 procent av ungdomarna börjar gymnasiet. De ska gå färdigt och ta en examen.
Problemet ligger i att den som hoppas av och slås ut inte får något slutbetyg. Arbetsgivare blir väldigt tveksamma att anställa den personen. Personen har inget kompetensbevis och ingen examen. Man vet inte om personen klarar av att sköta ett jobb. Den klarade inte av att sköta utbildningen. Så resonerar många arbetsgivare. Detta är en viktig orsak till den höga ungdomsarbetslösheten. Det måste ni förhålla er till när ni nu kräver att det gamla gymnasiet ska komma tillbaka. Jag är inte säker på att den reform vi har lagt fram i varje detalj är rätt.
Men detta avgörande vägval är rätt. Vi kan inte kräva att alla i ett land ska bli universitetskompetenta. Det finns justeringar vi måste göra. Det kan finnas mer. Det är möjligt att vi till och med måste gå längre i differentieringar av olika utbildningar. Men att återinföra kravet på att alla i Sverige ska bli akademiskt behöriga med påföljd att en tredjedel varje år slås ut är en omänsklig syn på ungdomar. Vad är det som har hänt i söktrycket?
Några program har minskat. Det har minskat för flera av de yrkestekniska programmen. I gengäld har det ökat kraftigt för det nya teknikprogrammet. På det nya teknikprogrammet kan man läsa in ett fjärde år och bli gymnasieingenjör. Det har tagit elever från några av de yrkestekniska programmen. Det är vad som har hänt. Är det dåligt? Industrin jublar i själva verket över att teknikprogrammet ökar.
Vi kan nästan börja ifrågasätta om några av de yrkestekniska programmen ska vara kvar. Att teknikprogrammet ökar och att fler vill bli gymnasieingenjörer är det man har önskat. Det är mycket mer avancerat att vara industriarbetare i dag än vad det var på 1950-talet. Det är ingen tvekan om det. Det är den stora förändringen i söktrycket som interpellanten väcker sin interpellation utifrån. De yrkestekniska programmen har minskat. De eleverna har i stället gått till ett teknikprogram. Det är väl bra? Industrin tycker att det är bra.