KBLab/rixvox huggingface dataset:
Christofer Bergenblock (C):
Jag tackar statsrådet så mycket för svaret och vill samtidigt passa på att gratulera till den nya tjänsten som socialtjänstminister. Jag ser fram emot mycket kontakt under de kommande åren. Så till frågan. Personlig assistans är en av flera viktiga stödåtgärder man kan få inom ramen för LSS-lagstiftningen.
Det handlar i grunden om att människor med funktionsnedsättningar ska få möjlighet att delta fullt ut i samhället, men vi vet alla att det inte är lika enkelt i verkligheten som i lagstiftningen. Bedömningarna skiljer sig åt över landet, och dessutom har vi under senare år kunnat se hur det blir allt svårare att få personlig assistans beviljad, åtminstone över de 20 timmar som är gränsen för den statliga assistansen.
Därmed vältras kostnader över från stat till kommun, samtidigt som enskilda människor med särskilda behov hamnar i kläm. Detta är också viktiga anledningar till att Centerpartiet arbetat för ett statligt helhetsansvar för personlig assistans, och det var därför vi hade med kravet på en huvudmannaskapsutredning i januariavtalet, vilket sedan gavs understöd även av det nämnda utskottsinitiativet.
Utgångspunkten är att detta måste fungera bättre än i dag och att vi inte kan tillåta att människor hamnar i kläm och faller mellan stolarna på grund av en otydlig rollfördelning. De flesta vet nog att förstatligande inte är det som Centerpartiet i första hand ropar efter i andra frågor, utan det brukar vara partierna till vänster, flankerade av liberaler och kristdemokrater, som vill se fler verksamheter i statlig regi.
Så när Centerpartiet säger att detta är en verksamhet där vi bör ta ett statligt helhetsansvar finns det anledning att tro att det faktiskt förhåller sig på det viset. Nu är det som sagt inte bara Centerpartiet som tycker så här, utan det gjorde alla partier utom Socialdemokraterna så sent som i våras. Fru talman!
Vidare skrev man att utskottet "vill med eftertryck framhålla vikten av att den regering som efter höstens val tar emot utredningens betänkande i början av 2023 skyndsamt bereder detta och återkommer till riksdagen med förslag om ett statligt helhetsansvar för personlig assistans".
Det som är särskilt tydligt i denna skrivning är att det inte handlar om om den personliga assistansen ska överföras till staten utan hur en sådan överföring ska se ut. Det jag efterfrågar från ministern är alltså inte ett svar på hur-frågan utan på om-frågan.
För vad jag uppfattar utifrån det svar som statsrådet avgett är det inte längre självklart att ett förstatligande faktiskt kommer att ske utan endast att ett sådant ska övervägas. Denna otydlighet har i sin tur skapat oro bland brukare, kommuner och assistansanordnare. Men jag ger gärna ministern en ny chans att svara på samma fråga med ett tydligt ja eller nej.
Avser regeringen att genomföra ett förstatligande av den personliga assistansen under mandatperioden?
Christofer Bergenblock (C):
Jag får väl be om ursäkt för att jag är aningen otålig. Jag kommer från kommunpolitiken och är van vid att saker går åtminstone något snabbare än vad de kanske gör här i riksdagen. Centerpartiet vill att staten ska ta över hela ansvaret för personlig assistans, oberoende av hur många timmar i veckan det handlar om. Det är mer rättssäkert, det bidrar till mer jämlikhet över hela landet, och det höjer kvaliteten på den personliga assistansen.
Personlig assistans handlar om alla människors lika rätt att delta fullt ut i samhället och att forma sina egna liv oberoende av den funktionsnedsättning man har. Därför är det viktigt att även regeringen tydligt kan säga att ett förstatligande av assistansen ska ske även om man inte kan svara på exakt hur detta ska ske.
Christofer Bergenblock (C):
Den tredje utredningen om småskalig gårdsförsäljning av alkoholhaltiga drycker var klar i slutet av förra året. Det konstateras att detta kan genomföras utan märkbar påverkan på folkhälsan och utan att Systembolagets monopol sätts i fråga. Remissvaren som kom till departementet i början av sommaren är till stora delar positiva, framför allt från kommuner, landsbygdsorganisationer och näringsliv.
Man lyfter fram de möjligheter som gårdsförsäljning skapar för arbetstillfällen, för landsbygdsutveckling, för livsmedelsproduktion och för turismen. Glädjande nog finns nu en stabil majoritet i Sveriges riksdag för att införa gårdsförsäljning. Centerpartiet har varit drivande, men även M, L, SD och KD har uttryckt sig positivt om detta.
Med utgångspunkt i detta är min fråga till statsrådet Jakob Forssmed: När kommer en proposition om införande av småskalig gårdsförsäljning av alkoholdrycker att läggas på riksdagens bord?
Christofer Bergenblock (C):
Jag tackar statsrådet för svaret. Men samtidigt uppfattar jag att han slirar något vad gäller tidsplanen för frågan. Frågan har dragits i långbänk ända sedan den första utredningen gjordes 2007 till där vi befinner oss i dag 2022. Det finns en stor förväntan från de små producenterna, nu när det finns en riksdagsmajoritet, på att gårdsförsäljning ska bli verklighet.
När kan vi förvänta oss, statsrådet, en proposition på riksdagens bord?
Christofer Bergenblock (C):
Jag har en fråga till statsrådet Camilla Waltersson Grönvall. När en ungdom tvångsomhändertas enligt LVU är det ett väldigt långtgående ingrepp i en ung människas liv. När ett barn dessutom placeras på ungdomshem innebär det att samhället fullt ut tar över ansvaret för den ungdomens väl och ve. Trots det förekommer övergrepp av personal på statliga ungdomshem.
I måndags sände radioprogrammet Kaliber ett avsnitt där det framgick att personal som misstänks för sexualbrott på Sis-hem tillåts arbeta kvar med ungdomarna under pågående utredning. Detta har även kritiserats av Ivo, men det har inte lett till någon förändring. Statsrådet sa nyss att utsatta barn är en prioriterad fråga.
Min fråga är alltså vilka åtgärder statsrådet avser att vidta för att sexualbrottsmisstänkt personal på statliga ungdomshem inte ska tillåtas arbeta under pågående utredning.
Dzenan Cisija (S):
Den nya biobankslagen är en modern lag som tillämpas direkt på identifierbara prover som samlas in för vård, forskning eller produktframställning men också för utbildning, kvalitetssäkring och sjukvårdens verksamhetsutveckling. Den nya biobankslagen får företräde framför andra lagar som eventuellt krockar med den.
Lagen erkänner inte längre systemet med primär och sekundärbiobanker, utan dessa tas bort. Om patienten redan har lämnat sitt samtycke enligt patientlagen eller tandvårdslagen krävs inte längre något ytterligare samtycke till att samla in, bevara och använda prover för patientens vård.
Gäller det användning av prover till forskningsändamål kommer godkännande att ges av Etikprövningsmyndigheten eller Överklagandenämnden för etikprövning. Vi tar bort förbudet mot att förvara prover utomlands.
Reglerna om tillgängliggörande av prover utanför biobanken blir tydligare, och man får möjlighet att skicka prover för vissa åtgärder, till exempel för forskning, identifiering av avlidna eller utredning av patientskada. Fru talman!
Det gläder mig att socialutskottet inte har väckt någon motion som går emot att riksdagen nu antar den tidigare regeringens lagförslag, inte minst för att förslagen väl möter patientens, forskningens och hälso- och sjukvårdens behov. Å Socialdemokraternas vägnar yrkar jag bifall till propositionen.
Sedan vill jag tillägga att Socialdemokraterna ställer sig bakom det som anförs i motionen om forskning på prover från beslutsoförmögna personer. Vi anser inte att detta strider mot etikprövningslagens anda att skydda den enskilda människan och respektera människovärdet vid forskning.
Anna-Lena Blomkvist (SD):
Under den senaste tiden har oskuldsoperationerna uppmärksammats i medierna. Operationerna innebär att kliniker och läkare återställer oskulden till bröllopsnatten. Enligt SVT:s granskning kostar det upp till 44 000 kronor att genomgå en sådan operation för att vara normen till lags. Om kvinnan däremot öppet utmanar eller trotsar de rådande normerna anses hon dra skam över hela familjen och riskerar att straffas fysiskt för att familjen ska återfå den förlorade hedern.
Konsekvenserna av oskuldsoperationer ger ett livslångt lidande för kvinnorna i form av fysiska skador men även i form av psykiska skador. I Tidöavtalet finns många bra och tydliga reformer för kvinnors hälsa och för att stärka den psykiska hälsan. Sverigedemokraterna ser fram emot ett gott samarbete i frågorna under mandatperioden.
Avser socialministern att ta oskuldsoperationer och konsekvenserna som de ger för kvinnorna i beaktande i det framtida arbetet för att stärka såväl den psykiska hälsan som folkhälsan i Sverige?
Anna-Lena Blomkvist (SD):
Narkotikabruket är ett stort problem i Sverige, både bland unga och bland vuxna. Under de senaste åren har antalet unga som uppger erfarenhet av narkotikabruk legat på en relativt stabil nivå, men samtidigt visar utvecklingen bland dem som väl brukar narkotika på en viss ökning av det mer frekventa bruket. Samtidigt är det långa köer till HVB och Sis-hem i Sverige.
Det blir allt viktigare att vi från politikens håll i ett tidigt stadium fångar upp de ungdomar som brukar narkotika för att motverka ett tungt och livslångt beroende, ett beroende som allt som oftast leder till en kraftig psykisk ohälsa och till tragiska livsöden. Jag är glad över att Sverigedemokraterna och Tidöparterna prioriterar denna viktiga fråga.
Narkotikabruket måste motverkas kraftigt, både med tanke på individerna som brukar narkotika och med tanke på de samhälleliga och ekonomiska besparingar som detta leder till. Hur ser socialminister Forssmed på att vi måste kunna motverka ett tungt beroende bland unga och fånga upp de unga i tid?
Anna-Lena Blomkvist (SD):
För att öka vårdkvaliteten har Sverigedemokraterna tillsammans med samarbetspartierna beslutat om att förbättra hälso- och sjukvårdens resurser och att arbeta mer effektivt vad gäller cancervården i Sverige. I det nationella vårdprogrammet för prostatacancer rekommenderas en magnetkameraundersökning före vävnadsprov för män med måttligt förhöjd PSA för att minska överdiagnostik och bespara friska män onödiga biopsier.
I dag bedrivs pilotprojektet i 17 av 21 regioner endera med PSA-prov eller nya Stockholm3-test. För att stoppa dödsfall till följd av prostatacancer är det viktigt med tidiga diagnoser för att behandling ska kunna sättas in i tid och på så sätt rädda liv. På samma sätt som vi gör med kvinnor för att hitta bröstcancer i tid är tid avgörande för cancersjuka människor. Tid räddar liv.
Min fråga till sjukvårdsministern är: Tänker ministern likt Sverigedemokraterna att det under mandatperioden är av särskild vikt att se över möjligheterna att ge män samma möjligheter till prostatascreening på samma sätt som mammografi erbjuds alla kvinnor?
Thomas Ragnarsson (M):
Ärendet om en ny biobankslag har behandlats i socialutskottet, och ett enigt utskott står bakom tillkännagivandet. Jag tycker att det är en styrka att man i utskottet har kunnat enas i en så pass viktig fråga som denna. Genom att ha tillgång till biologiskt material kan forskningen inom patologin fortskrida, och möjligheterna till nya medicinska framsteg ökar.
Jag är också glad över att vi via en motion uppmärksammades på att man enligt grundförslaget inte skulle få spara på biologiskt material utan individens samtycke. Jag tror att de flesta här inne värnar om den enskildes integritet.
Men i detta fall skulle det innebära stora problem för forskningen inom vissa områden, till exempel demenssjukdom och svåra psykiatriska tillstånd där patienten kan vara helt beslutsoförmögen.
Utskottet har därför tillstyrkt denna del av motionen, och därmed kan man samla in biologiskt material även om medgivande saknas från den enskilde. Fru talman! Detta är givetvis ett etiskt dilemma, och det är något som vården möter varje dag.
Men ibland måste marginalnyttan av ett beslut ställas mot, som i detta fall, den enskildes personliga integritet. Och här har vi landat i att forskningen inom dessa sjukdomsområden skulle påverkas mycket negativt om inte organiskt material fanns tillgängligt.
Att forskningen på dessa sjukdomstillstånd skulle hämmas är inte rimligt, vare sig för dem som är drabbade eller för dem som kommer att drabbas i framtiden. Därför yrkar jag bifall till utskottets förslag.
Thomas Ragnarsson (M):
Jag vill ställa min fråga till äldre- och socialförsäkringsminister Anna Tenje. De senaste åren har vårt samhälle präglats av pandemin. Sjukskrivningstalen har varit höga. Detta är något som vi har fått förhålla oss till och kanske till viss del också har vant oss vid. Nu är pandemin över.
Men vi har fortfarande en stor spridning av corona, och sjukskrivningstalen är fortsatt höga. Vi ser också en ökning av sjukskrivningstalen i samhället. Hur ser ministern på detta, och vad avser ministern att göra åt det här problemet?
Dan Hovskär (KD):
Förslaget om en ny biobankslag är nu framme för debatt. Förslaget innebär att en ny biobankslag ska ersätta den nuvarande lagen om biobanker i hälso- och sjukvården med mera från 2003.
Även den nya lagen ska reglera hur identifierbart humanbiologiskt material, så kallade prover, med respekt för den enskilda människans integritet ska få samlas in, bevaras och användas för vissa ändamål.
Den nya biobankslagen har ett utökat tillämpningsområde genom att dessa bestämmelser ska tillämpas direkt på identifierbara prover som samlas in, bevaras och används för vård, forskning och produktframställning eller för utbildning, kvalitetssäkring och utvecklingsarbete i sådana verksamheter.
Avvikande bestämmelser i andra lagar får inte generellt företräde framför den nya lagen. Och systemet med primär- och sekundärbiobanker ska tas bort. Samtycke till att samla in och bevara prover för provgivarens vård eller behandling ska inte krävas om patienten har samtyckt till vård eller behandling enligt patientlagen eller tandvårdslagen och fått viss information.
Etikprövningsmyndighetens och Överklagandenämnden för etikprövnings prövning ska gälla för information och samtycke till provhantering för forskning. Reglerna om tillgängliggörande av prover utanför biobanken tydliggörs, och en ny möjlighet att skicka prover för viss åtgärd införs.
Det generella förbudet mot att förvara prover utomlands tas bort, och reglerna för PKU-biobanken överförs till den nya lagen i stort sett oförändrade. Den nya lagen innehåller bestämmelser om tillsyn, överklagande, straff och skadestånd. Syftet med den nya lagen är detsamma som tidigare, men vissa regler har förändrats.
Det handlar om att reglera hur identifierbart, humanbiologiskt material, med respekt för den enskilda människans integritet, ska få samlas in, bevaras och användas för vissa ändamål. Herr talman!
Den nya lagen ska enligt förslaget innehålla bestämmelser om hur humanbiologiskt material för vissa ändamål ska få samlas in och bevaras i en biobank samt användas.
Regeringen föreslår att den nya biobankslagen ska vara tillämplig på identifierbara prover som samlas in och bevaras i en biobank eller som används för vård, behandling och andra medicinska ändamål i en vårdgivares verksamhet, för forskning, för produktframställning samt för utbildning, kvalitetssäkring och utvecklingsarbete inom ramen för något av de ändamål som jag har angett.
Detta är en bra utveckling och något som kommer att stärka svensk sjukvård och forskning. Jag yrkar bifall till socialutskottets förslag.
Dan Hovskär (KD):
Vi behöver inte bygga fler murar, utan vi behöver se hur fler ska få tillgång till vården. Ert förslag gör ingen förbättring för den enskilde utan snarare tvärtom. Det löser inte problemet vi står inför. Vi har stora utmaningar i sjukvården i Sverige i dag, där det tar för lång tid och många står i kö.
Med ert förslag skulle fler få stå längre i kö. Jag ser inte att det skulle lösa någonting. Vi kristdemokrater ser att vi ska försöka underlätta för den enskilde. Är det då några som skulle komma något snabbare till vård ser inte vi det som negativt, för då försvinner ju fler från kön.
Vi ser att ert förslag inte skulle lösa något, tvärtom.
Dan Hovskär (KD):
Nu är ju inte problemet i Sverige att vi har för få som ger vård. Vi ser att det är köer och att det är svårt att komma till vården. Att i det skedet göra så att fler får vänta längre ser inte jag som något positivt. Det jag också har sagt är att den som har störst behov ska ges företräde till vården. Det är ett grundfundament som vi jobbar efter.
Men sedan är det ju så att förslaget som ni kommer med innebär att det är flera vårdgivare som inte skulle kunna hjälpa till och avlasta och minska köerna som finns i det offentliga just nu. Era förslag skulle snarare öka köerna, och det är inte det Sverige behöver.
Dan Hovskär (KD):
Jag vill ställa en fråga till statsrådet Jakob Forssmed. Den ofrivilliga ensamheten drabbar många av våra äldre, och jag tycker personligen att det är en mycket viktig fråga. Många människor reagerar när de får höra att ofrivillig ensamhet är lika farligt som rökning. Ensamhet kan leda till såväl psykiska som fysiska sjukdomar som kostar i form av både mänskligt lidande och stora vårdresurser.
För att stärka folkhälsan och minska konsekvenserna av ofrivillig ensamhet har regeringen nu föreslagit en treårig gemenskapssatsning som innehåller omkring 300 miljoner per år, vilket jag är extra glad för. Herr talman! Min fråga är: Hur kan denna satsning nå ut till våra äldre i Falköping, Sveg eller Kristianstad, och hur kommer den enskilda äldre att märka av dessa åtgärder?
Dan Hovskär (KD):
Mot bakgrund av den säkerhetspolitiska utveckling som vi i Europa befinner oss i vill jag fråga om vårdens krisberedskap. Som avgående ordförande i Samhällsskydd Mellersta Skaraborg är jag väl medveten om att krisberedskap ett viktigt område. Vi behöver stärka beredskapsarbetet inom hälso- och sjukvården på både kort och lång sikt.
Katastrofmedicinsk beredskap handlar bland annat om hur vård ska bedrivas i händelse av katastrofer, väpnad konflikt eller krig. Den 1 september kom Ivo med en rapport om att regionerna behöver stärka den katastrofmedicinska beredskapen. Rapporten visade på flera brister. Bland annat hade samtliga regioner brist på vårdpersonal. Fru talman!
Min fråga är: Hur ser regeringen på detta? Hur kommer ni att arbeta vidare med att höja vårdens krisberedskap?
Dan Hovskär (KD):
Bedrägerier via falska telefonsamtal drabbar många äldre personer som förlorar sina pengar genom att luras att lämna ut sitt bank-id. Det digitala utanförskapet är ett stort samhällsproblem även för ett antal vanliga konsumenter. Det har blivit allt vanligare att bedragare utger sig för att ringa från en bank eller en myndighet. Bedragarna är ofta väldigt skickliga på det sociala samspelet.
En nyligen släppt rapport från polisens nationella operativa avdelning, Noa, visar att de kriminella gängen drar in stora belopp genom bedrägerier. Kartläggningen visar att inkomsterna från att lura äldre och funktionsnedsatta är mycket större än befarat. Detta är en oroväckande utveckling. Äldre ska inte behöva utsättas för brott. Att behandla äldre med respekt måste vara en självklarhet. Fru talman!
Min fråga till civilministern är: Hur arbetar regeringen för att minska det digitala utanförskapet och för att sätta stopp för bedrägerierna mot äldre?
Dan Hovskär (KD):
Jag tackar för svaret. Ja, situationen är allvarlig. Många äldre och funktionsnedsatta drabbas väldigt hårt eftersom de har svårt att försvara sig, som Erik Slottner också säger. Man känner stor skam och skuld. Det är inte ovanligt att man efter att ha blivit utsatt känner väldigt stor oro och inte ens kan svara i telefon, för man vet inte vem som ringer. Dessa frågor är mycket viktiga, och det känns bra att regeringen nu jobbar med dessa. Jag ser fram emot vad som kommer i januari.
Carita Boulwén (SD):
Våld i nära relation är ett stort samhällsproblem, som får allt starkare fäste i vårt samhälle. Kvinnor, män och barn drabbas, men särskilt kvinnor är extra utsatta. Sverigedemokraterna ser därför positivt på att regeringen i sitt pressmeddelande i förra veckan meddelade att man kommer att påbörja arbetet med ett åtgärdsprogram för att motverka våld mot kvinnor. Det har vi också hört i debatten tidigare i dag.
En viktig del i arbetet med att skydda de kvinnor som flyr är att säkerställa att de faktiskt har någonstans att fly till. De kvinnojourer och skyddade boenden som finns gör ett otroligt viktigt arbete ute i landet. I en del kommuner drivs de i kommunal regi, men i många fall drivs de av ideella organisationer. Det är därför viktigt att säkerställa att de håller god kvalitet.
Sverigedemokraterna menar därför att en nationell certifiering är av särskild vikt för att säkerställa att alla jourer och boenden håller god kvalitet med rätt kompetens för att utsatta ska få den hjälp de förtjänar. Med anledning av detta vill jag fråga jämställdhetsminister Paulina Brandberg om hon avser att arbeta för att stärka de kommunala såväl som de ideella jourerna och skyddade boendena i Sverige.
Carita Boulwén (SD):
Alla barn och unga som befinner sig i samhällets vård har rätt till en trygg och säker vård av god kvalitet, oavsett formen eller grunden för deras placering. För en del unga individer med omfattande problematik är placering på låst Sis-institution ibland nödvändig, då det ofta saknas andra möjliga alternativ.
För att möta upp dessa individers många gånger komplexa behov krävs resurser, förutsättningar och rätt kompetens, där trygghet och kontinuitet är viktiga framgångsfaktorer för att de ska kunna tillgodogöra sig vård och behandling som erbjuds. En metod som lyfts fram som särskilt framgångsrik och som ett alternativ till Sis-placeringar är TFCO, utbildade familjebehandlingshem.
Kan ministern tänka sig att titta på att ytterligare stärka familjehemmen genom att dessa certifieras och att utbildningsinsatser görs för att få fler så kallade behandlingsfamiljer? Vi vet att statsrådet Camilla Waltersson Grönvall precis som vi själva är väldigt engagerad i att barn och unga ska få goda placeringar. Vi har bland annat drivit igenom frågan om ett nationellt register för familjehem.
Carita Boulwén (SD):
Vi har oerhört många kompetenta personer som arbetar inom sjukvården. Men upprepade gånger har vi kunnat ta del av uppgifter om att bristfälliga läkare fått fortsätta att behandla patienter trots att de bedömts vara direkt patientfarliga och fått ett flertal anmälningar från Ivo.
Bland annat gjorde SVT för ett antal år sedan en granskning där man avslöjade hur hyrläkare som bedömts vara olämpliga eller till och med en direkt fara för patientsäkerheten kunnat få nya uppdrag trots allvarliga brister i kompetens och hur de efter att ha stoppats från ett arbete kunnat gå vidare till ett annat. Granskningen ledde då till att hyrbolagens branschorganisation tillsammans med SKR och Ivo hade krismöte där det beslutades att en rad rutiner och kontroller skulle skärpas.
Men trots detta uppdagas ständigt nya fall gång efter annan. I veckan som gick kunde vi också läsa om ett nytt gemensamt hyravtal som stoppats, vilket regionerna sedan ett par år arbetat för och som man bedömde skulle säkra bland annat kontrollerna. Sjukvårdsministern är säkerligen precis lika angelägen som vi i Sverigedemokraterna att patienter både ska känna sig och vara trygga i vården och också kunna lita på att legitimerad personal har de kvalifikationer som krävs.
Min fråga till sjukvårdsminister Acko Ankarberg Johansson är: Vad anser ministern krävs för att verkligen säkra att läkare eller annan sjukvårdspersonal som bedöms vara olämpliga eller rent av en fara för patienterna inte fortsatt får äventyra patienternas hälsa och liv?