Jan Björklund (L):
Det är helt riktigt att förskolan i Sverige inte är obligatorisk. Jag uppfattar inte heller att något parti föreslår det. Förskolan är frivillig. Det är föräldrarna som bestämmer om barnen ska delta i förskolan. Den valfriheten har vi i Sverige. Jag uppfattar inte att det finns några andra förslag på den punkten. Vi har den valfriheten därför att vi tror att föräldrarna har en rätt god förmåga att bestämma vad som är bäst för deras barn.
Vårdnadsbidraget är ju tänkt som en viss ekonomisk ersättning för den som avstår från arbetsinkomst för att välja en annan form, nämligen att man själv tar ett större ansvar i stället för att ha barnen på förskolan. Förskolan kommer ju självfallet även i framtiden att vara det helt dominerande inslaget för var barnen finns på dagtid.
Vårdnadsbidraget förstärker valfrihetsinslaget något - det valfrihetsinslag som vi i grunden alla är överens om eftersom förskolan inte är obligatorisk i Sverige. Förskolan ska ha en mycket hög kvalitet, och den har en mycket hög kvalitet. Ibland får jag kritik för att jag pratar för lite om förskolan. Jag skulle vilja säga att anledningen till att förskolan inte är så mycket på den politiska tapeten är att den fungerar rätt bra jämfört med andra skolformer.
Vi har mycket större problem i grundskolan och i gymnasiet där utvecklingen har varit på väg åt fel håll. När det gäller förskolan har utvecklingen, enligt min uppfattning, varit på väg åt rätt håll i ganska många år. De beslut som är fattade om förskolans utveckling har i regel tagits i rätt stor enighet i den här riksdagen. Förskolan är numera överförd. Tidigare låg den under socialtjänsten. Den betraktades liksom som en omsorgsform. Nu använder vi ordet förskola i stället för barnomsorg.
Det är jag som utbildningsminister som har ansvar för den och den betraktas som en del av utbildningsväsendet. I den skollag som jag lägger fram nästa år är förskolan en skolform för första gången i svensk historia. Det är ju en utveckling som har skett successivt och som vi är överens om. Det är bra. Om vi ska diskutera sådant som vi inte är riktigt överens om, så finns det ett par sådana punkter.
Det gäller synen på förskolläraryrket. Vi menar att den som är förskollärare har en kvalificerad pedagogisk utbildning och ska vara ansvarig för verksamheten i förskolan. Den förra regeringen och Socialdemokraterna har inte vågat berätta det i klartext för LO. Därför säger man i dagens läroplan att arbetslaget ska ansvara för verksamheten i förskolan. I arbetslaget ingår LO:s barnskötare som inte har den kvalificerade pedagogiska högskoleutbildningen.
Det kommer vi att ändra på. Förskollärarna ska erkännas fullt ut för den pedagogiska utbildning de har. Det är de som är förskollärare som ska ha det kvalificerade ansvaret för att läroplanens pedagogiska mål uppnås. Monica Green säger att den här regeringen inte har fortsatt den förra regeringens ansträngningar att få fler förskollärare i förskolan. Det är ett väldigt märkligt påstående.
Det har aldrig varit färre som vill bli förskollärare i Sverige än nu - i varje fall inte i modern tid. Det är inte något som har hänt det sista året, kan jag säga. Den lärarutbildningsreform som den förra regeringen drev igenom 2001 har drastiskt minskat intresset hos unga människor i Sverige att bli förskollärare. Det som i dag styr tillgången på förskollärare är tyvärr den rätt katastrofala reform som genomfördes 2001.
Därför är det angeläget att så snart som möjligt komma bort från den. Att få bättre styr på förskollärarutbildningen är en viktig del i den lärarutbildningsutredning som regeringen har tillsatt. Det är en del i att göra detta yrke mer attraktivt för flera ungdomar.