KBLab/rixvox huggingface dataset:
Börje Vestlund (S):
Det är inte så vanligt att gå upp i debatten och diskutera hur man har det i en annan region. Trots allt är vi valda från olika delar av landet. Jag är vald från Stockholms stad, eller Stockholms kommun som det heter i riksdagen. Det är jag väldigt stolt över. Jag vill att den regionen fungerar väldigt bra. Men jag och vi stockholmare tycker också att det är viktigt att hela Sverige har samma förutsättningar.
Jag tog ett litet räkneexempel. Jag satt hemma och tittade lite på statistik. Det skulle motsvara över 7 000 jobb i bara Stockholms stad. Det är en ofantlig mängd med arbetsplatser. Det måste regeringen, länsstyrelsen och andra aktörer men kanske också Vattenfall förstå.
Det är klart att de statliga företagen ska drivas enligt sin bolagsordning och sina bolagsdirektiv. Så är det. Det är väldigt svårt för en regering att först fatta beslut om detta, som riksdagen dessutom ibland står bakom, och sedan gå in och säga: Nej, nu får ni inte göra på det sättet. Det är naturligtvis komplicerat.
Det är just därför att det är komplicerade frågor som man måste sätta sig ned och vara extra innovativ och extra kunnig när det gäller att hantera de frågorna. Det gäller att visa att det kanske finns alternativa lösningar på problemen. Klart är dock att det är helt orimligt att 40 arbetstillfällen försvinner i Jokkmokk.
Vi som socialdemokrater kan inte stå bakom detta. Jag delar helt och hållet den uppfattningen. Sedan måste jag ändå kommentera avkastningen från Vattenfall och så vidare. Vattenfall ger väl inte så väldigt mycket i avkastning just nu.
Dessutom ska jag säga till Helena Lindahl att hon arbetade kraftfullt för att man skulle minska fastighetsskatten för just Vattenfall. Hon har tvärtom dragit ned den kostnaden.
Som alltid när man debatterar med Helena Lindahl handlar det inte om gott näringslivsklimat utan om skatter, och så är det lite mer skatter, lite mer skatter, och lite mer skatter på det. Det har jag hört så många gånger att det nästan blir totalt ointressant. Slutligen nämner hon också Inlandsinnovation.
Det var i princip hela riksdagen överens om utom Centerpartiet. Jag beklagar det. Det är en bra ordning man har fått med den proposition som heter Staten och kapitalet . För mig som stockholmare och som svensk i detta land är det viktigt att de 40 jobben i Jokkmokk får finnas kvar.
Börje Vestlund (S):
Den viktigaste frågan som vi borde ha fokus på i den här debatten är naturligtvis hur man ska klara jobben i Jokkmokk. Jag blir förvånad över Fredrik Christenssons påstående om att det skulle ha någonting med företagsklimat att göra att Vattenfall väljer att flytta jobben. Vattenfall har 40 anställda i Jokkmokk. Jag vet inte hur många anställda Vattenfall har totalt just nu, men det är i alla fall minst några tusen.
Jag förstår ärligt talat inte det här. Det kan inte vara därför man väljer att flytta eller outsourca verksamheten, utan det måste finnas något annat skäl. Jag skulle vilja säga så här: Det stavas Nuon och brunkolen. Det är där man måste spara i det här bolaget.
Det är ganska självklart, och det tror jag att vem som helst kan räkna ut - även Fredrik Christensson. När det gäller att ni vill att vattenkraftskommunerna ska få mer pengar kan man ställa sig frågan vad de andra inlandskommunerna ska få.
Ska vi ha några kommuner som blomstrar i Norrlands inland och några som inte får någonting och får fortsätta att tigga pengar av staten? Jag tycker inte att detta är riktigt konsekvent tänkt. Vi får inte heller glömma den betydelse som skatteutjämningen har för dessa kommuner.
Väldigt mycket av de inkomster man har kommer via skatteutjämningen. Jag tycker att det är bra, och jag står helt bakom den reform som vi nyligen har tagit beslut om och tycker att det är viktigt att vi får behålla det här. Det är en viktig hörnpelare i den här verksamheten.
Börje Vestlund (S):
Vi brukar i högtidstal säga att vi är en liten nation som är väldigt handelsberoende. Det är i allra högsta grad sant. I Sverige är vi mycket positiva till frihandel.
Inte minst har detta blivit mer och mer tydligt under de senaste åren, när en del av världen inte har visat den öppenheten. Det gäller i synnerhet Indien men också många andra länder. Min fråga till statsrådet är: Vad är det som händer just nu när det gäller det stora avtalet mellan USA och EU?
Börje Vestlund (S):
Det är känt för alla att det finns ett antal svåra punkter, inte minst tvistlösningsmekanismen, fast jag uppfattar att det finns en lösning på den frågan nu. Men det finns andra svåra områden: det som handlar om jordbruket, det som handlar om miljön, de sociala frågorna. Har man kommit framåt där, eller är det fortfarande mycket kvar att göra?
Börje Vestlund (S):
Tack för frågorna, Håkan Svenneling! Jag vet inte riktigt vad jag ska säga, för jag tror att vi är ganska överens när det gäller problembeskrivningen om bristen på kontanter i samhället. Vi är helt överens om den delen. Jag nämnde inte föreningslivet specifikt, men återigen, det handlar inte om föreningsliv på landsbygden utan det är föreningslivet generellt sett som har problem med detta. Jag vill betona det.
Men nu är problemet att det finns ett förslag från Vänsterpartiet om att vi ska utreda huruvida bankerna ska ha skyldighet att sköta kontanter. En sådan utredning har ju i det närmaste redan tillsatts. Håkan Svenneling säger alltid: Den har inte den uppgiften. Men det svaret finns, och när man insåg att man inte hade utrett detta lade man till det till Riksbanksutredningen.
Jag förstår inte vad Vänsterpartiet menar egentligen. Vi är helt överens om de här frågorna. Jag förstår inte riktigt argumentationen i sammanhanget.
Börje Vestlund (S):
Det finns en sak som jag och Håkan Svenneling är helt överens om: Jag har svårt att se skälet för att bankerna ska avveckla bankomaterna. Det finns inget skäl för det. Bankerna har trots allt sagt att de ska ha bankomater. De har sagt att de vill ha det och har bildat ett gemensamt bolag för detta. Jag har svårt att se varför de ska dra ned på det. I det avseendet tycker jag att man kan göra något via Finansinspektionen.
Håkan Svenneling måste dock ha läst de här direktiven väldigt slarvigt. Det står ganska tydligt hur kontanthanteringen ska lösas. Man föreslår samma sak, nämligen att man ska stoppa in det i en utredning. Det Håkan Svenneling kritiserar oss för, att vi stoppar in det i en utredning, vill han också göra, men i en annan utredning.
Det är ett resonemang som jag inte får att gå ihop. När det gäller att införa regelverk i Sverige brukar det aldrig fungera särskilt väl att överföra ett annat lands regelverk. Det har inte fungerat hittills. Ibland har man provat. Då har man fått fila lite grann på det efteråt.
Jag tror alltså att det är dumt att bara titta på Norge. När Håkan Svenneling talar om banker menar han dessutom de fyra storbankerna. Sparbankerna har ju i regel kontanthantering nästan överallt. Varför skulle nischbankerna komma undan? Varför ska inte de ha det ansvaret?
Varför ska inte andra finansinstitut som sysslar med sådan verksamhet, till exempel de stora växlingskontoren, ha samma skyldighet? Jag har svårt att förstå den argumentationen. Varför pratar man bara om de fyra storbankerna - även om jag vet att de är Vänsterpartiets största fiender?
Börje Vestlund (S):
Om jag i föregående inlägg hade anledning att säga att Vänsterpartiet slår in öppna dörrar kan man säga att här sparkar man in öppna dörrar, rusar in och säger: Vi har lösningen. Man har tillsatt en riksbanksutredning som också Olle Felten nämnde.
Men det intressanta är att man, just på grund av de problem som uppstod och de gräl som har varit mellan de olika myndigheterna, har gett Riksbanksutredningen i uppdrag att titta på dessa frågor för att se hur man ska kunna lösa dem.
Jag håller gärna med om det som gäller överskuldsättningen i hushållen, domstolshanteringen och andra dumheter som förekommer i det sammanhanget. Men vi ändrade ju lagen. Har Olle Felten missat det helt och hållet? Ibland hänger man inte med i olika motioner, men här har man ju inte ens läst betänkandet.
Jag kan inte se att det finns någonting i detta som i allt väsentligt inte berörs av Riksbanksutredningen. Möjligen finns det också en del pågående arbete inom EU.
Börje Vestlund (S):
Jag brukar läsa de motioner som tas upp i era anföranden. Jag brukar inte bara läsa yrkandena, utan jag läser hela motionen för att se vad man menar. Beskrivningen är korrekt. Det är ingen tvekan om att det finns ett problem med de olika myndigheterna och organen som har att besluta om detta. Man pekar också på den utredning som Goodfriend och King gjorde.
Det är alldeles tydligt att detta behöver göras. Men man har också gjort det. Det är sant att den här utredningen i första hand handlar om Riksbanken, men det innebär ju inte att utredningen är förhindrad att ta initiativ för att reda ut de konflikter som har funnits.
Det är ingen tvekan om att det har varit oklart om vem som har haft ansvaret för makrotillsynen. Ibland har det uppstått en ganska pinsam situation mellan de olika myndighetscheferna. Jag har fortfarande svårt att förstå detta.
Jag lovar Olle Felten att jag har både läst motioner och tagit en rejäl titt på Goodfriends och Kings utredning, så i detta sammanhang känner jag mig helt lugn med att det är dessa frågor som kommer att utredas i Riksbanksutredningen.
Börje Vestlund (S):
Jag är inte bara den sista talaren i denna debatt utan även den sista talaren i ärendedebatter under detta riksmöte. Jag vet inte om jag ska tolka det som att jag är ett ankare eller om jag ska vara särskilt hedrad av det. Jag ska inte försöka att utnyttja alla de sex minuter som jag har i talartid.
Om jag skulle ha gått igenom detta ärende från början till slut och redogjort för hela ärendet skulle jag ha behövt minst 15 minuter, och jag tror inte att man är särskilt intresserad av att sitta och höra på när jag pratar om finansmarknadsfrågor i 15 minuter. Jag försöker att förkorta och göra ett väldigt kort sammandrag av detta.
Det här är ett av de betänkanden som vi har att behandla som gäller det som följde på finanskrisen 2008. Det är nu dags att implementera detta regelverk. Kort kan det sägas att Mifid och Mifid II handlar om att man ska stärka finansmarknadens effektivitet och integritet.
Man ska också ge rättsliga verktyg att använda mot värdepappersföretag, reglerade marknader och andra handelsplatser, leverantörer av datarapporteringstjänster samt företag från tredjeland som tillhandahåller investeringstjänster och utför investeringsverksamhet.
Det gäller även råvaror och handel med utsläppsrätter, så detta kommer också att bli en del av finansmarknaden, vilket det inte alltid har varit tidigare. Bland annat nämns i detta betänkande att man ska stärka transparensen när det gäller finansmarknadens olika aktörer.
En annan viktig åtgärd som man har vidtagit, till exempel i krishanteringsdirektivet Solvens II, som handlar om hur man ska hantera kriser i banker och i försäkringsföretag, gäller att man även här kommer att ge ett särskilt ansvar för ledning och styrelse. I dag går det, precis som Håkan Svenneling sa tidigare, att smita undan och säga att man själv inte har det fulla ansvaret.
Man behöver inte hela tiden stå för allt. En del av dessa hål kommer alltså att täppas till. En annan viktig sak i detta sammanhang är att rådgivningen kommer att bli mycket mer uppstyrd. Det har funnits en stark kritik mot rådgivningen. Man har till exempel gett råd om att använda sina egna produkter.
Detta kommer nu att regleras så att det inte är möjligt att göra på det sättet. Provisionen har kanske varit den fråga som har diskuterats mest under remisstiden. En del mindre banker men framför allt sparbankerna har haft mycket synpunkter på den.
Propositionen är nu avskalad så pass mycket att den följer det som direktivet kräver. Mycket längre kan man inte gå, för då skulle kommissionen omedelbart tala om för oss att vi har brutit mot reglerna, och då skulle vi kunna få betala böter. När det gäller preskriptionstiden kan man alltid diskutera om den ska vara tre eller två år.
Det finns mycket avancerade ekonomiska brott, och de brukar ta väldigt lång tid att utreda. Jag tycker att vi ska kolla här hur detta kommer att falla ut. Direktivet föreskriver också att preskriptionstiden ska vara två år. Men det kan finnas anledning att återkomma till detta. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag och avstyrker motionen.
Jag önskar kammaren en mycket trevlig sommar.
Börje Vestlund (S):
Om det skulle vara så som Håkan Svenneling tror, att fler skulle åka fast om vi hade tre års preskriptionstid, vore jag glad. Om preskriptionstiden skulle vara flera år skulle man kunna tänka sig att Finansinspektionen hann arbeta vidare med ärendena.
Det har varit väldigt många remissinstanser, och det är viktigt att propositionen är så genomarbetad som möjligt. Det menar jag att den är och att det har gjorts en bra avvägning här.
Jag har försökt följa finansmarknaden rätt så nära, och det är bara vid något enstaka tillfälle som man inte har kunnat lagföra dem som har gjort sig skyldiga till brott i de här fallen. Det är inte så att man inte måste stå till svars inför Finansinspektionen och få betala dryga skadestånd till Finansinspektionen.
Där finns ingen preskriptionstid. Däremot är preskriptionstiden två år vid brott. Detta regleras också i propositionen genom ett mycket noggrannare regelverk, inte minst vad gäller värdepappersföretagen, som Håkan Svenneling pratar om i sammanhanget.
Börje Vestlund (S):
Jag tycker att de här debatterna är väldigt intressanta. Jag tror att jag har diskuterat dessa frågor under de 15 år jag har varit här i riksdagen, men jag tycker inte att de har fått någon riktig fart förrän under denna mandatperiod. Man hade först Svensk Kassaservice. Den lades ned. Sedan överlät man uppdraget på Post- och telestyrelsen.
Så här i efterhand kan man fundera på om det var den allra bästa lösningen. Det är dock den lösning man har i dag. Man har ingen annan lösning just nu, och man måste se över detta. Det har också tillsatts ett antal utredningar. Man väntade sig att man skulle komma fram till en lösning på frågan. Den tidigare alliansregeringen tillsatte en utredning.
Den kom fram till att det skulle vara som det är: Bankerna har ingen skyldighet att hålla i detta, utan den här frågan ska hanteras som i dag. Det var resultatet av den utredningen. Sedan har det kommit ett EU-direktiv om betalkonto och betaltjänster.
När det direktivet kom till Sverige och blev fastlagt tillsatte man en snabbutredning. Den utredningen kom inte heller fram till att man skulle ha det här. Man har ju inte kunnat få ett bra system att köra igång med.
Det har vi inte kunnat se i de utredningar som har varit hittills, och detta måste ju göras, så att det inte görs misstag. Ibland säger man att detta kan överlåtas åt bankerna.
Då menar man sällan alla banker, utan man menar de fyra storbankerna och möjligen sparbankerna. Då kan vän av ordning fundera på den stora diskussion som har varit när det gäller att ha fler banker. Vi har nu fått ett antal nischbanker.
Då tycker jag att man kan ifrågasätta varför nischbankerna ska undantas från reglerna. Var finns rimligheten i detta? Man måste komma ihåg att den tekniska utvecklingen på det här området går väldigt snabbt.
Om vi för fem år sedan hade sagt att man skulle kunna betala med Swish via sin telefon hade man nog blivit förvånad, för då visste man knappt vad det var. Utvecklingen har gått framåt mycket. Låt mig till sist också säga något om utredningen.
Det är ju inte så att man på två och ett halvt år ska utreda hur man ska göra med kontanthanteringen i landet, utan utredningen är mycket mer omfattande. Man gör en total utvärdering på basis av avancerade undersökningar som två ekonomiprofessorer, Goodfriend och King, har tagit fram.
Det handlar om ekonomisk stabilitet, hur Riksbanken ska vara organiserad, om det verkligen ska vara sex vice riksbankschefer, hur det ska se ut i framtiden, vilken roll riksbanksfullmäktige ska ha och så vidare. Kontanthanteringen är en liten fråga. Jag kan tycka att det vore sympatiskt om man lade fram ett delbetänkande som tar upp den här frågan, för den är brännande och het, men den har nu hanterats under lång tid.
Börje Vestlund (S):
Förutom att skälla, som Sten Bergheden tycker om att göra, kan man fråga vad Moderata samlingspartiet anser. Vilken uppfattning har Moderaterna i frågan? Efter att ha fört diskussioner med mina kamrater i finansutskottet vill jag påstå att de är väldigt tveksamma till att bankerna ska ha kontanthantering över huvud taget.
Det är den sanning som råder. När det gäller detta med kortbetalningarna: Jag är hemskt ledsen, men det är ingenting som regleras i lag. Jag tror att det blir väldigt komplicerat om vi ska reglera detta i lag, men vill man reglera det i lag får man komma med en sådan motion. Det finns dock ingen sådan motion inlämnad under den senaste allmänna motionstiden. Jag har bara två minuters talartid, men jag ska säga en sak.
Det är faktiskt företag här i Stockholmsregionen som kontaktar oss riksdagsledamöter från regionen och säger att de har svårt att lämna in kontanter. Försök alltså inte göra detta till en stad-land-fråga, för då tror jag att alla vi ledamöter från Stockholmsregionen och andra storstadsregioner sätter ned foten. Det är nämligen en fråga som är brännande het även för många småföretagare i Stockholm.
Det är ofta sådana som har ganska små kontantkassor och inte tycker att de har råd att sätta in pengarna. Jag kan naturligtvis bli förskräckt över avgifterna till bankerna - jag kan tycka att de är väldigt höga - men det är inte så att vi kan reglera detta från riksdagens sida. Alliansregeringen hade som sagt chanser att tillsätta utredningar om detta, men det gjorde man inte.
Vi har haft en utredning som inte tog tag i frågan, men nu står det tydligt och klart i direktiven. Kom inte och påstå någonting annat!
Börje Vestlund (S):
Jag hade inte tänkt gå upp i denna debatt, men jag känner mig tvungen eftersom jag blir så provocerad. Jag har inte besökt dessa förorter; jag har bott i dessa förorter i över 20 år, och jag kan konstatera att detta inte är något nytt problem.
Jag tänker inte säga att det är den ena eller andra majoriteten som är boven i dramat, för i Stockholm har vi haft skiftande majoriteter i många år. Jag vill påstå att det är lika mycket vårt eget fel. Vi har blundat, och nu är saken akut. Vad göra?
Är man moderat pratar man poliser - alltid. Det är klart att vi måste ha ett polisväsen. Vi måste självklart se till att de som begår brott hamnar bakom lås och bom. Men sedan då? Vad gör vi med de myndigheter och förvaltningar som har flyttat därifrån under årens lopp?
Jag har haft förmånen att vara aktiv i både Rinkeby och Kista i många år. Hur ser det ut där? En gång i tiden hade man två stadsdelsförvaltningar, en i Rinkeby och en i Husby. Vet Erik Andersson var den ligger i dag? Jo, i den flådiga Kistagallerian. Utvecklingen har gått åt fel håll.
Jag vill inte ha en debatt om detta, men låt mig bara nämna att man i dessa områden är förtvivlad över möjligheten att välja skola. Det har också bidragit till en stor segregation. Jag påstår inte att det är hela förklaringen, men jag påstår att det är en del av den. Jag tror att vi måste gå tillbaka i detta arbete.
Jag menar att det handlar om hederligt gammalt samarbete över gränserna. Det handlar om polisen, skolan och socialtjänsten. När jag var stadsdelsnämndens ordförande i Kista i slutet av 90-talet hade vi fältassistenter ute hela tiden. Många av dem är i dag bortrationaliserade.
Det enda som är sig likt är att de ser likadana ut som när jag var ordförande i stadsdelsnämnden. Här krävs inte en åtgärd. När det gäller kvinnorna: Man har flera gånger filmat från ett kafé i Husby. För 20 år sedan satt det också bara män där. Vi reagerade inte då. Vi har en stor hemläxa att göra.
Vi behöver samlas. Det hjälper inte att säga: Det är ert fel; ni måste göra något. Alla har gjort något i detta sammanhang, men ingen har gjort tillräckligt mycket. Därför är det extra viktigt att vi samlas från hela samhället, stat, kommuner och landsting.
Apropå landstinget fanns det tidigare vårdcentraler i varje område: en i Husby, en i Akalla, en i Kista och en i Rinkeby. Flera av dessa har lagts ned eller ändrats. Det fanns äldreboenden i varje område, men de har också lagts ned. Det handlar om många olika saker.
Det handlar inte om vad som har hänt de senaste två tre åren, utan det handlar om vad som har hänt de senaste 20-30 åren.
Börje Vestlund (S):
Jag är fullständigt överens med Erik Andersson om att detta rör värderingar om kvinnor. Det är väldigt viktigt att vi står upp för dem; det är nog alla överens om. Men problemet är att vi har befunnit oss på ett sluttande plan så länge. Det är det som jag reagerar emot. Detta har liksom inte skett över en natt.
Det började inte för två, tre eller fyra år sedan, utan jag vågar påstå att dessa signaler fanns redan för tio år sedan. Då såg man tendenserna tydligt. Jag ska nämna några ytterligare exempel på något som inte finns i Järvaområdet. När jag flyttade dit fanns det en aktiv rödakorskrets, KFUM, friluftsorganisationer och flera idrottsorganisationer på plats.
Var är de i dag? I dag kommer organisationer dit därför att de då får extrapengar av staten, kommunen eller någon annan för att driva ett projekt. Är det någonting som man inte ska bedriva är det just projekt. Projekt har man sett nog av. Då kan man ligga gärna lägga ned arbetet.
Det går att göra någonting, men det krävs också att både det civila samhället och staten, med olika insatser - inte minst från polisen, samt kommuner och landsting tar sitt gemensamma ansvar. Därför är det angeläget med en samling kring många olika insatser.
Det är det som är den framgångsrika vägen. Då kan vi ta in ett ännu större jämställdhetsperspektiv. Det har vi kanske inte haft innan, och det kan vi inte heller skylla någon annan än oss själva för.
Börje Vestlund (S):
Jag skulle vilja ställa en fråga till finansmarknads- och konsumentministern. Frågan om oseriösa marknadsföringsmetoder av pensionsfonder har tyvärr blivit aktuell. Konsumentskydd är särskilt viktigt på detta område. Eftersom många människor upplever att pensionsfrågor är komplicerade kan felaktiga beslut få mycket allvarliga privatekonomiska konsekvenser.
Enligt uppgifter i medierna om den Maltaregistrerade fonden Falcon Funds riskerar ca 22 000 svenska pensionssparare att tillsammans förlora flera miljarder kronor av sina pensionspengar. Samtidigt verkar det vara nästan omöjligt att få kontakt med fondförvaltaren, till och med för en grävande journalist.
Vilka åtgärder överväger statsrådet att vidta för att motverka oseriösa marknadsföringsmetoder när det gäller pensionsfonder?
Börje Vestlund (S):
Jag tackar statsrådet för svaret. Finansmarknaden är till stor del en gemensam fråga för hela EU. Det kanske är så att det inte finns tillräckligt mycket regelverk på detta område. Det finns ju många genomarbetade regler för finansmarknaden, men inom just detta område kan jag inte se att det finns tydliga regler. Är statsrådet villig att ta initiativ i dessa frågor?
Börje Vestlund (S):
Jag vill ställa en fråga till Per Bolund. Den finansiella stabiliteten i Sverige är god. Vi har egentligen två problem: den höga skuldsättningen för hushållen och vårt stora och sammanlänkade banksystem. När det gäller hushållens skuldsättning har vi gjort en hel del, och det kommer att ske ännu mer saker.
Men det jag vill fråga om är den finansiella stabiliteten i EU, i synnerhet i EMU-området, där vi vet att det finns en oro på den finansiella marknaden. Det finns mindre kreditinstitut som är på obestånd eller är på väg att hamna på obestånd.
Min fråga till statsrådet är: Uppfattar statsrådet att man har tillräckligt mycket skyddsvallar inom EU och EMU-området, framför allt i de länder som det här berör?
Börje Vestlund (S):
Det är sant att resolutionsmekanismen finns. Men den är trots allt relativt ny och har inte funnits så länge. I vårt land infördes den förra året. Man riktar ibland kritik mot att man inte har tillräckligt med medel i resolutionsmekanismen. Min fråga är: Finns det det i Europa så att skyddsvallarna finns i respektive land eller för all del inom hela EMU-området?