Carina Ståhl Herrstedt (SD):
Under flera år har funktionsnedsatta blivit ansatta från dubbla håll. För det första har de drabbats av regeringens sparkrav och regleringsbrev. För det andra har systemet angripits av organiserat och storskaligt fusk. Bedrägerier har lett till att omfattande medel som har varit avsedda för personer i behov av stöd i stället har gått till klaner och organiserad brottslighet.
Samtidigt beviljas färre personer assistans, och över 80 procent får avslag på sin förstahandsansökan när de söker stöd via LSS. Därför måste de felaktiga utbetalningarna stoppas, så att de medel som betalas ut också går till dem som de är avsedda för. Herr ålderspresident! Sverigedemokraterna har sedan tidigare drivit frågan om orimligheten i att driva verksamhet utan tillstånd.
Redan i dag är det otillåtet för Försäkringskassan att betala ut assistansersättning direkt till en anordnare som saknar tillstånd. Men om den assistansberättigade väljer att själv ta emot ersättningen och sedan köpa assistansen kan inte Försäkringskassan neka utbetalning, även om myndigheten vet att den går till en aktör utan tillstånd. Detta tycker vi är fel. Utan tillstånd ska ingen verksamhet få lov att bedrivas.
Vi kan inte ha en ordning där tillstånd krävs men där det fortfarande är möjligt att så att säga sälja tjänsten assistans även om man inte har det tillstånd som krävs. Dagens tillståndskrav blir i praktiken helt verkningslöst om den enskilde ändå kan anlita en anordnare som saknar tillstånd. Det vi gör med dagens förslag är att täppa till den lucka som finns i lagen genom att förhindra att assistansersättning betalas ut till assistansbolag utan giltigt tillstånd.
Detta gör det svårare för oseriösa aktörer och kriminella att utnyttja assistansberättigade. Förslaget som nu ligger på bordet innebär att ersättning ska lämnas för assistans som har utförts senast två veckor efter att den assistansberättigade blivit underrättad om att tillståndet är indraget. Den assistansberättigade har alltså två veckor på sig att hitta en ny anordnare. Herr ålderspresident!
Vi delar bedömningen att en tidsfrist om två veckor bör vara tillräcklig för att de allra flesta ska kunna genomföra ett byte av anordnare. Med det sagt vill vi dock framhålla att det är jätteviktigt att värna valfriheten och möjligheten att själv välja personal som man trivs med, fungerar med, känner sig trygg med och känner förtroende för. I detta skede är det viktigt att de assistansberättigade inte påverkas negativt av förslaget.
Därför är det bra att det ska vara möjligt att pröva om det finns särskilda skäl för en förlängd tidsfrist om två veckor inte anses tillräckligt för att hitta en ny anordnare eller byta anordnare. Det lagförslag som nu ligger på bordet innebär att Försäkringskassan och kommunerna ges laglig rätt att neka en assistansberättigad utbetalning för assistans som utförts av en verksamhet utan tillstånd.
Det blir alltså inte längre möjligt att få ersättning och betala en anordnare som inte har tillstånd. Detta är rimligt, och det är precis detta vi har eftersträvat. Det här är ett bra förslag som vi ställer oss bakom. Jag yrkar bifall till förslaget, herr ålderspresident. För övrigt måste det tilläggas i detta forum att assistansersättningen måste höjas. De grundläggande behoven måste vara assistansgrundande i sin helhet.
Föräldraansvaret behöver ändras och ses över, och Sverige behöver ett riktigt LSS-lyft.