KBLab/rixvox huggingface dataset:
Sten Bergheden (M):
Jag vill till att börja med ta upp ett konstaterande som Leif gjorde, att andra entreprenörer kan använda traktorerna och att vi därför måste klämma åt verksamheten. Offret blir svenskt lantbruk, och det är just det som vi har lyft fram. Vi anser inte att svenskt lantbruk ska drabbas av de här reglerna. Vi tycker att vi ska följa de regler som övriga EU har. Det andra som Leif tog upp handlade om att vi ska vara rädda om vägarna.
Självklart är det så. Vi ska inte åka omkring med överlaster, men problemet är att nu får bonden i stället ta den andra traktorn och köra sin tunga last med den. Han kan inte ta den nya traktorn med bättre fjädring, bättre vägförhållanden och alltihop, utan han måste ta den äldre traktorn, för då åker han inte dit för överlast. Men han sliter på vägen precis lika hårt, så den argumentationen håller inte alls.
Vi vill att det ska vara självklart att svenska bönder kan använda den teknik och de möjligheter som finns, på samma sätt som andra bönder i Europa. De båda argumenten faller alltså rätt platt. Det var också anledningen till att vi skrev reservationen. Bönderna är inte kompenserade fullt ut. I Sverige betalar vi fortfarande 2-3 kronor mer för diesel än vad man gör i Tyskland och Danmark.
Jag skulle gärna vilja fråga Leif: Hur kommer de nya reglerna att stärka konkurrenskraften för Sveriges bönder? Hur kommer de att förbättra möjligheten för svenska bönder att konkurrera med sina kollegor i Europa?
Sten Bergheden (M):
Jag tar det en gång till. Ni har inte förbjudit att köra överlast med äldre traktorer eller a-traktorer, och du hävdar att de inte sliter på vägen, medan de nya traktorerna skulle slita mycket mer på vägen om de kör med överlast. Den argumentationen håller inte. Den visar bara på att Sverige vill ha särregler i förhållande till Danmark, Tyskland och andra länder som inte inför denna regel. Vi har redan tuffa skatter. Vi har dieselskatten.
Ni föreslår nya vägskatter för åkerinäringen, och de kommer också att drabba lantbruket och dess transporter. På vägar, broar och liknande finns ofta angivet hur mycket de tål. Det måste alla förhålla sig till. Dessa lagar och regler gäller ändå.
Hur stärker det svenska bönders konkurrenskraft att vi inför ytterligare särregler? Tillsammans med Miljöpartiet, Vänstern och Sverigedemokraterna vill ni införa dessa regler, tvärtemot vad LRF vill och tvärtemot vad man sa i utredningen om konkurrenskraft i lantbruket. Där sa man att vi redan i dag har för mycket särregler i Sverige.
Sten Bergheden (M):
Tack för ett intressant inlägg! Det är faktiskt så att överlastavgiften gäller för samtliga. Per Klarberg påstår i sitt inlägg att överlastavgiften inte gäller för lantbrukstransporter, vilket är felaktigt.
Varför vill ni införa hårdare regler för Sveriges bönder när vi redan står i en konkurrenssituation som är betydligt sämre för Sveriges bönder jämfört med Europas?
I det läget vill inte ni att Sveriges bönder ska ha samma möjligheter som danska och tyska bönder, utan ni är beredda att backa upp Miljöpartiet, Vänstern och Socialdemokraterna i att lägga på en överlastavgift för lantbrukets traktorer.
Jag vill ställa samma fråga till Per Klarberg som jag ställde till Leif Pettersson: Kommer det att stärka Sveriges bönders konkurrenskraft att vi går ett steg längre än Tyskland och Danmark i de här frågorna?
Ska vi inte i stället jobba för att ha lika villkor i Europa, så att vi har samma konkurrenskraft och förutsättningar för Sveriges bönder som för europeiska bönder?
Sten Bergheden (M):
Jag hör ju tydligt hur Per Klarberg försvarar de här sämre reglerna för Sveriges lantbruk. Han lyfter upp bromssträckor, men nu är det så att det är precis samma bromssträckor som danska och tyska bönder kommer att ha. Det är också de som förmodligen kommer att leverera mat till Sverige med tanke på alla de särregler vi har infört för våra svenska bönder. I stället kommer vi att handla utländsk mat.
Det är också en märklig argumentation med tanke på att just de här överlastavgifterna, vilket tydligt framgår, gäller för traktor b. LRF har också tydligt talat om att man inte vill ha in detta, för det drabbar just svenska lantbrukare. Har LRF helt fel i sin analys? Har de missuppfattat hela frågan?
Per Klarberg anser ju att detta är helt rimligt för Sveriges bönder att tåla gentemot kollegorna i Europa. Jag trodde att vi var med överens över alla blockgränser här i Sveriges riksdag om att faktiskt jobba för bättre konkurrensvillkor för Sveriges bönder, så att vi kan börja producera och exportera mer svensk mat.
Då är just sådana här signaler, regler och avgifter ett oerhört stort ok för Sveriges bönder. Man fortsätter att lasta Sveriges bönder lite hårdare och hänvisar till att det är långa bromssträckor ute på landsbygden. Men jag tror att de flesta bönder inte kör så extremt fort så att de kommer att använda de långa bromssträckor som Per Klarberg pratar om.
De flesta lantbrukare kör dessa transporter från sin åker och in på sin gård eller mellan sina åkrar på allmänna vägar. Jag har inte samma problem när det gäller om Sveriges bönder kommer att klara av detta. Kommer detta att stärka Sveriges konkurrenskraft? Har LRF helt fel?
Sten Bergheden (M):
Tack, ministern, för svaret! Jag tror att ministern är väl insatt i frågorna om situationen på våra vägar. Det jag saknar är egentligen en kraft att ta tag i detta och komma med konkreta besked om vad som kommer att hända, för situationen blir de facto bara sämre och sämre. Vi har i dag ca 250 trafikpoliser.
149 av dem har specialkompetens för att klara av att utföra de tunga transporterna ute på våra vägar. En liten bild från verkligheten där ute, bland annat från Östergötland, visar att 28 personer i dag arbetar med trafik inom polisen i Östergötland. Efter sommaren är endast 18 stycken kvar. Fem av dem fyller 65 år, två går i förtid, två går till annan enhet och en lämnar yrket.
Det blir alltså totalt 18 stycken kvar på trafikavdelningen, varav två poliser och fyra bilinspektörer. Denna grupp på sex personer anses av ledningen vara för liten. Därmed kommer den också att spridas ut på närpolisområdena från och med hösten, enligt uppgift. I Norrbotten finns i dag enligt uppgift en heltid samt en chef för området tunga transporter.
Vi har gjort denna utredning tidigare i trafikutskottet och kom redan då, 2012, fram till att bristen på utbildade trafikpoliser är alarmerande. Precis som ministern beskriver är det också många som går i pension, och det är svårt att rekrytera nya trafikpoliser till polisen. Det uppstår en fråga om detta interpellationssvar, som jag tycker andas en hel del passivitet.
Regeringen har ju, herr talman, möjlighet att både genom regleringsbrev och genom budget prioritera hur man vill satsa sina pengar och vart de ska gå. Det anmärkningsvärda i detta läge är att det inte står ett ord om trafikpolisen i regleringsbrevet.
Trots dessa gigantiska förslag på skattehöjningar från den socialdemokratiska regeringen finns det inte några nya pengar för satsningar på polisen, framför allt inte på trafikpolisen. Min fråga till ministern blir: Hur jobbar polisen nu för att rekrytera nya trafikpoliser? Detta är akut, och det kommer att bli ännu mer akut.
Vad finns det för plan, och kommer vi att klara av de kontroller ute på vägen som EU kräver att vi klarar av? Herr talman! Vi vet att det är rena vilda västern där ute emellanåt, och vi vet att mycket stöldgods lämnar landet. Mycket av den här kriminaliteten sker just ute på vägen, och vi vet att den tunga brottsligheten är involverad.
Vi vet också att vi förlorar massor av skatteintäkter på grund av att man inte klarar att ta dem som struntar i skatter och regler och kör utanför systemet.
Det finns uträkningar som visar att det kan röra sig om 3-4 miljarder i skatteförluster, och det borde göra att det finns intresse för att ytterligare skärpa detta för att bromsa utvecklingen. Herr talman! Jag undrar vad man kommer att göra nu. Både jag och ministern vet om att problemet finns, och jag vill ha ännu mer konkreta besked. De är oroliga där ute, och ministern kommer nu med svaret.
Sten Bergheden (M):
Tack, ministern! Utredningen var färdig 2012, och därefter satte man in en förlängning rörande hur vi skulle införa detta. Vi kom fram till att det var brist på trafikpoliser. Detta har varit känt för polisen sedan 2012, och man borde självklart ha börjat jobba med det.
En annan del var att vi införde klampning i max 24 timmar av anledningen att det skulle vara snabbt och lätt för polisen att klampa utan att använda sig av högre juridik för att kunna utföra detta. I den valrörelsen gick ministern ut och sa att klampningen skulle man ha på riktigt, precis som ministern sa här, och det skulle vara längre än 24 timmar. Jag delar den åsikten.
Vi har sagt att vi gärna är med på att klampa längre tid än 24 timmar. Jag vill att man ska klampa tills brottet är utrett och klart. Men det anmärkningsvärda är att det som då, före valet, enligt ministern var möjligt att göra direkt nu tar över tre år att leverera. Nu har det tillsatts en utredning om att man ska kunna klampa längre än 24 timmar.
Den ska redovisas den 1 maj 2017. Det är ändå rätt passivt, med tanke på att en sådan sak som före valet skulle vara så lätt att göra inte borde behöva ta tre år. Herr talman! Jag tror också att vi är överens om målet. Frågan är bara hur vägen dit ska se ut.
Jag känner att ministern har lagt hela ansvaret på polisen som ska lösa detta. Det finns ingen vilja, vare sig i regleringsbrev eller i budgetar, att tydligt peka på att vi faktiskt behöver satsa på detta, vilket jag tror är fullständigt nödvändigt om vi ska få stopp på detta. Jag tror också att det är en bra affär för Sverige om vi kan få bort brottsligheten på vägarna.
Jag vet att ministern också har tillsatt en utredning för att se över besiktningsintervallen för våra bilar. Även där finns ett förslag på att vi ska utöka tiden mellan de olika besiktningarna. Man hänvisar till att kontrollerna i viss mån kan göras på väg i stället.
Min fråga till ministern blir då: Hur ska vi klara av att lägga ut ytterligare kontroller på vägen för att klara av de bilar som rullar med längre besiktningsintervall? Klarar man det med nuvarande polisstyrka, eller måste man utöka ytterligare på grund av detta? Man lägger ut ytterligare verksamhet utan att tillföra några nya resurser.
Det vore bra att få en kommentar om hur man ser på att man belastar polisen ytterligare. En annan del i det här, som jag inte tycker att jag fick något tydligt svar på, är om vi kommer att klara av EU:s krav på kontroller på vägarna.
Jag förstår situationen nu, men detta är ändå den långsiktiga biten, och då måste vi klara av fler tunga kontroller som verkligen gräver sig ned i bilarna och kommer åt den grova biten. Kan ministern lova att vi kommer att få fler kontroller? Vi såg båda det avsnitt av Uppdrag granskning som pekade på att antalet kontroller minskar. Vi är överens om målet, och då måste vi få upp antalet kontroller där ute.
Kommer ministern att vidta några åtgärder för att trycka på så att vi faktiskt får fler kontroller på våra vägar? Vad händer med besiktningsintervallet om vi behöver fler poliser där ute, kommer vi att klara EU:s krav och kommer vi att vända den dåliga trend som Uppdrag granskning pekade på?
Sten Bergheden (M):
Jag upprepar en fråga om klampningen som jag ställde inledningsvis. Att klampa på riktigt skulle ändå vara möjligt att genomföra omgående. Jag har hört ministern säga i diverse debatter och diskussioner att det skulle vara en lätt sak att göra.
Varför tar det i regeringsställning tre år att komma fram till hur man kan klampa längre än 24 timmar? Det var ju så lätt före valet. Detta ska slutredovisas i maj 2017. Efter det har vi en beredning, innan det läggs fram för beslut.
Det betyder att i stort sett hela den här mandatperioden går innan regeringen har fått klampning på längre tid än 24 timmar på plats, trots att det var väldigt lätt före valet. Det vore trevligt med en liten kommentar från ministern om varför det tar sådan tid just nu.
Det är också oerhört viktigt att komma ihåg att vi har varit överens om åtgärderna, om att ge polisen klampningsmöjligheter, om frakthandlingar i bil och om sanktionsavgifter. Vi har helt klart gått i takt i frågorna. Problemet är bara att vi nu har gett polisen verktygen, men på vägarna finns det inga poliser som ska utföra jobbet på vägarna.
Det var de som skulle använda det här och få bukt med problemet. Jag tror att det finns ett blocköverskridande intresse. I trafikutskottet har vi varit överens i de här frågorna, om att lägga ännu större kraft på att försöka förbättra för trafikpolisen, att få bort den olagliga trafiken från våra vägar och få en sund konkurrens. Vi sträcker gärna ut handen i det arbetet.
Sten Bergheden (M):
Tack för svaret, ministern! Anledningen till att vi står här och diskuterar frågan är framför allt att försöksverksamheten med alkobommarna har pågått sedan Alliansen tog initiativ till det 2012. Man har provat dem i både Göteborg och Stockholm, med mycket gott resultat.
Man har avlämnat fyra rapporter under resans gång, för att påtala de fördelar och brister som finns med systemet. I trafikutskottet är vi överens om att vi tycker att detta är en bra lösning att gå vidare med, och trafikutskottet och sedan också riksdagen har fattat beslut om att i princip säga ja till att implementera alkobommar vid våra gränser, i hamnområdena.
Det är bra att vi är överens så långt. Men sedan kommer vi till det arbete som regeringen ska göra för att förverkliga detta, och då börjar det bli lite knackigt, tycker jag. Det känns tydligt att vi är överens om tagen och vill ha alkobommar för att få bort onyktra chaufförer. På de vanliga vägnäten kan det vara 1 av 500, men i hamnarna kan det vara ända upp till 3-4 av 500 som är påverkade.
Alkobommar är ett bra och effektivt sätt att gallra både vanliga bilister och yrkeschaufförer. Om det inte är något problem rullar man rätt igenom, och det tar ingen tid utan flyter på. Men om det är problem är det klart att det slår ifrån, och då blir det större provtagning och eventuella straffåtgärder för vederbörande.
Vi har hållit på med detta sedan 2012 och hade nog förväntat oss något nu, när försöket är klart. Inga försök är på gång, och det är tillfälligt stängt i Stockholm.
I valrörelsen 2014 - och även före det - vet jag vilken diskussion det var när vi flyttade alkobommarna från Göteborg till Stockholm och de inte skulle vara kvar i Göteborg längre utan plockas bort. Då testade man ett tag i Stockholm.
När vi nu kommer till läget att det är klart för att sätta upp alkobommarna börjar regeringen tillsätta nya utredningar för att påtala alla eventuella problem som kan finnas. Men detta är redan utrett och klart, och det finns problembeskrivningar i rapporterna.
Vi måste självklart ha en ansvarsfördelning mellan polis, tull, kustbevakning och eventuella väktare eller annan kontrollpersonal som kan behövas - det förstår jag mycket väl. Men vi måste samtidigt kunna säga till våra hamnområden och våra gränsstationer "Avsätt plats, för vi har tänkt införa detta så snabbt som möjligt!" så att de börjar planera.
Annars är risken att de plockar ned de gränsstationer som fortfarande kan finnas kvar i vissa delar av landet. Fru talman! Mina frågor till ministern blir: När har ni gått igenom rapporten färdigt? När kan vi förvänta oss någon form av besked och beslut? När har vi alkobommar i våra hamnar? När får vi stopp på de rattonyktra förare som tar sig ut den vägen?
Det är fyra mycket enkla frågor.
Sten Bergheden (M):
Först ska jag kommentera det som sas om expertmyndigheten. Delar av denna expertmyndighet har faktiskt varit med i det försöksprojekt som MHF har bedrivit. Dessa saker är därför inga nyheter. Man har lämnat fyra rapporter totalt sett, och detta har pågått hela tiden. Därför borde man vara väl införstådd med vad som kan komma fram och bli problem.
Läser man detta tydligt har MHF också lagt fram olika tänkbara förslag på hur man kan lösa personalproblem och annat för att komma närmare detta. Det har gjorts ett utförligt arbete där det tydligt pekas på att man kan lösa detta. Detta är en svensk produkt. När jag var och tittade på detta i Frihamnen här i Stockholm var det danskar som var där och tittade och som var intresserade av att ha detta i Danmark.
Låt oss nu inte hamna i det läget att vi tar fram en bra idé i Sverige, alltså att vi tar fram ett försök, gör en bra utvärdering och rapport och lägger fram alla förslag, och sedan lyckas inte den nya regeringen verkställa detta och se till att det kommer på plats! Låt oss inte hamna i läget att det händer något, och så hinner några andra länder före i processen och lyckas snabbare! Då är det ett rätt lågt betyg till vår handlingskraft här i landet. Ta nu chansen!
Vi har gjort grovjobbet med försöksarbetet, och vi har lagt fram förslaget. Det ligger färdigt på ert bord; där ligger en massa förslag på hur man kan lösa detta. Ert jobb i regeringen är nu att sammanställa detta och återkomma till riksdagen med ett tydligt förslag på hur vi kan verkställa det och sätta upp alla alkobommar enligt riksdagens tillkännagivande och önskemål.
Jag tackar för debatten, ministern och fru talman, och jag önskar infrastrukturministern en god jul.
Sten Bergheden (M):
Tack för svaret! Jag tycker att det är bra om kommissionen drar tillbaka och reviderar detta förslag. Framför allt vore det bra om man konsekvensbeskriver förslagen i fortsättningen innan man lämnar över till länder att ta ställning till förslag som slår så fel och inte är helt genomtänkta. Ministern ställde frågor till oss.
Gör man om ett pluggat vapen, borrar ur det och fixar till det så att det går att använda är det ett olagligt vapen. Det är inga vapen som sportskytteföreningar, jägare eller samlare använder. När det handlar om att förbjuda vapen som inte har pluggats på rätt sätt eller pluggats så dåligt att de går att återställa igen till brukligt skick håller jag med ministern.
När man pluggar vapen måste det göras på ett sådant sätt att det blir så pass besvärligt att återställa vapnen att det hela omöjliggörs.
När det gäller Mangs i Malmö och Breivik kan vi inte förbjuda sportskyttar, jägare och andra att använda de vapen som är bäst lämpade för sportskytte eller jakt bara för att det finns några enstaka människor som fullständigt tippar över. Dessa personer hade skaffat vilket olagligt vapen som helst för sin brottsliga gärning.
Breivik planerade sitt dåd i över ett år. Han hade säkert sett till att ordna ett olagligt vapen för att kunna utföra de dåd som han hade planerat. Det kan inte drabba Sveriges jägare och Sveriges sportskyttar att det finns riktiga knäppgökar runt om i delar av världen. Herr talman! Jag vill ta upp en annan sak som handlar om sportskytteverksamheten.
Skulle man begränsa den till att inte omfatta helautomatiska eller halvautomatiska vapen skulle det påverka skytteföreningarnas verksamhet oerhört hårt. Det skulle i sin tur drabba den utbildning som säkerhetspersonal måste genomgå, alltså livvakter, poliser och försvaret som måste kunna träna skytte.
Skytteföreningarna gör ett stort arbete för att hålla i gång en viss form av infrastruktur som bidrar till att hålla beredskapen i övriga samhället på toppnivå. Skulle denna utveckling hämmas förvinner skytteföreningarna, och det ökar kostnaderna för försvaret, polisen och annat om de själva måste hålla i gång denna verksamhet.
Man ska vara medveten om att halvautomatiska och helautomatiska vapen används just för utbildning, träning och tävlingar. Användningen av dessa vapen i Sverige är ingen risk eftersom de är under bra kontroll. Det är inte sådana vapen som används vid terrordåd. I stället borde man titta mer på vad man kan göra i Europa.
Det finns i dag en hel del krigsvapen undangömda efter de olika krigshärdarna. Man borde kanske fundera på någon form av vapenamnesti i Europa för att kunna samla in vapnen. Kanske kunde man införa en skrotningspremie så att de människor som innehar vapnen kan få en möjlighet att lämna ifrån sig dem.
Man borde ha hårdare gränskontroller, utbyte av information och brottsbekämpning mellan de olika länderna för att komma åt de stora ligorna och de som förbereder terrorbrott. Det borde också finnas fler poliser ute på vägarna.
Sten Bergheden (M):
Jag tackar ministern. Om man sätter ett vapen i händerna på fel person eller om han får tag i ett vapen på annat sätt är det detta som är problemet, inte vapnet i sig. Vi har en mängd vapen inom Försvarsmakten och på många andra håll. Och vapen tillverkas faktiskt, hör och häpna, fortfarande kontinuerligt. På så sätt skaffar vi ännu fler vapen till den här världen.
Det kommer därför alltid att finnas tillgång till vapen. Det vi kan komma åt handlar om förvaringen, kraven på de personer som ska få licenser att använda vapnen samt straffen för dem som förvarar eller använder vapen olagligt.
Det är det vi behöver jobba med för att minska den olagliga vapenarsenal som finns och som vi inte har kontroll över. Jag var inne på det när vi pratade om att utlysa en vapenamnesti eller liknande i Europa för att kunna få in de vapen som folk kanske har på olika ställen runt om i Europa. Herr talman!
När det gäller begränsningar för de här farliga vapnen tar ministern upp att det är antalet som måste ned. Jag tror inte det. Det är hanteringen, förvaringen och straffen för dem som använder dem fel som vi ska komma åt. Om vi skulle ta bort de halvautomatiska eller helautomatiska vapnen här i Sverige, skulle det hjälpa till att begränsa terrorismen i Europa?
Svaret är nej. Vi vet redan i dag att de här vapnen inte har använts vid terrorbrotten i Europa. Dessa vapen används av våra sportskyttar och våra jägare. De förvaras i säkra vapenskåp och används vid tävling och träning.
Sten Bergheden (M):
Anledningen till att jag begärde ordet i debatten är att jag vill belysa den oro som i dag finns runt om i Sverige, i såväl skytte- som jägarkretsar.
Jag vet att ministern har haft kontakt med de här olika aktörerna, och jag undrar om ministern kan beskriva lite hur tidsperspektivet framåt ser ut och vilka övriga initiativ ministern har tänkt att ta för att, som jag ser det, i första hand stoppa detta och försöka skicka tillbaka det för omarbetning.
Det är ett hastverk där man har riktat in sig på de lagliga vapnen, som redan i dag är registrerade och inte utgör något problem mer än något enstaka undantag. Det görs väldigt lite för att komma åt de olagliga vapnen som just inte finns i några register alls.
Jag skulle vilja höra vad man har tänkt göra inom polis och tull, hur man tänker angående vapenamnestier i Europa och hur man har tänkt komma åt de vapen som finns kvar sedan krigshärdar och annat. Finns det tankar på att stärka upp rättssystemet när det gäller de olagliga vapnen? Jag vill alltså gärna få höra om tidsperspektivet på detta.
Vad händer härnäst, och när kan vi förvänta oss att få besked om i vilken riktning regeringen kommer att gå?
Sten Bergheden (M):
Tack för svaret, ministern! Jag tror att det är viktigt att vi koncentrerar oss på vilken stor verksamhet skytte är i Sverige. Det är en av de tio vanligaste idrotterna, och vi har en stor jägarkår med ungefär 2 miljoner vapen och 700 000 vapenägare i landet. Det här berör alltså många.
Vi har säker vapenförvaring, utbildningar och krav för att få ha vapen. Det innebär att Sverige inte har några problem med de lagliga vapnen, utan vi har problem med de olagliga vapnen. Det är som ministern sa bra om vi går i takt och är överens och att vi är tydliga i EU så att vi kan sätta ned foten rejält.
Jag tror att det är viktigt att vi just sätter ned foten rejält redan nu från början och talar om att detta är ett hastverk från EU-kommissionen. Det är anmärkningsvärt att man skickar ut ett så här dåligt underbyggt förslag.
Det finns ingen konsekvensbeskrivning, och dessutom slår det nästan enbart mot de redan legala vapnen som är registrerade och som används av människor som är bemyndigade att använda dem vid jakt och skytte.
Jag vill gärna sträcka ut handen till ministern och be honom att verkligen vara så tuff i den här frågan som verkligen behövs och tala om att det här inte är någonting som vi ställer upp på i Sverige och att man bör göra om och göra rätt och återkomma med förslag som kan begränsa terrorism och olagliga vapen i EU. Det här förslaget slår nästan enbart mot de lagliga vapnen.
Där är Sverige redan ett föregångsland inom EU.