Andreas Carlgren (C):
Det blir tokigt, när vi är överens om hur viktigt det är att klara biologisk mångfald och skydda tillräckligt med skog, att du Åsa bara försöker köra den gamla valdebatten i repris. Den är inte mer rätt nu än vad den var när ni körde den filmen i valrörelsen. Anslagen har ökat, och de har ökat kraftigt.
Du påstår gång på gång att de har dragits ned, men sedan mandatperioden innan denna regering tillträdde har de ökat från 6 miljarder till, under denna regerings första fyra år, 7 1⁄2 miljard. Det är hur man än räknar en ökning med 1 1⁄2 miljard kronor.
Ovanpå detta har vi dessutom gjort stora markavsättningar, inte bara från Sveaskogs marker utan också från andra statliga myndigheter som Fastighetsverket och Fortifikationsverket. Sammanlagt i markarealer, både det som har köpts från statens sida och det som har avsatts på statens marker, är det tre gånger mer än vad som någon gång har klarats under en motsvarande fyraårsperiod.
För att försöka dölja den framgång regeringens politik har inneburit skickar ni dock gång på gång upp dimridåer och vill inte ens erkänna att ni underkände vägen att gå över de statliga markerna. Ni anslog inte ens pengar som räcker för att klara 2010-målet.
Därför fortsätter ni hjälplöst att vara efter det 2010-mål som missades grovt av den majoritet ni själva ingick i. Poängen är att säga att det nu är vad som sker framåt som gäller. Markbyten kommer att verkställas. Samtidigt kommer skydd av gammelskog att genomföras så som jag beskriver i mitt svar, med prioritering.
Dessutom tas ett Kometprogram fram som ökar insatserna från brukares egen medverkan och deras egna initiativ, allt för att kunna höja ambitionsnivån. Jag blir minst sagt förvånad när jag hör att du kallar detta svammel, Åsa Romson. Till sist är det en rätt avgörande principiell fråga hur Miljöpartiet ser på det personliga ägandet.
För vår del gäller att vi har sett vad det personliga ägandet betyder när generation efter generation har tagit hand om skogsmarker, vårdat skogen och den vägen - kanske just genom flera generationer - skapat enorma värden när det gäller biologisk mångfald. Hur ska vi se till att ta vara på detta engagemang på bästa sätt?
Är det genom att skicka tjänstemän från länsstyrelsen, använda armbågarna och säga att marken ska exproprieras? Ska vi säga: Ni har skött den så bra och skapat enorma unika naturvärden, och nu ska ni inte längre sköta den? Eller ska det bygga på ett samarbete med de markägare som har åstadkommit dessa värden i samarbete med naturen? Vi kan i stället säga: Vi bygger på ert engagemang.
Vi tar vara på det ni har gjort och ser till att det kan utvecklas vidare, framåt, för kommande generationers och för den biologiska mångfaldens skull. Det är därför vi har valt att bygga på brukares egna insatser och bygga upp ett helt Kometprogram, som du nu kallar svammel, och se till att avsätta statlig mark för att inte behöva beslagta privata markägares möjligheter till personligt ägande.
Det är också, inte minst, för att rikta anslagen så att de ger bättre ersättningar till de markägare som ställer upp och satsar på att skydda sin skog i det formella skyddet. Det är en fördel att på detta sätt öka engagemanget hos enskilda brukare. Det är den vägen vi har skapat biologisk mångfald förr, och det är så vi kommer att kunna skapa den även i framtiden.