Tomas Eneroth (S):
Tack, Jessica Thunander, för att du lyfter fram viktiga frågor! Det gäller inte minst de nackdelar som finns eller utmaningen med prognoser på trafikområdet och investeringar i järnväg. Vi alla känner nog till att det finns ett flertal exempel där man i förberedelserna av infrastrukturprojekt inte riktigt har sett vilken otrolig utväxling som kan ske när man gör järnvägsinvesteringar. Resmönster förändras, och fler väljer att ta tåget.
Det är också grundskälet till den jättesatsning som vi gör. Det är den största järnvägssatsningen i modern tid. Det blir en väldigt kraftig ökning av järnvägsunderhållet. Det är en 47-procentig ökning. Det blir också en tydligare styrning med långsiktiga planer ihop med underhållsföretag och tågoperatörer. Vi kommer att använda en metodik där det inte bara är att hoppa in någon timma då och då när det är möjligt att göra järnvägsunderhåll.
I stället stänger man, som vid Getingmidjan, av stora delar för att mer systematiskt renovera det svenska järnvägssystemet. Detta är en viktig del vid sidan av behovet av nyinvesteringar. Jag kan dela Jessica Thunanders uppfattning om att behoven är stora, oavsett om det gäller de mindre delarna av järnvägsnätet eller de riktigt stora nya stambanorna för höghastighetståg.
Var jag än reser i landet eller som numera när jag på digitala konferenser möter regionala företrädare, näringslivsföreträdare eller civilsamhället framför man önskemål om mer infrastrukturinvesteringar och inte minst på järnväg. Den kanske största utmaningen här är kostnadsutvecklingen, det vill säga kostnaden att bygga järnväg.
Vad gäller underlaget har Trafikverket att ta ställning till prognoser för hur godstransporten och persontransporter kommer att öka, men naturligtvis måste de också ta utgångspunkt i att klimatmålen ska nås och vilka styrmedel och drivmedel man ska använda sig av. Jag noterar att Trafikverket i sitt inriktningsunderlag väljer att lägga stor vikt vid biodrivmedel.
Jag ska inte recensera Trafikverkets underlag, för det ska remissinstanser göra och vi kommer att ha hearingar om det. Jag ska invänta alla dessa synpunkter. Men i debatten kan jag generellt konstatera att det finns förespråkare som tror att biodrivmedel kommer att vara lösningen på det mesta. Motsvarande finns för elektrifiering. Och för inte så länge sedan träffade jag ett antal företrädare som sa att vätgas nu kommer att revolutionera världen. Vår strategi är lite bredare än så.
Vi har gjort dessa misstag tidigare i Sverige då vi har valt en enda teknik eller ett drivmedel och trott att det ska vara allenarådande. Så är det inte. Vi är ett litet exportberoende industriland. Vi kommer att vara beroende av hur omvärlden agerar. Även om vi i Sverige väljer en särskild teknik eller ett särskilt tillvägagångssätt kan omvärldsförändringar förändra förutsättningarna för oss, oavsett om det gäller EU-lagstiftning, marknadsförutsättningar eller annat.
Låt oss därför vara noggranna med att göra en ordentlig omvärldsspaning och säkerställa att vi har flera olika strategier. Därför är arbetet med att öka biodrivmedelsanvändningen, reduktionspliktsförslagen, produktionsstödet en viktig del i utvecklingen. Den andra är elektrifieringen. Vi har en elektrifieringskommission som påskyndar elektrifieringen, inte bara av vägtransporter utan också för möjligheten till el för sjöfart och flyg.
Vi tittar även på transporteffektivitet. Jag tycker att Jens Holm lyfter upp detta på ett förtjänstfullt sätt. Där finns - jag ska inte säga lågt hängande frukter - väldigt stor potential att hitta ännu mer effektiva transportmöjligheter. Det gäller särskilt nu när vi med digitalisering och uppkoppling kan ha bättre kontroll av flödena. Här får vi jobba tillsammans. Jag ser fram emot att få höra Vänsterpartiets, andra partiers och många andra aktörers synpunkter på Trafikverkets inriktningsunderlag.