Stefan Jakobsson (SD):
Jag börjar i omvänd ordning mot föregående talare och yrkar bifall till reservationerna 6 och 12 för Sverigedemokraternas del. Att Sverigedemokraterna vill ha ett statligt huvudmannaskap är kanske ingen nyhet, herr talman. Men vad innebär det egentligen?
Jo, framför allt innebär det statliga huvudmannaskapet att vi ser över de saker som finns runt omkring lärarna, rektorerna och de övriga pedagoger som ska finnas till för eleverna för att stärka och försäkra att lärare får vara lärare och ingenting annat. Det finns någonting positivt att ta upp här i dag, herr talman. Det är Gymnasieutredningen, där alla partier har suttit ned och parlamentariskt diskuterat sig fram till bra lösningar.
Detta är ett område där Finland anser att vi har varit ett föredöme under alla försök till reformer eller halva reformer som man gjort. Alla partier har suttit ned och diskuterat vad de är överens om och vad som kan gälla över tid. Är det någonting som är viktigt för lärarkollegiet, herr talman, är det nämligen att få långsiktighet och inte ryckas fram och tillbaka. Herr talman!
Jag ska inte gissa din ålder, men jag misstänker att vi tillhör ungefär samma ålderskategori - den som när vi läste på gymnasiet hade ämnesbetyg. Vad var fördelen med ämnesbetyg jämfört med dagens kursbetyg? Kursbetyg innebär att du har ett tillfälle då du ska högprestera extremt mycket. Detta stressar eleverna något grymt av den enkla anledningen att du inte alltid har en bra dag. Vissa dagar är sämre; vissa dagar är bättre.
Du kan ha varit sjuk, du kan ha gjort slut med pojkvännen, det kan ha hänt någonting i familjen, det kan vara vad som helst - allt det kan göra att du presterar sämre just den dagen. Detta är extremt orättvist. Vi vill gå steget längre än Moderaterna. Vi anser inte att kursbetyg över huvud taget hör hemma i gymnasiet. Ska vi ha någonting ska vi ha ämnesbetyg så att vi går tillbaka till att du har chansen att förbättra dina resultat över tid.
Det finns till och med skolor som har 37 procents avhopp. Hur kommer det sig? Varför är det så extremt många avhopp från gymnasiet? En av orsakerna, herr talman, kanske är att när du läser kurser är det enda sättet att förbättra ditt betyg i ett ämne att kliva av din utbildning och börja om. När du kliver av din utbildning och börjar om har du chansen att läsa upp dina kursbetyg och förbättra ditt resultat. Det är ju inte den signalen vi ska skicka till våra gymnasieelever.
Sverigedemokraterna har även föreslagit tvååriga gymnasielinjer, en återgång till hur det såg ut före reformen och ändringen till treåriga. Det finns för- och nackdelar med att läsa tre år. Fördelen är att man hinner med mer studier. Nackdelen, herr talman, är att elever som är skoltrötta är det av en anledning. De vill inte fortsätta läsa en teoretisk utbildning utan är praktiskt eller estetiskt lagda och vill komma ut i sin bransch så fort som möjligt. Därför har vi föreslagit en tvåårig utbildning.
Är det sedan så, herr talman, att man som gymnasieelev vill läsa vidare går det bra. Man kan göra ett års förlängning och läsa in de teoretiska ämnen man saknar. Sverige har faktiskt ett av de absolut bäst fungerande systemen för vuxenutbildning - det ska vi debattera senare. Vi har både komvux och folkhögskolor som kan fånga upp elever som vill ändra inriktning senare i livet.
Jag tror inte att herr talmannen när han läste på gymnasiet hade ambitionen att sitta som talman i Sveriges riksdag. Måhända har jag fel, men det var i alla fall inte min ambition att hamna här som riksdagsledamot. Förändringar sker och måste kunna göras senare i livet. Själv har jag bytt yrke fem eller sex gånger, tror jag. Det måste ges möjlighet att göra detta. I en värld som är så flexibel som dagens vet du inte när du läser på gymnasiet vad du faktiskt ska bli senare i livet.
Vi kan titta på ett land som Singapore. Jag har varit där, och jag har förespråkat deras metod i många debatter här. Det de gör som är lite unikt är att företagen går in i gymnasieutbildningarna och säkerställer att de innehåller de saker som eleverna behöver kunna för att komma ut i arbete. Varför är detta så viktigt? Jo, vi har en stor missmatchning i Sverige i dag mellan vad man läser på gymnasieutbildningarna och vad arbetsmarknaden kräver.
Detta är något som inte bara Singapore utan även Schweiz och många andra länder är väldigt duktiga på: att hjälpa och stötta med sponsring av verktyg och arbetsmaterial och även att erbjuda praktiska lärare. Man tar lärare från verkligheten - duktiga människor i sitt gebit - och stoppar in i gymnasieutbildningarna för att säkerställa att de innehåller det som är viktigt. För handen på hjärtat, vad är skolan egentligen?
Skolan är en förberedelse för att komma ut i arbetslivet och lyckas bra där. Då ska vi också ge eleverna de verktyg de behöver. Vi har bland annat förespråkat ett teknikgymnasium, där vi styr in elever på utbildningar för att säkerställa att vi fortfarande om 10-20 år är ett land som leder tekniken, inte bara köper den. Det finns något som kallas alternativa drivmedel.
Det är jättebra att vi har olika alternativa drivmedel. Tyvärr har branschen och utbildningsenheten inte hängt med. Tittar man på en fordonsteknikutbildning ser man att de saker som behövs för att vi ska kunna fortsätta att utveckla detta inte finns där. Här har vi något att göra: gå in och styra upp vad de nationella programmen ska innehålla. Hur ser det ut med studie- och yrkesvägledning ute på skolorna, herr talman? Ja, tyvärr är den väldigt varierande.
Är det något som är viktigt så är det att sitta ned med företag och studie- och yrkesvägledare och diskutera vad på arbetsmarknaden du lämpar dig för. Vad är dina styrkor och svagheter? Eleverna måste göras medvetna. Många gånger lever elever i något slags skyddad verkstad, och när de väl kommer ut i verkligheten är de inte redo för de krav som faktiskt ställs.
Det är otroligt viktigt att vi får en väl fungerande studie- och yrkesvägledning på alla gymnasieskolor i Sverige, både kommunala skolor och friskolor. Jag vill avsluta med att säga, herr talman, att det jag såg av gymnasiet när jag jobbade som lärare under en mindre del av min karriär gjorde mig extremt imponerad av de lärare som finns där ute. Marknaden är som sagt extremt flexibel.
Vi som står här i riksdagen i dag har ingen aning om vad som kommer att krävas av eleverna om fem eller tio år. Jag högaktar och vill lyfta fram de lärare som jobbar i gymnasiet, för de har inte en lätt situation. De ska ständigt försöka anpassa sig. Det är därför av ännu större vikt att vi faktiskt använder oss av de lokala och nationella företagen, som erbjuder hjälp och stöd på plats. Där tror jag att vi har lösningen.