Maria Andersson Willner (S):
I dag debatterar vi betänkande UU9 om FN:s säkerhetsrådsresolution 1325. I betänkandet behandlas motioner som rör kvinnor och fred och säkerhet i svensk utrikespolitik, särskilt implementeringen av FN:s säkerhetsrådsresolution 1325. Kvinnors roll i fred och säkerhet är en integrerad del i den freds- och säkerhetsbyggande verksamheten. 1325 har precis firat 15 år, vilket flera redan har nämnt.
Det huvudsakliga syftet med resolutionen är att öka kvinnors deltagande i arbetet för fred och säkerhet och att stärka skyddet för kvinnor och flickor i konfliktsituationer. Sverige var bland de första länderna i världen att anta en nationell handlingsplan för implementeringen av FN:s resolution 1325, vilket också har nämnts. Jag är mycket stolt över att stå här i dag.
Vi har en feministisk regering som verkar för att kvinnor och män ska ges samma makt att forma samhället och sina liv. Jämställdhet mellan kvinnor och män utgör en grundläggande målsättning för svensk utrikespolitik. Att uppfylla kvinnors och flickors grundläggande mänskliga rättigheter utgör en skyldighet inom ramen för internationella åtaganden och är en förutsättning för Sveriges bredare utrikespolitiska mål om utveckling, demokrati, fred och säkerhet.
Att genomföra säkerhetsrådets resolution 1325 är ett gemensamt ansvar, från civilsamhället till internationella organisationer. Det svenska åtagandet att genomföra 1325 har stärkts och effektiviserats genom vår nationella handlingsplan.
Vid implementeringen måste man ha ett helhetsperspektiv så att det omfattar Sveriges nationella insatser, arbetet i samarbetsländer när det gäller regionala samarbeten - till exempel EU - och internationellt.
Därför är det positivt att Sverige, när vi nu reviderar den nationella handlingsplanen, har diskuterat tillsammans med bland andra fem konflikt- och postkonfliktländer - Afghanistan, Colombia, Kongo, Liberia och Palestina. Vi välkomnar regeringens feministiska utrikespolitik. Regeringen har under hösten 2015 konkretiserat den feministiska utrikespolitiken i en handlingsplan för utrikesförvaltningen.
Genom att systematiskt omsätta ett jämställdhetsperspektiv i utrikespolitikens alla delar kan Sverige vara en global röst och förespråkare för jämställdhet och kvinnors och flickors rättigheter. Vi lägger stor vikt vid insatser till stöd för kvinnors och flickors rättigheter. Mänskliga rättigheter är också kvinnors rättigheter.
Rättigheter, resurser och representation är avgörande för kvinnors och flickors möjlighet till egen försörjning och självbestämmande. Rätten till den egna kroppen måste vara en självklar del. Vi prioriterar särskilt kvinnors och flickors sexuella och reproduktiva rättigheter och insatser mot könsrelaterat våld och människohandel. Sverige kommer att fortsätta arbeta för att sexuellt våld i konflikter ska behandlas som ett centralt säkerhetshot.
Sverige driver också denna fråga i FN. Vi samarbetar med ICC för att motverka straffrihet för sexuellt och könsbaserat våld i väpnade konflikter.
Vi välkomnar också initiativet Call to Action on Protection from Gender-based Violence in Emergencies samt den svenska regeringens arbete för att mobilisera stater, humanitära organisationer och andra aktörer för att kunna hantera könsbaserat våld i humanitära konflikter på ett bättre sätt. I samband med FN:s 70-årsdag i höstas lanserade Sverige tillsammans med USA en handlingsplan för arbetet.
Och Sverige övertog ledningen för arbetet den 1 januari 2016. Kvinnor är centrala aktörer för den freds- och säkerhetsbyggande verksamheten. Trots det erkänns kvinnor alltför sällan som de viktiga aktörer de är. Vi välkomnar regeringens arbete med att stärka kvinnors egenmakt och stödja kvinnors möjlighet till politisk makt och inflytande.
Kvinnligt deltagande ökar chanserna för hållbar fred. Säkerhetsresolution 1325 har haft positiva effekter, även om det fortfarande krävs mycket arbete. I fredsfördrag underskrivna mellan 1990 och 2000 refererades det endast i 11 procent av fallen, en av tio, till kvinnor över huvud taget.
Efter 2000, då resolutionen antogs, har siffran stigit till 27 procent, vart fjärde fall. Av de sex fredsfördrag som förhandlades fram 2014 innehöll två tredjedelar referenser till kvinnor, fred och säkerhet. Det är dock, vilket flera redan har påpekat, fortsatt få kvinnliga medlare.
Det är därför viktigt att regeringen arbetar för fler kvinnor med medlingskompetens och nätverk mellan kvinnliga medlare. Sverige har aktivt bidragit till EU:s nya jämställdhetsplan. Den innebär att jämställdhet blir en integrerad del i hela EU:s externa agerande, inte bara i utvecklingssamarbeten.
Sverige måste och kommer att fortsätta arbetet för att göra resolution 1325 till en naturlig del i planering, utformning, genomförande och utvärdering av EU:s civila och militära krishanteringsinsatser liksom i andra konfliktförebyggande och fredsfrämjande insatser. Kvinnor och flickor tillhör de viktigaste målgrupperna för Sveriges internationella bistånd.
Förklaringen till detta är lika enkel som nedslående: Kvinnor har generellt mindre makt än män och är oftare utsatta för diskriminering. Därför är det viktigt att vi stärker jämställdheten och förbättrar förutsättningarna för kvinnor att vara aktiva aktörer i demokratiseringsprocesser och att utöva inflytande över offentligt beslutsfattande. Fru talman!
I 15 år har vi haft stöd av resolution 1325 för att arbeta för kvinnor, fred och säkerhet. Vi har traditionellt sett haft en bred samsyn i kammaren om vikten av ett aktivt arbete för kvinnor, fred och säkerhet och för effektiv implementering av 1325. Det är därför positivt att vi i dag har ett förslag till kammaren. Det är utskottets förslag.
Som Karin Enström sa finns det ett brett stöd och ett stort intresse från kammaren för de här frågorna. Jag vill yrka bifall till utskottets förslag.