Jessica Rosencrantz (M):
Jag tackar statsrådet för ett intressant svar. Jag kan bolla tillbaka frågan och konstatera att man må vara ursäktad när man är relativt nytillträdd som statsråd, men låt oss ändå hålla rätt på fakta - även statsrådet vet att alliansregeringen dubblerade satsningarna på järnvägsunderhåll. Det kan man inte tvista om. Sedan kan man alltid leta fram roliga citat om man vill.
Själv är jag stolt över att tillhöra ett parti som tycker att vi behöver investeringar i både järnväg och väg, även om det är en åsikt som inte tycks delas av alla partier i den nuvarande regeringen. Trafikverket varnar för att man satsar för lite på väg. Men det är en annan diskussion. När det gäller järnvägen är jag väldigt stolt över att alliansregeringen dubblerade pengarna till järnvägsunderhållet. Det är bra att den här regeringen fortsätter med de satsningarna.
Men det är ändå anmärkningsvärt - och jag kan konstatera att jag inte fick svar på frågan varför det är så - att man från regeringens sida inte vill ta tag i frågan om hur vi styr vårt järnvägsnät. De flesta experter är ju överens om att hur mycket pengar man än potentiellt skulle kunna strö över järnvägen så fungerar det inte om vi inte också ser till att pengarna kommer ut i spåren.
Men regeringen har alltså inte haft något intresse av att remittera de tusentals sidor som nu har arbetats fram i en gedigen utredning för en bättre styrning av järnvägen, den största i modern tid. Däremot verkar man ha haft tid att leka experimentverkstad med underhållspengarna i övrigt, i direkt strid med den här järnvägsutredningen. Alla partier var överens om att Trafikverket borde återta ansvaret för besiktningen av de underhållsåtgärder som vidtas på järnvägen.
Men där nöjde sig inte regeringen. I likhet med många andra områden bestämde sig regeringen för att testa att återinföra monopol på delar av järnvägsnätet. Det har man ägnat sig åt. Vad händer om vi förbjuder alla privata entreprenörer att bidra till underhållsinsatserna på järnvägen? Ja, då blir allting bättre. Det har varit regeringens svar på hur vi ska lösa problemen på svensk järnväg - ett fullkomligt återförstatligande.
Men det är ju vad alla experter anser ger mindre pang för pengarna, inte mer. Det kanske också är därför man inte har remitterat den här stora utredningen om järnvägens organisation - man tycker inte att den stöder regeringens ideologiskt förblindade politik i det här avseendet.
Men statsrådet har möjlighet att i kommande inlägg kommentera huruvida man avser att remittera dessa tusentals sidor, som nu finns i en skrivbordslåda på departementet och som kan ge oss en fingervisning om hur vi ska få en bättre styrning. En annan intressant diskussion i sammanhanget gäller behovet av utökad kapacitet parallellt med underhållet.
Där noterar jag att statsrådet gärna pratar om vad tidigare ministrar har sagt om att bygga ut järnvägen men själv inte riktigt redogör för regeringens hållning i det avseendet. Det vore intressant att höra i den här debatten om det är så att regeringen har landat i någon tydligare position vad gäller ny kapacitet på vår järnväg. Jag kan konstatera att Miljöpartiet har varit ganska tydliga med att man vill låna 230 miljarder för att bygga höghastighetståg med skattebetalarna som garant.
Jag har än så länge inte riktigt uppfattat om det här är regeringens järnvägspolitik eller ej. Om vi nu har en diskussion om hur vi får mer järnväg för pengarna, eller hur man nu vill uttrycka det, vore det ju klädsamt om statsrådet kunde redogöra för om detta är regeringens svar - att bygga höghastighetståg för 230 miljarder som ett sätt att lösa kapacitetsproblemen.