Lars-Axel Nordell (KD):
Sällan skiljer sig de olika politiska alternativen så kraftigt åt som när vi kommer till frågor som rör civilsamhälle och familj. I grunden handlar det om människosyn och om hur vi människor samverkar. Inom kristdemokratin brukar vi tala om de små, naturliga gemenskaperna där vi formas som människor. Vi gör det i samspel med andra. Ibland skaver det och gnisslar i våra relationer, men vi slipas till och formas.
Man kan tänka sig bilden av koncentriska cirklar. Familjen är kärnan, och civilsamhället är nästa större cirkel som omger den förra. Det är här vi stöts och blöts med varandra, tar intryck av förebilder, fostras och utvecklas som personer. Att detta sedan bidrar till materiell välfärd och samhällsutveckling är ett plus, men det är inte den ideella sektorns huvudsyfte.
Civilsamhället är nämligen ingen fritidsaktivitet, utan det är samhällets grund. En del av er kanske minns när den nuvarande regeringen släppte sitt första budgetförslag. De aviserade då att avdragsrätten för gåvor till ideella organisationer skulle slopas. Orsaken var att de ogillade att den ideella sektorn skulle behöva vara beroende av enskilda personers förmåga och vilja att bidra.
Herr talman! Vi har här alltså två politiska partier - Socialdemokraterna och Miljöpartiet - som på fullaste allvar tycker att det är fel att det ideella föreningslivet bärs upp av dess medlemmar. Det är bakvänt. I själva verket borde statens och politikernas uppgift vara att underlätta för de ideella krafterna att växa - inte att styra eller störa.
Nyligen läste jag i Sydsvenskan ett samtal mellan förre utbildnings- och kulturministern Bengt Göransson och den nuvarande kulturministern Alice Bah Kuhnke. Göransson sa då att som han ser det finns det två typer inom socialdemokratin: statssocialister och folkrörelsesocialister. Bengt Göransson sa att han tillhör folkrörelsesocialisterna, som byggt på medborgares frivilliga verksamhet.
Statssocialister har alltid haft ambitionen att staten fixar saker. Tyvärr tror jag att Bengt Göransson är en främmande och udda fågel inom dagens socialdemokrati. Statssocialism och statsindividualism har i alltför stor utsträckning trängt ut folkrörelseperspektivet där människors egna initiativ premieras. Detta beklagar jag djupt.
De rödgröna vill främst bygga samhället med politiska beslut ovanifrån. Vi vill att samhället ska byggas från grunden, nedifrån, genom medborgerliga initiativ. Vi kristdemokrater menar att det offentliga ska vara understödjande och träda in som ett komplement när marknaden inte förmår lösa ett problem eller när eldsjälarnas engagemang inte räcker till. Då är det viktigt med en bra offentlig sektor.
Vi kristdemokrater ser människor som kompetenta att fatta beslut om sin vardag. De rödgröna vill att ministern eller kommunalrådet ska lägga enskilda människors liv till rätta. Alltså måste civilsamhällets oberoende värnas. Ibland låter det som att det är statens förlängda arm, en ideell armé, som ska utföra uppgifter åt det offentliga. Detta är ett obegripligt, olämpligt och felaktigt synsätt enligt mitt förmenande.
Herr talman! Vi i Alliansen har en reservation gällande skrivningar om romsk inkludering. Här fick vi tyvärr motstånd från regeringspartierna som gjorde gemensam sak med Sverigedemokraterna. I själva verket, menar jag, borde politikernas uppgift vara att stödja och underlätta.
I två motioner om religionsfrihet och trossamfundens roll i integrationsarbetet tydliggörs religionens potential att kunna mobilisera människor inte minst ur integrationssynpunkt. Genom de kontaktytor samfunden har finns en chans att skapa kommunikationskanaler till nya grupper av människor som samhället vill hjälpa men som tyvärr inte alltid är så lätta att nå.
Vid sidan om Svenska kyrkan samlar trossamfunden i dag ca 700 000 medlemmar. En betydande del av dessa kommer från andra länder och har utländsk bakgrund. Det här, vill jag säga till riksdagen, har betydelse för integrationsarbetet. Jag har personligen träffat representanter för kyrkliga organisationer som hjälper romer i Rumänien.
Jag konstaterar att deras insatser bygger på gåvor som i stor utsträckning har varit avdragsgilla. Att ta bort denna möjlighet är djupt beklagligt. Det är utmärkt att regeringen nu, om än i senaste laget, har insett behovet av att slå vakt om momsfriheten för secondhandbutiker. Det är bra. Det vore idiotiskt att momsbelägga dem.
Däremot har regeringen hamnat helt snett i fråga om deras ambition att ta bort avdragsrätten för gåvor till ideella organisationer. Nivån på 6 000 kronor i Sverige är en av Europas lägsta. I många länder handlar det om 10 000 euro, nästan 100 000 kronor. Vi kristdemokrater är naturligtvis inte nöjda med det svenska regelverket.
Vi skulle vilja både höja taket och att fler organisationer kommer i fråga. Det är vår bestämda uppfattning. Regeringen aviserar att man tänker ta bort avdraget helt. Det är en fientlig handling gentemot civilsamhället som inte främjar det vi i dag diskuterar. Politik för det civila samhället inklusive idrott och trossamfund Fru talman!
Jag väljer att här och nu markera att vi självfallet står bakom reservation 5 om regeringens kontakter med trossamfunden och deras roll i integrationsfrågor. Jag väljer dock att yrka bifall till enbart reservation 2 om romsk inkludering av Moderaterna, Centern, Vänsterpartiet, Folkpartiet och Kristdemokraterna. För övrigt yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet.
Jag vill naturligtvis också önska glad sommar till alla som är samlade i kammaren, även om vi fortsätter också i nästa vecka.