Désirée Liljevall (S):
Högt uppe i de solbelysta trädtopparna i Javas djupa djungler lever de märkliga och svåråtkomliga grodhannarna.
De lever en slö och obekymrad tillvaro bland grenar och löv, och det finns egentligen bara en enda sak som kan få dessa gröna gentlemän att överge trädtopparna och segelflyga de femtio meterna ner till marken: parningssugna honor .
När parningen på marken är över klättrar grodherrarna upp till sina trädtoppar igen. Där ligger de och steker sig i solgasset tills lusten att flyga ramlar över dem igen. Fru talman! Frågan är hur länge dessa grodor får leva det ljuva livet.
Allt tyder nämligen på att en tredjedel av alla groddjur kommer att försvinna inom en snar framtid. Anledningen till massutdöendet stavas, inte helt oväntat, klimat- och miljöförändringar. Världens grodor är dock inte de enda som riskerar att gå en dyster framtid till mötes på grund av klimatförändringarna.
Enligt Världsnaturfonden är läget allvarligt för leoparden, elefanten, noshörningen, orangutangen, bergsgorillan och den direkt utrotningshotade tigern. Av den finns det bara 3 200 individer kvar - allt beroende på klimatförändringarna. Även människor drabbas av klimatförändringarna.
Tropiska cykloner, skyfall, stormsvallvågor, torka och översvämningar tvingar folk från deras liv på landsbygden in till städerna. Dessa städer växer så det knakar och blir megastora rekordsnabbt. Det är knappt att befolkningsstatistiken hinner med.
Människan har blivit en urban art - Homo sapiens har blivit Homo urbanus. Ett exempel på en sådan megastad är Dhaka i Bangladesh. Där lever 14 miljoner människor. Det är en fördubbling på nästan tio år, och prognoser visar att huvudstaden kommer att fördubblas ytterligare en gång inom det närmaste årtiondet.
Det gör platsen till en av jordens mest tätbefolkade. Det blir tre Sverige i en och samma stad. Varje dag väller hundratusentals klimatflyktingar in i Dhaka. De flesta bosätter sig i stadens slumområden och försöker klara att överleva på gatan.
Staden, som både omgärdas och genomkorsas av vatten, tampas med stigande vattennivåer och mer regn. Det är svårt för människorna att leva normalt med vatten upp till knäna. De får i sig förorenat vatten och förorenad mat.
Sjukhusen är överfulla av diarrépatienter, och dödstalen stiger. Läget är också allvarligt i Västafrika och Sahelregionen. Där har torkan tagit ett fast grepp om befolkningen och beräknas bli mer långvarig än normalt. Ungefär 15,6 miljoner människor har i dagsläget osäker tillgång till mat.
Närmare en miljon barn löper risk att bli allvarligt undernärda. Även här ses klimatförändringarna som den större boven i dramat. Fru talman! Klimatförändringar och miljöpåverkan är några av de största utmaningarna som världen står inför i dag. Vi måste lära oss att leva inom planetens gränser.
Det kräver att vi förändrar våra konsumtions- och produktionsmönster. Det kräver också att vi fördelar makt och resurser rättvist. Säcken som knyter ihop detta kan vara ekonomin. Den ekonomiska tillväxten får inte ske på bekostnad av ekologiska värden. Samtidigt måste miljöarbetet ske i samklang med ekonomisk tillväxt och utveckling av välfärden.
Detta är kärnan i arbetet med hållbar utveckling. Den kräver att det finns balans mellan den ekonomiska, sociala och miljömässiga utvecklingen, och arbetet måste ske på såväl lokal och nationell nivå som europeisk och global nivå. Vi socialdemokrater tycker att det är viktigt att FN aktivt tar ledningen i arbetet med hållbar utveckling.
Därför är vi särskilt glada åt den stora FN-konferens, Rio + 20, som hålls i Rio de Janeiro kring midsommar och samlar 50 000 personer från hela världen. Jag har själv den stora förmånen att tillsammans med min kollega i utrikesutskottet, Kerstin Lundgren, få åka dit som två av riksdagens sex representanter.
Rio + 20-konferensen, som behandlar hållbar utveckling och fattigdomsbekämpning, är ett ypperligt tillfälle för oss svenska politiker att lyfta fram hållbar utveckling i alla dess dimensioner och visa att Sverige kan och att Sverige vill. Fru talman!
Klimatförändringarna får folk att fly landsbygden och flytta till städerna. Beräkningar visar att tre av fyra människor i världen kommer att bo i städer inom några få decennier. Samtidigt gör världens megastäder att klimatsituationen förvärras.
Den större delen av växthusutsläppen hänger just ihop med stadsliv. I Nigerias megastad Lagos, med sina uppskattningsvis 16 miljoner invånare, håller gatorna på att kvävas. Sju miljoner människor färdas dagligen med kollektivtrafik. Ytterligare tre miljoner sitter i bilar.
Infrastrukturen med sitt virrvarr av vägar och broar är kraftigt överbelastad. Hela tiden pumpar trafiken ut mer avgaser som orsakar klimatförändringar. Vi biter oss själva i svansen. För Bangladeshs huvudstad Dhaka är situationen kritisk. Varje år blir översvämningarna värre.
Det finns dessutom ett ständigt hot av geologiska naturfenomen som jordbävningar och flodvågskatastrofer. Antalet klimatflyktingar till megastaden gör bara saken värre. För att rädda Dhaka måste människoströmmen till slummen kontrolleras. Människor måste få hjälp att anpassa sig till det nya, förändrade klimatet. Det är redan på gång i Bangladesh.
Skydd mot översvämningarna byggs, och nya grödor tas fram. Folk går också sakta över från risodling till skaldjursodling i saltvatten och till hushållning av ankor som kan simma i stället för höns. Sverige och Sida finns med i det här arbetet. Fru talman!
Det krävs en kraftig minskning av växthusgaser för att stabilisera jordens klimat. Även om läget är allvarligt är jag övertygad om att det med rätt insatser och rätt resurser inte är hopplöst, varken för de segelflygande grodorna i Java eller för människorna i Bangladesh och Sahel.
Det går att omvandla klimathotet till klimathoppet. Därmed, fru talman, önskar jag yrka bifall till reservation 1.