KBLab/rixvox huggingface dataset:
Pia Nilsson (S):
Jag får be om ursäkt för att jag upprepar svaret igen. Statsrådet Anna Johansson kommer tillsammans med regeringen att vidta åtgärder, och dessa åtgärder återkommer vi till mer precist när remissvaren har kommit in. Jag vet inte hur den tidigare regeringen har jobbat, men vår regering tycker att det är rimligt att noga beakta de remissvar som finns innan man lägger fram förslag. Det tycker vi är anständigt att göra.
Mörkrädd, säger Jessica Rosencrantz, och det kan man bli när man ser de brister som har uppkommit under de åtta åren. Vad har Jessica Rosencrantz, hennes regering och hennes alliansparti bidragit med för att göra tillvaron bättre för Järnvägssverige, för att få resenärer och godsköpare att våga lita på järnvägen?
Vad kan Jessica Rosencrantz specifikt ange som den viktigaste åtgärden under de åtta åren? Det tycker jag är relevant i sammanhanget att få veta. Vi är inte rädda. Det vi vill åstadkomma, Jessica Rosencrantz, är en sammanhållen kraft, för den saknas i dag. Det finns 4 500 underhållskontrakt, och det finns ingen bra sammanhållen länk. Vi kan inte låta Trafikverket ta över som det ser ut i dag.
Att det inte går är vi överens om, Jessica Rosencrantz, och det har också Karin Svensson Smith tydliggjort här. Vi behöver förstärka. Jag vill ändå veta: Vad är du mest stolt över efter de åtta år som alliansregeringen har styrt Sverige? Vad har ni lyckats åstadkomma? Är det färre nedrivna kontaktledningar? Är det färre trasiga växlar? Är det färre signalfel? Vad är det?
Pia Nilsson (S):
Jag kan lugna Jessica Rosencrantz med att vi bär regeringsansvaret med stolthet. Vi kommer att leverera. Det kommer hon att bli varse när vi våren 2018 jämför och ser vad som har hänt fram till dess. Vi kommer att leverera och göra det med stolthet. Herr talman!
När det gäller anslaget till underhåll tror jag att jag behöver rätta till Jessica Rosencrantz uppgifter om något slags fördubbling, åtminstone lägga till att den fördubbling som ni talar om är en fördubbling utifrån ett moderatperspektiv. Men ni ska också tala om att ni har sagt nej till 5 miljarder extra till underhållet som vi föreslog från 2009 och framåt.
Ni kanske inte har varit så stolta men väldigt nöjda med underhållsinsatserna som skulle ha kunnat vara betydligt större. Men ni har inte kombinerat de underhållssatsningar som ni har lagt fram med en starkare, mer stringent och tydligare organisation.
Förra mandatperioden kom det ett tillkännagivande från en majoritet som ledde till den utredning som Gunnar Alexandersson jobbar med och som ska redovisa sitt resultat i december. Det var inget initiativ från er; det var ett tillkännagivande.
Ska vi tala om anslag måste vi titta på vad vi har föreslagit och som ni har sagt nej till och para ihop det med en tydligare organisation. Vilka åtgärder det ska vara och hur de ska synkas ihop måste vi få återkomma till när remissvaren har kommit in. Jag tycker att det anstår en regering att invänta dem.
Det jag kan tala om, återigen, herr talman, är att vi vill ha ett sammanhållet statligt ansvar. Det tänker vi se till att det blir.
Pia Nilsson (S):
Och plötsligt händer det. Sten Bergheden, Moderaterna, som haft åtta år på sig att ta initiativ till att permanenta försöksverksamhet med alkobommar vaknar till liv och kräver, efter drygt fyra månader med den nya samarbetsregeringen, att nu ska det hända saker. Varför tar regeringen inte initiativ? dundrar Sten Bergheden från talarstolen.
Det är inte utan att man blir lite förvånad. Var fanns Alliansens handlingskraft de senaste åtta åren, Sten Bergheden? Var fanns pengarna till att permanenta försöksverksamheterna? Var fanns initiativet? Jag kan inte läsa det någonstans. Däremot kan jag se vad förra infrastrukturministern Catharina Elmsäter Svärd tyckte.
I de svar som gavs i debatterna under förra mandatperioden går ingenstans att utläsa något om att permanenta försöksverksamhet med alkobommar. Däremot säger Elmsäter Svärd följande beträffande alkobommar: "Det kan bli ett värdefullt komplement och stöd till kontrollerande myndigheters arbete med detta."
Hon säger vidare: "För regeringen" - alltså för alliansregeringen - "gäller det att se till att det är möjligt att pröva och införa innovativa sätt att förbättra och effektivisera arbetssätt som detta." Det sägs inte ett ord om att permanenta alkobommar. Det vore lite klädsamt om Bergheden kunde leverera aningen självkritik, måste jag säga.
Jag tycker att interpellationen och frågorna är bra och viktiga att debattera och ser med tillförsikt fram emot att regeringen kommer att landa i positiva förslag. Vi ska inte utreda frågan ännu mer, för den är utredd. Däremot tycker jag att det är rimligt att som statsrådet Anna Johansson säger invänta den rapport med slutsatser som kommer i början av februari.
Sedan kommer samarbetsregeringen att fatta handlingskraftiga beslut till skillnad från alliansregeringen, som inte gjorde någonting i frågan under de åtta åren, utom att klippa band och tycka att försöksverksamhet var bra. Men det gjordes ingenting, Sten Bergheden, för att permanenta.
Pia Nilsson (S):
Aldrig har förtroendet för svensk järnväg och svensk tågtrafik varit sämre än vad det är i dag. Det är helt oacceptabelt. Den samarbetsregering som jag företräder vill naturligtvis försöka ändra på den här ordningen. Vi behöver en kraftfull svensk tågtrafik och ett kraftfullt järnvägssystem mer än någonsin i dag.
Vi vill att fler ska resa med tåg för jobbens skull och för klimatets skull. Vi vill att mer gods ska transporteras på spåren för jobbens skull och för klimatets skull. I dag råder det mer eller mindre tågkaos. Emma Wallrup har en poäng när hon säger att saker och ting naturligtvis kan bli bättre och att samverkan kan bli bättre. Jag är dock inte så säker på att den optimala lösningen är att återreglera.
Låt mig understryka det statsrådet Anna Johansson, Karin Svensson Smith med flera tog upp. Underhållet är oerhört väsentligt. Vi satsar 1,2 miljarder mer per år för att detta ska fungera bättre. Livslängden för kontaktledningar, spårväxlar och ställverk har överskridits på många sträckor.
Det håller inte, fru talman. Här måste vi reinvestera och se till att befintliga banor fungerar bättre än i dag.
Samtidigt måste vi satsa på mer kapacitet och investera i fler banor så att fler människor kan ta tåget och mer gods kan transporteras på våra banor. Detta låter sig inte göras i en handvändning; det vet vi. Saker och ting tar tid.
Men vi måste på allvar och kraftfullt våga investera och säga att vi står för detta över tid. Jag bor i Sala och har relativt tur med Dalabanan när jag ska ta mig till Stockholm. Men alla de som bor i Västerås och ska ta sig till Stockholm, många pendlar, har enorma svårigheter.
Det gäller inte bara på vintern när det är snökaos utan även på sommaren med solkurvor och på hösten med höstlöv. Det är oacceptabelt. Många tåg och avgångar ställs in, och det beror på att det är så trångt på Mälarbanan. Vi behöver bygga ut, och det pågår arbete. Citybanan ska vara klar 2017.
Vi vill ha fyra spår från Tomteboda ända till Kallhäll, inte bara Tomteboda-Barkarby utan hela sträckan, för att fler ska kunna ta tåget och för att punktligheten ska öka. Detta är väsentligt, för den kritik som svenska folket och inte minst svenskt näringsliv riktar mot tågtrafiken och svenskt järnvägssystem är bristen på punktlighet.
Man vågar inte lita på tågen. Det vill jag inte ställa upp på, utan vi måste med förenade krafter se till att det blir mycket bättre. Vår samarbetsregering har anslagit en bra summa pengar. Vi kan givetvis göra mycket mer, men det är en bra början.
Pia Nilsson (S):
Det var ett väldigt bra initiativ som förra riksdagen gav regeringen att ta fram en utredare som kunde jobba med frågan för att till exempel förbättra samordningen. Det finns uppenbara brister som inte minst Emma Wallrup här har fört fram. Karin Svensson Smith och Anna Johansson har också vidimerat det, kan man väl ändå säga.
Det finns mycket att göra. När man ställer kunskapsfrågan till resenärer om de vet vem som äger vad tror i varje fall väldigt många att det är SJ som äger banorna och tågen, och sedan skyller de på SJ vid förseningar och när avgångar ställs in. Någonstans ska vi förhålla oss till det. Det är klokt.
För en resenär spelar det ingen roll om det är Trafikverket som äger banorna och SJ eller andra tågaktörer som kör tågen. Det ska fungera. Det fungerar inte i dag, fru talman. Det har vi hört flera nämna här tidigare. Vi måste verkligen ta det på största allvar.
Det är klokt att invänta utredningens slutbetänkande och se vad vi kan göra för att Emma Wallrups larm och varningar tas på allvar. Det är jätteviktigt. Det finns mycket att göra. I väntan på det måste vi se till att de banor och spår vi har kan användas mer optimalt. Fru talman! Det går att göra med ett bättre och effektivare underhåll.
Men då måste det finnas någon som håller i helheten och tar ansvar. Där är vi inte ännu, men dit ska vi komma.
Pia Nilsson (S):
Jag vill bara tydliggöra vad jag sa i mitt anförande om jobbskatteavdrag. Några nya jobbskatteavdrag ser jag inte i någon närtid eller framtid. Det var det jag menade. När det gäller regionala flygplatser hade jag inte möjlighet att vara med på den sittning som Anders Åkesson med flera var på. Mina kollegor Rikard Larsson och Suzanne Svensson var med. Jag kan inte referera till vad som sas där.
Jag får be Anna Johansson, vårt statsråd, att återkomma och svara på de frågor som Anders Åkesson vill ha svar på, eftersom jag inte har de detaljer som jag tror att Anders Åkesson är ute efter. Däremot kommer det naturligtvis en flygstrategi. Det har vi aviserat, och det känner Anders Åkesson mycket väl till. Flygskatten är på utredningsstadiet - ja. Det är inte bara så att vi ska utreda att den ska införas.
Vi ska också belysa vilka konsekvenser den faktiskt kan få och hur man har hanterat den frågan i övriga länder. I andra länder har man infört den men också avskaffat den. Varför har man gjort det? Det är väldigt intressant att veta. Det är inte så ensidigt: att den bara ska införas. Vi tänker belysa frågan utifrån flera olika perspektiv. Det förtjänar den verkligen, inte minst med tanke på att skatten infördes 2006.
Den hann knappt införas innan den drogs bort. Det finns verkligen anledning att titta noga på den frågan. När det gäller vägslitageskatten, som Anders Åkesson åtminstone var inne på lite grann i sin fråga, är jag mer förvånad över att Centerpartiet kategoriskt säger nej till att över huvud taget diskutera den. Väldigt många andra länder i Europa bejakar detta. Fler länder inför en avståndsbaserad vägslitageskatt.
Låt oss, Anders Åkesson, titta på vilka möjligheter det kan ge innan du säger blankt nej till att över huvud taget utreda frågan!
Pia Nilsson (S):
Flygskattefrågan är egentligen inte en fråga för trafikutskottet explicit, utan den ligger på finansutskottet. Men det är klart att det är vår verksamhet som berörs, så Anders Åkesson har en poäng i det. Jag tycker inte att det är speciellt förvånande, utan den förvåningen får nog Anders Åkesson och Centerpartiet stå för.
Jag tror att omvärlden, om vi nu ska använda Åkessons uttryck, tycker att det är ärligt att göra en mer omfattande utredning som innehåller flera olika perspektiv på vad en flygskatt kan leda till. Det tycker jag är en styrka med den här utredningen, kanske till skillnad från tidigare utredningar som har varit väldigt ensidiga. Jag ser därför fram emot att ta del av den utredningen. Nu är jag lite osäker på när den kommer att presenteras.
Det blir säkert någon gång nästa år, kanske rent av om ett år. Vi avvaktar och ser vad som händer, så det finns säkert anledning att få återkomma till den diskussionen, Anders Åkesson.
Pia Nilsson (S):
Ja, jag slår mig för bröstet och är väldigt stolt över att vi har infört möjligheten till 64 ton. Det är ju mer än vad Jessica Rosencrantz regering mäktade med under sina åtta år i regeringsställning, så jag är väldigt stolt även om jag inte är helt nöjd. Jag är däremot jättenöjd med att vi har gått vidare med en utredning om 74 ton. Den utredningen landar i väldigt intressanta slutsatser, precis dem som Jessica Rosencrantz lyfter upp.
Inte minst ur ett miljöperspektiv finns det onekligen fördelar med 74 ton. Det ska därför bli intressant att se, och jag ser med spänning fram emot, det fortsatta arbete för regeringen som kommer att vidta efter remissförfarandet. Det är ju inte så busenkelt att införa 74 ton som det låter från det moderata hållet. Det är en kostnadsbit som inte är helt oväsentlig.
Man uppger siffran 12 miljarder för att förstärka brofästen och vissa vägar. Det finns å andra sidan stora möjligheter att redan med befintligt vägnät trafikera med 74 ton. Det finns enligt utredningen stora möjligheter att i ett slags närtid göra någonting i den här frågan.
Men det finns också stora åtaganden som behöver analyseras ännu mer, och jag vet att regeringen naturligtvis kommer att ta det här på största allvar. Jag är också fullt medveten om att det finns ett tillkännagivande. Tillkännagivanden ska man ta på största allvar. Det gör vår regering. Sedan vill jag bara säga till Jessica Rosencrantz att Förbifarten byggs, och avvecklar Bromma, det gör vi inte.
Pia Nilsson (S):
Det var uppenbart, Jessica Rosencrantz, att under de åtta år som ni styrde kom det inte fram något förslag, varken på 64 ton eller på 74 ton. Det måste vi väl ändå vara överens om. Däremot kom det ett förslag om 64 ton efter tio månaders styre av vår samarbetsregering. Det kallar jag leverans! Det kallar jag att vi agerar. Det är det jag menar, och det märker åkerinäringen och svenska folket också.
Jag vet att den förra infrastrukturministern trodde att det här skulle vara busenkelt att införa, om jag nu får vara lite slarvig. Det var bara en förordning som behövde ändras. Det skulle ha gjorts långt före valet. Så blev det inte. Varför inte? Jo, därför att frågan är mer komplex än att det bara är att säga att nu gör vi det. Vi måste naturligtvis se till att det finns ekonomi för det.
Vi måste stärka en stor del av det vägnät där vi har tänkt oss att de här transporterna ska gå. Det finns alltså en del att göra. Den oro som Jessica Rosencrantz försöker göra sig till tolk för kring Bromma och allt vad det nu är kommer till stor del från de moderata leden, skulle jag vilja påstå.
Vi nås inte av de signalerna mer än här i kammaren. Vi har konstruktiva diskussioner med företag och med andra som berörs i stora delar av näringslivet. Men någon oro är det inte, för det finns inget beslut om att lägga ned Bromma.
Pia Nilsson (S):
Det är intressant att höra Jessica Rosencrantz ett år efter den debatt vi hade om järnvägsunderhållet. Då var det plötsligt inte alls intressant att lägga till en enda krona. Vi lade fram ett förslag om 1,24 miljarder redan för 2015. Majoriteten i riksdagen sa nej till det. Tillsammans gjorde Alliansen och Sverigedemokraterna upp.
Den budget som vann riksdagens gehör innehöll inte en krona till i järnvägsunderhåll. Nu plötsligt har det hänt någonting. Nu lägger man fram förslag om 1,4 miljarder, det vill säga 186 miljoner mer än regeringen. Det har man inte gjort på 16 år. Så länge det har förts statistik har Alliansen inte lagt fram en enda krona mer än vad vi har gjort. Nu gör man det plötsligt.
Det kan vara eftertankens kranka blekhet som kommer i fatt även Alliansen. Hur tänker Moderaterna med finansieringen? Det står kryptiskt i de dokument som finns att ni tänker ta bort 209 miljoner kronor från anslaget 1:1. De som sitter och lyssnar blir inte speciellt kloka av det, men det handlar om utveckling av och investeringar i järnväg.
Där vill Jessica Rosencrantz ta bort 209 miljoner. Vad är det som ska bort? Är det Inlandsbanan, bidraget till Sälens flygplats eller vad tänker sig Jessica Rosencrantz? Ja, vi höjer skatten. Vi höjer skatten för att kunna investera i jobb, i framtidstro, i ett hållbart samhälle.
Vi har sett vad åtta års skattesänkningar har lett till. Arbetslösheten har ökat.
Pia Nilsson (S):
Så kan det vara, men det är så specificerat att det står 209 miljoner, inte 200 eller 210, så jag blev nyfiken och tänkte att här finns det säkert något som inte står i skrift. Det är märkligt, tycker jag, att höra Jessica Rosencrantz tala om att alliansregeringen har fördubblat anslagen. Ja, men vad hände då med de här fördubblade anslagen under åtta år? Fick vi färre nedrivna kontaktledningar?
Var det en minskning av trasig räls och trasiga spår? Var det fler ställverk som renoverades, som det reinvesterades i? Vad hände? Ökade punktligheten, Jessica? Ökade förtroendet hos resenärer, godstransportörer och godsköpare? Skedde det under de åtta åren ni satt och styrde? Du vet svaret, jag vet svaret, alla vet svaret: nej. Ni har inte förvaltat ert pund på ett klokt sätt.
Det är helt uppenbart, för facit är inte speciellt imponerande. Det måste också du medge, Jessica Rosencrantz. M har inte pengarna. Nej, ni är vana att låna. Ni har lånat ganska mycket pengar till era skattesänkningar; det har vi ju sett. 72 miljarder stod det i början av 2015. Nu har den här regeringen lyckats halvera det underskottet.
Nu är det krona för krona som gäller för reformutbyggnaden, som vi talar mycket om. Satsningar måste finansieras; så är det. Det märker vi även i den här budgeten. Jessica talar om att anslagskrediterna ska höjas, det vill säga att vi ska låna på kommande anslag även när det gäller infrastrukturen. Jag tycker inte att det känns speciellt hederligt. Det är inte en politik som samarbetsregeringen ställer sig bakom.
Pia Nilsson (S):
Jag vill börja med att tacka inrikesminister Anders Ygeman för det klarläggande svaret. Ja, det pågår onekligen en hel del polisiärt arbete relaterat till yrkestrafiken - insatser som sällan når mediernas rampljus eller tidningarnas rubriker men som är av yttersta vikt för att vidmakthålla ordning och reda på våra vägar.
Det känns tryggt att veta att det i varje polisregion finns särskilda grupper som är specialiserade på att kontrollera yrkestrafiken. Det är både trafikpoliser och bilinspektörer, som nu har fått ökade befogenheter. Herr talman!
Regeringen har sedan den tillträdde hösten 2014 genomfört en rad viktiga reformer för sund konkurrens, hållbara transporter och sjysta villkor i transportbranschen - och det har gett resultat! Den 1 januari 2015 trädde nya regler i kraft som innebär att sanktionsavgifter på 40 000 kronor tas ut från den som överträder bestämmelserna om cabotage.
För den som inte känner till vad cabotage är: Det innebär helt enkelt att ett utländskt transportföretag har rätt att utföra upp till tre inrikes transporter i ett annat land än hemlandet inom sju dagar i samband med en internationell transport.
Sedan den 1 mars 2015 får Polismyndigheten och Tullverket dessutom besluta om att klampa ett fordon mekaniskt, elektroniskt eller med annan låsanordning. De nya reglerna ger också möjligheter att beslagta exempelvis färdhandlingar, registreringsskyltar och nycklar.
Och i maj nästa år kommer Transportstyrelsen att redovisa regeringens utredningsuppdrag om bland annat ett tydligare beställaransvar. Herr talman! Enligt Transportstyrelsen har till dags dato 97 ärenden - 97 ärenden - med överträdelse av cabotagebestämmelserna handlagts.
Av dessa har 87 betalat förskott av sanktionsavgift till den sammanlagda summan av 2,4 miljarder kronor. Antalet klampningar rör sig om mellan tio och tolv stycken. Regeringens kraftfulla agerande har gett resultat, och Transportstyrelsen och polisen är mycket nöjda med de positiva effekter som reformerna de facto har inneburit.
"Den ökade kontrollen och sanktionsavgifterna har haft en avskräckande effekt", säger Rainer Nilsson, sektionschef på Transportstyrelsen. "Problemen med utlandsbaserade transportföretag som missköter sig har minskat." Även trafikpoliserna själva vittnar om att de kraftfulla sanktionsavgifterna på 40 000 kronor och möjligheten till klampning har fått effekt.
"Vi har inte klampat något fordon", säger trafikpolisen i Västra Götaland. "Vi behöver inte. Vi får in pengarna ändå . Det kostar en massa pengar att stå stilla ." Men, herr talman, det finns ett stort orosmoln. Det lyftes fram under min praktikdag hos trafikpolisen i Västerås. Vad händer nu, när allt fler trafikpoliser går i pension? Kommer nya trafikpoliser att utbildas? Kommer tjänsterna att återbesättas?
Vad händer? Ytterst är det förstås Polismyndigheten själv som har att hantera den här typen av frågor, men på vilket sätt kan statsrådet säkerställa att Polismyndigheten har de rätta förutsättningarna att fullgöra sitt uppdrag att kontrollera yrkestrafiken som rullar på våra vägar även framdeles?
Pia Nilsson (S):
Tack, inrikesminister Anders Ygeman, för tydliga besked! Jag tror att de som lyssnar på den här debatten, inte minst de nuvarande trafikpoliserna, kan känna sig lugna med det besked som inrikesministern lämnar: Det kommer att utbildas nya trafikpoliser. Det är ett väldigt viktigt budskap.
Sedan instämmer jag i de förslag som Anders Ygeman här presenterar, framför allt om att skapa enklare och tydligare regler. Det är väldigt viktigt att ha den transparensen och tydligheten inom framför allt yrkestrafiken. Klampningsverktyget är viktigt. I dag möjliggörs klampning bara under 24 timmar.
Man kan fundera över varför. Nu pågår ett arbete för att se över om det går att ta bort tidsgränsen och låta klampningen pågå så länge reglerna inte efterlevs och man inte har justerat de skevheter och fel som finns på fordonet. Det pågår dessutom en del utredningsuppdrag som Transportstyrelsen ska redovisa i maj nästa år.
Beställaransvaret kommer att ha stor betydelse. Det är ett komplicerat arbete, men Transportstyrelsen jobbar frenetiskt och kommer att presentera något väldigt intressant, hoppas vi. Vi hoppas förstås också att det blir verkningsfullt. Anders Ygeman nämnde också att det är viktigt att vi är aktivare i EU för att hitta en gemensamhet här.
Jag tycker förstås att det behöver göras mycket mer, inte minst polisiärt. Jag vet ganska lite om hur den svenska polisen samarbetar med polis i övriga EU-länder just när det gäller yrkestrafiken och kontrollen av cabotagetrafiken. Det kunde vara intressant om Anders Ygeman kunde nämna lite kort hur det samarbetet ser ut. Det här problemet är ju onekligen gränslöst.
Det krävs alltså gemensamma internationella insatser, inte minst mellan EU-länderna. Det är viktigt att vi får styrning på de oseriösa företagen, så att vi gynnar seriösa och framför allt svenska åkeriföretag, där goda villkor och säkerhetstänk är norm.
De ska inte behöva konkurrera med oseriösa företag som inte efterlever de lagar och regler som de har att följa. Jag ser fram emot att få veta lite mer om hur den svenska polisen samarbetar med polisen i övriga EU-länder.
Pia Nilsson (S):
Vi skulle kunna sammanfatta den här debatten så här: Regeringens kraftfulla insatser för en sund konkurrens, hållbara transporter och sjysta villkor inom transportbranschen har gett resultat. Polisen har nu möjlighet att ta ut en sanktionsavgift på 40 000 kronor. Polisen har nu möjlighet att klampa, det vill säga låsa lastbilsekipage för att förhindra fortsatt färd.
Polisen har nu möjligheter att beslagta nycklar, frakthandlingar och registreringsskyltar om regler inte följs. Verktyg finns på plats. Detta, herr talman, kunde polisen inte göra under förra mandatperioden eftersom alliansregeringen inte prioriterade det trafikpolisiära arbetet. Nuvarande regering har däremot valt att prioritera arbetet, och genomslaget har inte låtit vänta på sig.
97 ekipage har till dags dato ålagts sanktionsavgifter motsvarande 2,4 miljoner kronor. Inrikesminister Anders Ygeman har på ett klargörande sätt redovisat det polisiära arbetet kring yrkestrafiken. Jag kan konstatera att mycket görs, vilket vidimeras inte minst av trafikpoliserna själva men även av Transportstyrelsen.
Ministern har också redogjort för hur han noga kommer att följa utvecklingen framöver och att nya trafikpoliser kommer att utbildas. Det är viktigt, herr talman. Det är nödvändigt. Och det känns tryggt.