KBLab/rixvox huggingface dataset:
Kristina Axén Olin (M):
Att följa kunskapsutvecklingen i Sverige är viktigt för oss alla. Det handlar om Sveriges tillväxt, men det handlar naturligtvis också om individerna och deras framtid. För inte så länge sedan diskuterade jag och statsrådet brottsutvecklingen i Sverige.
Efter att statistiken kom drog jag då paralleller om att det som tyvärr förenar de kriminella under 24 år i dag är att 80 procent inte har godkända betyg från grundskolan. Det bästa förebyggande vi kan göra är förmodligen att se till att alla elever klarar svensk skola. Därför är det viktigt att mäta kunskapsutvecklingen i Sverige år efter år så att man ser vad som fungerar och inte fungerar.
Tyvärr, fru talman, gör vi inte det i Sverige. Statsrådet hänvisar till de nationella proven, men Socialdemokraterna har valt att inte göra dem kunskapsmätande. Det valet fick Socialdemokraterna: Skulle de nationella proven genomföras för att vara kunskapsmätande eller betygsgrundande? Anna Ekström valde att de skulle vara betygsgrundande.
Nu ska vi inte fastna i de nationella proven, men det är en skandal att riksdagen redan 2015/16 beslutade att de skulle digitaliseras och rättas centralt. Om de hade rättats externt och centralt hade de nämligen kunnat vara intressanta för att just se kunskapsutvecklingen, för då hade vi fått en likvärdig bedömning och hade kunnat se hur utvecklingen är i svensk skola.
Men eftersom regeringen inte har verkställt riksdagens beslut, trots att det har upprepats i princip varje år, går det inte att använda de nationella proven. För Sveriges del deltog inte vart fjärde barn i den senaste Pisamätningen. Ändå var Sverige sämst i hela världen när det gällde skillnaden mellan inhemskt födda elever och utlandsfödda elever.
Så Sverige har gigantiska problem, och därför är det än viktigare att göra årliga mätningar av de svenska resultaten och om utvecklingen går åt rätt håll eller inte. Fru talman! Jag delar inte statsrådets uppfattning om att trenden är bruten och att utvecklingen går åt rätt håll. En fjärdedel av eleverna skrev inte Pisa.
Det var också en större exkludering än vad regelverket i Timss medger. Ändå säger statsrådet och Socialdemokraterna att utvecklingen i svensk skola går åt rätt håll. Det är intressant att vart fjärde barn i årskurs 6 är icke godkänd i något eller några ämnen. Den siffran stämmer med den fjärdedel som inte deltog i Pisamätningen.
När var fjärde elev inte deltog i Pisa, när egna mätningar inte görs, när var fjärde elev i årskurs 6 har streck i något eller några ämnen, hur kan man då säga att utvecklingen går åt rätt håll och att trenden är bruten? Det är för mig en gåta. Men det kanske man kan säga när man har innehaft regeringsmakten i sju år och inte vill ta ansvar för de problem som finns i svensk skola.
Kristina Axén Olin (M):
Vem som ska utföra Pisamätningar i fortsättningen ska vi besluta om någon vecka, och jag är inte så säker på att det blir Skolverket som ska genomföra Pisa i fortsättningen. Men vi får väl se vad riksdagens beslut blir. Fru talman!
Det som är sorgligt är att ett statsråd här talar om att utvecklingen i Sverige går åt rätt håll och att resultaten håller om man räknar bort de utlandsfödda eleverna. Så kan man ju inte göra. Det stämmer att det finns många med utländsk härkomst i Sverige. I dag är det ungefär en fjärdedel av eleverna i grundskolan som har utländsk härkomst.
Det som har hänt i svensk skola, ett problem som vi verkligen borde diskutera, är att mer än var tionde elev i årskurs 9 inte har gått alla år i svensk skola.
Det är ett stort bekymmer att de eleverna inte klarar skolan, och de utgör en för stor andel av dem som inte klarar skolan och får behörighet till gymnasiet. Den frågan borde vi verkligen diskutera. Hur ska vi göra i Sverige för att barn med utländsk härkomst ska klara svensk skola?
Hur ska vi bli bättre på att se till att de som även har gått de inledande åren i ett annat land ska klara skolan? Där sticker Sverige ut i resultaten. Bland annat framgår i Pisamätningarna att Sverige är det land i hela världen där det råder störst skillnad mellan inhemskt födda barn och utlandsfödda barn. Den frågan skulle jag gärna diskutera dygnet runt med statsrådet om vi kunde komma fram till en bra lösning.
Det intressanta är att statsrådet indirekt säger att de barnen inte finns och hänvisar till de andra barnen. I Moderaternas Sverige räknas alla barn. Därför ska alla barn som finns i klassrummen varje dag såklart delta i kunskapsmätningarna.
Kristina Axén Olin (M):
Sverige har ett musikälskande folk. Vi är inte bara oerhört förtjusta och tycker väldigt mycket om musik. Vi är också duktiga. Även i ett internationellt perspektiv har Sverige en tradition av att vara väl ansett i världen, och vi har bland de duktigaste musiker och sångare som finns i världen. Självklart ska vi ha ett fungerande operahus och en nationalscen som fungerar.
Nuvarande Operan har i och för sig funnits ända sedan 1700-talet. Men nuvarande operahus är byggt 1898 med den tidens mått och krav. I dag är det inte ett fungerande operahus. Redan på 70-talet diskuterade vi i Stadshuset i Stockholm renoveringsbehovet av Operan. På 90-talet var jag själv med i möten om Operans framtid. Det har inte direkt varit en snabb process, fru talman.
År 2013 gav den dåvarande kulturministern Operan och Statens fastighetsverk i uppdrag att ta fram ett förslag till renovering av operahuset, vilket man också gjorde. Det slutgiltiga förslaget lämnades till regeringen 2018. Då gav regeringen även i uppdrag till Statens fastighetsverk att komma med ytterligare ett förslag på bara en renovering av huset.
Det lämnades över och var klart 2019. Nu, fru talman, 2022 - tre år senare - har fortfarande ingenting hänt. Jag tycker att det är beklagansvärt att vi inte kommer längre och kan fatta ett beslut så att vi får ett fungerande operahus i detta musikälskande land.
Kristina Axén Olin (M):
Jag har underlagen här. Det är inte väldigt mycket papper att läsa, men jag förstår att frågan är komplex. Och precis som Roland Utbult beskriver finns det flera förslag. Men det blir inte billigare ju längre vi väntar. Nu är alla utredningar klara och ligger på regeringens bord sedan tre år tillbaka. Fru talman!
Jag läser högt: Operan ska vara den i Sverige ledande institutionen inom opera och balett och som nationalscen stå på högsta nivå vad gäller utveckling, förnyelse, konstnärlig kvalitet samt hantverksskicklighet i ateljéer och verkstäder. Operan ska som nationalscen verka i ett internationellt opera- och danssammanhang och initiera samarbeten samt främja interkulturellt utbyte.
Operan ska även stödja nyskapande svensk opera- och balettkonst genom att beställa och framföra nya verk av såväl svenska som internationella kompositörer, librettister och koreografer. Fru talman! De kommer inte in med scenografin på Operan eftersom scenöppningen är för liten.
Jag vet inte vad regeringen menar i riktlinjerna till Operan när det gäller att de ska kunna fullfölja detta i år när de inte ens kan ta emot internationella gästspel för att scenen är för liten. Jag skulle fortfarande vilja veta, fru talman: När kommer regeringen att fatta beslut rörande Operan? Vilken riktning man än väljer - när kan vi förvänta oss ett beslut?
Kristina Axén Olin (M):
Det är precis som kulturministern säger: Det är inte så att Operan bara är till för alla oss musikälskande svenskar; den är också en arbetsplats. Det är nästan 600 anställda på Operan. Vi har redan i dag tyvärr ett tapp då en del av våra duktigaste operasångare väljer att flytta och leva i andra länder.
Det är i och för sig också berikande för Sverige och naturligtvis för dem på sitt sätt, men vi vill ju inte att det ska bero på att vi har en helt oduglig nationalscen i Sverige och i Stockholm. Vi måste renovera Operan - eller bygga nytt, eller vad vi nu landar i. Avslutningsvis, fru talman, skulle jag bara vilja säga till kulturministern att vi är många här som brinner för musik, och vi vill gärna hjälpa till.
Om kulturministern känner att det finns en möjlighet är vi nog många som gärna skulle vilja fundera tillsammans parlamentariskt på hur vi kan hitta en lösning som blir hållbar även över lång tid framöver. Vi är som sagt ett musikälskande folk - även vi riksdagsledamöter.
Kristina Axén Olin (M):
Vi är många som har kultur som livsluft. Det är därför med stort intresse och engagemang vi följer en ny socialdemokratisk minister och undrar vilken inriktning kulturpolitiken nu ska få. Vi har också följt flera intressanta intervjuer, bland annat av den duktiga Stina Oscarson som ställde många intressanta frågor - som dock förblev obesvarade.
Min fråga till kulturministern är därför: Vad anser kulturminister Jeanette Gustafsdotter att kultur är?
Kristina Axén Olin (M):
Jag måste säga att jag blir lite häpen. Vi har förvisso väldigt många myndigheter under kulturutskottet, men vi har en myndighet som heter Myndigheten för kulturanalys som bara för ett par veckor sedan presenterade de senaste siffrorna på kulturområdet. I den rapporten kan man läsa, herr talman, att kulturskolan förra året fick 2 859 000 000 kronor.
Och det är kommunerna som finansierar kulturskolan. Sedan instiftade förvisso riksdagen ett särskilt statligt utvecklingsbidrag, som förra året var 200 miljoner. Det har den här regeringen varit tvungen att dra ned till 100 miljoner. Med det är fortfarande så att 2 859 000 000 kronor kommer från kultursektorn till kulturskolan.
Jag tycker att det skamligt, herr talman, att man då pratar om en slakt av kulturen och en halvering av pengarna till kulturskolan. Vi har 177 400 barn som studerar i kulturskolan. De 100 miljoner kronor man tar bort motsvarar 5 kronor och 60 öre per elev. Jag tror inte att våra elever i kulturskolan tycker att det är skamligt när miljontals människor i Ukraina svälter och inte har någon ström.
Att vi väljer att dra ned med 100 miljoner i en budget om nästan 3 miljarder är väl inte att halvera pengarna till kulturskolan, herr talman. Jag är förvånad om Amanda Lind inte har läst rapporten från Myndigheten för kulturanalys så att hon i stället kan använda riktiga siffror i debatten.
Kristina Axén Olin (M):
Jag tycker att Amanda Lind måste använda rätt siffror. Det blir helt fel proportioner om man säger att en budget om 3 miljarder är halverad. : Det sa jag inte.) I själva verket är det det statliga bidraget om 200 miljoner som är halverat, inte budgeten till kulturskolan - som lärare i kulturskolan nu verkar tro, herr talman, eftersom jag får mejl där de skriver att det påstås att vi har halverat budgeten till kulturskolan. Det stämmer inte.
I övrigt kan man läsa följande i den här rapporten, som är väldigt intressant och som jag rekommenderar till utskottet: "När det gäller kommunernas utgifter är trenden på senare år stadigt ökade utgifter för allmän kulturverksamhet och musik- och kulturskolan. Utgifterna för bibliotek och stöd till studieorganisationerna har varit mer stabila.
Det sistnämnda området fick dock ett betydande tillskott både under 2020 och 2021" - av kommunerna. Det är alltså inte så, herr talman, att kulturen slaktas för att vi inte avsätter ännu fler miljarder här i den här salen. Vi har naturligtvis varit tvungna att prioritera det krig vi har och att hjälpa Ukraina. Vid sidan om elkris är det inflation och en rad andra problem som Sverige står inför.
Men att påstå att pengarna till kulturen är halverade är att fara med osanning, herr talman.
Kristina Axén Olin (M):
Ibland kan man få intrycket att kultur handlar om vad vi säger i den här salen och de statliga pengar vi avsätter. Men så är det ju tack och lov inte. Kultur är så mycket mer än vad vi beslutar om i statens budget.
Jag tror i och för sig kanske inte att vi här inne har exakt samma uppfattning om vad kultur är. Det som för en är böcker är för en annan att studera konst eller att gå på en konsert. Men jag tror att alla kan vara överens om att kultur är en omistlig del av vårt samhälle, och oerhört viktigt.
Det man sällan talar om, herr talman, är att vid sidan om en del statliga satsningar är kultur och kulturbranschen en del av svenskt näringsliv. Den kreativa och kulturella näringen består av 130 000 företag.
Över 190 000 anställda i Sverige jobbar i den kulturella och kreativa näringen med en omsättning på över 400 miljarder. Här har staten ett ansvar som vi borde diskutera mycket mer i riksdagen. Hur kan vi underlätta och skapa förutsättningar för blomstrande företag i kulturbranschen?
Vi måste diskutera skatter, moms, immaterialrätt, upphovsrätt, sjukersättningar och ytterligare en rad frågor om vi vill skapa de bästa möjligheterna för att den här fantastiska branschen ska kunna anställa ännu fler och blomstra ännu mer.
Vi alla här är också stolta över till exempel Sveriges musikexportframgångar som säkert beror på att vi har haft en fantastisk kulturskola i decennier - det som tidigare var kommunala musikskolan.
Här i huset kan vi diskutera hur man ska se till att ha utbildade lärare för att fortsätta den här fantastiska utvecklingen och hjälpa musiknäringen att fortsätta vara duktig på att sätta Sverige på världskartan. Herr talman! Kultur sträcker sig över otroligt många områden i politiken, som vi alltför sällan diskuterar i den här salen.
Jag ser fram emot att under mandatperioden få vara med och diskutera hur vi kan hjälpa till att få en ännu mer blomstrande kultur i Sverige. Staten har självklart ett ansvar för vårt kulturarv och våra nationalscener. Där finns ett eftersatt behov just nu av bland annat renovering.
Men i tider av krig i Europa med ett Ukraina där miljontals människor inte ens har ström och mat och där vi i Sverige har en energikris som innebär att folk faktiskt får gå från hus och hem, då kan regeringen inte prioritera kulturen även om vi skulle önska att man kunde göra ännu mer för att hjälpa våra nationalscener, Skansen och andra som har ett eftersatt renoveringsbehov. Herr talman!
Avslutningsvis ser jag fram emot att förhoppningsvis hamna i ett läge där kriget i Ukraina tar slut och vi får bukt med energiproblemen i Sverige så att vi kan återgå till en mer normal tid för Sveriges riksdag, men där är vi inte ännu.
Kristina Axén Olin (M):
Tack, Lawen Redar, för en intressant fråga! I regeringens budget har vi lagt 6 miljarder mer till kommunerna, om jag inte minns alldeles fel. Det är kommunerna som har ansvaret för kulturskolan. Och som jag sa i mitt anförande, herr talman, skulle ingen vara gladare än jag om vi hade haft mer pengar att lägga på kulturskolan.
Jag tror att det många gånger är en investering som gör att fler barn hittar till musiken som ett särskilt språk. Men det är krig i Ukraina, enorm kris här hemma i Sverige och hög inflation. Vi är på väg in i en lågkonjunktur. Människor tvingas till och med gå från hus och hem för att de inte har råd att betala elräkningen.
I en sådan tid är det svårt att prioritera ännu mer statlig finansiering av kommunala musikskolan, som är ett kommunalt uppdrag. Ändå gör regeringen flera satsningar i budgeten, till exempel på att ta fram ett fritidskort för att få fler barn och unga att röra på sig. Det finns särskilda uppdrag till kulturskolan och idrotten att försöka nå barn i utanförskapsområden på olika sätt.
Jag hoppas att tiderna blir annorlunda om det är så att man behöver ännu mer statligt stöd, men primärt är dessa uppgifter kommunala.
Kristina Axén Olin (M):
Vi får nog återkomma till några delar, men när det gäller den sista frågan tycker jag att det är intressant att Lawen Redar tar upp den, för även jag blev ganska chockad när jag hörde Skansens vd berätta att de eftersatta renoveringarna skulle kosta 150 miljoner och att man borde ha fått pengarna för tio år sedan. Vi har tyvärr inte avsatt några särskilda pengar i vår budget för renoveringsbehoven som vd:n John Brattmyhr redovisade i medierna häromdagen.
Men det är helt klart djupt bekymmersamt att Skansen har ett sådant eftersatt renoveringsbehov. Lawen Redar har tyvärr inga fler inlägg nu, men jag kan undra varför Socialdemokraterna, som ändå innehaft makten, inte har gjort någonting åt Skansens renoveringsbehov, som enligt John Brattmyhr skulle ha behövt åtgärdas för många år sedan.
Varför har man inte fattat beslut om ett nytt operahus när det är så illa i Operan? Det var Lena Liljeroth som tillsatte utredningarna om att bygga ett nytt operahus eller renovera Operan. Det är så illa att man måste sätta upp nät för att det ramlar ned stenar från taket, och man måste pumpa bort vatten som rinner in från Strömmen. Det har ju varit högkonjunktur, och statens finanser har varit stabila.
Varför har då Socialdemokraterna med sina miljöpartistiska kulturministrar inte gjort något åt vare sig Skansen eller Operan, herr talman? Det tycker jag är ganska sorgligt.
Kristina Axén Olin (M):
Jag antar att Amanda Lind talar om de kulturella och kreativa näringarna. Jag är inte säker på att alla vet vad KKN betyder. För att börja med den första frågan är den budget vi har fattat beslut om nu budgeten för nästa år. Jag kan inte stå här och lova hur kommande budgetar kommer att se ut. Det beror naturligtvis på vad som händer både i världen och i Sverige.
Vi kan inte berätta om några definitiva beslut när det gäller den statliga extrasatsning som gjordes i form av ett utvecklingsbidrag till kulturskolan. Men, herr talman, jag upprepar det jag har sagt: Kulturskolan är en kommunal uppgift. Kommunerna lägger nästan 2,9 miljarder på kulturskolan.
Det man gjorde från statens och riksdagens sida var att instifta ett särskilt utvecklingsbidrag som, enligt vad som sades redan från början, skulle löpa under några år för att kulturskolan skulle kunna hitta nya metoder och kanske nå nya grupper. Att det bidraget halveras i en tid då det som sagt var är krig i världen och även kris här hemma tycker inte jag är så konstigt.
Det är 5 kronor per elev vi talar om - att det bidraget är halverat borde inte innebära att kulturen är raserad i Sverige. Jag får helt enkelt återkomma till om det finns möjlighet till statliga utvecklingspengar längre fram, när vi ser hur budgetläget ser ut för 2024. Herr talman! Jag får frågor om de kulturella och kreativa näringarna.
Det handlar om både moms, skatter, upphovsrätt och immaterialrätt. Vi inväntar med spänning den utredning som kommer om det som förhoppningsvis skulle kunna underlätta för kombinatörer inom kultursektorn, som kombinerar sina tjänster på olika sätt. De har i dag problem med både sjukpenning och annat.
Det finns otroligt mycket som vi borde göra, som vi kanske borde diskutera och ägna tid åt i stället för att sprida myter om en kultur som är raserad. Jag ser fram emot det!
Kristina Axén Olin (M):
Jag ser fram emot att dessa utredningar kommer och att vi för en diskussion om hur vi på olika sätt kan bidra till att näringen får bättre villkor och kan blomstra ännu mer.
Men jag noterar också att man i förordet till den statliga utredning om det kreativa Sverige som kom i augusti påtalar den ryckighet och brist på beslut som har rått under de senaste tio åren när det gäller kulturområdet; man hoppas att detta ska få ett slut. Jag ser fram emot många positiva och förhoppningsvis pragmatiska diskussioner med Amanda Lind i dessa frågor.
Kristina Axén Olin (M):
Centerpartiet har väckt denna fråga även i en följdmotion och i kulturutskottet, vet jag. Det välkomnar jag. Det är en problematisk fråga. Det är möjligen så att Centerpartiet har rätt. I så fall hoppas jag att vi alla kan vara beredda på att fundera på förändringar, så att vi får det bästa system som går att hitta.
Men just nu har vi i alla fall inte haft möjlighet att ta ställning till Centerpartiets förslag. Det vi nu föreslår är i enlighet med propositionens förslag. Om det sedan visar sig att det blir en omöjlig situation får vi återkomma.
Kristina Axén Olin (M):
Rickard Nordin tar upp en del i spelpropositionen som egentligen belyser det problematiska kring spelmarknad och spelfrågor. Det är ständigt en avvägning. Hur ska vi bejaka att svenskar väljer att spela spel och att spela om pengar samtidigt som vi skyddar människor och konsumenter för att se till att färre hamnar i ett missbruk?
Det som riksdagen beslutade 2018 har till stor del fungerat bra. Vi ser i dag en betydligt mindre andel svenskar som spelar i illegala spel. Tidigare var det nästan hälften av de svenska spelarna som använde olicensierade spelbolag, men senast man mätte - jag tror att det var förra året - var det 87 procent som använde licensierade spelbolag.
Mycket har alltså blivit bättre, men det finns fortfarande saker som Sveriges riksdag borde göra för att strukturera och styra upp spelmarknaden. Det handlar om att möjliggöra för Spelinspektionen att vidta åtgärder så att färre hamnar i missbruk eller använder illegala spel. Det är detta som vi tar ställning till här i dag. Vi kommer att återkomma till dessa frågor.
Vi har utredningar som just nu pågår, som tittar på om man behöver göra ännu mer för att minska risken för missbruk. Jag är säker på att Rickard Nordin och Centerpartiet kommer att påminna oss alla här om detta. Har det blivit tokigt när det gäller frågor kring kassaregister för spelautomater får riksdagen helt enkelt fatta ett nytt beslut.
Kristina Axén Olin (M):
Jag reagerar över att Amanda Lind säger att Moderaterna och en majoritet har yrkat avslag på förslaget i propositionen om måttfullhet vid marknadsföring. Herr talman! Det är inte så att vi har yrkat avslag på det, utan detta har riksdagen redan beslutat om med anledning av den förra propositionen. Vi har beslutat i en bred majoritet att det ska vara måttfullhet vid marknadsföringen. Och det finns naturligtvis en massa andra regler kring detta.
Det vi nu har yrkat avslag på är att ändra lagen igen. Vi har precis infört en lag som har börjat gälla och som äntligen har fått en del praxisfall.
Det känns inte seriöst, herr talman, att då gå till riksdagen och besluta om ett förslag som i princip samtliga remissinstanser - utom Folkhälsomyndigheten och Socialstyrelsen, tror jag att det var - anser skulle vara ett totalförbud mot reklam för spelbolagen. Rätt ska vara rätt. Vi har redan i dag en i princip enig riksdag som har beslutat om måttfullhet när det gäller spelmarknaden.
Därför undrar jag hur Amanda Lind resonerar kring detta. Till exempel genererar spelbolagen 350 miljoner kronor i annonsintäkter för tidningarna. Om vi fullständigt skulle hindra spelbolagen från marknadsföring skulle jag vilja veta hur Amanda Lind tänker sig att vi ska finansiera medierna, som redan i dag har det väldigt knepigt, herr talman.
Kristina Axén Olin (M):
Amanda Lind talar nu om aggressiv marknadsföring som når människor. Det ska inte finnas någon aggressiv marknadsföring eller reklam när det gäller spel i Sverige; det är därför riksdagen har beslutat om måttfullhet och att det är det vi tillåter i Sverige. Lagen implementerades 2019, och sedan har det tagit ett tag att hitta en rimlig balans.
Det har också varit ett antal fall gällande marknadsföringen som kommer att prövas.
Jag har inte sett någonting i Miljöpartiets budgetförslag om att kompensera medierna för ett intäktsbortfall motsvarande all spelreklam som finns i dag. Herr talman! Jag hoppas att Amanda Lind kan tänka sig att låta den lag som riksdagen ändå har fattat beslut om och som handlar om måttfull reklam verka, så att vi kan se till att få en reglerad och nyanserad bransch.