Johan Hultberg (M):
Moderaterna och jag personligen har envist lyft behovet av att skapa bättre möjligheter för en sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation för journalföring och informationsutbyte, inte bara inom hälso- och sjukvården utan också mellan hälso- och sjukvården och socialtjänsten. Varför?
Jo, därför att många medborgare har omfattande och komplexa vård- och omsorgsbehov - behov som kräver insatser inte bara från hälso- och sjukvården utan också från socialtjänsten. Särskilt gäller detta många äldre som är i behov av både sjukvård och äldreomsorg, insatser från både region och kommun. Övergripande och generellt är ansvarsfördelningen mellan region och kommun enkel.
Regionerna ansvarar för hälso- och sjukvård och kommunerna för äldreomsorg i form av exempelvis hemtjänst eller särskilt boende för äldre. Det finns dock vissa undantag. I ett särskilt boende är det kommunen som ansvarar för hälso- och sjukvården. Ansvaret för hemsjukvård är däremot oftast delat.
Där är det i regel kommunerna som ansvarar för den basala hemsjukvården, som omfattar exempelvis såromläggningar, medicinering och provtagning, medan regionerna ansvarar för den avancerade hemsjukvården, alltså den hemsjukvård som annars hade gjorts inom ramen för sjukhusvård. I vardagen är distinktionen mellan socialtjänsten och hälso- och sjukvården inte alltid alldeles självklar, och framför allt kan den vara svår att hantera.
Det är ett problem som faktiskt uppmärksammades redan innan ädelreformen genomfördes 1992. Fortfarande, nu årtionden senare, är det inte rättsligt möjligt med gemensam dokumentation och sammanhållen journalföring mellan hälso- och sjukvården och socialtjänsten.
Detta trots att ett gott omhändertagande av en person med komplexa behov förutsätter informationsutbyte och ett välfungerade samarbete mellan berörda aktörer. Konsekvensen av bristfällig informationsdelning blir ofta en vård och omsorg av sämre kvalitet. I värsta fall blir det en patientfarlig vård och omsorg.
Därför är den proposition som vi nu behandlar efterlängtad och viktig. I och med förslagen i propositionen kommer det att bli möjligt att frivilligt inrätta ett elektroniskt system, så kallad sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation.
Det ger verksamheter inom socialtjänsten som avser äldre personer eller personer med funktionsnedsättning och hälso- och sjukvården möjlighet att få tillgång till varandras vård- och omsorgsdokumentation genom direktåtkomst eller annat elektroniskt utlämnande.
Detta är bra och i linje med det tillkännagivande som riksdagen gjorde 2020 efter förslag från Moderaterna om att skapa goda möjligheter till sammanhållen journalföring och informationsdelning mellan hälso- och sjukvården och socialtjänsten. Men vi moderater är, precis som många remissinstanser, mycket kritiska till att regeringen inte tagit ett större samlat grepp om behovet av bättre möjligheter till informationsutbyte mellan hälso- och sjukvården och socialtjänsten.
Regeringens proposition, liksom den utredning som ligger till grund för den, rör bara vissa delar av socialtjänstens verksamheter, nämligen verksamheter inom socialtjänsten som avser äldre personer eller personer med funktionsnedsättning. Fru talman!
Att regeringen inte lät utreda om och hur man skulle kunna skapa förutsättningar för en sammanhållen dokumentation avseende socialtjänstens olika verksamheter och alla dess målgrupper är en stor brist som innebär att dagens dysfunktionella lagstiftning i stora delar kommer att bestå.
I praktiken innebär det att människor fortsatt riskerar att falla mellan stolarna och att tidiga och viktiga förebyggande insatser allvarligt försvåras. Särskilt bekymrade är vi moderater över att barn och unga som kräver insatser från olika aktörer, såsom socialtjänsten, skolan och barn- och ungdomspsykiatrin, far illa när samverkan och informationsdelningen brister. Detta kan vi inte acceptera.
Därför vill jag lyfta reservation 5, som berör just detta. Samverkan mellan olika aktörer måste fungera. För det krävs en modern sekretesslagstiftning som möjliggör informationsutbyte och direktåtkomst inom och mellan socialtjänst och hälso- och sjukvård samt i många fall också informationsdelning med polis och skola.
Självfallet, fru talman, står jag bakom samtliga moderata reservationer i betänkandet, men för tids vinning yrkar jag bifall endast till reservation 5. Fru talman! Avslutningsvis vill jag betona vikten av ett ökat nationellt ansvar för den digitala infrastrukturen gällande vård- och omsorgsdokumentation.
Med 290 kommuner och 21 regioner som alla har vitt olika förutsättningar är det viktigt att staten tar ett övergripande ansvar för en nationell sammanhållen informationsmiljö. Just precis detta har också framförts av Myndigheten för vård- och omsorgsanalys. Även Myndigheten för digital förvaltning, Digg, framförde liknade synpunkter.
Sverige har som vision att bli bäst i världen på e-hälsa till 2025, detta i syfte att underlätta för människor att uppnå en god och jämlik hälsa och välfärd samt utveckla och stärka egna resurser för ökad självständighet och ökad delaktighet i samhällslivet.
För att förverkliga den visionen behöver Sverige få på plats en ny moderatledd regering som kan visa ledarskap och tydliggöra ansvarsfördelningen inom e-hälsoområdet och som höjer tempot i reformarbetet.