KBLab/rixvox huggingface dataset:
Isak From (S):
Tack, statsrådet, för svaret! Jag återkommer till det. Jag har ställt den här interpellationen med utgångspunkt från ungas likvärdighet, jämställdhet och möjligheter. Jag är säker på att vi framgent kommer att diskutera planering och utformning av barns utemiljöer och skolgårdar, men jag tror att det blir en annan interpellationsdebatt. Det finns säkert anledning att ha den också.
Vi ser på flera sätt hur resultaten sjunker i skolan. Ungdomsarbetslösheten är skyhög. Andelen mambor, alltså unga vuxna som bor hemma, ökar i hela landet. Löneskillnaderna mellan män och kvinnor ökar, även om det i ungdomsgrupperna inte är så stora skillnader. Just för ungdomsgrupperna är det kanske de fackliga organisationernas arbete som är viktigast för att lönerna hålls lika och jämställda.
Jag har ställt den här interpellationen utifrån att det är under uppväxtåren som förutsättningar skapas för ett gott och jämställt samhälle. Ungdomsstyrelsen redovisar i sin rapport Fokus 13 att fritiden är det som värderas högst av unga i åldern 16-24 år.
Tjejer och killar är ungefär lika nöjda med sin fritid, men det är vanligare att tjejer i åldern 16-24 år har avstått från att delta i en fritidsaktivitet av rädsla för att bli dåligt bemötta eller för att samlingslokalen anses oattraktiv eller illa placerad.
Ungdomsstyrelsen kan se att antalet tjejer och killar ökar bland det totala antalet medlemmar i de ungdomsorganisationer som Ungdomsstyrelsen fördelar statsbidrag till. Men av rapporten kan man också utläsa att fördelningen blir alltmer skev. År 2010 var 47 procent av organisationernas medlemmar tjejer och 53 procent killar.
Två år senare var 41 procent tjejer och 59 procent killar av dem som fick ta del av statsbidraget. I fråga om fördelningen av statliga offentliga medel till ungas organisering, idrott och kultur i åldersgruppen 13-25 år kan man utläsa att killar får den största andelen. Fru talman!
När det gäller ungas kulturaktiviteter och fritid har vissa initiativ tagits för att öka jämställdheten bland unga. Det finns både lokala exempel och nationella initiativ för att öka jämställdheten inom idrotten och kulturlivet.
Undersökningen visar dock att arbetet inom båda dessa områden har en lång bit kvar innan en jämställd fritid för tjejer och killar uppnås. Drogfria offentliga miljöer är ett viktigt komplement för att skapa jämställdhet och bra förutsättningar för unga.
Men det offentliga rummet behöver inkludera och välkomna alla oavsett ålder, om de är tjejer eller killar och deras förhållande till alkohol. Ungdomsstyrelsens rapport stämmer väl överens med vad ungdomsorganisationerna framför om bristen på attraktiva mötesplatser.
Att uppleva otrygghet och i vissa fall rädsla för att vistas i det offentliga rummet är betydligt vanligare hos tjejer än hos killar. En större andel tjejer än killar upplever även att otryggheten påverkar deras livskvalitet i de delar som ungdomar upplever som allra viktigast.
Jag tror, fru talman, att statsrådet har mer att prestera i de här frågorna än hon har visat i sitt svar.
Isak From (S):
Ungdomsorganisationerna lyfter på olika sätt fram att skillnaderna i landet ökar. Skillnaderna i landet har ökat mer de senaste åren, och skillnaderna i landet när det gäller förutsättningarna för ungdomars fritidsaktiviteter är större nu under den borgerliga regeringen än de var tidigare.
Det kanske är trender och så vidare som gör att det blir en skev fördelning ett år, men nu visar det sig att man har gått från en sned fördelning till en snedare fördelning. Jag undrar då vad man ser för faktiska förslag från den borgerliga regeringen. Syns det någonting i budgetpropositionen?
Nu har man anslagit 10 miljoner för att presentera en ungdomspolitisk proposition i vår, vilket är bra. Kommer man i propositionen som presenteras i mars, enligt vad jag såg i listan, att använda verktyg för att rätta till den snedfördelning som vi kan se i dag?
Både ungdomsorganisationer och Ungdomsstyrelsen pekar på att denna snedfördelning förvärras. Jag tror att Maria Arnholm och Folkpartiet har goda intentioner i dessa frågor. Men har man mandat att föreslå något som verkligen gör skillnad? Eller kommer Moderaterna att sätta stopp för det?
Det blir nämligen en budgetpolitisk fråga, och då blir det egentligen Anders Borg som sitter där med facit. Det handlar ju om pengar också. Förutsättningarna ser inte likadana ut i kommunerna. Det är ganska stora skillnader mellan en förortskommun till en storstad, en välbärgad förort eller en glesbygdskommun.
Det finns olika möjligheter i de olika områdena, men man kanske inte som ung upplever att man ges de förutsättningar man borde ges i hela landet. Detta är bara något som man borde kunna lyfta fram.
Vi vet redan att det är trångt om platser för idrottande ungdomar i storstadsområdena. Många vittnar om sena träningstider, om att det i många storstäder är dyrt att vara med i en idrottsförening eftersom idrottsanläggningarna är för få eller felutformade.
Kommunerna väljer i större utsträckning att bygga stora arenor i stället för anläggningar som passar ungdomars idrottande bättre. Om detta är en trend borde politiker kunna göra något åt det, om man vill göra något åt det. Det ger nämligen följdverkningar framöver.
De förutsättningar som ungdomar och unga vuxna växer upp med i dag får följdverkningar in i vuxenlivet. Har Maria Arnholm verktyget till en förändring? Kommer det rejäla förändringar i den ungdomspolitiska propositionen som kan göra skillnad för dagens ungdomsgeneration?
Isak From (S):
Tack, statsrådet! Det känns som om vi kommer att få anledning att debattera den här frågan fler gånger, inte minst när propositionen avlämnas till riksdagen. Det är ganska tydligt att en företrädare för den moderatledda regeringen som vanligt är väldigt nöjd. Det finns mycket att glädja sig åt vilket statsrådet också lyfter fram i sitt svar.
Det är tydligt att man är nöjd med utvecklingen, nöjd med vad man åstadkommit, nöjd med att man prioriterar skattesänkningar före andra viktiga samhällsinvesteringar. Jag känner mig nöjd med att vi föreslår en annan politik. Vi föreslår satsningar för att stärka skolan och för att ge förutsättningar för unga att komma ut i arbetslivet.
Vi gör satsningar på kommunerna för att kommunerna ska orka med satsningar på kultur och idrott.
Vi föreslår i årets budget förstärkningar på idrotten och friluftslivet med 300 miljoner kronor för att underlätta och skapa större tillgänglighet till idrottsanläggningar och friluftsverksamhet för ekonomiskt utsatta barn genom att kunna hålla nere avgifterna och därigenom öka möjligheterna.
Det är ett val, fru talman, som vi gör politiskt. Vi gör valet att satsa på ungdomsgenerationen inför framtiden. Fru talman! Det finns all anledning att återkomma till regeringens förslag, till det som regeringen föreslår. Det finns stora skillnader i politiken.
Isak From (S):
Tack, Carina Adolfsson Elgestam, för en viktig interpellation! Tack, kulturministern, för svaret! Jag skulle vilja ta tillfället i akt att fråga kulturministern om hon tror att det här är en trend.
Vi var nog många som trodde att Viasat och TV3 skulle sälja över och vilja komma överens med SVT och TV4 om att bredda sändningarna så att de skulle komma större delen av befolkningen till del. Nu verkar det dock som om de tar tillfället i akt att öka sina marknadsandelar.
Väldigt många kommer att ha möjlighet att se de förhoppningsvis spännande sändningarna från Ryssland. Men det är faktiskt väldigt många, särskilt skolor och äldreboenden, som inte kommer att ha den möjligheten. De har inte tidigare satsat på att ha kabel-tv då de har haft tillgängligheten till det öppna nätet.
Min fundering är: Ska äldreboenden och skolor i framtiden i större utsträckning satsa på att ha fler abonnemang, eller ska vi gå den väg vi har valt här i Sveriges riksdag - att vi tycker att de stora evenemangen i huvudsak ska sändas i de fria kanalerna?
Vi lägger ju en hel del skattepengar på idrotten - både statliga och kommunala medel - för att gynna den och ge våra ungdomar möjlighet att delta i idrott. Då är det också rimligt att tävlingarna när de har nått de högre nivåerna visas för en så bred publik som möjligt.
Återigen: Är det här en trend, och är det någonting som vi kommer att se mer av?
Isak From (S):
Jag vill inte förlänga debatten för mycket men skulle ändå vilja ha ett svar eller en fundering från kulturministern. Är det här en trend inför framtiden? Är det en trend att färre ska kunna ta del av stora idrottsevenemang?
I så fall tycker jag att vi bör vara tydliga med att om man ska ha möjlighet att se OS på äldre dagar är det rimligt att äldreboenden utrustas med kabel-tv-kanaler. Det är många äldre i dag som "bara" har betalat tv-avgift i hela sitt liv och varit vana att kunna se OS-sändningar varje år - eller vart fjärde år i alla fall.
Om man inte har kabel-tv, abonnemang med MTG eller kan ta del av TV3 kommer man förmodligen inte att kunna göra det längre. Det tycker vi socialdemokrater är synd.
Isak From (S):
Tack, kulturministern, för svaret! Jag har ställt den här interpellationen med utgångspunkt i att jag och vi socialdemokrater tycker att vi kan nyttja våra gemensamt finansierade tillgångar bättre. Sveriges museer finansieras till stor del av offentliga medel - statliga, regionala och kommunala medel.
Sveriges museer har ur flera aspekter en viktig roll, inte minst som mötesplats för utbildning och bildning samt som mötesplats och dragplåster för besöksnäringen. Museerna har också en viktig roll som mötesplats i det offentliga rummet.
Att kunna ta del av en utställning eller att kunna mötas på en offentlig institution utan att det kostar för mycket pengar är viktigt, speciellt för de resurssvaga grupperna. Reformen med fri entré på de statliga museerna möjliggjorde för många fler grupper att ta del av vårt gemensamma kulturarv.
Inte minst lockade reformen grupper som inte tidigare besökt ett museum eller som sällan besöker museer, till exempel barnfamiljer. Väldigt många minns trängseln med barnvagnar på våra statliga museer. Också utlandsfödda nåddes, liksom grupper med låga inkomster, som inte tidigare hade besökt ett museum.
Fri entré var på så vis väldigt viktigt för nyblivna föräldrar. Det var en viktig integrationsskapande åtgärd, och den växte.
För alla er som har glömt reformen med fri entré kan jag nämna att fri entré på statliga museer pågick mellan 2005 och 2006, och det var ett tydligt ideologiskt ställningstagande från den borgerliga regeringen när man tog beslutet att ta bort reformen.
Besöksutfallet för 2007 på de 19 statliga museerna innebar att dessa museer tillsammans förlorade närmare två miljoner besök, vilket motsvarar en publiknedgång med 39 procent gentemot 2006. Under de efterkommande åren har besöksantalet svagt stigit uppåt, men man är inte i närheten av de besökssiffror man hade 2005-2006.
Vi socialdemokrater är övertygade om att det vore bra om fler kunde ta del av vårt gemensamma kulturarv, de många fina utställningar och den kompetenta verksamhet som våra museer faktiskt producerar. Vi tycker att museerna kan nyttjas bättre i det offentliga rummet.
Ett sådant sätt är att faktiskt öppna det offentliga rummet genom att göra det möjligt för fler att oavsett ekonomi göra ett museibesök.
Isak From (S):
Tack, Fredrik Malm, för dina visioner! Jag hoppas att Folkpartiet lyckas driva den här typen av visioner lite hårdare. Om inte annat kan det vara möjligt att det finns en stark majoritet för den typen av visioner efter ett regeringsskifte. Kulturministern var inne på en viktig fråga. Jag har nog inte glömt. Jag nämnde nog inte de ideellt drivna museerna i mitt första anförande, men de är väldigt viktiga.
Jag får också inspel om att det framför allt är så att man inte orkar och att det finns ett stort bekymmer med generationsväxlingen, framför allt i styrelserna för de ideellt drivna museerna, framför allt de mindre. De allra flesta av dem har faktiskt olika former av fri entré eller valfri entré.
Man lever, precis som kulturministern var inne på, på det ideella engagemanget för just de frågorna. Det gör ju inte att frågan om huruvida vi ska öppna upp fler statliga, kommunala och regionala museer får mindre betydelse.
Det är faktiskt ganska många regionala och kommunala museer som redan i dag har fri entré. Där kan man fundera på den statliga rollen. Är det rimligt att vi kanske ska räkna upp kultursamverkansmodellen för att öka tillgängligheten till de regionala museerna? Vi socialdemokrater har i alla fall ett tydligt ställningstagande.
Vi vill börja med att satsa på fri entré på de statliga museerna. Vi tror att det driver viljan och möjligheterna att få fler att bidra till att öka tillgängligheten till våra museer. Tyvärr föll vårt budgetalternativ, men vi kommer att fortsätta att driva det här som en tillgänglighetsfråga - det handlar även om resurssvaga grupper.
När fler får möjlighet väcks också intresset. Även om det bara var en kort tid tror jag att intresset för kultur, kulturhistoria och svensk historia ökade genom fri entré-reformen. Museerna har varit duktiga. Många museer jobbar bra med till exempel Skapande skola. De har bra och duktiga pedagoger.
Andra orkar inte riktigt i den omfattning de själva vill. Där finns politiskt ett ansvar att se till att stärka museipedagogerna och uttrycka i regleringsbrev och politiska beslut att vi tycker att verksamheten är viktig.
Det är viktigt att vi ger möjligheter för människor, oavsett bakgrund, att ta del av det offentliga rummet. Vi tror att museerna är en viktig del i det offentliga rummet, och museerna kan nyttjas bättre som mötesplats än i dag.
Isak From (S):
Det blev tydligt i slutet av kulturministerns inlägg att vision och mål för Moderaterna är sänkt skatt. Jag hörde inte speciellt mycket om visionerna för att få svaga grupper och nyanlända grupper att gå på museum. Det kanske kulturministern kan utveckla.
Finns det en sådan vision? Har Moderaterna en sådan vision för dem som ännu inte har fått sitt första jobb i Sverige, för dem som av olika anledningar inte får ta del av jobbskatteavdragen - de som är sjukskrivna, sjuka eller pensionärer? Finns en vision för att öka besöken på museerna bland de grupperna?
Kulturministern var inne på en viktig fråga om att värna hela landet. Jag håller definitivt med om den frågan. Många regionala och kommunala museer har redan i dag fri entré. För att öka tillgängligheten även på de kommunala och regionala museerna kommer man att behöva tillskjuta samverkansmodellen mer pengar.
Är det en vision som Moderaterna delar? Är det viktigt att staten är med och ökar finansieringen i regionerna? Eller är det jobbskatteavdraget som ska göra hela jobbet? Herr talman! Jag vill avsluta året i riksdagen med att önska alla debattörer, kulturministern och talmannen en god jul och ett gott nytt år.
Jag hoppas att vi alla får en skön julvila så att vi orkar med nya tag i januari.
Isak From (S):
Jag tackar statsrådet Anna-Karin Hatt för svaret. Jag tycker att det andas en viss form av framtidstro, även om vi ska ha en diskussion om vad detta kan innebära. Jag och Anna-Karin Hatt har mötts här i kammaren i debatter med bäring på ungefär samma problem de senaste åren.
Statsrådet har i takt med att opinionen har krävt detta också svängt, och erkänner nu att det faktiskt föreligger ett ganska stort problem. Alla är nog överens om att mobiltäckningen inte är så bra som operatörerna visar med sina täckningskartor. Det har framkommit med all önskvärd tydlighet de senaste åren. Medborgarna har visat sitt missnöje på olika sätt.
De har skrivit till medierna, PTS, oss riksdagsledamöter och förmodligen också statsrådet med krav på förbättringar. Precis som statsrådet är inne på har flera av operatörerna annonserat vällovliga satsningar. De säger att de ska bygga ut till 90 procent i hela landet.
Utgångspunkten för min interpellation här i dag var att titta på om det är så här. Eller vad är det som håller på att hända? När man tittar på antalet bygglov för master visar det sig att det inte är någon anstorm av ansökningarna till kommunerna, framför allt när det gäller glesbygdskommunerna.
Jag har undersökt åtta av Västerbottens inlandskommuner, och där visar sig inte någon storsatsning på att öka täckningsgraden. Om man går på operatörernas egna siffror ser man att 84 procent av landets yta i dag har täckning - om man sammanväger operatörernas siffror.
Men det är få av oss konsumenter som går omkring och har flera olika abonnemang i sin telefon. Oftast nyttjar man en operatör. Om man tittar på hur det ser ut över landet visar det sig att Norrbottens yta bara täcks till 64 procent. I övriga delar av Norrbotten har man inga mobila kommunikationer.
I Västerbotten täcks 84 procent av ytan. Om det byggs ut till 90 procent även i Västerbotten blir det lite bättre, men det är ändå långt kvar till att hela länet täcks.
Vi har i dag en situation som har visat sig inte minst drabba besöksnäringen. Under de senaste sportlovsveckorna slogs mobiltelefonin ut i Vilhelmina, i Tärnaby-Hemavan-fjällen och i Dorotea.
Räddningstjänsten i Vilhelmina gjorde täckningsprov och konstaterade att man till exempel inte kan nå SOS Alarm när telefonin är utslagen under de här veckorna. Det är klart att konsumenterna, som har tecknat ett abonnemang, förväntar sig att kunna ringa.
Lokalbefolkningen förväntar sig att telefonin ska fungera och inte slås ut på grund av att turisterna kommer. Nu har man lovat att det här ska ske på ett antal år, men vad pekar på att man faktiskt kommer att bygga master för att ta bort de här stora vita fläckarna?
I dag ser vi i alla fall inte någon större anhopning av ansökningar.
Isak From (S):
Jag kan nog garantera statsrådet att befolkningen också kommer att följa detta nogsamt. Konsumenterna kommer att följa det här nogsamt. Jag hoppas att den överenskommelse som nu är gjord faktiskt driver på utvecklingen och visar mer riktiga kartor. Det blir ju inte bättre för den enskilde konsumenten att få rätt att veta någonting som han redan vet.
Vet man i dag att man inte har täckning eller att man har dålig täckning blir det faktiskt inte bättre täckning för att man får veta det till följd av en överenskommelse. Men det kan också påvisa tydligt att vi har stora vita fläckar, och det kan kanske bli lite otrevligt för operatören att skylta med att man har sämre täckning i vissa områden. I det fallet tror jag att det är bra att man har kommit med den här överenskommelsen.
Garantin är lite luddig. Ska hela landet få 90 procents täckning? I dag har hela landet söder om Stockholm över 90 procents täckning. Man har i det närmaste 100 procent söder om Stockholm, medan man ju längre norrut man kommer har desto sämre täckning. 64 procent av Norrbotten har täckning i dag, och det är den sammanvägda beräkningen mellan operatörerna.
Precis som jag sade i min inledning är det få som går omkring med olika abonnemang i sin telefon eller har flera telefoner. Men så har faktiskt en del tvingats göra, framför allt i fjällvärlden där flera konsumenter har skaffat norska abonnemang som faktiskt funkar. Det är lite tråkigt att det ska behöva vara så. Möjligtvis är det kul att möjligheten ändå finns.
På många områden kan det bli mycket bättre än vad det är i dag. Frågeställningen är: Hur många påskar ska mobiltelefonin behöva slås ut?
Nu hoppas jag att mobiltelefonin kommande påsk kommer att vara hållbar och inte slås ut, men de senaste påskarna har faktiskt mobiltelefonin i fjällorterna i Jämtland, Västerbotten och Norrbotten slagits ut på grund av överbelastning. Telia har fortfarande inte sagt att de kommer att satsa. De säger fortfarande att det är för få kunder i Borgafjäll för att de ska bygga ut där.
De gör storsatsningar i inlandet och även i en del fjällkommuner. De byter ut 2G-sändare mot 4G-sändare, vilket är bra och ökar möjligheten till att sälja datakommunikation i befintliga master, men det ökar inte täckningsgraden. Det kan förbättra möjligheterna på sina håll, och jag är inte emot det.
Jag tycker att det är på sin plats att man gör det, och det är bra att man gör det man gör, men man kan inte samtidigt lova bättre täckning när det hitintills visat sig att det inte är så. Sedan kommer jag naturligtvis också att fortsätta följa det här. Ser jag att det kommer ytterligare ansökningar för mobilmaster kommer jag naturligtvis att säga att jag kanske hade fel.
Mobiloperatörerna själva lyfter fram att det är besvärligt att få bygglov, eftersom alla överklagar besluten. Då kan det kanske vara så att mobiloperatörerna behöver ha samråd och lära sig att ta kontakt med samebyar och andra intressenter innan de sätter i gång någonting.
Tidigare har man tagit tillbaka bygglov också, och den verklighetsbild som vi lever med är nog att vi inte riktigt tror på operatörerna än så länge.
Isak From (S):
Om det ska ta fem år från det att alliansregeringen bestämmer sig för att satsa på förbättringar till att de verkligen sker kommer vi förmodligen att stå här fler gånger. Jag hoppas att jag slipper läsa i tidningarna att telefonin slogs ut i påsk igen. Jag hoppas att dialogmötena mellan PTS, operatörerna och de regionala aktörerna blir lyckosamma.
Det var inte kul att läsa en intervju i Västerbottens Folkblad den 24 mars med Sara Andersson som är kommunikations- och marknadschef på PTS. Hon tror inte att man kan ställa högre krav på operatörerna. De är rädda för att operatörerna då flyttar och plockar ned sina sändare. Jag tycker inte att en myndighet kan agera på det sättet.
Och jag tror också att PTS när de åker runt på dialogmöten har fått höra att de som ansvarig myndighet måste ställa krav på operatörerna. Operatörerna har fått sitt tillstånd för att de ska verka i hela landet. Det är rimligt att man har samma förutsättningar i hela landet. Det ska inte vara möjligt att bara satsa på gräddfiler. Jag hoppas att det går fortare än fem år innan vi ser ytterligare förbättringar.
Jag tror också, precis som statsrådet är inne på, att i takt med att det blir klart och att 4G-utbyggnaden faktiskt går i den omfattningen som den nu går kommer fler att byta teknik. Fler kommer nog också att bli nöjda, men fler kommer kanske också att bli besvikna när de har köpt ny teknik och den inte fungerar lika bra som de hade förväntat sig. Men jag tror ändå att det är ett steg i rätt riktning.
Det återstår nog en del eftersom det är klart att det är tungsamt. Men det är också glädjande att höra statsrådet ta ordet samhällsmaster som en möjlig åtgärd i sin mun för första gången. Det välkomnar vi, och det ska vi följa upp.