Thomas Östros (S):
Regeringens ideologiska hållning till avgiftsfria studier är väldigt väl beskriven i vår proposition om den öppna högskolan, som är grunden för hela den expansion av högre utbildning som vi har gjort sedan Socialdemokraterna i mitten av 1990-talet kom till regeringsmakten - en kraftig expansion som har kostat drygt 8 miljarder kronor i nya resurser till högskoleutbildning och studiemedel. Skattebetalarna har ställt upp på detta.
Det har man gjort därför att man tyckt att det är rimligt att vi alla solidariskt ställer upp och finansierar högre utbildning avgiftsfritt för våra studenter. Vi tror att det är bra inte bara för dem utan för oss alla. Om Anne-Marie Pålsson vill sätta i fråga utbildning som en social rättighet närmar sig Anne-Marie Pålsson precis det som det är väldigt viktigt att reda ut.
Vill Anne-Marie Pålsson, ledamot i Sveriges riksdag, införa avgifter för svenska studenter när de läser på högskolan? Den åsikten har Anne-Marie Pålsson givit till känna i många olika sammanhang. Det vore bra om du också gjorde det här i riksdagen.
Jag har dessutom sett att en av Svenskt Näringslivs främsta representanter, en av ekonomerna på deras huvudkontor, i debattartiklar ger till känna att Svenskt Näringsliv tydligen också vill införa avgifter för svenska studenter när det gäller högre utbildning. Det är i så fall en stor omsvängning och en omsvängning som kommer att möta en stenhård debatt.
Jag är alldeles övertygad om att de partier som står för en avgiftsfri svensk högskola kommer att få ett mycket starkt stöd. Då kommer vi in på diskussionen om vad som är en social rättighet. Jag är alldeles övertygad om att svenska medborgare menar att det ska vara avgiftsfritt för våra studenter när de läser på högre utbildning. Alternativet är att vi får en mycket kraftigt ökad social snedrekrytering. Vad Labour gjort i Storbritannien menar jag är högerpolitik.
Att införa avgifter, som dessutom höjs året därefter, är inte en klok politik när det gäller att se till att alla får möjlighet till högre utbildning. De lever i en annan verklighet. Där finns inte möjligheten att ta ut den typ av skatter som vi kan ta ut här - än så länge. Det är ingen bra politik, och detta kommer att innebära men för den brittiska utvecklingen när det gäller universitets- och högskolestudier. Vill Anne-Marie Pålsson ha avgifter? Jag vill inte det.
Däremot är det rimligt att se till att också svenska universitet när vi nu får alltfler studenter från Kina, Sydostasien och andra viktiga delar av världen - studenter som reser ut i världen för att köpa sig en utbildning - kan ta ut kostnader för den. Annars blir resultatet, som någon av SFS:s företrädare sagt till mig, att man får hålla tillbaka antalet utländska studenter. Det vill inte jag göra. Jag tror att det är väldigt bra för våra universitet och högskolor att vi kan öka antalet utländska studenter.
Men då kommer vi in på nästa viktiga del: Vi måste se till att höja biståndet och använda biståndsmedel till att erbjuda studenter från tredje världen att komma till Sverige och studera och svenska studenter att studera i tredje världen. För bara ett par år sedan bildade vi här ett nytt program, Linnaeus-Palme, som stärkt utbytet mellan Sverige och Indien och mellan Sverige och Sydafrika och flera olika för Sverige viktiga länder där vi har den här ömsesidigheten i samarbetet.
Jag bedömer att den typen av utbytesprogram blir ännu viktigare när vi får möjlighet att ta ut avgifter från rika studenter från olika delar av världen. Det kommer vi med säkerhet att kunna erbjuda framöver. Studenter från fattiga länder kommer inte hit om de inte ingår i ett utbytesprogram. De behöver resurser och möjligheter att komma hit - få möjlighet att bo här för att kunna studera här.
Då räcker det inte med bara avgiftsfriheten. Den stora ideologiska skillnaden mellan mig och Anne-Marie Pålsson gäller avgiftsfriheten för svenska studenter. Där vill jag ha ett svar också i den här diskussionen.