Kent Ekeroth (SD):
Jag får tacka för svaret från Carl Bildt. Ambitionerna som utrikesministern målar upp är förvisso lovvärda, men MR-rådet har allt sedan dess nya namn antogs efter dess föregångare Kommissionen för mänskliga rättigheter skämt ut sig ordentligt precis som sin föregångare. Som jag skrev i interpellationen har enligt Freedom House andelen fria stater i rådet sjunkit till strax över 40 procent.
Det är alltså en majoritet av stater i rådet som varken har demokrati eller frihet för sina medborgare. Länder som i dag sitter i detta råd är, som utrikesministern säkert vet, Bahrain, Jordanien, Saudiarabien och tills nyligen även Libyen. Detta råd, som paradoxalt nog kallas Human Rights Council, består alltså av några av de värsta förbrytarna mot mänskliga rättigheter i dag.
Utrikesministern påtalar att han de senaste månaderna sett en mer positiv utveckling i rådet och hänvisar till att Libyen uteslutits och att sessioner hållits rörande till exempel Syrien. Jag ser det snarare som ett tecken på att MR-rådet helt enkelt känt sig tvunget att göra det i ljuset av den uppmärksamhet Libyen och även Syrien åtnjutit, och det gör man för att inte dumförklara sig alltför uppenbart igen.
Bara det faktum att detta råd, som domineras av ofria stater, inte förrän det stod klart att Gaddafi tappat kontrollen över landet ville agera. Det blir alldeles uppenbart när man betänker att det bara var så sent som förra året som Libyen valdes in i rådet! Förra året var Libyen jättebra - och nu ska vi tro att rådet har kommit till insikt.
I november förra året, inte så länge sedan med andra ord, tog MR-rådet fram en rapport som hyllade Libyen för dess "demokratiska system" och för "skydd mot mänskliga fri- och rättigheter". Rapporten skulle antas i mars i år! Det var alltså inte speciellt länge sedan rådet visade vad det egentligen står för. FN har med andra ord inga problem med diktaturer så länge de är starka nog, kan det synas.
Först när de faller har FN synpunkter på deras bristande respekt för mänskliga rättigheter. Jag anser inte att detta är ett tecken på en positiv utveckling på senare tid. Att rådet agerar snabbt kan jag inte hålla med om. Stater som Libyen, Syrien och Iran har undgått kritik under alla tidigare år. Jag skulle inte i likhet med Carl Bildt vilja kalla det för att agera snabbt, även om man möjligtvis har gjort det alldeles nyligen.
Detta råd, som är en efterföljare till den totalt misslyckade Kommissionen om mänskliga rättigheter, har sedan dess tillkomst 2006 ägnat runt 80 procent av sina resolutioner åt demokratin Israel och övriga åt Myanmar och Nordkorea. 189 av FN:s länder har det inte vidtagits några åtgärder mot alls, och Sudan fick ofta beröm för bra samarbete.
År 2008 beslöt det muslimkontrollerade rådet att riva upp mandatet om yttrandefrihet så att dess expertutredare avkrävs rapport om sådana som "missbrukar" denna frihet, det vill säga de som vågar säga något som av muslimerna kan uppfattas som stötande för deras uppenbart känsliga sinne. I mars 2009 antog rådet en Pakistansponsrad resolution som säger att "förtal av religioner" är att likställa med övergrepp mot de mänskliga rättigheterna, och återigen var det bara islam som nämndes i sammanhanget.
Detta är bara ett litet axplock av den kritik som kan framföras mot det här nya rådet sedan dess tillkomst 2006. I ljuset av allt detta och även rådets agerande på senare tid, anser inte utrikesministern att Sverige genom sin medverkan skulle legitimera detta råd och det farsartade agerande som i princip alltid blir resultatet? Tror utrikesministern verkligen att Sverige kommer att få dessa odemokratiska stater att förstå sina fel och brister och därmed bättra sig?