William Petzäll (-):
Tack för svaret, Jan Björklund! Det är lite smått historiskt att det här ämnet diskuteras i dag. Det är trots allt första gången som vi över huvud taget lyfter upp svenskfientligheten i Sveriges riksdag.
Till att börja med vill jag säga att den här svenskfientligheten kan ta sig flera uttryck, till exempel på arbetsmarknaden där svenskar diskrimineras till förmån för andra etniska grupper och inte minst bland våra folkvalda politiker där självföraktet och självförnekelsen inför allt som är svenskt är genomgående. Men den allvarligaste formen av svenskfientlighet är trots allt den som vi ska fokusera på i dag.
Det rör de hot, det våld och de trakasserier som svenska ungdomar tvingas utstå på grund av att de just är svenskar. I det här sammanhanget har skolan en central roll att i sitt värdegrundsarbete motverka de här attityderna. Fru talman! Innan jag fortsätter vill jag klargöra att jag liksom Sverigedemokraterna givetvis anser att skolan har en viktig roll även när det gäller att motverka den fientlighet som personer med utländsk bakgrund utsätts för. Men där har skolan redan gjort och gör stora insatser.
Tyvärr har etablissemangspartierna haft en skrämmande nonchalant inställning till problemet med svenskfientlighet och inte sällan varit snabba med att avfärda det som rent trams. Det är kanske huvudförklaringen till varför den fientlighet som svenskar utsätts för aldrig lyfts fram i något sammanhang. Den här bilden bekräftas också av att det inte finns en enda publikation från Skolverket eller någon lokal läroplan där det, såvitt jag kunnat läsa, går att finna någon skrivning som ger uttryck för att även svenskar kan drabbas av rasism.
I en dokumentär som sändes i Utbildningsradion fick man följa några svenska ungdomar från en invandrartät skola i Södertälje. De här ungdomarna satte fingret på det problem som den här interpellationen tar upp. Där uppgav man att om en invandrare gapade glåpord åt en svensk - ord som jag inte kommer att nämna i den här kammaren - togs inte det på lika stort allvar som när en svensk sade något kränkande till en invandrare. Det sistnämnda kan till och med leda till hets mot folkgrupp.
Det är en lagstiftning som inte ens omfattar svenskar men som gäller alla andra etniska grupper. Jag menar att detta tydligt signalerar att man trots allt värderar människor utifrån deras etniska bakgrund och gör en tydlig särskiljning. Därför tycker jag att allt det här pratet om likabehandling och människors lika värde blir lite paradoxalt, i alla fall när ni övriga partier pratar om det.
Det här gör givetvis att många svenska ungdomar upplever det som en stor orättvisa när den fientlighet som riktas mot dem inte tas på lika stort allvar som den fientlighet som riktas mot invandrare. Det exempel som jag tog upp är långt ifrån det enda. Jag vet inte hur många skolbesök jag har gjort, men det är långt över 200. Där har jag mött samma frustration från svenska elever. Jag har ett annat exempel från Karlskrona för några år sedan.
Där fick man anlita ett vaktbolag eftersom man inte kunde hålla ordning på situationen med invandrargäng som drog runt och kallade unga svenska tjejer för både det ena och det andra. Det är uppenbart att skolan gör en värderingsskillnad när det kommer till vem som utsätts för fientlighet på grund av sin etniska bakgrund. Den som är svensk kan inte räkna med samma stöd och uppbackning som den med invandrarbakgrund. Fru talman! Björklund ger här i dag svaret att det även kommer att vara så framöver.
Jag vill ställa en följdfråga. Om det är så, som det verkar av Björklunds svar, att det för svenska ungdomar räcker med några vackra skrivningar i några vackra dokument för att motverka den här fientligheten, hur kommer det sig att det inte räcker också för landets invandrargrupper? Varför ska staten sanktionera att miljontals kronor används för att iscensätta antirasistkampanjer? Det blir en tydlig skillnad här.
För svenska ungdomar ska det räcka med några skrivningar i några dokument, men för invandrargrupper ska man iscensätta kampanjer som kostar miljontals kronor. Jag skulle gärna vilja ha ett svar på den här frågan: Varför räcker det inte med de här dokumenten för landets invandrarungdomar?