Anders W Jonsson (C):
Jag vill börja med att tacka Kristdemokraterna för att de har tagit initiativ till denna otroligt viktiga debatt. Detta handlar nämligen om några av de människor i vårt land som är absolut mest beroende av en fungerande välfärd i form av assistans - och som nu ser sin tillvaro rasa samman, mycket på grund av passivitet från vänsterregeringens sida. Jag fick för några veckor sedan ett mejl som jag har fått tillstånd att berätta om, fru talman. Avsändaren skriver: Hej!
Vet att du känner till vår sons situation sedan din tid som barnläkare på sjukhuset i Gävle. Skriver det här mejlet till dig för att be om hjälp och råd då vi har fått mycket oroande information från Försäkringskassan. Jag känner den här killen väl. Han är snart 30 år och trivs bra med livet. Han är sedan tidiga år förlamad och helt beroende av respirator, men han är nu stolt - han har fått en egen lägenhet och har ett jobb.
Han älskar sport: Brynäs, GIF och, förstås, SAIK i bandy. Han har dubbel assistans dygnet runt av ett tiotal ordinarie plus några vikarier. Pappan skriver vidare i sitt mejl: Vi har nu fått brev från Försäkringskassan angående tvåårsomprövningen. Svaret lyder: Försäkringskassan överväger att fatta beslut om att du inte längre har rätt till fortsatt assistansersättning.
Det beror på att ditt hjälpbehov med respiratorvård bedöms vara sjukvårdande insats och påverkar rätten till assistansersättning. Försäkringskassan bedömer att du kan behöva viss tid för att ordna ditt stödbehov på annat sätt - ja, tacka för det - och vi kan därför betala ut assistansersättningen i november, december och januari om den utförs. Från februari upphör betalningarna.
Pappan frågar mig vad de ska göra. Vad ska jag svara på den frågan? Det är ju det som denna debatt handlar om - hur tillvaron för den här unge mannen och många andra trasas sönder på grund av vänsterregeringens prioriteringar.
Jag hör nu ett antal socialdemokrater och miljöpartister säga att detta beror på domstolar eller på Försäkringskassan i stället för att själva ta ansvar för den mycket besvärliga situation som så många människor med omfattande funktionsnedsättningar har hamnat i. Åsa Regnér var den senaste i raden att säga att detta hänger samman med beslut som har fattats av domstolar.
Men det handlar inte bara om beslut som har fattats av domstolar, utan det handlar också om ett antal andra beslut och om åsikter som vänsterregeringen har gett uttryck för. Magdalena Andersson sa 2015 att vi måste dämpa kostnadsutvecklingen inom assistansersättningen. Samma höst skrev regeringen i sitt regleringsbrev till Försäkringskassan att man skulle bryta utvecklingen av antalet timmar inom assistansersättningen.
I samband med LSS-utredningen som tillsattes sas det tydligt att det handlar om att se på hur kostnaderna för personlig assistans ska sluta att öka. Direktivet var jättetydligt: Lägg fram förslag för att minska kostnaderna. Lägg därtill alla andra beslut som också har slagit mot dem som behöver assistans. Jag tänker till exempel på att arbetsgivaravgiften för unga har höjts.
Inte minst tänker jag på den klappjakt som regeringen bedriver på assistansföretag som är aktiebolag och som därmed måste ha ett överskott. Två tredjedelar av alla assistansberättigade har i dag valt en privat utförare. Om regeringen och Vänstern blir framgångsrika i att få bort alla privata företag från välfärden kommer alla dessa tusentals personer vara hänvisade till att välja kommunen.
Att regeringens politik har haft avsedd effekt ser vi i att antalet assistansberättigade individer minskar. Det handlar inte längre om enstaka individer, utan det handlar om ett stort antal. Därtill handlar det, som jag inledde med att säga, om de människor som är mest beroende av samhällets stöd. Jag välkomnar att regeringen nu äntligen väljer att ta åtminstone ett steg tillbaka.
Högsta förvaltningsdomstolens dom från i somras ska nu enligt regeringen hanteras. Det är bra, men det räcker inte. Regeringen måste backa från sina riktlinjer till Försäkringskassan om att sänka kostnaderna för assistans. Regeringen måste också sluta att bedriva klappjakt på de assistansföretag som erbjuder assistans av hög kvalitet och som samtidigt redovisar överskott och tar ut vinst.
Slutligen måste regeringen behandla även de andra utpekade domsluten från Högsta förvaltningsdomstolen på samma sätt, det vill säga lägga fram lagförslag som återupprättar intentionerna i LSS vad gäller assistansen. Fru talman!
Denna kombination av passivitet - det vill säga att inte lägga fram förslag i ett läge då domstolar och myndigheter fattar beslut som vi anser strider mot intentionerna i LSS - och en lång rad konkreta beslut som slår direkt mot assistanssystemet måste upphöra. Jag hoppas att denna debatt blir ett viktigt steg i att regeringen och Vänstern ångrar sig, gör om och rätt.
Det handlar om några av de absolut mest behövande.