KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ilona Szatmári Waldau (V):
Personligen tycker jag att detta faktiskt är ett jätteproblem. Det är kanske inte ett jätteproblem att ansökan blir försenad eller att vi måste göra om den, utan det stora problemet är anledningen till att Sverige måste göra om ansökan. Detta beror ju på att Moderaterna med sina samarbetspartner har dragit bort stora satsningar på miljö och klimat.
Vi i Sverige har en budget som inte alls är lika stark när det gäller de klimatsatsningar som vi verkligen behöver göra för att vi ska uppnå målen i Parisavtalet samt för att en klimatneutral värld och ett klimatneutralt Sverige ska kunna uppnås. Detta är det stora problemet. Det stora problemet är Moderaternas och deras konservativa kamraters budget, inte ansökan i sig.
Med detta sagt tycker jag dock fortfarande att det är pinsamt att vi gör sällskap med de odemokratiska länderna i och med att vi fortfarande inte har fått ansökan beviljad.
Ilona Szatmári Waldau (V):
Joakim Sandell sa i sitt anförande dels att det förhoppningsvis kommer att bli samma regler för Sjätte och Sjunde AP-fonden när det gäller föredömlighet och hållbara investeringar, dels att han för Socialdemokraternas räkning inte utesluter att det kan komma framtida förslag till förändringar.
Om nu ledamoten sätter detta hopp till att det ska vara samma regler för Sjätte och Sjunde AP-fonden undrar jag när ledamoten beräknar att det kommer ett sådant förslag. Just nu har AP-fonderna minst 15 miljarder i fossila tillgångar. Det är för mig 15 miljarder för mycket. Vi måste divestera.
Staten kan inte äga aktier eller liknande i företag som jobbar med fossil energi. Detsamma gäller Tredje AP-fonden, som investerar i bolag som sysslar med kärnvapen.
Jag hörde det inte nämnas i ledamotens anförande och skulle gärna vilja höra om det verkligen är etiskt försvarbart och i enlighet med reglerna att investera i bolag som sysslar med kärnvapen.
Ilona Szatmári Waldau (V):
Ska man tolka det som Joakim Sandell säger som att de minst 15 miljarder som staten via AP-fonderna har investerat i fossil energi håller på att omvandlas till något annat? Hur stor andel av det är detta enda bolag som ledamoten nämner? Kan ledamoten uttala sig om alla de minst 15 miljarderna?
Jag konstaterar också att jag inte fick något svar på min fråga om kärnvapen. Ledamoten sa att han med "förhoppningsvis" menade att han har en förhoppning om att det kommer att finnas en majoritet, och det hoppas självklart jag också.
Socialdemokraterna och alla andra partier är naturligtvis välkomna att rösta för Vänsterpartiets motion och se till att vi får en förändring här och nu, för vi behöver verkligen divestera. Jag är lite trött på hänvisning till Pensionsgruppen; det har hänvisats till Pensionsgruppen i flera veckor nu.
Vi är en riksdag, och vi måste kunna ta initiativ och fatta beslut utan en grupp som inte är representativ. Slutligen konstaterar jag att det inte är första gången regeringspartier hellre säljer fossil energi än lägger ned den.
Under denna mandatperiod har regeringen hellre sålt ett kolkraftverk än lagt ned det. Jag vill se lite mer initiativ från det jag hoppas är det blivande regeringspartiet.
Ilona Szatmári Waldau (V):
I dag debatterar vi ett betänkande som innehåller yrkanden om ett flertal väldigt olika övergripande miljöfrågor och flera förslag om tillkännagivanden. Flera av de tillkännagivandena är vi i Vänsterpartiet är skarpt kritiska till. Eftersom jag har hoppat in i debatten med kort varsel och har högst fyra minuter på mig kommer jag bara att göra några korta nedslag. Jordbrukets nytta för samhället är otvivelaktig.
Men samtidigt som det bidrar med stor samhällsnytta bidrar det också till stor miljöpåverkan. Delar av jordbruket faller under tillståndsprövning eller anmälningsplikt i miljöbalken, helt enkelt eftersom det påverkar till exempel vatten eller luft. Det är inte konstigt utan helt naturligt, på samma sätt som viss sjukvård eller verksamhet vid våra sjukhus faller under miljöbalken.
Att öppna för att ändra i miljöbalken och den juridiska termen miljöfarlig verksamhet kan få mycket oklara följder. Den mest långtgående är att jordbruket helt faller ur miljöbalkens krav på tillståndsprövning. Det är också tydligt att den samlade majoriteten, som nu ska rösta igenom detta, inte har helt klart för sig hur de vill att förändringarna ska göras och därför inte heller har full koll på följderna.
I en tid när vi behöver göra mer och inte mindre för att skydda vår miljö är det högst olyckligt. Jag vill även nämna förslaget i betänkandet om grön infrastruktur. Det är en viktig del av arbetet med att få ett hållbart skogsbruk i Sverige. Det är typiskt för vår tid att insatser för att värna miljön upplevs inskränka äganderätten, och det är typiskt att vi i stället för att hitta balanser väljer att stoppa något som har fungerat väl.
Vänsterpartiet står inte bakom utskottets förslag att avbryta de regionala handlingsplanerna för grön infrastruktur. Sist men inte minst vill jag säga ett par ord om det första steg som man nu tar för att inskränka Århuskonventionen och miljöorganisationernas talerätt. En majoritet i utskottet säger nu att den talerätten är alltför långtgående och för generöst utformad.
I betänkandet hänvisar man specifikt till beslut om jakt. Men Århuskonventionens talerätt är generell. En förändring av en del ger alltså en förändring av helheten. Det är ett demokratiskt problem på flera sätt men framför allt för att den enskilda som faktiskt är direkt berörd ofta tar stöd av miljöorganisationer för att stå upp mot större företag som vill genomföra ett ingrepp i naturen.
För Vänsterpartiet är det synnerligen viktigt att stå upp för Århuskonventionen och med det för miljöorganisationernas talerätt. Med anledning av detta yrkar jag bifall endast till reservation 4 och 41, även om jag såklart står bakom Vänsterpartiets samtliga reservationer.
Ilona Szatmári Waldau (V):
Jag är glad över att Liberalerna nu talar om hur fel det är att räntan på studiemedel ska höjas för att vi ska kunna införa ett nytt studiestöd.
Det jag funderar på när jag läser anslagsförslagen är att jag inte kan se att Liberalerna har lagt till några pengar för att kunna finansiera omställningsstudiestödet, vilket Vänsterpartiet har gjort. Jag vill egentligen bara veta om Liberalerna har ändrat sig där eller om Liberalerna missade att hitta pengar till det nya studiestödssystemet.
Har man helt enkelt ändrat sig? Det är vad jag vill veta. Jag är som sagt väldigt glad över att partiet Liberalerna har ändrat sig i frågan.
Ilona Szatmári Waldau (V):
Nu tror jag inte riktigt att jag hängde med. Omställningsstudiestödet ska ju finansieras inom ramen för utgiftsområde 15 Studiestöd, och där har bland andra Vänsterpartiet har lagt in de pengar som regeringen i sitt förslag beräknar få in för att kunna finansiera omställningsstudiestödet.
Liberalerna har inte lagt tillbaka dessa pengar, det vill säga att de inte avvisar höjningen av studielånsräntan i sin budget. Men återigen är jag väldigt glad över att ledamoten nu säger att Liberalerna stöder detta. Men det finns ingen finansiering, och det är väldigt tråkigt. Men det är bara att ansluta sig till Vänsterpartiets budget nästa år.
Ilona Szatmári Waldau (V):
Pia Nilsson tar upp hur låg räntan är i dag och att detta knappast kommer att påverka låneskulden. Men jag undrar vad det innebär för framtiden. Om statens upplåningsränta blir högre, kommer Socialdemokraterna då att ta bort den här extra höjningen? Det skulle jag vilja veta, fru talman.
Jag vill också påminna om det jag sa i mitt anförande: Statens upplåningsränta har varit så pass hög i Sverige att räntan på studielånet blev så hög att skulden ökade trots att man betalade så mycket man kunde.
Kanske hade man låg inkomst och kunde inte betala så mycket, och räntan gjorde då att skulden ökade väldigt snabbt.
Det var många som då inte kunde betala tillbaka, många som hamnade hos kronofogden och många som när jag jobbade på CSN ringde och grät över hur svårt det var och knappt såg någon framtid på grund av denna studieskuld som bara ökade och ökade.
Jag upprepar min fråga, som jag egentligen skulle vilja ställa till alla partier som står bakom att höja studielånsräntan utöver statens upplåningskostnad: Hur tänker man göra om räntan ökar? Eller tror man att vi alltid kommer att ha närapå nollränta i Sverige?
Ilona Szatmári Waldau (V):
Problemet med räntan på studielånet är ju att det även blir ränta på ränta om man inte har möjlighet att ens betala av räntan under de år man betalar tillbaka.
Det gäller till exempel personer som har väldigt låg inkomst - de som inte har studerat till de yrken med fantastiska framtidsutsikter som Pia Nilsson hänvisade till, de som av olika skäl inte får de jobb de önskar eller de som har studerat inte för yrke utan för att förkovra sig.
De personerna kan på grund av anstånd och nedsättning få en avgift som gör att de inte ens betalar på själva lånet utan bara på räntan, och det är det jag tycker att vi måste undvika. Vi kan nämligen inte veta hur räntan ser ut framöver. Frågan är därför fortfarande: Om räntan ökar, tas den här extraräntan då bort?
Ilona Szatmári Waldau (V):
I propositionen föreslås en ändring i lagen om tillstånd att utfärda vissa examina. Ändringen innebär att det införs ett bemyndigande för regeringen att besluta att Internationella sjöfartsorganisationen ska ha rätt att utfärda examina genom Världssjöfartsuniversitetet i Malmö. En konsekvens av förslaget blir att offentlighetsprincipen inte kommer att tillämpas.
Om man jämför med andra lärosäten, som till exempel Chalmers tekniska högskola, Högskolan i Jönköping och Handelshögskolan i Stockholm, kommer insynen att vara sämre, då de andra fristående lärosätena är tillagda till bilagan till offentlighets- och sekretesslagen, vilket innebär att offentlighetsprincipen gäller. Vänsterpartiet anser att det är av vikt att det finns möjlighet till insyn i verksamheter som bedriver myndighetsutövning i Sverige.
Det finns flera skäl till att det är värdefullt och även ger praktisk nytta, till exempel att man då kan jämföra grunder för betygsättning och examination på ett transparent sätt. Flera remissinstanser framförde vikten av insyn, men regeringen och utbildningsutskottet har valt att inte lyssna på dem. Offentlighetsprincipen är en grundlagsskyddad princip som syftar till att stärka demokratin.
Genom beslut att inte tillåta insyn riskerar offentlighetsprincipen att urholkas, vilket är mycket allvarligt. Offentlighetsprincipen borde alltid gälla när en fristående aktör utför myndighetsutövning.
Det är lika illa att ett betygsättande och examinerande lärosäte inte omfattas av offentlighetsprincipen som att privat drivna grund- och gymnasieskolor inte gör det. När elevresultat räknas som affärshemligheter är det något som är allvarligt fel. När Vänsterpartiet tog initiativ till offentlighetsprincip i fristående skolor fick vi stöd av Socialdemokraterna och Miljöpartiet.
Men den här gången står Vänsterpartiet ensamt för öppenhet och insyn även i högre utbildning. Herr talman! Världssjöfartsuniversitetet borde läggas till i bilagan till offentlighets- och sekretesslagen, så att möjligheten till insyn värnas i enlighet med Vänsterpartiets reservation, som jag nu yrkar bifall till.
Ilona Szatmári Waldau (V):
Den aviserade höjningen av räntan går stick i stäv med ambitionen att minska snedrekryteringen till svenska lärosäten. Sveriges generösa studiemedel, med en bidragsdel och en lånedel med låg ränta, har varit och är en viktig del för att arbetarklassens barn ska studera vidare.
I CSN:s undersökning om huruvida studenter skulle ha studerat utan studiemedel var det hela 66 procent av studenterna med lågutbildade föräldrar och 44 procent av dem med högutbildade föräldrar som troligen inte skulle ha studerat utan studiemedel. Generösa studiemedel är alltså viktigt för att inte bara barn till högskoleutbildade föräldrar ska kunna studera vidare.
Det finns också undersökningar som visar att studenter är mer benägna att ta lån ju högre utbildning deras föräldrar har. CSN:s statistik från 2020 visar att bland dem vars föräldrar var förgymnasialt utbildade studerade hela 46 procent utan studiemedel vid universitet och högskolor.
För dem med gymnasialt utbildade föräldrar var andelen 29 procent, och för dem med eftergymnasialt utbildade föräldrar var andelen 24 procent. Andra undersökningar från 2020 visar att barn till lågutbildade och yrkeselever på gymnasiet har en betydligt mer negativ inställning till lån. Låneaversionen kan därför antas bidra till den sociala snedrekryteringen.
Redan i dag är det vanligt att studenter med kortutbildade föräldrar finansierar sina studier genom arbete. Det är också den gruppen som i lägre grad klarar sina studier. Arbete påverkar ofta studierna negativt. Studiemedelssystemet borde underlätta för arbetarklassens barn att studera vidare, men nu väljer regeringen att försvåra detta.
I sitt svar till Daniel Riazat sa statsrådet att förändringen av hur räntan på studielån bedöms har en marginell effekt på rekryteringen, utan att nämna vilka det är som kommer att avstå från att låna. Den marginella effekten består troligen av barn från studieovana hem som kommer att avstå från studier av oro för att skuldsätta sig.
När regeringen för snart ett år sedan meddelade att räntan för 2021 skulle vara 0,05 procent sa statsrådet Matilda Ernkrans så här i sitt pressmeddelande: "En ännu lägre ränta är positivt för låntagarna och gör vårt generösa studiestödssystem mer attraktivt."
För ett år sedan innebar en låg ränta att studiestödssystemet blir mer attraktivt, men i dag har det en marginell effekt att man höjer räntan. Det är en snabb åsiktsglidning av statsrådet. Räntan på studielånet följer dessutom ränteutvecklingen i stort, då den baseras på statens genomsnittliga upplåningskostnad de tre senaste kalenderåren.
En höjning av statens upplåningskostnad innebär en högre studielånsränta. I en tid när den sociala snedrekryteringen till högskolan ökar borde vi inrikta politiken på att minska snedrekryteringen i stället för att öka den ytterligare genom att ta beslut som får dem som är tveksamma till att skuldsätta sig att avstå från att låna under studietiden. Det här riskerar att leda till en ännu större snedrekrytering.
Vad är det för marginell effekt som statsrådet räknar med, och har regeringen analyserat effekten på snedrekryteringen?
Ilona Szatmári Waldau (V):
Det är positivt att regeringen har lagt fram samma förslag som Vänsterpartiet länge har drivit, till exempel om stöd till personer med funktionsnedsättning som statsrådet nu nämnde. Men när det gäller studiemedel och studielån konstaterar jag att statsrådet faktiskt inte svarade på min fråga om hur effekterna kommer att bli för den som drar sig för att skuldsätta sig. Kommer de att få fortsätta arbeta vid sidan om?
Och hur arbetar man för att studielånet ska rekrytera fler från arbetarklassen till högre utbildning? Jag drar mig till minnes när jag själv jobbade på CSN och just jobbade med återbetalningsfrågor. Det är några år sedan nu, men det var under en period när räntan var väldigt hög.
Den väldigt höga räntan under väldigt många år gjorde också att räntan på studielånen gick upp. Många som ringde till CSN för rådgivning, för att få uppskov och så vidare hade hamnat i situationen att deras skulder bara ökade och ökade.
För många med stora skulder innebar dessutom den höga räntan att det som de betalade under året inte ens täckte ränteökningen. När året var slut hade deras skuld ökat, trots att de betalade den avgift som de skulle. Nu har vi en låg ränta och är inte i det läget.
Men så som systemet är uppbyggt innebär det ju att om och när räntorna går upp höjs räntan på studielånet, och då läggs det på 0,45 procent. Jag menar att man som regering måste se framåt. Man kan inte bara utgå från dagens läge, utan man måste se framåt och se konsekvenserna.
Ilona Szatmári Waldau (V):
Tack så mycket för svaret, ministern! Det ger i alla fall ett visst hopp för de studenter som kanske inte har råd att förlora anmälningsavgiften eller inte har möjlighet att vänta till hösten. För mig är det otroligt viktigt att vi ser till att ingen går till högskoleprovet sjuk bara för att man inte får en ny chans.
Precis som vi har infört nya regler så att man inte ska gå till jobbet sjuk hoppas jag därför att vi också kan se till att återbetala åtminstone anmälningsavgiften för de blivande studenter som är sjuka vid provtillfället.
Ilona Szatmári Waldau (V):
På många utbildningar får man inte fortsätta om man missar vissa tentor eller obligatoriska moment. Det innebär att studenter tvingas till studieavbrott tills tentan är avklarad. I de flesta fall är det inte några problem, men det är det när det till exempel gäller läkarprogrammet i Uppsala. Där har man ett begränsat antal extraplatser, och flera studenter har inte kunnat börja igen.
Med lite otur kan de få vänta i flera terminer eftersom det är lotten som avgör vem som får börja på de här extraplatserna. Enligt ledningen är systemet ett sätt att säkra att antalet studenter som utexamineras blir det som avtalats med regeringen. Min fråga till utbildningsministern är om det verkligen är regeringens vilja att hindra studenter från att fullfölja sin utbildning och om ministern har haft en dialog med Uppsala universitet om det här.
Jag tänker att halvfärdiga läkare väl inte är vad vi behöver.
Ilona Szatmári Waldau (V):
Jag tror att den spelar större roll för de studenter som tvingas till längre studieuppehåll än vad den kanske gör för mig. Skälet till att jag ställer frågan till utbildningsministern är att ledningen för läkarprogrammet säger att detta är ett system för att säkra att antalet studenter som utexamineras blir som det avtalats med regeringen. Det är därför jag frågar vad utbildningsministern tänker göra.
Sedan vet vi allihop att lärosätena själva utformar sina utbildningar, men här hänvisas det specifikt till ett avtal med regeringen.
Ilona Szatmári Waldau (V):
Det var många frågor som levererades. Vi i Vänsterpartiet gör ganska stora satsningar på kollektivtrafiken. Vi menar att människor ska kunna ta sig till jobbet med hjälp av en billig och bra kollektivtrafik. Vi har också ett annat förslag gällande avdrag för resor som kommer att gynna betydligt fler.
Våra satsningar på kollektivtrafiken och på att få ett bättre resandesystem över huvud taget - både när det gäller tåg och när det gäller kollektivtrafik - innebär att det behövs en annan finansiering av vår budget. Det är dock någonting som inte drabbar kommunerna. Det vi gör är att lägga betydligt mer pengar till kommunerna, så att de kan klara sig.
Det Sverigedemokraterna gör tillsammans med regeringen är i stället att se till att de inte får tillräckligt med pengar för att kunna bibehålla sin verksamhet. Som den där ekonomichefen sa: Nu har vi fått besked om budgeten, så nu kan vi börja planera våra nedskärningar. Regeringen och dess samarbetsparti gör riktade satsningar.
Men beroende på om det är en sverigedemokrat, en moderat eller en kristdemokrat som pratar är det olika saker som pengarna ska gå till. Både i uttalanden i medierna och i själva budgeten använder man samma pengar till olika saker. Man får 2 miljarder att bli 10 eller 20 miljarder när alltihop läggs ihop, och det är verkligen inte ansvarsfullt.
Kommuner och regioner behöver få mer resurser, och det får de i Vänsterpartiets budget.
Ilona Szatmári Waldau (V):
Jag får tacka ledamoten för en bra sammanfattning av vad jag sa i talarstolen, det vill säga att kommuner och regioner står inför ett stålbad. Det är nämligen så det är. Det kommer att bli massiva nedskärningar i våra kommuner och regioner. Vi har stora problem i de norra delarna av Sverige, och det är därför Vänsterpartiet har drivit på för ett nytt system för kostnads- och inkomstutjämning mellan kommuner.
Det är någonting vi fick igenom för ett par år sedan, och det är jag väldigt glad och stolt över. Vi måste nämligen se till att det inte skiljer så mycket som det gör mellan den kommun som har högst skatt, vilket är Dorotea i norra Sverige, och den Stockholmskommun som har lägst skatt. I Dorotea har man 6 kronor och 17 öre mer i skatt. Det är där vi behöver göra förändringar för att kommunerna i norr ska kunna anställa.
De behöver mer resurser för att kunna höja löner och på så sätt bli mer attraktiva som arbetsgivare. De behöver se till att människor stannar och inte flyttar. Det är där vi behöver sätta in kraften. Det handlar inte om våra förslag om resor. Dessutom innebär vårt förslag utbyggnad av kollektivtrafiken även i norra Sverige. Det är det vi satsar på.
Vi kan också konstatera att de avdrag för resor som högerregeringen och Sverigedemokraterna nu beslutat om gynnar resor i storstaden. Sverigedemokraterna och regeringen gör stora satsningar på att de som bor i storstäderna och har höga löner ska få lägre skatt och dessutom kunna fortsätta göra avdrag för sina bilresor, trots att de har väldigt bra tillgång till kollektivtrafik.
Vi gör tvärtom.
Ilona Szatmári Waldau (V):
Ja, jag delar bilden att Vänsterpartiet presenterar en budget i balans. Vi gör investeringar som på sikt kommer att sänka kostnader. Det är att ha en budget i balans. Ledamoten talade om hur stolt han var över att kommunerna nu kan fondera pengar för att använda sitt överskott till eventuella underskott. Det är kanske en brist att riksdagen eller regeringen inte kan göra samma sak i statsbudgeten.
Jag menar att Vänsterpartiet har en budget i balans och att investeringarna vi gör kommer att leda till minskade kostnader framöver. De kommer också att medföra att vi kommer längre när det gäller klimathotet. Klimatet är förmodligen vår största utmaning framöver.
Klimatförändringarna kommer att innebära ökade kostnader, bland annat för att säkra havsnära kommuner när havet stiger. Vi kommer att få ett annat klimat och ett annat sätt att odla grödor. Vi kommer också att få betydligt fler klimatflyktingar i världen - vi har redan många, och vi kommer att få fler.
Investeringar som räddar klimatet är investeringar för framtiden och för minskade kostnader i framtiden. Det är också helt nödvändiga investeringar. Jag skulle önska att regeringen prioriterade klimatet mer. Nedprioriteringen av klimatet som har gjorts av regeringen kommer att få väldigt negativa konsekvenser i framtiden.
Ilona Szatmári Waldau (V):
Jag menar att Vänsterpartiet har en ansvarsfull budget - en budget för framtiden. Vi har en budget som i förlängningen ger Sverige en möjlighet att vara ett bra välfärdsland. Jag vill också passa på att nämna något om finansieringen.
Vänsterpartiet tycker till exempel inte att den som tjänar över 70 000 kronor i månaden ska kunna få en skattesänkning - en extra skattesänkning - på 1 400 kronor i månaden. Jag tror att jag, ledamoten Ericson och övriga ledamöter i Sveriges riksdag klarar sig utan den skattesänkningen.
Totalt skulle det ge ytterligare 13 miljarder till kommuner, regioner och statsbudget. Vänsterpartiet föreslår skattehöjningar för dem som tjänar allra mest för att kunna göra omfördelningar till dem som tjänar mindre. Vi föreslår till exempel sänkt skatt för sjuka arbetslösa. Det är bättre än skattesänkningar för de rika.
De skattesänkningar som regeringen föreslår kommer ju att öka klyftorna ännu mer i det här landet! Och ökade klyftor i kommuner, regioner och landet som helhet kommer att leda till att vårt land dras isär ännu mer. Det kommer att göda kriminaliteten och få väldigt stora konsekvenser.
Vårt förslag innebär en omfördelning och att de som har de högsta inkomsterna delar med sig till dem som har de lägsta inkomsterna, både mellan kommuner och mellan människor. Det är att ha en ansvarsfull budget.