KBLab/rixvox huggingface dataset:
Roger Hedlund (SD):
Vi diskuterar och debatterar i dag Riksrevisionens rapport om konsumentskydd vid köp av nyproducerade bostadsrätter. Riksrevisionen har kommit med sin granskning av konsumentskyddet vid köp av nyproducerade bostadsrätter. Slutsatsen är att regeringen inte har gjort tillräckligt på området för att säkerställa köparnas och konsumenternas intressen.
Vi känner till vikten av att vi har en trygg och säker bostadsmarknad i Sverige i dag. Om vi inte får en tillräcklig översyn på det konsumentpolitiska området kommer det i förlängningen att leda till att färre är intresserade av att ingå köp i den här formen. Tilltron är viktig för att stärka marknaden för konsumenterna.
Folk förlitar sig i dag, med rätta, på att det finns en bra lagstiftning kring olika former av köp i Sverige, till exempel vid köp av nyproducerade bostadsrätter. Självklart har varje privatperson ett stort eget ansvar, men när vi pratar privatpersoner tycker jag också att det är viktigt att konsumenterna skyddas i större utsträckning.
Man har inte samma förutsättningar att förstå sig på de avtal man ingår även om man har sitt ansvar för det. Det är viktigt att vi i detta sammanhang tar till oss att konsumenterna förlitar sig på en trygg lagstiftning på området. Vi vet att branschorganisationen i dag jobbar mycket med att få till trygga avtal när det gäller nyproducerade bostäder som man inte kan få tillträde till på en gång.
Det är viktigt att detta arbete fortgår i kombination med att vi från lagstiftarens sida också ser över detta. Vi ställer oss bakom utskottets förslag till förtydligande när det gäller att stärka konsumenternas roll på bostadsmarknaden. Köparna ingår i en framtida bostadsrättsförening.
De har i det läge då de ingår avtalet begränsad möjlighet att påverka bostadsrättsföreningens beslut och att i efterhand kräva rättelser. Det här kan såklart leda till en rad olika ekonomiska konsekvenser, till exempel avgiftshöjningar och andra kostnader i bostadsrättsföreningen.
När förhandsavtal tecknas finns det inte heller några krav på en konsumentanpassad information, till exempel när det gäller prisnedgångar. Fastighetsmäklarlagen är inte anpassad efter den förmedling av nyproduktion som vi ser i dag på marknaden. Uppgifter om entreprenörer, förutsättningar för entreprenadkontrakt, bygglov och olika typer av risker och förseningar finns inte med på informationsområdet.
Det här är stora ekonomiska beslut, med stora ekonomiska konsekvenser för privatpersoner. Därför är det viktigt att vi får till en översyn på området. Jag är glad över att ett enigt utskott står bakom att se över de här frågorna.
Vi ställer oss bakom de föreslagna tillkännagivandena, där riksdagen uppmanar regeringen att återkomma med förslag för att stärka konsumentskyddet vid försenade bostadsrättsentreprenader, säkerställa att konsumenterna får tillräcklig information om risker inför köp och förtydliga fastighetsmäklarnas och bostadsutvecklarnas roller och informationsansvar på marknaden.
Med de orden, fru talman, vill jag yrka bifall till utskottets förslag till beslut.
Roger Hedlund (SD):
Det vi diskuterar i dag är regeringens förslag som Sverigedemokraterna har stått bakom väldigt länge, det vill säga möjligheten till egna planprocesser vid ett planerat byggande. Man ska inte behöva vänta på att kommunen är med och skapar möjligheter för att man ska kunna bygga en bostad inom bland annat detaljplanerade områden.
Det här skulle möjliggöra snabbare planprocesser eftersom man kan ta privata initiativ och då planintressenten kan påbörja arbetet innan kommunen jobbar med området. Det skulle ge många positiva effekter genom att planprocessen kan kortas ned. Det är en viktig bit i att både öka förutsättningarna för byggande och snabba på byggprocesserna.
Det möjliggör också byggande där kommunen inte har planer i dag. Vidare stöder vi det förslag som innebär att mindre byggprojekt för småhusbyggande möjliggörs även utanför detaljplanelagt område.
En fastighetsägare ska alltså kunna kräva att kommunen inleder ett detaljplaneförfarande om det inte står i strid med en översiktsplan som kommunen gör en bedömning av. Det här skulle såklart möjliggöra ett utökat byggande även i områden där det inte finns planer i dag.
Det är ett mycket gott förslag för att ge fler intressenter möjlighet att vara med och bidra till det ökade byggandet generellt sett, något som Sverige behöver i dag. Det ger också den enskilde möjlighet att förverkliga sina drömmar. Med dessa ord, fru talman, vill jag yrka bifall till reservation 2 som Sverigedemokraterna står bakom tillsammans med Moderaterna och Kristdemokraterna.
Roger Hedlund (SD):
Vi debatterar i dag ett förslag som innebär att man ska införa klimatdeklaration för byggnader. Det innebär också att det är ett lagkrav. Det är alltså inte en frivillighet. Förslaget menas ha som syfte att öka medvetenheten hos byggbranschens aktörer om byggnaders klimatpåverkan.
Vi menar att det inte är skäl nog att införa en tvingande lagstiftning i ärendet. Vi kan dessutom konstatera att det beräknas ligga en kostnad på 8 miljoner kronor årligen för att genomföra förslaget. Flera remissinstanser ställer sig bakom Sverigedemokraternas resonemang om att vi ska avstyrka förslaget.
En klimatdeklaration om klimatpåverkan behöver om den ska få en riktig effekt baseras på en byggnads livscykel och ingenting annat. Vi och remissinstanserna menar att förslaget kommer att innebära ett ökat antal förseningar i bostadsbyggandet, en ökad administration och längre handläggningstider.
Det är inte åt det hållet vi behöver gå nu när vi ska förenkla bostadsbyggandet att vi lägger till en till pålaga på dem som vill bygga och är med och bygger bostäder i Sverige i dag.
Förslaget innebär utöver ökade kostnader för staten och skattebetalarna också ökade kostnader för dem som bygger bostäderna och då såklart i förlängningen kostnader för dem som ska köpa bostäderna. Att upprätta en klimatdeklaration för ett småhus, en villa, beräknas ta ungefär 48 timmar. Det är alltså en kostnad på 48 000 kronor.
Det motsvarar nästan 1 procent av produktionspriset för småhus i Sverige i dag. Det är inte rimligt att man lägger på sådana ökade kostnader. Det kan jämföras med att ligga på näst intill nivån för dagens lagfart och stämpelskatt. Är det fler sådana kostnader vi ska lägga på bostadsbyggandet? Det är inte Sverigedemokraternas ambition.
Vi menar också att den så viktiga konkurrensen som behöver öka i Sverige för att få ned kostnaderna för bostadsbyggandet hämmas av det här förslaget. Större byggbolag får såklart fördelar av sin storlek. De kan administrera sådana pålagor på ett helt annat sätt än vad mindre byggbolag kan göra.
Vi ska komma ihåg att byggföretagen på byggmarknaden i dag i första hand utgörs av mindre byggföretag. År 2019 bestod, enligt SCB, 87 procent av bygg- och anläggningsföretagen av företag med högst fyra anställda. Vi menar att dagens system med frivilliga miljöcertifieringar är den väg vi ska gå.
Där kan man i stället komma fram med förslag som Sverigedemokraterna lyfter fram. Vi får riktlinjer som kan bli gemensamma för dem som väljer att följa dem i en frivillig certifiering som byggbolagen i stället kan hänvisa till. Det är i stället för en klimatdeklaration som är tvingande enligt lag som blir en extra pålaga och kostnad för alla aktörer som är inblandade när vi bygger småhus i Sverige.
Fru talman! Med de orden vill jag yrka bifall till reservation 1 från Sverigedemokraterna.
Roger Hedlund (SD):
Vi debatterar MKB-direktivet i dag. Det är ett direktiv som ska säkerställa en bedömning av ett byggprojekt som anses ha en betydande miljöpåverkan.
I det här förslaget innebär det att man ger en uttrycklig rätt för vissa organisationer att överklaga beslut om detaljplan och bygglov.
Sverigedemokraterna menar att de som ska överklaga den typen av beslut också ska vara sakägare med ett närliggande intresse i ärendet. Det finns redan i dag i Sverige stora problem med långa ledtider i byggandet. Vi behöver inte skapa fler förutsättningar för längre byggtid.
Vi menar att det såklart är oerhört viktigt med överklaganderätten, men när man inför sådana möjligheter för vissa organisationer som inte har det närliggande sakintresset skapar man fel förutsättningar för överklagande av bygglov i Sverige.
Fru talman! Med de orden yrkar jag bifall till reservation 1.
Roger Hedlund (SD):
Ett ändamålsenligt minoritetsskydd i aktiebolag och ekonomiska föreningar är vad vi diskuterar. Man ska i den här frågan beakta att det faktiskt är 1,7 miljoner svenskar som i dag bor i bostadsrätt. Man har i de allra flesta fall lånefinansierat sitt bostadsköp, och bostäderna är ett stort privatekonomiskt värde.
Fastighetsägarna släppte för ungefär ett år sedan en rapport som visade att 12 procent av Sveriges bostadsrättsföreningar har utsatts för ekonomisk brottslighet under de senaste fem åren. Detta visar vikten av att vi stärker lagstiftningen på det här området på en rad olika sätt för att både stärka de privatpersoner som är medlemmar i en bostadsrättsförening och se till att samhället ska kunna fungera i stort.
De lagändringar som man syftar till här gäller både aktiebolag och ekonomiska föreningar. Bland annat innebär de att en särskild granskare eller minoritetsrevisor ska kunna utses av Bolagsverket. Utan att först behöva behandla frågan på en stämma ska man kunna ta fram en granskare för att granska föreningsekonomin. Man inför ny lagstiftning för att motverka att en majoritet bordlägger ett sådant ärende.
Det krävs att 10 procent av medlemmarna i föreningen begär det för att det ska genomföras. Det är viktiga åtgärder som behövs efter det som vi har läst i medierna de senaste åren om vad som kan hända i en bostadsrättsförening och hur mycket det kan påverka de enskilda medlemmarna där. Lagändringen träder i kraft den 1 januari 2021. Det finns flera exempel på hur bostadsrättsföreningar har blivit kapade och plundrade.
Man har tillskansat sig ekonomiska medel genom att ta över bostadsrättsföreningar. Ett exempel är bostadsrättsföreningen Ida i Malmö, där man tillskansade sig 250 miljoner kronor under en tvåårsperiod. Det ledde givetvis till höjda hyror och minskat marknadsvärde för dem som äger bostadsrätterna. De kanske inte ens har möjlighet att göra sig av med sina bostadsrätter. Det är en ytterst allvarlig situation som man verkligen behöver beakta i sammanhanget.
Detta har gjort det möjligt för den organiserade brottsligheten att få tillgång till nya ekonomiska medel, och det får också som konsekvens att bostadsområden förslummas i och med att bostadsrättsföreningarna inte underhålls på det sätt som skulle ha varit fallet i en förening där man verkligen har ett intresse för sin egen bostad. Detta är allvarligt på många vis, både för samhället och för enskilda personer.
Vi behöver såklart följa utvecklingen efter införande av lagförslaget, så att det ger tillräckligt ekonomiskt skydd och inte påverkar föreningarna negativt när det gäller det ekonomiska. Vi kommer givetvis att återkomma till riksdagen med förslag på en utredning om ny lagstiftning om det finns skäl till det efter en granskning av hur den nya lagen fungerar efter att den har trätt i kraft.
Sverigedemokraterna ställer sig bakom utskottets förslag till beslut.
Roger Hedlund (SD):
Vi har hört från regeringen att man kommer att initiera en utredning gällande BID-samverkan för att fastighetsägare på ett bra och effektivt sätt ska kunna samarbeta med andra aktörer i samhället för att skapa trygghet i bostadsområdena. Förhoppningsvis kommer det fram bra förslag.
Sverigedemokraterna stöder detta. Vi har pratat om det tidigare, och vi är glada över att se det.
Sverigedemokraterna har också diskuterat frågan om områdesplanering i befintliga bostadsområden och om att ha en nationell handlingsplan som kommunerna ska kunna agera utifrån för att skapa bättre förutsättningar för en ökad trygghet i samhället och i bostadsområden.
Vi har även föreslagit en trygghetsplanering i stadsbyggnadsprocessen, vilket innebär att man involverar fler parter i samhället när man planerar bostadsområden. Då kan man redan i startskedet skapa bra förutsättningar för att göra bostadsområdena trygga så att vi inte åter hamnar i en sådan situation som vi ser i många av de utsatta områden som byggdes under miljonprogrammets dagar.
Min fråga till Joakim Järrebring är helt enkelt om regeringen kommer att ta in även de förslag som Sverigedemokraterna har lyft fram och involvera dem i utredningen för att skapa en bättre helhet när det gäller att skapa trygga bostadsområden i Sverige.
Roger Hedlund (SD):
Jag vet inte riktigt vad Joakim Järrebring syftar på, men vad jag menade i mitt anförande är att en hög migration till Sverige kombinerat med ett lågt bostadsbyggande självklart inte gör situationen bättre på bostadsmarknaden. Om vi ska återfå en balans och ge människor möjlighet att få en egen bostad behöver migrationen begränsas och byggnationen ökas.
Det är det jag menar och inget annat, även om något har uppfattats på annat sätt. Jag tackar för svaret om BID-samverkan. Vi ser fram emot en utredning som verkligen kan påverka tryggheten i bostadsområdena. Det är dock tråkigt att vi har fått beskedet, vilket vi kan tolka det som, att man inte är beredd att utreda fler trygghetssatsningar i bostadsområdena utöver BID-samverkan.
Det finns så många andra viktiga områden att jobba med för att skapa trygghet, men man väljer att göra utredningen snäv. Jag är den första att beklaga att vi ser detta från regeringens sida. Det går inte att vänta med att utreda fler viktiga områden för att skapa trygghet i bostadsområdena. Det behövs en bättre områdesplanering av de bostadsområden som vi i dag ser är otrygga.
Det behövs en nationell handlingsplan så att kommunerna kan få bra och effektiva verktyg för att motverka otrygghet. Och i framtida bostadsområden ska det inte åter byggas in otrygga områden på det sätt vi har sett i de utsatta områdena runt omkring i Sverige i dag.
Jag beklagar att utredningen inte är större än så, och jag hoppas att Joakim Järrebring kan ta med sig detta och försöka påverka regeringen i frågan eftersom vi inte kan vänta med utredningarna.
Roger Hedlund (SD):
Ja, Sverigedemokraterna pratar mycket om migrationspolitik. Väldigt mycket av samhällskostnaderna hänförs också till migrationspolitiken. Samtidigt kan Bolund inte säga något annat än att Miljöpartiet också pratar mycket om migrationspolitik. Men de hävdar det motsatta: att migration skapar tillväxt och leder till en fin utveckling i samhället. Det är en syn på fin utveckling som jag inte riktigt kan hålla med bostadsministern om.
När det gäller de svar som statsrådet levererar i debatten hör jag mycket om den finansiella stabiliteten. Men jag hör inte särskilt mycket om vad man egentligen vill göra för att öka möjligheterna för unga att få en bostad. I fråga om den finansiella stabiliteten kan jag påminna Bolund om att Sverigedemokraterna var först i kammaren med att driva frågan om ett amorteringskrav. Det har varit bra. Det är viktigt med finansiell stabilitet.
Men med det andra amorteringskravet går det snarare åt andra hållet när det gäller möjligheten att få en bostad, att skapa förutsättningar för unga att komma in på bostadsmarknaden och att på lång sikt skapa finansiell stabilitet i den egna privatekonomin.
När vi talar om skenande bostadspriser och liknande menar jag att Sverigedemokraternas förslag att sakteliga fasa ut ränteavdraget, med 1 procent per år, skulle få en bättre effekt på bostadspriserna. Det andra amorteringskravet stänger snarare helt ute framför allt unga från bostadsmarknaden. Vidare föreslår Sverigedemokraterna att man bör utreda och titta på en modell om ett avdragsgillt bosparande.
Det skulle uppmuntra till att spara till sitt boende men också få in tanken på sparande. Kombinerat med ett fördelaktigt bostadslån för unga skulle det ge unga möjlighet att komma in på bostadsmarknaden. Jag känner dock att jag inte riktigt får svar från bostadsministern på det området.
Roger Hedlund (SD):
Tack, Morgan Johansson, för ditt svar på min interpellation! Morgan Johansson börjar med att ge mig en dragning om det ökade bostadsbyggandet. Jag skulle själv vilja beskriva det ökade bostadsbyggandet som något som snarast beror på börsuppgångar och högkonjunktur och på att alternativen i bostadslöshetens Sverige är att köpa och hyra i nyproduktion.
Migrationen har också stoppat flyttkedjorna i hög grad. Kombinerat med en bostadsgaranti för nyanlända migranter som genomförts av regeringen med bosättningslagen har man skapat undanträngningseffekter för svenska medborgare på bostadsmarknaden.
Regeringens svar när det gäller att öka bostadsbyggandet har snarare varit att föreslå införandet av marknadshyror, något som såklart skulle få stora konsekvenser i ett Sverige med stor bostadsbrist. Det ökade bostadsbyggandet, som ministern tar upp i sitt svar, har samtidigt ätits upp av den ökade befolkningen genom höga migrationsvolymer till Sverige.
Bostadsbristen är med andra ord lika stor som när regeringen tillträdde. Att man då framhäver att bostadsbyggandet har ökat har inte skapat några bättre förutsättningar för svenska medborgare på bostadsmarknaden.
Boverket har under en väldigt lång tid kommit med siffror om att 64 000 bostäder behöver byggas årligen under en tioårsperiod för att man ska närma sig någon form av balans på bostadsmarknaden. Vi ser i prognoserna för 2021 att antalet påbörjade bostäder är 42 500.
Man kommer alltså inte ens i närheten av någon form av balans utifrån de siffror som Boverket redovisar. I svaret hänvisar ministern till investeringsstödet. Det är knappast något som Sverigedemokraterna ser skulle kunna lösa situationen. Det handlar om 6 000 byggda bostäder per år - bostäder som förmodligen ändå hade byggts i någon form utan stödet.
Det är alltså något som egentligen saknar effekt. Min interpellation handlade dock om tomträttssystemet. Det finns 40 000 småhus i Sverige som har byggts på tomträtter. Dagens Nyheter presenterade nyligen ett reportage om kraftiga avgiftshöjningar för en bostadsrättsförening i Masthugget i Göteborg. Där talar man om en höjning motsvarande 42 procent av föreningens årsavgifter.
För en enskild bostadsrätt skulle avgiftshöjningen ligga på 1 600 kronor i månaden. Detta är kraftiga konsekvenser för dem som har tomträtter och som tvingas betala ganska kraftigt höjda avgälder på grund av hur systemet är uppbyggt i dag. Kommunerna räknar olika, och systemet skapar en oförutsägbarhet för dem som har en tomträtt.
Höga höjningar när marknadsvärdet stiger ger kraftiga konsekvenser för dem som bor på tomträtt. Hushållens bostadskostnader är en stor del av hushållsekonomin, och där behöver man ha en trygghet över tid. Det är också därför som Sverigedemokraterna och jag tar upp den här interpellationen i dag. Jag vill ha reda på hur det går med detta arbete. Larry Söder, Kristdemokraterna, stod här för ett år sedan och ställde samma fråga och fick samma svar av ministern.
Jag vill gärna veta när man kommer att gå vidare och inte bara få svaret att man arbetar med frågan.
Roger Hedlund (SD):
Jag vill bara påminna Morgan Johansson om att det är Socialdemokraterna och inte Sverigedemokraterna som pratar om att införa marknadshyror. Morgan Johansson får nog fundera kring sin egen politik på detta område. Jag skulle vilja presentera tomträttsinstitutet som tillkom 1907.
I grunden var det ett bra system som möjliggjorde för fler att få tillgång till en bostad. Kommunerna hyrde ut sin mark för privat byggande av bostäder, och privatpersoner undvek därmed att betala en kapitalinsats för marken. Avtalen låg på mellan 26 och 100 år. Syftet var att marken och även den fastighet som stod därpå efter avtalstiden skulle återgå till kommunen.
Det kunde också innebära att man i ett senare skede köpte tomten och marken. Därefter kunde kommunen, när avtalet gick ut, tillgodoräkna sig en värdestegring när det gällde marken. De här avtalen som låg på omkring 100 år innebar också att den avgäld man avtalat fram var konstant under den tiden.
Det var alltså väldigt förmånliga avtal som togs fram. Tanken var dock att de i mångt och mycket skulle övergå till en äganderätt i ett senare skede. År 1953 reformerades tomträttssystemet. Tomträtten utformades till att bli en obegränsad nyttjanderätt, vilket skapade trygghet för dem som byggt en fastighet på tomten.
Det tryggade också tomträttens kreditvärde för dessa personer vid låntagande. Upplåtaren, alltså kommunen, gavs en löpande del i markens värdestegring, och det är alltså det vi ser konsekvensen av i systemet i dag. I grunden var det en bra reform som togs fram en gång i tiden för att möjliggöra för fler att få en bostad och kunna bygga sig en egen fastighet.
Vad är det som gör att Socialdemokraterna nu i modern tid är så obenägna att reformera systemet igen och anpassa det efter dagens förutsättningar? Vi hör från Morgan Johansson att man tittar på systemet. Men det finns redan en utredning från 2012 som har tittat på förutsättningarna.
Jag håller med om att man behöver titta på fler av de saker som utredningen kom fram till, för jag tycker inte heller att utredningens förslag håller fullt ut. Men jag delar åsikten att vi verkligen behöver se över det här systemet och att vi behöver reformera det på samma sätt som man har reformerat systemet över tid sedan det infördes 1907. I modern tid vill dock inte regeringen och Socialdemokraterna se över systemet.
Det är i alla fall den tolkning jag gör när man år efter år säger att man tittar på det här men inte kommer vidare med några förslag. När, fru talman, får vi ett svar från Morgan Johansson i den här frågan? När kommer vi vidare med ett reformerat tomträttssystem?
Roger Hedlund (SD):
Jag tackar Morgan Johansson för förtydligandena. Från Sverigedemokraternas sida tycker vi att det skulle vara behövligt med ett enhetligt system eller åtminstone förutsättningar som gör att man på ett ungefär vet var taket ligger för kostnaderna i systemet. Sedan kan kommunerna alltid gå in och lägga sina egna nivåer. Vi ser inget problem i det.
Det stämmer också, Morgan Johansson, att Sverigedemokraterna inte har något konkret helhetssystem i frågan. Vi behöver, precis som regeringen, få se en tydligare utredning i frågan för att kunna veta vad systemet skulle ge i fråga om ekonomiska förutsättningar och konsekvenser för stat, kommuner och privatpersoner. Därför kan vi inte heller lägga in systemet i vår budget eller liknande, om det är vad Morgan Johansson menar.
Vi vill, precis som regeringen vill när man lägger fram förslag, ha en bra utredning av frågan för att kunna föra in frågan i vår budget. I fråga om bostadsbyggande generellt vill vi skapa förutsättningar för vissa grupper med svagare hushållsekonomi att få tillgång till bostadsmarknaden, och därmed tror vi inte på investeringsstödet.
Vi vet att de som står i kö och först får tillgång till lägenheterna knappast är de med svaga ekonomier utan de som har stått i kön länge. Vi menar i stället att bostadsbidraget har en mer träffande funktion i sammanhanget.
Vidare behöver kreditrestriktionerna ses över framför de restriktioner som införts av regeringen, som verkligen har satt spiken i kistan för många hushålls möjlighet att äga sin bostad. Det är en av flera orsaker till att vi ser att bostadsbyggandet går ned, även om man måste se bostadsbyggande som något som får effekt efter en lång tid eftersom det tar många år att bygga bostäder i Sverige i dag.
Roger Hedlund (SD):
Min fråga går till bostadsministern. Sedan regeringen tillträdde 2014 har vi haft en konstant bostadsbrist i Sverige. Byggandet motsvarar bara befolkningsökningen. Det råder därmed bara ett nollsummespel vad gäller byggande. Bara pandemin har utgjort ett undantag 2020 när det gäller bostadsbyggandet kontra befolkningsökningen.
Under de år som regeringen styrt Sverige har man pumpat in flera miljarder kronor i bostadsbyggandet till ineffektiva bostadssubventioneringar som egentligen i praktiken bara har gått till att bygga bostäder till nyanlända migranter. Varför är den destruktiva migrationspolitiken viktigare än att råda bot på den bostadsbrist som vi ser i Sverige?