Rolf Olsson (V):
Under senare år har användandet av hemliga tvångsmedel, såsom hemlig teleavlyssning och hemlig tv-övervakning, ökat mycket kraftigt. Som alla vet pågår ett intensivt arbete för att utveckla nya tvångsmedel och nya möjligheter till övervakning. I dagarna fick vi höra talas om en uppgörelse mellan Folkpartiet och regeringen om att de nu var överens om att lägga fram förslag om buggning som ett nytt långtgående tvångsmedel.
Efter en kraftig sågning av förslaget i Lagrådet, som föranledde regeringen och Folkpartiet att göra en del justeringar, tycks regeringen nu vara i färd med att lägga fram ett förslag trots att principiell kritik kvarstår. Det vi inte fått höra från vare sig regeringen eller Folkpartiet är vad som hänt med förslaget om preventiv tvångsmedelsanvändning, som Lagrådet också hade starka invändningar mot.
Blir det alltför hårdsmält för regeringen och Folkpartiet att göra en överenskommelse också här, eller har vi att vänta ett konkret förslag? Fru talman! Från Vänsterpartiet har vi under lång tid uttalat stark kritik mot ökad övervakning och ökad användning av hemliga tvångsmedel. Det finns många delar i den kritiken. Farorna för integritetskränkning är, som vi hört, en mycket viktig del.
En annan, som också ingår i interpellationsfrågorna, är avsaknaden av parlamentarisk insyn och kontroll. Vi har från Vänsterpartiet under lång tid krävt att det ska inrättas ett parlamentariskt organ för att ingående kunna följa tvångsmedelsanvändningen. Det avslogs ett antal gånger i riksdagen, men till slut fick vi igenom en utredning som lade fram ett förslag om en tvångsmedelsnämnd.
För oss är det av avgörande vikt att den blir ett oberoende och effektivt granskande organ. Vi är mycket angelägna om att nämnden blir brett sammansatt och speglar riksdagens sammansättning på ett helt annat sätt än till exempel Registernämnden, där enbart socialdemokrater och moderater får plats. Det är inte acceptabelt i detta sammanhang. Fru talman!
Ett annat krav som Vänsterpartiet åtskilliga gånger fört fram är att det måste införas en underrättelseskyldighet från rättsväsendet till dem som utsatts för hemliga tvångsmedel. I dag får de som åtalas reda på att de utsatts, men i de fall där misstankarna inte bekräftats får personerna leva i ovisshet om vad de utsatts för. Det är självklart ett orimligt förhållande, och äntligen säger justitieministern i sitt svar att frågan ska utredas.
För mig tycks det som något av en omvändelse under galgen. Vänsterpartiet har, som sagt, länge krävt detta och ständigt blivit nedröstade av bland andra socialdemokrater och folkpartister. Så sent som i förra veckan reserverade sig Vänsterpartiet i riksdagen, tillsammans med Centern och Miljöpartiet, för en utredning om underrättelseplikt, men folkpartister och socialdemokrater med flera röstade aktivt emot.
Sammantaget, fru talman, vill jag gärna höra justitieministern berätta om prioriteringarna inom detta område. För mig är det uppenbart att de repressiva förslagen om ökad kontroll och nya tvångsmedel är högst prioriterade medan konkreta förslag om parlamentarisk kontroll och underrättelseskyldighet kommer långt efter, om de alls kommer. Vi är, som sagt, något luttrade efter alla avslag i riksdagen.