Amanda Lind (MP):
Vi följer den ordning som är antagen för hur vi återredovisar resultaten av de statliga anslagen till idrott inom ramen för budgeten. Med detta sagt jobbar jag för att vi ska förbättra resultatredovisningen. Jag vill börja med att säga några ord om bidragen och bidragsreglerna.
Regeringen har i flera budgetpropositioner tryckt på att idrottsrörelsen och Riksidrottsförbundet behöver ta utmaningen på allvar. Det hela är djupt bekymmersamt och oroväckande, och jag delar verkligen Saila Quicklunds engagemang. Det råder fortfarande ojämlikhet inom idrotten, trots betydande ansträngningar. Det vi har att hantera är egentligen en historisk snedvridning.
Stödet till idrotten har gynnat vissa idrotter, som i sin tur gynnar vissa grupper av barn. Detta måste vi jobba med att komma åt, och idrottsrörelsen har en stor hemläxa att göra. Jag är glad att man är medveten om detta inom idrottsrörelsen. Vi har, senast i budgetpropositionen, tryckt på. Man jobbar nu med att förändra bidragen inom rörelsen för att dessa i högre grad ska främja jämlikhet.
Detta är ett viktigt arbete, som jag såklart både uppmuntrar och följer extremt noga. Det har skett saker sedan granskningen 2017. Jag är glad över att idrottsrörelsen själv har tagit ett antal steg för att för att förhindra kränkningar, jobba förebyggande och skapa tydligare strukturer för hur man kan anmäla om övergrepp har begåtts.
En idrottsombudsman har inrättats och en visselblåsarfunktion skapats. Nu, sedan årsskiftet, är barnkonventionen svensk lag, och detta är något som Sveriges regering har jobbat mycket för. Detta inskärper ytterligare hur viktigt det är att ingen unge i Sverige ska behöva gå till skolan, hem till sin familj eller till idrottsrörelsen och bli utsatt. Vi måste ha bra funktioner som skyddar.
Riksidrottsförbundet beslutade på riksidrottsmötet i våras att registerutdrag från och med årsskiftet ska krävas för ledare som jobbar med barn. Detta är ett viktigt steg i att skärpa kontrollen och skapa trygga och säkra miljöer för våra barn och unga.
De uppdrag som årligen brukar ges till Centrum för idrottsforskning för att analysera vissa aspekter av idrottsrörelsen i Sverige är helt centrala för den fördjupade analys som jag uppfattar att Saila Quicklund vill ha. Jag har tagit emot den senaste analysen från Centrum för idrottsforskning, och den belyste just jämlikhetsproblematiken. Något år tidigare var det jämställdhet, och jag vet att också barnrättsfrågor har belysts.
Förutom det löpande uppföljningsarbetet och alla dialoger mellan departement och Riksidrottsförbundet är det arbete som Centrum för idrottsforskning gör viktigt. Därför vill jag återigen säga att jag tycker att det steg som jag och regeringen tog före jul är viktigt. Vi gav då Centrum för idrottsforskning i uppdrag att titta på de indikatorer som är kopplade till de idrottspolitiska målen.
Det handlar i grunden om hur Riksidrottsförbundets uppföljning till regeringen och riksdagen kan utvecklas och om hur vi kan följa upp de ganska komplicerade frågor som Saila Quicklund har varit inne på och som handlar om styrning, föreningsdemokrati och öppenhet.
Syftet med allt detta arbete är självfallet inte att lägga onödiga pålagor på idrottsrörelsen utan att i god dialog hitta sätt att både följa upp de statliga bidragen och medlen, vilket jag tycker är viktigt, och ge idrottsrörelsen möjligheter att utvecklas.