Andreas Carlgren (C):
Jens Holm har ställt ett antal frågor till mig som rör Sveriges förvärv av så kallade CDM-krediter. Låt mig till att börja med understryka att det inte är fråga om köp av utsläppskrediter i största allmänhet utan noggrant analyserade och förhandlade kontrakt om projekt i utvecklingsländer som uppfyller FN:s krav på att de ska bidra till hållbar utveckling och minskade utsläpp. Sveriges och andra industriländers ansvar för utsläppsminskningar begränsas inte till åtgärder inom landet.
Detta framgår av klimatkonventionen och dess Kyotoprotokoll samt Köpenhamnsackordet. En bärande princip i regeringens klimatpolitik är att vi ska minska utsläppen av växthusgaser globalt, både på hemmaplan och i andra länder. Industriländerna måste ta ansvar och gå före genom åtgärder inte bara i det egna landet utan även i utvecklingsländer.
Vi i Sverige har valt att göra detta på ett mycket ambitiöst sätt där användningen av så kallade CDM-projekt har fått ökad prioritet. Projekten stimulerar till tekniköverföring och hållbar utveckling samt till utsläppsreduktioner i värdlandet som annars inte skulle ha skett.
Projekten bidrar även till att bygga upp ett ökat förtroende mellan industriländerna och utvecklingsländerna och bidrar till ökad politisk medvetenhet om klimatproblematiken i länder som Indien och Kina. Sverige har som mål att minska utsläppen med 40 procent mellan 1990 och 2020. Alliansregeringen har tidigare höjt koldioxidskatten.
Det tillsammans med flera klimatskatteförändringar som träder i kraft nu till årsskiftet och sedan stegvis under kommande år är viktiga inslag för att nå målet. Andra viktiga inslag är klimatrelaterade åtgärder som följer av det svenska miljöarbetet inom EU och som resultat av gemenskapslagstiftning.
Dessutom gjordes bedömningen att en tredjedel av utsläppsminskningen från 1990 till 2020 vid behov kan ske genom internationella insatser, till exempel genom förvärv av CDM-krediter. För det första: Ny statistik visar nu att Sveriges utsläpp av växthusgaser minskar mer än vad som förutspåddes i Alliansens klimatproposition.
Om denna trend håller i sig kommer behovet av internationella insatser för att uppfylla målet till 2020 att minska. Avslutningsvis, i den delen, vill jag påpeka att Sveriges klimatpolitik har ett avsevärt längre perspektiv än till år 2020. Regeringen har som ambition att Sverige år 2050 inte ska ha några nettoutsläpp av växthusgaser i atmosfären.
Utsläppsutvecklingen följs noga och regeringen har infört en klimatpolitisk kontrollstation 2015. De närmaste åren kommer anslaget för internationella insatser att minska, men regeringen avser att återkomma om ytterligare och fortsatt finansiering av det pågående och viktiga arbetet av insatser för internationella klimatinvesteringar.
För det andra: Det svenska CDM-programmet fokuserar på projekt inom förnybar energi och energieffektivisering. Genom att finansiera utsläppsminskningar i utvecklingsländerna stimulerar vi även till tekniköverföring och hållbar utveckling i enlighet med värdlandets prioriteringar.
CDM-projekten bidrar också till att bygga upp ett ökat förtroende mellan industriländerna och utvecklingsländerna, ett viktigt bidrag om framsteg ska kunna nås i de internationella klimatförhandlingarna. Vikten av dessa förtroendeskapande åtgärder upplevde jag på plats i Cancún. Att förtroendet mellan de utvecklade länderna och utvecklingsländerna hade ökat var helt avgörande för att vi kunde nå så långt i Cancún som vi ändå gjorde.
För det tredje: Vad gäller frågan om vindkraften i Kina kan man konstatera att vindkraft är en förnybar, effektiv och ren energikälla som kan ersätta elkraftsproduktion från kolkraftverk. CDM har fundamentalt ändrat förutsättningarna för vindkraftssektorn i Kina. Utan det stöd som CDM möjliggör hade inte dessa vindkraftverk byggts.
Kina förespråkar visserligen en vindkraftsutbyggnad, men det är de facto dyrare att i dag producera el med vindkraft än med kol. CDM gör utbyggnaden möjlig. För det fjärde: I Cancún var den helt dominerande uppfattningen att CDM måste förstärkas och fortsätta samtidigt som också förbättringar i regelverket förhandlas fram. Den svenska delegationen arbetade flitigt och aktivt för sådana ändringar.
Det handlar till exempel om hur man ska möjliggöra ökad regional spridning av projekten och hur man ska möjliggöra utsläppsminskningar i större skala för att ytterligare öka effekten av CDM. Miljöintegriteten är här ett ledord, och jag kommer att vara bland de första att agera när jag ser att den åsidosätts.
För det femte: Då den internationella granskningen och analysen är mycket omfattande ser jag inget skäl att göra egna granskningar eller stoppa Sveriges engagemang här. Däremot måste vi ständigt följa utvecklingen och anpassa vår hållning till aktuella frågor. Vi avser även att låta Energimyndigheten under 2011 utvärdera de internationella klimatinvesteringarnas effektivitet.
För det sjätte: Avslutningsvis vill jag säga något kort om HFC. De projekt som genomförts har givit reella reduktioner av en mycket stark växthusgas, drygt 10 000 gånger starkare än koldioxid, men det finns anledning att söka andra vägar än CDM för att hantera detta i framtiden. Vi studerar nu kommissionens förslag och kommer att ta ställning i god tid.