Désirée Liljevall (S):
Svenska folket blir alltmer klimatmedvetet. Det visar en undersökning som presenterades i Svenska Dagbladet förra veckan. Över hälften av de tillfrågade uppgav att de får dåligt samvete när de gör saker som har negativ påverkan på klimatet. Nästan två av tre har ändrat sitt val av dagligt transportmedel till arbetet och vill helst välja ett klimatvänligt alternativ, till exempel tåget.
Men hur ska svenska resenärer kunna motiveras att ta tåget när det råder stor osäkerhet om tåget följer tidtabellen eller inte? Det är inte svårt att förstå den irritation och frustration som uppstår bland resenärerna när tåget stannar eller kryper fram på rälsen. Då kryper det även i kroppen på folk. Jag var själv med om en sådan incident häromveckan när jag var på väg från Kalmar in till Stockholm med tåg.
När tåget stått stilla i 20 minuter började gemene man plocka upp sina mobiltelefoner för att ringa och meddela att de blev försenade till sina möten. När det hade gått trekvart var stämningen tryckt i tågvagnarna. Folk var stressade och satt som på nålar - det är inte roligt att komma för sent - och almanackorna togs fram. Det var dags att boka om sammanträdena eller helt sonika ställa in.
En gång är ingen gång, men när tågresenärer ideligen kommer för sent till möten, tåganslutningar eller den väntande familjen, på grund av försenade tåg, blir det inte bra. Och vi pratar inte minuter, fru talman, utan timmar. Precis som Pia Nilsson sade har antalet tågförseningar successivt ökat sedan april, för att nå den absoluta kulmen i oktober.
Fyra av tio X 2000-tåg var försenade. Snabbtåget X 2000 har blivit SJ:s stora sorgebarn. Förra veckan hade trafikutskottet besök av bland annat representanter från Banverket och SJ. Båda vara överens om att trasiga tåg tillsammans med trängsel på spåren och eftersatt infrastruktur gör att punktligheten för tågen har nått en oacceptabel nivå, precis som Pia Nilsson sade.
Förutom att laga tåg som har gått sönder och hålla koll på spårträngseln måste man reparera det svenska spårsystemet. Spåren är slitna och håller inte den klass som behövs för att matcha trafikökningen. I två års tid har minister Åsa Torstenssons främsta retorik här i kammaren varit att skylla på den förra regeringen. Hon gör så också i dag. Det är mycket besynnerligt.
Den moderatstyrda regeringen och Åsa Torstensson har haft 26 långa månader på sig att göra något för klimatet och för järnvägen. Men regeringen verkar helt ha gett upp tanken på att kunna nå klimatmålen. I regeringens närtidssatsning går två tredjedelar av satsningarna till vägar, bara en tredjedel till järnväg. Nu är det kris i järnvägsnätet.
Förseningarna och störningarna är ett akut problem, och många människor sitter fast på tåg som inte kommer i tid. Trots det lyser regeringens konkreta åtgärder med sin frånvaro. Vi socialdemokrater vill satsa minst 150 miljoner extra på tidigarelagt underhåll av järnvägsnätet.
Det är en satsning utöver de extra resurser som vi redan presenterat som svar på regeringens infrastrukturproposition och som ska debatteras här i riksdagens kammare om två veckor. Frågan är, fru talman, vilka åtgärder infrastrukturministern har tänkt sätta in - förutom sin dialog med Banverket.