KBLab/rixvox huggingface dataset:
Andreas Carlgren (C):
Jan Lindholm har frågat mig om jag har för avsikt att ta ansvar för att kännedom om EG-rättens krav på riskutredningars utformning förankras hos våra myndigheter.
Som bakgrund för frågan har Jan Lindholm bland annat anfört att Europeiska kommissionen har tagit fram riktlinjer för hur en riskbedömning ska utformas med hänsyn till försiktighetsprincipen och att kommissionens riktlinjer genom en resolution även antagits av Europeiska unionens råd. Försiktighetsprincipen utgör sedan länge en grundläggande del av den svenska miljörätten.
Redan före miljöbalkens tillkomst återfanns denna princip i miljöskyddslagen och i lagen om kemiska produkter. Genom miljöbalken infördes försiktighetsprincipen som en självständig princip i svensk miljölagstiftning, och den återfinns i dag som en grundläggande hänsynsregel i balkens andra kapitel.
Det innebär bland annat att försiktighetsprincipen gäller för all verksamhet och alla åtgärder som omfattas av balkens tillämpningsområde, vilket i sin tur medför att principen har ett vitt tillämpningsområde som omfattar bland annat kemikalier, områdesskydd, djurskydd och människors hälsa. Alla myndigheter som tillämpar miljöbalken måste därigenom vara väl införstådda med denna grundläggande miljörättsliga reglering.
Genom en effektiv tillsyn säkerställs efterlevnaden av försiktighetsprincipen. I det av regeringen tillsatta Tillsyns- och föreskriftsrådet är alla myndigheter som har en central tillsynsvägledande roll på miljöbalkens område representerade. Rådet har bland annat i uppgift att genom samverkan mellan myndigheterna bidra till ett effektivt tillsynsarbete.
Regeringen har således sedan länge etablerat försiktighetsprincipen inom miljöområdet på ett sätt som motsvarar gemenskapens krav. Sedan den 1 juli 2008 är Strålsäkerhetsmyndigheten den myndighet som har ett samlat nationellt ansvar inom områdena strålskydd och kärnsäkerhet.
Strålsäkerhetsmyndigheten arbetar pådrivande och förebyggande för att skydda människor och miljö från oönskade effekter av strålning. Det gör myndigheten genom att bedriva miljöövervakning, följa forskningen, göra riskbedömningar och meddela rekommendationer och föreskrifter.
På myndighetens hemsida finns information om försiktighetsprincipens tillämpning i fråga om allmänhetens exponering för magnetfält från kraftledningar och vid användning av mobiltelefon. Regeringen anser att det för att uppnå en högre hälso- och miljöskyddsnivå både för nuvarande och kommande generationer är av stor vikt att försiktighetsprincipen tillämpas när olika beslut ska fattas.
Regeringen kommer även fortsättningsvis att driva frågan om försiktighetsprincipens tillämpning såväl globalt som inom Europeiska unionen och i Sverige.
Andreas Carlgren (C):
Regeringen har angett att försiktighetsprincipen är helt central genom den lagstiftning som det har beslutats om. Dessutom har regeringen sett till att vara tydlig med försiktighetsprincipen både i de uppdrag som har getts till myndigheter och i de föreskrifter som gäller på området.
Myndigheternas sätt att tillämpa detta är i hög grad en tillsynsfråga. Där har vi i det svenska systemet ordningen att tillsynen har sina särskilda regler, sitt särskilda ansvar. Det är inte jämförbart med på vilket sätt många av den typen av uppgifter kan skötas genom EU-institutionerna. Där har man en annan förvaltningsprincip.
I Sverige är tillsyn oftast en myndighetsuppgift. Vi har angett vilka myndigheter som har uppgiften att genomföra tillsynen. I svaret nämner jag Tillsyns- och föreskriftsrådet.
Jag talar också om att Strålsäkerhetsmyndigheten är den myndighet som med det nationella ansvaret inom områdena strålskydd och kärnsäkerhet också har ansvaret för att informera om och tillämpa försiktighetsprincipen på sitt eget område. Jag delar inte uppfattningen att regeringen inte har styrt upp detta. Det har gjorts klart och tydligt.
Det har också klart och tydligt skapats en ordning som sköter tillsynen. Jag menar att Jan Lindholms fråga i grunden beror på att han är missnöjd med de ställningstaganden myndigheterna har gjort. Det brukar vi ofta diskutera här i kammaren. Den här gången är angreppssättet att de inte har tillräcklig kunskap om försiktighetsprincipen och inte tillämpar den på rätt sätt. Jag tror inte att det är problemet för Jan Lindholm.
Problemet är egentligen att de har kommit fram till andra slutsatser än dem som Jan Lindholm önskat. Det är ändå en sådan sak som man får leva med. Det går inte att skylla på att myndigheterna inte tillämpar försiktighetsprincipen.
Andreas Carlgren (C):
Mikael Oscarsson har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att staten ska fortsätta bidra ekonomiskt till myggbekämpningen i nedre Dalälvenområdet. Den tidvisa massförekomsten av myggor vid nedre Dalälven är ett allvarligt problem för både människor och djur. Situationen är oacceptabel. Därför är jag angelägen om att bekämpningen av myggor kan fortsätta.
Miljödepartementet och Näringsdepartementet har genom kontakter med länsstyrelserna i de berörda länen fått besked om att det finns medel tillgängliga från tidigare beslut som kan användas för bekämpningen också denna säsong. Finansieringen av årets bekämpning ska därför inte vara något problem. Frågan om finansiering för kommande år bereds för närvarande inom Regeringskansliet.
Regeringen har under en femårsperiod till och med 2008 anslagit medel för forskning om myggbekämpningen via Naturvårdsverket. Om ytterligare forskning behövs ska medel sökas hos de ansvariga forskningsfinansiärerna, främst Naturvårdsverket eller Forskningsrådet för miljö, areella näringar och samhällsbyggande, det vill säga Formas.
Beslut om tillstånd för användningen av det biologiska bekämpningsmedel som används, BTI, fattas av Kemikalieinspektionen som för närvarande bereder årets ansökan om bekämpning. När det gäller frågan om bekämpningen i naturskyddade områden är det en fråga för de berörda länsstyrelserna. Såväl miljödomstolen som Miljööverdomstolen har prövat denna fråga och beslutat att bekämpning kan ske även i naturskyddade områden.
Problemen med myggor behöver begränsas i de berörda områdena. Jag är därför angelägen om att bekämpningen av en oanständig massförekomst av myggor kan fortsätta även i framtiden.
Andreas Carlgren (C):
Jag tror att jag egentligen har svarat på alla frågor som har ställts i debatten. Jag vill påminna om att jag har gett besked om att medel finns för det här året och att Regeringskansliet bereder frågan om medel för nästa år. Vi har också tidigare gett besked om att vi kommer att kalla till ett nytt möte i höst för att följa upp besluten.
Nu är det viktigt att se till att alla de aktörer som är inblandade drar åt samma håll. Det kommer vi att kunna göra i särskilda möten. Det är därför jag tycker att jag redan har svarat på den fråga som Mikael Oscarsson tog upp om Naturvårdsverket. Jag kan inte föregripa deras bedömning, men jag konstaterar att reservatsbildning inte behöver vara något hinder för myggbekämpning. Där kan länsstyrelsen ge dispens.
Vi har hela tiden haft kontakt med Naturvårdsverket i ärendet. Skulle det visa sig att Naturvårdsverket är den part som lägger hinder i vägen är jag också beredd att kalla dem till oss på nytt för att höra efter hur frågan om reservatsbildning och bekämpning har hanterats och beretts och på vilket sätt de är beredda att bidra till en lösning av frågan.
Jag vill också säga att de kommuner och landsting som är berörda av detta verkligen har gjort många bra insatser. Deras insatser kommer att vara viktiga också i fortsättningen. Även om vi kommer att lämna besked om vad som ska gälla för nästa år vill jag inte ta bort ansvaret från kommuner och länsstyrelser.
Ett lokalt och regionalt ansvar kommer också fortsättningsvis att behövas i de här frågorna i det här området och i andra områden. Jag tror att det finns en bra grund för det. Jag är övertygad om att Kemikalieinspektionen kan fatta snabba tillståndsbeslut. Jag är också beredd att följa upp att det verkligen sker.
Andreas Carlgren (C):
Jag vill också tacka för debatten. Jag tycker att det är bra när oklarheter reds ut. Jag tycker också att det är bra att de kommer att kunna redas ut på andra håll så att det blir klart och tydligt att regeringen sannerligen inte tänker sätta upp hinder i frågan. Jag tycker tvärtom att det är en helt otillständig massförekomst av myggor som människor inte ska acceptera. Det är därför jag är angelägen om att bekämpningen av myggor kan fortsätta också i framtiden.
Jag är den sista att ligga på frågor i allmänhet, och jag tänker inte heller ligga på den här frågan. Det är självklart att beskeden kommer så snabbt de finns att leverera. Därför är jag, precis som jag började med att säga, övertygad om att vi kommer att hitta en bra lösning på de problem som finns när det gäller myggbekämpningen.
Andreas Carlgren (C):
Karin Svensson Smith har frågat mig när och vad jag avser att svara på Naturvårdsverkets framställan till regeringen med anledning av planeringen av Förbifart Stockholm.
Karin Svensson Smith har också frågat mig om jag avser att i enlighet med miljöbalkens normer initiera ett nytt samråd i samband med höstens remissomgång av Vägverkets plan för Förbifart Stockholm kompletterat med en miljökonsekvensbeskrivning av densamma samt om jag avser att ta initiativ till en utredning som tittar på lönsamheten av Förbifart Stockholm under förutsättningen att nå de klimatpolitiska målen.
Enligt Naturvårdsverket bör detta ske i samarbete med Stockholms läns landsting och eventuella andra berörda aktörer. Det är Vägverkets ansvar att bereda de ärenden avseende vägprojekt som ska tillåtlighetsprövas av regeringen. I beredningen ingår bland annat att hämta in synpunkter på vägutredning och miljökonsekvensbeskrivning från andra myndigheter och berörda.
I det nu aktuella ärendet har ett stort antal remissinstanser lämnat synpunkter, varav Naturvårdsverket är en. Regeringen har tagit del av samtliga remissinstansers synpunkter och därefter begärt in omfattande kompletteringar, vilka i sin tur har remitterats. Eftersom ärendet ännu handläggs i Regeringskansliet har jag inte för avsikt att uttala mig om kommande beslut.
När det gäller frågan om samråd uppfattar jag att Karin Svensson Smith avser den pågående långsiktiga infrastrukturplaneringen. Trafikverken har regeringens uppdrag att ta fram ett förslag till en nationell trafikslagsövergripande plan för utveckling av transportsystemet för perioden 2010-2021.
Planförslaget med tillhörande miljökonsekvensbeskrivning ska redovisas i början av september i år och samtidigt sändas ut på remiss. Det är Näringsdepartementet som kommer att handlägga förslaget. Om det specifika projektet Förbifart Stockholm ges tillåtlighet kommer en mer detaljerad miljökonsekvensbeskrivning att tas fram i samband med arbetsplanen.
Utan att föregripa prövningen i ärendet kan jag konstatera att regeringen bedriver ett mycket intensivt arbete med att ta fram olika åtgärder som kan sättas in för att vi ska kunna åstadkomma ett hållbart transportsystem som bidrar till att miljömålen kan nås.
Regeringen har därför som en del av klimat- och energipropositionen presenterat en handlingsplan för att Sverige år 2030 ska ha en fordonsflotta som är oberoende av fossila bränslen. Regeringens handlingsplan omfattar såväl skatteförslag som satsningar på förnybara drivmedel och utveckling av alternativa tekniker.
Generellt verkande styrmedel som sätter ett pris på utsläppen av växthusgaser utgör grunden i arbetet med att minska transportsektorns klimatpåverkan. Dessa styrmedel behöver kompletteras med mer riktade styrmedel som ytterligare främjar utvecklingen mot en transportsektor som är oberoende av fossila bränslen. I fråga om ekonomin för Förbifart Stockholm kan sägas att en samhällsekonomisk kalkyl har genomförts enligt gängse metod.
Andreas Carlgren (C):
När det gäller frågan om vilka beräkningar vi skulle göra för styrmedel vill jag vara väldigt tydlig med att vi inte ska ha styrmedel som stoppar bilarna. Det är inte med den förutsättningen som beräkningarna ska göras eller att vi stryper biltrafiken. Poängen är att göra beräkningarna på grundval av skifte av teknik, nya bränslen, nya drivmedel, också el.
Det är förutsättningar som helt och hållet vänder förhållandena när det gäller trafik och var utsläppen görs. Det är därför jag säger så entydigt: Vi ska inte heller strypa investeringarna i vägar för att lösa miljöproblemen. Genom nya drivmedel och ny teknik ska vi se till att bilarna inte släpper ut så mycket. Dessutom har vi nu fått bekräftat att i själva verket är Karin Svensson Smith med och beslutar om Förbifart Stockholm.
Hon är med och beslutar om en 100-miljarderssatsning på vägar, men hon vill gärna att det ska låta som att hon är emot dem i verkligheten. Det är inte det som gäller. Det är också det stora parti som styrde den gången som nu är det samarbetsparti ni ska regera med om ni får chansen i en ny omgång. Jag konstaterar också att kalkyler tar jag ställning till när jag tar ställning till beslutet som helhet.
Därmed tackar jag för debatten!
Andreas Carlgren (C):
Göran Persson har frågat jordbruksministern vad som är hans avsikter vad gäller att fiske ska kunna bedrivas trots att en gasledning kommer att dras nära den svenska kusten i Östersjön. Interpellationen har överlämnats till mig. Jag vill inledningsvis påpeka att den sträckning norr om Bornholm som Göran Persson utgår ifrån i sin interpellation inte längre är aktuell från bolagets sida.
Nord Stream har ansökt om tillstånd att förlägga gasledningarna öster om Bornholm, betydligt längre från den svenska kusten än de 30 sjömil som nämns i interpellationen. Oavsett detta är förstås projektets konsekvenser för fisk och fiskerinäring frågor av stor betydelse.
Regeringskansliet har den 9 mars i år skickat ut bolagets ansökan på en bred remiss till svenska myndigheter, berörda länsstyrelser, kommuner och organisationer. Fiskeriverket, Sveriges fiskares riksförbund och Sveriges yrkesfiskares ekonomiska förening ingår bland de 60 olika remissinstanser som ska yttra sig till regeringen.
Information om projektets miljökonsekvenser har också via Naturvårdsverket skickats ut till övriga Östersjöstater i enlighet med Esbokonventionen om miljökonsekvensbeskrivningar i ett gränsöverskridande sammanhang. Nord Stream har därefter, den 5 juni, inkommit med ett kompletterande underlag avseende bland annat alternativa sträckningar sydost om Gotland.
Detta underlag har bolaget tagit fram med anledning av tidigare inkomna synpunkter från Naturvårdsverket och Sjöfartsverket. Även detta material har skickats ut till remissinstanserna, och remisstiden har i samband därmed förlängts från den 8 juni till den 21 augusti. Nord Stream är ett projekt som kan komma att medföra betydande miljökonsekvenser för Sverige och andra kuststater kring Östersjön.
Att komma till rätta med Östersjöns miljö är en prioriterad fråga för Sverige, och det är angeläget att vi inte skapar några risker som kan förvärra den nuvarande situationen. Bolagets ansökan är nu föremål för en noggrann miljöprövning i enlighet med svensk lagstiftning och våra åtaganden enligt internationell rätt.
Miljöskälen väger mycket tungt för regeringen, och det är av grundläggande betydelse att alla tänkbara effekter av projektet på den känsliga Östersjömiljön är tydligt belysta i underlaget. Den påverkan som Göran Persson pekar på i sin interpellation är exempel på frågor som granskas noga.
Jag kan i dag inte föregripa regeringens kommande ställningstagande till Nord Streams ansökan om tillstånd, men jag kan försäkra Göran Persson om att fiskefrågorna utgör en viktig del av den pågående prövningen.
Andreas Carlgren (C):
Först vill jag konstatera att det som ligger till grund för frågan om ställningstagande till gasledningen är en mycket tuff miljöprövning. Nu hör jag att Göran Persson säger att detta egentligen är en politisk fråga som borde kunna avgöras genom att Sverige slår näven i bordet och säger nej. Men det skulle vara en förödande hållning för ett land som Sverige.
Vi vet att det helt skulle rycka verktyget ur våra händer och göra det omöjligt för Sverige att i själva verket påverka ens dragningen av gasledningen. Det är miljöprövningen som är instrumentet, just med hänsyn till FN:s havsrättskonvention. Ännu värre är att det skulle vara att överge det som har varit en grundläggande svensk princip, nämligen att hålla fast vid folkrätten.
Vi har sedan länge, ända sedan Dag Hammarskiölds och Olof Palmes dagar, insett att det är just att följa folkrätten som är de små och medelstora staternas chans i förhållande till stormakterna.
Om Sverige skulle vara den stat som började med att överge folkrätten och i stället tro att man bara genom att slå näven i bordet och delge sina nationella beslut kunde påverka det som följer internationell rätt skulle det vara utomordentligt politiskt naivt och fullständigt misslyckat om man verkligen vill påverka gasledningens dragning. Men framför allt skulle det ge legitimitet också till stormakter att strunta i folkrätten.
Jag är rätt övertygad om att det finns stormakter i vår närhet som gärna skulle agera just på det sättet, och vi begränsar i alla fall möjligheten och legitimiteten för det genom att själva hela tiden hålla oss till folkrätten. Därför är Sverige mycket konsekvent i sin hantering att detta följer internationell rätt. Det finns inga andra möjligheter för en stat som vår att påverka detta.
Det är en tuff miljöprövning som är den enda tänkbara lösningen. Sedan var Göran Perssons förslag här att vi skulle samordna oss med dem som motsätter sig detta som ett led i något som låter tufft men som i verkligheten är fullständigt verkningslöst. De har inte heller det folkrättsliga verktyget. Det har bara de som nu har fått en ansökan om att man ska få dra en gasledning genom deras ekonomiska zoner.
Ändå samråder vi mycket med dessa stater - vi gör det inom ramen för Esboprocessen, som sker inom ramen för FN:s Esbokonvention - men det skulle inte vara ett sätt att skapa politiska underlag för beslut utan just ett sätt att slå vakt om den rättsliga processen. Låt mig till sist konstatera att det enligt grundlagen inte finns några förutsättningar för riksdagen att fatta detta beslut. Det är ett förvaltningsrättsligt beslut som den svenska regeringen ska ta.
Den är inte formellt sett en domstol, men den agerar i sådana frågor och ska enligt både grundlag och förvaltningsrätt agera som om den vore en myndighet och ha motsvarande förhållningssätt. Det är lagprövning som ska göras. Detta kommer vi att fullfölja. Detta är vårt instrument för att slå vakt om miljöintressena, och det är ett av Sveriges huvudintressen.
Andreas Carlgren (C):
Jag börjar med frågorna om ökat beroende av fossil energi. Som bekant är den svenska regeringen mycket aktiv med att förbereda Sverige på att vara det industriland som först tar sig ur beroendet av fossil energi. Vi har inga som helst planer på att ansluta oss till den gasledning som Nord Stream nu har ansökt om att få bygga, om den skulle ges tillstånd.
Vi har självklart i och med detta också slagit vakt om möjligheterna för bioenergi och biogas. Det är i det här sammanhanget inte ens en fråga. Göran Persson säger att det är bra att den svenska regeringen har en så tuff miljöprövning och att han själv inte har något emot en miljöprövning. Poängen är att det inte finns något annat instrument.
Detta är det instrument som finns enligt folkrätten. Allt det fortsatta är egentligen bara en bortkastad argumentation. Man påstår att oppositionen har agerat kraftfullt genom att säga nej, men det är faktiskt bara att lägga alla fördelar i den sökandes händer, för med det skulle möjligheten till miljöprövning bortfalla.
Det är väl också därför som detta inte har varit Socialdemokraternas linje i regeringsställning, för då agerade man inte på det sättet. Göran Persson och Mona Sahlin - Mona Sahlin var den gången också ansvarigt statsråd - gjorde tvärtom mycket klart att det var miljöprövning som gällde, och det är precis den linjen som den här regeringen fullföljer.
Skulle vi agera så som oppositionen föreslår skulle vi direkt lägga alla möjligheter i knäet på den sökande. Till sist sade Göran Persson att vi skulle kunna vinna en rättslig strid. Det är i så fall en kunskap som är betydligt mer långtgående än den verkliga juridiska sakkunskapen på området.
Det som skulle hända om vi agerade som oppositionen vill och bara kraftfullt sade nej utan egentlig miljöprövning skulle vi också ge den sökande alla förutsättningar för en rättslig strid som den sökande skulle ha alla chanser att vinna. Tack för de goda råden, men vi kommer inte att följa dem. Vi skulle också direkt se stora risker för Östersjöns miljö om vi skulle följa dem.
Det är just på grund av de miljörisker som Göran Persson räknar upp - inte minst de dumpade vapen, den ammunition och de kemiska stridsmedel som ligger på botten - som man ska vara tuff i miljöprövningen. Vi går igenom alla delar av en ansökan.
Vi ser till konsekvenser både för fisket och för bottensedimenten i Östersjön, och vi ser till det som till sist är de avgörande miljökraven.
Andreas Carlgren (C):
Det är alldeles självklart att om kraven i en miljöprövning inte uppfylls ska något tillstånd inte heller ges. Det vill säga: Då byggs inte heller gasledningen. Men hela min poäng har varit att om man som oppositionen börjar med att deklarera sitt nej har man från första stund också tappat det verktyg man hade, det vill säga miljöprövningen.
En miljöprövning enligt folkrättens principer som håller för en strid i domstol förutsätter att man genomför den helt och fullt utan att börja med sina slutsatser. Slutsatserna ska dras av de svar som den sökande har gett. Det är de svaren vi nu steg för steg också tvingar fram, och de kommer att avgöra vilket beslutet till sist blir.
Kraven ska uppfyllas om det ska bli ett tillstånd, annars blir det inte något. Alldeles självklart är det så. Med det har jag också sagt att det är mycket tuffa miljövillkor som gäller för att den svenska regeringen ska kunna ta ställning i en sådan här fråga. Med det ska jag också tacka Göran Persson och önska en glad midsommar.