Peter Norman (M):
Bo Bernhardsson har frågat mig vilka ytterligare åtgärder jag är beredd att vidta för att stärka allmänintresset och kundernas ställning på den svenska bankmarknaden. Konsumenten ska kunna känna sig trygg på bankmarknaden. Detta gäller i alla situationer när konsumenten kommer i kontakt med banker och andra finansiella företag, vare sig det handlar om att spara till en buffert, låna till en bostad eller planera inför pensionen. Ett grundläggande problem är dock att konsumenterna och de finansiella företagen möts på en ojämn spelplan.
Konsumenterna befinner sig i ett underläge, och därför arbetar regeringen med att stärka deras ställning. Regeringen har till exempel gett Finansinspektionen ett kraftigt ökat anslag för övervakning och tillsyn av finansiella företag. Finansinspektionen och Konsumentverket ser också över marknaden för rådgivningstjänster inom ramen för sin löpande tillsyn, bland annat eftersom gränsdragningen mellan försäljning och rådgivning behöver bli tydligare.
Regeringen har även inlett ett samarbete med branschen och forskare för att komma fram till hur information till kunderna, till exempel om avkastning, risk och avgifter, ska redovisas på ett tydligare och mer lättbegripligt sätt. För att stärka konsumenternas kunskaper om vad olika finansiella tjänster och produkter innebär satsar regeringen 5 miljoner kronor per år på utbildningssatsningar i Finansinspektionens regi.
Det är också glädjande att området privatekonomi från och med hösten 2011 har förtydligats i de nya läroplanerna för grundskolan och motsvarande skolformer samt i det ämnesinnehåll som alla elever i gymnasieskolan läser. För att stärka kundernas ställning på bankmarknaden är det också viktigt med ökad rörlighet. Det ska vara enkelt att byta bank, förvaltare och att välja bort dyra fonder och försäkringsprodukter.
Ökad rörlighet pressar de finansiella företagen att erbjuda alla kunder bättre villkor och är ett led i att förbättra konkurrensen på finansmarknaden. Regeringen har som del i arbetet med att öka rörligheten bland annat tillsatt en utredning för att se över flytträtten av försäkringssparande. Betänkandet från den utredningen är planerat till juni. Låt mig också betona att regeringens hållning är att det är bankerna, inte skattebetalarna, som ska bära kostnaderna för de risker som bankerna tar.
Det är således inte fråga om att riskerna har socialiserats, som interpellanten framställer det. Syftet med stabilitetsavgiften har varit just att eventuella stödåtgärder i första hand finansieras av kreditinstituten själva. Finanskriskommittén, som regeringen tillsatte förra året, kommer bland annat att föreslå ett system för hur denna avgift ska kunna riskdifferentieras. Detta är just för att avgiftens storlek ska avspegla hur stor risk det enskilda institutet tar.
Regeringen har också föreslagit att kapitaltäckningskraven för de svenska storbankerna ska skärpas. Mer motståndskraftiga banker gör att systemet som helhet blir mer robust och att riskerna för bankernas ägare blir mindre och ägarnas vinstkrav kan sänkas. Det är därmed inte rimligt att bankerna använder förslaget om högre krav på kapitaltäckning som förevändning för att belasta sina kunder med exempelvis högre bolånemarginaler.
Regeringen har gett Finansinspektionen i uppdrag att övervaka bankernas anpassning till de nya reglerna, däribland hur bolånemarginalerna utvecklas. Finansinspektionen kommer att publicera en första sådan rapport i mitten av maj. Regeringen vidtar alltså ett flertal åtgärder för att stärka konsumentens ställning på finansmarknaden och vi följer noga den fortsatta utvecklingen. Vi fortsätter att arbeta för att konsumenten ska känna sig trygg på finansmarknaden.