Torbjörn Björlund (V):
Jag vill tacka ministern för svaret. Jag har tidigare lämnat in en skriftlig fråga om detta, och ministerns svar nu tar sin utgångspunkt i svaret på den frågan och låter ungefär likadant. Det gör mig lite mindre nöjd med svaret på interpellationen än jag hade hoppats vara. Först ska jag säga att vi naturligtvis alla är medvetna om de problem vi står inför i dag när det gäller hanteringen av flyktingar och asylsökande.
Vi har en våg av flyktingar från framför allt Syrien som skapar starka påfrestningar på Migrationsverkets arbete. Det vet vi om i dag. Det är dock en flyktingvåg som har pågått i några månader eller kanske ett halvår, medan de fall jag refererar till är sådant som fanns innan detta hände.
Detta är alltså inget som orsakas av dagens höga belastning på Migrationsverket, utan det handlar om att det finns felaktigheter någonstans, antingen systematiskt eller på annat sätt.
Vi måste följa den utveckling som sker för att säkerställa en rättssäker process när det gäller de här sakerna, oavsett hur det ser ut i dag eller framöver. Jag vet också om att detta inte är något som man helt och hållet ska lasta den sittande regeringen för.
Ni har ju suttit i ett år ungefär och har inte haft tid på er att förändra så mycket, utan det är den förra regeringens arbete som präglar detta. Men det är ändå den sittande migrationsministern som har frågan i knät. Det är också därför jag lägger på de här sakerna. Vi vet i dag att läget i Palestina och Gaza är ganska besvärligt, framför allt i Gaza. Det har varit så ganska länge.
Man har varit i blockad sedan 2007, och man har varit utsatt för ett par krig - eller rättare sagt ett par överfall från Israel - som har skapat en situation som gör att många människor inte kan eller vill leva där utan flyr därifrån. Det är en orsak till att människor flyr, precis som i Syrien. Man lever i ett samhälle som helt enkelt inte fungerar. Det handlar framför allt om en principinriktning att man inte ska skicka tillbaka människor till krigshärjade områden. Gaza är sönderbombat.
Många betraktar i dag Gaza som det största utomhusfängelset i världen. Sådant måste få påverka hanteringen av de flyktingar som kommer just därifrån. Vi vet att spänningarna ökar i dag, inte bara när det gäller Israel och Palestina utan i hela Mellanöstern. Det påverkar naturligtvis också Egypten, som jag kommer att återkomma till här.
Som jag visar i interpellationen har vi ett antal fall där man kan se likheterna när det gäller hur man hanterar saker. Många väntar ett eller ett och ett halvt år, och det kan vara acceptabelt. Men när det går två, tre, fyra eller kanske upp till åtta år, som vi har sett i ett fall i Uppsalagruppen, börjar man fundera på hur Migrationsverkets arbete fungerar.
I sitt svar hänvisar migrationsministern till sitt svar på den skriftliga frågan och upprepar vad han sa där. Avvisning tillbaka till Gaza handlar om att man ska skickas till Egypten. I dag finns det i denna grupp, liksom på annat håll, ett antal personer som har följt alla regler och sökt visum till Egypten för att kunna ta sig in i Gaza, men de får inget visum. Vad innebär då det? Vad säger då utlänningslagen?
Jo, den säger precis detsamma som migrationsministern svarar: Har man inte säkerställt att man kan utvisa människor ska de inte utvisas. Då ska de inte ens meddelas avvisningsbeslut, men det görs ändå. I något fall har man fått tre avvisningsbeslut som inte kan verkställas. Någonstans här finns ett systemfel. Då måste man dra lärdom av detta och säga att det inte går att göra på detta sätt. Vi måste göra på annat sätt: Vi måste ge de här människorna uppehållstillstånd.
Det är egentligen detta som jag är ute efter att få svar på, och jag hoppas på något sätt att vi kan komma framåt i den här debatten, så att vi kan få ett svar på hur man ska agera för att förändra situationen så att de här människorna inte hamnar mitt emellan allt.