Gudrun Brunegård (KD):
Detta är något vi ska vara stolta över i Sverige. Vi har ett system som syftar till att utjämna skillnader mellan enskilda och grupper. Men en del justeringar behöver göras. Vi vet att medellivslängden har ökat avsevärt sedan studiestöden en gång infördes. Allt fler arbetar längre upp i åren.
I våras beslutade vi om att höja pensionsåldern. Från 2022 kommer man att ha rätt att jobba ända tills man är 69 år gammal. Det livslånga lärandet och möjligheten att skifta yrkesbana under livet betonas alltmer. Ur det perspektivet är det rimligt att man också har möjlighet att studera längre upp i åren.
Från Kristdemokraternas sida menar vi att det därför är rimligt att höja åldern för att ta studielån till det år man fyller 50. Vi ställer oss inte bakom regeringens studiestartsstöd för arbetslösa med kort utbildning. De studiestöd som finns täcker in även denna grupp. Den utformning som studiestartsstödet har medför en risk för att det missbrukas eftersom ersättningen är högre än för annan sysselsättning.
Studiemotivation bör växa fram för att man vill utbilda sig, inte för att studiestödet är förmånligare än andra ersättningar. När det gäller motsvarande ersättningar i samband med sfi-studier visade det sig tidigare att det var elever med redan goda studieförutsättningar som drog nytta av detta. Som vi bedömer det riskerar studiestartsstödet i lika hög grad som sfi-stödet att missa målet.
Fru talman! För Kristdemokraterna är familjen viktig. Många studenter bildar familj under studieåren. Vi har i olika steg medverkat till att golvet i föräldraförsäkringen har höjts så att det inte blir en ekonomisk katastrof om man får barn under studierna. Men som bekant har kvinnor generellt lägre livslön och därmed lägre pensioner än män.
Kristdemokraterna vill därför avskaffa pensionsrätten för studieår och ersätta den med pensionsrätt för barnår. Detta baserar vi på Pensionsmyndighetens Analys av pensionsrätt för barnår respektive studier ur ett jäm ställdhetsperspektiv från december 2015. Där konstateras att "pensionsrätt för studier inte kan anses motiverad utifrån ett fördelningspolitiskt perspektiv.
Föräldraledighet och deltidsarbete som beror på vård av barn anses dock generellt vara betydande skäl till att kvinnor har lägre inkomst jämfört med män under arbetslivet, vilket senare leder till ojämställda pensioner.
Utifrån ett jämställdhetsperspektiv finns därför anledning att använda studierätten till att utöka barnårsrätten för att göra denna till ett något mer effektivt verktyg för att höja kvinnors jämförelsevis låga pensioner."
Det förslag som Pensionsmyndigheten bedömer är det mest ändamålsenliga utifrån bland annat fördelningspolitiska hänsyn är att medlen för studierätter används för att utöka barnårsrätten med ett år, från dagens fyra år till fem år.
Det som i Kristdemokraternas tabellverk för utgiftsområde 15 ser ut som ett slopande av pensionsrätten för studier på 2,4 miljarder kronor är alltså en direkt följd av Pensionsmyndigheten förslag, för att i någon mån kompensera för kvinnors ojämställda pensioner.
Inom utgiftsområde 12, Ekonomisk trygghet för familjer och barn, återfinns exakt samma summa i en utökning. Man kan läsa om det i not 1.7, Pensionsrätt för barnår. Detta tror jag är svar på en fråga som en tidigare talare ställde i talarstolen. Fru talman!
Jag förutsätter att det är ett rent förbiseende att Sveriges feministiska regering inte har uppmärksammat Pensionsmyndighetens förslag om hur man kan avhjälpa den strukturella ojämlikhet som kvinnor drabbas av som pensionärer.
Det är min förhoppning att de feministiska ledamöterna i utskottet och även vår närvarande minister tar med sig detta resonemang i framtida budgetarbete. Eftersom detta är en del i ett sammanhängande budgetärende avstår jag från att göra något yrkande i denna del och hänvisar i stället till vårt särskilda yttrande.