Paula Bieler (SD):
Jag vill börja med att säga att jag givetvis står bakom Sverigedemokraternas samtliga reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservationerna 23 och 31 i UU10 och reservationen i UU18. Debatten har varit ganska lång, vilket faller sig fullt naturligt eftersom ett så pass stort ämne avhandlas. Jag har hört en hel del saker sägas som har fått mig att reagera.
Det har talats om vad EU är, vad EU inte är, vad EU borde vara och vad EU kanske kommer att vara. Det har nämnts att EU är en dröm och en garant för frihet, och det har talats om samarbete.
Nu senast talades det om alla möjligheter vi har fått tack vare EU, som om det var den enda möjligheten att sluta avtal med andra länder och som om en överstatlig union är det enda sättet att samarbeta över nationsgränser. Herr talman!
Jag tänker inte stå här och förneka att vissa av de avtal som ingår i hela det koncept som EU blivit har varit och är bra för Sverige.
Sverigedemokraterna ser givetvis fördelar med frihandelsavtal, internationella samarbeten mot kriminalitet, att man tar sig an problem på klimatområdet och att man ser de olika problem som är övergripande och som måste tacklas tillsammans med andra. Herr talman! EU-samarbetet är faktiskt inte bara dessa positiva saker.
Det är inte bara ett samarbete där vi får saker som gynnar oss, utan det har också lett till en hel del baksidor och till att vi i mångt och mycket har förlorat makten över vårt eget land.
Om jag sluter ett avtal med en annan person eller part, oavsett vilket område det är, vill jag inte att det ska innebära att jag binder mig till tusentals andra avtal och till framtida omförhandlingar av detta avtal, oavsett vad det innebär. För min del är det alldeles självklart att jag ska ha möjlighet att ta ställning till varje enskilt avtal som jag ingår, där och då och på mina egna villkor.
Ännu mer komplicerat blir det såklart om det är en massa fler personer i dessa avtal och det inte bara är mellan mig och en annan person utan det helt plötsligt är 10, 20 eller 27 parter som ska enas i varje enskild del. Häri ligger mycket av EU:s problematik.
Vi har genom åren sett förlöjligande exempel där det lyfts upp vilken form det ska vara på grönsaker och så vidare, men det tror jag att alla kan enas om att man har försökt börja ta sig ifrån. Men vi har, inte minst de senaste åren, sett hur politiken går mot allt fler områden som den från början inte alls skulle avhandla och som man är ense om egentligen är nationella angelägenheter.
Vi ser hur man för tillfället håller på att desperat försöka hitta något slags lösning på migrationspolitiken, där länder inte längre själva ska få styra över vilka som vistas i deras länder och på deras territorium, utan detta ska styras av avtal inom en union som hittills inte har lyckats hålla koll på sina yttre gränser och garantera säkerheten.
Vi ser i vitboken hur EU talar om framtidsscenarier där EU alltjämt har en plats, trots att allt fler röster talar om att det inte fungerar och att de kommer att vilja lämna unionen. Allt fler viktiga områden har gått i stå, och detta, herr talman, är något att ta på största allvar och starkt oroa sig över. De som har makten nere i Bryssel inser inte att de gapar efter alldeles för mycket och att de förstör en hel kontinent i sitt arbete. Verksamheten i Europeiska unionen under 2016 och Vitbok om EU:s framtid