Ewa Thalén Finné (M):
Utifrån förra veckans budgetbeslut antog riksdagen Alliansens budget för ett starkare Sverige. Det är en budget för framtiden och en budget som bygger starka statsfinanser starkare - till skydd när nästa lågkonjunktur slår till.
Vi gör i budgeten stora satsningar för mer kunskap i skolan, sänkta trösklar in på arbetsmarknaden, en stärkt välfärd och bättre miljö. Därtill har vi samtidigt sagt nej till skadliga skattehöjningar på arbete och företagande. Bland annat kommer nu inte byggbranschens lönekostnader för unga anställda att öka med 2,4 miljarder kronor i ökade arbetsgivaravgifter.
Jag kan konstatera att Sverige under alliansregeringen har varit ett av de länder som har klarat finanskris och lågkonjunktur bäst. Vi har minskat vår statsskuld. Fler än 300 000 människor har fått ett nytt arbete att gå till, och vi har högst arbetskraftsdeltagande i EU. Detta är fakta, oavsett vad andra säger. Fru talman!
Vad innebär då Alliansens budget för vårt utgiftsområde? Två tidigare talare har delvis varit inne på det. Det handlar om 300 miljoner kronor - eller 301 miljoner kronor om vi ska vara riktigt noga. Vad är det då vi gör?
Jo, vi säger nej till statliga bidrag som dessutom i budgeten är på en nivå som egentligen inte märks. Målet för samhällsplaneringen, bostadsmarknaden, byggandet och lantmäteriverksamheten är att ge alla människor i alla delar av landet en från social synpunkt god livsmiljö.
Det ska vara en miljö där långsiktigt god hushållning med naturresurser och energi främjas samt där bostadsbyggande och ekonomisk utveckling underlättas. Just i år är vi överens om målet, och jag tycker att det är ett heltäckande mål. Jag hoppas också att vi kan fortsätta att jobba mot detta mål. Låt oss nu komma in på hur det ser ut i dag.
Vi vet att bostadsbristen är stor i Sverige. Från Alliansens sida har vi ett mål om att det ska byggas 300 000 fler bostäder till 2020. Vårt mål är alltså högre ställt än regeringens. En av de viktigaste frågorna för att minska bostadsbristen är självklart ett ökat bostadsbyggande.
Det måste gå snabbare att sätta spaden i marken, och tillgången på mark där det går att bygga måste öka. Snabbheten är extra viktig för de mindre och medelstora byggföretagen. De kan inte vänta de åtta till tolv år som det i dag tar från idé till dess att man kan sätta nyckeln i låset. Caroline Szyber var inne på att alliansregeringen har genomfört en rad åtgärder.
Jag är säker på att mycket av det också har varit grunden för att vi nu ser ett bostadsbyggande som ökar. Men det handlar självfallet också om att konjunkturen har vänt. I prognoser tänker man sig nu att det kommer att påbörjas 40 000 lägenheter i år och de närmaste åren. Det är ett viktigt tillskott.
Med ett byggande i den takten uppnår man regeringens mål om 250 000 nya lägenheter till 2020. Men vi vill mer. Därför tog alliansregeringen initiativ både till Stockholmsförhandlingen och till det som i dag är Sverigebygget. Resultatet av Stockholmsförhandlingen blir en tunnelbana och 78 000 bostäder fram till 2030.
Målet för Sverigebygget - som jag vet nu är omdöpt till Sverigeförhandlingen - bygger på förhandlingar mellan staten, regioner och kommuner för att på liknande sätt få fram avtal om infrastruktur och bostäder. Man tror att det skulle kunna ge någonstans runt 120 000 bostäder runt om i landet till år 2035.
Om man ror dessa avtal i hamn kommer man att kunna få fram 50 000 till 2020. Det arbete som är genomfört räcker dock inte. Vi måste fortsätta processen med att undanröja hinder för nyproduktionen. Det kan ske genom ytterligare regelförenklingar och förkortade handläggningstider.
Varje sten som innebär hinder måste vändas för att vi ska kunna öka bostadsbyggandet och produktionen. Vi måste också titta extra noga på att öppna för mindre byggföretag så att vi på det sättet kan öka konkurrensen i byggsektorn. Från Alliansens och Moderaternas sida räcker vi gärna ut en hand till regeringen för att fortsätta regelförenklingsarbetet.
Som Caroline Szyber var inne på lades det fram många förslag under förra mandatperioden, och det finns många utredningar som tittar på andra förslag. Tyvärr kan jag konstatera att S, V och MP röstade nej till en hel del av förslagen under förra mandatperioden.
Jag tycker att det är olyckligt, och jag hoppas att man i och med våra motioner med lagförslag kan fortsätta arbetet och genomföra regelförenklingarna. Jag måste också ta upp en skillnad mellan regeringen och Vänsterpartiet och Alliansens partier. Det är subventioner.
Vi har testat subventioner i årtionden. Och vi kan väl konstatera att det inte har löst några problem i bostadssektorn i grunden. Nu är en majoritet i riksdagen emot subventioner för nyproduktion. Vi i Alliansen är också emot de andra delarna. Jag hoppas att vi kan komma överens om att inte falla in på den vägen.
Det minskar incitament till nytänkande, det driver upp priser och det skadar konkurrensen. Än en gång: Jobba vidare utifrån det som vi i Alliansen gjorde, jobba vidare med regelförenklingar och vänd på varje sten för att möjliggöra det här! Då tror jag att vi kan ha fortsatt hög nyproduktion av bostäder.