Niklas Wykman (M):
Det sprudlar kanske inte av engagemang för svensk sjukvård, det svar som Annika Strandhäll avger. Alla de människor, närmare en halv miljon, som väntar på att få rätt vård - numera i fel tid - känner sig knappast tryggare av att möta en ansvarig minister som inte kan uppbåda ett större engagemang för att svara på frågor.
Fru talman! Annika Strandhäll har fördubblat sjukvårdsköerna i Sverige sedan hon tillträdde som minister. En av orsakerna till det är givetvis att man har gjort om de ekonomiska styrsystemen, vilket gör att sjukvårdens pengar inte längre på det sätt som de borde används till att ge vård till dem som behöver den.
I stället har Annika Strandhäll och hennes regering prioriterat en rad olika politiska viljeriktningar och projekt som det saknas stöd för att de på något sätt skulle komma patienterna till del, göra sjukvården mer funktionell eller ge bättre vård i rätt tid.
Annika Strandhäll har fördubblat sjukvårdsköerna, och allra sämst går det i de landsting som Annika Strandhälls partikamrater styr. Där är sjukvårdsköerna mycket långa och det mänskliga lidandet mycket stort. Annika Strandhäll väljer att helt avfärda de metoder som historiskt sett har visat sig korta dessa köer och ge dessa människor högre livskvalitet och en bättre vardag.
Det gör Annika Strandhäll givetvis av helt politiska skäl - det passar inte in i den politiska föreställningsvärld av socialdemokrati som hon befinner sig i. I stället låter man en halv miljon människor vänta på vård. Man gör gärna ett stort nummer av att man höjer bidrag - givetvis lagom till en valrörelse så att människor kan få några hundralappar extra när det är dags att gå till valurnorna.
Men vad händer i Gävleborg, i Västerbotten, i Norrbotten, i de skyltfönster som Annika Strandhäll har för sin vårdpolitik? Vi tar Gävleborg som exempel. Där har sjukvårdsköerna ökat dramatiskt - från att nio av tio fick vård i tid till att sex av tio får vård i tid - under det ledarskap som Annika Strandhäll har slagit an tonen för i socialdemokratin och i regeringen.
Hur kan Annika Strandhäll vara nöjd med detta, och varför säger Annika Strandhäll nej till de tre extra kömiljarder som vi vill tillföra vården? Varför är det så viktigt med politiska käpphästar och invanda mönster? De människor som står i vårdkö är givetvis oroliga över Facebookuppdateringar och Instagramuppdateringar om bästaste tjejgänget och inte minst över den typ av Strandhällaffärer som vi nu har på Försäkringskassan.
Allt fokus flyttar ju från det som är Sveriges riktiga och stora problem, nämligen att sjukvårdsköerna har fördubblats. Jag undrar varför Annika Strandhäll inte kan säga detta: Under min tid som minister har sjukvårdsköerna fördubblats, och det beror på politiska skygglappar som jag har haft på mig. Nu tänker jag ta av dem och ta till mig av den politik som faktiskt fungerar.
Det är en politik där landstingen får rätt incitament och rätt drivkrafter och där sjukvårdspersonalen - vårdbiträden, undersköterskor, sjuksköterskor, läkare - får rätt verktyg för att bedriva den vård som faktiskt behövs i Sverige. Varför är det viktigare med olika vänsterpolitiska experiment, vinstdebatter och regleringsdebatter och att sparka generaldirektörer än det är att se till att välfärdens resurser kommer de människor till del som behöver dem?
Varför är socialdemokratin och det socialdemokratiska maktinnehavet viktigare än patienternas tillgång till sjukvård?