Patrik Björck (S):
Det är märkligt att det alltid finns så många goda skäl att inte släppa in kvinnor på olika positioner i samhället. Här försöker den svenska högern använda sig av den heliga äganderätten. Kvinnoprästmotståndarna gick längre på sin tid och talade om den heliga skrift. Det finns alltid något sådant där grundläggande som skakar när man talar om jämställdhet. Det är väl så det är, herr talman.
Det hotar naturligtvis en massa strukturer. Då tar man till den här typen av argumentation. Jag tror att vi nu är överens om att det finns ett problem, och jag hoppas att jag är överens med statsrådet om föreställningen att problem inte löses av sig själva. Jag frågade statsrådet vilka andra sätt det finns att lösa problemet, om man inte vill ha kvotering.
Det är där statsrådet är svaret skyldig. Jag uppfattade åtminstone fyra olika exempel; jag kanske missade något, och då ber jag om ursäkt. Ett exempel på hur man skulle lösa detta var att föregå med gott exempel. Jag delar statsrådets uppfattning på den punkten. Vi kan föregå med gott exempel. Jag tycker att det framgår i svaret att det framför allt är den kommunala sektorn som har misslyckats. Den statliga sektorn har lyckats bättre. Vi kan göra så.
Jag tror dock inte att det räcker, men det är klart att vi ska göra det. Statsrådet talade om att stödja kvinnors karriär och räknade sedan upp en massa saker - barnomsorg och annat. Vi har byggt ut välfärden. Det är ett bra exempel på hur vi med politiska medel har förändrat samhället i en demokratiskt jämställd riktning.
Om vi i Sverige inte hade använt skattelagstiftning, föräldraförsäkring, utbyggd barnomsorg och utbyggnad av hela välfärden hade vi såklart inte förändrat samhället i en mer demokratisk, jämlik och jämställd riktning. Där har politiken vågat ta plats och vågat lagstifta för att nå sina mål.
Statsrådet pratar också om att stimulera kvinnors företagande. Jag har inga problem med det. Det är positivt med företagande, och det är viktigt att vi stöder kvinnors företagande. Men jag tror inte att det heller räcker. Eftersom utvecklingen inte går framåt utan står stilla och till och med vänder är det dags för politiken att ta sitt ansvar. Jag tror inte att vi kommer att kunna komma runt det.
Nu säger statsrådet, och det kan möjligen låta lovande, att man är beredd att stödja kommissionär Reding i nästa vända när hon kommer tillbaka, om jag förstod statsrådet rätt. Kommissionär Reding har faktiskt lovat att komma tillbaka med ett nytt förslag om kvotering.
Är den svenska regeringen beredd, när det kommer tillbaka, att agera progressivt och återigen vara med bland dem som driver jämställdhetsfrågorna framåt, ställa sig bakom kommissionen och försöka motverka de backlashtendenser som finns i Europa i dag?
I dag finns det tyvärr en trend i Europa som går mot minskad jämställdhet och mot att driva tillbaka väldigt mycket av det vi i Sverige har uppnått när det gäller jämställdhet mellan män och kvinnor.
Jag vill verkligen poängtera vikten av att Sverige väljer rätt sida i den striden, för det kommer att bli en strid där ökande högerkrafter i Europa kommer att försöka driva jämställdhetsfrågorna bakåt på en mängd olika områden. Vill Sverige då rätta in sig på rätt sida i den här striden och stödja kommissionär Reding tar jag det som ett positivt svar.