KBLab/rixvox huggingface dataset:
Håkan Larsson (C):
Det mesta som Ulrica Messing säger är sådant som man kan instämma i. Vad som krävs är en mer offensiv attityd för att verkligen lyfta fram de här delarna av Sverige och ge dem konkurrensförutsättningar som gör att befolkningen kan öka och verksamheten kan växa. Det handlar om att föra en positiv företagspolitik.
Då kan man inte komma med förslag som rätt till heltidsarbete, när man vet att det finns branscher som inte har den jämna verksamheten utan måste ha till exempel säsongsarbete. Det gäller att se till att vi har en bra infrastruktur. Man har satsat en hel del på vägar och järnvägar, men samtidigt har anslagen urholkats på senare tid.
Det har inte blivit så mycket som vi har förväntat oss vad gäller att rusta upp vägnätet i inlandet i Norrland till exempel. Det är viktigt med en garanterad samhällsservice, en grundservice, i hela landet. Då är det bra om man sätter en gräns som post- och kassaservice inte får gå under. Det är ett exempel. Det jag skulle vilja se är det offensiva tänkandet. Differentiera arbetsgivaravgifterna fullt ut generellt i inlandet!
Det skulle ge en väldigt positiv stimulans till de företag som redan finns att växa och för fler att etablera sig i det här området. Det är ett sätt att verkligen få befolkningen och inflyttningen att växa. Man kan satsa på, som vi har drivit i många år från en del partiers håll, att återföra en del av vattenkraftsmedlen till de kommuner och regioner där vattenkraften produceras.
Vi vet att det produceras kraft för mångmiljardbelopp men att en väldigt liten del får medverka till att utveckla de här regionerna. Vi ska satsa på stora idrottsarrangemang - OS nämnde vi tidigare - och omlokalisering av statlig verksamhet till övriga landet. Det finns ett helt batteri av olika möjligheter man kan satsa på för att verkligen få inlandet att växa.
Håkan Larsson (C):
Vi är många som fortfarande är besvikna, både i Jämtland och i övriga Sverige, över att det inte blev någon OS-ansökan för vinterspelen 2014. Vi vet nu att vi hade haft en stor chans att få arrangera spelen. Det har vi fått signaler om inte minst från olika personer inom Internationella Olympiska Kommittén.
Hos våra grannar i väster, i Norge, avstod man från att driva en kampanj för Tromsös kandidatur. Informellt gjorde man det därför att man ansåg att det nu var dags för Åre, Östersund och Sverige att få en chans att arrangera ett vinterspel. Mot den bakgrunden känns det lite bittert att det inte blev en ansökan. Jag tror att vi hade haft en god chans att få arrangemanget. Men gjort är gjort.
Nu ser vi framåt. Framgångarna i vinter-OS i Turin måste vara en inspiration att komma igen och att bjuda igen världens idrottsungdom även till Sverige. I Östersund, Åre och i Jämtland över huvud taget finns det fortfarande en mycket stark uppslutning bakom en OS-kandidatur. Vi vet också att Sveriges Olympiska Kommitté är positiv.
Vid sitt möte i april ska man behandla frågan och ta ställning till om man vill driva den vidare för 2018. I de analyser som har gjorts efter kandidaturen för 2014 har man varit tydlig internt.
Man har sagt att om vi ska dra i gång en ny kampanj för ett vinter-OS så vill vi ha ett principiellt inriktningsbeslut, som man kallar det, från regeringen för att kunna veta att det här är någonting att satsa på. Man vill inte uppleva en situation där man en vecka innan en ansökan ska vara inne får ett nej, utan man vill i god tid veta att nu finns det en uppslutning från politiken, från regering och riksdag.
Om man får det är det också mycket lättare att få en stark uppslutning nationellt i Sverige. Det gäller en samlad idrottsrörelse - det fanns ju förra gången också, men man kanske kan få en ännu mer offensiv kampanj från det hållet. Vi kan också få en nationell uppslutning från näringslivets sida. Det är jag övertygad om.
Jag vill därför fråga Bosse Ringholm: Är du beredd att göra ett positivt uttalande om ett sådant inriktningsbeslut om att Sverige och Sveriges regering vill att vi ska arrangera olympiska vinterlekar i Sverige så snart som det är möjligt?
Det är som Sven Bergström säger: Skulle ett vinter-OS 2014 arrangeras i Sydkorea är ju förutsättningarna väldigt goda för 2018. Därför är det viktigt med ett snabbt beslut. Idrottsrörelsen och de som jobbade med kampanjen för 2014 har sagt att det vore väldigt bra om man hade ett positivt inriktningsbeslut senast i början på 2007.
Håkan Larsson (C):
Jag blir lite bekymrad och lite ledsen över att idrottsministern börjar tala om partipolitiskt schackrande. Det är just det vi försöker att undvika. Vi vill ju samla alla partier, en nationell samling, bakom en ansökan om att arrangera ett vinter-OS i Sverige. I Jämtland har jag fått väldigt positiva reaktioner inte minst från idrottsministerns partivänner.
Den socialdemokratiska tidningen Länstidningen i Östersund har skrivit och tackat och sagt att det är bra att Håkan Larsson driver de här frågorna, och man har uppmanat övriga att ställa upp och driva det här väldigt tydligt. Vi undviker partipolitiken. Vi hoppas i stället att vi kan få en samling där alla partier offensivt ställer upp och talar om att vi vill ha ett vinter-OS i Sverige.
Målsättningen måste ju, som idrottsministern säger, vara att hela Sverige ska engagera sig i det här. Vi ska få en uppslutning från politiken - partier, riksdag och regering - och från näringslivet på nationell nivå. På det viset kan vi, i ett tidigt skede den här gången, gå ut och tala om att Sverige är kandidat för att arrangera ett vinter-OS.
Till slut vill jag säga att det är jättebra att Bosse Ringholm säger att vi inte ska ha någon motsatsställning mellan breddidrott och elitidrott. Det är viktigt att vi tydligt markerar det nu så att elitidrotten blir ett draglok för att skapa en bred breddidrott i det här landet.
Stora idrottsarrangemang - det största är ju olympiska spel - är ju en väldigt bra motor i det arbetet.
Jag hoppas att vi kan dra slutsatsen av den här debatten att vi nu är eniga om att vi ser positivt på ett vinter-OS i Sverige och att vi i ett tidigt skede kan få ett sådant här inriktningsbeslut som de som jobbade med kampanjen för 2014 efterlyser, så att man vet att regering, riksdag och hela Sverige nu står bakom en kandidatur. Då kommer vi att lyckas 2018.
Det kan ju bli 2022, men inriktningen bör vara 2018 i det här skedet.
Lars-Erik Lövdén (S):
Jag kommenterar inte ett enskilt fall, för det är domstolar som prövar den kommunala kompetensen. Det är möjligt för varje kommunmedborgare i en berörd kommun att överklaga ett kommunalt beslut till domstol, och det är domstolen som prövar om det ligger inom ramen för den kommunala kompetensen. Jag ska inte stå i riksdagen och göra den bedömningen. Vi har domstolar som gör den bedömningen.
Jag tycker generellt sett att det är bra att det finns vänortsutbyte mellan svenska kommuner och kommuner i vår omvärld. Det är bra ur väldigt många aspekter. Det är bra för att knyta kontakter och utbyta erfarenheter. Det är bra för att stimulera samarbete när det gäller utbildning. Det är också bra för att stimulera samarbete mellan näringslivet i olika länder.
Men det finns en lagstiftning som reglerar också den möjligheten. Axel Darvik får förstå att jag inte lägger mig i ett så konkret ärende. Jag gör den principiella deklarationen att jag tycker att vänortssamarbete mellan svenska kommuner och kommuner i vår omvärld är positivt.
Lars-Erik Lövdén (S):
Det är klart att regeringen ska beakta jämställdhetsaspekter i alla de förslag som vi lägger fram för riksdagen. Det ingår också i direktiven till de kommittéer som är tillsatta att de ska beakta jämställdhetsaspekterna och göra jämställdhetsanalys. Det har funnits med i Utjämningsutredningens arbete.
Inte ens Folkpartiets representant i utredningen föreslog att man skulle ha någon sorts lönekostnadsingrediens i utjämningssystemet. Det är viktigt att se utjämningssystemet för vad det är. Det handlar om att inom de givna ekonomiska förutsättningarna just momentant se till att alla kommuner och landsting har likvärdiga ekonomiska förutsättningar.
Det problem som Nina Lundström tar upp och som jag också är medveten om, nämligen de stora löneskillnaderna mellan könen, är en annan sak. Det handlar om vilket utrymme vi totalt sett kan skapa för kommunsektorn som kan göra det möjligt för kommunsektorn att också successivt få upp kvinnolönerna generellt inom det viktiga vård- och omsorgsområdet.
Men utjämningssystemet handlar om förutsättningarna i dag, alltså hur vi ser till att alla kommuner och landsting utifrån de ekonomiska förutsättningar som finns har likvärdiga förutsättningar att klara sina välfärdsuppdrag.
Jag tycker att det är väldigt angeläget att vi framöver skapar ett utrymme generellt för kommun- och landstingssektorn under de kommande åren så att det är möjligt att fortsätta på vägen att utjämna löneskillnader och höja kvinnolönerna i den offentliga sektorn. Men det menar jag är en annan fråga än den som gäller utjämningssystemet.
Lars-Erik Lövdén (S):
I ett väsentligt avseende skiljer sig Martin Andreassons bedömning från min. Jag ser inga risker för att det skulle innebära några svårigheter för relocation -företagen med den nya lagstiftningen. Fastighetsmäklarnämnden har varit väldigt tydlig i sina uttalanden om tillämpningen av den nya lagstiftningen.
Man har på ett, tycker jag, distinkt sätt gjort en gränsdragning mellan det som ska innefattas i den maximala taxan på 3 000 kr och det man kan träffa avtal om vid sidan om den fastställda taxan. Uttalandet från fastighetsmäklarnämnden har kommit efter att lagstiftningen trädde i kraft.
Det kom för att förtydliga tillämpningen av lagstiftningen i förhållande till just relocation -företagens uppgifter och deras oro. Det är ingen nyhet att reglerna om att det är förbjudet att ta ut avgifter vid förmedling av bostadslägenheter också har gällt juridiska personer, som jag underströk i mitt svar.
Det har gällt i den tidigare lagstiftningen också. Skillnaden är nu att vi ställer fastighetsmäklarna under Fastighetsmäklarnämndens tillsyn. Det finns ett problem som Martin Andreasson har tagit upp, som inte bara gäller relocation -företagen utan också andra bostadsförmedlare. Det är kravet på ansvarsförsäkring.
Det har tagit tid för försäkringsbolagen att komma fram till rimliga lösningar när det gäller ansvarsförsäkringarna. Nu hoppas jag att det ändå ska lösa sig under den tid som är kvar till att lagstiftningen träder i kraft. Jag har fått indikationer på att det finns några försäkringsbolag som är villiga att teckna ansvarsförsäkringar för de här fastighetsmäklarna.
Lagstiftningen har kommit till för att vi ska få en bättre ordning och reda i branschen och ökad tillsyn från Fastighetsmäklarnämndens sida. Det finns ett behov av en sådan tillsyn både när det gäller förmedling av lägenheter till privatpersoner och förmedling till juridiska personer.
Lars-Erik Lövdén (S):
Problemet är om vi skulle undanta relocation -företagen. Då vore det ett avsteg från den lagstiftning som har gällt under ganska många år. De innefattades också i den tidigare lagstiftningen. Om vi skulle undanta relocation -företagen hade vi möjligen fått en utveckling med risk för att hyresförmedlare enbart skulle ta emot juridiska personer som sökande.
Det hade på ett olyckligt sätt, tycker jag, begränsat utbudet för övriga bostadssökande. Det är den oron som har legat bakom bedömningen att även relocation -företagen skulle finnas med i den nya lagstiftningen. Samma regler har gällt tidigare också för relocation -företagen.
Jag tycker inte att det finns någon anledning för de här företagen att oroa sig, mot bakgrund av Fastighetsmäklarnämndens uttalande som är klarläggande när det gäller möjligheten att ta ut avgifter vid sidan om den fastställda taxan.
Lars-Erik Lövdén (S):
Både till Rigmor Stenmark och Gunnar Andrén skulle jag vilja säga att något av det svåraste man kan vara är att vara politiker. I uppdraget inryms ständiga målkonflikter. Det är ständiga konflikter mellan motstående intressen. Det kan vi inte undvika. Det finns motstående intressen. Det är så väldigt tydligt i det här fallet.
Luftfartsverket har uppdraget att främja utvecklingen av den civila flygtrafiken. I det uppdraget ligger att planera långsiktigt. Det är planer som sträcker sig årtionden framåt. Vad händer i hela den dynamiska Uppsala- och Mälardalsregionen i ett längre perspektiv? Räcker det med tre banor? Vad vet jag.
Luftfartsverket har det uppdraget. Det är oerhört centralt för den här regionen att den civila flygtrafiken fungerar och har möjligheter att utvecklas. Det är en dynamisk kraft för tillväxten i Stockholmsregionen också. Det är den ena sidan. Å andra sidan finns den aspekt som ni båda tar upp.
Det finns ett behov av ökat bostadsbyggande i regionen. Hur löser man målkonflikterna? Det är det vi ska göra som politiker, och det är alla gånger inte lätt. I sakfrågan kommer jag inte att ge några besked under den här interpellationsdebatten, om hur jag ser på Arlandabanornas framtid och konflikterna med bostadsbyggandet.
De frågorna ska prövas i den ordning som vi har lagt fast. De kommunala besluten kan överklagas, och det är då förvaltningsdomstolarna som prövar bygglovsfrågan. Däremot avvaktar jag med spänning det som PBL-kommittén kommer fram till om hur den här typen av ärenden ska prövas framöver.
Jag har, som ni vet, haft den ingången att vi ska förkorta planförfarandet. Det är inte riktigt den diskussion vi för här i dag. Det är inte samma sak. Men instansordningen har naturligtvis betydelse. PBL-utredningen ska också samköras med översynen av miljöbalken.
Det är också en fråga som har bärighet på den här problematiken. En annan målkonflikt som jag vill peka på, eftersom det här är svåra ting, är de väldigt höga ambitioner vi har när det gäller miljöpåverkan. Vi pratar ofta om bullernivåer. Vi är måna om att se till att vi inte har för höga bullernivåer för att på det viset minska skadeverkningarna och hälsoriskerna.
De frågorna måste också vägas in när man gör bedömningar om bebyggelse kontra luftfartens möjligheter att utvecklas.
Lars-Erik Lövdén (S):
Jag måste göra Rigmor Stenmark besviken. Jag har ingen kortsiktig lösning. Jag hänvisade till PBL-kommittén. Gunnar Andrén tangerade vem som ska kunna överklaga. Ska en statlig myndighet kunna göra det? Det är nog oundvikligt när det finns statliga myndigheter eller bolag som har att bevaka riksintressen och som har uppgifter som är av allmänt intresse. Det är just målkonflikten.
Jag har ibland blivit förtalad för att jag inte ser till den här regionens bästa ur tillväxtsynpunkt. Jag ser båda problemen, utmaningen bostadspolitiskt men att det också är av oerhört central betydelse för hela Mälardalen, Stockholm och Uppsalaregionen att det finns förutsättningar för den civila flygtrafikens utveckling. Jag har inget konkret besked. Jag måste göra er ledsna i dag.
Jag har inget konkret besked att ge om hur man kortsiktigt kan hantera det här. Jag kan inte heller pröva lagstiftningen. I dag är det inte längre regeringen som prövar byggloven, utan de prövas av förvaltningsdomstolarna. Jag kan naturligtvis inte lägga mig i hur förvaltningsdomstolarna hanterar den nuvarande lagstiftningen, PBL och miljöbalken. Sedan var det detta med bullernivåerna.
Det bullrar i Stockholms innerstad också - ja, det gör det. Vi har haft problem när det gäller bostadsbyggande i en del projekt i Stockholms innerstad också. Det har föranlett oss att ge Boverket i uppdrag att göra en översyn av de gällande bullerreglerna. I dag har vi en gräns som inte får överskridas vid uteplats i anslutning till bostad på 70 decibel.
Nu har Boverket i uppdrag att titta på hur nuvarande gränsvärden tillämpas. Jag är inte riktigt klar över när den rapporten ska komma in, men vi har gett ett sådant uppdrag till Boverket.
Lars-Erik Lövdén (S):
Nina Lundström har frågat mig dels vilka åtgärder jag tänker vidta med anledning av de konsekvenser som lagen om allmännyttiga bostadsföretag har lett till för både de boende och det allmännyttiga bostadsföretaget i östra Skogås, dels också om jag avser att medverka till att lagen om allmännyttiga bostadsföretag och dess tillämpning utvärderas. När det gäller den första frågan är det länsstyrelsen som har i uppdrag att tillämpa lagstiftningen, vilket också skett beträffande överlåtelserna i östra Skogås.
Det är givet att de inblandade parterna blir besvikna när ett beslut går dem emot och, som i detta fall, länsstyrelsen funnit att tillstånd till överlåtelse inte kan lämnas. I övrigt kan jag som statsråd inte uttala mig om myndigheternas handläggning av ett enskilt ärende. Om bostadsföretaget ansöker om undantag från kravet på tillstånd till överlåtelse kommer givetvis regeringen att överväga om det föreligger sådana synnerliga skäl som krävs för ett undantag från tillståndsprövning.
Den andra frågan är redan tillgodosedd i och med att regeringen den 4 mars i år uppdrog åt Boverket att utvärdera lagen om allmännyttiga bostadsföretag. Boverket ska bland annat göra en genomgång av hur reglerna om tillståndsplikt vid överlåtelse av fast egendom tillämpats i olika delar av landet och i olika kommundelar samt kartlägga vilka erfarenheter länsstyrelserna gjort vid hanteringen av tillståndsärenden.
Boverket ska härvid utgå från syftet med lagstiftningen, det vill säga bruksvärdesprincipens betydelse och vikten av att det finns jämförelseobjekt på så många orter som möjligt. Boverket ska också belysa eventuella oklarheter i lagen och dess tillämpning och i sådana fall lämna förslag till kompletterande regler eller andra åtgärder.
Lars-Erik Lövdén (S):
Lagstiftningen har inte tillkommit primärt för att förhindra spekulation. Det har inte varit det uttalade primära syftet med lagstiftningen. Jag vet att vi har haft lite debatt om spekulation tidigare. Syftet med lagstiftningen har ju varit att skydda bruksvärdessystemet. Det finns ett nationellt intresse av att vi kan behålla ett hyressättningssystem som parterna kan förhandla utifrån och som är hållbart.
Alternativet till ett hyressättningssystem på det sätt vi har i dag är, som jag har sagt många gånger, att gå över till någon sorts statlig hyresreglering. Det är det ursprungliga motivet till lagstiftningen. Det är inte bara en Stockholmsfråga. Bruksvärdessystemet tillämpas ju runtom i landet vid hyresförhandlingar, i olika grad, om jag uttrycker det så.
Men på väldig många håll i landet tillämpas bruksvärdessystemet när man hyresförhandlar. Det är klart att jag också har sett lite bekymmer med den här lagstiftningen. Jag har också mötts av alla de fall som ni har nämnt och en del andra fall. Det är därför jag ser det som angeläget att snabbt göra en utvärdering av lagstiftningen. Det är ett uppdrag som Boverket har fått att utföra väldigt snabbt. De ska redovisa sin utvärdering redan i maj månad.
De har bara fått två månader på sig. Det är för att eventuella lagstiftningsförändringar ska kunna träda i kraft den 1 januari 2005. Jag vill nog avvakta den utvärdering som Boverket gör. De går ju igenom hela tillståndsproblematiken. De ska, inom parentes sagt, titta på en annan del också. Det är om kommunerna har gjort oskäliga vinstuttag ur bolagen. Det ingår också i deras utvärdering.
Sedan får vi se vad den kartläggningen och utvärderingen ger vid handen. De ska både titta på hur länsstyrelserna har tillämpat lagstiftningen och om det finns några bekymmer i lagstiftningens själva konstruktion. Den här debatten får vi säkert anledning att återkomma till.
Lars-Erik Lövdén (S):
Nej, det är inte en korrekt tolkning. Jag går inte in och överprövar länsstyrelsernas eller Boverkets beslut. Så är den process som vi har i dag. Däremot har jag sett att det finns ett behov av att göra en utvärdering av lagstiftningen. När vi har fått in den utvärderingen kommer regeringen snabbt att ta ställning till om det finns behov av att göra någon lagändring.
Uppdraget till Boverket är så utformat att det i så fall ska vara möjligt för regeringen att lägga fram en propositionen på riksdagens bord i höst med ett ikraftträdande från den 1 januari 2005. Sedan kan jag inte kommentera det aktuella ärendet, Nina Lundström. Jag har inte kunskaper om det, det måste jag tillstå.
Jag utgår ifrån att Östra Skogås har överklagat länsstyrelsens beslut till Boverket och att Boverket också behandlat ärendet. Men jag kan inte kommentera denna dispensansökan. I så fall ber jag att få återkomma till det.
Lars-Erik Lövdén (S):
Jag hade som man tillfälle att diskutera bostadsfrågorna på Bostadsveckan i Gävle.
Jag tog upp det här perspektivet, och gjorde det med ganska stark emfas, därför att jag tror att en förutsättning för att byggbranschen ska kunna utvecklas som en modern näring, en modern industri är att man också för in jämställdhetsperspektivet.
Vi har ofta pratat om effektivitet, logistik, effektiva byggprocesser, men en modern utveckling, en modern näring, en modern industri förutsätter också att man har ett jämställt synsätt.
Det gäller alltså att gå från diskussionsstadiet och analysstadiet till att medverka även från statens sida till att omforma och utveckla branschen, och det vill vi göra tillsammans med branschen. Jag tycker att jag i alla fall ser ganska goda tecken när jag diskuterar med branschen nu.
Vi deltar ju alla i konferenser och märker att det finns ganska goda tecken på att man har en insikt om behovet, men det gäller att gå från insikten till handlandet. Där vill vi medverka i det här utvecklingsprojektet. Det blir alltså ingen ny kommission eller något liknande - det har vi haft nog av - utan nu gäller det att gå till handling. Jag hoppas att vi kan göra det på ett framgångsrikt sätt tillsammans med industrin.
Det är precis som ni båda säger, att hela byggbranschen, i stort sett i alla led - det gäller tyvärr fortfarande också inom samhällsplaneringen - är väldigt manligt dominerad. Det är inte bra för samhällsutvecklingen. Det är inte heller bra för branschens framtid.