KBLab/rixvox huggingface dataset:
Raimo Pärssinen (S):
Tack, statsrådet och alla goda riksdagsledamöter som känner starkt för den här frågan! Jag tänker på min gamla mamma, som är 88 år och finns på Persgården i Hofors. Hon har också stort behov av att få service och omsorg på finska, eftersom det svenska språket sakta glider undan. De diskussionerna har jag naturligtvis med kommunen, som är förvaltningsområde.
Jag tycker att det är positivt att statsrådet vill kunna ha lite påtryckningar på de förvaltningsområden som inte sköter detta riktigt. Det är en fråga som vi får återkomma till. Jag vill citera lite från en utredning som Sverigefinländarnas delegation har gjort tillsammans med Svenska kyrkan. Det står: "Finskans ställning inom högskolevärlden är osäker och försämringar har skett. Undervisningen har lagts ned i Göteborg och Lund. I Luleå har man skurit ned på tjänsterna.
Finskt språk- och kulturcentrum vid Mälardalens högskola riskerar att läggas ner." Man skriver vidare: "Det är oklart hur den planerade lärarutbildningen ska lyckas komma i gång vid Stockholms universitet eftersom den finansiering som beviljats är betydligt mindre än den som krävs enligt Högskoleverkets tidigare utredning." Det är lite alarmerande signaler.
Om vi, statsrådet och vi övriga i kammaren, kan vara överens om att detta är en fråga som egentligen ska hanteras av regering och riksdag tycker jag att vi har kommit långt. Det vore väldigt olyckligt om detta utmärkta centrum vid Mälardalens högskola lades ned så att den liksom bara försvann, utan att vi hörde något eller såg något. Då har vi liksom förlorat det.
Är vi, statsrådet, överens i den här frågan, då bör vi baxa den vidare också, eftersom vi har en gemensam syn på finska språkets ställning i Sverige och hur den ska växa. Tack för debatten!
Raimo Pärssinen (S):
Jag tackar ministern för svaret. Det är en stor och allvarlig fråga som jag har väckt med denna interpellation.
Kommissionen meddelade vidare att man skulle fortsätta arbeta med medlemsstaterna för att hjälpa dem att undvika så kallad gold-plating, det vill säga att man på nationell eller regional nivå skulle införa hårdare krav än vad EU-lagstiftningen sade.
Vid Europeiska rådet den 9 december i fjol ställde sig Sveriges regering bakom rapporten. Vi blev lite oroliga, för det var ju ett tecken på att regeringen gillade rapporten.
Vi vet också att näringsminister Annie Lööf har pekat ut fem branscher som man vill applicera det här småföretagartestet på. Som Hillevi Engström mycket väl vet har de fackliga organisationerna LO, TCO och Saco skrivit om detta.
Enligt organisationerna strider detta mot principen om likabehandling, och faktum är att de flesta allvarliga arbetsmiljöproblemen finns inom små och medelstora företag.
Undermåligt skydd och låg investering i arbetsmiljön leder som alla vet till skador för arbetstagarna men också till stora kostnader för både företag och samhälle. I förslaget talas också om företag med låg risk. Frågan är vad det kan vara. Är det inte så att det är lägre risk för arbetsskador i de företag som har ett medvetet systematiskt arbetsmiljöarbete och jobbar igenom dessa saker?
Frågan är alltså vad som menas med låg risk. Herr talman! Jag törs inte lita på svaret som ministern ger. Varför inte det? Jo, för att regeringen har monterat ned Arbetsmiljöverket.
Skälet var, enligt förre ministern Littorin, att minska byråkratin. Att skära ned på antalet inspektioner låg som en av punkterna i rapporten när den började arbetas fram, och det tog regeringen. Står vi verkligen på säker mark, arbetsmarknadsministern?
Raimo Pärssinen (S):
Frågan är om regeringen kan tänka sig något som helst undantag. Om näringsministern vill införa detta test i olika branscher, till exempel i hotell- och restaurangnäringen och tillverkningsindustrin, kan arbetsmarknadsministern då säga här i kväll: Nej, det blir inga undantag.
Vi kommer absolut inte att ha en differentiering när det gäller lagstiftning kring arbetsmiljö eller arbetsrätt baserat på kommissionen förslag. Det kommer vi inte att genomföra i Sverige. Det är svaret jag vill ha. Jag kan också påminna om så kallad gold-plating. Vad säger regeringen om det?
Kommissionen ska arbeta för att man inte ska lägga högre krav på nationell och regional nivå. Kommissionen ska till och med lägga upp en resultattavla så att man kan följa medlemsländerna i detta. Vi behöver klara besked. Varför har inte Hillevi Engström involverat de fackliga organisationerna? Var finns samrådet?
Kommissionen har inte haft ett tillräckligt samråd i Europa, och regeringen har inte haft det samråd som krävs här i Sverige. I går tror jag att det togs kontakt mellan organisationerna och regeringen om att ha ett möte om detta. Det är viktiga frågor som berör alla arbetsplatser.
Det är i de mindre företagen de flesta arbetsplatser finns. Därför vill vi ha beskedet att man absolut inte kommer att göra någon typ av differentiering. Europaparlamentet har ju hanterat den här frågan.
Man har sagt att parlamentet uppmanar kommissionen att öka harmoniseringen av lagstiftningen i syfte att minska möjligheten att överreglera och få till stånd en mer systematisk användning av småföretagartestet.
Den konservativa, den liberala grenen i parlamentet har alltså sagt att man ska minska möjligheten att överreglera, det vill säga ha nationella regler som är bättre och ger högre skyddsvärde i Sverige till exempel.
Det är inte heller lugnande att veta att centerpartister och folkpartister har fått igenom ändringar i skrivningar i parlamentet från en skrivning som garanterade EU-direktivet till att man mer ska harmonisera lagstiftningen. Det gör inte mig lugn.
Garantierna måste komma. I utskottet har vi frågat Hillevi Engström om det här tidigare. Fredrik Reinfeldt ställde sig bakom rapporten. Står man bakom den rapport som säger att man ska göra försök med olika lagstiftning beroende på vilken typ av företag det är?
Är Hillevi Engström beredd att säga här i kväll att det absolut inte kommer att ske? Det är det beskedet vi vill ha. Jag önskar också att man kunde involvera de fackliga organisationerna mer. Man har bara frågat företagen. Man har inte frågat dem som jobbar där.
Raimo Pärssinen (S):
Man har ju legat på från LO, TCO och Saco för att få det här samrådet. Man vill ha det på handläggarnivå också. Jag ställer om frågan: Kan regeringen tänka sig något som helst undantag? Det räcker inte med att svara att det inte ska vara generellt. Kan man tänka sig något undantag och i så fall vilket?
Det är viktigt att få svar på de frågorna. Jag är helt övertygad om att vi måste återkomma i den här frågan och hela tiden ligga på. Det finns så mycket annat i detta. När man började med detta talade man om verksamhet med låg risk. Man skulle undvika att ställa högre krav nationellt.
Man sade att arbetsplatsinspektionerna skulle minskas med 20 procent och så vidare. Man skulle inte behöva göra riskbedömningarna skriftligt. Vår statsminister godkände rapporten. Vi vet att näringsministern vill genomföra test i olika branscher.
Det är därför jag frågar: Kan Hillevi Engström tänka sig något enda undantag när det gäller arbetsmiljölagstiftningen? Kvällen är sen, så Hillevi Engström sade väl fel. Hon sade att hon inte kan tänka sig det när det gäller arbetsrätten, men det är väl arbetsmiljön hon menar. Jag tackar en tålmodig minister som har hållit ut i kväll.
Vi kommer att ses i morgon i en annan arbetsmiljödebatt. Kan vi få ett klart besked? När jag har fått det ska jag gå och raka mig, för nu börjar skägget växa ut.
Raimo Pärssinen (S):
Tack för en fin avslutning där du citerade någonting från Finland, Gunnar Andrén! Det gillar jag. Fru talman! Jag tycker att det är lite märkligt att Anders Borg aldrig har haft fel. Han har aldrig erkänt att det har gått fel någonstans i den egna politiken. Han säger att det är räddningen för svenskt näringsliv att sänka bolagsskatten kraftigt och till och med låna pengar till att sänka den kraftigt.
Det kommer att främja näringslivet. Det är lite typiskt tänkt av Anders Borg och följeslagarna i den borgerliga regeringen. Det är nationalekonomisk teori som gäller, och den går väldigt ofta inte ihop med verkligheten. Vad näringslivet behöver - det vet vi allihop - är en fungerande infrastruktur så att de verkligen kan sälja sina grejer, transportera dem och så vidare.
Det behövs en samhällsstruktur som bygger på en fungerande infrastruktur så att vi kan leverera varorna från Korsnäs, Ovako, Holmens bruk och så vidare. Näringslivet behöver också tillämpad forskning för att till exempel kunna vidareutveckla logistiken i företaget eller varför inte produkterna, energianvändningen och så vidare. Det behövs mycket mer tillämpad forskning i företagen.
Företagen och näringslivet behöver kunna hitta kompetent arbetskraft så att företagen kan växa och utvecklas. Det klarar vi inte i dag. Matchningsproblemen är stora.
Företagen och näringslivet behöver framtida utmaningar, samhällsbeställningar på de stora hoten som ligger framför oss, så att man vet att det finns någon som gör en stor upphandling och att det finns affärer att göra för att tjäna pengar samtidigt som man utvecklar tekniken. Men Anders Borg säger att lösningen är en bolagsskattesänkning.
Det var visst 16 miljarder. Tittar man på den här bolagsskattesänkningen ser man att de som verkligen håvar in pengar är bankerna. Då undrar jag, Anders Borg: Hur många fler anställda blir det på bankerna om de får en skattesänkning på någonstans mellan 4 och 5 miljarder kronor? Vad ger det för jobb? Det är ganska mycket pengar. Är det fler banker och större bankvinster vi är ute efter i det här landet?
Nej, självklart inte. Vad företagen behöver är att kunna agera på en marknad utan störningar, som inte är fylld av oseriösa aktörer och där det är ordning och reda.
Den förträfflige Gunnar Andrén räknade upp ett antal länder som har lägre bolagsskatt - jag uppfattade det så. Man kan titta på de här länderna och se hur det går för dem. Är det länder som ligger i topp när det gäller utveckling? Är det framtidsländer, Gunnar Andrén?
Är det nivån på bolagsskatten som är avgörande för landets utveckling och framtid? Jag tror inte att det är så enkelt. Jag måste säga att Anders Borg har fel i det här fallet också, som i så många andra fall som vi kommer att diskutera framöver. Fru talman! Näringslivet behöver som sagt mycket för att klara sin framtid.
Jag tror inte att det här är det rätta konceptet.
Raimo Pärssinen (S):
Vi har en arbetsmarknad som klarat sig bättre, säger Anders Borg, för vi har gått igenom en stor finanskris. Mig veterligen har också länderna ute i Europa gått igenom en stor finanskris. Det finns ett antal länder som har lägre arbetslöshet än Sverige. Anders Borg säger att man har minskat utanförskapet, men arbetslösheten är nu högre.
På område efter område på arbetsmarknaden är arbetslösheten högre. Den är högre bland ungdomar. Antalet långtidsarbetslösa har fördubblats. Vi har en total arbetslöshet som nu är mycket högre än när den nuvarande regeringen tillträdde. Då låter det i den moderata retoriken att vi har genomlevt en finanskris. Det har alla andra länder också gjort.
De kanske hade en bättre politik eller kom med bättre förslag om de har klarat krisen bättre än Sverige. Vi skulle göra en bred satsning på infrastrukturen. Bara urholkningen på värdet av pengarna är minus 9 procent eller något sådant. Det är ganska mycket pengar som redan har sopats undan eftersom de inte stärkts sedan propositionen lades fram.
En konkret fråga att ställa till Anders Borg, som hänvisar till infrastrukturen, är vad regeringen gör för att företagen efter Norrlandskusten ska få tillgång till mer järnväg och vad regeringen gör för att ta bort proppen i Ostkustbanan. Vi kanske kan få svar på det eftersom regeringen gör de stora satsningarna. Sedan har vi yrkesutbildningen och matchningen på arbetsmarknaden som inte fungerar.
Vi har en arbetsförmedling som inte heller fungerar som den ska. Anders Borg har dock aldrig gjort något fel, åtminstone aldrig erkänt något fel, men vi ser felen.
Raimo Pärssinen (S):
Jag sitter och funderar här i kammaren när jag hör Anders Borg. Är det så att Anders Borg gör detta till en etnisk fråga helt och hållet? Han säger att det ska lösas med frizoner och mer sfi. Är det så han pekar ut detta, eller handlar det också om fler personer? Ska man klara av att få tillväxt i ett land måste man få alla människor med sig och se till att de växer också.
I dag har vi en skola som går bakåt, och det vet Anders Borg. Han tänker lösa det här med att sätta in några områden på försök och säga att vi ökar på sfi och gör andra ekonomiska regler för de företag som finns där. Precis som Leif Jakobsson sade: Den som flyttar ut kanske mister hela stycket.
Det som är allvarligt, precis som det var i Husby, är att man gör frågor om utanförskap till etniska frågor. Det gör finansministern här i kammaren nu också. Han säger att det går så dåligt i dessa områden, så därför gör man det lite förmånligare för de företag som finns där om de anställer folk som bor där. Så pekar man ut det etniskt.
Jag vidhåller det jag sade tidigare. Anders Borg, jag tror inte att det här är ditt förslag. Jag tror inte att du är helt hemma med det här förslaget. Jag tror att det är en eftergift åt andra, som tror att det här ska vara lösningen. Men ekonomin fungerar ju inte så! Nyss talade vi om bolagsskatten, och den gäller i hela Sverige.
Nu pratar vi om delar i Sverige, och vi lägger en otäck etnisk krydda i det när vi säger att vi ska skapa tillväxt på det här sättet. Pengar är inte allt här i livet, Anders Borg! Att det ska vara billigt är inte livet heller.
Raimo Pärssinen (S):
Jag är oroad över de seriösa företagarna i Sverige. Statsrådet kan följa upp de rustningar som sker i bostadsrättsföreningar när de ska ordna innergårdar och balkonger, byta balkonger och så vidare.
De seriösa företagarna säger: Det går inte att räkna på sådana, vi är utkonkurrerade av oseriösa företag. Det här är allvarligt. Vi har i tidigare debatter sagt att den privata byggmarknaden i Stockholm är sönderslagen. Det är delvis kriminella element som ligger bakom. Men det här har inte varit så intressant för Anders Borg. Det är det som bekymrar mig.
Varför tillåta större och större marknadsstörningar som gör att den som verkligen vill göra rätt för sig slås ut? Vi såg exempel på det i programmet Uppdrag granskning . Det är det som händer. Det betyder att vi tappar många företagare som har tecknat kollektivavtal, som har ordning och reda och som vill göra rätt för sig. De tvingas in i fusket.
Då räcker det inte med att säga att Skatteverket konstaterar att det inte är mer fusk här än på andra områden. På Skatteverket säger man att man vill ha förtydliganden av gränsdragningar och bättre verktyg. Det kan man få via lagstiftning, och det kan Anders Borg lägga fram förslag om. Ta taxifusket. Det motsvarar 2 miljarder kronor, men Anders Borg har inte gjort någonting åt det.
Det svar jag har fått av Anders Borg är: Ja, men vi har ju sänkt transportmomsen. Det var inte kraftfullt svarat, och det stoppar inte heller skattefusket. Gör någonting nu, Anders Borg!
Raimo Pärssinen (S):
Till Gunnar Andrén vill jag bara säga att Sverigedemokraterna öppet har deklarerat att de vill göra upp med regeringen om ett femte jobbskatteavdrag. Däremot är vi socialdemokrater väldigt tveksamma till ett femte jobbskatteavdrag. Jag kommer ihåg när det första jobbskatteavdraget kom. Det var väl värt över 40 miljarder kronor, om jag inte missminner mig, Anders Borg. Då sade Anders Borg att det leder till fler jobb.
Sedan försökte man undersöka om det ledde till så många nya jobb. Ja, det var ju tveksamt. Men då lät man också Riksdagens revisorer se över om det ledde till fler jobb - jag satt själv i skatteutskottet då - och de sade: Om man kör Anders Borgs simuleringsmetod leder det till fler jobb, annars vet vi inte svaret. Då är frågan på vilket sätt det här jobbskatteavdraget skulle kunna leda till fler jobb.
Sverige har en jättehög arbetslöshet. Det vet Anders Borg, och det vet vi allihop. Ni har misslyckats när det gäller jobbpolitiken. Trots alla skattesänkaråtgärder är man beredd att tillsammans med Sverigedemokraterna fortsätta samma väg. Trots att vi ser hur kommunerna får allt sämre ekonomi och trots att vi ser att skolresultaten blir allt sämre hindrar det inte Anders Borg från skattesänkartankar.
Där ligger framtiden. Det ska vara så låg skatt som möjligt. Helst skulle det också vara en platt skatt så att man tillsammans med Sverigedemokraterna verkligen kan genomföra en rejäl högerpolitik, när vi ser barn i skolan som inte får det som de har rätt till och när vi ser arbetslösa som inte har någon a-kassa utan är hänvisade till socialbidrag, vilket anstränger kommunernas ekonomi starkt.
Det är Anders Borgs jobblinje. Denna jobblinje bygger också på ett antal jobbskatteavdrag, men det fungerar inte. Recepten har icke fungerat, och nu är man beredd att fortsätta och gå vidare. Kan Anders Borg hänvisa till någon forskning? Det finns en forskning i USA på ensamstående föräldrar när det gäller jobbskatteavdrag. Där kunde man åtminstone se någonting eftersom det fanns en kontrollgrupp, men här kan man inte påstå att man gör det.
Trots att statsminister Reinfeldt säger att det är det absolut effektivaste sättet att sätta folk i arbete misslyckas ni. Det är en sak att vara nationalekonom, och jag är imponerad av att Anders Borg är det ut i fingerspetsarna. Det är en annan sak att koppla ihop de nationalekonomiska teorierna med verkligheten, och vi har sett det krocka på många håll och kanter där det inte fungerar.
Ändå umgås ni med samma tankar fortfarande. Ni fortsätter sänka skatten trots att inkomstskillnaderna har ökat och trots att många barn inte får det som de har rätt till i skolan - och ni gör det tillsammans med Sverigedemokraterna.
Raimo Pärssinen (S):
Jag kommer att tänka på en mycket duktig metallarbetare som heter Kjell Persson och jobbar på Cargotec i Hudiksvall. Det företaget läggs ned, och mer än hundra metallarbetare blir arbetslösa - för att inte tala om alla på Ericsson. Även det ska läggas ned. Det är de som kommer att omfattas av den vokabulär som Anders Borg använder.
De blir bidragstagarna när de oförskyllt blir arbetslösa. De får inte del av jobbskatteavdraget; inte heller får pensionärer och sjuka det. Det är arbetslinjen, säger regeringen. Vi kan titta på siffrorna och jämföra oss med vilka som helst, så ser vi att vi är bättre än andra, säger Anders Borg. Men jämför er i stället med er själva.
Hur var det 2006 med arbetslösheten, och hur är det nu? Hur har ungdomsarbetslösheten utvecklats? Vad har hänt med långtidsarbetslösheten? Sedan kan vi jämföra oss med Portugal eller Grekland och säga att titta, vi är mycket bättre.
Jag tycker att det är dags att finansministern börjar jämföra med sig själv och Sverige och se vad som har hänt sedan han tog över och började med sin skattesänkarpolitik, en politik som dessutom har lett till ökade inkomstklyftor. Jag hade en debatt för ett antal år sedan med Anders Borg om en kille som heter Kent Öst. Vid 61 års ålder var han tvungen att flytta hem till mamma för att han blev utförsäkrad.
I samma stund fick riksdagens talman en skattesänkning per år med 1 278 000 kronor. Det är konsekvensen av Anders Borgs ekonomiska politik. Ni delar upp landet, och det gör ni tillsammans med Sverigedemokraterna.
Raimo Pärssinen (S):
Varför, Anders Borg, ändrade ni i semesterlönereglerna om det nu är så att du tycker om fackföreningar och kollektivavtal? Varför ändrade ni den tid som man kan vara sjukskriven och som ska vara semesterlönegrundande?
Varför hanterar ni i så fall nu ett förslag om att det ska bli billigare för företagarna att säga upp folk men samtidigt dyrare för en anställd som hamnar i tvist om uppsägningen? Varför gör ni så? Och varför sänkte ni a-kassan så starkt, mot fackens vilja? Varför satte ni så höga avgifter till a-kassan? Var det också med fackens vilja?
På vilket sätt har Anders Borg medverkat till att det ska bli bättre när det gäller kollektivavtalen och att stärka fackens möjligheter gentemot företagen? Det finns inga sådana exempel. Däremot finns det ett otal exempel på att ni attackerar den svenska modellen. Det går jättebra att stå här i kammaren och utomlands och säga att ni gillar den svenska modellen. Men i praktisk handling är det helt annorlunda.
Så är det även när det gäller F-skattsedlarna. Typiskt för Anders Borg är, precis som Peter Persson sade tidigare, att ni nu ska fundera och reflektera, få in underlag och så vidare. Därigenom skjuter ni frågan framför er. Precis som med taxifusket, ROT-fusket och allt annat skjuter Anders Borg detta framför sig.
Det är faktiskt en förolämpning mot den svenska fackföreningsrörelsen när Anders Borg står och säger att han gillar den. Varför säger han då att lönerna inom serviceyrkena är för höga? Det är faktiskt genom en fri förhandling som de lönerna har tagits fram. Varför säger han då att det är för höga löner inom de kommunala omsorgsyrkena?
Raimo Pärssinen (S):
Jag tackar näringsministern för svaret. Detta handlar om en region som är ganska utsatt. Då pratar jag inte bara om Gävleborg som helhet utan kanske speciellt om Hälsingland. Ett företag som heter Cargotec flyttar i sin helhet till en special economic zone i Polen, ganska nära tyska gränsen.
Man får skattelättnader i Polen för att kunna bygga upp en fabrik, och så ska man göra precis samma sak där som man gjorde i Hudiksvall. Detta är svårt att förstå för de IF-metallare i Hudiksvall som drabbas. Är det verkligen rätt och riktigt att man kan göra så? Det är bra om ministern känner starkt med alla dem som drabbas, som hon säger i sitt interpellationssvar.
Men frågan är hur det visar sig. I interpellationsdebatten med utrikesministern i dag var denne väldigt klar och tydlig i sitt svar. Det kan jag tyvärr inte säga om näringsministern. Det är generella ord som används. Man ska stärka den lokala konkurrenskraften. Hur då, näringsministern?
Hur gör man i Hudiksvall för att stärka den lokala konkurrenskraften? En historisk satsning på infrastruktur? Det har vi hört många gånger här i kammaren. Men det finns ingenting om Ostkustbanan, som Hudiksvall är så beroende av.
Region Gävleborg har lämnat in så många ansökningar och gjort så många utredningar om behovet av person- och varutransporter från och till Norrland. Här finns hela näringslivet efter kusten involverat. Men detta finns det ingenting om. Visst är det bra att Annie Lööf säger att det är en historisk satsning.
Men på vilket sätt berör den satsningen Hudiksvall, speciellt i det här läget, när det är kärvt däruppe? Det gäller inte bara Hudiksvall, utan naturligtvis orterna runt omkring också. Det vore bra med konkreta besked. Jag vet att statssekreteraren var där i fredags och informerade om läget, och det var lämpligt.
Jag hoppas att vi nu i denna interpellationsdebatt får något konkret besked som är positivt för Hudiksvallsregionen. Det kom 10 miljoner i våras, men då hade inte de här varslen riktigt kommit. Inom regionen jobbar man väldigt hårt med de här frågorna och säger att man är beredd att lägga till pengar, men det räcker inte, för det saknas till så mycket annat.
Det är konkreta besked vi behöver, Annie Lööf. Det räcker inte att säga att regeringen stärker konkurrenskraften - frågan är hur. På vilket sätt får metallarbetarna eller andra som jobbar i Hudiksvall del av den här stärkta konkurrenskraften, rent konkret? Det är väldigt viktigt. Det går inte heller att säga: Nu har vi sänkt bolagsskatten, så vi har löst frågan. Det är inte heller konkret.
Är det de små företagen som får ta del av den sänkta bolagsskatten? Det kanske är så att det är bankerna som tjänar mest på det? Vi har sett att det är så. Kan vi få det här att bli riktigt konkret i dag? Har statssekreterarna funderat ut någonting tillsammans med ansvariga ministrar?
Kan man göra något med arbetsmarknadspolitiken, något med de verktyg som finns inom utbildningspolitiken, någonting som har med infrastruktur att göra eller någonting annat?