Maria Stockhaus (M):
Jag tackar statsrådet för svaret. Digitaliseringen innebär stora möjligheter för skolan men också en hel del utmaningar. Mina erfarenheter har gjort att jag har stor respekt för att skolans digitalisering är komplex och kräver många olika insatser. Alliansregeringen införde bland annat examensmål i den nya lärarutbildningen, och i utbildningsministerns svar lyfte han fram beslutet från i torsdags om förändringar i läroplaner och kursplaner. Det var välkommet och ett viktigt steg, men det behövs mer.
De ändringar som har gjorts i regleringsbrevet och som tydligare ger Skolverket i uppdrag att stötta den digitala utvecklingen är också välkomna, men helheten och många delar saknas fortfarande. I januari var jag på Bettmässan i London. Dit åker ca 5 000 svenskar varje år för att titta på det senaste när det gäller digital teknik och digitalt innehåll för skolan.
Frågan jag fick ganska många gånger och som många där diskuterade var: När kommer den nationella it-strategin för skolan? Många kommuner avvaktar strategin och väntar med egna åtgärder eftersom de tror och hoppas att strategin på något sätt ska visa vägen och lösa många av de frågetecken de står inför. Herr talman!
Den väg regeringen nu har valt, det vill säga att först fatta beslut om olika delar utan att ha den övergripande strategin klar, känns lite grann som när Alice i Alice in Wonderland träffar Cheshirekatten och frågar vilken väg hon ska välja. Katten frågar vart hon ska, och Alice svarar: Jag vet inte. Katten säger: Då spelar det inte så stor roll vilken väg du väljer.
Förslaget till strategi ger ju en vägledning om vart vi ska, och då blir det tydligare vilken väg man ska välja samt vilka åtgärder som behövs. Viktiga bitar saknas i dagsläget, till exempel frågor kring digitalt innehåll. Där har bland annat Danmark en ganska intressant modell. Den absolut viktigaste biten handlar om lärarnas kompetens inom digitala verktyg, och Skolverkets kartläggning visar att det är ganska många lärare som saknar rätt basala kunskaper i hur digital teknik används.
Man kan i och för sig fråga sig om man kanske, år 2017, kan förvänta sig att människor ska kunna lära sig att använda ett e-postprogram själva. Det gäller också lärarutbildningen. Det finns examensmål, men min bild efter att ha besökt lärosäten och pratat med lärarstudenter är att man knappast kan säga att vi i dag har en lärarutbildning som förbereder studenterna för en digital miljö. Den mest grundläggande frågan handlar faktiskt om infrastruktur, för utan den kan man inte göra någonting.
Utan den kan man inte använda de möjligheter tekniken ger, och på den fronten ser det väldigt olika ut. Vi kan tala om en digital likvärdighet, men den finns inte i dag; vissa skolor har kommit jättelångt medan andra knappt har kommit ur startblocken. I det förslag till strategi som Skolverket lämnade ifrån sig finns en målsättning om likvärdig tillgång och likvärdig användning.
Det är viktiga målsättningar som ger tydliga signaler, men de är inte fastslagna än eftersom det inte finns någon övergripande strategi. Även om strategin nu inte kommer att komma i form av en proposition utan i form av ett regeringsbeslut kvarstår faktiskt frågan i interpellationen. När kommer beslutet om en digital strategi?