KBLab/rixvox huggingface dataset:
Åsa Romson (MP):
Jag skulle vilja korrigera bilden att det av den här regeringen har tagits ett antal beslut som i snabb takt håller på att effektueras ute i landet, vilket leder till att man river ut dammar, att kulturmiljöer förstörs och att den småskaliga vattenkraftens betydelse för kulturmiljöerna ständigt minskar. Så är inte fallet.
Det arbete vi gör i Regeringskansliet handlar inte minst om att omhänderta remissynpunkter på Vattenverksamhetsutredningen och det som var interpellantens ursprungliga fråga, alltså genomförandet av EU:s ramdirektiv för vatten. Det direktivet har ett mycket tydligt fokus på just vattenkvaliteten.
Gör man det på fel sätt kan det naturligtvis finnas ett antal konfliktområden med starka kulturmiljövärden. Vi ser ju hur vattenkraften har utvecklats i det brukade landskapet i Sverige.
I miljömålssystemet har vi sagt att det ibland finns intressekonflikter som vi ska lösa på ett avvägt sätt. Den tidigare miljöpolitikens dilemma var att man gjorde punktinsatser för det som var det populäraste problemet för dagen, och man såg inte riktigt hur det föll ut på andra områden.
Värnar vi om ett miljömålssystem i grunden värnar vi också om att man ska ta särskild hänsyn till de olika intressen som ligger i detta. Jag förstår att det inte är energipolitikens intressen som vi just nu debatterar. Det kan vi göra vid ett annat tillfälle. Rickard Nordin är en duktig debattör på det området. Men jag skulle vilja återkomma i mitt nästa inlägg med att ge en liten motbild.
Är det verkligen alltid är en radikal konflikt mellan att värna kulturmiljövärden och att värna naturmiljövärden? Det jag ser runt om i Sverige är att man faktiskt på flera håll lyckas med att bygga på den lokala, genuina och starka känsla man har för sin kulturbygd tillsammans med naturmiljövärdena.
Tillsammans hittar man sätt att få vattendrag som har en ökad rikedom i fråga om artmångfald. Därmed levererar man en ökad upplevelse till de lokalboende, till de lokala besökarna och till de långväga turisterna.
Vi ska inte sticka under stol med att vi kan hitta en riktig vinn-vinnsituation i lokalmiljöerna när vi får ett värnande av både kulturmiljövärden och naturmiljövärden. Jag ska återkomma till ett antal sådana exempel som jag ser just nu i Sverige. Det betyder inte att regeringen inte ska, precis som jag sa i mitt inledande anförande, återkomma till riksdagen. Det ska man självklart göra.
Det handlar om de olika delar som Vattenverksamhetsutredningen pekade på. På vilket sätt tar vi hand om det? På vilket sätt kan man gå framåt? Jag hoppas och tror att Rickard Nordin och Centerpartiet fortfarande backar upp att vi behöver ett arbete inom vattenverksamheterna som stöder en modern miljölagstiftning men att detta ska göras med hänsyn till bland annat kulturmiljövärdena.
Åsa Romson (MP):
Jag får tacka för en god debatt i en fråga som jag är inte är helt ovan vid att stå här och debattera, det vill säga den om den småskaliga vattenkraften. Jag kan påminna om att de tillsynsregler som gäller för länsstyrelserna när de fattar beslut i enskilda fall är någonting som jag som minister inte får eller kan påverka. Det är en tillsynsverksamhet som sker utifrån befintliga lagar och regler.
Det är en verksamhet som var starkt påhejad av den tidigare alliansregeringen, som gav tydliga direktiv om att det var viktigt med denna tillsyn från länsstyrelserna. Sedan har jag förstått att vissa inte alls är nöjda med hur vissa länsstyrelser i vissa enskilda fall har hanterat saken. Så kan det vara från riksdagen, för där har man inget förbud mot ministerstyre.
Men regeringen tillåter sig att bereda saker enligt gängse rutin i Sverige, det vill säga att vi ändrar på förordningar som vi vill ha ändrade och gör ett genomgripande lagstiftningsarbete när vi vill göra ändringar i lagen. Ett sådant arbete pågår när det gäller Vattenverksamhetsutredningen. Det pågår parallellt ett viktigt arbete med att genomföra EU:s ramdirektiv för vatten i den nya cykeln som vi står inför.
Inför båda dessa uppgifter är det av stor vikt att också riksdagens partier ser att det är viktigt att väga av flera intressen och att alla intressen naturligtvis ska ha ett ord med i laget. Det tycker jag att Centerpartiet på ett föredömligt sätt har motionerat om i riksdagen.
Jag kan garantera Rickard Nordin att när regeringen återkommer gör vi det fullt ut som regering, och kultur- och demokratiminister Alice Bah Kuhnke är till fullo med på de beslut som regeringen kommer tillbaka till riksdagen med.
Åsa Romson (MP):
Jag tackar Johan Hultberg för interpellationen. Den första nya frågan som restes här handlar om vem i regeringen som ska svara på riksdagsledamöternas frågor. Jag kan informera riksdagsledamoten om att det avgörs på expeditionsnivå på Regeringskansliet vilka frågor som ligger inom olika ministrars portföljer.
Som riksdagsledamot kan man givetvis ha åsikter om att det bör finnas en skogsminister som har hand om såväl frågor om miljö, miljöhänsyn och skydd av skog som frågor om de skogliga näringarna. Men Regeringskansliet är så organiserat att detta är uppdelat på två olika ministrar.
Såvitt jag vet är det en ordning som har funnits i den svenska regeringen under lång tid eftersom man har valt att samla gröna näringar under en minister och miljöfrågor under en minister. Icke förty har regeringen en gemensam och tydlig hållning. Det är också därför de svar som ministrar lämnar i riksdagen alltid står för hela regeringens politik.
De ska inte råda några tvivel om att de svar man får i kammaren står för hela regeringen, oavsett vilken minister man talar med.
Johan Hultberg ställde kompletterande frågor, och jag ska svara på dem så gott jag kan, även om det alltid är lättare när man är förberedd. Regeringen har inte aviserat några ändringar i de numera grundlagsreglerade frågor som handlar om ersättning vid expropriering.
Det är riktigt att höjningen genom att man får ersättning för både marknadsvärde och affektionsvärde gör att det numera är dyrare för staten att skydda skog. Man kan enkelt beräkna om det betyder att vi får mer skyddad skog eller inte. Samtidigt får markägare mer betalt, vilket gör att markägare känner att deras miljöarbete värderas högre.
Som miljöminister tycker jag givetvis att det är positivt. Det är välkommet att vi i Sverige i dag kan skydda en större andel av den värdefulla skogen. Jag vet att det ger mycket miljönytta tillbaka.
Inte minst ger det miljönytta till den stora skog och skogsnäring vi har i och med att den buffrar de biologiska värden som behöver finnas för att en skog ska leva och må bra och för att vi ska kunna behålla en stor artrikedom, en robusthet mot klimatförändringar med flera värden.
Vi har mycket värdefull skog som ännu inte är formellt skyddad och som markägaren därför delvis tvingas ta på sig ett ansvar för eftersom man inte får avverka den. Det är bra att det finns pengar från regeringen för att ersätta markägare så att de kan ha en produktiv skogsmark i önskad omfattning.
Jag är därför stolt över att regeringen har höjt anslagen väsentligt över de tidigare nivåerna. Vi står nu i en debatt om de höjda anslagen för att skydda skog i Sverige.
Åsa Romson (MP):
Tack för att jag får komma till kammaren och tala om ett av Sveriges guldkorn av rikedomar på både kort och lång sikt! Jag delar uppfattningen som är brett förankrad i kammaren att skogen är en otroligt viktig resurs för Sverige. Den är viktig för att den ger oss material till att bygga mer i trä.
Den kan också förädlas vidare till att ersätta alltmer av det fossila materialet, inte bara när det gäller bränsle och uppvärmning utan också när det gäller kläder och sådant vi har använt fossil olja till, exempelvis plast. Skogen är alltså en fantastisk resurs näringsmässigt. Fru talman!
Skogen är också den resurs som ger oss frisk luft, rent vatten och en stabil naturmiljö som i bästa fall står emot klimatförändringar. Det är i denna naturmiljö vi lär våra barn att förstå hur de ekologiska sammanhangen hänger ihop.
Det var fint att höra det stora partiet Moderaternas vision om att miljöhänsynen i skogsnäringen borde vara så stor att alla de skyddsvärden vi har långsiktigt behov av i skogen ska klaras inom näringen och att ett särskilt skydd inte ska behövas. Det var ett klokt och spännande resonemang.
Men jag har tyvärr inte sett det på pränt när det gäller den moderata miljö- och skogspolitiken. Sanningen är, fru talman, att när man läser den moderata budgeten ser man tydligt hur skyddet av skog inte prioriteras, utan att man snarare skär ned på det mycket kraftigt.
Där kan vi, fru talman, prata om en riktig slakt av de naturvärden som behöver pengar i det system vi har i dag, med de ersättningsnivåer som vi har i dag, för att de markägare som står med värdefulla skogar ska kunna känna att de har en grund för att kunna bidra till en bättre miljö men också för att få en legitim utkomst från sin näring.
Ordningen i dag är att det för den riktigt skyddsvärda skogen, som behöver ett skydd från produktiv avverkning, finns rätt till ersättning. Då måste man, fru talman, faktiskt vara beredd att betala från staten för att vi ska kunna skydda de värdena. Jag konstaterar att Moderaterna inte har kommit dit. Det är lätt att stå här i kammaren och prata om en vision om hur miljöhänsynen i näringen skulle öka.
Jag säger: Välkommen med förslag på hur vi också balanserar detta bättre i skogslagstiftningen och inom ramen för den skogsdialog som nu pågår! Jag har ännu inte hört de starka förslagen från den moderata sidan.
Jag konstaterar att regeringen för en konsekvent politik för ett tydligt skydd av skogen, för att skogen också ska fylla sin viktiga funktion som näring som en produktiv enhet. För det behöver man vara ärlig också med sin budget, men det tycker jag inte att man har varit från oppositionen.
Åsa Romson (MP):
För att svara på frågan om etappmålen: Det är etappmål för att nå miljömålen om levande skogar. De är utformade som ett minsta antal hektar och en bedömning av hur stora de frivilliga avsättningarna är - en ganska generös bedömning som man gjorde i Miljömålsberedningen vid den aktuella tidpunkten.
Jag tror att det är viktigt att regeringen följer detta noga och ser hur det faller ut och vilka ytterligare incitament som vi måste ge också för att stärka de frivilliga avsättningarna, så att de blir mer stabila och kvalitetssäkrade och blir ett instrument där skogsägarna känner att de gör verklig miljönytta.
Att fortsätta att jobba med miljömålssystemet och säkra att vi steg för steg går mot levande skogar och också definierar det för att göra våra internationella åtaganden starka tror jag är viktigt. Regeringen kommer naturligtvis att återkomma till kammaren för det fall att man vill ändra och skärpa etappmålen.
Det arbete som nu är igångsatt syftar just till att få en bättre överblick och kunna göra systemet mer effektivt i form av att det är de riktigt skyddsvärda skogarna som vi ska skydda i första hand, och vi ska naturligtvis jobba för ett skogsbruk som också tar miljöhänsyn, liksom det kan producera och ge insatsvaror till den industri som ersätter mycket av de fossila bränslena. Tack för debatten!
Även jag har glatts åt åren med många interpellationer, inte minst från Johan Hultberg. Det har varit trevligt, och det är alltid roligt att diskutera miljöfrågor i riksdagen. Vi får se i vilka former det blir.
Åsa Romson (MP):
God morgon, ledamöter och åhörare! Ola Johansson har frågat mig om och när regeringen har för avsikt att remittera Riksintresseutredningen, om regeringen har för avsikt att lägga fram en proposition som innebär förändringar av hushållningsbestämmelserna i 3 kap. miljöbalken, om regeringen har för avsikt att göra en översyn av innehållet och bestämmelserna i 4 kap.
1-4 §§ miljöbalken och om regeringen, med anledning av slutbetänkandet, har för avsikt att ge några ytterligare uppdrag till Boverket och övriga sektorsmyndigheter. Den dåvarande regeringen tillsatte 2014 en särskild utredare som fick i uppgift att titta på reglerna för riksintressen och föreslå ändringar.
Uppdraget redovisades den 2 december 2015, då den så kallade Riksintresseutredningen överlämnade slutbetänkandet Planering och beslut för hållbar utveckling - Miljöbalkens hushållningsbestämmelser till Miljö- och energidepartementet. Frågan bereds för närvarande i Regeringskansliet. Det är därför inte aktuellt att göra ytterligare en översyn i nuläget.
Åsa Romson (MP):
Svaret från regeringen är, som jag redogjorde för, att regeringen ännu inte har kommit till beslut vare sig om att göra en remittering eller om att göra något annat. Innan man har tagit ställning till detta, herr talman, är det för tidigt att gå in i sakfrågan och diskutera vilka eventuella ändringar som skulle kunna vara aktuella på det här området.
Sådan är gången i Sverige - det är så vi bereder ärenden.
Det är regeringens uppfattning att de vägarna nu är betydligt viktigare och måste hållas öppna. Regeringen kommer att återkomma med beslut när det gäller hanteringen av Riksintresseutredningen. Men man har ännu inte fattat några sådana beslut.
Åsa Romson (MP):
Jag upprepar att regeringen har agerat konkret för att bygga bostäder, för underhåll och för nybyggnation av infrastruktur. Vi ser det som oerhört väsentligt. Sverige växer.
Det finns få prognoser som pekar på något annat än fortsatt stor bostadsbrist om vi inte får igång bostadsbyggandet på ännu högre nivå, även om jag med glädje konstaterar att byggandet under det här regeringsinnehavet har ökat betydligt.
För detta krävs mer än utredningar om riksintressen, som förvisso är ett komplext system, som har sina problem och som är kritiserat, men där de självklara alternativen ännu inte har kommit i dager, även om det säkert finns förtjänster i den här utredningen som pekar på möjligheter.
Hur det förhåller sig med den saken kommer regeringen att ta ställning till, men jag tror att det är klokt att i första rummet sätta också de partiövergripande samtalen om bostadsbyggande för att få en trygghet i att spelreglerna för bostadsbyggandets aktörer blir så tydliga och klara som möjligt.
Det handlar också om vilken press och det allvar som den här salen sätter bakom kommunernas viktiga uppgift att säkerställa byggbar mark och att få igång byggandet. Regelförenklingar är viktiga. Det har gjorts ett antal under både den förra regeringen och den här regeringen, men det krävs ytterligare incitament. Den här regeringen går in med kraftfulla ekonomiska incitament.
Regeringen fattade beslut senast i går på regeringssammanträdet om att tydliggöra stödet vid behov av marksanering, för att ytterligare underlätta att förorenad mark saneras så att det går att bygga bostäder. Regeringen arbetar steg för steg, men de långsiktiga samtalen om bostadsbyggandet behövs också. Däri ligger frågan om relationen till kommunerna. Jag är glad att Centerpartiet deltar aktivt i arbetet och att ledamoten kan bidra i de samtalen. Förhoppningsvis kan ni också komma vidare i den här frågan.
Med detta, herr talman, anser jag att jag inte kan svara mer och bättre på frågan just nu. Vi får återkomma.
Åsa Romson (MP):
Jag ska börja med att ge två korta svar. När det gäller miljöskadliga subventioner - för att förtydliga exemplet - var inte heller Vänsterpartiet såvitt jag vet emot när vi senast i den här kammaren höjde miljöskatten med en energiskatt på bränslen. Då gjorde vi undantag för jordbruks- och skogssektorn. Med en slavisk syn på vad som är miljöskadliga subventioner hade detta inte varit möjligt.
Resultatet hade troligen blivit att vi inte hade kunnat höja miljöskatterna alls, vilket jag tycker hade varit ett sämre resultat. Det förklarar den saken. När det gäller kolet och ägardirektiven är det tydligt att om vi ska ge ett nytt uppdrag till Vattenfall om att de aktivt ska snabbavveckla sina gruvor är det en ny uppgift för bolaget som kommer att intressera näringsutskottet och riksdagen. Det kan man ha olika parlamentarisk syn på.
Till slut vill jag för min del tacka inte minst Jens Holm för alla goda och spänstiga debatter som vi har haft genom åren, både i kammaren och i utskott. Jag är säker på att vi kommer att träffas i olika sammanhang och kanske fortsätta en del debatter men också många gånger jobba för de stora och viktiga frågor som Sverige och världen står inför när det gäller miljö- och klimatutmaningar. Stort tack för dessa debatter hittills.
Åsa Romson (MP):
Jag kan börja med att svara på de sista frågorna. Det vi har gjort är att vi fortsatt att utveckla en lokaliserad och regionaliserad rovdjurs- och viltförvaltning. Vi vill bygga vidare på att stärka de delarna. Vi tror att det är viktigt att i hela förvaltningskedjan ha en lokal och regional förankring. Vi har också säkerställt att Naturvårdsverket i sitt förnyade och utvecklade viltförvaltningsråd har en intensifierad dialog.
Flera av dessa frågor har diskuterats där. Det låter här som att regeringens avisering att det ska vara möjligt att överpröva jaktbeslut i domstol, vilket är en rättighet som redan är inskriven i EU och andra internationella kommissioner som Sverige tillträtt, i sig skulle avgöra om det blir licensjakt eller inte i vinter.
Det är konstigt att vi just i vargjaktsfrågan diskuterar om ett sådant rättsligt instrument är en förutsättning för att beslut ska verkställas och gälla. Inte i någon annan offentlig verksamhet, vad jag vet, diskuterar man att det faktum att vi har en rättssäker ordning i sig är det som avgör huruvida de förvaltningsbeslut som fattas också genomförs. Självklart ska vi ha en rättssäker ordning, på samma sätt som i andra delar av det offentliga Sverige.
Om inte regeringen fattar beslutet kan vi med ganska stor sannolikhet få domstolsbeslut på det. Det kan införas den vägen, kan jag konstatera, men framför allt är det viktigt att konstatera att regeringen har gjort en utredning som ger förslag på hur vi med färre instanser, med koncentration till en domstol och med fokus på en rättssäker beslutsgång ska genomföra de offentliga besluten.
Det är precis som i annan förvaltningsordning. Vi ska ha en rättssäker process. Vi ska ju tro att våra förvaltningar fattar riktiga beslut, beslut som också står sig i domstol. Om de inte gör det måste förvaltningen få en indikering om det och ändra sina beslut på ett sådant sätt att de är i enlighet med regelverket. Jag hoppas att Sveriges lagstiftande församling backar upp principen om att vi i grunden ska ha rättssäkerhet i landet.
Det betyder att besluten, om de är rättssäkra, håller när de prövas i domstol. I annat fall måste vi justera i systemen så att vi får beslut som är legala. All annan ordning vore konstig. Jag håller med om att det har varit ett problem i den tidigare rättsprövning som funnits, det vill säga att man genom prövningsinstrumentet har kunnat undvika genomförande av vissa beslut.
Därför är det bättre att vi efter genomgången har en ordning där vi kan få rättssäkerheten prövad och garanterad innan besluten ska verkställas. Det är regeringens naturliga ingång att vi ska ha rättssäkerhet på alla politikområden, så även på viltförvaltningsområdet.
Åsa Romson (MP):
Regeringen svarar på tillkännagivandena i vanlig ordning. Sverige kommer att ha jakt på varg. Vi har en stor och ökande rovdjursstam. Vargstammen är större än på länge.
Det kommer att behövas jakt som ett instrument att säkerställa att vi får den balans mellan människa och djur som vi behöver och som riksdagen anser ska vara ledstjärna i rovdjurspolitiken, nämligen en god förvaltning av rovdjursstammarna samtidigt som hänsyn tas till att förvaltandet sker på det sätt som passar bäst lokalt i Sverige.
Då ska vi undvika att skicka frågan till EU för att de ska besluta åt oss. Därför är det viktigt för regeringen att säkerställa att vi i Sverige har system som uppfyller inte bara våra egna rättssäkerhetskrav utan också EU:s krav. Vi vill införa en instansordning som gör att man kan få ett beslut prövat innan själva jaktsäsongen börjar så att beslutet, när det väl ska genomföras, är rättssäkerhetsprövat redan på förhand.
Jag tror att det är en bra ordning som ökar tydligheten, minskar konflikterna och kan leda ett steg framåt i en för Sverige ganska konfliktfylld fråga.
Åsa Romson (MP):
Åhörare! När det gäller Sveriges säkerhetspolitik är det oerhört viktigt att vi handskas med den frågan med försiktighet, långsiktighet och så stor enighet som möjligt. Det är också anledningen till att samarbetsregeringen har sett väldigt positivt på att vi här i riksdagen har fått en så bred uppgörelse som möjligt när det gäller den framtida säkerhetspolitiska inriktningen och byggandet av det svenska försvaret. Så kommer jag till frågan om närmande till Nato.
Det är en fråga som diskuteras på många håll i samhället, och det anser regeringen är rätt naturligt eftersom det är en av flera strategiska samarbetspartner som vi har på det säkerhetspolitiska området. Det har också varit andra debatter om andra samarbeten, inte minst vårt institutionaliserade samarbete inom Europeiska unionen och det som bygger vidare på det nordiska samarbetet, inte minst med Finland.
Åsa Romson (MP):
Som jag inledde med att säga ser regeringen tydligt vikten av samarbete, inte minst i säkerhetspolitiska frågor. Precis som försvarsministern redan har gjort väldigt tydligt har vi ingen beröringsskräck när det gäller Nato. Tvärtom har vi flera övningar och samarbeten med Nato, och vi har under diskussion ett värdlandsavtal som också handlar om att stärka vissa delar av detta samarbete. Sedan finns det utöver detta ytterligare Natodiskussioner i Sveriges riksdag. Det är jag väl medveten om. Men vi har också utredningar där.
Jag är övertygad om att de diskussionerna fortsätter i samtliga partigrupper, men från regeringens sida är budskapet tydligt. Vi har ingen beröringsskräck när det gäller Nato. Vi har flera samarbeten som vi sätter värde på, inte minst det finska samarbetet och samarbetet inom Europeiska unionen. Jag tror att den här debatten kommer att fortsätta.
Åsa Romson (MP):
Det har inte undgått någon att vi har en flyktingkris i världen. Den krisen påverkar Europa, och Sverige har varit en av de starka aktörerna för att se till att Europa också tar det ansvar som ankommer på en humanitär superstat som Europeiska unionen. Det är en flyktingkris som påverkar Sverige. Den påverkar hela vårt samhälle, och inte minst påverkar den de människor som kommer hit.
Att det är så många samtidigt gör att systemen verkligen behöver skalas upp. Det går inte en dag utan att regeringen, regeringens myndigheter, de svenska kommunerna, de svenska frivilligorganisationerna och många medborgare i Sverige faktiskt ser att den här situationen finns.
Det enkla svaret på din fråga, riksdagsledamot, är att vi gör väldigt mycket för att den här situationen ska bli så bra som möjligt för alla parter, inte minst för att vi ska kunna ha ett så bra mottagande för de barnfamiljer, de kvinnor och barn som kommer och för alla de flyktingar som söker sin fristad och har rätt att göra det enligt de internationella regler som regeringen respekterar. Det kommer vi att göra i hela landet.
Åsa Romson (MP):
Låt mig börja med att vara väldigt tydlig. Uppgifterna om ett tältläger för 10 000 personer i Rinkaby utanför Kristianstad är felaktiga. Det finns inga som helst planer på den typen av anläggningar eller institutioner.
Det är riktigt att det finns mark där som är i statens ägo, och det skulle delvis vara positivt för kommunen att man i den situation som råder nu utnyttjar den för ytterligare bebyggelse, som bland annat skulle kunna användas för flyktingmottagande. Det handlar om i storleksordningen kanske 1 000 personer. Jag tycker inte att vi här i Sveriges riksdag ska fortsätta sprida falska rykten bara i syfte att skrämma fram en opinion.
Jag tror inte att det kommer att gagna byggandet av ett starkt Sverige, en stark välfärd och en stark skola för framtiden.