Sten Tolgfors (M):
Patrik Björcks interpellation byggde på påståendet att vi har forcerat igenom lagen. Nu är det något annat. Nu, ett interpellationsinlägg längre fram, är i stället felet att lagen låg så länge i riksdagen, mer än ett år. Det skulle tyda på bristande regeringsduglighet. Vi fick igenom lagen. Riksdagen har stiftat lagen. Den har debatterats två gånger här. Den debatterades offentligt innan förslaget avslutades av regeringen.
Den debatterades innan den lades fram, den debatterades efter att den lades fram till riksdagen, den debatterades innan beslutet togs, och ingen kan ha undgått att den också har debatterats efter att beslutet togs. Socialdemokraterna har inte haft något alternativ, ingen motion i riksdagen och inget yrkande i utskottet, utan man instämmer i Vänsterns avslagsyrkande i kammaren.
Och nu har vi svart på vitt precis det jag sade i mitt första inlägg: Vänstern vill inte ha någon ny lag, Miljöpartiet vill det egentligen inte, och Socialdemokraterna har satt sig i knät på de båda partierna. Man är överens: Riv upp! Sedan ska man ta beslut om vad man är överens om. Man ska utreda - man har gjort upp med Miljöpartiet, men Vänstern är utanför uppgörelsen - behovet av en ny lag. Så var det med den samlade opposition som Patrik Björck talade om, varefter Kalle Larsson dementerade och sade: Ja, här finns skillnader.
Vi vill olika saker. Det finns några avgörande fördelar med den nya lagen. Den stärker den personliga integriteten. Vi är uppe i 20 åtgärder nu jämfört med tidigare som stärker den. Vi kommer att addera drygt ett tiotal till. Den lagreglerar en verksamhet som behöver lagregleras och som tidigare inte har varit reglerad.
Den stärker också möjligheten att värna Sveriges säkerhet därför att man också får bedriva verksamhet där informationen finns, vilket numera är i kabel. Sedan tycker Kalle Larsson och jag fundamentalt olika om en annan sak. Det är att kriget i Georgien tydligt visar hur viktigt det är med en effektiv svensk underrättelsetjänst. Vi behöver tidigt kunna se och analysera förändringar i hotbilden varhelst de sker. Den nya lagen underlättar detta.
Sedan är jag kritisk mot att Kalle Larsson viftar bort detta för Sverige viktiga perspektiv. Det är visserligen så att förutsättningen för det gamla, storskaliga invasionshotet mot Sverige från en supermakt är borta, men vi kan inte utesluta risken för militära incidenter och intressekonflikter i vårt närområde långsiktigt.
Vi behöver också ha förmåga att kunna genomskåda de ofta motstridiga uppgifter som kringgärdar dagens konflikthärdar precis som den i Georgien, när man använder desinformation som ett vapen i modern krigföring. Här är den nya signalspaningslagen central. Utan den blir vi nämligen helt beroende av den information som andra länder väljer att ge oss - rätt eller fel.
Vi får svårare att upptäcka och bemöta desinformation från olika aktörer. Därför är signalspaning och underrättelseverksamhet viktigt för våra möjligheter att fatta välgrundade politiska beslut och också en grundläggande förutsättning för vår säkerhet och dessutom för den militära alliansfriheten.
En självständig svensk signalspanings- och underrättelseverksamhet har under tidigare socialdemokratiska regeringar varit en bärande del, först i den gamla neutralitetspolitiken och sedan i senare tiders militära alliansfrihet. Egna underrättelser möjliggör självständiga svenska bedömningar och ett eget politiskt agerande.
Är det verkligen i den riktningen Socialdemokraterna vill gå att sätta sig i knä på bara andra länders välvilja att lämna information till oss utan att kunna ha en egen bild? Det blir nämligen konsekvensen, när Socialdemokraterna bara ska riva upp den lag som riksdagen nu har stiftat utan en tanke om vad som ska komma i stället.