KBLab/rixvox huggingface dataset:
Eva Nordmark (S):
Det är givetvis viktigt att vi vidtar alla de åtgärder vi kan för att säkerställa att vi inte har välfärdsbrottslighet eller att kriminella kan kliva in och använda skattebetalarnas pengar eller på annat sätt ägna sig åt välfärdsbrottslighet. Det är också därför som vi vidtar flera olika åtgärder.
När vi nu ska reformera Arbetsförmedlingen, som ändå var temat för denna interpellationsdebatt, är det viktigt att just kvaliteten och kontrollen kommer att vara styrande. Vi håller på Regeringskansliet just nu på med att ta fram regelverk som ska finnas på plats för reformering av myndigheten. Det ska finnas på plats 2022. Arbetsförmedlingen förbereder reformen bland annat med en försöksverksamhet.
Vi tar steg för steg framåt i den här processen. Det är väldigt viktigt för det perspektiv som vi här diskuterar att möjligheter för utvärdering och kontroll ska säkerställas.
Vi ska också ha skarpa kvalitetskriterier som garanterar att de fristående aktörerna levererar både goda resultat och tjänster av hög kvalitet för att se till att alla arbetssökande ska få det stöd som de behöver och för att skattebetalarnas pengar ska användas på ett effektivt och korrekt sätt. Tack, Magnus Persson, för debatten!
Eva Nordmark (S):
Magnus Persson har frågat mig om jag anser att resultaten av de subventionerade anställningarna är på en sådan nivå att de motiverar den statsfinansiella kostnaden och, om inte, vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att komma till rätta med den bristande effekten av den förda politiken.
Han har i en tidigare riksdagsfråga påpekat att det inte är resurserna till arbetsmarknadspolitiska program och subventionerade anställningar som brister, utan resultatet efter deltagande i dessa insatser. Jag vill återigen understryka att forskning visar att subventionerade anställningar är effektiva insatser för att få personer med svagare förankring på arbetsmarknaden i arbete. Andelen som får ett arbete efter avslutad insats varierar mellan olika subventionerade anställningar.
Detta beror bland annat på målgruppen för stöden, arbetsgivarna som får stödet och hur Arbetsförmedlingen arbetar med stöden. Det är viktigt att inte rikta de subventionerade anställningarna fel så personer som ändå hade fått arbete tar del av insatserna.
Institutet för arbetsmarknads- och utbildningspolitisk utvärdering har studerat vilka som tar del av subventionerade anställningar och funnit att deltagarnas egenskaper stämmer väl överens med målgruppen, det vill säga att de som tar del av subventionerna i stor utsträckning är individer med en svag ställning på arbetsmarknaden och med en hög risk att hamna i långtidsarbetslöshet.
Det stämmer att andelen som lämnar vissa subventionerade anställningar för osubventionerat arbete är förhållandevis låg. Andelen som övergår till någon form av arbete efter att ha deltagit i en extratjänst eller ett introduktionsjobb har minskat sedan utbrottet av den pågående coronapandemin. För personer som står särskilt långt från arbetsmarknaden kan det dock behövas en kedja av insatser innan de kan få ett osubventionerat arbete.
Extratjänster riktar sig till exempel till de personer som står allra längst från arbetsmarknaden. Det är rimligt att många av dem som haft en extratjänst behöver andra insatser eller andra typer av subventionerade anställningar innan de kan få ett osubventionerat arbete. Samtidigt skiljer sig resultatet avsevärt mellan olika typer av subventionerade anställningar.
Andelen som lämnade nystartsjobb för osubventionerat arbete låg exempelvis på 31-37 procent under perioden 2014-2019. Andelen sjönk till 20 procent 2020 på grund av den pågående coronapandemin. Regeringens bedömning är att insatserna inom arbetsmarknadspolitiken, däribland de subventionerade anställningarna, kan bidra till förbättringar på arbetsmarknaden på flera olika sätt. Individen stärks genom eget arbete och egen lön.
Extratjänster och introduktionsjobb kan också stärka jobbchanserna för inte minst utrikes födda kvinnor. Extratjänster har bidragit till en jämnare könsfördelning i de subventionerade anställningarna, vilket är viktigt för att den aktiva arbetsmarknadspolitiken ska bli mer jämställd så att kvinnor och män ges stöd att komma i arbete på lika villkor. Extratjänster fungerar också som en väg in i viktiga välfärdsyrken där det i dag råder brist på arbetskraft.
Eva Nordmark (S):
Jag vill börja med att svara på den konkreta frågan. Det är viktigt att man inte riktar de subventionerade anställningarna till personer som ändå hade fått arbete. Det här ska vara för personer som står långt ifrån arbetsmarknaden. Ofta räcker det inte bara med en enda subventionerad anställning, utan många gånger kan det handla om att man behöver en kedja av olika insatser. Man kanske börjar med en extratjänst, och sedan får man möjlighet att fylla på med ny kunskap och kompetens.
Det kan behövas flera olika insatser och åtgärder för att en person som står långt ifrån arbetsmarknaden ska kunna komma i arbete och egen försörjning. Jag tror att det är viktigt att inse att coronapandemin kommer att påverka vår arbetsmarknad under lång tid framöver. Det är centralt att vi gör allt vi kan, inte minst för att säkra att långtidsarbetslösheten inte tillåts bita sig fast.
Det här är en fråga som berör hela vårt samhälle. Det är därför det är så viktigt med de kraftfulla satsningar på över 100 miljarder som regeringen har presenterat inför årets budget och som kan leda till ungefär 75 000 fler jobb. Det handlar också om de satsningar som ligger inom ramen för arbetsmarknadspolitiken.
Vi tillför 1 miljard till Arbetsförmedlingen för att de ska kunna möta upp de ökade behoven men också säkra lokal närvaro i hela landet. Vi tillför 2 miljarder till ytterligare matchningstjänster och arbetsmarknadsutbildningar. Vi tillför 500 miljoner till introduktionsjobb och extratjänster. Allt det där är viktigt. Jag tror också att det är centralt att vi ser att människor som i dag är arbetslösa har olika typer av behov.
För några kommer det att räcka med en snabb matchningstjänst, och så har de nästa arbete. Men för andra människor tar det längre tid. Då måste vi se till att det finns rätt verktyg för det. Man kan inte heller ha samma krav på att det ska gå lika snabbt för dem att ta sig direkt in på arbetsmarknaden. Det är min utgångspunkt.
Sedan ska vi såklart tillsammans i Sveriges riksdag säkerställa att vi har den bästa och mest effektiva arbetsmarknadspolitiken, så jag välkomnar givetvis debatten. Men för mig är det viktigt att se just att människor har olika behov och att vi behöver många olika verktyg i verktygslådan. Vi måste utgå ifrån att människor får rätt förutsättningar att skaffa sig ett eget jobb och en långvarig försörjning.
Eva Nordmark (S):
Självklart ska extratjänster användas på det sätt som är avsett, nämligen att de riktar sig till dem som står allra längst ifrån arbetsmarknaden. Det är också dessa personer som bedöms ha det allra största behovet av en subvention. Det här handlar, som sagt, ofta om personer som har stått och står långt ifrån arbetsmarknaden.
Det jag ser när jag är ute på mina många - nu för tiden digitala - besök är att det sker fantastiska insatser runt om i vårt avlånga land, där extratjänster spelar en stor roll. Jag möter ofta extratjänster där utrikes födda kvinnor får sin första möjlighet att pröva på det svenska arbetslivet.
De får komma in i en gemenskap och får vid sidan av detta också möjlighet att utvecklas i språk och att tillsammans med andra lära sig att utvecklas i ett arbetsliv. Det är inte alls säkert att man är redo att direkt efter extratjänsten kliva in i ett osubventionerat arbete om man har stått utanför arbetsmarknaden under lång tid.
Ofta krävs fler insatser. Det kan vara sfi, eller det kan vara en yrkesutbildning. Jag ser också att det finns en stor möjlighet här. Vi har till exempel stor brist på kompetens inom äldreomsorgen. Det finns också många andra yrkesgrupper där arbetsgivare har behov av att anställa. Därför ska vi se till att vi kan få just en kedja av olika insatser. Det är självklart inte extratjänsten som sådan som löser all problematik.
Det här är bara ett av många verktyg som finns i Arbetsförmedlingens verktygslåda. Men extratjänsten tillsammans med andra insatser kan vara helt avgörande för att en kvinna - för det är ofta kvinnor jag möter när jag är ute på olika digitala besök - får möjlighet att kliva in på arbetsmarknaden och så småningom skapa sig en egen försörjning.
Eva Nordmark (S):
Jag skulle vilja säga att det sker fantastiskt mycket investeringar i vårt land just nu. I den del av Sverige som jag kommer ifrån, norra Sverige, har vi över 1 000 miljarder i investeringar de kommande åren. Det är fantastiska möjligheter som finns där uppe. Vi har givetvis en tuff situation på svensk arbetsmarknad. Samtidigt finns det över 100 000 lediga jobb att söka, så framtiden är inte mörk, utan den är faktiskt ljus.
Men det krävs såklart att vi gör rätt saker nu. Vi måste se till att alla de människor som är utan arbete får en insats och får rätt förutsättningar att kliva in i arbete. Dessa verktyg ser olika ut. Det är alltifrån extratjänster för dem som står långt ifrån arbetsmarknaden till snabba matchningstjänster och arbetsmarknadsutbildningar som direkt tillgodoser arbetsgivarens behov.
Vi ska se till att göra det möjligt för människor att växa och utvecklas genom ett helt yrkesliv. Det handlar inte bara om dem som är arbetslösa och att de ska kunna få ett nytt arbete utan också om att människor mitt i sitt yrkesliv ska kunna utvecklas, utbilda sig, ställa om och ta de nya lediga jobb som växer fram i ekonomin.
När vi pratar om extratjänster och de utrikes födda kvinnorna ser jag att de är en mycket god tillgång i vårt Sverige, där vi har stora behov att anställa inom många yrken.
Med rätt insatser, med extratjänster, genom att se till att vi vässar insatserna - för man kan alltid göra insatser mer effektiva - och genom att öka resultaten med rätt insatser i form av utbildning kommer vi att kunna lyckas att ytterligare höja sysselsättningsgraden och tack vare detta höja vårt välstånd generellt.
Eva Nordmark (S):
Ludvig Aspling har ställt mig tre frågor med anledning av det förslag till direktiv om tillräckliga minimilöner i EU som kommissionen presenterade den 28 oktober 2020.
Han undrar om jag är beredd att acceptera undantaget som det är formulerat i kommissionens nuvarande förslag, om jag ser en koppling mellan den sociala pelaren och kommissionens förslag och hur jag i så fall kommer att agera för att förhindra framtida negativa konsekvenser av den sociala pelaren samt hur jag och regeringen kommer att arbeta för att tydliggöra vår inställning i frågan.
Regeringen anser att det av kommissionen presenterade förslaget inte ska vara ett rättsligt bindande direktiv och att EU saknar befogenheter att fastställa lönenivåer i medlemsstaterna. Sverige har varit pådrivande för att få till stånd ett yttrande från rådets rättstjänst om förslagets förenlighet med rättslig grund. Vi har också varit drivande för och samlat flera medlemsstater kring att förhandlingar i sak ska avvakta rättstjänstens yttrande.
Yttrandet från rådets rättstjänst har nu kommit och analyseras i samråd med allierade medlemsstater och arbetsmarknadens parter. I nuläget kan vi säga att rådets rättstjänst bedömt att förslaget i huvudsak är förenligt med den angivna rättsliga grunden. Men rättstjänsten gör den bedömningen under förutsättning att direktivet ska tolkas som ett ramverk. Rättstjänsten anser också att förslaget behöver förändras för att förtydliga detta.
Vi har också, fru talman, informerat arbetsmarknadsutskottet med anledning av yttrandet. Som Ludvig Aspling skrivit i sin fråga kan tuffa förhandlingar vänta. Då krävs ett aktivt agerande för att säkerställa att förslaget utformas på ett sätt som respekterar vårt nationella system och arbetsmarknadens parters autonomi.
Detta innebär bland annat att förslaget inte får leda till krav på att Sverige inför allmängiltigförklarade kollektivavtal eller lagstadgad minimilön. En avgörande utgångspunkt för regeringen är att arbetsmarknadens parter fortsatt ska göra upp om villkor och löner på svensk arbetsmarknad. Kollektivavtalen är anpassade till branschernas förutsättningar och baseras på ett ömsesidigt ansvar mellan parterna på arbetsmarknaden.
Denna ordning har skapat ett långsiktigt stabilt ramverk som under två decennier utmynnat i både reallönehöjningar, hög sysselsättningsgrad, arbetsfred och tillväxt. Att möta de sociala utmaningarna är viktigt för hela EU:s sammanhållning och för den inre marknaden.
Att förbättra levnadsvillkoren i hela Europa förbättrar inte bara ekonomin för dessa människor; det skapar också en rättvisare konkurrens, vilket gynnar svenska företag och jobb. Diskussioner om en europeisk minimilön förekom långt innan pelaren kom till. Pelaren ger inte EU några nya befogenheter, därmed inte heller i lönefrågor.
Pelaren anger att all lönesättning ska vara öppen och förutsebar i enlighet med nationell praxis och med respekt för arbetsmarknadens parters autonomi och oberoende. Det är fortfarande medlemsstaterna som beslutar om lönenivåer.
Eva Nordmark (S):
Jag vill börja med att vara väldigt tydlig med att Sverige inte vill ha något direktiv på det här området. Vi har arbetat med full kraft ända från start i processen för att säkerställa att detta blir tydligt för var och en i hela Europa.
Vi behöver givetvis också göra allt som står i vår makt för att säkerställa partsautonomin så att inte vår lönebildningsmodell på något sätt utmanas eller hotas av eventuella initiativ på EU-nivå. När kommissionen kom med sitt förslag var det tydligt att kommissionen hade hörsammat att det finns olika modeller för lönebildning i Europa.
Många av EU:s medlemsstater sätter löner med just lagstiftning som grund, medan vår modell i Sverige och exempelvis Danmarks fungerar så att det enbart är parterna på arbetsmarknaden som tar ansvar för lönebildningen. I det förslag som presenterades av kommissionen är det tydligt att kommissionen har försökt möta upp Sverige och likasinnade länder.
Mitt besked har dock hela tiden varit att vi aldrig kommer att säga ja till något om vi inte är helt säkra på att detta inte på något sätt utmanar eller underminerar den svenska arbetsmarknadsmodellen. Det är väldigt viktigt. Det här kan bli en väldigt lång process. Jag bedömer att vi har en lång förhandling framför oss.
Vi vill först och främst inte ha något initiativ på det här området över huvud taget, men skulle det ändå bli så - trots att vi nu har fått rådets rättstjänsts yttrande och att arbete pågår här och nu - måste vi med all kraft och på alla sätt värna den svenska partsmodellen.
Ludvig Aspling kan känna sig väldigt trygg med att jag inte bara som statsråd utan också med min långa bakgrund i den fackliga världen och som ledare inom Europafacket kommer att fortsätta att arbeta för att, med alla de möjligheter som ges, se till att det här inte på något sätt påverkar den svenska lönebildningen.
Eva Nordmark (S):
EU har ingen befogenhet när det gäller lönebildning, och den sociala pelaren ger inte heller EU någon ny befogenhet på det här området - inte någon ny makt eller befogenhet över huvud taget. Den sociala pelaren är just ett politiskt inriktningsdokument. Det tycker jag är viktigt att vara klar med. Jag tror att riksdagsledamoten egentligen också känner till det och har läst på om den sociala pelaren.
Att en del krafter sedan vill använda det för att flytta fram positionerna och hävda att det innebär att vi nu måste lagstifta är en annan sak. Men det är inte så att den sociala pelaren ger EU någon ny befogenhet eller makt. Vår lönebildningsmodell har tjänat oss väl och tjänar oss väl i dag. Det är någonting som den här regeringen kommer att fortsätta försvara.
Eva Nordmark (S):
Jag tror egentligen att riksdagsledamoten är mycket väl insatt i hur röstningsprocedurerna går till i Europaparlamentet. Det är faktiskt så att det inte på någon nivå, vare sig i Bryssel eller bland medlemsstaterna, råder någon tvekan om vad den svenska regeringens hållning är och heller inte vad de svenska socialdemokratiska parlamentarikernas hållning är. Det pågår givetvis ett intensivt påverkansarbete också bland dem.
Fru talman! Jag vill bara kort avsluta med att säga att vi fortsatt anser att ett rättsligt bindande direktiv inte är lämpligt, men vi behöver också agera för att värna vår modell i de förhandlingar som nu fortsätter. Vi konstaterar att ensam inte är stark och fortsätter tillsammans med många andra medlemsländer att agera och arbeta i den här för Sverige otroligt centrala frågan.
Regeringen kommer fortsatt att agera med full kraft för att förslaget från EU-kommissionen inte ska äventyra den svenska kollektivavtalsmodellen och heller inte parternas ansvar för lönebildningen. Med det tackar jag fru talmannen och Ludvig Aspling för debatten.
Eva Nordmark (S):
Det är bra att Lars Beckman visar engagemang i villkoren för korttidsarbete. Dessvärre sparkar han in en öppen dörr. Det här problemet är redan åtgärdat. Jag vill läsa högt från det förtydligande som publicerades på Tillväxtverkets hemsida den 9 februari: "Förtydligande gällande lärlingar och praktikanter under korttidsstödet 1 december 2020-30 juni 2021. Under perioden .
kan det vara möjligt att ha anställda praktikanter och lärlingar och samtidigt ha stöd för korttidsarbete. Enligt lagen om korttidsarbete ska en arbetsgivare ha använt sig av tillgängliga åtgärder för att minska kostnaden för arbetskraft för att få stöd för korttidsarbete. Vilka åtgärderna bör vara ska bedömas i varje enskilt fall utifrån förhållandena hos respektive arbetsgivare. Avgörande är den anställdes roll och funktion i arbetsgivarens verksamhet, inte anställningsformen.
Tillväxtverkets ställningstagande är att det under perioden 1 december 2020-30 juni 2021 kan vara förenligt med 5a § p. 4 lagen om stöd vid korttidsarbete att ha anställda praktikanter och lärlingar. Om exempelvis en lärling genom sin roll och funktion i verksamheten kan anses verksamhetskritisk, så kan alltså stöd för korttidsarbete beviljas samtidigt som lärlingen är fortsatt anställd och lärlingen kan också delta i korttidsarbetet.
Varje enskild arbetsgivare som tar emot stöd vid korttidsarbete är skyldig att visa att rätt till stöd föreligger och att tillgängliga åtgärder för att minska kostnaden för arbetskraft har använts."
Eva Nordmark (S):
Självklart ska vi ha ändamålsenliga regler för utformningen av både korttidsarbete och andra stödåtgärder. Det förtydligande som Tillväxtverket gjorde den 9 februari är såklart också väldigt centralt, och det går att läsa på deras hemsida. Det förtydligar en hel del när det gäller detta med lärlingarna. Jag vill också säga att jag är väldigt stolt över att regeringen agerade så snabbt när krisen slog till. Vi har ju genomfört historiska åtgärder i en exceptionell situation.
Vi har också visat att vi kan skruva på och förfina åtgärder, men det var väldigt angeläget att snabbt få ett antal åtgärder på plats för att rädda så många svenska jobb som möjligt och för att mildra effekterna av jobbkrisen för löntagare och företag. En av de åtgärder som har gjort absolut störst skillnad är korttidsarbete. Nästan 600 000 svenskar har varit korttidspermitterade under den här krisen.
Genom korttidsarbete har hundratusentals löntagare undgått risken att bli av med jobbet. Företagen har också kunnat behålla kompetent och viktig arbetskraft. Nu när smittspridningen fortfarande är på en hög nivå och vi behöver fortsätta att leva med restriktionerna ett tag till är det väldigt bra att vi har det här systemet på plats. Det kan fortsätta att rädda jobb som annars hade kunnat försvinna. Vi fortsätter med den höga takten i stödåtgärderna, och vi förlänger viktiga stödåtgärder.
Möjligheten för företag att använda korttidspermittering på 80 procent ska ligga kvar juni ut 2021. Vi ser också att restriktionerna kommer att spela roll ännu en tid framöver, och då är det också väldigt viktigt att vi har möjlighet att ge träffsäkert ekonomiskt stöd. Stödet vid korttidsarbete är en viktig åtgärd för att förhindra att personal blir uppsagd och för att möjliggöra att företag snabbt kommer igång igen när det vänder.
Självklart ska vi ha ändamålsenliga regler för utformningen av korttidsarbete och andra stödåtgärder.
Eva Nordmark (S):
Systemet för korttidsarbete är såklart helt avgörande för att Sverige ska kunna ta sig igenom krisen på ett bra sätt. Och vi ska självklart ha ändamålsenliga regler för utformningen av både korttidsarbete och andra stödåtgärder. Därför var också det förtydligande som Tillväxtverket kom med i februari väldigt viktigt. Korttidsarbete är också ett styrkebevis för den svenska modellen och för vår goda samverkan i Sverige. Lars Beckman nämner parterna på arbetsmarknaden.
Jag välkomnar det. Jag vill också verkligen hylla parterna på svensk arbetsmarknad. Vi ska komma ihåg att det från att finansministern presenterade reformen med korttidsarbete tog fem timmar innan det första kollektivavtalet var tecknat. Det var arbetgivarorganisationen Visita som tillsammans med Hotell- och restaurangfacket tecknade det första kollektivavtalet. Sedan rasslade det bara till, och så kom en uppsjö av kollektivavtal.
Dessa har säkrat att 600 000 människor i Sverige omfattas av systemet med korttidsarbete. Starka och ansvarstagande parter är alltså avgörande för hur väl vi hanterar en kris.
Eva Nordmark (S):
Hösten 2019, före pandemin, var jag väldigt ny som statsråd och hade förmånen att få vara med på en av de insatser som våra myndigheter genomför; det var Skatteverket, polisen och Arbetsmiljöverket. Insatsen skedde inom ramen för regeringsuppdraget om myndighetssamverkan mot arbetslivskriminalitet. Vi åkte till just en sådan biltvätt som Lars Beckman beskriver.
Det var på ett industriområde strax utanför Göteborg. När vi kom till platsen blev det en enorm aktivitet ute på parkeringen. Chefen eller ägaren till verksamheten hoppade ut genom ett fönster på baksidan av lokalen och försökte fly. Han kom inte särskilt långt - polisen hann i fatt honom.
Det var verkligen en lärorik upplevelse för mig som nytt statsråd att vara med om denna myndighetssamverkan. Väl inne på biltvätten upptäcktes flera regelbrott och avvikelser. En sådan var att den kompressor som styr själva biltvätten var jättegammal, och det gick inte att se när den senast var kontrollerad. Det gick inte ens att läsa av inspektionslappen.
En sådan här kompressor ska kontrolleras regelbundet, och avvikelser innebär sanktionsavgifter. Polisen omhändertog också anställda som saknade rätt att jobba i Sverige. Och inne på biltvätten bodde också en person, i närheten av kompressorn, som ju inte var besiktigad och godkänd.
De kontroller som våra myndigheter gör är alltså otroligt centrala för att upptäcka och kunna åtgärda denna typ av problem. Dessa kontroller är resultatet av det regeringsuppdrag som har funnits sedan förra mandatperioden.
Under de senaste åren har dessa kontroller blivit fler, och som arbetsmarknadsminister kunde jag i början av det här året berätta att regeringen nu näst intill fördubblar resurserna till myndigheterna för att samarbetet ska kunna utvecklas och vi ska få fler kontroller. Regeringen har också fattat beslut och gett ett uppdrag till Arbetsmiljöverket att återkomma om hur en varaktig samverkan ska se ut.
Detta har som sagt skett i projektform under ett antal år. Skuggföretag som snedvrider konkurrensen på det sätt som Lars Beckman beskriver - på ett väldigt bra sätt, tycker jag - hör inte hemma på svensk arbetsmarknad. Anställdas arbetsmiljö ska inte försummas, och det ska inte fuskas för att på det sättet sno åt sig konkurrensfördelar.
Jag ser mycket allvarligt på denna typ av brottslighet, som jag menar hotar den svenska modellen.