KBLab/rixvox huggingface dataset:
Gunilla Svantorp (S):
Betty Malmberg likställer forskare med goda pedagoger. Så kan det säkerligen vara på många ställen, men det är inte per automatik så. Jag skulle vilja påminna om SFS, alltså studenterna, som upprepade gånger har sagt att deras universitetslärare behöver mer pedagogisk utbildning.
60 procent av lärosätena ställer faktiskt inte krav på att all undervisande personal ska ha högskolepedagogisk utbildning. Man kan alltså inte per automatik säga att alla forskarutbildade är jätteduktiga pedagoger. Det kan man inte, menar jag. Genom den förkortade tiden tar vi med det här förslaget ändå vara på att de har läst ganska mycket.
Hur får vi in lärarna i klassrummet, frågar Betty Malmberg. De får göra VFU. Sedan finns det minst 290 arbetsgivare ute i landet som borde vara intresserade av att få in dem. Vi ska inte behöva styra det från riksdagen och bestämma vilka som de ska anställa. Det är klart att arbetsgivarna själva måste tycka att det är jätteviktigt att få in lektorer i skolan. Låt mig svara på dina andra frågor, Betty Malmberg.
Distansutbildning, som ni efterfrågar, finns ju redan. Alla de fyra universitet som har blivit utvalda har ju redan i sina ansökningar skissat på hur distansutbildningen ska se ut. Betty Malmberg skakar på huvudet, men detta står faktiskt i deras ansökningar. Där står hur de ska anordna distansutbildningen. Ni efterfrågar något som redan finns. Särskild komplette-rande pedagogisk utbildning för personer med forskarexamen
Gunilla Svantorp (S):
Låt mig börja med att säga att vi har en bra skola. Vi har en bra skola med många engagerade vuxna som i sina olika yrkesroller bidrar till lärande och kunskaper. Vi har dock även utmaningar. Den senaste PISA-undersökningen, från 2012, visar att resultaten i den svenska skolan fortsätter att sjunka i bland annat matematik och läsförståelse. För första gången någonsin ligger Sverige nu under OECD-genomsnittet på dessa områden. Dessutom är det allt fler som inte når behörighet till gymnasiets nationella program.
Propositionen innehåller ett förslag till ändring i skollagen. Förslaget innebär att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om skyldighet för huvudmännen att använda bedömningsstöd i årskurs 1 i grundskolan, grundsärskolan, specialskolan och sameskolan.
Precis som beskrivs i propositionen är syftet att förbättra förutsättningarna för att tidigt identifiera elever som riskerar att inte nå de delar av kunskapskraven i svenska och svenska som andraspråk som avser läs- och skrivutveckling eller kunskapskravet i matematik samt elever som behöver extra utmaningar för att nå så långt som möjligt, så att relevanta stödinsatser sätts in när så behövs.
Skollagen säger att det ska tas hänsyn till barns och elevers olika behov och att barn och elever ska ges den ledning och den stimulans de behöver för att lära sig och utvecklas utifrån sina egna förutsättningar. För att lyckas med detta ska kommunerna fördela resurser till utbildning inom skolväsendet efter barnens och elevernas olika förutsättningar och behov. Det finns redan i dag en kedja av verktyg för att följa upp och utvärdera det lärande och kunskapsinhämtande som sker i skolan.
Om man befarar att någon elev inte kommer att uppnå de kunskapskrav som ställs ska eleven ges stöd, och om det inte hjälper ska åtgärdsprogram upprättas. Det är viktigt att stöd ges på det sätt och i den omfattning som krävs för att eleven ska ha möjlighet att nå de lägsta kunskapskrav som ställs. Trots denna kedja av verktyg finns det skillnader mellan skolor och mellan elever i möjligheten att nå de uppställda kunskapsmålen.
Därför är nationella bedömningsstöd redan i årskurs 1 så viktiga. De ger nämligen ökade förutsättningar för att stödåtgärder sätts in i tidiga år, så att eleverna inte riskerar att inte nå kunskapsmålen i senare årskurser. Stöden kan också bidra till att identifiera de elever som behöver extra utmaningar för att nå så långt som möjligt.
Slutligen är de viktiga därför att bedömningarna görs utifrån ett nationellt och enhetligt bedömningsunderlag, något som bidrar till en likvärdighet i lärarnas bedömningar och även i det kollegiala arbetet mellan lärare. Avslutningsvis, herr talman, vill jag säga att det är vår skyldighet att sätta in alla de åtgärder som behövs för att ge alla barn och unga möjlighet att lyckas i skolan och ta sig vidare i livet. Jag yrkar bifall till utskottets förslag.
Gunilla Svantorp (S):
Detta förslag innebär inget misstroende mot personalen och lärarna i skolan. Det är i stället ett försök att rätta till det vi ser inte fungerar, nämligen att det skiljer så mycket mellan skolor och mellan elever. Om man har bättre förutsättningar att göra likvärdiga bedömningar ökar också chansen att göra en bättre kvalitetsuppföljning.
Det är det stora skälet till att vi nu tycker att det är viktigt att sätta in de nationella bedömningsstöden. Skolverket har också skapat en jättestor delaktighet i detta arbete genom att ha en enkät ute som vilken lärare som helst kan svara på fram till den 30 november, för att bidra till att bedömningsstöden ska bli så bra som möjligt.
Jag vill verkligen trycka på att detta absolut inte handlar om ett misstroende mot personalen och lärarna, utan det handlar om kvalitetsuppföljningen och möjligheten att se till att alla barn faktiskt får stöd mycket tidigare än i dag.
Gunilla Svantorp (S):
Daniel Riazat! Det är klart att det här är en viktig pusselbit för att komma till rätta med ett stort problem som ändå finns. Det viktigaste - det tror jag att vi är överens om eftersom vi är överens om det gemensamma budgetförslag som nu föreligger - är att vi tillför resurser till skolan, något som inte gjorts under flera år tidigare. Regeringen är också tydlig med att man tänker följa upp det här mycket noga.
När jag nu har chansen vill jag uppmana de lärare som kanske är lite tveksamma till detta att gå in och lämna synpunkter på Skolverkets hemsida. Där kan man tycka till och vara med och påverka det här arbetet så att det blir riktigt bra, och det är ju det vi vill.
Gunilla Svantorp (S):
Vi debatterar betänkandet om anställning under viss kompletterande utbildning för lärare. I propositionen föreslår regeringen en ändring i skollagen som innebär att den myndighet som regeringen bestämmer i skollagen ska bemyndigas att meddela föreskrifter om en försöksverksamhet med tidsbegränsade anställningar. Detta innebär undantag från skollagens krav på legitimation och behörighet för att få undervisa i skolan.
Undantaget gäller dock bara personer som ska bedriva undervisning i ämnen där det råder en bristsituation. Förutsättningar för undantag är också att personen i fråga har ämneskunskaper som motsvarar en behörighetsgivande examen samt att denne genomför en kompletterande pedagogisk utbildning för att uppnå en behörighetsgivande lärarexamen. Man kan få anställas under högst två år, med möjlighet till förlängning till högst tre år om det finns särskilda skäl för detta.
Det här är ett mycket bra förslag. Det råder brist på lärare framför allt i vissa naturvetenskapliga ämnen, teknik och moderna språk, samtidigt som det är få sökande till just dessa ämneslärarutbildningar. Då är det viktigt att man försöker att skapa alternativa vägar till läraryrket. Det här är ett av regeringens förslag där viljan är att göra läraryrket mer attraktivt.
Det här förslaget är också viktigt för att det kommer att skapa trygghet för personer med akademisk utbildning som är intresserade av läraryrket att våga ta språnget att vidareutbilda sig när de vet att de har stora chanser att bli tillsvidareanställda. Därmed vågar de kanske lättare byta yrkesinriktning.
Som med allt nytt som införs är det viktigt att man först prövar hur det fungerar innan man inför det i stor skala. Därför är förslaget att det ska införas som en försöksverksamhet under en begränsad tid och också enbart gälla ämnen där det i dag råder stor brist på lärare.
Det är bra eftersom man då inte riskerar att införa något som slår fel, utan man får en chans att utvärdera och rätta till det som eventuellt inte fungerat så bra under tiden som försöket pågått. Regeringen tar flera initiativ för att göra läraryrket mer attraktivt. Detta förslag är ett av dem. Ett annat är lärarlönesatsningen.
Ett som är på gång, som vi kunde se i propositionslistan som kom häromdagen, är kompletterande pedagogisk utbildning för personer med examen på forskarnivå. Nu jobbar man också intensivt med att få in nyanlända med pedagogisk kompetens i skolan. Mycket är på väg åt rätt håll när det handlar om lärarfrågorna. Jag yrkar med det bifall till utskottets förslag i betänkandet.
Gunilla Svantorp (S):
Jag hade absolut inte tänkt att ta replik eftersom vi egentligen tycker samma i den här frågan. Men när Michael Svensson retar upp mig måste jag ju ta replik. Michael Svensson säger att vi inte gör någonting eller att vi gör för lite. Han säger att Moderaterna har tillsatt en skolgrupp av något slag. Jag kommer inte ihåg vad du kallade det. Regeringen har tillsatt en skolkommission och startat en nationell samling för läraryrket.
Regeringen är ute och talar med människor som är inom skolområdet för att göra rätt saker och slippa att införa saker som man sedan måste ändra på gång på gång, som vi såg under förra mandatperioden. Jag håller inte riktigt med dig, Michael Svensson. Regeringen gör väldigt mycket för att få läraryrket att bli mer attraktivt.
Gunilla Svantorp (S):
Jag håller inte med. Har man ansvar för skolan lokalt och nationellt, som vi har i det här fallet, har man mycket handlingsfrihet oavsett vilken nivå man än sitter på. Jag tycker nog att vi gör väldigt mycket för att möta den våg av människor som nu kommer hit.
Vi har inte minst avsatt 10 miljarder till kommunerna och dessutom 200 miljoner extra, om jag kommer ihåg rätt, till just skolan. Visst försöker vi att göra rätt saker. Man ska också komma ihåg att under hela förra året regerade regeringen med en budget som inte var vår budget. Det är klart att det har sina begränsningar.
Det ni ville prioritera i er budget, som var den som gick igenom, handlar inte lika mycket om skolan som vår budget gjorde. Vi hade vissa begränsningar i att genomföra vad vi ville göra. Vi har också ett parlamentariskt läge som inte är helt enkelt. Jag hoppas att vi är överens om att skolan är en viktig arena där vi behöver komma överens över alla blockgränser för att göra det bra för våra barn och ungdomar.
Gunilla Svantorp (S):
Jag har en fråga till statsrådet Ylva Johansson. Vi ser många utmaningar i Sverige i dag som vi jobbar med, men det finns en sak som jag tycker att vi ibland pratar alltför lite om. Det handlar om kompetensförsörjningen, som är en stor utmaning på många ställen. Vi kommer att ha ett konstant rekryteringsbehov under många år framöver. Det är viktigt att vi kan behålla de medarbetare vi redan har, och för att lyckas med det behöver utvecklingsmöjligheter erbjudas. Man kanske inte ska titta tillbaka så mycket, men man kan se på det som var bra.
På 90-talet fanns något som hette utbildningsvikariat, där utbildning av en anställd kombinerades med en vikariatsanställning för en arbetssökande. Det var ett bra sätt att få både unga och nyanlända i arbete, och jag undrar om ministern har tittat något på detta.
Gunilla Svantorp (S):
Jag tycker att det är lite synd, för jag tror att det kan vara ett väldigt bra sätt att få människor att må bra på arbetet. Under 90-talet såg vi att man satte sig ned i en partsgemensam grupp där de som jobbade på arbetsplatsen fick diskutera hur det långsiktiga kompetensutvecklingsbehovet ut. Vi såg också att människor mådde bättre under den tiden när de fick en chans att själv påverka sitt arbete.
Jag hoppas att det går att påverka regeringen.
Gunilla Svantorp (S):
Jag har en fråga till statsrådet Gustav Fridolin. Jag är bekymrad över att många elever i dag inte får det stöd som de behöver för att utvecklas och klara kunskapsmålen. Det är över 14 000 elever som inte når upp till de ställda kraven så att de själva kan ta sig vidare efter grundskolan. Det är ett stort misslyckande för alla oss som på något vis är ansvariga för grundskolan.
Det är inte eleverna som misslyckas, utan det är vi, för vi har inte klarat av att ha de strukturer som behövs för det stöd som de skulle få. I Finland är man mycket duktigare på att sätta in stöd. Man sätter in det mycket tidigare än vad vi gör. I Sverige är särskilt stöd vanligast i de högre årskurserna, till och med i årskurs 9, medan det ofta sätts in i de lägre årskurserna i Finland.
Där är ansvaret för särskilt stöd någonting som är allas, och därför blir det också mycket bättre. Vad gör regeringen för att säkerställa att alla elever faktiskt får det stöd de har behov av?
Gunilla Svantorp (S):
Jag börjar med att tacka för svaret. Skolverket kom häromdagen med en rapport om invandringens betydelse för skolresultaten. Den visar att genomsnittsåldern för barn som kommer till Sverige har blivit högre, vilket minskar elevernas tid för att komma in i den svenska skolan och klara gymnasiebehörigheten. Stora insatser behövs för att verkligen ge alla barn möjlighet att nå målen som vi har satt för den svenska skolan.
Det kommer att kräva resurser, och jag vill därför avslutningsvis fråga statsrådet hur han ser på de utmaningar som redovisas.
Gunilla Svantorp (S):
Jag skulle kunna börja med att säga så här, Ida Drougge: På den tiden du inte var med i riksdagen, 2006, var det första beslut som regeringen Reinfeldt fattade att skära ned vuxenutbildningen med en tredjedel. 600 miljoner försvann. Det tycker jag visar väldigt väl hur viktigt man tycker att det är att man kan ställa om i livet och att man har utbildningsplatser.
Du inledde ditt anförande i dag med att säga: Behoven av vuxenutbildning har aldrig varit så stora som nu. Sedan säger du så här: Det absolut viktigaste för Moderaterna är skattesänkningar och att vi inför ett bidragstak. Vår gemensamma välfärd, herr talman, bygger på att vi bidrar. Om vi ska ha utbildningsplatser bygger det på att vi plockar in pengar som möjliggör dessa utbildningsplatser.
Det är klart att man i opposition kan stå och prata om att det behövs fler platser. Vi tillför fler platser. Men när man sedan själv styr det här landet gör man någonting helt annat. Som svar på din fråga kan jag säga att vi kommer att ha fler platser. Jag ska även säga något om din andra fråga, som handlar om hur man möjliggör sfi och praktik på samma gång.
Vi har sfi även på små ställen där det kanske inte riktigt fungerar på samma sätt som här i Stockholm, där det är lättare att göra andra saker. Jag är fullständigt övertygad om att de som jobbar med sfi och med de nyanlända som kommer gör sitt allra bästa oavsett var de bor någonstans. Herr talman! Jag skulle vilja fråga Ida Drougge hur hon tänker finansiera alla dessa utbildningsplatser när hon samtidigt ska sänka skatterna.
Gunilla Svantorp (S):
Ja, det får de, Ida Drougge, och kanske också med hjälp av de 10 miljarder som vi har valt att avsätta och skicka ut till det kommunala för att själva avgöra hur de vill använda pengarna. När det handlar om skolan har vi utöver dessa 10 miljarder skickat ut ungefär 11 miljarder. Det är klart att det handlar om hur man möjliggör det man tycker är viktigt. För oss är det mycket viktigare att investera i den gemensamma välfärden än att sänka skatterna.
För oss är det mycket viktigare att förstärka den svenska modellen, som handlar om våra trygghetslösningar och om insatser i välfärden, än att sänka skatterna. Vi har två helt olika världsbilder. Jag skulle kunna räkna upp hur mycket som helst som vi gör inom vuxenutbildningen för att förstärka, men det allra viktigaste handlar om att vi ger resurser.
Gunilla Svantorp (S):
Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i alla tre betänkanden. Det är viktigt att våra barn och ungdomar får en bra start i livet. Då är möjligheten att ha en bra lärare det som kan göra skillnad.
En av de första åtgärder som den nuvarande regeringen vidtog var att tillsätta den nationella samlingen för läraryrket, där regeringen tillsammans med parterna diskuterar de utmaningar som finns och sedan kommer med förslag som ska göra arbetsmiljön bättre och läraryrket mer attraktivt. Vi har de senaste åren sett en mängd bra förslag som har kommit från dessa möten, förslag som gör skillnad i klassrummen, för den enskilde läraren och för eleverna, såklart.
Det handlar bland annat om kompetensutveckling, om lärarutbildning, om minskad administration, om lärarassistenter och om skolledarens förutsättningar. Regeringen tillsatte också Skolkommissionen, som alldeles nyss lämnade sitt betänkande. Kommissionens uppdrag var att presentera förslag med tre övergripande syften - att höja kunskapsresultaten, att förbättra kvaliteten i undervisningen och att öka likvärdigheten i skolan.
Det är ett fantastiskt arbete som är gjort av forskare och av de fackliga representanterna. De har vridit och vänt på alla utmaningar och gemensamt kommit överens om i vilken riktning vi i Sverige bör gå. Även om de inte har varit överens om allt har de enats om detta. Nu är det ute på remiss.
Jag hoppas att vi så småningom kan samla oss kring viktiga förändringar för skolan - förändringar som ökar likvärdigheten, förbättrar kvaliteten och höjer kunskapsresultaten. Det är vi skyldiga alla barn och ungdomar att göra. Kan andra länder enas kring vad som är viktigt i skolan borde vi kunna göra det här i Sverige också, för alla barns framtids skull. Regeringen har satsat på och kommer att fortsätta att satsa på de skolor som har de största utmaningarna, för vi ska bara ha bra skolor.
Lärarna är en nyckelfaktor för att vi ska lyckas. Minst lika viktiga är dock skolledarna, som behöver tid, mandat och stöd för sitt uppdrag. De måste få vara de pedagogiska ledare som de faktiskt är. Andra behöver kunna ta över uppgifter som inte just en skolledare behöver göra. I morse var jag på frukostmöte hos Teach for Sweden - det är en av de där andra vägarna in i läraryrket, som är så viktiga.
Det är rekordmånga som söker deras program. Alla kommer inte att kunna delta där eftersom de har en ganska tuff process när det gäller vilka som ska delta i deras program. Då är det viktigt att vi inte har system som utestänger dem som har en annan utbildning men som känner att skolan är det ställe de vill jobba på och som alltså har sökt en av de alternativa vägar som finns men inte kommit med.
Då gäller det för oss att haka i de här personerna, som vill något, och se till att de kommer in via andra vägar. Vi har en regering som redan har gjort massor för att stärka skolan, eleverna och lärarnas viktiga uppdrag. Men vi har trots det en del kvar att göra. Jag ser fram emot att få vara en del i det utvecklingsarbetet.
Gunilla Svantorp (S):
Det har varit en lång dag, så jag tänker fatta mig kort. Det finns dock några saker som jag vill ta upp. Jag vill börja med att tacka statsråden, både Helene Hellmark Knutsson och Anna Ekström, som har varit här hela dagen. Det har varit jättekul att ha er med i denna debatt! När vi samlades efter valet 2014 och hade en ny regering på plats som började titta på utmaningarna i sitt uppdrag var det en stor utmaning som tidigt visade sig, nämligen lärarbristen.
Då som nu, tre år senare, saknades många tiotusentals lärare i våra skolor. Det var därför regeringen omedelbart tillsatte den nationella samlingen för läraryrket, där lärarprofessionerna och statsråden i lugn och ro med metodisk noggrannhet har kunnat beta av utmaning efter utmaning och där de förslag som kommit från regeringen har handlat om just det som har varit efterfrågat ute på skolorna.
När vi ser den stora bristen på lärare måste vi tänka nytt. Det är därför regeringen avsätter medel för projekt som skapar fler vägar in i läraryrket. Som vi har hört under dagen kan det till exempel handla om fler kompletterande utbildningar, om utbildningar i modulform för att öka kompetensen bland lärare som saknar specifik ämneskunskap och om gemensamma former för validering. Men det måste finnas ännu fler flexibla och smarta vägar in i läraryrket.
Regeringen satsar också på fler relevanta sommarkurser, som vi har hört. Det ska gå att bli klar snabbare. Det handlar om relevanta kurser som snabbar på lärarutbildningen så att man fortare kommer ut i arbetslivet, självklart med bibehållande av hög kvalitet. Det rör sig om 2 000 nya högskoleplatser på sommarkurser nästa år. Elva universitet och högskolor får i ett första steg i uppdrag att anordna fler kurser på sommaren, där lärarutbildningen särskilt ska prioriteras.
Regeringen omprioriterar också pengar för att förstärka vidareutbildningen av lärare, den så kallade VAL, och andra särskilt kompletterande utbildningar, till exempel Teach for Sweden. Fru talman! Som jag här visat satsar regeringen väldigt mycket på att öka läraryrkets attraktivitet, bland annat genom en stor satsning på höjda lärarlöner.
Det bästa sättet att öka attraktiviteten är dock att se till att alla skolor har en bra arbetsmiljö och ett positivt och varmt klimat där många vill vara. Därför är ledarskapet, både hos rektorer och hos lokala politiker, oerhört viktigt. Om vi ska lyckas med att få de lärare som finns i skolan i dag att vilja vara kvar och även få fler att söka sig dit krävs många och långsiktiga åtgärder.
Därför är den nationella samlingen för läraryrket, där man vrider och vänder på utmaningarna och levererar förslag och beslut som bygger på behov, så viktig. Med detta vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet.
Gunilla Svantorp (S):
Vi har att behandla regeringens skrivelse om Riksrevisionens rapport om samisk utbildning. Riksrevisionen har granskat de statliga insatser för samisk utbildning som genomförs av Sameskolstyrelsen och konstaterar bland annat att antalet elever i sameskolan har varit lågt och att antalet elever som läser samiska har minskat under de tio senaste åren.
Man finner också i skrivelsen att måluppfyllelsen är låg, något som man menar beror både på brister i Sameskolstyrelsen och på regeringens styrning av myndigheten. Regeringen instämmer i sitt svar i att den nuvarande styrningen av Sameskolstyrelsens verksamhet är otydlig och inte helt ändamålsenlig. Men påpekar dock också att Sameskolstyrelsens verksamhet är komplex och att frågan om huvudmannaskap bör övervägas. Regeringen anser att man har vidtagit åtgärder som ligger i linje med Riksrevisionens rekommendationer.
Bland annat tillsatte man den 30 mars 2017 en utredare för att göra en bred översyn av ansvarsfördelningen mellan och organiseringen av myndigheterna på skolområdet med syfte att skapa en mer ändamålsenlig myndighetsstruktur som effektivare än i dag kan bidra till en bättre skola. Man har också de senaste åren haft en tätare uppföljning genom dialog och granskning av Sameskolstyrelsens ekonomi och arbetsprocesser.
Jag yrkar bifall till det som utskottet föreslår, nämligen att riksdagen lägger regeringens skrivelse om Riksrevisionens rapport om samisk utbildning till handlingarna, då utskottet instämmer i regeringens bedömning av de åtgärder som behöver vidtas med anledning av granskningsrapporten.
Gunilla Svantorp (S):
Jag tackar finansministern för svaret. Betydelsefulla signaler ges om man tillåter att en viktig tullstation stänger på natten, det vill säga att inte ta den vägen. Handelskammaren skickade ut en enkät till sina medlemsorganisationer.
48 av 55 som svarade sa att de kommer att påverkas. Av dem är det många som kan ändra sina rutter och göra annorlunda, men det är ändå några som påverkas varje natt - precis som finansministern sa.
Samtidigt förstår jag att detta egentligen inte är finansministerns uppgift, men det är ändå finansministern som vi måste prata med. I min fråga i oktober tog jag upp EU:s förordning om tullstationers öppettider. Den ska inte försvåra för näringslivet.
Hur ser finansministern på hur denna förordning försvårar för varuinflödet till och varuutflödet från Sverige?