Beatrice Ask (M):
Först tycker jag att det är viktigt att säga att regeringen inte tycker att man ska trassla in hela svenska folket i ett övervakningssamhälle. Det är ändå viktigt att ha klart för sig att den typ av uppgifter vi talar om i allmänhet finns lagrad redan i dag. Uppgifterna används och är väldigt betydelsefulla i många brottsutredningar.
Bakgrunden till direktivet är en oro eller ett bekymmer som man såg bland annat från den förra socialdemokratiska regeringen i Sverige. Man såg att operatörer möjligen skulle välja andra sätt för fakturering och annat, och då skulle denna typ av information inte längre lagras. Det drevs fram ett direktiv som innebär krav på viss lagring i samtliga länder.
Det man lägger fram är ett förslag om att operatörerna ska vara skyldiga att lagra vissa uppgifter, och sedan finns det ramar för hur länge de ska lagras. Jag berättade att vi återkommer med vilka regler som ska gälla för att få ut uppgifterna, och de ska bara användas för brottsbekämpningsändamål.
Det vi har ägnat mycket tid åt och som vi har fått mycket kritik för att det har tagit för lång tid är hur man gör för att säkerställa rättssäkerhet och de aspekter på integritet jag tycker är oerhört betydelsefulla. Där har vi dels arbetat med att göra lag av delar av det hela, i stället för andra typer av regler.
Vi har också begränsat lagringstiden, det vill säga den sammantagna risken för att någonting skulle komma utanför. Det innebär enligt det förslag vi har haft i Lagrådet att Post- och telestyrelsen får i uppgift att bevaka att operatörerna använder sig av en organisation som säkerställer denna typ av uppgifter.
Denna regering har även sett till att bland annat sätta Säkerhets- och integritetsskyddsnämnden på plats. Det var oerhört betydelsefullt att åstadkomma detta under förra mandatperioden, och vi jobbar alltså med det. Varför är det då så bråttom? Jo, det är bråttom framför allt av ett skäl, och det är att vi naturligtvis har ett intresse av att säkerställa att brottsbekämpande myndigheter får uppgifterna. Det är dock också så att vi är dömda.
Sverige är medlem i EU, och vi är dömda därför att vi har tagit god tid på oss att vända och vrida på detta och lägga det tillsammans med det arbete som polismetodutredning och annat innebär för att på bästa sätt säkra integritet och rättssäkerhet. Vi riskerar nu att bli tilldömda vite och böter.
Det tickar inte bara ut i form av en engångssumma, utan det tickar varje dag till dess det finns en lagstiftning på plats. Det gör att vi känner oss tvingade att försöka få ett beslut inom rimlig tid. Varför ska det då ske just nu? Ja, vi är i princip färdiga också med de förslag som behövs för att fastställa regler för på vilka grunder polis och åklagare ska kunna hämta ut uppgifter.
Jag har tyckt att det är viktigt att göra två saker samtidigt. Tyvärr blev det inte exakt samtidigt, men vi känner oss lite pressade av tiden. Vi har jobbat med detta, och då är det lämpligt att det nu läggs fram. Jag har inte dåligt samvete för att det har tagit för lång tid, och jag har inte heller dåligt samvete för att vi lägger fram det just nu i början av perioden. Vi har försökt lösa uppgiften att värna både brottsbekämpningen och integritetsaspekten.
Det är en svår balans som nästan alltid finns i brottsbekämpning, och jag tycker att vi har lyckats rätt väl. Det tyckte också Lagrådet.