KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lennart Sacrédeus (KD):
Jag vill varmt tacka statsrådet för svaret. Jag har stor respekt för att statsrådet upplever att det i skedet just nu, under remisstiden, inte finns anledning att diskutera själva sakfrågan. Efter bästa förmåga ska jag försöka hålla mig till de ramar som statsrådet här ger.
Det har kommit vittnesmål om att utredningen hade kunnat ha en större bredd. I interpellationen till statsrådet ställer jag frågan om inte allt fler ensamutredningar hotar också den kvalitet som vi vill upprätthålla vad gäller statliga utredningar.
När utredaren - på s. 219 i utredningen - frankt deklarerar att han inte kommer att göra "en analys i vedertagen mening" utan endast en "bedömning" av de olika skäl som finns kan man tycka att kvaliteten och kraven på utredningen inte upprätthålls.
Utredaren säger också att han inte har gjort en egen efterforskning av fakta kring samtliga skäl som talar för och emot en lagändring utan enbart redovisar de skäl och argument som kommit till honom vid olika hearingar. Det talas om detta på s. 221. På s. 228 gör utredaren en avgränsning enbart till det rättsliga äktenskapet.
Avgränsningen innebär vidare att den grundliga analys av frågan som direktivet talar om inte kan fullföljas - detta eftersom endast den lagtekniska lösningen, inte den verklighet som den rättsliga formen är till för att reglera och skydda, tillräckligt väl beskrivs. Vidare konstaterar utredaren att det inte är en mänsklig rättighet för enkönade par att ingå äktenskap, s. 130.
Därför pekar utredaren på att det inte heller finns skäl att säga att den nuvarande äktenskapslagstiftningen är diskriminerande - detta som en bakgrund. Jag vill gå vidare utifrån det svar som statsrådet har givit. Hade vi haft en parlamentarisk utredning skulle inte en enda person ha ägt denna mycket stora och viktiga fråga.
En bred parlamentarisk utredning hade också haft starkare resurser från departementet; det är min bedömning. Ett större sekretariat hade också kunnat anlitas med kompetens från olika håll. Jag menar också att insynen - som inte har varit dålig - hade kunnat bli ännu större om det inte hade varit bara en ensamutredare som höll i utredningen.
Jag vill också till statsrådet lyfta fram att Frankrike haft en utredning om äktenskapslagstiftningen som byggt på andra premisser och som kommit fram till andra slutsatser. Då kan man naturligtvis undra över det faktaunderlag som utredaren har byggt sin utredning på. Först vill jag ta upp frågans vikt. I FN-deklarationen uttalas att familjen bygger på äktenskapet mellan man och kvinna.
Jag vill ställa följande fråga till statsrådet: Fanns det inte i anslutning till regeringsskiftet en möjlighet att ändå bredda utredningen i en så grundläggande civilisatorisk fråga som den om äktenskapets innehåll, status och symbolik - alltså att vidga utredningen från att gälla en ensamutredare till att vara parlamentariskt sammansatt?
Lennart Sacrédeus (KD):
Jag ber att få tacka statsrådet för hennes andra inlägg och noterar att jag hade frestat henne att gå över den gräns hon själv hade satt i sitt interpellationssvar. Det är viktigt - med all respekt för alla inlägg som har varit i den här debatten - att man kan få ge uttryck för om man tycker att en utredning är mer eller mindre god.
Jag tycker inte att jag har fått någon belysning av uppfattningen att antalet homosexuella familjer, det vill säga familjer där bägge parterna - inte bara den ena parten - är homosexuella, skulle vara så väldigt många och att detta därför skulle beröra så många barn i vårt svenska samhälle.
Det finns ingen anledning att ta upp många av de argument som har nämnts här tidigare. Jag är tacksam för att statsrådet ändå vill markera att hon känner stor omsorg om utredningsväsendets framtid. Visst kan man påstå, som man har gjort här i debatten, att slutprodukten kritiseras bara för att slutsatserna är fel.
Men man kan också tycka att en slutprodukt är dålig även om slutsatserna stämmer överens med vad man själv tycker. Det är teoretiskt möjligt även i sinnevärlden.
Den frågan återstår.
Lennart Sacrédeus (KD):
Fru justitieminister! Jag uppskattar justitieministerns sätt att svara på den socialdemokratiska frågan och inte minst att hon lyfter fram att världen är större ute i det civila samhället. Det är något som vi hela tiden måste påminna oss om i denna kammare. Jag tycker att Eva-Lena Jansson tappar bort detta när hon formulerade det ungefär så att vi ska ha en lagstiftning som är fri från religiös inverkan.
Varför ska kyrkor, samfund och religiösa sammanslutningar, där majoriteten av vigslar äger rum i dag, över huvud taget lämna synpunkter? Ingår inte de i det svenska samhället? Är det inte människor som har rösträtt? Dessutom har socialdemokratin en egen organisation för människor med en speciell religiös tillhörighet i Broderskapsrörelsen.
Jag vill också lyfta fram det justitieministern nämner om att varje fråga har en historia, att vi inte lever i ett samhälle som startar på noll och att vi måste hitta en lagstiftning som håller över tiden där alla kan känna sig delaktiga. I den här frågan är vi inte ute efter att köra över vissa stora och breda grupper. Så har jag inte uppfattat justitieministern. Jag vill också lyfta fram ett invandrar- och integrationsperspektiv här.
Ett ovarligt sätt att hantera denna fråga skulle kunna vidga den värderingsklyfta som finns i det svenska samhället mellan invandrarbefolkning och människor som har vuxit upp i Sverige sedan generationer tillbaka. Jag tycker att Eva-Lena Jansson är väldig osjyst när hon använder citat som jag inte tycker är rätt återgivna.
Jag kan stå för att både Centerns ungdomsförbund och Miljöpartiets ungdomsförbund, och kanske snart också Miljöpartiet som parti, anser att Sveriges riksdag inte ska ha några synpunkter på hur många som lever i en relation och att detta lagstiftningsmässigt ska kunna regleras också i ett månggifte. Det finns det riksdagspartiers ungdomsförbund som står för.
Lennart Sacrédeus (KD):
Först vill jag ha en sak förd till protokollet, och jag tror att det blir rätt då. Om jag har sagt att högavlönade ska betala mer i skatt än högavlönade blev det fel. Det måste vara att högavlönade ska betala mer än lågavlönade. Så står det i alla fall i mitt manus. Jag ber om ursäkt för denna felläsning, men jag är övertygad om att Marie Engström förstod vad som var andemeningen. Sedan får jag nog be Marie Engström repetera frågorna.
Jag tyckte inte att jag riktigt kunde följa med i vad detta med straffbeskattning, frivilligarbete och det som nämndes av Fredrik Schulte handlade om. Det nådde inte riktigt fram till mig. Låt mig ändå kommentera det som sades tidigare här om rättvisa. Rättvisa är ett begrepp som används väldigt lätt av båda de politiska sidorna, och inte minst från vänstersidan, som ett självklart, väldefinierat begrepp.
Men frågan är om man kan säga vad som är den totala rättvisan. Det är lätt att vi inom politiken använder oss av begrepp som är vaga. Det är i alla fall uppenbart att högavlönade generellt sett betalar mer i skatt än lågavlönade, både i kronor och i procent. Det tycker vi är rättvist och rimligt.
Men det innebär inte att vi har utgångspunkten att vi som lagstiftare kan äga människors löner, utan vi måste visa stor varsamhet och också finna en rättskänsla hos medborgarna att beskattningen är rimlig och att vi inte agerar på ett konfiskatoriskt sätt.
Lennart Sacrédeus (KD):
Då förstår jag frågan bättre. När man gör förenklingar och schabloniseringar för att kunna få ett system som blir mer lätthanterligt för skattemyndigheterna kan grupper komma i kläm. Jag kan säga att vi har aktualiserat denna fråga på Finansdepartementet, och det är inte det lättaste att hitta en lösning.
Under rådande villkor och förutsättningar instämmer vi kristdemokrater i vad Fredrik Schulte sade från Moderaternas och alliansens sida här att vi inte har hittat några framkomliga vägar. Jag vänder mig mot språkbruket från Marie Engströms sida att detta skulle vara en straffbeskattning och att det skulle vara riktat speciellt mot vissa grupper inom frivilligorganisationerna.
Det är inte dess syfte, det är inte dess ändamål, och det är inte motivet till att man har gjort den här typen av förenkling och schablonisering inom skattesystemet. Men visst - vill Marie Engström och Vänsterpartiet använda beteckningen straffbeskattning för något som aldrig varit vårt syfte att vara det står det er fritt att säga så. Det är ju ett fritt land. Men det har aldrig varit vår intention att det ska vara en straffbeskattning.
Vi får se om vi kan lösa detta på något annat sätt, men som Fredrik Schulte har sagt är inte förändringar vad gäller att sänka denna gräns från 5 000 aktuella för stunden, definitivt inte.
Lennart Sacrédeus (KD):
Först får jag tacka så mycket för den vänliga formuleringen om mitt anförande. Det gäller alla andra som varit uppe i den här debatten att vi alla försöker att vara engagerade trots att åhörarläktaren inte är helt fullsatt. När det gäller cider- och alkoholskatt skulle hela alliansen vilja bifalla er reservation i så mening att vi skulle vilja hitta en praktisk lösning.
Det var vad jag försökte utveckla i mitt anförande efter bästa förmåga. Vi har tyvärr inte hittat detta. Jag lovar att vi har tagit upp det ett antal gånger på Finansdepartementet hur vi ska kunna komma åt detta rent praktiskt. Vi har tittat på hur tyskarna har klarat detta. Jag har svårt att tro att svenskarna som lagstiftare skulle vara mindre intelligenta än tyskarna att klara detta, men vi har ännu inte gjort det.
Det blir alltså inget bifall till s-reservationen den här gången. Jag tror inte att Christin Hagberg för oppositionen är överraskad av detta sorgliga besked. Men jag lovar att vi jobbar vidare med det i gemensam anda så att vi ska klara det. Christin Hagberg talade om valrörelsen 2006. Jag kan säga att jag själv inte stod för en alltför hätsk kampanj mot Socialdemokraterna och dess stödpartier Vänsterpartiet och Miljöpartiet.
Jag stod de facto i rondellen i Rättvik under Classic Car Week och kämpade för att uppmärksamma den här frågan. Men jag var inte hätsk mot er i dåvarande regeringsställning. Jag och Kristdemokraterna driver inte längre denna fråga. Om detta kan man diskutera en hel del. Jag tycker självklart att det är en fördel att det man säger i valet driver man hela mandatperioden. Nu är så inte fallet. En lägre bensinskatt med 2 kronor var inte vad vi sade.
Vi sade att det var etiskt problematiskt med moms på energiskatter, det vill säga skatt på skatt. Det tycker vi i princip fortfarande, men vi arbetar inte i den andan.
Lennart Sacrédeus (KD):
Jag ber om ursäkt till Christin Hagberg att jag helt försummade att ta upp fastighetsavgiften. Det vi gick till val på var att vi skulle få ned detta till en låg grundavgift. I vår skiss var det 2 800 kronor per år och fastighet. Nu har det blivit 6 000 kronor. Jag vill ändå säga att detta var en stor kristdemokratisk framgång.
Jag tolkar ert motstånd mot införandet av den kommunala fastighetsavgiften som att ni tyckte att det gamla systemet var bra mycket bättre. Jag menar att vi utifrån det väljarstöd som vi fick ändå har genomfört en betydande strukturell reform inom skatteområdet som är av betydelse för framtiden för i det här fallet fastighetsskatten och som kommer att bli bestående oavsett vem som styr landet.
Vi är glada att vi nådde så långt som vi ändå gjorde även om det inte blev exakt den kristdemokratiska modellen. Vad gäller bensinskattefrågan sade Christin Hagberg att det är en död debatt. Det blir det inte så länge Socialdemokraterna håller denna debatt vid liv och vi pliktskyldigast svarar på frågorna. Jag tror inte att bensinskattefrågan kommer att vara en död debatt. Det kommer ni att påminna oss om så länge vi lever. Det har ni all rätt i världen att göra.
Det vi lyfte fram är att vi vill att det ska vara en skattepolitik inom drivmedelsområdet som gör att man fortsatt kan leva, verka och satsa på landsbygden och i glesbygden. Själv bor jag på gångavstånd från järnvägsstationen i Mora och drar inte på riksdagen några skattekostnader för taxiresa. Men man ska kunna bo på andra ställen än nära en järnvägsstation i Dalarna och kunna ha en framtid. Det är viktigt att vi har en balanserad politik på detta område.
Jag utesluter inte att det kristdemokratiska partiet kommer med nya idéer till verktyg som har bättre långsiktighet och bärkraft inför valet 2010.
Lennart Sacrédeus (KD):
Tack, Laila Bjurling, för inlägget. Jag tror att vi behöver ägna en del tid fram till valet och säkert under valrörelsen åt denna fråga.
Vad jag förstår är det tolv av er drygt hundra personer starka riksdagsgrupp som kommer att vara aktiva i en interpellationsdebatt, inte med statsministern utan med finansministern, på fredag om jobbskatteavdraget kontra den princip som ni menar inte efterlevs om att pension är uppskjuten lön och att det är en orättvisa i beskattningen.
Men, Laila Bjurling, är det inte så att som löntagare har man kostnader för inkomsts förvärvande som man inte har som pensionär?
Är inte jobbskatteavdraget i praktiken ett schabloniserat, generellt, förenklat avdrag för just detta faktum att man har kostnader för att ta sig till och från jobbet, till skillnad från den som får en pension utbetald med en löneavi? Jag känner att ert parti kommer att elda otroligt mycket under valrörelsen.
Ni ställde ju upp alla de tidigare socialdemokratiska hjältar som nu har inträtt i pensionärernas ålderskategori med förre statsministern Ingvar Carlsson och förre LO-ordföranden Stig Malm i spetsen på er kongress. Nu inställer sig dessa som frivilliga valarbetare. Jobbskatteavdraget och pensionärerna kommer att bli en av valrörelsens största fråga.
Då är min fråga till er: Är det så att man som löntagare inte har några kostnader alls för att ta sig till arbetet? Är det samma kostnadssituation för en pensionär som får pensionen utbetald med en löneavi som för den som varje dag och morgon och ibland på natten och kvällen ska ta sig till och från ett arbete?
Lennart Sacrédeus (KD):
Det kanske är så att talmannen också uppskattar att det är en slutreplik i hela denna långa skatterunda som vi har hållit på med sedan lunchtid. Tack, Laila Bjurling, för dina frågor. Jag måste ändå säga att vi äger all rätt i världen som företrädare för alliansen och för majoriteten att ifrågasätta era argument. När ni påstår något om oss måste vi kunna kritisera detta och komma med motargument. Den friheten både äger vi och tar vi oss.
Ni påstår, och ni kommer att fortsätta göra det fram till valdagen i september, att det är en orättvisa att beskattningen inte är identisk. Då kommer vi också att hävda att kostnadssituationen inte är densamma för den som ska ta sig till och från ett arbete som för den som får pensionen utbetald direkt med en löneavi. Laila Bjurling talar om färdtjänst, glasögon och tandvård.
De sakerna är inte relaterade till om man är löntagare eller inte. Glasögon kan man bevisligen behöva innan man blir 65 år, tandvård likaså, och ingen under 65 år är heller befriad från ohälsa. Laila Bjurling talar också om pensionernas nivå, om 66 procents kompensation.
Det är en helt annan debatt vilken nivå pensionerna ska ligga på, vad pensionssystemet över huvud taget orkar med och hur mycket vi ska sätta av. Den debatten kan vi naturligtvis också föra, men den har ingenting med dagens betänkande och jobbskatteavdraget att göra. Jag tycker att ni ska rannsaka er en aning när ni så kategoriskt och så stenhårt talar om en orättvisa.
Det finns väldigt många människor ute i landet som förstår att den som ska ta sig till ett arbete varje dag också har kostnader för detta. Jobbskatteavdraget är ett enkelt förvärvsavdrag för dessa.
Lennart Sacrédeus (KD):
Jag ber att å Kristdemokraternas vägnar få yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. Jag tänker ta upp samma fråga som Agneta Berliner så förtjänstfullt tog upp, den ideella sektorn och secondhandförsäljningen, det vill säga Erikshjälpen, Frälsningsarmén, Stadsmissionen, Svalorna eller vad det nu är för verksamhet.
Jag upplever, fru talman, att Europeiska unionen och kommissionen knappast har upplevt en av sina större stunder när det gäller tillämpningen av det vi så folkligt kallar för subsidiaritetsprincipen eller närhetsprincipen.
Det är djupt beklagligt att EU-kommissionen menar att de svenska undantagen för momsbefrielse för allmännyttiga ideella föreningar och registrerade trossamfund inte är i överensstämmelse med unionens regelverk.
Frågan upplevs heller inte mer positiv av att kommissionen agerat på ett sådant sätt att man har inlett ett så kallat fördragsbrottsförfarande mot vårt land och därmed också mot hela den ideella sektorn. Det Europeiska unionen och kommissionen gör är att se vårt land som ett skatteparadis för ideell verksamhet.
Vi som lever och verkar i vårt Sverige vet hur mycket den ideella sektorn och det civila samhället bär upp för att göra Sverige till ett gott land.
Ett vitalt civilt samhälle är av största vikt för en levande demokrati, för ett mänskligt samhälle och för att skapa social tillit, själslig hälsa, sammanhållning och förtroende mellan människorna som bygger landet tillsammans. Det kallar vi kristdemokrater i protestantisk och katolsk idétradition för samhällsgemenskap.
Kommunerna, staten och landstingen finns där för att stödja och främja men definitivt inte för att ta över allt det engagemang som finns i de olika medborgarsammanslutningarna.
Det civila samhället, grundat i naturliga gemenskaper som familjer, släkt, grannskap, intresseföreningar, idrotts-, fackförenings- och handikapprörelsen, hjälporganisationer och samfund bär upp vårt land.
Varför, Europeiska unionen, ska vi inte få behålla vår skattefrihet inom den ideella sektorn och secondhandförsäljningen? I det här läget har skatteutskottet utan särskilda yttranden och utan reservationer likt en man och en kvinna sagt att vi vill ge den ideella sektorn en så positiv behandling som möjligt.
Utskottet uttalar att man vill att de sammanvägda framtida förslagen inte innebär en försämring. Det kanske inte är för att dagen har blivit lång och debatten har tagit sin tid - detta beror lika mycket på att vi på allianssidan har talat länge som att oppositionen har gjort det - men jag är lite pessimistisk om att vi grejar detta.
Jag kanske använder fel vokabulär, men jag skulle vilja att denna kalk togs från vårt land. Varför ska EU in och styra hur de ekonomiska förutsättningarna ser ut för den ideella sektorn som har betytt så mycket för vårt Sverige?
Lennart Sacrédeus (KD):
Jag tackar Christin Hagberg för relevanta och väl formulerade frågor. Jag fick ju en kommentar från talmannen som inte var högst uppe på betygsskalan om min inledning, och det var ändå så att jag blev en aning inspirerad av Christin Hagbergs inledning som var en allmän- och skattepolitisk ingång på själva denna debatt. Detta fann jag anledning att kommentera.
Om vi bara kort ska runda av detta använde inte Christin Hagberg och Socialdemokraterna ordet "usel". Men summan av allt det som ändå räknades upp - inte rapades upp - var inte alltför smickrande för oss om allt detta var sant eller hela bilden.
Min sammanfattning av detta var ordet "usel", men med stor glädje konstaterar jag att Socialdemokraterna inte tycker att Alliansens skattepolitik är usel. Detta är nu protokollfört, eftersom Christin Hagberg har sagt det. Det är väldigt positivt. Vi lämnar den delen. Christin Hagberg nämner handelsgödslet. Självklart är det en problematik att lyfta fram om kvävet och Östersjön.
Får jag bara säga i all ödmjukhet att politik inte alltid är så idealisk och perfekt att man löser allting på en gång. I den andra vågskålen finns inte bara svenska arbetstillfällen och svenska livsmedel. Det finns också ett miljöperspektiv som gäller om vi vill få ännu mer mat och ännu mer av våra livsmedel importerade till vårt land.
Bägge dessa delar finns i vågskålarna. Jag kan tillstå att hur man än vänder sig är en viss kroppsdel bakåt. Det är inte idealiskt, men vi har ändå gjort detta ställningstagande och står för de problem som det ändå medför.
Lennart Sacrédeus (KD):
De krav och förhoppningar som Christin Hagberg hade på gentekniken vad gäller att det finns en framsida och en baksida på människan blir tuff för gentekniken att lösa. Därmed lämnar vi den delen. Nej, vi i Alliansen är inte besvärade över vår skattepolitik, och vi är inte besvärade över den sammantagna politiken i Alliansen. Därför finns det en väldigt god arbetsmoral och kampmoral inför den valrörelse som stundar och som kanske redan har inletts.
Vi känner att vi har gjort skillnad. Vi upplever också att den kritik som ni har riktat mot den politik vi fört är ett uttryck för att vi har gjort skillnad när det blev ett regeringsskifte i Sverige efter tolv år. Det blir en jättespännande valrörelse. Jag vet att ni har lett opinionsmätningarna hela vägen, och ni gör det fortfarande. När det gäller omröstningen om EU-medlemskap år 1994 var det en sida som ledde hela tiden utom den sista veckan.
Det blir väldigt spännande, men vi ska lämna den frågan därhän. Den ska svenska folket ta hand om den 19 september. Christin Hagberg refererade det statsministern sade om att vi ska bli betraktade efter vad vi har åstadkommit. Jag tycker att vi har åstadkommit en rad viktiga framgångar även inom skatteområdet.
Jag kanske inte ska räkna upp allt med jobbskatteavdrag, att vi har sänkt skatten för pensionärerna, att vi har avskaffat förmögenhetsskatten, att vi har kraftigt reducerat fastighetsskatten och att vi har infört RUT- och ROT-avdrag och så vidare. Det ska jag kanske inte nämna, men det är redan gjort. Vi har ändå någonting att gå till val på. Mycket av detta vill ni, Christin Hagberg, avskaffa och återställa.
Christin Hagberg sade i sitt inlägg att Sverige har världens bästa jordbruk. På vilket sätt blir det bättre för miljön att vi ska importera mer livsmedel till Sverige bland annat från Nederländerna? Christin Hagberg har säkert hört en del skrämmande reportage om deras jordbruk och trädgårdsodlingar.
Lennart Sacrédeus (KD):
Vad gäller att sänka skatterna och effekterna för välfärdsambitionerna menar vi ganska bestämt att det inte är en nödvändig koppling till vartannat. Man kan faktiskt sänka skatterna och genom det också skapa ökad tillväxt i ekonomin, fler i arbete och färre bidrag. Detta i sig genererar nya intäkter för den välfärdssektor som vi alla har en skyldighet att måna om.
Det finns olika uppgifter om RUT- och ROT-avdragen och RUT-avdragets finansiering. Vi upplever att om man kan få bort svartjobb och få in detta i en vit verksamhet med ordning och reda på arbetsmarknaden kan man också generera intäkter till det gemensamma när man sänker skatter eller inför avdrag. Man måste titta på varje enskilt område.
Helena Leander tar upp frågan om miljöskatterna. Det är viktigt att man tänker på att det är rätt område, vid rätt tidpunkt och att man också ser till ett internationellt perspektiv. Är detta en svensk särlösning som drabbar svenska jobb, den svenska arbetsmarknaden och den svenska näringen?
Om man tror att den svenska näringen i sig kanske har högre miljöambitioner eller har nått längre fram på det området jämfört med omvärlden främjar man inte miljön genom att slå ut den inhemska verksamheten. Vad gäller kadmiumdelen kan jag säga som en tidigare kollega till mig sade i Europaparlamentet: Jag hör vad du säger. Låt oss notera det som har sagts här, och mer än så kan jag inte kommentera det.
Sedan frågar Helena Leander om jag tror på ekonomiska styrmedel. Ordet tro kan betyda mycket i de här sammanhangen. Jag har självklart en tilltro till att också ekonomiska styrmedel är viktiga.