Erik Ullenhag (L):
Jag tackar Gunnar Andrén för kompletteringen. Det kommunala kostnadsutjämningssystemet är otroligt viktigt för hur vi omfördelar utgifter och försöker hitta system för att göra det så rättvist som möjligt över landet. Sedan tillhör väl jag dem som är rätt tacksamma över att inte behöva sätta sig in i varje detalj i just detta system, för det är i princip bara kommittén och några till som fullt ut begriper det. Denna typ av förändring tror jag dock är riktig.
När det gäller utländsk bakgrund och etnisk tillhörighet ska vi i och för sig vara öppna och säga att det inte är alldeles lätt att använda det som kriterium. Jag tror att det är bra att man gör det just i kommittén, men det är också lite trubbigt. Låt oss titta på några av Stockholms stads innerstadsskolor! Det tänkte jag också påminna kammaren om: En av de kommuner som omfördelar mest mellan fattiga och rika skolor är det alliansstyrda Stockholm. Det är ingen som tror på detta, men så är verkligheten - man har en otrolig omfördelning mellan olika skolor.
När man gjorde den typen av omfördelning från innerstaden till Rinkeby hade man bland de kriterier man lade in också utländsk bakgrund. Vad hände när man gjorde detta på utländsk bakgrund eller utrikes födda? Ja, det finns ett antal av skolorna som har otroligt bra resultat. Barnen som går i dessa skolor råkar vara barn till akademiker som är gäststudenter i Sverige och har en otroligt stark studietradition. Det är alltså inte alltid så där alldeles enkelt, men jag tror ändå att det är ett steg i helt rätt riktning.
Jag ska ha respekt för riksdagen - det är riksdagen som röstar - men det är sannolikt att detta steg kommer att röstas igenom framöver, speciellt med de tillägg som ansvarig minister Peter Norman gjorde. Till Johan Anderssons fråga: Jag har inga sådana löften i dag. Däremot bör vi hela tiden se över ersättningsnivåer i olika system. Vi behöver också, vilket är lite synd, fortsätta arbetet med att fundera på hur försörjningsstödssystemet fungerar.
Jag tror att både jag och Johan Andersson är helt överens om att det inte är tänkt att man ska hamna i ett försörjningsstödsberoende över huvud taget. Det är det som ligger i frågan, och det är en berättigad oro. Problemet vi har med försörjningsstödet i dag - det varierar också över landet - är att 40-50 procent av dem som har socialbidrag egentligen är arbetsföra, arbetssökande personer. Detta är tänkt att vara samhällets yttersta skyddsnät. Hela systemet är uppbyggt för att man egentligen inte ska vara arbetsför.
Du har haft 100-procentiga marginaleffekter när du jobbar. När det var som konstigast - det har en del kommuner rättat till, och vi har gjort en del på riksnivå - var det så att om ett barn till en socialbidragstagare mot förmodan lyckades få sommarjobb utan kontakter räknades familjens socialbidrag av. Det är en mycket konstig signal till denna familj för oss som tror på idén om eget arbete och idén om att göra klassresan.
Jag tror att vi har haft för lite verktyg för att från kommunens sida ställa krav på motprestation från dem som är arbetsföra socialbidragstagare. Den typen av förändringar gör vi nu. Vår långsiktiga målsättning handlar om att se till att folk inte hamnar i socialbidragsberoendet, men vi är tyvärr i en verklighet där vi måste anpassa också försörjningsstödets konstruktion till vilka som är inne i systemet och göra det mer arbetsinriktat.
I den konkreta frågan får Johan Andersson ha respekt för att nuvarande budget har varit i kraft i ungefär två månader. Det pågår ett budgetarbete inför nästa år också, och det är denna typ av frågor vi hela tiden tittar på. Vi vänder på stenarna. Framför allt behöver jag lyssna in och höra vad Sveriges kommuner säger för att vi ska skapa en situation då vi snabbt kan få möjlighet för nyanlända att snabbare komma ut i kommunerna.
Allra sist ska jag vara tydlig på en punkt. Jag gör några saker när det gäller att försöka få fram bostäder, men jag är djupt oroad över bostadssituationen när det gäller nyanlända flyktingar. Vi är i en situation där människor just nu fastnar på Migrationsverkets boenden och flyktingförläggningar även efter att de har fått tillstånd. Det är ingen bra start i Sverige, och där har vi ett behov av att återkomma. Då kommer jag att fortsätta att vara lyhörd för vad kommunerna säger.