Karin Rågsjö (V):
Hur bygger vi en jämlik vård? Hur skapar vi allas rätt till hälsa? Det gäller även för de grupper som står längst bort. Den här debatten måste kopplas ihop med de satsningar som regeringen har gjort tillsammans med Vänsterpartiet under mandatperioden fram till nu. Vi talar om fri mammografi på förlossningsvården, psykisk hälsa, fria preventivmedel och riktade insatser för att nå de kvinnor som har sämre hälsa än genomsnittet.
Hälsa handlar så mycket om klass och kön. Vänstern vill lyfta fram jämlik hälsa, en feministisk hälso- och sjukvård, eftersom kvinnor generellt har sämre hälsa, specifikt om de har kort utbildning. Vi är stolta över de frågor vi har förhandlat in på området. Det gäller specifikt de 10 miljarder som går till välfärden och som nu också trillar in i sjukvården. Det är behövligt.
Före detta Alliansen kan lägga fram fantastiska motioner i opposition. De valde i regeringsställning att satsa på skattesänkningar med 140 miljarder. Så byggs ingen välfärd, och så byggs ingen jämlik vård. Nu lyfter jag fram våra motioner och väljer de motioner som handlar om psykisk hälsa, könsstympning och transpersoner. Det är frågor som har bäring på stigmatisering, skuld och skam. Låt oss få bort det.
Antalet personer som tar sina liv är mer än tre gånger så stort som antalet dödade i trafiken. Nästan 1 500 personer tar sitt liv varje år. Det är 3-4 självmord per dygn. Det är 150 unga under 24 år som tar sitt liv i Sverige varje år. Det gör självmord till den vanligaste dödsorsaken i den åldersgruppen.
Det finns ungefär tio närstående efterlevande som får det svåra, traumatiska beskedet att någon i deras närhet har tagit sitt liv. Ett stöd till anhöriga är oerhört viktigt för att förebygga självmord just bland anhöriga. I dag är det närmast en slump om en anhörig får hjälp och stöd. Det behöver tas fram ett nationellt program för stöd till efterlevande till den som tagit sitt liv. Den psykiska ohälsan ökar.
Det har många talat om här i salen redan. Det drabbar specifikt unga kvinnor, men också män. Psykisk ohälsa kan drabba vem som helst. Unga och gamla, kvinnor och män, människor med olika etnisk bakgrund, människor med olika social bakgrund - alla kan drabbas av psykisk ohälsa eller sjukdom, och det kan få livslånga konsekvenser. Psykiska sjukdomar står för en dryg tredjedel av sjukförsäkringskostnaderna.
Det är ganska mycket. Vänsterpartiet har tillsammans med regeringen presenterat en stor satsning på psykisk hälsa riktad till unga. Jag vill påminna om det när vi sitter i den här salen. Sverige har ratificerat barnkonventionen. Där står tydligt att barnets bästa ska komma i främsta rummet vid alla åtgärder som rör barn. Barn ska inte riskera att behandlas olika beroende på var i landet de råkar bo.
Det sker i dag. Det är inte heller rimligt att barn ska vårdas tillsammans med vuxna, vilket de gör i dag då lagstiftningen inte gör skillnad på barn och vuxna i tvångsåtgärder. Inte alla landsting har i dag slutenvårdsplatser inom barn- och ungdomspsykiatrin, och det gör att barn och unga ibland vårdas med vuxna. Regeringen bör utreda hur barns och ungas rättigheter inom tvångsvården tas till vara. Detta bör riksdagen ställa sig bakom och ge regeringen till känna.
Jag yrkar bifall till reservation 13. Tvångsvård kan vara nödvändig och livsavgörande men är också ett stort ingrepp i den enskildes integritet. Frivillig vård är det som i första hand ska användas så länge som möjligt. Brukarorganisationerna vittnar och berättar dock i dag om att det finns ett slentriantvång inom psykiatrin. Det är viktigt att patienterna informeras om att beslut om tvång kan överklagas.
Över huvud taget måste patienter inom psykiatrin uppgraderas. Det gäller hela psykiatrin. Socialstyrelsen uppskattar att ungefär 38 000 flickor och kvinnor i Sverige har varit utsatta för könsstympning. Det sätter oerhört djupa spår hos flickor och kvinnor. 2 miljoner flickor per år könsstympas i världen.
Det får oerhörda konsekvenser för deras liv - fysiskt lidande efter ett övergrepp som handlar om att slå vakt om flickors oskuld. Socialstyrelsen har kartlagt vilken kunskap om kvinnlig könsstympning som finns inom primärvården och andra delar av hälso- och sjukvården. Den är dessvärre inte på topp.
Man har också tittat på vilka förutsättningar personal har för att arbeta förebyggande mot kvinnlig könsstympning och för att respektfullt bemöta flickor och kvinnor som har blivit utsatta för ingreppen. Norrköping har jobbat bra och progressivt med frågan. Det innebär bland annat att personal som jobbar inom skola och skolhälsovård får särskild utbildning.
I detta sammanhang har man hittat 60 elever i Norrköping som har könsstympats. Man frågar då inte enskilda flickor om de har könsstympats, utan i stället tillfrågas alla flickor i en viss åldersgrupp om de har varit utsatta för olika typer av övergrepp. Det är så man får fram kunskapen. Ingen ska känna sig stigmatiserad.
Utbildning om könsstympning måste också ge kunskap om sexualitet så att kvinnor som har blivit utsatta för könsstympning kan uppnå högsta möjliga sexuella hälsa. Regeringen bör ge lämplig myndighet i uppdrag att ta fram riktlinjer för utbildning om könsstympning för personal inom hälso- och sjukvården, skolan och skolhälsovården. År 2015 presenterades den hittills största studien om transpersoners livssituation. Det var en deppig läsning.
Var tredje transperson har övervägt att ta sitt liv det senaste året. Varannan transperson har utsatts för trakasserier de senaste tre månaderna och undvikit dagliga aktiviteter på grund av rädsla och diskriminering. Sverige är fortfarande ett land där priset är högt för den som utmanar normer för kön och könsuttryck. Normerna syns även i lagstiftningen.
Sverige är ett land med ålderdomliga regler som skapar problem i transpersoners vardag, cementerar konservativa normer och skapar ohälsa. Faktum är att länder som Colombia, Irland och Nepal i delar har kommit längre än Sverige när det kommer till transpersoners legala rättigheter. Det trodde ni kanske inte. Det är ganska skämmigt för Sverige. Vi kan bättre.
Processen för att ändra juridiskt kön och få könskorrigerande vård är komplicerad. Det är långa väntetider, orimliga krav och ibland bristande bemötande som skapar just ohälsa. Argentina och Malta har avskaffat alla krav vid värdering av juridiskt kön. Vänsterpartiet vill gå samma väg. Låt varje individ själv bestämma över sitt juridiska kön, och gör ändring av juridiskt kön till en vanlig administrativ fråga!
Vi behöver också avskaffa dagens 18-årsgräns för ändring av juridiskt kön och könskorrigerande vård. Det måste vara individens behov som styr vem som ska få vård och vem som behöver det. En modern könstillhörighetslag som utgår från verkligheten är vad Sverige behöver. Fram till 2013 tvångssteriliserades transpersoner i Sverige. Det innebär att drygt 800 transpersoner tvångssteriliserades under tidigare lagstiftning.
Tvångssteriliseringarna av transpersoner är fortfarande ett öppet sår och har skapat stort lidande. Ett första steg borde därför vara att ge Sveriges transpersoner en officiell ursäkt och skadestånd. Och i morse kom det, så väl tajmat att jag inte kunde ha gjort det bättre själv: Stadsrådet Wikström proklamerar en lagändring från den 1 juli 2018 som öppnar dörren för detta.
Det är en seger för alla de organisationer och partier som jobbar med frågan. Vi i Vänstern går dock alltid före. Därför yrkar jag att riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör tillse att en offentlig ursäkt ges till de transpersoner som har tvångssteriliserats och att riksdagen tillkännager detta för regeringen. Jag yrkar bifall till reservation 41.
För tids vinnande yrkar jag inte bifall till våra övriga reservationer, men jag står ändå bakom dem.