Tina Ehn (MP):
Jag förstår att Anna-Karin Hatt som centerpartist bryr sig om landsbygden och ställer dessa frågor och puttar tillbaka problematiken till Miljöpartiet. Men det är regeringen, där Centerpartiet ingår, som har beslutandekraften i Sverige, som bestämmer mycket, som kan föreslå mycket och som kan satsa på det som gynnar landsbygden.
Det som händer i många kommuner på landsbygden just nu är att många människor flyttar därifrån för att de helt enkelt inte kan bo kvar eftersom allt det som de skulle behöva som en grundservice inte finns där. Det tycker jag är regeringens ansvar just nu. Sedan kan jag hålla med om att vi alla har ett ansvar. Jag som själv kommer från landsbygden och bor där har absolut ett ansvar som politiker i denna riksdag.
Jag är mycket stolt just därför att Miljöpartiet lägger fram många förslag med bäring på allt det som har med landsbygdens möjligheter och utveckling att göra. Det finns tre saker som alliansregeringen och de som är rädda för vår politik alltid tar upp. Det är lastbilsskatten och bensinpriset. Den här gången var det pumplagen också. Ibland kan det vara någonting annat. Pumplagen tror jag att man var ganska enig om i trafikutskottet.
Det gjordes en utredning, och man kom fram till att det skedde en strukturomvandling från oljebolagen. När det gäller lastbilsskatten handlar det om konkurrensneutralitet i fråga om våra egna åkare i förhållande till de europeiska åkarna. Vi tror också att detta med att köra omkring med allt på vägarna har missgynnat den lokala utvecklingen i fråga om mycket av inte minst livsmedelsförädling.
Vi vill att även landsbygdens människor och alla som bor i Sverige ska känna att vi tar ett ansvar för klimatfrågan. Om det är någonting som påverkar de ökade klimatutsläppen så är det den tunga trafiken. Det gäller att ha politik som tar helhetsansvar. För landsbygden handlar det om väldigt många områden.
I det svar jag fick av ministern staplas ett par saker upp, men det är väldigt långt ifrån helhetsbilden av vad landsbygden behöver. Det som nämndes om bredband är ganska otillräckligt, även om det händer rätt mycket just nu.
Det är också så att man som boende på landsbygden får lägga ned rätt mycket resurser, ideellt arbete och ideell kraft för att få fibernäten att fungera. Jag skulle vilja säga att det jag nu lyfter upp bara är en spegling av vad som pågår. Att posten inte delas ut på vissa orter är bara en liten del.
Man är väldigt orolig på många ställen för vad som kommer att hända med till exempel det avtal man har med de privata apotek som ska ta ett ansvar på många områden. Detta avtal kommer att löpa ut nu i mars 2013, tror jag. Vad händer då med de apotek som är privata och finns i glesbygden, där man kanske inte ser att det är riktigt marknadsmässigt gångbart att ha kvar dem? Vad händer med sådana här saker?
Vad händer med de undertrafikerade järnvägarna i Sverige, som vi vill ha och som vi vill stötta? Vad händer med energiomställningen och all den biogasutveckling vi skulle behöva? Vad händer med den solenergisatsning och den energieffektiviseringssatsning som skulle behövas? För att bryta oljeberoendet kan man inte bita sig kvar i att vi alltid ska gå på olja även på landsbygden.
Är det någon som kommer att förlora i framtiden är det nämligen de som är oljeberoende längst ut på landsbygden. Där måste vi verkligen ställa om. Där finns inga järnvägar. Där finns ingen kollektivtrafik i den bemärkelsen. Jag tycker alltså att det är mycket som brister i regeringens politik, men jag tackar för svaret så länge.