Carina Hägg (S):
Jag välkomnar statsrådet Nyamko Sabunis ansvar för frågorna. Jag upprepar vikten av en handlingsplan. Den måste utvecklas till en handlingsplan som innefattar många olika områden. Det är ett komplext problem. Det är därför det tar tid, och det är därför det behövs många människor från olika håll i samhället som engagerar sig för att bryta trenden. Det är fortfarande en negativ trend.
Det är inte fråga om att antalet anmälningar ökar eftersom flera vågar anmäla, utan expertisen säger att antalet faktiska fall ökar. Då måste vi bryta trenden. I dag finns ett våld som breder ut sig och som för tankarna till en pandemi. Orsakerna bakom detta skiljer sig åt. Men konsekvenserna är att det finns många offer.
Därför är det bra att göra insatser inom socialtjänsten med en ny lagstiftning där man tydliggör kommunernas ansvar. Men jag tror att det fortfarandet inte står att man är skyldig att ge ett skyddat boende. Det står "stöd", men det är möjligt att jag har fel. Jag skulle gärna få ett klarläggande eftersom det är en viktig detalj. Jag brukar säga att det var 24 000 fall 2005. Jag vet att statsrådet själv talar om 25 000 fall året därpå.
Siffrorna visar varför det behövs en kampanj. Det behövs en bra lagstiftning. Det finns mer att göra på lagstiftningsområdet, men vi har en i huvudsak bra kampanj. Det finns alltmer kunnande på området. Vi satsar på skyddat boende. Vi satsar på att utveckla de tekniska frågorna. Det går säkert att göra mer. Jag har hört att man i Storbritannien har byggt skyddade rum för vissa kvinnor. Det finns inte en lösning som fungerar för alla, men det finns rätt mycket för att även med teknikens hjälp och mänskliga resurser skydda kvinnorna.
Män behöver behandling för att deras beteende ska brytas. Attityder behöver förändras. Men det behövs också ett arbete bland män. Det är nödvändigt för att bryta kurvan. Det jag säger nu är lite grann svar på frågan om kampanj. Det behövs ett attitydförändrande arbete. Det tar tid och kraft, och då måste många engageras.
Därför är det viktigt att de som vill jobba med kampanjen känner ett engagemang och att de också kan söka pengar, så att Nyamko Sabuni kan känna att hon får största möjliga stöd i sitt arbete att förändra Sverige. Våldet har ingen åldersgräns. Barn blir våldsoffer. SKL:s animerade filmer med barn från tre år visar hur barn tidigt upplever sin situation. Roks har skriften Mötesplats: riskzonen - Om ungdomar och Internet .
Där framgår hur de lockas in i situationer. Där finns "Kvinnor mitt i livet". Det finns kvinnor i framskjutande positioner. Vi har Maria Carlshamre, EU-parlamentariker, som har beskrivit sina personliga erfarenheter. Kommunal har som facklig organisation gått före på arbetsmarknaden och erbjudit kvalificerat stöd för sina medlemmar i samverkan med Folksam. Äldre kvinnor drabbas, men där slås inte alltid larm av omgivningen. Man tror ofta inte att äldre kvinnor drabbas. Sedan finns gruppen gravida.
Det borde vara en obligatorisk fråga på mödravårdscentralen. Handikappade ska nämnas. Kommer de in på kvinnojourerna om de är handikappade, till exempel rullstolsbundna? Det finns många andra handikapp. Vi har identifierat det som benämns som hedersrelaterat förtryck, som jag vet att Nyamko Sabuni själv är engagerad i. Vi har könsstympning. Våldet och förtrycket tar sig många uttryck. Därför krävs det en kampanj.
Sedan kan vi fylla kampanjer med det vi själva mest prioriterar. Ibland kan andra ord användas, till exempel samordnare, men kampanj är ett lätt ord att använda. Vi kan alla göra så mycket.
Jag vill ha lite mer svar på hur pengarna ska användas samt vilka initiativ som Nyamko Sabuni vill ta nationellt, i den nordisk-baltiska kretsen och i EU-kretsen. Det är viktigt att riksdagsledamöter ingår i delegationer. Erfarenheter från det här året kan föras med till nästa års kvinnokommission i FN.
Då tror jag att det återigen blir ett stöd för regeringen när flera pratar om frågorna.