Karin Rågsjö (V):
Under den förra regeringens åtta år vid makten kom Missbruksutredningens mycket ambitiösa slutbetänkande Bättre insatser vid missbruk och beroende . Jag kan konstatera att av utredningens 70 mycket skarpa förslag är det bara ett som ni i Alliansen omsatte i ett konkret förslag.
Vi anser att den förra regeringens ambitioner inte riktigt låg i linje med behovet av insatser. Jag förväntar mig att den sittande regeringen tar ett helhetsgrepp om ANDT-frågan. Det behövs. ANDT-strategin behöver uppgraderas och gå hand i hand med en bättre politik på området. Det behövs helt enkelt ett helhetsgrepp.
Det talas om en nollvision mot narkotika, och det ställer vi oss alla bakom. Men jag vill också se en nollvision när det gäller antalet döda missbrukare i Sverige. Precis som Centerpartiet lyfte upp känns den visionen väldigt långt borta. År 2013 låg överdoserna på 15,9 procent när det gäller dödsfall i åldrarna 15 till 39 år. Snittet för EU var 3,5 procent.
Vi har ett stort problem i Sverige som vi måste åtgärda. Det är inga lysande siffror för ett land som ofta klappar sig för bröstet. Och vi som har kritiserat den rådande politiken har ofta blivit satta i buren för legalisering, vilket förstås är helt fel. Man kan nämligen ha två tankar i huvudet samtidigt. Det tycker jag är bra. Det ska bli intressant att se Statskontorets analys av utformningen av ANDT-politiken.
Den väntar jag verkligen på. Jag är övertygad om att det behövs stora förändringar när det gäller de här frågorna. Och jag utgår från att den nya regeringens politik utgår från en bred analys byggd på forskning. Det kan aldrig vara fel. Om vi tittar på motionerna kan vi se att det finns vansinnigt många motioner om gårdsförsäljning från Centerpartiet och Moderaterna. Det verkar vara den fråga som tickar på hos er. Alkohol är den farligaste drogen. Det ska vi inte glömma bort.
Och genom gårdsförsäljning kan man också öppna dörren för att det där, enligt EU:s ramverk, måste säljas alkohol också från andra länder. Men det verkar ni inte ställa er bakom eller tro på, vilket är intressant. När det gäller alkohol och graviditet är det oerhört bra att man inleder en större forsknings- och informationsinsats på området.
Vi måste titta på det, exempelvis kopplingen som faktiskt finns mellan alkohol, graviditet och genetiska skador på barnet. När det gäller familjeklassning av narkotika ska frågan nu utredas. Den har utretts tidigare. Ni i Alliansen satt vid makten i åtta år och såg utvecklingen. Det kan alltså inte vara någon big surprise för er att det ser ut som det gör just nu.
Det förvånar mig lite att ni inte nöjer er med att det nu ska utredas. Vi hade en hearing där vi lyssnade på vad familjeklassning handlar om, och det är inte helt enkelt. Det finns en del komplikationer. Det måste man titta på. Det var ni i Alliansen som var vid makten i åtta år. Det var ni som råddade de här frågorna. Därför blir jag lite förvånad över att ni verkar tänka: Nu kör vi! Det borde ni ha gjort under era åtta år.
Ni borde också ha vetat om att det är två poliser i hela Sverige som sitter och tittar på nätet när det gäller handel av den här typen. Det är helt galet, och jag hoppas att det blir en förändring. Grundstenen för att möta missbruk och beroende är en välfärd, en solidariskt finansierad välfärd.
Nu hyser jag stort hopp till att den sittande regeringen dammar av Missbruksutredningen och lyfter upp politik om alla de som far illa i missbrukets skugga. Det handlar om barn, tonåringar och vuxna. Anhörigperspektivet måste bli tydligare. Barn till missbrukare får än i dag inte den hjälp som de borde få.
Jag hade för länge sedan nöjet att vara med på en av Ersta Vändpunktens första kurser för barn till missbrukare. Det var väldigt länge sedan. Och tyvärr måste jag konstatera att det inte har hänt särskilt mycket i frågan. Vi måste göra något gemensamt där. Den enskilt största förebyggande insatsen av betydelse är en fungerande förskola och skola.
Elever som slutar grundskolan och inte har betyg för att gå vidare till gymnasiet går det tyvärr relativt illa för. Det utgör dessutom även en rekryteringsbas in i missbruk. Därför måste jag också lyfta fram att under era åtta år har de barn som farit illa i skolan inte fått det bättre. I vissa skolor är det ungefär 40 procent som går ut utan betyg och som inte går vidare till gymnasiet. Så är det.
Det är de som far illa i dag. Men en bra och jämlik skola skapar en stabil grund. Det förebyggande arbetet är oerhört viktigt. En forskare som heter Anders Tengström har arbetat mycket med Maria Ungdom i Stockholm. Det har visat sig att 80 procent av de ungdomar som söker sig till Maria Ungdom inte bara har missbruksproblem, utan de har också stora psykologiska, psykiatriska och sociala problem. De har en massiv problembild.
Även deras föräldrar har en massiv problembild. Det finns alltså ett socialt arv, vilket man måste vara inne på tidigare. Man måste börja arbeta redan på mvc och bvc. Det räcker inte när barnen har blivit tonåringar. Då är det oftast för sent. Man måste göra något mycket tidigare. Det finns också ett problem när det gäller det dolda narkotikamissbruket. I dag får vi nämligen inte tag på alla som skulle behöva hjälp. De kommer ofta till socialtjänsten när det har gått väldigt långt.
Då har de redan skaffat sig en livssituation som är svår att åtgärda. Men allt går förstås att hjälpa. En fråga som jag har fått prata om alldeles för mycket, alldeles för länge är sprututbyten. Den har varit på tapeten sedan 2006. Det har varit decennier av diskussioner. År 2015 är det 3 län av 21 som har sprututbytesverksamhet.
Den kommunala vetorätten finns mot att landstinget inrättar sprututbytesverksamhet. Vi anser att den vetorätten bör avskaffas. Landstingen ska självklart kunna besluta själva om att inrätta sprututbytesverksamhet. Regeringen sägs jobba med frågan. Fler ska kunna erbjudas ett liv utan hepatit och hiv. Det handlar om en jämlik hälsa för alla. Det handlar också om en möjlighet att fånga upp fler missbrukare.
Sprututbyte är inte någon narkotikapolitisk åtgärd. Det är en hälsoverksamhet, en smittskyddsåtgärd. Det har vi sett senast genom Folkhälsomyndighetens gedigna arbete. Det finns särskilda föreskrifter, utfärdade av Socialstyrelsen, för hur man ska jobba. Det handlar inte om att dela ut sprutor i en kiosk. Det är ett mycket större och rigoröst arbete.
Den som slutar missbruka ska kunna göra det utan kroniska sjukdomar. Man ska kunna få hjälp. Kvinnor behöver till exempel ofta gynekologisk hjälp. Och man ska kunna slussas vidare in i behandling om man vill det.
År 2013 rapporterade Folkhälsomyndigheten om ungefär 2 000 nya fall av hepatit C. Det märks fortfarande ingen minskning bland yngre, vilket är oerhört problematiskt, när det gäller smittspridning av hepatit C men inte heller när det gäller nyrekrytering in i missbruk. Samhället har alldeles för lite kunskap om frågan.
Och många injektionsmissbrukare, ungefär 50 procent, har hepatit C redan som 21-åringar. Av dem som besökte Stockholms sprututbytesverksamhet, som vi verkligen fick kämpa för att få igenom, har ungefär 30 procent inte någon som helst kontakt med vare sig socialtjänst eller beroendevård. Det säger allt. Hur ska vi fånga upp dem? Då kan rigoröst sprututbytesverksamhet vara ett sätt.
Det är mot den bakgrunden som vi kommer att begära votering på vår reservation, yrkande 15 i motionen 2014/15:85. Det behövs inga fler utredningar och ingen långbänk om att upphäva kommunernas vetorätt. Det behövs bara en omröstning här och nu. Låt landstingen själva fatta beslut om sprututbyte. Det här är en hälsofråga, ingenting annat.