Krister Örnfjäder (S):
Nu har det kommit några fler in i diskussionen. Jag tänkte att jag skulle besvara dem också; det är väl på sin plats. Jag börjar med Margareta Cederfelt. Jag tycker att det vore lämpligt att du till och börja med åkte den här banan, gärna tillsammans med det moderata kommunalrådet Harald Hjalmarsson.
Under tiden du åker på banan borde du diskutera Västerviks kommuns framtidsutsikter och nuvarande situation och ställa det i ett sammanhang i stället för att föra ett allmänt retoriskt resonemang där man inte ser hur verkligheten kan se ut. Du lägger i stället en filt över hela Sverige och betraktar det som en måltavla. Sedan kan vi börja ta diskussionen om de enskilda projekten.
Jag välkomnar den i så fall. Finn Bengtsson! Jag vet vem som har ansvaret. Det var inte det jag var ute efter. Jag är ute efter att få till en situation som förbättrar den situation som vi har i dag oavsett vem som ligger bakom det. Jag önskar att investeringarna hade gjorts för 20 år sedan, men då upplevde man inte situationen som den är nu. Då fanns det inte heller något läge att göra det.
Det är ett antal saker som har fallit på plats. Utifrån dem vill jag ha en bättre utgångspunkt, och för att klara ut det krävs det bättre kommunikationer. Om vi inte får upprustningen av den här järnvägen, som det nu verkar som - vad återstår då?
För lite drygt ett år sedan var det sex sju stycken - jag har inte räknat dem - kandidater från Centerpartiet som skrev en debattartikel före valet och sade ungefär så här: Om vi vinner ska vi ordna Tjustbanan. Jag väntar på den leveransen. Men jag ska inte hålla det emot dem. Jag tycker att de gjorde helt rätt.
Men jag vill naturligtvis att de ska leverera. Centerpartiet har också i många olika sammanhang gått ut och propagerat för att man ska ha satsningar ute i regionerna. Men för att klara av det måste det också finnas resurser. Det är dem jag vill se nu. Jag är glad att statsrådet här har ställt sig bakom det dyraste alternativet.
Jag hoppas att det är det som finns med i diskussionen och i underlaget till det beslut som vi ska fatta om cirka ett halvår. Det ska ju levereras en proposition i mars. Det innebär att vi får det absolut bästa alternativet. Det tycker jag är jättebra! Men det fanns ju fyra till, som inte kostar lika mycket. Allting kan naturligtvis ställas i relation till någonting annat.
250 miljoner är en droppe i havet - jo tack, sådana droppar skulle man vilja se fler av! Vi har en bro som är gemensam för Tjustbanan och Stångådalsbanan. Den är så dålig att man måste passera den med 10 kilometers hastighet. Jag lovar att de där 250 miljonerna kommer att räcka till den bron om bara viljan finns.
Vi har en hastighetsnedsättning förbi ett industriföretag, där man går ned till 10 kilometer i timmen. Jag lovar att de där 250 miljonerna räcker för att fixa det problemet där också. Då skulle vi i alla fall slippa den försämring som det har blivit under de sista åren. Men om inte viljan finns så finns inte heller pengarna. Till dess att riksdagen har fattat ett nytt beslut finns det 250 miljoner anslagna.
Använd dem på ett sådant sätt att de gör nytta oavsett hur framtiden sedan kommer att se ut för Tjustbanan!