Sven Bergström (C):
Först har jag några reflexioner över den fantastiska indignation som nu mobiliseras på vänstersidan över att allianspartierna inte är tuffare och medverkar till att slå regeringen på fingrarna med några tillkännagivanden.
Detta sägs av företrädare för partier som i alla fall under den tioårsperiod som jag kan överblicka i trafikutskottet möjligen medverkade till en handfull tillkännagivanden gentemot den tidigare regeringen, trots den regeringens tillkortakommanden på en rad olika områden.
Nu begär man att vi ska vara tuffare mot den här regeringen, som har suttit i ett och ett halvt år och redan åstadkommit en hel del just inom det här området och som nu förbereder en infrastrukturproposition som kommer att överträffa det som presterades under den tidigare regeringen med hästlängder. Fru talman! Ett väl fungerande vägnät och ett väl fungerande transportsystem är en avgörande förutsättning för arbete, boende och utveckling i hela Sverige.
Den insikten finns hos allianspartierna, och det var glädjande att vi i budgetpropositionen i höstas kunde anvisa en ökad satsning på vägar och järnvägar med 1,2 miljarder kronor. Vi börjar beta av det underhållsberg på 20 miljarder som vi fick ärva av den tidigare regeringen. I budgeten är det en tydlig prioritering, inte minst av bättre drift och underhåll, och en mycket stark uppräkning av anslaget till det omfattande enskilda vägnätet.
I det här betänkandet berörs främst de enskilda vägarna - jag noterade att Hasse Stenberg, som annars är så angelägen om att tala om dessa, inte berörde dem med ett ord den här gången. Men betänkandet handlar också om vägvisning, färjeförbindelser och avgifterna på Öresundsbron med mera. Enskilda vägar är ett återkommande och kärt ämne i våra trafikdebatter här i riksdagen.
Och det är verkligen angeläget att uppmärksamma detta mycket omfattande finmaskiga vägsystem på 28 000 mil som är så viktigt för att hela Sverige ska kunna leva och utvecklas. Till sin omfattning är det enskilda vägnätet tre gånger så stort som det statliga vägnätet. Det är särskilt betydelsefullt för landets viktigaste näringsgren, skogsbruket och skogsindustrin.
Det enskilda vägnätet är en avgörande förutsättning för en levande landsbygd, och det ger alla medborgare i hela landet tillgång till naturen, till bär, svamp, fiske och jaktmarker. Man kan, fru talman, jämföra landets vägnät med människans blodomlopp. Visst är pulsådrorna viktiga, men utan god funktion också på kapillärerna funkar varken hjärnan eller övriga kroppen fullt ut.
På det här området finns det tre socialdemokratiska motioner som förefaller ha sin udd riktad mot den tidigare regeringen Persson. Det är i så fall en välkommen självkritik som redovisas i de här motionerna. Ett par formuleringar som används i dessa socialdemokratiska motioner är att staten borde ta ett större ansvar och att det statliga bidraget till de enskilda vägarna har urholkats.
Motionerna är uppenbart skrivna innan man hade läst vad alliansregeringen faktiskt föreslog i budgeten i höstas, nämligen en rejält ökad satsning med över 100 miljoner kronor till det enskilda vägnätet. Det är en ökning med ca 20 procent. Det är till och med mer än vad Vägverket vågade begära i sin anslagsframställning till regeringen. Samtidigt aviseras i budgeten en fortsatt uppräkning av anslaget under 2009 och 2010.
Riksförbundet för enskilda vägar har förklarat sig väldigt nöjt med den överraskande stora satsningen på det enskilda vägnätet, som nu äntligen blir verklighet. Också ett enigt trafikutskott noterar med tillfredsställelse att statens satsning på enskild väghållning nu ökar markant samtidigt som Vägverket har inlett ett utredningsarbete när det gäller de enskilda vägarna. Det är en sak som efterlyses i bland annat motion T372 av Ann-Kristine Johansson.
Det här arbetet innefattar bland annat en kartläggning av väghållarnas och brukarnas behov av, och förväntningar på, väghållning av enskilda vägar. Underlaget ska därefter ligga till grund för bland annat nödvändiga revideringar av det gällande regelverket som tar hänsyn till de förändringar i verksamheten som är aktuella och som kan förväntas inom den närmaste framtiden. Fru talman!
Under beredningen av det här betänkandet har utskottet anordnat en utfrågning om hur trafikens infrastruktur påverkas när klimatet förändras och vad som kan göras för att parera den här påverkan av förändrat klimat. Vid utfrågningen framkom bland annat att stigande temperaturer och ökad nederbörd påverkar en stor del av vägnätet negativt, och bärigheten för många vägar kommer att försämras.
Vi får tyvärr räkna med att det kan bli ökade kostnader för att klara den standard vi eftersträvar på våra vägar. Fru talman! Bättre färjeförbindelser och bättre vägvisning är återkommande teman i motioner som behandlas i betänkandet.
Även här är utskottet enigt om att väl fungerande färjeförbindelser till ett antal öar, i synnerhet öar med bofast befolkning, har betydelse för att det transportpolitiska delmålet om ett tillgängligt transportssystem ska kunna uppnås. Enligt utskottets mening finns det skäl för att en ökad grad av likformighet eftersträvas i samhällets syn på ansvar för olika färjelinjer.
Utskottet konstaterar därför med tillfredsställelse att det tidigare omnämnda utredningsuppdraget inom Vägverket om enskilda vägar även innefattar frågor om färjelinjer. Därmed borde också de önskemål om en mer likformig behandling av färjorna som Karin Svensson Smith redovisade här från talarstolen kunna tillgodoses.
När det gäller vägvisning poängterar ett enigt utskott, igen, att det är väsentligt att vägskyltningen genomförs i former som främjar trafiksäkerhet och tillgänglighet. Samtidigt är det önskvärt att man försöker tillgodose önskemål från det lokala näringslivet och turismen. Mot den här bakgrunden välkomnar utskottet regeringens beslut om en ny vägmärkesförordning.
Särskilt positivt är en minskad grad av detaljstyrning på förordningsnivå och att vägmärkesförordningen har uppdaterats så att den uppfyller nuvarande krav på trafiksäkerhet. Frågan om avgifter på Öresundsbron, som Karin Svensson Smith också nämnde, har behandlats av utskottet vid flera tillfällen.
Vi har upprepat att det, enligt de av riksdagen fastställda transportpolitiska principerna, inte är statens uppgift att bestämma priserna för överfart av bron. Broavgifterna ska utformas med beaktande av de riktlinjer som gemensamt har lagts fast av Danmark och Sverige. Skulle man vilja ändra på det här krävs det ett nytt avtal.
Vi i utskottet förutsätter i våra skrivningar att Öresundsbrokonsortiet som är ansvarigt noga följer utvecklingen av trafiken och intäkterna av broavgifterna och tar initiativ till förändringar ifall det finns skäl till att göra det. Slutligen, fru talman, är cykelfrågorna ett angeläget ämne. Ska vi klara omställningen till ett långsiktigt hållbart transportsystem har cykeln en nyckelroll.
Ökad cykling är positivt för tillgänglighet, folkhälsa, miljö och mycket annat. Efter riksdagens beslut våren 2006 med anledning av den transportpolitiska propositionen fick Vägverket, Banverket och Nutek parallella regeringsuppdrag som avsåg olika möjligheter att förbättra förutsättningarna för cykling. Vägverkets uppdrag innebär att cykelstrategin ska uppdateras och breddas.
Utskottet vidhåller sin tidigare inställning att cykeln har en given plats i utvecklingen av ett mer hållbart resande och att cyklismen därmed har en väsentlig transportpolitisk betydelse. Enligt utskottets mening är det angeläget att olika aktörer i samhället samverkar för att främja en ökad cyklism. Vid en hearing i januari i år framhöll den ansvariga ministern Åsa Torstensson att det bland annat måste bli säkrare att cykla.
Det måste bli smidigare att parkera cykeln i stadsmiljöer, och det måste bli lättare att ta med cykeln på tåg och på buss. Det är frågor som flera har berört i motioner genom åren tidigare.
Med hänsyn till den pågående beredningen i Regeringskansliet av myndigheternas underlag och den avsiktsförklaring som det ansvariga statsrådet nyligen gett i frågan förutser utskottet att ökade insatser kommer att vidtas för att främja cyklismen i samhället. Utskottet förutser vidare att regeringen i den kommande infrastrukturpropositionen kommer att uppmärksamma just cykeltrafiken.
Så även om utskottet i enlighet med de rutiner vi har för motionsbehandling formellt avstyrker de här motionerna förutsätter jag och utskottet samtidigt att syftet med motionsförslagen till väsentlig del kommer att tillgodoses. Jag har en liten reflexion avslutningsvis, fru talman. Det finns ett antal tjänstecyklar i riksdagen.
Med tanke på hur mycket vi motionerar från riksdagsmännens sida om ökad cyklism förvånar det mig varje gång jag är nere och vill låna de tjänstecyklar som finns i huset att kön inte är längre. Tvärtom är det inte särskilt många riksdagsledamöter som använder den väldiga resurs vi har i huset att i praktiken främja ökad cykling. Jag förutser en ändring på det nu när vi går mot vår och sommar.
Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna.