KBLab/rixvox huggingface dataset:
Amanda Lind (MP):
Jag är väl medveten om hur hårt pandemin har slagit mot svensk idrott, och jag vill verkligen tacka den samlade svenska idrottsrörelsen för det ansvarstagande, den förståelse och den förmåga att hitta konstruktiva lösningar som man har uppvisat under pandemin. Idrottsrörelsen förstår också att smittskyddet i det här läget behöver ha prioritet och att det går ut över idrottsrörelsen och barns möjlighet att idrotta. Fru talman!
Jag är väldigt glad att Folkhälsomyndigheten i dag gav besked om lite större möjligheter för de äldre tonåringarna att röra sig, träffas i mindre grupper utomhus och fortsätta att hålla igång. Detta har naturligtvis stor betydelse, inte minst nu under vintern då smittan lägger sig över Sverige och det är mycket svårare att få utlopp på andra sätt.
När det gäller hur pandemin kommer att påverka barns och ungas idrottande och fysiska aktivitet i stort ser vi att det kommer att ha konsekvenser. Pandemin kom in mitt under ett stort förändringsarbete inom idrotten där dessa frågor sedan en lång tid verkligen har varit under blixtbelysning. Jag och regeringen har både före och under pandemin arbetat kraftfullt för ökat idrottande och ökad rörelse. Vi har tillsatt en nationell samordnare för fysisk aktivitet.
Vi har tagit tag i anläggningsfrågan; den är helt central för möjlighet till rörelse och idrott i hela landet. Inte minst har vi under 2020 med 1 1⁄2 miljard i extra krisstöd räddat idrottsrörelsen och säkrat dess överlevnad och förmåga att upprätthålla idrottsverksamhet i hela landet, särskilt för barn och unga. Det, fru talman, är såklart också helt avgörande för att det viktiga återstartsarbetet ska kunna göras. Jag vill tacka Angelika Bengtsson för denna debatt.
Jag hoppas på bred politisk enighet och ett brett politiskt engagemang både från statens sida, från riksdagen och från regioner och kommuner - ett engagemang för alla barns rätt och möjlighet till idrott.
Amanda Lind (MP):
Jonas Andersson i Linköping har frågat mig om jag avser att agera så att inga statsbidrag utgår till organisationer med extremistiska inslag innan eventuell ny reglering finns på plats till följd av den utredning som har tillsatts.
Jonas Andersson har vidare frågat hur jag avser att agera för att motverka negativa konsekvenser för det svenska samhället till följd av att statsbidrag har utdelats till organisationer som med nya bedömningar inte längre har rätt till statsbidrag med hänvisning till extremism och dylikt.
Slutligen har Jonas Andersson frågat hur jag avser att agera för att hantera en problematik där en organisation inte kan erhålla statsbidrag med hänvisning till extremism och dylikt men där denna organisation även fortsättningsvis erhåller offentligt stöd på lokalpolitisk nivå. Låt mig börja med den första frågan. Offentliga medel ska endast gå till verksamheter som är förenliga med samhällets grundläggande värderingar. Att offentliga medel utnyttjas på felaktigt sätt är helt oacceptabelt.
Redan med dagens regelverk kan myndigheterna stoppa utbetalningar till organisationer som inte lever upp till demokrativillkor. Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor, MUCF, har exempelvis stoppat bidrag till flera organisationer där det funnits misstankar om att de mottagande organisationerna inte lever upp till de demokrativillkor som följer med bidraget. Vidare har regeringen genomfört flera olika insatser parallellt med processen för ett nytt demokrativillkor.
Bland annat har MUCF från 2020 fått ökade medel till sitt förvaltningsanslag i syfte att stärka bidragshanteringen. Detta har underlättat för myndigheten att tillämpa befintliga demokrativillkor. En överväldigande majoritet av bidragen går i dag till organisationer som gör viktiga insatser för samhället. Dessutom finns i de flesta förordningar redan i dag någon form av demokrativillkor.
Det pågår ett arbete med att se över hela regelverket för att säkerställa enhetliga och långsiktiga regler och att medlen går till det de är avsedda för. Skattepengar ska gå bara till organisationer som respekterar samhällets grundläggande värderingar så som de uttrycks i regeringsformen och i de internationella konventionerna om mänskliga rättigheter. Det är en viktig princip.
Varje skattekrona som går till någon av det fåtal organisationer som arbetar i strid med dessa riskerar dessutom att urholka trovärdigheten för hela stödsystemet. Ett starkt och självständigt civilsamhälle är centralt i vår demokrati. Slutligen, när det gäller den sista frågan, har regeringen begränsade möjligheter att styra hur kommuner agerar. Kommunerna är enligt grundlagen självständiga, och staten kan inte föreskriva vilka organisationer de ska ge bidrag till.
Däremot kan kommunerna få stöd av den vägledning, Demokrativillkor för bidrag till civilsamhället - Vägledning för hand läggare , som Demokrativillkorsutredningen tog fram för att kunna ge till exempel kommuner råd vid beslut om bidragsansökningar.
Amanda Lind (MP):
Jag och regeringen tar naturligtvis den här frågan på största allvar. De senaste veckorna har jag hört företrädare för högeroppositionen svänga sig med olika påståenden som att det skulle handla om att regeringen inte tar frågan på allvar och att det är en medveten förhalning att arbetet med demokrativillkor nu ges ett följduppdrag att titta på frågan om personuppgiftsbehandling. Fru talman! Inget kunde vara mer fel.
Däremot vore det rent oansvarigt av regeringen om vi inte fick till en ny lagstiftning med enhetliga, tydliga demokrativillkor som ger större möjlighet att titta på hur enskilda företrädare i olika föreningar och organisationer har agerat i strid mot demokratins värderingar. Då måste vi, fru talman, kunna tillämpa lagstiftningen på riktigt.
Att hävda något annat är ju att fullständigt missuppfatta regeringens ansvar för att få till en tillämpbar lagstiftning, och en sådan förutsätter jag att också Sverigedemokraterna och Jonas Andersson vill ha. Fru talman! Det finns demokrativillkor redan i dag som en majoritet av de olika stödförordningarna har att luta sig mot. Regeringen har inte legat på latsidan. Regeringen har steg för steg skärpt kontrollen av de stöd som delas ut.
Vi har nu gett ett uppdrag, i kombination med den nya utredningen och på inrådan av Säpo, att också utreda en stödfunktion som ska kunna fungera just som råd till olika bidragsgivande myndigheter och aktörer. Det, fru talman, är också ett sätt att skapa tillämpbara demokrativillkor och skärpa det här arbetet på riktigt, i verkligheten.
Regeringen har också på olika sätt gett de bidragsgivande myndigheterna och organisationerna bättre möjligheter att granska de bidrag som har betalats ut. Till exempel har MUCF, som ligger under Kulturdepartementets ansvar, fått större möjlighet att granska de bidrag som betalats ut.
Även Myndigheten för stöd till trossamfund har genomfört och fått i uppdrag att fortsätta utveckla arbetet när det gäller just kontrollen och kopplingen till demokratins värderingar. Fru talman! Att påstå att regeringen inte tar de här frågorna på allvar är alltså både lögnaktigt och fel. Fru talman!
Ibland får man bilden av att Sverigedemokraterna menar att civilsamhället i stort är farligt och att man på olika sätt ska dra undan mattan för det. Det är lite ironiskt att det är så viktigt för er att prata om de här frågorna när bidraget faktiskt togs bort från ert eget ungdomsförbund SDU med hänvisning till demokratins idéer. Det gjordes efter just en sådan granskning av kopplingen till de demokrativillkor som finns.
Fru talman! Det är klart att det ur Sverigedemokraternas perspektiv är naturligt att driva på i en fråga utan att ta hänsyn till sakförhållandena och vilja att regeringen ska ta fram en lagstiftning som inte är tillämpbar i praktiken. Så vill inte jag jobba, utan när demokrativillkoren finns på plats ska lagstiftningen gå att tillämpa.
Amanda Lind (MP):
Jag tackar för frågan. Jag måste säga att jag blir fundersam över vad det är som Jonas Andersson föreslår. Jonas Andersson får gärna i sitt svar sedan utveckla vad det egentligen är han vill att regeringen ska göra. Att ta över bidragsgivningen från kommunerna ser inte jag som ett rimligt alternativ. Fru talman!
Regeringen gör nu ett gediget arbete med att ta fram dels nya, skärpta, enhetliga demokrativillkor, dels en stödmanual till kommunerna för tillämpningen av demokrativillkoren på kommunal nivå. Det gör vi utan att för den skull ge oss in i det kommunala självstyret, och jag förutsätter att det inte är det som Jonas Andersson vill.
Regeringen är också väldigt mån om att när vi har demokrativillkor på plats ska de vara rättssäkra, tillämpbara och fungera i verkligheten. Jag förutsätter även här att Sverigedemokraterna vill att vi ska ta hänsyn till grundläggande principer som rättsstatens principer och rättssäkerhet när vi väl har en lag på plats och att den verkligen ska fungera. Fru talman!
Vi har också valt att arbeta än mer intensivt med den här frågan genom att ta del av Säpos förslag om att inrätta en stödfunktion med vägledning, råd och stöd till kommuner, bidragsgivande myndigheter och organisationer. Fru talman! Regeringen tar den här frågan på yttersta allvar men vill, som sagt, att arbetet ska vara försvarbart och genomförbart i praktiken.
Amanda Lind (MP):
Jag delar inte bilden av att myndigheterna inte gör något. Vi har demokrativillkor, och regeringen har vid ett flertal tillfällen stärkt myndigheternas möjlighet att jobba med uppföljning. Myndigheterna har blivit mycket bättre på att granska och följa upp bidragsansökningar. Oseriösa organisationer stoppas, och det är bra.
Det är centralt att vi har en lagstiftning på detta område som tydligt markerar mot och omöjliggör för antidemokratiska aktörer att ta del av offentliga medel. Om det är jag och Jonas Andersson överens. Fru talman! Att utforma ett nytt demokrativillkor för statlig bidragsgivning som ska hålla inte bara för dagens situation utan även framåt är inte så enkelt som Jonas Andersson vill påskina.
För mig som ansvarigt statsråd väger rättssäkerheten tungt, och det är min fasta övertygelse att resultatet kommer att bli mycket bättre med en tillämpbar lag som ger möjlighet att på allvar jobba med dessa frågor och identifiera de fula fiskarna och därmed möjliggöra för vårt rika och demokratiska föreningsliv att frodas. Det är självklart något som jag vill ta på allvar.
Det vore ansvarslöst av mig att lägga fram en lagstiftning som inte gick att tillämpa i praktiken. Avslutningsvis vill jag betona hur viktigt det civila samhället är för vår demokrati. Ibland tenderar vi i riksdagen att glömma det när vi fokuserar på de fåtal organisationer som är problematiska.
Jag tycker att alla dessa organisationer med miljontals frivilliga som ofta arbetar på ideell basis för en bättre värld förtjänar vår respekt och ska ha tydliga demokrativillkor som fungerar.
Amanda Lind (MP):
Jonas Andersson har frågat mig vilka initiativ jag avser att ta för att myndigheter som jag ansvarar för inte ska samarbeta med aktörer som har omfattande kopplingar till islamism, samt om jag avser att ta några initiativ för att granska vilka effekter det får för genomförandet av regeringens demokratistrategi att myndigheter i genomförandet av uppdrag som är en del av strategin samverkar med aktörer som har omfattande kopplingar till islamism.
Låt mig börja med att poängtera att allmänna medel endast ska gå till verksamheter som är förenliga med samhällets grundläggande värderingar, så som de formuleras i grundlagen och i de internationella konventionerna om mänskliga rättigheter. Fru talman! Det ligger i allas intresse att värna legitimiteten för myndigheters kontakter med det civila samhället. Därför har också regeringen vidtagit ett antal åtgärder.
Regeringen har i beslutet om riktlinjer för Folkbildningsrådet för 2020 angett att rådet i samband med redovisningen av 2020 års verksamhet ska lämna en fördjupad bedömning av det så kallade demokratisyftet, som anger att statsbidraget ska stödja verksamhet som bidrar till att stärka och utveckla demokratin. Utöver det pågår ett arbete med att se över demokrativillkoren i statsbidragsförordningar och tillämpningen av dessa villkor. Demokrativillkorsutredningen lämnade 2019 sitt betänkande till regeringen.
Betänkandet innehåller förslag till ett förtydligat och enhetligt demokrativillkor för den statliga bidragsgivningen till civilsamhällets organisationer. Förslagen omfattar även förordningen om statsbidrag till folkbildningen. Betänkandet har remitterats och bereds för närvarande inom Regeringskansliet.
Vad gäller Statens medieråds uppdrag som bland annat avser att utveckla formerna för en förstärkt samverkan av insatser för medie- och informationskunnighet, så kallat MIK-arbete, utformar myndigheten genomförandet av uppdraget självständigt.
Amanda Lind (MP):
Jag har även tidigare stått här i kammaren och debatterat med Jonas Andersson i frågor som rör vikten av demokrativillkor för vårt civilsamhälle och vikten av att vi har en god uppföljning av vart de statliga bidragen och alla andra offentliga medel går. Jag vill också understryka att arbetet med förstärkta och förtydligade demokrativillkor, som vi nu bedriver från regeringens sida, är väldigt viktigt.
Jag tar det på absolut största allvar. Jag ser nämligen att ett levande civilsamhälle är en viktig ingrediens i vår demokrati. Det är också skälet till att vi har ett statligt stöd till civilsamhället och skälet till att många kommuner stöttar civilsamhället. Här tror jag att det finns en skiljelinje mellan å ena sidan Sverigedemokraterna och å andra sidan regeringen och huvuddelen av partierna i den här kammaren. Sverigedemokraterna vill göra drakoniska nedskärningar på stödet till folkbildningen i sin budget.
Jag menar tvärtom att vi ska värna stödet till folkbildningen. Studieförbunden gör en viktig insats i att inkludera olika röster i vår demokrati. Men då är det extra viktigt att vi säkrar att stöden inte går till extremistiska krafter. De som får stöd, exempelvis studieförbunden, ska ha en verksamhet som uppfyller de demokratiska värderingar vi har i samhället.
Vi har inte haft tillräckligt tydliga och enhetliga demokrativillkor. Uppföljningen har med all säkerhet brustit. Jag är glad för att vi nu har skjutit till pengar till museer, så att de ska kunna stärka sitt arbete med bidragsgivningen, och för att vi nu jobbar intensivt med demokrativillkoren. För mig är det här skäl att värna de statliga stöden och att värna det rika civilsamhället.
Vi ska också värna legitimiteten för de statliga stöden; det ska aldrig råda några tvivel om att de statliga stöden inte ska kunna gå till antidemokratiska krafter och att man ska följa de mänskliga rättigheterna. Granskning är bra, och jag välkomnar debatten. Det hänger ihop med att vi ska kunna ha ett öppet demokratiskt samhälle. Man ska kunna ifrågasätta saker, som Sverigedemokraterna gör. Men då får man vara beredd på mothugg också.
Jag tycker att det är viktigt att peka på att Folkbildningsrådet är en sammanslutning som fördelar det statliga stödet till folkbildningen och har ett stort ansvar för uppföljningen. Man har granskat Ibn Rushd i det här fallet. Man har pekat på ett antal utvecklingsområden som detta studieförbund behöver jobba med. Det tycker jag är bra. Det är ett ganska ungt studieförbund som behöver ta steg vidare.
Även om jag inte är ansvarig för studieförbunden i regeringen följer jag det här arbetet noga. Jag tycker att det är viktiga saker man har pekat på. Det finns utvecklingsområden som jag verkligen hoppas och förutsätter att Ibn Rushd tar på största allvar. Men jag vill inte som Sverigedemokraterna använda detta som ett skäl att dra undan benen för folkbildningen, för vi behöver den i vårt samhälle.
Vi behöver också inkludera det muslimska civilsamhället i det demokratiska samtalet och i folkbildningen. Det förutsätter jag att även Jonas Andersson vill.
Amanda Lind (MP):
Som jag sa tidigare välkomnar jag all typ av debatt. När man framför en åsikt får man naturligtvis också vara beredd på mothugg. Det gäller även diskussionen om Ibn Rushds verksamhet, där olika röster har höjts. Folkbildningsrådet har genomfört en granskning och hittat ett antal utvecklingsområden som detta studieförbund behöver ta itu med. Med det sagt är det ett bidragsberättigat studieförbund.
Statens medieråd är en myndighet som har att agera självständigt. Jag kommer inte här i talarstolen att kommentera vare sig skrivningar i nyhetsbrev eller att man inom ramen för medie- och informationskunnighetsarbetet väljer att samarbeta med ett av de bidragsberättigade studieförbund som finns i Sverige. Det står myndigheten fritt att göra detta. Återigen vill jag peka på regeringens beslut om riktlinjer till Folkbildningsrådet för 2020.
Man ska i redovisningen lämna en fördjupad bedömning av det så kallade demokratisyftet. Man har också själv på ett styrelsemöte för inte så länge sedan fattat beslut om att fortsätta granskningen och se över kriterierna. Det är bra. Vi behöver säkra att det finns en trygghet i att de medel som staten delar ut går till aktörer som uppfyller de samhälleliga och demokratiska värderingarna. Med det sagt värnar jag också ett levande, fritt och självständigt civilsamhälle.
Jag noterar att Jonas Andersson inte svarar på min fråga. Är det viktigt att inkludera det muslimska civilsamhället i den demokratiska debatten i studieförbundens verksamhet? Hur ser Jonas Andersson på det?
Är inte det också en viktig komponent i det demokratiska samtalet och att stärka civilsamhället genom studieförbundens viktiga roll att möta många olika människor i vårt land och att stötta dem i en demokratisk organisering och gemenskap?
Amanda Lind (MP):
Jag kan svara på den frågan. Nej, jag ser inte Muslimska brödraskapet som en rimlig samarbetspart för svenska myndigheter. Jag vill återupprepa det jag är tydlig med. Vi måste värna det statliga stödet till civilsamhället. Det ska enbart gå till de organisationer som uppfyller de demokratiska värderingar som finns i vårt samhälle. Vi jobbar nu för att ta fram enhetliga skärpta demokrativillkor.
Vi stärker möjligheten till kontroll via ökat stöd till museer för att de ska kunna jobba med sin bidragsgivning. Folkbildningsrådet skärper sina rutiner. Jag tror att det är helt nödvändigt. Det är inte för att göra det som Sverigedemokraterna vill, dra undan benen för folkbildningen brett i Sverige och nedvärdera värdet av att inkludera även det muslimska civilsamhället och muslimska organisationer i arbetet. Med det sagt är det oerhört viktigt att det inte går fel.
Det kommer jag att stå upp för till hundra procent i denna kammare även framåt.
Amanda Lind (MP):
Jag uppskattar om inte riksdagsledamoten lägger ord i min mun. Tobias Andersson sa här: Det tycks vara orkestrerat av Socialdemokraterna. Den typen av konspirationsteorier och idéer får Tobias Andersson ta med Socialdemokraterna om det är viktigt att reda ut det. Han ska inte stå och sprida sådant i kammaren. Jag tycker att det är ovärdigt. Med det sagt vill jag ändå tacka Tobias Andersson för en intressant debatt.
Det är en viktig fråga att val till riksdagen sker genom fria, hemliga och direkta val, att det följer regeringsformen och att vi säkrar de utrymmen där valen sker så att man kan avlägga sin röst på ett sätt där man inte riskerar att bli påverkad när rösten läggs. Det är grundläggande i detta. Sedan bygger de allmänna valens legitimitet i hög grad på att det finns en tillit till valsystemet. Det är också viktigt.
Det bygger också på att det finns en tillit till vår demokrati att involvera alla grupper i samhället och att alla ska känna att demokratin är någonting för dem. Jag vill vara tydlig med att jag instämmer helt med Tobias Andersson. Otillbörlig påverkan på individer att rösta på ett visst sätt är helt oacceptabelt. Det står i strid med demokratins principer.
Vi måste jobba både med lagstiftning och med det demokratifrämjande och demokratistärkande arbetet. Där får vi aldrig slå oss till ro. Det är själva grunden i demokratijubileet som vi har. Demokratin är någonting som vi måste försvara varje dag. Jag vill återigen säga att jag tycker att det är beklämmande att Tobias Andersson ger uttryck för att valinformation på olika språk skulle vara ett problem för vår demokrati.
Jag menar att det är tvärtom så att fler som involveras i vår demokrati gör den starkare och bättre oavsett vem du är, varifrån du kommer eller var i landet du bor.
Amanda Lind (MP):
Hans Wallmark har frågat mig hur jag, i avvaktan på utredningar och analyser, avser att hantera situationen vad gäller postdistribuerade tidningar i Skåne då Postnord den 1 februari går över till varannandagsutdelning. Han har vidare frågat hur jag långsiktigt ser på postdistribution av tidningar.
Slutligen har Hans Wallmark frågat varför det saknas plan och beredskap för att ge distinkta svar på vad som händer med postdistribuerade tidningar nu när varannandagsutdelning är ett faktum i Skåne. Låt mig börja med att konstatera att tidningsföretagen behöver finnas på olika plattformar för att nå sina användare. Den digitala omställningen går snabbt, men tryckta nyhetstidningar är alltjämt viktiga källor för nyhetsförmedling, granskning och fördjupning för många läsare, inte minst äldre.
En väl fungerande distribution av nyhetstidningar i hela landet är därför viktig ur ett demokratiskt perspektiv. Varannandagsutdelning begränsar möjligheten att nå ut med tryckta nyhetstidningar i hela landet, särskilt i glesbygd. Postnord har bland annat mot bakgrund av fallande brevvolymer aviserat planer på övergång till varannandagsutdelning av post. Under perioden den 28 september till den 27 november 2020 har företaget testat en sådan modell i Lund och Kävlinge i Skåne.
Postnord redovisade den 4 december 2020 sina slutliga resultat från försöksverksamheten. Post- och telestyrelsen, PTS, har som tillsynsmyndighet konstaterat att postverksamheten under försöksverksamheten levt upp till kraven men också att detta inte är en garanti för att modellen fungerar i större skala. Om och när Postnord genomför den nya produktionsmodellen i andra geografiska områden kommer PTS därför att fortsätta granska effekterna av operatörens modell.
Efter att Postnord meddelat att varannandagsutdelning införs i Skåne har PTS inlett en ny tillsyn. Regeringen har gett Myndigheten för press, radio och tv, MPRT, i uppdrag att utreda förutsättningarna för att genom upphandling eller på annat sätt säkerställa fortsatt daglig tidningsdistribution.
Uppdraget togs fram så snart det stod klart att Postnord bedömt att pilotverksamheten med varannandagsutdelning fallit väl ut och att avsikten är att gå vidare med införandet av varannandagsutdelning i hela landet. MPRT ska lämna förslag på hur en lösning där fortsatt utdelning av posttidningar säkerställs kan genomföras. Postfinansieringsutredningen kommer att lämna förslag 2023, vilket kan bli viktigt på lång sikt.
Parallellt behöver vi därför överväga åtgärder för att upprätthålla en fortsatt daglig distribution av tidningar över hela landet. Jag delar Hans Wallmarks uppfattning att utmaningen för tidningarna är reell, framför allt i Skåne, och vi arbetar därför för att försöka hitta en lösning. Det är viktigt att regeringen får ett underlag som kan ligga till grund för ställningstagande. Jag följer utvecklingen noga, och Kulturdepartementet har en löpande dialog med tidningsbranschen om effekterna för tidningsdistributionen, i ett första steg i Skåne.