Beatrice Ask (M):
Sommarens skogsbränder har varit många, och flera har varit väldigt dramatiska och fått en omfattning som gjort att brandbekämpningen varit krävande och att konsekvenserna, både totalt sett och för många enskilda, har blivit stora. Men det kommer att ta tid att överblicka kostnaderna och se effekterna fullt ut.
Många som har kämpat i skogarna eller drabbats, direkt eller indirekt, av det som hänt har ännu inte bearbetat och landat i sina upplevelser. Brandmän, frivilliga och människor som fick lämna hus och hem vittnar om dramatiska händelser och ett slags overklighet. En företrädare för skogsägarna som jag träffade i Mellannorrland berättade också om behovet av psykologiskt och socialt stöd.
Många som har fått sin pensionsförsäkring i form av skog nedbrunnen eller har sett sitt hem eller en fäbodvall brinna ned mår fruktansvärt illa och behöver hjälp. Även om vi i dag inte kan se hela bilden kan vi dra en del slutsatser. Vi har ju också Räddningstjänstutredningens betänkande att tillgå.
Moderaterna har tillsammans med de övriga allianspartierna presenterat ett tiopunktsprogram om sådant som vi tycker är uppenbart och självklart och som vi redan kan se. Jag ska återkomma till detta. Nu är också tiden att samla in gjorda erfarenheter och synpunkter på alla nivåer och alla håll. Sådant arbete pågår, och det är bra att regeringen också tillsatt en utredare.
Till skillnad från hur regeringen hanterade den utredning som tillsattes efter Västmanlandsbranden 2014 kan jag garantera att åtminstone vi moderater, om vi har inflytande, även efter ett regeringsskifte kommer att se till att utredningen får slutföra sitt arbete. Det är viktigt att hämta in erfarenheter och bygga på dem när man ska göra samhället mer robust.
Jag har de senaste veckorna träffat räddningstjänst, frivilliga och många andra på olika håll i landet. Den samlade slutsats som de drar är, tycker jag, att de flesta gjorde vad de kunde men att samordning och ledning lämnar mycket i övrigt att önska. På flera håll var man inte förberedd. Ingen ansåg sig ha ledartröjan, och det var svårt att initialt komma till tals med exempelvis Myndigheten för samhällsskydd och beredskap.
Evakueringar har vi inte tränat på länge i det här landet. Utrymningarna gick bra, men sedan lämnades förtvivlade människor i dagar utan information om läget eller hjälp att hantera praktiska problem. Volymen av lokala resurser för brandbekämpning varierar, men alla tycks överens om att skogsbränder bekämpas mest effektivt från luften.
Att ingripa snabbt är nödvändigt; annars växer skogsbränder, och de är väldigt lömska. Den hjälp vi fick från andra länder hade stor betydelse, och vi är tacksamma för den. Men vi har en hemläxa att göra: Hur samlar vi ihop landets förmåga att bekämpa bränder med flyg, och hur stärker vi den? Moderaterna och Alliansen anser att det krävs en satsning på nationell brandbekämpningsförmåga från luften. Men detta är komplexa frågor.
Ta bara frågan om flygbränsle när skogarna brinner. På tio dagar gjorde man på Svegs flygplats av med fyra års förbrukning av flygbränsle. Det var inte enkelt att få fram bränslet. Tack vare en egen gammal tankbil som man hade, inlånade resurser som man raggade runt för att få tag på och ett resolut agerande av enskilda personer inom Försvarsmakten kunde planen göra sitt jobb.
Annars hade de inte haft något att lyfta med. Men framför allt de italienska plan som lyfte över bränderna använde en tredjedel av sin tid till att åka tur och retur till Örebro för att piloterna skulle få sova. Det går faktiskt att ordna både tankningsmöjligheter och annat mer effektivt än så, och vi måste vi planera för detta framöver.
Det behövs också en bättre ordning när det gäller ledning och samordning när bränder ska bekämpas. Jag har ställt en del frågor till ministern, och jag har noterat att det är väldigt mycket prat om kommunernas ansvar. Jag håller med om detta, men det gäller att också samordna arbetet på nationell nivå. Detta måste bli bättre, och det är regeringens uppgift. Det behövs en krisledning värd namnet i Rosenbad.
MSB gör mycket som är bra men saknar fortfarande muskler och var ganska veliga ett tag. Man gick ut med riktlinjer, men man har inte mandat att kräva av andra att de ska vidta vissa åtgärder. Detta är ett bekymmer. Jag tror alltså att det är dags för regeringen att ta tag i dessa nationella frågor. På söndag ordnar frivilliga krafter i Kårböle ett firande av insatserna.
Byn finns kvar, och de är väldigt glada för det. I slutet av september, efter älgjakten, ordnas motsvarande på Storön i Sveg. Det kommer säkert att ordnas aktiviteter på många håll för att glädjas åt att det faktiskt gick någorlunda bra. Utan de frivilliga insatserna hade skogsbränderna blivit värre. Bara i Härjedalen hörde 900 personer av sig, och 400 kom att delta i insatserna på olika sätt. Det är fantastiskt!
Nu måste vi ta vara på engagemanget - rekrytera fler till frivilliga resursgrupper, till hemvärnet och som deltidsbrandmän. Jag noterar att regeringen vill ha fler utbildningsplatser, men problemet är att deltidsbrandmän inte stannar i tjänst. Ersättningarna, jourerna och mycket annat fungerar för dåligt. Detta måste även vi i riksdagen ta itu med.