Maria Larsson (KD):
Raimo Pärssinen har frågat mig om jag avser att vidta åtgärder mot dels att kvaliteten inom omsorgen av våra äldre kan styras av mindre seriösa riskkapitalbolags vinstintressen, dels att företag som genom skattemässig planering undviker skatt tillåts driva äldreomsorg. Enligt de grundläggande reglerna i Romfördraget föreligger fri rörlighet avseende varor och tjänster, personer och kapital.
En medlemsstat kan inte hindra att ett företag som etablerat sig i en medlemsstat även tillhandahåller tjänster i en annan medlemsstat. Det står i artikel 49. Regelverket är tvingande EG-rätt och medför att en myndighet inte kan hindra ett företag som inte bryter mot någon lagstiftning att verka som leverantör till offentlig sektor. En upphandlande myndighet kan inte utesluta en leverantör på grund av till exempel geografisk härkomst.
Den kan inte heller kräva att leverantören måste ha en viss juridisk form, till exempel icke vinstdrivande aktiebolag. En kommun, som till exempel upphandlar driften av ett äldreboende, är enligt kommunallagen 3:19 skyldig att kontrollera och följa upp verksamheten.
Det innebär även en skyldighet att kontrollera att leverantören uppfyller de relevanta och proportionella krav som myndigheten ställt samt att företaget följer svensk lagstiftning inklusive skattelagstiftningen. De svårigheter som kan finnas i samband med upphandling enligt lagen om offentlig upphandling, LOU, inom äldreomsorg där lägsta pris i stor utsträckning kan styra vem som får uppdraget, har varit väl kända i många år.
LOU passar inte heller riktigt bra för fritt-val-system. När alliansen hösten 2006 bildade regering tog den genast initiativ till en förändring i dessa frågor. Bland annat tillsattes Fritt val-utredningen med uppdrag att lämna förslag om hur valfriheten inom äldreomsorgen ska kunna stärkas. Att kunna välja är centralt i våra liv.
Kvalitet är för var och en av oss i flera avseenden en fråga om vår personliga uppfattning. I fråga om äldreomsorg är det hög tid att äldre får möjlighet att välja utförare som kan svara mot vars och ens önskemål.
Grundläggande för att en sådan valfrihet ska kunna skapas är att det finns en lagstiftning som möjliggör en upphandling av utförare där priset är bestämt, kvalitetskrav och andra rimliga villkor fastställs och följs upp av ansvarig kommun och där konkurrens sker utifrån hur väl man som utförare lyckas åstadkomma god kvalitet för brukaren.
Fritt val-utredningen har lämnat sitt betänkande med förslag till en ny lagstiftning på området. Betänkandet har remissbehandlats och bereds för närvarande inom Regeringskansliet. Regeringen har under våren avsatt 300 miljoner kronor som stimulansbidrag till de kommuner som är intresserade av att förbereda ett införande av valfrihetssystem. Stimulansbidragen kan användas till exempel till att ta fram krav på hur utförarnas information till brukare ska utformas.
Det kan vara möjligt att i informationen också ta med uppgifter om ägarstrukturen för företagen. Kvalitet inom äldreomsorgen är en omfattande fråga. För den äldre ska det inte spela någon roll vem som driver verksamheten. Regeringen avsätter varje år under mandatperioden 1,35 miljarder kronor för att stödja kommunerna i arbetet med att utveckla verksamhetens kvalitet.
Värdighetsutredningen och utredningen om yrkeskrav i äldreomsorg är andra viktiga byggstenar i regeringens arbete med att stärka utvecklingen av äldreomsorgen. Socialstyrelsen och länsstyrelserna har genom sin tillsyn en mycket viktig roll i arbetet med att tillförsäkra äldre en vård och omsorg av god kvalitet. Socialstyrelsen har regeringens uppdrag att utveckla öppna jämförelser inom vården och omsorgen av äldre.
Äldreguiden som startade i våras är ett led i det arbetet. För första gången går det nu att jämföra kvaliteten på vården och omsorgen av äldre. Både enskilda äldreboenden, kommuner och stadsdelar i storstäderna kan jämföras. Det stärker också utvecklingen av äldreomsorgen.