Tomas Eneroth (S):
Tack, Jens Holm, för engagemanget! Jag är allvarligt oroad över att inte alla regionledningar kommer att använda de generösa statsbidrag vi har för att utveckla kollektivtrafiken.
Det är ju politiken som avgör, och vi har exempel från regioner där man från sverigedemokratiskt eller moderat håll säger att man hellre ser förutsättningar att sänka skatten än använder medel till att förbättra och utveckla sjukvården eller, för den delen, säkerställa att kollektivtrafiken bibehålls med bra volymer och klarar omställningen.
Samtidigt kan vi inte i hur stor utsträckning som helst från regeringens sida kompensera för sämre moderat politik, utan det är väljarna i regionen som har ansvar för detta. Vi har historiskt höga nivåer när det gäller stödet för kollektivtrafiken: 6 miljarder kronor. Tidigare har det inte funnits något statligt stöd, utan regionerna har förväntats ta detta ansvar.
Nu skjuter vi till omfattande stöd från statens sida. Därutöver har vi 10 procent i försäljningsstöd när det gäller elbussar, och vi vidgar nu detta till att också gälla ellastbilar och arbetsmaskiner. Det är så vi introducerar detta.
Här skiljer sig kanske Vänsterpartiets syn på ekonomi och ekonomiska drivkrafter och socialdemokratins och många andra partiers syn på ekonomin. Västtrafik har ju köpt in 140 elbussfordon, och jag föreställer mig att de är fullt engagerade i att vilja ta sitt ansvar för att ställa om och elektrifiera kollektivtrafiken i Västsverige.
Det är klart att de är glada över och tycker att det är bra att regeringen är med och subventionerar detta med 25 miljoner kronor. Jag tror också att väldigt många i regionen skulle vara glada om regeringen hade subventionerat 50 eller 70 procent, men precis som regionerna har att hushålla och prioritera gör vi detta med statens pengar, till skillnad från Vänsterpartiet. Vi väljer att prioritera och att vara tydliga med att göra insatser där de gör mest nytta.
Skulle det visa sig att vi får ett minskat engagemang för smarta elfordon och för elektrifiering av transportsektorn får vi överväga om det finns skäl att göra ytterligare insatser, men det ser vi ju inte. Vi ser tvärtom ett ökat intresse för att köpa inte bara elbussar utan också ellastbilar och arbetsfordon. Det fungerar ju så.
Låt oss hitta rätt insatser, så att vi ändå hushållar med skattebetalarnas pengar och använder pengarna så smart som möjligt för att sänka trösklarna; i vanliga fall kan det ju vara lite dyrare att köpa ett elfordon än ett fossilt drivet fordon. Med beskattningsmedel, incitament och premier kan vi se till att minska dessa skillnader.
Då kommer det vi nu ser sker att hända - nu väljer regionerna och privatpersoner i ökad utsträckning att köpa elfordon. Jag tror inte att de stora utmaningarna längre handlar om premierna, för att vara tydlig i den frågan. Det kommer i stället att handla om huruvida vi har tillräcklig kapacitet i näten och tillräckligt utbyggd infrastruktur, huruvida det finns laddstationer och huruvida det finns förutsättningar för att driften blir säker och tillförlitlig.
Detta jobbar vi med i Elektrifieringskommissionen. Detta jobbar också statsrådskollegan Anders Ygeman med i samband med elektrifieringsstrategin för att säkerställa att vi i Sverige klarar den omvandling vi står inför, där en mycket stor andel av inte minst vägtransporterna kommer att bli elektrifierad. Det är där vi måste lägga resurserna. Man kan inte, som Vänsterpartiet, ha resurser till allt, utan man måste prioritera. Detta är ett smart sätt att säkerställa att vi får en omställning i transportsektorn.
Jag är övertygad om att det kommer att innebära att vi ser en fortsatt utveckling mot hållbara transporter inom all kollektivtrafik.