Sofia Nilsson (C):
De påverkbara skillnaderna i hälsa ska vara borta inom en generation. Det är det övergripande målet för Sveriges folkhälsopolitik. Om det målet ska nås krävs mer insatser än de vi gör i dag. Vi står oss ganska bra vad gäller folkhälsa internationellt sett, men vi har alldeles för stora hälsoklyftor inom samhället som vi måste göra mer för att sluta.
Tre faktorer som har stor betydelse är utbildningsnivå, socioekonomisk bakgrund och ålder. Den första utmaningen vi ser handlar om utbildningsnivån. Just utbildningsnivå har en stor betydelse för hälsotalen. Skillnaden i hälsa mellan dem som har en eftergymnasial utbildning och dem som inte har det är väldigt stor. När en koppling är så stark och tydlig borde samhället göra mer.
Att gå ut grundskolan utan fullständiga betyg är en stark bidragande faktor till senare problem med hälsan. Här borde regeringen ha gjort krafttag för att se till att ungdomar faktiskt slutar skolan med fullständiga betyg. Den andra utmaningen vi kan se är klyftorna mellan dem som är födda i ett annat land och dem som är födda i Sverige. Framför allt handlar det om arbete.
Risken är mycket större för den som är född i ett annat land att drabbas av långvarig arbetslöshet och långvarigt bidragsberoende, vilket i sig också är en riskfaktor för ohälsa. Att vi satsar på insatser som gör det lättare och billigare för företag att anställa är därför också starkt kopplat till folkhälsoarbetet och en viktig insats som staten skulle behöva göra. Den tredje utmaningen vi står inför handlar om psykisk ohälsa.
Speciellt i gruppen äldre ser vi att vi har svårt att fånga upp detta problem. Äldres psykiska ohälsa måste belysas och uppmärksammas i primärvården på ett bättre sätt än i dag. Centerpartiet har därför lagt fram ett förslag, som debatterades i denna kammare i förra veckan, om att vi vill införa ett äldrehälsovårdsprogram som bland annat ska fånga upp just ofrivillig ensamhet och psykisk ohälsa bland äldre.
De förslag som vi debatterar här i kammaren i dag spänner över många livsområden och sektorer - allt från psykisk ohälsa till förebyggande arbete och vaccinationer. Kanske kan såväl bredden som mängden av förslag och insatser ge intrycket att det är svårt eller nästan omöjligt att åstadkomma mer jämlika villkor och möjligheter. Men i själva verket tror jag att det snarare förhåller sig tvärtom.
Just bredden i de livsvillkor som bidrar till hälsoklyftorna innebär att det finns såväl enklare som mer komplexa förändringar inom alla sektorer och att alla aktörer kan bidra med något. Frågan är hur vi kan styra folkhälsoarbetet så att det faktiskt ger effekt där det behövs som mest. Folkhälsa handlar om preventiva, breda insatser som riktas mot större grupper i samhället.
Det handlar även om att pinpointa problem och arbeta intensivt mot enskilda individer eller mindre grupper. Sverige har en lång tradition av att arbeta preventivt med exempelvis barnhälsovårdsprogram, mödrahälsovårdsprogram och allmänna vaccinationsprogram. Dessa program bygger på frivillighet, hög kunskap och tillit mellan profession och individ.
De är goda exempel på ett effektivt och bra system som vi ska värna och utveckla eftersom det har positiva effekter på just folkhälsan. Tittar vi exempelvis på de allmänna vaccinationsprogram som erbjuds till alla barn och föräldrar ser vi att 97 procent av dagens alla tvååringar är vaccinerade. Det är en hög siffra som vi ska vara stolta över.
Denna höga andel tyder på att vi har ett välfungerande system som bygger på just viljan att faktiskt vaccinera. Det tyder också på att föräldrarna känner sig trygga med den kunskap de får och känner tillit till vården. Detta är värden som är otroligt viktiga för att vi även i fortsättningen ska ha en hög procentsiffra vad gäller vaccinationer.
Centerpartiet vill att vaccinationer även i fortsättningen ska bygga på frivillighet, hög kunskap och tillit snarare än tvång, pekpinnar och straff. En annan bred insats som riktar sig mot stora grupper handlar om fysisk aktivitet och rörelse. Att fysisk aktivitet har stor positiv inverkan på vår hälsa har nog ingen kunnat missa. Men trots det rör vi oss allt mindre.
Speciellt oroväckande är utvecklingen hos våra barn och unga, där vi kan se att stillasittande och övervikt ökar. Individen själv har naturligtvis ett stort ansvar för sin fysiska aktivitet och sin hälsa i stort. Men samhället kan göra mycket för att främja en god hälsa och stimulera till mer aktivitet och rörelse i vardagen.
Folkhälsoarbetet måste därför genomsyra hela samhällsbygget - allt från hur vi planerar våra bostadsområden, gång- och cykelvägar, det offentliga gemensamma rummet inne i byar och städer till hur vi utformar vår arbetsdag och schemalägger rörelse och pulshöjande aktivitet i skolan för våra barn. Alla dessa insatser har bäring på folkhälsan. Det är inte bara bland barn som dessa insatser är viktiga.
Rörelse och fysisk aktivitet är också speciellt viktigt inom gruppen äldre. Därför yrkar jag bifall till reservation nr 14 som handlar om fysisk aktivitet på recept. Även om jag känner glädje över att vi i dag kan fatta beslut om två tillkännagivanden som Centerpartiet stöder och som har stor betydelse för folkhälsopolitiken ser Centerpartiet mycket allvarligt på det faktum att klyftorna kopplade till utbildning och socioekonomisk bakgrund ökar i samhället.
Här får vi inte släppa fokus, utan i stället behöver vi växla upp arbetet för att kunna sluta hälsoklyftorna inom en generation.