KBLab/rixvox huggingface dataset:
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Tack, statsrådet, för svaret! Jag fastnade för två av de punkter som han tog upp i fråga om den kommande vinterns effektgarantier. I punkt 2 säger ministern: Inom ramen för energiöverenskommelsen har man beslutat om ett nytt mål om 18 terawattimmar ny förnybar el. Det är bra. Vi gillar förnybar el. Detta tror jag att vi alla är överens om.
Men problemet är - det ligger i sakens natur, kan man säga på lite göteborgska - att sol och vind inte alltid producerar när behovet är som störst. Jag tycker att just den delen av ministerns svar är rätt irrelevant när det gäller denna fråga, för detta är ingenting som säkrar effekten i det svenska elsystemet. Man kan ju inte kontrollera när det blåser och när solen skiner. Jag undrar bara: Varför valde ministern att lyfta fram just den delen?
Jag vill också gå in på vattenkraften, som kollegan Lars Hjälmered tog upp. I promemorian om nytt lagförslag inom vattendirektivsområdet säger Svensk Vattenkraftförening att 85 procent av den småskaliga vattenkraften riskerar att försvinna på grund av detta lagförslag. Vi har inte sett den slutliga propositionen än. Jag hoppas självklart att detta inte stämmer.
Det andra punkten i ministerns svar som jag gärna vill ta upp är: Svenska kraftnät fortsätter att göra historiska investeringar inom Sverige och till angränsande länder i överföringskapacitet. Det är bra, och det kommer nog att bli bra på längre sikt. Men just nu är baltkabeln den största överföringskabel som vi har. I dag är det en ren exportkabel.
Den går ut från elområde 4, som i dag är det elområde som har minst elproduktion och kanske störst behov. Jag undrar varför ministern i svaret, som handlar om den kommande vinterns effektförsörjning, väljer att lyfta fram just detta när vi vet att den överföringskapacitet som i dag går till Baltikum faktiskt riskerar att slå ut elsystemet i elområde 4.
Jag ställer mig lite frågande till att ministern i ett svar som gäller effektsituationen i Sverige den kommande vintern väljer att lyfta fram just dessa två punkter. Jag anser faktiskt att detta är mer ett hot mot effektsituationen i Sverige än en garanti för att vi ska kunna klara effekten den kommande vintern.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
När det gäller kablarna handlar det inte om vem som beslutade om dem, utan det handlar om att ministern använder kablarna som ett exempel på hur man har förberett för den kommande vinterns effektbehov. Där vet vi att det speciellt är elområde 4 som är utsatt, där det inte finns någon vattenkraft, där det finns kärnkraftverk som inte producerar som de gjorde förut och där vi har baltkabeln, som i dag är en ren exportkabel.
Det är klart att det är bra att vi exporterar el, det handlar inte om det, men dagens fråga handlar om den kommande vinterns effektbehov och om vi kommer att klara av det. Där tycker jag faktiskt att ministerns svar är rätt så irrelevant. Kablarna är i dag ingen garanti för att klara effektsituationen, speciellt inte när det gäller elområde 4. Detsamma, fru talman, kan man säga om ministerns kommentarer kring förnybar el.
Jovisst, den förnybara elen ökar den svenska elproduktionen totalt sett över året. Men det är heller inte svar på Lars Beckmans fråga om hur man ska klara den kommande vinterns effektsituation. Den förnybara elen i form av vind och sol - inte vatten - är volatil, som vi säger på expertspråk. Det betyder att ibland blåser det mycket, ibland skiner solen och ibland gör den det inte.
Det ger ingen garanti eller säkerhet för att vi klarar effektsituationen när det är som kallast i Sverige. Då är det andra saker som måste till. Jag tycker att det är bra att vi har kablar. Jag tycker att det är bra att vi har förnybar el. Men jag tycker inte, fru talman, att de två punkterna är relevanta för Lars Beckmans fråga om hur vi ska klara köldknäpparna den kommande vintern.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Min fråga går till statsrådet Karolina Skog. Vi har tidigare i dag hört om regeringens förslag till statligt stöd till lättare elfordon. Kommer det att finnas några kriterier för vem som ska få skattebetalarnas pengar? Precis som Lars Tysklind sa tidigare finns i dag ett antal olika modeller av bland annat elcyklar på marknaden. Inte alla håller samma kvalitet.
Ser inte statsrådet Karolina Skog ett hot att med hjälp av skattebetalarnas pengar subventionera dålig kvalitet, sådant som går sönder i förtid och skapar mer miljöonytta än miljönytta? Finns det inte en farhåga att marknaden snedvrids genom att billiga elcyklar subventioneras? När kommer bidraget att införas?
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Min fråga går till statsrådet Gustav Fridolin och är av allmänpolitisk karaktär. Vattenverksamhetsutredningen har varit ute på remiss. Nu har svaren kommit in, och det finns en mängd obesvarade frågor. En fråga är vem som ska finansiera de insatser som krävs för att alla Sveriges dammar, som är 11 000 till antalet, ska leva upp till miljökraven.
För småskalig vattenkraft föreslås en fond som delfinansieras av branschen själv, men för dammar som inte har någon kraftproduktion finns inte denna möjlighet. Ägarna till dammarna förväntas själva bära kostnaden, och om ägarna väljer att inte söka tillstånd kvarstår endast utrivning, med risken att stora kulturminnen går förlorade och att den nu etablerade faunan och växtmiljön raseras.
Detta blir en orimlig och förhoppningsvis inte önskvärd konsekvens ens för den rödgröna regeringen. Min fråga till Gustav Fridolin blir då: Tycker Gustav Fridolin att utrivning av Sveriges dammar är ett rimligt resultat, och om inte, hur menar statsrådet Fridolin att detta ska kunna undvikas?
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Min fråga går till miljöminister Karolina Skog. Vattenverksamhetsutredningen har varit ute på remiss, och nu har svaren kommit in. Där finns ett antal obesvarade frågor. En fråga, herr talman, är vem som ska finansiera de insatser som krävs för att Sveriges 11 000 dammar ska leva upp till miljökraven. För Sveriges 1 700 vattenkraftverk föreslås en fond på 10 miljarder som finansieras av vattenkraftsbranschen.
Men för våra 11 000 dammar utan kraftproduktion förväntas ägarna själva bära kostnaden. Om ägarna väljer att inte söka tillstånd kvarstår endast utrivning. Det blir ett orimligt och förhoppningsvis även för miljöministern ett inte önskvärt resultat.
Om man tror att 10 miljarder behövs för att 1 700 vattenkraftverk ska leva upp till miljökraven, vad blir kostnaden för de 11 000 dammarna och vem ska stå för den? Tycker Karolina Skog att utrivning av våra dammar är en rimlig konsekvens?
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Jag ställer min fråga till Per Bolund, även om jag har hört att justitieminister Morgan Johansson har varit inne på samma fråga. Jag ställde även frågan i går till civilminister Shekarabi. Om två veckor är det sommarlov. Det är en lycklig tid för de allra flesta barn, men inte för alla. Ett antal flickor riskerar att bli förda ut ur Sverige och bortgifta mot sin vilja. En förlorad barndom. En förstörd framtid.
Moderaterna och Alliansen har tidigare drivit igenom ett tillkännagivande i riksdagen om att helt förbjuda barnäktenskap. Det pågår en process, sa civilminister Shekarabi i går, och Morgan Johansson sa samma sak i dag. Under tiden processen med att ta fram ett lagförslag som förbjuder barnäktenskap pågår är kanske det enda som står mellan barnet och en förstörd framtid en sked i trosan och en säkerhetsvakt på Arlanda.
Min fråga till minister Per Bolund blir följande: När kommer regeringen att lägga fram ett lagförslag som förbjuder barnäktenskap?
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Tack för det svaret! Men frågan var när regeringen avser att lägga fram ett förslag som helt förbjuder barnäktenskap i Sverige. Jag har förstått att det inte finns några partier i Sveriges riksdag som tycker att barnäktenskap ska tillåtas. Det i sig bör leda till att processen kan snabbas på. Vi har ju sett att när andra angelägna frågor har stått på spel har man kunnat skynda på processen.
När avser regeringen att lägga fram ett förslag som förbjuder barnäktenskap?
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Jag ska inte åta mig att svara å Ola Johanssons vägnar. Det tror jag att han själv klarar mycket väl, fru talman. Jag håller med om att det finns kraft hos informerade och upplysta konsumenter. Jag ville tala utifrån bostadspolitikens område, som jag fokuserade mitt inlägg på.
Där vill jag återigen tala om vad som händer i mitt forna hemland Norge, där man faktiskt har inriktat politiken på att stärka konsumenten: den som ska bo, den som ska hyra och den som ska köpa. Jag inser att det är helt omöjligt, fru talman, att lyfta ut ett lands politik inom ett område och sätta in det i ett annat lands politik.
Men jag är helt övertygad om att det rätta är att lyfta blicken och se ut i världen, även i EU, hur man gör för att på bästa möjliga sätt lösa konsumenternas utmaningar och ge konsumenterna makten och möjligheten att välja. Då kommer vi också att få en marknad som fungerar.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
På samma sätt som man har möjlighet att välja bort saker har man också möjlighet att göra ett aktivt val. Det som Eskilandersson efterfrågar här är ju möjligheten att göra ett aktivt val. Jag vill då påpeka att vi faktiskt har möjligheten att välja det som vi vill ha. Man kan självklart välja ett vin som är från Frankrike eller ett vin från Grekland.
Men när det gäller konsumenträtt tycker jag att det också ligger ett visst ansvar hos konsumenten själv. Till exempel LRF, de svenska lantbrukarna, har varit väldigt duktiga på att lyfta fram svenskt kött, svenskproducerad mat.
I stället för att efterfråga det som vi vill välja bort tycker jag att vi som konsumenter i allra högsta grad ska välja det som vi faktiskt vill ha, och den möjligheten finns redan i dag. En upplyst konsument är också en konsument som tar ansvar.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Sveriges bostadsmarknad fungerar dåligt. Vi har en bostadskris i landet. Unga människor på jakt efter sin första bostad har små chanser att lyckas. Arbetsmarknaden begränsas av bristen på bostäder. Företag väljer bort Sverige för att deras anställda inte har någonstans att bo.
Och så har vi regeringen - en regering som verkar totalt oförmögen att presentera en enda lösning på hur dagens bostadskris ska lösas. Fru talman! Dagens betänkande, Åtgärder mot handel med hyreskontrakt , är ett sätt att försöka plåstra om ett brutet ben.
Självfallet är det förkastligt att utnyttja den bostadskris som finns på bekostnad av fastighetsägare och desperata människor som är på jakt efter tak över huvudet. Vi moderater tycker att det är viktigt att ha en väl fungerande hyresmarknad och välkomnar självklart ett tydligt regelverk med tuffa åtgärder mot dem som utnyttjar desperata människor - ofta unga, ofta utsatta.
Men, fru talman, vi vänder oss mot att regeringen med detta förslag vill införa en ny grupp kriminella i Sverige: de unga, de desperata och de utsatta människor som på grund av regeringens icke existerande bostadspolitik känner sig tvungna att köpa ett hyreskontrakt för att över huvud taget få tak över huvudet.
Jag yrkar därför bifall till reservation 1 i dagens betänkande och står självfallet även bakom reservation 3. Vi moderater anser att det är tillräckligt med de civilrättsliga åtgärder som föreslås. Det är förslag som tydligt säger att om man hyr ut eller hyr i andra hand utan fastighetsägarens godkännande eller tar ut överhyra blir man av med sin rätt till bostaden.
Vi tycker absolut inte att det är försvarbart att göra människor kriminella på grund av att regeringen brister i förmåga att få fram en fungerande bostadspolitik. Kriminalisering löser inte problemen utan riskerar enbart att drabba redan utsatta människor. Fru talman! Varför har vi denna debatt i dag?
Frågan har två svar: bostadskris och den rödgröna regeringen. Bostadsminister Per Bolund har tidigare uttalat att han inte vill beskriva situationen som en kris. Det finns bostäder, hävdar han. Hade bostadsminister Per Bolund haft rätt hade vi troligtvis inte haft dagens debatt.
En fungerande bostadsmarknad där tillgång och efterfrågan möts skapar inte grogrund för en svart marknad där utsatta människor utnyttjas och fastighetsägaren förlorar kontrollen över sin egendom. Det är dagens dysfunktionella bostadssituation som skapar förutsättningarna för utnyttjandet.
Det är detta problem som den rödgröna regeringen borde koncentrera sig på att lösa. Jakten på redan utsatta människor är inte bostadspolitik.
Den rödgröna regeringen är nu inne i sin andra mandatperiod, och fortfarande finns inga förslag på hur bostadskrisen ska lösas, inga förslag som ger de människor som regeringen nu vill kriminalisera en riktig möjlighet att ta sig in på bostadsmarknaden. Bostadsminister Per Bolund önskar sig ett trollspö. Jag, fru talman, önskar mig en handlingskraftig regering.
Båda dessa önskemål är totalt orealistiska. Detta håller inte. Så här kan man inte styra Sverige.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Vad ska man säga? Jag var inte riktigt säker på om jag skulle skratta eller gråta och om jag hade hamnat på fel ställe i dag, för det här var något av det mer oseriösa jag har hört i den här kammaren på väldigt länge. På hyresmarknaden ska man hyra saker och ting. Ja, självklart, men det förutsätter att det finns saker att hyra. I Sverige i dag är det en stor brist på hyreslägenheter.
Det är just därför som vi har den här debatten i dag, för att regeringen totalt har brustit i sin bostadspolitik. Men det som i första hand gjorde att jag begärde replik var att Ola Möller i sitt anförande använde 90 procent av tiden åt att angripa dem som köper hyreskontrakt.
I min värld är det de som profiterar på svaga, utsatta människor, fru talman, som ska ses som brottslingar, inte de som utnyttjas. Att säga att vi tycker att det är okej att köpa sig förbi köerna är mycket märkligt. Vi representerar civilutskottet i Sveriges riksdag, där vi ser till att det finns tydliga regelverk för hur saker och ting ska gå till.
Och när det gäller att köpa sig förbi köerna på hyresmarknaden har vi civilrättsliga regler som säger att det inte är okej, att det inte är tillåtet. Ola Möllers argumentation är försiktigt uttryckt desperat.
Jag får känslan, fru talman, att Ola Möller mer argumenterar för sin egen del för att övertyga sig själv om att det är ett fruktansvärt dåligt förslag att kriminalisera utsatta människor och att det blir bättre om man bara ropar och skriker tillräckligt högt. Detta duger inte, fru talman.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Bara för att klargöra en sak: Vi vill att det ska vara kriminellt att sälja hyreskontrakt. Vi vill att det ska vara kriminellt att profitera på utsatta människor.
Jag tycker, fru talman, fortfarande att det är anmärkningsvärt att Ola Möller ägnar så lite tid åt att tala om det som han just tog upp i sitt replikskifte, nämligen den grova kriminaliteten i förorterna. Det är de som säljer hyreskontrakten som vi ska sätta dit. Sedan ska vi ha ett regelverk, och tanterna på Östermalm ska följa samma regler som alla andra.
Men jag anser att det är de grovt kriminella, som Ola Möller precis beskrev, som faktiskt också ska anses vara kriminella. Om en grovt kriminell människa eller ett grovt kriminellt gäng utnyttjar en utsatt människa är det de som ska straffas. Vi som politiker ska se till att den som är utsatt får möjlighet att komma in på bostadsmarknaden. Det finns 3 miljoner hyresgäster, säger Ola Möller.
Låt mig citera Finanspolitiska rådet, regeringens eget råd: "Den svenska hyresmarknaden fungerar sämre än någonsin. Efterfrågan på bostäder överstiger utbudet i de flesta av landets kommuner, bostadsförmedlingarnas köer är rekordlånga och fördelningen av hyresbostäder sker till stor del genom kontakter, fusk och olaglig försäljning. Det nuvarande förhandlingssystemet medför att beståndet av hyresbostäder är ineffektivt utnyttjat."
Detta är det alltså regeringens eget organ som säger. Det är brist på hyresbostäder, fru talman. Det är en dysfunktionell bostadsmarknad vi har framför oss. Ola Möller kan försöka så mycket han vill att lägga skulden på de utsatta människor som inte får tag i en bostad på den vita bostadsmarknaden, men skulden är regeringens.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Jag vill först säga att Moderaterna och Centerpartiet har mycket gemensamt när det gäller bostadspolitik och hur vi vill reformera den svenska bostadspolitiken, eller snarare hur vi vill få fram en bostadspolitik - det är svårt att reformera någonting som inte finns. Fru talman! Vi skyddar inte kriminella. Men vi säger nej till att göra en utsatt grupp till kriminella.
Vi vill ha hårda tag mot dem som utnyttjar människor i en utsatt situation. Det krävs två för att dansa tango, säger Ola Johansson i sitt anförande. Absolut! Och vi vill ta bort den grova, organiserade kriminaliteten från ekvationen.
Därför välkomnar vi hårdare tag mot dem som utnyttjar, som profiterar på och som hindrar människor - ofta utsatta - från att komma åt ett förstahandskontrakt. Vi tycker inte att det här förslaget om att kriminalisera är bra.
Ola Johansson säger i sitt anförande att vi har ingått en ohelig allians med Vänsterpartiet. Ola Johansson hävdar också att han är humanist. Det är väldigt fint. Men var är humanismen i fråga om att göra utsatta människor till kriminella, fru talman?
När det gäller oheliga allianser kan jag konstatera att det i just det här förslaget är Centern som med stöd av Sverigedemokraterna vill kriminalisera utsatta, svaga människor som redan i dag utnyttjas av den grova, kriminella verksamheten.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Men allvarligt, vi vill att det ska vara kriminellt att sälja ett hyreskontrakt - punkt slut! Men det ska inte vara kriminellt att vara den som tvingas köpa det. Säljarens handling är kriminell.
Vi har inget annat förslag än att en säljare av ett hyreskontrakt ska anses som kriminell redan i dag och även i fortsättningen. Det är en kriminell handling. Vi har ingen annan uppfattning.
Vår reservation handlar om att vi inte vill att människor som inte är kriminella i dag men som har hamnat i händerna på en organiserad brottslighet som säljer hyreskontrakt ska anses som kriminella.
De utsätts för den här kriminella organiserade brottsligheten och ska anses som offer för den och för en totalt misslyckad svensk bostadspolitik. De är offer för en regering som inte klarar av att få fram en fungerande bostadspolitik. Fru talman!
Jag kan konstatera att om Centerpartiet och Liberalerna under hösten hade valt en annan utväg än att sätta sig i knät på en rödgrön regering, som inte klarar av att lösa bostadskrisen i Sverige, hade vi kanske haft några av de förslag som Ola Johansson från talarstolen säger skulle kunna lösa problemet.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Jag anser att Robert Hannah är en äkta humanist.
Jag får känslan att denna debatt inte är den enklaste som Robert Hannah har varit med om, och jag förstår våndan av att behöva trycka på en knapp som går rakt emot det som man står för och det jag vet att Robert Hannah och Liberalerna står för, nämligen humanism.
Min fråga till Robert Hannah i dag gäller följande. På område efter område säger parti efter parti som har skrivit under JÖK:en att de inte står upp för politiken.
Hur kommer det sig att Liberalerna i just detta ärende valde att lägga sig, vika ned sig, när det är ett område som handlar om humanism och att skydda dem som är utsatta?
Är inte detta ett område där Liberalerna borde ha stått upp för och försvarat den svaga människan, det vill säga den människa som utsatts för kriminalitet? Jag vill höra hur Liberalerna har resonerat i denna fråga.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Jag kan inte annat än dela Robert Hannahs förhoppning om att man ska undvika att kriminalisera utsatta människor. När det gäller Liberalernas val att stödja den rödgröna regeringen för att hålla SD utanför kan jag bara kort konstatera att man i och med dagens beslut, som absolut handlar om humanism och väldigt mycket av det som jag anser Liberalerna stå för, tar stöd av SD för att fatta motsatt beslut mot det som jag tror att ni skulle vilja. SD finns alltså där oavsett.
När det gäller JÖK:en och de förslag som Robert Hannah hoppas ska leda till ett ökat bostadsbyggande hade jag varit lite orolig, fru talman, om jag hade varit Robert Hannah.
I sitt replikskifte med mig påstår Ola Möller att det finns hyresrätter att tillgå, men i replikskiftet med Larry Söder säger Ola Möller att det måste byggas fler hyresrätter. Då hade jag blivit lite orolig, fru talman.
Liberalerna har valt att stödja en regering som inte ens är överens med sig själv om huruvida det behövs fler hyresrätter eller om det finns hyresrätter att tillgå. Jag kan bara önska Robert Hannah lycka till i de fortsatta förhandlingarna. Jag hoppas verkligen, för Sveriges skull, att Liberalerna når fram med sina förslag, för när det gäller Socialdemokraterna, fru talman, har jag inga stora förhoppningar.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Det har varit en lång debatt, och väldigt mycket har sagts. Jag måste säga att jag är väldigt tacksam för att vi har justitieminister Morgan Johansson hos oss här i dag. Under alla civilutskottets debatter som har handlat om bostadspolitik har vi nämligen inte sett röken av vår bostadsminister. Jag tycker därför att det är trevligt att regeringen engagerar sig i utskottens debatter.
Morgan Johansson sa i sitt anförande att han vill rycka upp gängstrukturen med rötterna. Jag kan inte annat än hålla med. Jag hoppas att justitieminister Morgan Johansson tar till sig Moderaternas förslag om att dubbla straffet för gängrelaterade brott, något vi tror skulle ha avskräckande effekt och också få bort dessa element från våra städer och orter och stävja nyrekryteringen till dessa grupper.
När det gäller dagens ärende lyfte justitieminister Morgan Johansson fram sociala åtgärder som ett sätt att komma åt de problem vi har, bland annat med utanförskapsområden.
Men då undrar jag, fru talman: Är det att anse som en social åtgärd att göra en grupp som i dag är utsatt - de som utnyttjas av den organiserade brottslighet som går ut på att sälja hyreskontrakt - till kriminell?
Justitieminister Morgan Johansson sa också: Tjänar de sina pengar på svarthandel med hyreskontrakt ska vi strypa detta. Jag kan inte annat än hålla med - det måste strypas. Det här får inte förekomma. Men köparen av ett hyreskontrakt tjänar ju inga pengar på detta.
Jag undrar återigen hur kriminalisering av en svag grupp ska kunna vara ett sätt att strypa dem som tjänar pengarna.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Från Moderaternas sida vill vi komma åt dem som tjänar pengar på utsatta människor. Det betyder inte att vi tycker att det är okej att köpa ett hyreskontrakt. Men det finns i detta förslag civilrättsliga åtgärder som vi tycker borde prövas i första hand, innan man kriminaliserar utsatta människor.
Morgan Johansson sa i sitt anförande riktat till Moderaterna att när Moderaterna tar över en kommun är det första de gör att sälja ut hyresrätterna. Jag vet inte om du har pratat med dina kollegor i Luleå. Det första som hände när Socialdemokraterna i Luleå fick egen majoritet var att de sålde 4 000 lägenheter från sitt kommunala bostadsbolag till en annan socialdemokrat.
Jag tycker väl att man ska städa sitt eget hus innan man börjar ge sig på andras. Men detta var bara en liten bagatell i sammanhanget. Det här handlar faktiskt om att vi i dag har en brist på hyreslägenheter, inte så mycket om vem som äger dem.
Vi har tidigare, fru talman, hört Ola Möller i debatten påstå både att det finns tillräckligt med hyreslägenheter och att det behöver byggas fler hyreslägenheter. Jag undrar hur Morgan Johansson ser på dagens förslag. Jag är av åsikten att det behöver byggas fler hyreslägenheter.
Det behöver byggas fler bostäder generellt. Hur kan kriminalisering av utsatta människor öka bostadsbyggandet i Sverige?