KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jens Holm (V):
Jag har en magisterexamen i sociologi och interpellanten Eva Olofsson, som inte kan vara här i dag, är själv utbildad socialsekreterare, Maria Larsson. Jag tycker att både Eva Olofsson och jag har ganska stor erfarenhet från området. Självklart träffar vi människor som arbetar på fältet med dessa frågor.
Jag kan hålla med dig om att vi kan lämna frågan därhän om de ökade klyftorna i Sverige, den växande arbetslösheten och att det är 232 000 barn som växer upp i fattigdom i Sverige. Det viktigaste, Maria Larsson, är om man vill göra någonting åt det. Jag vill direkt bemöta ert förslag om fritidspeng. Vi avvisar det. Det gäller för barn som går i årskurs 4 upp till årskurs 9, såvitt jag vet.
Vi vill i stället höja normen i försörjningsstödet för alla barn. Vi vill höja den med drygt 3 000 kronor per år. Det är ett mycket bättre stöd. Vi har förslag till konkreta åtgärder för alla barn. De ska få tillgång till gratis läkemedel och gratis glasögon om de behöver det. De ska få tillgång till frukost i förskolan.
Vi anslår mest pengar av alla partier i form av statsstöd till våra kommuner och landsting så att de ska kunna arbeta mer med frågorna.
Min konkreta fråga till dig, Maria Larsson, var om du är beredd att sätta dig ned med arbetsgivare, fackliga organisationer och kanske andra berörda och ta fram en handlingsplan för att komma till rätta med bristerna inom den sociala barn- och ungdomsvården. Är du beredd att arbeta fram en sådan handlingsplan?
Detta är vad vi hör när vi talar med de väldigt hårt arbetande men tyvärr väldigt hårt belastade socialsekreterarna som arbetar med frågorna varje dag. De vill ha en handlingsplan för att komma till rätta med detta. De vill ha bättre utvecklingsmöjligheter. De vill till exempel att det ska finnas en specialistutbildning för socionomer. Vi i Vänsterpartiet tycker att det är ett bra förslag.
Vi har avsatt pengar för att vi ska kunna inrätta just en sådan specialistutbildning för socionomer. Framför allt tycker vi att det är viktigt att vi har en minister som ser problemen och är beredd att sätta sig ned med alla berörda för att lösa dem.
Vad är då ministerns svar på den extremt svåra situation som Sveriges socialsekreterare i dag befinner sig i? Maria Larsson berättar att regeringen har avsatt pengar för en inventering av vilken kompetensutveckling som behövs för våra socialsekreterare.
Om jag har förstått saken rätt har ni också avsatt pengar via statsbidragen till kommunerna så att de verkligen kan göra kompetenssatsningar. Jag skulle vilja veta, Maria Larsson: Exakt hur mycket pengar avsätter ni varje år för kompetenssatsningar för dem som arbetar inom våra socialtjänster?
Jens Holm (V):
Till Maria Larsson vill jag börja med att säga detta: Du talar om ett vuxenperspektiv. Vi har verkligen ett barnperspektiv i vår politik. Så sent som i går, Maria Larsson, röstade vi om ett rödgrönt förslag om att göra FN:s barnkonvention till lag i Sverige. Det röstade ditt parti och alla andra borgerliga partier med stöd av Sverigedemokraterna emot.
Jag förstår inte varför vi inte kan göra barnkonventionen till lag så att den verkligen implementeras i Sverige. Norge har gjort det, och det borde vi också kunna göra. Jag såg en opinionsundersökning från Novus där det konstateras att 80 procent av Sveriges socialsekreterare inom barn- och ungdomsvården upplever att de nu har ökade administrativa krav och att de får mindre tid för klientarbete.
70 procent av socialsekreterarna sade att de funderar på att söka sig bort från sitt arbete. Just barn- och ungdomsvården - det som vi debatterar här i dag - håller tyvärr på att bli både ett ingångsyrke och ett genomgångsyrke. Det är ett yrke som man får som sitt första jobb, och man söker sig bort därifrån så fort som möjligt därför att det är så otroligt betungande.
Man känner inte att man klarar av det som man borde klara av. Det är därför vi i Vänsterpartiet delar synen i fackets förslag om att det behövs en handlingsplan där vi sätter oss ned gemensamt från politiken, från arbetsgivarna och från facket - professionen och de som arbetar med dessa viktiga frågor - och försöker lösa problemen.
På så vis kan socialsekreterarna få bättre karriärmöjligheter och bättre kompetensutveckling, man kan ta ned den administrativa bördan och framför allt kan man kan se till att varje barn och ungdomar får det bemötande och den hjälp som de förtjänar.
Jens Holm (V):
Flera av ämnena är också förbjudna i Sverige och i EU. Då tycker man ju att produkterna inte heller ska kunna importeras till EU, för det är ju inte så mycket vunnet om vi förbjuder det här men tillverkningen sedan sker någon annanstans. Jag skulle därför vilja fråga miljöministern om det inte är dags att vi har hårdare kontroll av det vi importerar, och även mer kontroller ute i våra butiker.
Alla konsumenter ska veta att fotbollen, fotbollsdojorna och tröjorna som våra barn använder när de idrottar nu i sommar är sjysta grejer - det är ingenting man kan få hormonrubbningar, utslag eller andra svåra problem av. Vad kan vi göra där, Lena Ek? Det skulle jag vilja veta.
Sedan tycker jag att det ärligt talat låter jättebra att ni håller på och förbereder ett producentansvar för textilier. Vi konsumerar i Sverige 50 procent mer kläder och textilier i dag jämfört med 1999. Bara på drygt tio års tid har konsumtionen gått upp med 50 procent; det är helt enormt.
Ungefär åtta kilo av det här bara slängs, antingen i naturen eller så att det bränns upp. Det måste tas om hand på ett mycket bättre sätt. Jag tycker också att det är bra att regeringen har stämt kommissionen för att den blockerar kemikaliearbetet.
Jag skulle dock vilja påpeka att det såvitt jag vet faktiskt är första gången under den långa tid som den borgerliga regeringen har styrt - nästan åtta år - som man vidtar rättsliga åtgärder mot kommissionen för att den inte genomför lagstiftning eller blockerar progressiv lagstiftning. Men sent ska syndaren vakna, och jag tycker att det är jättebra att ni agerar på området.
Sedan till en fråga som jag tog upp tidigare som jag inte riktigt fick svar på: Hur ska en framtida reglering på EU-nivå av textilier se ut? Ska vi reglera inom Reach, eller ska vi ha ett nytt textildirektiv? Jag är nog mer inne på att vi ska ha ett separat textildirektiv, på samma sätt som vi har ett separat direktiv för elektriska och elektroniska produkter.
Jag tror att det är bättre att ta ett helt nytt och separat grepp och reglera textilierna. Men då är det otroligt viktigt att vi har en minimilagstiftning, så att de länder som vill gå längre, och som redan vet att det är dåliga ämnen som de över huvud taget inte vill ha i sina kläder, ska kunna gå före och införa nationella förbud.
Det är på så sätt som man också kan påverka de andra länderna i Europa, ifall enskilda länder kan gå före. En konkret fråga till Lena Ek: Kommer medlemsländerna inom din vision för en framtida EU-reglering av textilier att kunna gå före på sin nivå, så att man hela tiden ska kunna ha högre ambitioner än vad EU föreskriver?
Jens Holm (V):
Det är en väldigt oroväckande information. Det är ett gammalt problem som finns inom EU, nämligen att det är en fri marknad i den ena vågskålen, att företagen ska kunna konkurrera fritt och sälja varor och produkter fritt, och i den andra vågskålen finns det till exempel miljöhänsyn och folkhälsa i enskilda medlemsländer som vill gå före.
Vi i Vänsterpartiet vill ha en miljögaranti på EU-nivå, alltså en verklig miljögaranti som säger att man alltid ska kunna gå före på miljöområdet, även om det ibland kan uppfattas som ett litet konkurrenshinder. Då säger vi att miljön är viktigare. Det vore bra ifall vi kunde driva det gemensamt, Lena Ek, gentemot EU.
Annars tolkar jag den här debatten som att regeringen för det första vill ha en textilreglering på EU-nivå, kanske ett renodlat textildirektiv, och uppmana våra myndigheter att verka för det. Jag tycker att det är jättebra. Ett medskick från Vänsterpartiet är att medlemsländerna alltid ska kunna gå före inom ramen för ett sådant direktiv.
För det andra tolkar jag debatten som att regeringen är helt överens med oss i Vänsterpartiet om att det behövs ett producentansvar för textilier. Där hoppas jag att vi kan skynda på i frågan så att det blir av. Jag hoppas verkligen att Moderaterna inte ställer sig i vägen, som de gör i många miljöfrågor. Och gör de det kan ju vi, Lena Ek, skapa en majoritet, köra över dem och rösta igenom ett producentansvar för textilier.
Jag hoppas verkligen att alla barn som vill spela med den här fotbollen, använda fotbollsskor, tröjor och andra idrottskläder i framtiden ska känna sig helt trygga i att det är sjysta produkter som inte innehåller farliga ämnen. Därför tycker jag att den här debatten är viktig, och därför måste vi fortsätta att driva de här frågorna i Sverige och i EU.
Jens Holm (V):
Kära åhörare! Förbifart Stockholm kommer, om den blir av, att bli en sexfilig motorväg i en tunnel som är ungefär två mil lång. Troligen är det Sveriges dyraste motorvägsbygge någonsin.
Slutnotan vet vi inte i dag vad den landar på, men man kan uppskatta den till någonstans runt 45 miljarder kronor om man räknar med räntor. Förbifart Stockholm avvisas med all rätt av vår expertmyndighet Naturvårdsverket. Byggs förbifarten riskerar vi att inte kunna uppnå våra klimatmål.
Utsläppen kommer att öka i takt med att trafiken och resandet på Förbifart Stockholm ökar. Dessutom skulle jag inte vilja vara invånare i Skärholmen eller trakten kring norra Järva, där Förbifart Stockholm läggs i ytläge. Man får alltså en sexfilig motorväg precis utanför för fönstret.
Dessutom är frågan om höga partikelnivåer inte löst för den långa tunnel som Förbifart Stockholm ska ledas i. Det handlar om små partiklar, smutssaker, som rivs upp av till exempel dubbdäck som kör på asfalt. Nivåerna av partiklar kommer att vara extremt höga, särskilt vintertid, i Förbifart Stockholms tunnlar.
Jag har ställt den här interpellationen till infrastrukturministern för att jag studsade till en smula då jag läste hennes pressmeddelande från den 15 maj i år. I rubriken på det pressmeddelandet sade man att Förbifart Stockholm kan byggas redan i sommar. Jag har ställt flera frågor i den här interpellationen, men en av mina frågor handlar just om detta.
Vad exakt, Catharina Elmsäter-Svärd, är det ni ska börja bygga redan i sommar? Det borde du kunna svara på, för sommaren är redan här, såvitt jag kan se på vädret och annat. Jag tycker att den frågan är väldigt relevant, eftersom stora delar av Förbifart Stockholm inte har godkänts av mark- och miljödomstolen. Mark- och miljödomstolen i Nacka ska granska förbifarten utifrån miljöbalken.
Det handlar bland annat om de hamnar som ska byggas upp och om grundvattenbortforslingen i och med det bygget. Det handlar också om granskningar av åtminstone tolv detaljplaner som rör Förbifart Stockholm, som inte är godkända av mark- och miljödomstolen. Mark- och miljödomstolen säger att man kanske kan komma med ett utlåtande i slutet av det här året.
Då undrar jag, Catharina Elmsäter-Svärd: Varför föregå den rättsliga processen? Det är väl inte praxis i Sverige när man drar i gång så här stora byggen? Vad exakt är det ni ska börja bygga i sommar? Sedan vill jag vända mig mot det här med opinionsundersökningar. Det är rätt löjligt. Man kan ställa frågan så här: Vill ni ha mer utbyggd kollektivtrafik, eller vill ni ha en sexfilig motorväg? Vad väljer folk då?
Då vill de ha en mer utbyggd kollektivtrafik. Det beror helt på hur man ställer frågan. Du säger att Förbifart Stockholm möjliggör för nya busslinjer. Såvitt jag vet har man inte planerat en enda meter med busskörfält i Förbifart Stockholm. Om människor som åker buss från Skärholmen till norra Järva vill kliva av mitt på vägen måste man upp ur de där tunnlarna och sedan ned igen, för ingen kan kliva av i tunneln. Hur ska det egentligen fungera?
Jens Holm (V):
De sakerna påbörjades redan före den 15 maj, såvitt jag vet. Inte rullades en massa stora grävskopor och annat ut efter den 15 maj. I ärlighetens namn kan Förbifart Stockholm inte byggas innan rätten har haft sin gång. Även ni vill följa denna praxis.
Sedan var det hur man sitter i Södertälje och på andra ställen och planerar. Om vi inte bygger Förbifart Stockholm, Catharina Elmsäter-Svärd, tänk vad bra det vore för Södertälje om vi kunde öka kapaciteten på pendeltågen. Tänk vad bra det vore för dem som åker pendeltåg om det kunde finnas en tvärlinje från pendeln som kan kopplas till den gröna linjen eller den röda linjen.
För 45 miljarder kronor, som blir prislappen för Förbifart Stockholm, vilket är lågt räknat, kan man bygga ut kollektivtrafiken otroligt mycket. Det är vad vi i Vänsterpartiet vill. Det ska kombineras med att satsa på att människor kan cykla och gå mer. Om en motorväg byggs blir det, precis som Catharina Elmsäter-Svärd tillstår, ökad trafik.
Stockholm klarar inte mer trafik. Det är inte vad som behövs. Klimatet och miljön klarar inte heller av det. Därför ska inte Förbifart Stockholm byggas. Sedan var det frågan om trängselskatten. Sedan 2006 har ni inte använt en enda krona från intäkterna av trängselskatten till kollektivtrafiken. Om ni kan motsäga det, gör det gärna här och nu. Av de drygt 2 miljarder kronor som hittills har kommit in från trängselskatten har inte en enda spänn gått till kollektivtrafiken.
De har gått till nya vägar och främst till projektering av Förbifart Stockholm. Det är upprörande, och det är ett svek mot alla stockholmare som röstade för trängselskatten. Herr talman! Jag vill tacka så mycket för debatten. Det här är en fråga som vi kommer att fortsätta att diskutera framöver.
Jens Holm (V):
I går avblåstes konflikten mellan Almega och fackförbundet Seko. Konflikten rörde olika villkor för de anställda, bland annat på företaget Strömmas fartyg i Stockholms skärgård.
Företaget Strömma gick till och med så långt under denna konflikt att man tog in strejkbrytare och lyckades ha några båtar i Stockholms skärgård i trafik. Det var ett anmärkningsvärt och ytterst ovanligt grepp i svensk historia, måste jag säga.
Nu vill företaget Strömma tillsammans med det brittiska tjänsteföretaget Serco Group bedriva en stor del av skärgårdstrafiken i Stockholm. Strömma och Serco vann den offentliga upphandlingen av Djurgårdstrafiken.
Djurgårdstrafiken är kanske det mest prestigefyllda av Sveriges båttrafikföretag - åtminstone det mest publika och det som alla människor kommer i kontakt med. Detta ledde till stora protester och en hel del oegentligheter, varför resten av upphandlingen av skärgårdstrafiken nu har lagts i malpåse.
Ett av skälen till den stora uppståndelsen kring detta är att det har framkommit att det brittiska företaget Serco är anklagat för ekonomisk brottslighet i Storbritannien. Serco är annars känt som det företag i Storbritannien som ansvarar för dess kärnvapenarsenal.
De driver bland annat ett laboratorium för plutoniumforskning, men är även kända för att driva flera av Storbritanniens fängelser. Storbritanniens justitiedepartement har nu stoppat alla nya kontrakt med Serco Group så länge rättegången pågår.
Serco har också gått med på att betala tillbaka ungefär 500 miljoner svenska kronor av de pengar de fått felaktigt. De har bland annat debiterat övervakning av interner som för länge sedan avlidit.
Det förtjänar också att understrykas att Serco Group är svartlistat av svenska Sjunde AP-fonden. Jag tror att det har att göra med deras innehav av kärnvapen eller deras ansvar för kärnvapen. I ljuset av detta tycker jag att det är viktigt att vi har ordning och reda vad gäller svensk offentlig upphandling.
Jag frågade Stefan Attefall om det går att utesluta ett företag som är föremål för brottsutredning. I det svar jag har fått kan man konstatera att det är extremt svårt att göra detta. Man kan göra det ifall en dom har fallit, men annars ska det mycket till.
Och skulle man göra det kan ett sådant beslut överklagas i domstol. En annan framkomlig väg i det här fallet skulle vara att utesluta ett företag som Serco, som finns på Sjunde AP-fondens svarta lista. Jag vill fråga Stefan Attefall om detta är förenligt med svensk offentlig upphandling och om han tänker verka för det?
Då jag får många referenser till EU:s kommande upphandlingsdirektiv vill jag också fråga Attefall vad som kommer att gälla för den svenska lagen om offentlig upphandling avseende att stärka olika krav på djurskydd, miljö, fackliga rättigheter och så vidare.
Jens Holm (V):
I det här fallet handlar det inte om att Serco driver fängelser utan om att de bland annat har debiterat för interner som är avlidna för länge sedan och har tillskansat sig inkomster på en del andra sätt. De har betalat tillbaka ungefär en halv miljard kronor.
Det jag tycker är intressant är att Storbritanniens justitiedepartement stoppar alla kontrakt med ett sådant bolag med hänvisning till att det pågår en brottsutredning mot företaget. Jag kan hålla med om att vi inte behöver gå in så mycket i detta enskilda fall, men jag lyfte upp detta som ett exempel.
Jag tycker att det borde vara självklart för svenska upphandlare att en pågående brottsutredning mot ett företag ska vara ett relevant skäl för att utesluta ett sådant företag. Av ditt svar här att döma tycker jag inte att det är solklart i den svenska lagen om offentlig upphandling. Tvärtom är det något som med största sannolikhet kommer att bestridas i domstol.
Jag skulle därför vilja fråga Stefan Attefall: Kommer du, när vi får en ny lag om offentlig upphandling som jag utgår från att vi får när vi får ett nytt EU-direktiv på området, att verka för att det ska bli tydligare så att man ska kunna utesluta företag som är föremål för en brottsutredning?
På samma sätt vill jag veta om du kommer att verka för att man ska kunna utesluta företag som finns upptagna på Sjunde AP-fondens svarta lista.
Jag tycker att när Sjunde AP-fonden, som förvaltar delar av våra pensionspengar, gör en noggrann granskning av företag som de inte vill investera pengar i har de redan gjort arbetet åt våra upphandlare i kommuner och landsting. Jag tycker att det borde vara ett relevant skäl att kunna hänvisa till Sjunde AP-fondens svarta lista.
Anser Stefan Attefall att man ska kunna göra det i framtiden? På vilka sätt kommer du att verka för att vi får en sådan lagstiftning där man ska kunna hänvisa till den svarta listan? I ditt svar, Stefan Attefall, hänvisar du till EU:s kommande upphandlingsdirektiv. Jag kan hålla med om att det verkar bli en del förbättringar och steg i rätt riktning.
Det är bra. Men det riktigt intressanta är ju hur vi implementerar det här direktivet i Sverige. Ett direktiv är som bekant ingen detaljlagstiftning, utan det är en lagstiftning som vi kan anpassa efter våra förhållanden.
Då tycker jag att det är värt att komma ihåg att det finns en hel del exempel runt om i vårt land där upphandlare har ställt fullt rimliga krav på till exempel djurskydd, att de grundläggande kraven i svensk djurskyddslag ska uppfyllas. Det har överklagats av särskilt ett företag. I vissa fall har man som upphandlare vunnit och kunnat ställa de här kraven, men i andra fall har man förlorat.
Då tycker jag att vi har ett problem med vår lagstiftning. Då är inte vår lagstiftning tillräckligt tydlig om hur man kan ställa sådana kvalitetskrav. Här tog jag djurskydd bara som ett exempel. Det hade kunnat gälla även miljö exempelvis. Jag vill veta ifall ni kommer att verka för ett förtydligande i den framtida svenska lagen om offentlig upphandling.
Jens Holm (V):
Det är, Stefan Attefall, lätt att säga att man ska göra rätt från början. Upphandling är ibland extremt snårigt, särskilt för mindre kommuner som inte besitter en massa juridisk kompetens och så vidare. I ljuset av det vill jag välkomna de extrapengar som ni har avsatt. Det tycker jag är bra.
Men jag håller fast vid frågan: Om ett företag är föremål för en brottsutredning är det våra skattepengar som det handlar om, och det handlar om ett förtroende mellan företaget och de som är offentliga upphandlare. Ifall man anser att företaget inte är lämpligt ska man - med hänvisning till en sådan brottsutredning - kunna utesluta ett sådant företag.
Det tycker jag borde vara ganska självklart. Jag ställde en konkret fråga om Sjunde AP-fondens svarta lista, men den fick jag inte svar på. Ska det, Stefan Attefall, i framtiden vara så att företag som är upptagna på Sjunde AP-fondens svarta lista kan uteslutas? Ja eller nej! Vad anser ministern?
Stefan Attefall säger att man ska kunna ställa krav på djurskydd och att det i framtiden sannolikt blir lättare att göra det - men att det måste vara förenligt med EU-kraven. Men det är ju precis det som är problemet, eftersom vi går längre på djurskyddsområdet än resten av EU. I dag råder det oklarheter.
Jag tycker att det är väldigt viktigt att man ska kunna hänvisa till nationell lagstiftning på det här området och att det ska räcka. Om vi inte kan bena ut det i framtiden är jag väldigt orolig. Jag vill tacka för den här debatten. Det känns som att det är en fråga som vi kommer att få debattera vidare i framtiden.
Jens Holm (V):
Jag vill tacka handelsministern för svaret på den här viktiga interpellationen. Jag tycker att vi alltför sällan debatterar handelspolitik i den här kammaren. Det blir på något vis som om vi lägger över hela ansvaret att förhandla på EU-kommissionen och frånhänder oss möjligheten att påverka innehållet i ett framtida handelsavtal.
Jag hoppas att det inte är handelsministerns avsikt utan hoppas verkligen att handelsministern kommer att vara aktiv i förhandlingarna med USA om det här frihandelsavtalet. Jag har tre konkreta frågor till handelsministern. Den första frågan rör audiovisuella tjänster som tv och radio. Särskilt Frankrike har lyft fram det.
De har varit oroliga för att stora amerikanska tv-bolag, filmproducenter och andra ska påverka utbudet i Frankrike.
Även för Sveriges del kan jag se en del problem - vi har ju en stor public service - om det kommer amerikanska bolag som tycker att det blir otillbörlig konkurrens eftersom vi sponsrar public service med offentliga medel.
Jag skulle vilja höra från handelsministern om det är på det viset att audiovisuella tjänster inte är en del av ett framtida handelsavtal mellan EU och USA. Min andra fråga rör hur ett framtida handelsavtal mellan EU och USA kan påverka miljön.
I alla handelsavtal som EU sluter ska det ha gjorts en miljökonsekvensanalys där man ska se vad ett sådant avtal kan få för konsekvenser på utsläpp, skydd av biologisk mångfald och andra saker. Den brukar kallas för sustainable impact assessment.
Jag tittade på EU-kommissionens hemsida i dag, och sådana analyser finns på de befintliga handelsavtalen som EU har, men jag kunde inte hitta någon miljökonsekvensanalys på ett framtida handelsavtal mellan EU och USA. Jag skulle vilja veta ifall handelsministern kommer att verka för att en sådan tas fram.
Jag skulle också vilja veta om den svenska regeringen har gjort någon egen miljökonsekvensanalys av ett sådant framtida handelsavtal. Den sista frågan rör Ewa Björlings svar om GMO där hon säger att GMO inte ska bli föremål för förhandlingarna om TTIP, alltså avtalet. Det kan låta betryggande, men jag är ändå lite orolig.
Betänk att USA har en stor och omfattande produktion av genmodifierade grödor. Hela vitsen med ett sådant här avtal är att man ska främja handeln och att USA till exempel ska kunna exportera sina livsmedelsprodukter helt fritt till Sverige och EU. Vad händer om USA vill exportera produkter som är genmodifierade?
Innebär ett sådant framtida avtal, enligt Ewa Björlings bedömning, att USA inte kommer att kunna exportera någon genmodifierad produkt över huvud taget? Vad betyder annars utfästelsen om att GMO inte är föremål för förhandlingarna?