Sven Otto Littorin (M):
Ulf Holm har ställt följande frågor till mig. 1. På vilket sätt tänker jag verka för att arbetsmiljölagen följs av landets arbetsgivare? 2. Vilka initiativ tänker jag ta för att ILO:s rekommendationer kring tillsynsresurser ska följas? 3. Kommer jag att verka för att företagshälsovården byggs ut? 4. Kommer jag att verka för att Arbetsmiljöverket läggs ned under denna mandatperiod och, om så är fallet, vilken myndighet ska då ta över ansvaret för att arbetsmiljölagstiftningen efterlevs?
Låt mig börja med att klarlägga att inriktningen för Arbetsmiljöverkets anslagsminskningar lades fast i budgetpropositionen för 2007. Då bestämdes att anslaget skulle minskas successivt under en period om tre år. Uppgifter i november 2007 om att verket tvingas göra ytterligare uppsägningar föranleds inte av några nya åtgärder från regeringens sida. Uppsägningarna görs inom ramen för den anpassning av verksamheten som pågår.
I syfte att skapa bättre möjligheter för myndighetens ledning att hantera situationen har regeringen emellertid lämnat besked om att en tillfälligt utökad anslagskredit kommer att ges. Den anslagsminskning som genomförs under perioden 2007-2009 kommer, när minskningen är helt genomförd, innebära att anslagsnivån ligger på i stort sett samma reala nivå som den gjorde i slutet av 1990-talet. Det bör samtidigt påpekas att det statliga stödet till den regionala skyddsombudsverksamheten är högre nu än det var då.
Vad gäller den första och den fjärde frågan kan konstateras att tillsynen över efterlevnaden av arbetsmiljölagstiftningen utövas av Arbetsmiljöverket. Eftersom jag inte har för avsikt att lägga ned Arbetsmiljöverket kommer denna tillsyn även framgent att utövas av verket. Arbetsmiljöverket ska fokusera på arbetsplatser med störst risk för ohälsa och olycksfall. Detta är en viktig prioritering för att kunna upprätthålla en effektiv tillsynsverksamhet.
Det torde stå klart att vi aldrig kommer att kunna nå alla arbetsplatser med statliga tillsynsinsatser, och det vore heller inte ett effektivt användande av resurserna. Det är därför av vikt att den statliga tillsynen av lagstiftningen kompletteras med en bred och aktiv partssamverkan i dessa frågor. Min uppfattning är att det finns en bra partssamverkan. Fackliga organisationer och skyddsombud har viktiga uppgifter i fråga om hur arbetsmiljöarbetet på arbetsplatserna ska organiseras och bedrivas.
Skyddsombuden har också möjlighet att ingripa vid missförhållanden och uppmärksamma tillsynsmyndigheten på dessa förhållanden och eventuella lagbrott. Jag vill också påminna om det arbete regeringen inlett med att se över arbetsmiljöpolitiken. Inom ramen för denna översyn finns det anledning att diskutera både innehållet i politiken och vilka roller de olika aktörerna bör ha. Inte minst viktigt är det att titta på roll- och ansvarsfördelningen mellan staten och arbetsmarknadens parter. Vad gäller den andra frågan bör påpekas att det inte finns någon ILO-rekommendation i sedvanlig mening om lämpliga nivåer på antalet arbetsmiljöinspektörer.
Det Ulf Holm hänvisar till handlar om ett riktmärke som kan användas vid jämförelser av tillsynsförhållandena i olika ILO-länder. Detta kan dock inte ensamt läggas till grund för en bedömning av de svenska insatserna på arbetsmiljöområdet. Även andra insatser och verktyg måste uppmärksammas. Vid en jämförelse med andra länder kan konstateras att systemet med regionala skyddsombud inte förekommer annat än undantagsvis i andra länder.
Det svenska statliga stödet till den verksamheten torde således vara ganska unikt och är ett viktigt exempel på sådant stöd för det lokala arbetsmiljöarbetet som Ulf Holm beskriver. Vad till sist gäller den tredje frågan håller jag med Ulf Holm om att även företagshälsovården är ett viktigt stöd i det lokala arbetsmiljöarbetet. Dessutom bör företagshälsovården i större utsträckning kunna fungera som ett stöd i återgången till arbete och som en länk mellan arbetsplatsen och hälso- och sjukvården.
I budgetpropositionen för 2008 föreslog regeringen åtgärder för en vidareutveckling av företagshälsovården i dessa avseenden, inklusive ett finansieringsstöd. Regeringen arbetar nu genom Socialdepartementet vidare med dessa åtgärder med sikte på att en modell med en förstärkt roll för företagshälsovården inom sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen ska kunna börja tillämpas under 2008.
En förstärkt roll för företagshälsovården i dessa avseenden bör även bidra till att dess roll i det förebyggande arbetsmiljöarbetet kan utvecklas.