KBLab/rixvox huggingface dataset:
Sten Tolgfors (M):
Bodil Ceballos har frågat mig följande. 1. Avser jag att ta några initiativ till dialog med övriga försvarsministrar i EU för att säkerställa att EU:s fredsbevarande insatser i andra länder inte utsätter befolkningen för miljö- och hälsoproblem av detta eller andra slag och att de företag som anlitas följer europeiska standarder? I interpellationen hänvisar Bodil Ceballos till vissa förhållanden vid FN-insatsen i södra Libanon. 2.
Avser jag att ta initiativ till dialog med den spanske ministern för att påtala vikten av att snarast lösa detta specifika fall? Miljö- och hälsoaspekterna är en av de allra viktigaste frågorna i världssamfundet i dag. Alla sektorer i samhället har ett ansvar. Det gäller också försvaret, både den nationella verksamheten och den internationella. Det är därför viktigt att vi i våra internationella militära insatser tar ett tydligt ansvar och beaktar miljö- och hälsoskyddet.
För att markera att vi i Sverige vill ta ett särskilt ansvar i detta avseende har Försvarsmakten haft regeringens uppdrag att senast den 31 december 2007 införa ett system som säkerställer att miljöskydd ur ett hållbarhetsperspektiv beaktas vid internationella övningar och insatser.
Med anledning av detta uppdrag har Försvarsmakten i samarbete med försvarsmakterna i Finland och USA utarbetat en handbok om miljö- och hälsoskydd vid internationell militär verksamhet. Avsikten är att handboken ska tillämpas av Försvarsmakten. Men den ska också kunna tjäna som ett exempel för andra stater och regioner.
När det gäller Bodil Ceballos första fråga vill jag understryka att det är viktigt att vi inom EU uppträder på ensartat sätt, oavsett vilka stater som medverkar i EU-insatsen och var i världen insatsen genomförs. Det behövs därför gemensamma europeiska riktlinjer när det gäller miljö- och hälsoskydd vid EU-ledd militär verksamhet. Sverige har redan tagit initiativ till sådana gemensamma EU-riktlinjer.
Den förra regeringen föreslog våren 2006 att det inom EU skulle utarbetas riktlinjer för miljö- och hälsoskydd vid EU-ledd militär verksamhet. I ett svarsbrev till den dåvarande försvarsministern var generalsekreterare Javier Solana mycket positiv till det svenska initiativet och förklarade att rådssekretariatet skulle utarbeta ett underlag om miljö- och hälsoskydd, och därvid beakta det svenska förslaget. Det arbete Bodil Ceballos efterfrågar pågår således redan.
Jag kan också upplysa Bodil Ceballos och andra om att miljöriktlinjer utarbetas även på FN-nivån, Environmental Guidelines for UN Field Missions . Detta arbete är redan långt gånget. Jag bedömer därför - som svar på Bodil Ceballos andra fråga - att de aktuella frågorna i södra Libanon bäst klaras ut mellan de direkt berörda.
Sten Tolgfors (M):
Jag gick igenom perspektiven i det svenska miljöarbetet. Jag talade om åtgärder före, under och efter insats. Den konkreta sak som Bodil tar upp kan jag inte döma av, vare sig hit eller dit. Det är en fråga där Spanien är ansvarigt för sitt agerande. Om det är en FN-insats är också FN berört av frågan. Det är inte upp till den svenske försvarsministern att döma av dem.
Däremot berättar jag gärna vidare om de strukturer som finns och det mer strukturerade arbete som vi gör på miljöområdet vad gäller internationella insatser. Som jag nämnde föreslog Sverige redan 2006 att EU skulle ta fram riktlinjer för miljö- och hälsoskydd i internationella insatser och vi fick positiv respons av Javier Solana. Han skrev till Sverige att ministerrådssekretariatet skulle utarbeta ett underlag och därvid beakta det svenska förslaget. Tyvärr har det inte hänt så mycket som vi hade hoppats.
Sverige har tryckt på. Vi har också hänvisat till Solanas löfte men hittills utan tillräcklig framgång. Jag tror att det är viktigt att få fram gemensamma EU-riktlinjer för verksamheten eftersom vi har ambitionen att öka de internationella insatserna på gemensam nivå. För att då öka trovärdigheten måste miljöfrågorna stärkas i det perspektivet.
Det är också viktigt att alla EU-ledda insatser sker på ett likartat sätt, oavsett vilka EU-stater som deltar i en viss insats och oavsett var i världen den äger rum. Vi kommer nu att informera ministerrådssekretariatet om den svensk-finsk-amerikanska miljöskyddshandboken och hoppas att den kan bli en bra grund och ge ett bra stöd i arbetet med gemensamma EU-riktlinjer. Även på den globala nivån utarbetas riktlinjer för miljö- och hälsoskydd vid FN-ledda insatser.
Det görs då förstås av FN. Experter från svenska FOI medverkar i det arbetet. Det är jättebra. Även Nato har sedan tidigare en standard för miljö- och hälsoskydd vid militär verksamhet. Standarden behandlar bland annat miljökompetens på olika nivåer inom förbanden och utbildning som sker innan insats. Den standarden bedömer vi ligger väl i linje med den svenska inriktningen. Det är den sortens arbete som regeringen gör.
Vi försöker få på plats bra strukturer baserade på bra kunskap och förtänksamhet i miljöfrågorna också vid internationella insatser. Däremot kan jag inte döma av den specifika situation som Bodil Ceballos pekar på. Jag kan bara säga att vid en FN-insats är det en fråga där FN är delansvarig, men det är också en fråga för det land som Bodil Ceballos talar om. Men jag dömer inte av den frågan.
Jag skapar, så gott vi kan, delaktighet i att arbeta fram bra strukturer för miljöarbetet på de nivåer där Sverige deltar.
Sten Tolgfors (M):
Det här utvecklar sig mer och mer till att bli en internpostövning där Bodil och jag överlämnar ömsesidigt intressant material till varandra. Det är bra. Jag lovar att departementet gärna ska sända över ytterligare underlag till Bodil om gällande miljöfrågor i internationella insatser. Det är en viktig fråga för oss. Jag är glad att Miljöpartiet välkomnar de initiativ som regeringen tar i sammanhanget.
Jag vill också gärna nämna i mitt avslutningsanförande att miljöförändringar, klimatfrågor och konkurrens om en bristande naturresursbas är något som kan orsaka konflikter och försvåra att de löses. Det kan till exempel gälla vattenfrågor. Det här är något som Försvarsberedningen i bred enighet lyfte fram i rapporten förra året. Miljöfrågorna har i vidaste mening bäring på också mitt politikområde.
Vi håller nu på att ta fram en svensk strategi för miljö och säkerhet i försvars- och utrikespolitiken. Vi samarbetar då inte minst med FOI. Ett underlag i det arbetet är FOI:s rapport Miljösäkerhet - En översikt . Den redovisar miljörelaterade säkerhetsfrågor i internationell politik och också i svensk politik.
Under våren 2008, kan jag också nämna för interpellanten, kommer Försvarsmakten att ha ett försvarssektorsgemensamt seminarium som kommer att heta Försvarssektorns klimatdag. Det är mycket på gång, och jag noterar med glädje att Bodil uttalar intresse för detta.
Vi ska också försöka bistå med material, både i perspektivet att miljö- och klimatfrågor kopplas ihop med säkerhetsarbetet i allmänhet och att beskriva vad Sverige faktiskt gör på den internationella arenan. I det konkreta ärendet har jag fullt förtroende för att Bodil Ceballos kommer att författa sina brev på ett konstruktivt och bra sätt.
Sten Tolgfors (M):
Det bästa som Kerstin Lundgren sade här var: in i vardagen. Jag tror att det är nyckeln för att det här ska bli mer än politiska ord. Det måste omsättas i verkligheten. Då ska det in i vardagen. Det ska inte bara finnas i deklarationen, utan inne i vardagen. Det är dit vi ska syfta. Avslutningsvis ska jag nämna något av det som Sverige gör. Vi har en nationell handlingsplan.
Regeringskansliet arbetar med att samla erfarenheter och idéer för att utveckla det svenska agerandet och vår handlingsplan genom att samla nationella aktörer. Det skedde, som flera här refererat till, i form av det möte som var i går. Sverige var för övrigt ett av de första länderna som antog en nationell handlingsplan. Försvarsmakten genomförde ett pilotprojekt under 2006 i form av det militära observatörsteam som kallas Juliet, och som helt bestod av kvinnor, inom ramen för det vi gör i Afghanistan.
Det är inte helt färdigutvärderat, såvitt jag förstår. Den nordiska stridsgruppen som just nu står i beredskap inkluderar två tjänster som jämställdhetsrådgivare. Det 1325-arbete som sker inom Försvarsmakten, Högkvarteret och andra myndigheter är också viktigt.
Både Försvarsmakten och Räddningsverket har under tre år varit aktiva i det projekt som flera har talat om här, nämligen Genderforce där myndigheterna tillsammans med polisen, Kvinna till Kvinna, Lottorna och Officersförbundet har arbetat för att förbättra arbetet med kvinnor i katastrof- och konfliktområden. Vi undersöker möjligheten att utveckla arbetet med MOT-teamen utifrån erfarenheten av Juliet tillsammans med Norge.
Vi har bidragit med jämställdhetsrådgivare till olika internationella insatser, och arbetet med resolutionen sker inte minst också inom utvecklingssamarbetet. För mig som försvarsminister är det viktigt att vidga diskussionen och inte låta det handla enbart om 1325 för sig utan, som Kerstin Lundgren sade, få arbetet att gå in i vardagen och visa varför det är viktigt att så sker.
Sten Tolgfors (M):
Gunilla Wahlén har, mot bakgrund av vad som har rapporterats om händelser under EU-operationen Artemis i Kongo 2003, frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att kunna garantera att liknande situationer inte inträffar igen. Sverige ska ha en ledande ställning när det gäller värdegrundsfrågor. Det handlar bland annat om skydd av och respekt för folkrätten, inklusive mänskliga rättigheter och den humanitära rätten. Detta har även en viktig operativ betydelse.
En god relation till civilbefolkningen hindrar upptrappning av konflikter och ger oss bättre förutsättningar att lösa uppgiften. Det bidrar också till vår säkerhet på plats. Det får inte råda några tveksamheter om vilka värderingar som Försvarsmakten står för, varken här hemma eller utomlands. Personalen i fredsfrämjande insatser ska agera i enlighet med de mänskliga rättigheterna och den humanitära rätten. Folkrättsbrott ska inte förekomma och kan aldrig tolereras.
Försvarsmakten har ett tydligt ansvar för att förbereda personalen inför insatser och lämna det stöd som krävs till personalen under insatser. I detta ligger inte minst att ge den utbildning som krävs för att personalen ska kunna agera på ett riktigt sätt även i sådana situationer som kan upplevas som svåra för den enskilde. Den 4 april informerades jag av Försvarsmaktens chefsjurist om den utredning som han har genomfört om den aktuella händelsen.
Samma dag anmodade Försvarsdepartementet Försvarsmakten att redovisa vilka rutiner som finns i dag på området och om myndigheten ser något behov av förändringar eller förtydliganden som behövs för att stödja personalens agerande vid misstanke om folkrättsbrott. Jag inväntar nu den redovisning som Försvarsmakten kommer att lämna till departementet senast den 9 maj 2008.
Därefter kommer jag att ta ställning till om några ytterligare åtgärder är nödvändiga.
Sten Tolgfors (M):
Mats Berglind har frågat mig om jag har sett till att någon myndighet har det övergripande ansvaret i dag för samordning av olika myndigheters insatser vid en IT-attack liknade den som Estland utsattes för och vilken myndighet som har det ansvaret. I dag gäller ansvarsprincipen fullt ut enligt det system som förra regeringen införde från och med år 2002. Detta innebar att ingen myndighet hade ett sammanhållande ansvar.
De flesta hot eller kriser har samhällsöverskridande karaktär, och därför är det viktigt att komma bort från tendenser till stuprörstänkande i myndigheters agerande. I propositionen Stärkt krisberedskap - för säkerhets skull föreslår regeringen att den nya myndigheten för samhällsskydd och beredskap ska få i uppgift att hålla samman informationssäkerhetsfrågorna. Den nya myndigheten får ett sammanhållande ansvar både före, under och efter en kris.
Ansvarsprincipen stärks genom att samtliga myndigheter och aktörer tydligt ges ansvar för sin verksamhet men även att samordna sig sinsemellan. Skulle Sverige utsättas för en attack motsvarande den i Estland kommer den nya myndigheten att hålla samman de åtgärder som behöver vidtas inom berörda myndigheter.
Fram till dess är det samordningsorgan som redan finns etablerat mellan Säkerhetspolisen, Försvarsmakten, Krisberedskapsmyndigheten, Försvarets radioanstalt, Försvarets materielverk, Post- och telestyrelsen och Verva plattform för samarbete kring gemensamma och koordinerade insatser.
Sten Tolgfors (M):
Det känns som en väldigt tung kritik att bära, måste jag säga. Mats Berglind tycker att ordet "bör" finns på för många ställen - väldigt tungt. I själva verket har regeringen gjort två centrala saker för att stärka Sveriges krishanteringsförmåga till skillnad från den tidigare regeringen som inte förmådde göra detta. Vi har inrättat en ny krishanteringsfunktion i Regeringskansliet för att stärka Regeringskansliets centrala arbete med att hantera kriser, till exempel få snabba beslut på plats och följa utvecklingen i världen.
Vi har lagt fram förslag som finns i riksdagen för behandling om en ny krismyndighet där vi redovisar hur det nya krishanteringssystemet ska se ut. Mats Berglind säger då att detta tar för lång tid. Men vad ska vi göra? Ska vi skippa riksdagshanteringen? Det här är en så snabb hantering som över huvud taget går att få på plats; propositionen finns här för hantering, och den nya myndigheten träder i funktion den 1 januari 2009.
Det går inte att göra det snabbare än vad regeringen har gjort! Den gamla regeringen hade tolv år på sig och åstadkom inget av detta. Jag har varit på den här positionen sedan i september, och nu är båda sakerna på plats där vi adresserar problemen.
Jag har pratat många gånger med min estniske kollega om deras erfarenheter och deras slutsatser om vad som drabbade dem, och det är helt klart, om vi slutar debatten i någon form av samsyn, att detta är ett område där vi behöver göra mer. Det har varit alldeles för öppna dörrar tidigare. Det gäller inte bara den offentliga verksamheten utan också den privata, och det gäller samverkan dem emellan.
Jag menar att vi har lagt fram förslag, bland annat nu på riksdagens bord, som adresserar ett antal av de svaga sektorer som vi tidigare sett har funnits. Det handlar till exempel om att vi har haft för mycket stuprörstänkande mellan olika aktörer där man inte har samverkat tillräckligt väl, och då har det blivit glapp emellan.
Vi förändrar ansvarsprincipen så att den även innehåller ett ansvar att samverka med andra - allt detta för att skapa en bättre krishanteringsförmåga och en bättre IT-säkerhet.
Sten Tolgfors (M):
Maria Stenberg har frågat mig dels vilken min inställning är till internationell militär test- och övningsverksamhet och om jag avser att verka för sådan verksamhet, dels när jag kommer med besked om försvarets medverkan i centrumbildningen i Arvidsjaur. I 2004 års försvarspolitiska inriktningsbeslut bestämde riksdagen om viss verksamhet i Arvidsjaur .
När det gäller den militära delen av riksdagens beslut har Försvarsmakten och Försvarets materielverk på regeringens uppdrag sedan 2006 bedrivit internationell militär test-, utbildnings- och övningsverksamhet, ITÖ, i projektform. Detta projekt ska avslutas vid halvårsskiftet i år. Därefter ska de två myndigheterna senast den 1 oktober 2008 redovisa resultatet av ITÖ-projektet och hur ITÖ-verksamheten skulle kunna permanentas.
När det gäller den civila delen av riksdagens beslut tillsatte regeringen i juni 2005 CTÖ-utredningen om civil test- och övningsverksamhet. CTÖ-utredningen redovisade sitt betänkande Testa och öva i norra Sverige - Center i Arvidsjaur i juni 2006. Betänkandet har remissbehandlats. I framför allt norra Sverige finns övningsområden både på marken och i luften som kan användas också för internationell verksamhet.
Mycket pekar på att såväl Sverige som stat som Försvarsmakten har nytta av ITÖ. Min generella inställning till internationell militär test- och övningsverksamhet är positiv. Syftet med det två och ett halvt-åriga ITÖ-projektet har varit att successivt utveckla formerna och inriktningen av ITÖ. Erfarenheterna ska redovisas i höst. Därefter kommer regeringen att ta ställning till ITÖ-verksamhetens fortsättning.
I fråga om CTÖ besvarade näringsministern en interpellation av Maria Stenberg i november förra året och två riksdagsfrågor, av Eva Sonidsson respektive Maria Stenberg, den 7 maj i år . Näringsministern har konstaterat att ett genomförande av CTÖ-utredningens förslag förutsätter att även regeringen tar ställning. Det gäller bland annat organisationsform, preciseringar avseende finansieringen, verksamhetens inriktning och omfattning och Försvarsmaktens medverkan.
Frågan bereds därför vidare inom Regeringskansliet. Som svar på Maria Stenbergs andra fråga får jag hänvisa till näringsministerns svar.
Sten Tolgfors (M):
I regleringsbrevet för 2008 har regeringen uppdragit åt Försvarsmakten och Försvarets materielverk att den 30 juni i år avsluta internationell militär test-, utbildnings- och övningsverksamhet, ITÖ. Dessutom ska man sedan från Försvarsmaktens sida den 1 oktober i år redovisa resultatet och hur ITÖ skulle kunna permanentas. Det är tidtabellen, och den känner både Maria och jag väl.
Projektet måste först avslutas för att sedan kunna bli en permanent verksamhet. En av utgångspunkterna för ITÖ är betänkandet Snö, mörker och kyla från 2004, som väl beskrevs här tidigare av interpellanten. Utredningen föreslog att den internationella militära test- och övningsverksamheten skulle utvecklas och pekade på ett antal positiva förhållanden. Det finns en efterfrågan om ITÖ-verksamhet från andra länder. Detta behov skulle en svensk ITÖ-lösning kunna uppfylla.
På ett kostnadseffektivt sätt kommer ITÖ att kunna höja Försvarsmaktens insatsförmåga. ITÖ kommer också att skapa möjligheter att utvärdera olika förbands förmåga med utgångspunkt i internationellt vedertagna kriterier. Regeringens beslut 2004 innebar att ett centrum för test- och övningsverksamhet i subarktisk miljö skulle utvecklas för att säkra en civil utveckling med militär närvaro i Arvidsjaur.
Den skulle bestå av en civil och en militär del. Våren påföljande år lämnade regeringen uppdrag till Försvarsmakten att tillgodose det som riksdagen hade lagt fast. Sedan fortsatte regeringen att utveckla ITÖ och uppdrog åt Försvarsmakten och FMV att från 2006 till juni 2008 bedriva en verksamhet i projektform.
Enheten skulle successivt utveckla organisationsform, ambitionsnivå och inriktning och belysa olika juridiska frågor. Då är vi framme vid det jag inledde med, att Försvarsmakten och FMV ska slutföra projektet i sommar, och därefter ska man redovisa sina erfarenheter och lämna förslag på hur en sådan verksamhet skulle kunna permanentas. Det är alltså Försvarsmakten som har regeringens uppdrag i fråga om ITÖ.
När det gäller Försvarsmaktens del är det Högkvarteret som bestämmer hur ITÖ ska utformas. Även om interpellanten här naturligtvis belyser just norra Sverige ska ITÖ-verksamhet kunna bedrivas i hela Sverige där det finns anläggningar och områden som kan utnyttjas. Det är alltså inte i sig bundet bara till Norrland, men det är uppenbart att det mesta av en sådan verksamhet förmodligen kommer att bedrivas just i Norrland.
Där finns det förmodligen bäst tillgång till övningsutrymmen både på marken och i luften. En betydande del av vinterträningen för utländska förband genomförs redan nu vid vinterenheten i Arvidsjaur.
Sten Tolgfors (M):
Några säkerhetspolitiska farhågor när det gäller verksamheten i Norrland kan jag inte se. Jag vill snabbt beröra det Maria sade gällande eventuella framtida avvecklingar av förbandsverksamhet. Försvarsmakten har inte presenterat något förslag för att komma till rätta med sin ekonomiska situation. Det kommer man att göra under senare delen av veckan.
Jag är väl medveten om att ett antal uppgifter har cirkulerat i massmedier under en ganska lång period, men regeringen har ännu inte fått något färdigt förslag från Försvarsmakten. Så ska jag gå tillbaka till dagens ämne. Riksdagens beslut en gång i tiden gällde ju Arvidsjaur, och bakgrunden var så klart den socialdemokratiska regeringens avveckling av K 4. Riksdagen bestämde att den så kallade vinterenheten skulle flyttas till Arvidsjaur.
Regeringen genomförde det våren 2005, och sedan dess verkar den i Arvidsjaur. Dessutom uppdrog regeringen åt Försvarsmakten att förlägga utbildningen av I 19:s jägarsoldater till Arvidsjaur. I det här riksdagsbeslutet fanns också en del som gällde Centrum för civil test- och provverksamhet. Det är det som ligger hos näringsministern. Hon har behandlat den delen, både i interpellationssvar och i frågesvar.
Jag kan bara instämma i vad hon har sagt och konstatera att enligt CTÖ-utredningens förslag krävs fortsatta överväganden. Ett av dem är Försvarsmaktens medverkan. Andra viktiga delar är det civila centrumets organisationsform, verksamhetsinriktning och en rad frågor som gäller finansiering. Vinterenheten i Arvidsjaur är en viktig resurs för militär vinterutbildning.
Det gäller både Försvarsmaktens egna förband och utländska förband som vill ha övning i rejäl snö, får man väl säga, mörker och kyla. Varje år kommer därför utländska förband som får del av den. Det är en på många sätt väldigt bra verksamhet för att utbilda och öva i riktigt vinterklimat. Jag vill understryka att det inte bara är Arvidsjaur som är viktigt.
I norra Sverige finns stora övnings- och skjutfält som är lämpliga både för våra egna behov av övningar och också för utländska förband, inte minst för samövningar mellan svenska och utländska förband inför gemensamma internationella insatser. I höstas genomförde till exempel den nordiska stridsgruppen sin slutövning i dessa områden. Jag vill också nämna FMV:s anläggning i Vidsel som är unik framför allt för vapenutprovning.
Det kan finnas många stater som vill utnyttja de möjligheter som Vidsel kan erbjuda framöver. Sammantaget kan norra Sverige erbjuda övningsområden både på marken och i luften som det är angeläget att se om vi i framtiden kan utnyttja på ett bra vis. En utökad övningsverksamhet, både nationell och internationell, kan naturligtvis, som Maria nämnde här tidigare, få en positiv effekt på samhället i övrigt också.
Sten Tolgfors (M):
Jag vill säga till interpellanten att jag tycker att det är bra att debatten nu kom till stånd. Vi har haft försök i den här riktningen tidigare, både på frågestunder och i interpellationer, som inte varit möjliga att genomföra. Hur som helst: Som fond för denna diskussion är naturligtvis att Försvarsmakten till den 15 maj har möjlighet att komplettera sitt budgetunderlag. Där diskuteras, som vi sett i medieuppgifter, även förändringar i grundorganisationen.
Dessa är ännu inte redovisade för regeringen. När Försvarsmakten har redovisat sina förslag kommer regeringen att ta ställning till dem, hur de än ser ut. Avslutningsvis vill jag än en gång understryka att norra Sverige har väldigt bra förutsättningar för militär verksamhet. Vi bör kunna hitta former att använda dessa områden på marken och i luften och också för internationell militär övningsverksamhet.
Det ter sig svårt att se några områden i vårt land som har bättre förutsättningar för vinterutbildning än denna del av vårt land.