Otto von Arnold (KD):
Vi påminns varje dag om de begränsade naturresurser som finns på vår jord. De tas i anspråk av en växande befolkning men också av ett intensivare utnyttjande. Genom klimatförändringarna blir belastningarna ännu mer påfrestande. Naturresurserna är förbundna med övriga ekosystem, och vi kan tyvärr konstatera att vi har sett hur ett överutnyttjande av naturresurser leder till kollaps av ekosystem.
Den svenska familjerätten bygger på ett antal viktiga principer. Jag vill från början framhålla att den bärande i föräldrabalken är att se till barnets bästa. Det har vi hört mycket om i dag. Det är logiskt då lagstiftaren vill skydda den svagare parten.
Detta påverkar i sin tur vår förmåga att överleva. Exempel på detta är överfiske, asfaltering av jordbruksmark som leder till översvämningar etcetera. Vi Kristdemokrater hävdar förvaltarskapstanken, där vi på ett hållbart sätt ska förvalta naturresurserna lokalt, nationellt och globalt.
Lagstiftningen har också ändrats under åren och anpassats till andra former av familjebildningar än den traditionella kärnfamiljen utan att släppa kravet på barnets bästa.
Att bruka utan att förbruka är vårt rättesnöre. Herr talman! Vi har i dag att behandla motioner kring naturresursfrågor. Detta är civilutskottet, men mycket av det här sammanfaller med den miljöpolitik som vi precis har diskuterat.
Denna inställning kan ibland uppfattas som lite stelbent och kanske lite förnedrande, men i princip är man ganska överens om att det är en viktig och bärande princip.
Det är glädjande att utskottet har enats kring ett tillkännagivande från 2006 om att vi måste se till att vandringsfiskarna, som lax och ål, får hållbara vandringsvägar i våra vattendrag. Det här är viktiga naturresurser.
Samtidigt har lagstiftaren också ett intresse av att väga olika delar av den här ganska komplicerade materian mot varandra. Dessa frågor är komplicerade och ger upphov till moraliska och emotionella debatter som verkligen berör oss. Det är därför som jag tycker att det behövs en ordentlig debatt om de här frågorna.
Det handlar också om att se till att vi kan få ett levande fiske i landet och att vi får ett positivt utnyttjande av de naturresurser som fiske innebär. Det har på ett föredömligt sätt beskrivits tidigare. Stranderosionen är en viktig fråga i södra Skåne.
Det är någonting som vi har med oss från vaggan till graven. Dock saknar man ofta själva orsaken till debatten, själva barnet. Det är sällan med. Vi vuxna ser gärna till våra egna själviska intressen, och inte sällan använder vi då barnet för att visa att vi har en bättre rätt.
Under de senaste åren har många av de fina sandstränderna i bland annat Trelleborg, Ystad och Simrishamn kraftigt minskats genom stormar. Sandstränderna har stora värden biologiskt och ekonomiskt för turismen. De har även estetiska värden. Det pågår en debatt som tyvärr är ganska långsam.
Lagstiftningen ska ha barnets bästa som en ledande princip. Den ska ta hänsyn till de sociala förändringarna i samhället och givetvis se människan som en biologisk varelse med halva genuppsättningen från en kvinna och halva från en man.
Några av dessa kommuner önskar göra som sina danska kolleger, återföra sand som havet tar, så kallad sandfodring. Det är positivt att frågan är under beredning hos Statens geotekniska institut. Jag kommer noggrant att följa det här. Frågan om den produktiva jordbruksmarkens bevarande är synnerligen viktig.
Det är ett faktum som vi än så länge inte kan bortse ifrån. Vilka som är barnets föräldrar i betydelsen vårdnadshavare är egentligen en annan fråga som är väl så viktig. Där måste man också ha barnets bästa som rättesnöre. Föräldraskap kan uppnås på lite olika sätt, och där är adoptionsinstitutet, som nyligen påpekats, viktigt.
Människan har sedan urminnes tider bosatt sig där marken är som bördigast. Det gäller mycket i Skåne. Jag ser positivt på de väckta motionerna, och det pågår ett arbete i Regeringskansliet, baserat på Miljöprocessutredningens betänkande om riksintressen.
Det är väldigt viktigt att få reda på vem som är ens far. Därför åligger det de sociala myndigheterna att göra ett betryggande och grundligt arbete för att finna ut vem som är den biologiska fadern och se till att det verkligen fastställs.
Det är viktigt att påpeka att de berörda kommunerna måste förtäta sin bebyggelse på ett varsamt sätt och med en smart exploatering och ta till vara åkermarken så mycket som möjligt. Det är en viktig resurs, och med den stigande befolkningen i världen har Europa och Sverige en viktig roll i den framtida globala försörjningen.
Oppositionen påpekar gärna att faderskapspresumtion är ett ganska enkelt förfarande, men det är en annan procedur när det inte är inom ett äktenskap. Men det här är ändå till för barnets bästa.
Vi kommer, som sagt, att följa det här noggrant. Jag är inte beredd att upphöja jordbruksmarken till riksintresse, än så länge. Det är viktigt att följa den utredning som finns. Det finns också en risk att man upphöjer flera naturresurser till riksintresse, och då tappar man lätt helhetsperspektivet.
På samma sätt ger det möjlighet för en man att få en utredning om sitt genetiska faderskap. Eftersom min tid är ganska kort vill jag beröra en sak när det gäller barns skuldsättning. Barn är ett rättssubjekt som kan ha tillgångar och skulder.
Det har talats om grundvatten och ytvatten. Det här är ändå upp till kommunerna i första hand. Det är också en regional fråga, som vi inte får glömma bort att ta i beaktande. Med hänvisning till det pågående arbetet yrkar jag avslag på motionerna.
Det står under överförmyndarens eller en särskild förvaltares tillsyn. Jag tycker att det är lite märkligt att säga att man inte ska låta barn bli skuldsatta. Då tar man ju bort möjligheten för ett barn och ekonomin att fungera. Fru talman! Med dessa ord yrkar jag bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på reservationerna.