KBLab/rixvox huggingface dataset:
Hans Hoff (S):
Först och främst skulle jag vilja kommentera det som ministern säger här om att åkeribranschen har en ekonomiskt tuff situation, att de jagar sina kostnader och att vi nu är med i EU.
Jag utgår bara från att ministern inte tar detta som intäkt för att man ska bedriva den verksamhet som man gör i dag, där man lönedumpar och låter utländska chaufförer med F-skattsedel leva under vidriga förhållanden. Herr talman!
Som jag sade tidigare har dagens situation omfattande sociala och ekonomiska konsekvenser för förarna, för seriösa åkeriägare och för samhället i sin helhet. Vissa förare som arbetar för svältlöner försöker skaffa sig andra inkomster för att klara sin överlevnad. Det kan till exempel handla om stölder av diesel. Ett annat sätt att tjäna pengar är försäljning av smuggelsprit.
Uppställningsplatser för lastbilar har blivit langningscentraler för minderåriga. Falska utländska egenföretagare leder till marknadsstörningar och illojal konkurrens inom branschen. Cabotage, som ska vara ett undantag från verksamheten, missbrukas å det grövsta och underbygger förutsättningarna för seriösa företagare i åkerinäringen.
Problemet med cabotagereglerna har varit känt i många år, men ännu har man inte lyckats komma åt det. Frågan är om det finns något verkligt intresse att göra något åt detta över huvud taget. Samhället går miste om omfattande skatteintäkter, och landet går miste om hundratals arbetstillfällen.
I mitt förra inlägg nämnde jag hur många utländska förare med F-skattsedel det finns i Halland, Skåne, Småland och Västra Götaland. Sammantaget är det i dessa regioner 731 stycken, vilket innebär att 731 yrkesförare är utan arbete. Det innebär också att samhället går miste om över 34 miljoner kronor i månaden i arbetsgivaravgifter och löneskatt.
Jag förstod att det var lite oklart för ministern att det var så, men om ministern kollar det med Skatteverket kommer hon att få klara besked. I Holland har regeringen agerat och infört en lag som kräver att förarna ska vara anställda i de företag de arbetar för.
I Holland krävs också att bemanningsföretag som kontrakteras i transportnäringen har kollektivavtal och att underentreprenörerna har egna trafiktillstånd och egna fordon. Enligt min och många andras mening vore det ett bra sätt att komma åt problemen också här i Sverige. Ministern har hört att man är missnöjd med detta i Holland.
Inför denna interpellationsdebatt har jag lyssnat noga på branschen, och jag har inte fått någon signal om att det skulle vara på det viset. Ministern har kanske hört detta, men lagstiftningen finns där. Det problem vi har i Sverige existerar inte i Holland eftersom man införde denna lag.
Vad har då regeringen för konkreta förslag för att komma till rätta med den oseriösa konkurrensen och lönedumpningen som sker på de svenska vägarna just precis nu när vi står här och diskuterar denna fråga? Vi har inte hört ett enda förslag från regeringen här i dag. Kanske kommer det i nästa inlägg från ministern. Jag hoppas det.
Hans Hoff (S):
Det går att göra något åt problemen om man vill. I Holland såg regeringen problemen. Man agerade och man införde en lagstiftning för att komma åt en sådan situation som vi i dag ser i Sverige. Det har regeringen i Holland gjort. Nu har Catharina Elmsäter-Svärd och den svenska regeringen hört att det kanske ska omprövas.
Men man kommer ju att hålla fast vid att se till att situationen inte blir som den är i Sverige. I Holland har man sagt att det inte är acceptabelt att det fungerar som inom åkerinäringen i Sverige.
Agerar inte den svenska regeringen skyndsamt kommer varenda lastbil i Sverige att ha utländska underbetalda chaufförer.
Den enkla anledningen till det är att ingen seriös företagare som betalar avtalsenliga löner som är gängse på den svenska arbetsmarknaden kommer att överleva. De priser som han eller hon offererar för transporterna ligger så mycket högre.
Är det så regeringen vill att det ska blir? Min fråga kvarstår: Vad ska regeringen göra för att komma åt den sociala dumpningen och den oseriösa konkurrensen i svensk åkerinäring? Jag har inte hört ett enda konkret förslag från regeringen.
Lämna gärna ett besked, Catharina Elmsäter-Svärd, om vad ni tänker göra för att komma till rätta med detta inom den svenska åkerinäringen.
Hans Hoff (S):
I dag är drygt 10 000 hallänningar arbetslösa. Deras framtid ser inte särskilt ljus ut då länet drabbas av varsel, uppsägningar och nedläggningar av hela industrier. Bara under den senaste tiden har Stora Enso meddelat att man permanent stänger en av pappersmaskinerna i Hylte. Det är 140 människor som förlorar sitt jobb där.
Pilkington i Halmstad lägger ned hela fabriken med 240 direktanställda, men nedläggningen berör betydligt fler. Man beräknar att ungefär 500 jobb totalt sett försvinner i Halmstads kommun på grund av denna nedläggning. En viktig förklaring till nedläggningarna kan vara regeringens industripolitik. Förra hösten infördes fyra elområden med olika pris på energi i landet. Priset är allra högst i södra Sverige.
Detta har kraftigt höjt företagens kostnader för energi. Därutöver får flera exportföretag framöver kraftigt höjda kostnader för sjötransporter om regeringen inte agerar. Nu när beställningarna till industrin kraftigt minskar ligger detta den elintensiva exportindustrin i Halland i fatet när koncerner ska besluta om huruvida investeringar eller nedläggningar ska göras i Halland eller på något annat håll runt omkring i världen.
För detta har regeringen ett ansvar. I dag är som sagt 10 000 människor arbetslösa i Halland. Siffran kommer att stiga betydligt när varslen nu har övergått till uppsägningar. Trots detta kommer Arbetsförmedlingen i Halland inte att använda 29 miljoner kronor av sitt anslag till arbetsmarknadspolitiska åtgärder i år. De skickas tillbaka till regeringen.
Av dessa 29 miljoner är 15 miljoner avsatta för att ge arbetslösa utbildning eller andra insatser för att de lättare ska kunna få ett arbete. Det finns halländska företag som efterlyser kompetent arbetskraft, och pengarna ligger oanvända på Arbetsförmedlingen tills de skickas tillbaka till regeringen.
När man då frågar arbetsförmedlare hur det kan vara på detta vis är svaret tveklöst: Det är regeringens regelverk som bakbinder oss. Reglerna för hur pengarna får användas är så strikta att de inte kan användas för att bekämpa arbetslösheten, och därför skickar man tillbaka dem till regeringen. Herr talman!
Det är ett totalt haveri vi ser när det gäller regeringens näringspolitik för nya jobb och när det gäller arbetsmarknadspolitiken. Vad är arbetsmarknadsministerns besked till de 10 000 arbetslösa i Halland? När ska de få ett jobb? Vad är regeringens besked till dem som nu blir arbetslösa när företagen lägger ned sin produktion i länet?
Och kanske framför allt: Vad är regeringens besked till de elintensiva exportföretagen i Halland, som kanske just nu sitter och räknar på om de ska göra investeringar i Halland eller i fabriker i andra länder?
Hans Hoff (S):
10 000 människor i Halland är arbetslösa i dag. Varsel läggs, företag läggs ned och här i kammaren får man från moderata riksdagsledamöter höra: Det är mycket värre på andra håll. Stå inte här och gnäll och kräv att regeringen ska göra någonting. Det är ju mycket värre på andra ställen. Sedan säger man att regeringen gör en jättestor satsning i budgeten för att pressa ned arbetslösheten.
Ja, det är en jättestor satsning på att sänka bolagsskatten, och det finns säkerligen skäl att göra det, men det finns ingen ekonom i Sverige som skulle säga att det på något sätt påverkar situationen för de 10 000 som är arbetslösa i Halland i dag eller för de totalt 400 000 arbetslösa i Sverige. Inte i dagsläget. På kanske fem till tio års sikt kan det ha effekt. Tog höjd i budgeten, sades det.
Nu säger Borg att han ska komma tillbaka och revidera den. Det betalas tillbaka tusentals miljoner kronor i år som skulle kunna användas för att pressa ned arbetslösheten. Det finns företag som behöver anställa. Det finns människor som är arbetslösa. Det finns pengar.
Det skulle vara oerhört bra om arbetsmarknadsministern i riksdagen i kväll kunde säga att hon ska gå tillbaka och se till att de pengar som finns används, varenda krona, för att pressa tillbaka arbetslösheten, att regeringen ska göra allt den kan för att göra det. Jag hoppas på det.
Hans Hoff (S):
Möjligen är väl det sistnämnda svar på frågan, för en strategi är ju mer en form av inriktning av politiken för de kommande åren. Det har varit viktigt att vi i huvudsak står fast vid samma inriktning som den som gällde under den tidigare strategiperioden för att få kontinuitet och jobba långsiktigt med den här typen av frågor. Det här är inga frågor som löses på ett eller två år.
I den här typen av frågor handlar det om att ha en sammanhållen politik och strategi och att jobba långsiktigt med dem. Precis som Karin säger finns det inte så många skarpa förslag i själva strategin. Däremot finns det i skrivelsen, som ligger till grund för strategin, ett antal beskrivningar av vad man gör på de olika områdena.
Till exempel framgår det att frågan om sprutbyte bereds inom Regeringskansliet och att regeringen avser att återkomma i frågan på ett eller annat sätt. Också många av de andra frågor som Karin tar upp är frågor som är uppmärksammade och som man jobbar med på olika sätt och vis. Vi återkommer i propositionen med förslag till riksdagen som vi får behandla längre fram.
Hans Hoff (S):
Jag brukar i mina anföranden om de här frågorna betona vår breda majoritet och samsyn i de här frågorna i riksdagen. Det gör att jag känner stor tillförsikt. Det är bara två år kvar av mandatperioden.
Men jag känner att det här är frågor som har en sådan bredd och tyngd i alla partier i riksdagen, så oavsett regering tror jag att de kommer att vara väldigt viktiga för vårt samhälle även framöver. Som Karin Rågsjö varit inne på tidigare måste man återkomma med förslag i olika frågor som ligger för utredning.
Det kommer att ske ett stort antal saker. Till exempel kommer regeringen att återkomma när det gäller tobaksområdet liksom alkoholområdet. Vi kommer under den är mandatperioden att få ta ställning till ett antal förslag som kommer att förbättra situationen rätt så rejält på det här området. Det är jag helt övertygad om.
Hans Hoff (S):
Man ser det som att det helt enkelt ska prioriteras högre. Då kan man säga: Ja, men man tar bort den målsättning som har funnits tidigare och att det ska integreras på samtliga områden. Det är alltså något som ska genomsyra hela strategin.
På det sättet menar man att frågan lyfts fram, men jag har uppfattat genom er motion att ni tycker att den prioriteras ned. Det är bra då att utskottet i bred enighet har sagt att det är viktigt att man förändrar målstrukturen, som trots allt görs på det här sättet.
Tanken är att det ska vara ambitionshöjande och att just barnperspektivet i strategin och hela det här arbetet ska få en större tyngd. Då är det viktigt att vi nu från riksdagens sida säger att vi ska följa upp detta lite extra framöver.
Hans Hoff (S):
Riksdagen ska nu behandla socialutskottets betänkande Samverkan om vård, stöd och behandling mot spelmissbruk . Kommunernas socialnämnder har i dag enligt socialtjänstlagen en skyldighet att arbeta för att förebygga och motverka missbruk av alkohol och andra beroendeframkallande medel. De har också ansvar för att genom information till myndigheter, grupper och enskilda sprida kunskap om skadeverkningar av missbruk och om de hjälpmöjligheter som finns.
De ska även aktivt arbeta med att förebygga och motverka missbruk bland barn och unga. Kommuner ska ingå överenskommelser om samverkan med landstinget kring personer som missbrukar beroendeframkallande medel. På motsvarande sätt ska landstingen, enligt hälso- och sjukvårdslagen, ingå överenskommelser med kommuner om samarbeten i fråga om personer som missbrukar beroendeframkallande medel.
Det som regeringen föreslagit och det som socialutskottet nu ställer sig bakom i betänkandet är att socialnämndernas ansvar att jobba förebyggande samt kommunernas och landstingens ansvar att teckna överenskommelser om personer som missbrukar alkohol, narkotika, läkemedel, dopningsmedel eller andra beroendeframkallande medel även ska omfatta missbruk när det gäller spel om pengar.
Regeringen föreslår också att landstingen får ett utvidgat ansvar för barns behov av information, råd och stöd om barnets förälder eller någon annan vuxen, som barnet varaktigt bor med, är spelmissbrukare. Detta är angelägna förändringar i lagstiftningen då många människor i dag har fastnat i ett omfattande och förödande spelmissbruk.
Kring dessa lagstiftningsförändringar är socialutskottet helt enigt. Fru talman! Till betänkandet finns två reservationer.
När det gäller reservationen 1 om att överföra huvudansvaret för missbruks- och beroendevården till hälso- och sjukvården är det, som det framkommer i reservationen, ett förslag som den dåvarande borgerliga regeringen inte genomförde eftersom det fanns ett stort och massivt motstånd bland många remissinstanser.
När det gäller reservation 2 om att det ska vara obligatoriskt att sluta samarbetsavtal mellan kommuner och landsting när det gäller insatser för vård av personer med missbruk kan man konstatera att såväl kommuner genom socialtjänstlagen som landstingen genom hälso- och sjukvårdslagen sedan ett antal år tillbaka är skyldiga att teckna just sådana samarbetsavtal. Fru talman! Mot bakgrund av det anförda yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna.
Hans Hoff (S):
Jag tror inte att det finns någon annan ideologisk bakgrund än vad den borgerliga regeringen hade när den prövade förslaget om att överföra detta på det sätt som Anders W Jonsson här anför. Den borgerliga regeringen brottades med frågan om huruvida den skulle gå vidare med det förslag som Anders W Jonsson har. Man valde dock att inte göra det, bland annat då det fanns en omfattande kritik mot det hela.
Du är nog väl medveten, Anders, om att det för människor som har omfattande missbruk av olika art inte bara handlar om behandling, utan även om många andra insatser som ligger inom det kommunala ansvarsområdet. Därför är det angeläget att i ett samlat grepp få in insatserna för människor i de samarbetsavtal som vi nu utvidgar till att handla om även missbruk av spel om pengar. Vi måste sätta människan i centrum.
Många gånger handlar det om människor i en väldigt utsatt situation. De sätts i centrum genom att man har avtal för att kunna gå in med insatser från såväl hälso- och sjukvården som kommuner, arbetsförmedling och andra instanser i samhället för att ge dessa människor en ny framtid och en ny möjlighet att komma tillbaka till ett värdigt liv.
Hans Hoff (S):
Vi har ingen annan syn än vad som framkom i den prövning som gjordes i samband med att den borgerliga regeringen införde de lagstiftningsförändringar som innebar att samarbetsavtal skulle tecknas. De infördes för fyra år sedan, vilket inte är jättelångt tillbaka i tiden. Detta bygger på vetskapen om att en människa som befinner sig i en missbrukssituation har en komplex livssituation. Den här människan behöver både vård och behandling men även många andra insatser för att komma tillbaka till ett värdigt liv.
Det gäller att kunna bli fri från sitt missbruk, att kunna avhålla sig från missbruk och kanske även att kunna få en bostad. Det beror lite grann på hur långt missbruket har gått. Många har inte ens bostad. Frågan är komplex, och många måste samverka för att hitta vägar och framför allt sätta människan i centrum. Den borgerliga regeringen valde att gå vidare med det som vi nu förstärker med insatser för människor som har ett missbruk av spel om pengar.
Verksamheten fungerar relativt bra i de landsting och regioner där detta har införts.
Hans Hoff (S):
En stor del av brottsligheten finns i dag på nätet. Det handlar om narkotikaförsäljning, prostitution, människohandel och all annan verksamhet som kriminella personer och organisationer bedriver. Ibland används begreppet nätdroger. Det leder tanken fel, då alla droger som säljs på gatan även säljs på nätet.
Det betänkande vi i dag debatterar handlar om hur samhället ska jobba på ett bättre sätt för att så tidigt som möjligt kunna narkotikaklassa nya substanser som säljs som droger på ett lagligt sätt eftersom kemikalierna ännu inte blivit narkotikaklassade. Förra året dog 124 personer i Sverige, i huvudsak unga människor, efter att ha använt dessa droger. Det är fler än de som dog av heroin.
Drogerna säljs under namn som Spice, Black Mamba, K2 och Lava Red, för att nämna några. Problemet vi har, och har haft under lång tid, är att så fort en drog narkotikaklassas ändrar drogtillverkarna några molekyler, vilket gör att drogen återigen blir laglig att sälja.
För närvarande är ett sjuttiotal substanser under utredning för narkotikaklassning på Folkhälsomyndigheten. Tiden från att en ny eller ändrad substans upptäcks till att den blir klassad som narkotika är av stor vikt, och under de senaste åren har det gjorts stora förbättringar som kortat den tiden. Fru talman!
Med dagens beslut i riksdagen förbättras samhällets möjligheter att komma åt dessa droger. Polisen ges möjlighet att göra anonyma inköp, vilket kommer att möjliggöra för samhället att betydligt tidigare än i dag påbörja arbetet med att narkotikaklassa olika substanser. Det införs också straff för den som av grov oaktsamhet hanterar hälsofarliga varor utan tillstånd.
Folkhälsomyndigheten, som är den myndighet som arbetar med att bevaka och utreda nya substanser, kommer också att få en långsiktigt stärkt finansiering för att jobba med dessa frågor. Fru talman! Regeringen har även sett över frågan om generisk klassificering av substanser.
Detta är en oerhört komplex fråga, då ett system med generisk klassificering av substanser kan vara svårförenligt med de rättssäkerhetskrav som bör ställas. Svea hovrätt och Hovrätten för Västra Sverige motsätter sig av rättssäkerhetsskäl att ett sådant system införs. I Norge och Danmark tillämpas generisk klassificering av substanser.
Regeringen vill fortsätta att analysera frågan om vilka åtgärder som kan vidtas för att mer effektivt möta problemet med nya och ändrade substanser. Ett enigt socialutskott anser att regeringen bör göra en djupgående analys av erfarenheterna från dessa länder, och då särskilt studera följderna av att vissa substanser som klassificerats som narkotika sedan inte visat sig vara narkotika.
Fru talman! Mot bakgrund av det i kammaren anförda yrkar jag bifall till utskottets förslag till beslut.
Hans Hoff (S):
Är det något parti som verkligen vet att detta inte är möjligt så är det Kristdemokraterna. Är det något parti som verkligen känner till de sociala konsekvenserna om alkoholmonopolet försvinner - hur många barn som kommer att fara illa, hur många fler kvinnor som kommer att våldtas och hur många fler människor som kommer att misshandlas - så är det Kristdemokraterna. Varför säger jag detta? Jo, Kristdemokraterna hade Socialdepartementet i den tidigare borgerliga regeringen.
Det var Göran Hägglund och Maria Larsson som hade ansvar för de här frågorna. Man körde frågan om gårdsförsäljning i botten. Man konstaterade, såväl i Socialdepartementet som i hela regeringen, att det inte är förenligt att införa gårdsförsäljning och samtidigt ha kvar alkoholmonopolet. Detta stod Kristdemokraterna upp för i riksdagen så sent som för ett år sedan.
I ett utlåtande till miljö- och jordbruksutskottet konstaterade vi detta, och då var Kristdemokraterna också med och sa: Detta är ett hot mot alkoholmonopolet. Därför avslogs de motionerna. I dag har vi en riksdagsmajoritet för att gå vidare med detta.
Antingen vilseleder man alltså väljarna med någon form av alkoholpopulism, eller så har det nu växt fram en annan syn på alkoholfrågorna, där vi faktiskt tar de första stegen mot att ta bort det absolut viktigaste verktyget vi har i Sverige för att ha en låg alkoholkonsumtion, det vill säga det statliga alkoholmonopolet.
Min fråga till Kristdemokraterna och Emma Henriksson är, herr talman: Vilket av dessa två alternativ är det?
Hans Hoff (S):
Jag sa det vid två tillfällen i mitt anförande, och jag kan säga det igen för kunskaps skull: Att tillåta gårdsförsäljning av vin eller andra egenproducerade produkter skulle inte i någon omfattning öka totalkonsumtionen. Jag tror inte att det ens skulle vara mätbart, och det skulle i sig inte vara något problem. Vi skulle heller inte ha något emot det.
Men detta handlar om risken för alkoholmonopolet. Två regeringar och också den nuvarande socialdemokratiska regeringen konstaterar att detta inte är möjligt att förena med alkoholmonopolet. Det är en fråga som är så utredd och körd i botten att vi vet att någon sådan möjlighet inte finns. Ändå driver man detta vidare.
Det måste ju finnas någon orsak till att man driver det vidare när man vet att det inte går. Jag börjar mer och mer luta åt att det handlar om att man vill öppna för en alkoholmarknad i Sverige. Det är mångmiljardbelopp det handlar om för alkoholindustrin och för handeln. Det kommer inte att stanna vid gårdar, utan sedan kommer mikrobryggerier, andra tillverkare och till sist livsmedelshandlarna.
Då är det helt plötsligt en näringspolitisk fråga, och där får man ju inte diskriminera andra aktörer när det handlar om försäljning och liknande. Ett tu tre har vi en situation som i Tyskland och Danmark med alkohol i livsmedelsaffärer, på bensinmackar och på 7-Eleven-affärer. Det kommer att bli en konsumtionsökning som kommer att vara grotesk. Som jag sa i mitt anförande finns det forskning publicerad om vad detta skulle innebära.
Det innebär enorma sociala konsekvenser för barn, kvinnor och män - ja, för alla. Det får konsekvenser för rattonykterheten och så vidare. Jag är djupt oroad över att vi i dag har en majoritet i Sveriges riksdag för att gå vidare med denna fråga.
Hans Hoff (S):
Jag tror definitivt på ett samhälle med samhörighet, gemenskap, solidaritet och jämlikhet. Det är därför jag reagerar mot - och vi reagerar mot - motionen om att införa detta i syfte att definiera svenskheten och dem som är svenska. Det är svenskarna och svenskheten som är själva syftet med att införa den kanon som ni beskriver på detta sätt.
Det är ett arbete som gjorts med framgång i Danmark, säger ni, och man har gjort det i Danmark. Man har skurit ned antalet journalister i public service och gett direkta direktiv för vad de ska sända. Det ska vara dansk musik, och det ska vara dansk kristendom till viss del för att stärka själva danskheten. Den typen av politisk inriktning fjärmar vi oss från. Jag är självklart demokrat. Jag tycker att alla politiska partier har rätt att driva sina frågor.
Men jag är också väldigt tacksam för att vi har politiska hjältar i form av Centerpartiet och Liberalerna, som inte gick med på att ha Sverigedemokraterna som stödparti. Då hade detta säkerligen blivit verklighet.