Pontus Andersson (SD):
Den 4 april i år dömdes sju medlemmar i ett kriminellt nätverk i Köpenhamn till livstids fängelse för mordförsök. De sju gängmedlemmarna letade i maj 2020 efter tre personer i ett rivaliserande gäng med syfte att döda dem. När rivalerna lokaliserats i en bil öppnade de nu dömda männen eld. Sammanlagt 26 skott träffade de tilltänkta offrens bil, men ingen av personerna träffades.
Lyckligtvis för personerna i det rivaliserande gänget träffades alltså ingen av de 26 skott som avlossades, men det är uppenbart att personer med detta våldskapital måste hållas inspärrade länge. Således är agerandet från det danska rättssystemet föredömligt.
De senaste åren har ett flertal personer utan koppling till gängkriminalitet dödats i Sverige, både av förlupna kulor och av att gängmedlemmar helt enkelt tagit fel på vilken person de gav sig på. Långt ifrån alla som drabbas av gängkriminaliteten och skuggsamhället i Sverige är gängkriminella själva.
Om samma händelse som inträffade i Danmark hade utspelat sig på svensk mark med svenska medborgare hade påföljden från svenskt rättsväsen varit långt ifrån lika tuff som i Danmark. Hade personerna omfattats av ungdomsrabatten hade personerna väldigt snart varit ute på gatan igen och kunnat fortsätta med sitt destruktiva beteende. Danmark har bland annat infört dubbla straff för gängkriminella och möjlighet att vittna anonymt.
Gängkriminella som begår brott i grupp döms i grupp. Man har också infört visitationszoner. Allt detta säger Socialdemokraterna nej till. Sverigedemokraternas uppfattning är att personer som begår sådana handlingar som beskrivits här tidigare måste hållas borta från gatorna under väldigt lång tid. Men så är det inte i Sverige i dag. Den 15-17 april inträffade de så kallade korankravallerna på flera platser i Sverige.
En man med svenskt och danskt medborgarskap hade utannonserat att han på flera platser i Sverige avsåg att bränna Koranen. Min åsikt är att koranbränningar är ett ganska infantilt sätt att använda sin yttrandefrihet på. Men även personer med infantila metoder har rätt till sin yttrandefrihet. Justitieministern sa då i en intervju med Aftonbladet: "Förmodligen är det gängkriminella som nu passar på när tillfälle ges." Detta gör att vi åter hamnar i en diskussion om Danmark kontra Sverige.
Om det nu är så att kriminella i Sverige blir superprovocerade av det här, varför har vi då inte sett liknande upplopp i Danmark, där den här provokatören offentligt länge har ägnat sig åt samma sak? Om man inte vill kännas vid att det är de hårdare danska straffen som ser till att kriminella i Danmark inte begår upplopp på samma sätt som i Sverige kanske man kan tänka sig att det är den svenska integrationen som funkar sämre än den danska.
Danmark har under en längre tid haft en betydligt lägre invandring. Både den tidigare integrationsministern Inger Støjberg och den nuvarande har varit tydliga med att de som kommer till Danmark ska ta seden dit de kommer. Liksom Socialdemokraterna inte följer Danmarks syn på straff har de inte heller anammat vare sig dansk integrationspolitik eller dansk invandringspolitik.
Men oavsett inom vilket område Sverige brister kan Morgan Johansson inte vara nöjd med en situation där minst 104 poliser skadats på bara tre dagar. Jag vill därför ställa följande fråga till statsrådet: Inom vilket område har Danmark lyckats bättre än vi för att förhindra att den här typen av korankravaller inträffar?