Jacob Johnson (V):
Dagens betänkande Fiskeripolitik m.m. handlar som ni har hört dels om Riksrevisionens framställning om statens insatser för ett hållbart fiske, dels om ett antal motionsyrkanden - 54 för att vara exakt - från den allmänna motionstiden. Det kan ju vara praktiskt och kanske till och med pedagogiskt att även jag i mitt inlägg håller mig till denna uppdelning och ordning.
Jag börjar med Riksrevisionens rapport, som kom i november förra året och fick stor uppmärksamhet - med all rätt, tycker jag, eftersom den var starkt kritisk till de statliga insatserna. Det var en kritik som vi från de båda politiska lägren måste ta åt oss av.
Riksrevisionen anser att de statliga insatserna varit ineffektiva och till och med lett till att Sverige i flera avseenden rört sig bort från målen om ett hållbart fiske i stället för fram mot desamma. Olika styrmedel har motverkat varandra, och regeringen har inte lyckats prioritera mellan styrmedlen. Kritiken handlar också om bristande uppföljning.
Vad som inte minst är viktigt att uppmärksamma är att Sverige inte utnyttjat det nationella handlingsutrymme som finns även inom den EU-gemensamma fiskeripolitiken. Man kan verkligen fråga sig om EU hjälpt eller stjälpt utvecklingen mot ett hållbart fiske.
Hittills mest det senare, enligt min uppfattning, eftersom den gemensamma skattesubventionerade fiskeripolitiken lett till uppbyggnad av överkapacitet inom fiskeflottorna inom EU med överfiske och ibland näst intill utfiskning av viktiga fiskebestånd. I betänkandet hänvisas bland annat till utskottets eget arbete med uppföljning och utvärdering av den svenska fiskeripolitiken.
Jag tycker att regeringen borde kunna låta sig inspireras av utskottets arbete i detta avseende, så att regeringen själv med sina stora resurser på departement och hos myndigheter kan ta fram de analyser, återrapporteringar och uppföljningar som krävs i enlighet med Riksrevisionens kritik.
Jag ser fram emot den fördjupade resultatredovisning som Jordbruksdepartementet föranmäler ska komma i samband med budgetpropositionen för 2010 - alltså nu i september - eller i propositionen om fiskerilagstiftningen som planeras till våren 2010, alltså om ett år.
Jag tycker att regeringen bör prioritera så att den fördjupade resultatredovisningen kan komma redan nu i höst, bland annat som underlag för diskussioner om propositionen om fiskerilagstiftningen. Från oppositionens sida anser vi att Riksrevisionens framställning är mycket viktig, och i reservation nr 1 tillstyrker vi framställningen.
Vi anser att regeringen ska genomföra en översyn av de statliga insatserna och återkomma med förslag på lagändringar och inte minst som sagt att uppföljningen och återapporteringen måste förbättras väsentligt från regeringens sida. Ett avsnitt i betänkandet handlar om EU:s fiskeripolitik. Det är som sagt något som hittills mer stjälpt än hjälpt vad gäller hållbart fiske.
Men om vi nu har gemensamma regler vad gäller fiskekvoter etcetera inom EU så måste ju dessa följas. Vi i Vänsterpartiet tar i vår reservation nr 3 upp behovet av en bättre kontroll och efterlevnad av dessa. Utskottsmajoriteten hänvisar till kommissionens förslag om införande av ett nytt kontrollsystem, regeringens välkomnande av detsamma och att frågan antagligen kommer att avslutas under det svenska ordförandeskapet.
Regeringen säger sig vilja prioritera fiskefrågorna under ordförandeskapet. Det ska bli intressant att se om det håller när det svenska ordförandeskapsprogrammet till slut presenteras, vilket kanske sker någon gång i juni. Jag tycker för egen del att riksdagen redan nu borde ha fått ta del av regeringens program för ordförandeskapet. Kanske hade vi då haft möjlighet att komma med inspel för att göra detta program ännu bättre innan det är för sent.
I avsnittet om EU:s fiskeripolitik i betänkandet hänvisas även till den grönbok om reformering av EU:s fiskeripolitik som offentliggjordes för en vecka sedan. Den är det första steget i processen mot en ny och förhoppningsvis avsevärt bättre fiskeripolitik. Utskottet och riksdagen ska behandla den i särskild ordning.
Men som en liten aptitretare inför den debatten vill jag bara säga att i den vision för det europeiska fisket år 2020 som inleder grönboken hittar jag varken ordet "ekosystemansats" eller orden "biologisk mångfald". Herr talman! Med respekt för kammarens arbete brukar jag avgränsa mig till att yrka bifall till endast en av de förträffliga reservationer som Vänsterpartiet för fram. Så även i dag.
I detta fall yrkar jag bifall till reservation nr 8 under punkt 4, Fritidsfiske m.m. Varför lyfter jag då fram denna reservation? Jo, därför att den handlar om en stor framtidsmöjlighet för Sverige, nämligen att utveckla fritidsfisket och fisketurismen.
I den uppföljning av de fiskepolitiska insatserna som utskottet genomförde 2007 redovisas till exempel Fiskeriverkets studie från 2006 som uppskattar omsättningen inom de fritidsfiskerelaterade företagen till 1,4 miljarder kronor och att fritidsfiskarna lägger ned 2,3 miljarder kronor på direkta kostnader för sitt fritidsintresse. Det handlar alltså totalt sett om stora belopp också jämfört med yrkesfiskets omsättning.
I vår motion Politik för ett hållbart fiske föreslår vi bland annat att låta utreda förutsättningarna för en "nationallaxälv" som en del i en strategi för att utveckla det svenska fritidsfisket och fisketurismen.
Bakgrunden till vårt förslag är Helcoms aktionsplan från 2007 som säger att medlemsländerna, till exempel Sverige, ska utveckla planer för restaurering av lekområden och vandringsvägar för migrerande fiskarter i lämpliga vattendrag senast 2010.
Länderna har även förbundit sig att utföra aktivt bevarandearbete i minst tio hotade vildlaxälvar i Östersjöområdet samt återinföra ursprunglig Östersjölax i minst fyra potentiella laxälvar senast 2009. Med ökad mängd vildlax i våra älvar kan lokal fisketurism och förädlingsverksamhet öka.
Därför vill vi låta utreda förutsättningarna för att avsätta en av de svenska outbyggda älvarna i Norrland - Torne älv, Kalix älv, Pite älv eller Vindelälven - som en nationallaxälv, där förutsättningarna för laxens vandringsvägar och reproduktion värnas.
Utskottsmajoriteten hänvisar i sitt svar till att förhandlingar mellan Sverige och Finland vad gäller förvaltningen av Torne älv fortfarande pågår och att en rapport från Fiskeriverket om myndigheternas arbete med att främja förvaltningsarbete för hotade vildlaxälvar bereds inom Regeringskansliet. Vidare väntas kommissionen komma med ett förordningsförslag om långsiktig förvaltning av lax i Östersjön.
Man skulle kunna säga att det är mycket snack men lite verkstad. I samma motion tar vi upp frågor om vattenbruk och fiskodling, som är ett annat viktigt utvecklingsområde inom det svenska fisket. Vi föreslår att handlingsplaner tas fram för miljöanpassning av fiskodlingar respektive minskad utsättning av odlad fisk i vilda bestånd, eftersom detta riskerar att försämra den genetiska variationen i de vilda bestånden.
Vi föreslår även att Sverige liksom Norge bör tillsätta en rymningskommission för att studera effekterna av rymningar från och anläggningshaverier vid fiskodlingar. Detta utvecklar vi i reservation nr 9. Avslutningsvis vill jag i likhet med Jan-Olof Larsson säga något kort om EU:s fiskeavtal med tredjeländer, i praktiken vanligen afrikanska länder.
Vi anser att de orättfärdiga avtal som är tecknade med olika länder och som lett till utfiskning av andra länders fiskebestånd måste upphävas, att de ekonomiska subventionerna från EU:s skattebetalare till EU:s fjärrfiske måste upphöra och att det i framtiden måste finnas garantier för att fisket i tredjeländers vatten bara får ske på verkliga överskottsresurser.