KBLab/rixvox huggingface dataset:
Eva-Lena Jansson (S):
Arbetslöshetsstatistiken ska väl egentligen inte dras här, men jag kan hålla med Maud Olofsson om en sak. Arbetslösheten har gått ned i vissa kommuner. Det gäller till exempel Degerfors kommun, där Outokumpu nu har satsat 1,8 miljarder för att öka sin verksamhet. Men det man också ska veta är att socialbidragen har ökat. Kostnaden för socialbidrag och försörjningsstöd har ökat i Degerfors kommun.
Mycket tyder på att väldigt många av dem som har blivit utkastade från a-kassan, fått en lägre ersättning, nu tvingas ta försörjningsstöd för att komplettera sin inkomst för att över huvud taget uppnå drägliga levnadsvillkor. Det tror jag inte att man ska glömma när man pratar om de här frågorna. Jag tycker att det är viktigt att vi diskuterar förutsättningarna för basindustrin och ser vad man kan göra.
Jag upplevde faktiskt inte att jag fick svar från näringsministern den här gången heller. Socialdemokraterna har till exempel sagt så här till svensk fordonsindustri: Ni är viktiga för Sverige, för jobb, konkurrenskraft och forskning. Därför är vi beredda att satsa pengar på ett gemensamt fordonsforskningsprogram. Då är min fråga: När får industrin det beskedet av Maud Olofsson? Det tycker jag var en ganska enkel fråga, herr talman. Jag hoppades att jag skulle få svar på den.
Jag och Hans Stenberg ställde dessutom frågan: Hur kan basindustrin tjäna på att man drar ned på komvux, att man försämrar den svenska grundskolan och att man minskar satsningarna på högskolan? Hur kan basindustrin tjäna på det? Hur kan man tjäna på att det inte finns arbetsmarknadspolitiska utbildningar, till exempel kvalificerade utbildningar? Hur kan basindustrin tjäna på det?
Och hur kan det vara bra för kommunerna att de ska överta den näringspolitiska verksamheten när Maud Olofsson uppenbarligen har abdikerat. Det skulle jag vilja ha svar på, herr talman.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag har ställt frågor till infrastrukturminister Åsa Torstensson. Att jag har ställt mina frågor hänger delvis ihop med det projekt som jag tidigare har ställt frågor om till infrastrukturminister Åsa Torstensson.
Men det handlar också om det besked som infrastrukturministern gav i riksdagen den 27 november om att regeringen planerade att lägga fram en proposition om infrastruktur under mars 2008. Så sade infrastrukturministern då. Sedan har man sagt via en debattartikel att regeringen ska göra detta till hösten.
Samtidigt har finansministern gått ut och sagt att man måste skruva ned förväntningarna inför hösten. Arbetslösheten ökar, och tillväxten håller på att sjunka. Därför tycker jag att det är viktigt att få reda på om statsrådet kommer att vidta några särskilda åtgärder för att säkerställa att det kommer en proposition om infrastrukturen till hösten. Fru talman! Statsrådet har väl delvis svarat på min fråga.
Men sedan har vi i andra debatter fått höra om regeringens nästan vidlyftiga löften om att satsa på infrastruktur. Jag har vid flertalet tillfällen debatterat med andra statsråd. Bland annat har statsrådet Mats Odell sagt att pengarna från försäljningen av Vin & Sprit ska gå till infrastruktursatsningar. Det innebär att vi då har 55 miljarder, förutom det som Åsa Torstensson och Anders Borg har kommit överens om.
Jag skulle vilja höra av Åsa Torstensson, fru talman, om hon kan vidimera de uppgifter som jag har fått av Mats Odell. Handlar det om 55 miljarder, direkt från försäljning av Vin & Sprit? Sedan vill jag komma tillbaka till det projekt som jag har skrivit om, som finns i Degerfors.
Anledningen till att jag tar upp det igen är att jag var på ett möte i Degerfors där länsstyrelsen, regionförbundet, Vägverket, kommunen och jag deltog. Och länsstyrelsen har nu, tillsammans med Vägverket, börjat utreda frågan.
Det jag försöker belysa gäller företaget Outokumpu i Degerfors - och nu ska ni veta att Degerfors är en liten ort som har plågats av neddragningar på järnverket. Nu säger företaget Outokumpu: Vi satsar 1,8 miljarder. 1,8 miljarder är väldigt mycket pengar, fru talman. Det är klart att det påverkar själva infrastrukturen.
Outokumpu redovisade vid det här mötet att man förmodligen kommer att fördubbla transporterna till och från företaget i Degerfors. Därför är det ännu mer angeläget att få reda på av infrastrukturministern om man kan tänka sig att vid enstaka tillfällen, i väldigt extrema situationer, faktiskt vara med och bidra på ett särskilt sätt. Vi har sett att staten har gjort det vid andra tillfällen.
Då har det handlat om att säkerställa arbetstillfällen, men det har också handlat om, vid vissa tillfällen, svårt utsatta regioner där man faktiskt har varit med och räddat jobb. Här handlar det om att företaget satsar pengar. Fru talman! I sitt svar hänvisar Åsa Torstensson till länsplanen. Jag känner väl till länsplanen, men det här är en extrem situation, så jag skulle vilja ha ett förtydligande, fru talman, vad gäller de frågorna.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag ställde en fråga till statsrådet Torstensson med anledning av ett löfte som faktiskt har getts här om att man ska satsa de pengar man får in från försäljningen av Vin & Sprit på infrastruktur. Jag tycker att det är viktigt att statsrådet som är ansvarig för infrastruktur talar om ifall de 55 miljarderna från försäljningen av Vin & Sprit kommer att gå till infrastruktur. Det kommer i så fall att räcka till en hel del.
Jag uppfattar att man hemskt gärna pratar om vad den tidigare, socialdemokratiska regeringen gjorde eller inte gjorde. Men jag efterlyser i den här debatten, fru talman, besked om vad den här regeringen avser att göra. Det är klart att jag blir bekymrad, därför att ända sedan den här regeringen kom till makten har man pratat om en infrastrukturproposition, men den har skjutits upp gång efter gång. Som jag säger i min interpellation har man lovat att den skulle komma till våren.
Nu ska den komma till hösten, och vad blir det då? Det finns mycket som inte står i länsplanerna. Jag kan peka på ett exempel som kanske inte hör till de mest prioriterade frågorna men som kanske finns med, nämligen Citybanan som till viss del ska finansieras av kommuner och landsting. Jag tror inte att det var många kommunal- och landstingsråd som hade förespeglats att de skulle ta ansvar för det som staten borde ta ansvar för.
Nu är de beredda att ta detta ansvar, men jag tycker i alla fall att det är statens ansvar att satsa på infrastruktur. Jag vet vad länsstyrelsen har svarat och jag vet vad Vägverket har svarat. Vad jag försöker tydliggöra är att det finns extrema situationer där staten kan gå in och ta ett ansvar oavsett hur ett län ser ut. Det är klart att det alltid kommer att finnas vägar som bortprioriteras. Nu pekar jag på ett tydligt exempel där det har hänt något extremt efter det att länsplanen antogs.
Då blir min fråga till statsrådet, fru talman, vad hon är beredd att göra, inte vad länsstyrelsen eller Vägverket lokalt tänker göra. Vad tänker statsrådet göra? Det kommer att uppstå flera situationer lokalt där det kan vara viktigt att staten går in och tar ett ansvar. Som sagt var: Är det 55 miljarder från försäljningen av Vin & Sprit som ska gå till infrastruktursatsningar? Det skulle jag gärna vilja veta.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag förstår att Åsa Torstensson inte vill svara på min fråga. Men jag tycker faktiskt att det vore upplyftande om hon gjorde det, eftersom Mats Odell i denna kammare vid flera tillfällen har upprepat att det är viktigt att satsa på infrastruktur och att man därför säljer Vin & Sprit och får in 55 miljarder. Han har till och med fått instämmanden från partikamrater. Då blir min fråga: Vad säger infrastrukturministern?
Blir det en satsning med 55 miljarder? Kommer de direkt från Vin & Sprit? Det vore bra om vi här kunde få ett klargörande, fru talman. Det tycker jag i alla fall. Den här frågan borde väl infrastrukturministern kunna svara på. Jag vet var beslutet fattas om länsplanen. Min fråga, som jag upprepat vid flera tillfällen men inte får svar på, är: Vad tycker statsrådet principiellt i frågan om det uppstår extrema situationer ute i landet?
Kan det finnas möjlighet att staten vid just extrema tillfällen gör undantag och är med och pytsar ut pengar? Det är viktigt att få reda på det. Jag skulle vilja veta det här.
Eva-Lena Jansson (S):
Patrik Björck har ställt en viktig interpellation till statsministern. Själv har jag ställt två interpellationer till statsminister Fredrik Reinfeldt som båda har besvarats av andra ministrar. I svaret till Patrik Björck anger statsministern att "regeringen svarar gemensamt för den förda politiken", och "av den orsaken är det inte avgörande vilket statsråd som besvarar till exempel en interpellation". Det är möjligt att det stämmer.
Det finns säkert ett antal interpellationer som man egentligen inte borde ha riktat mot statsministern. Jag skrev själv en som handlade om fördelningspolitik, och statsministern valde att fördela den till Anders Borg. Jag tror att det var korrekt. Min senaste interpellation som jag ställde till statsminister Fredrik Reinfeldt handlade om underlaget för utnämning av ny generaldirektör till Affärsverket svenska kraftnät.
Anledningen till att jag riktade den till statsministern, fru talman, var att han i en tv-intervju hade gett en helt annan uppgift än vad ett annat statsråd, nämligen Maud Olofsson, hade gett i en radiointervju om just den utnämningen.
Därför tyckte jag att det var relevant att ställa en interpellation för att få reda på vad just statsministern hade haft för underlag i rekryteringsprocessen när man beslutade att utse Mikael Odenberg till ny generaldirektör för Affärsverket svenska kraftnät. Nu valde man från regeringens sida att överlämna frågan till Maud Olofsson.
Jag utgår från att Maud Olofsson gjorde sitt bästa för att besvara min fråga, men jag upplevde att jag inte fick något riktigt korrekt svar. Vad hade statsministern? Hade man haft olika underlag? Det är därför som jag nu tycker att det är så viktigt att ha den här debatten om interpellationen som instrument för att ställa frågor och kunna få ta en debatt med statsministern när det är relevant, fru talman. Jag upplevde det.
Därför tycker jag att det är viktigt att vi framdeles diskuterar hur man ska hantera interpellationsinstrumentet men också diskuterar vikten av att inte bara hänvisa till gårdagen. Därför tycker jag att det är intressant att höra om statsministern har några synpunkter generellt sett om det är fel att ställa interpellationer till honom.
Vi är flera som har riktat interpellationer till statsministern, fru talman, och då vore det viktigt att få ett svar: Nej, själva interpellationerna ska i huvudsak riktas till de andra statsråden, och jag besvarar frågor vid frågestunden. Det, fru talman, skulle jag vilja ha svar på med anledning av den här interpellationen.
Eva-Lena Jansson (S):
Som relativt ny riksdagsledamot - jag kom in hösten 2006 - har jag svårt att förhålla mig till vad som har hänt tidigare. Jag försöker naturligtvis lära mig uppdraget efterhand och konstaterar att jag ibland har ställt interpellationer till fel personer. Men när det gällde interpellationen om vilket underlag som statsministern hade vid utnämningen av ny generaldirektör till Affärsverket svenska kraftnät tyckte jag att det faktiskt borde beröra statsministern och att jag borde ha fått ett svar därifrån.
Jag kommer att fortsätta att ställa interpellationer i frågor och ämnen som jag anser är viktiga för den politiska debatten för att klargöra för Sveriges medborgare vad skillnaderna är mellan de olika politiska partierna, så att man också får tydliga svar på varför regeringen gör eller inte gör på ett visst sätt. Jag vill också understryka skillnaden mellan interpellationsdebatter och frågestund.
Det kan nämligen vara svårt att förstå för dem som bara lyssnar på den här debatten varför vi inte är nöjda med att bara ställa frågor till statsministern. Fru talman! Jag kan då berätta hur reglerna ser ut. Om jag ställer en fråga till en minister på frågestunden får jag möjlighet att ställa en följdfråga, det vill säga jag kan få ett svar igen.
När jag ställer frågor till statsministern, som jag gjorde apropå ministrar som hade anlitat svartarbetande personer och som inte hade betalat tv-licens och så vidare, fick jag aldrig någon möjlighet att ställa en följdfråga. Jag fick alltså ett svar. Därmed kan man inte ha en längre debatt, vilket man kan ha i en sådan här interpellationsdebatt. Då kan man få fram ett mycket tydligare svar. Det handlar om att man kan ställa följdfrågor.
Det är därför som vi som är med i den här debatten i dag faktiskt poängterar vikten av att ha en ordentlig interpellationsdebatt. Men jag tycker också att det är relevant att jag, när jag ställer mina interpellationer, funderar på om jag ställer dem till rätt minister. Det avser jag att göra, och jag avser att vara väldigt tydlig med att jag tror att jag riktar dem till rätt person.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag tror att det är viktigt att påpeka för både åhörare och statsrådet att det har gjorts en avsiktsförklaring - men vad jag vet har inte riksdagen ännu formellt gett regeringen uppdrag att avyttra någon som helst andel i Posten. Och så länge det inte är gjort kan inte statsrådet eller regeringen heller göra det. Jag tror att det är viktigt att komma ihåg att det faktiskt är riksdagen som är det högsta beslutande organet i Sverige.
När det gäller det här rådet tycker jag att det är viktigt att definiera vad som har varit uppdraget. Vi har ett statsråd som har sagt att man har tillsatt rådet med anledning av att man ska göra sig av med sex aktuella bolag. Det är sex definierade bolag som riksdagen har gett regeringen i uppdrag att sälja. Vi socialdemokrater har reserverat oss mot det beslutet, men majoritetsbeslut gäller, och då har regeringen att följa detta.
Det har inte någonstans framgått att andra bolag skulle avyttras eller prövas av detta råd, och det är därför jag har ställt frågan. Jag vill också veta vilka andra bolag som varit föremål för avyttringen, vilka som är inne i processen, för precis som statsrådet tycker jag att det är viktigt att svenska folket ska få reda på vilka bolag som ska avyttras. Det borde ske här i riksdagen genom ett riksdagsbeslut. Men nu verkar det som att regeringen går bakvägen.
Man går alltså till rådet och ber dem yttra sig och kommer sedan till riksdagen och talar om ifall man tänker genomföra försäljningen eller inte. När det gäller själva jävsfrågan tycker jag att det är viktigt att påpeka att statsrådet Odell har uttryckt följande: När det gäller risk för jäv får detta hanteras i enlighet med att personer som kan ha en intressekonflikt inte får någon som helst information om ärendet.
De får heller inte vara med vid själva beslutsfattandet. Detta är, enligt Mats Odell, en rättssäker process, herr talman. Då är det väl bra att kammaren och statsrådet Olofsson känner till att Marianne Nivert deltog när rådet skulle ta ställning till den här utförsäljningen. Marianne Nivert sitter i regeringens råd för utförsäljningar men är också styrelseordförande i Posten.
Det var alltså hon som var föredragande i ärendet. Men enligt Mats Odell är det en rättssäker process om en person som har en intressekonflikt inte får någon som helst information om ärendet. Det var ju lite svårt, eftersom hon är styrelseordförande i detta bolag och enligt egen uppgift har varit en av dem som har initierat den framtida fusionen.
Då blir min fråga igen till statsrådet Olofsson: Har du några synpunkter på att en person som enligt Mats Odell inte skulle kunna vara delaktig och inte ha någon information ändå har varit föredragande i detta råd? Naturligtvis har hon inte varit med och fattat beslutet, men hon var föredragande.
När det gäller Gunnar Andréns frågor får jag upplysa om att interpellationen är ställd till statsrådet Odell. Olofsson besvarar den. Har Gunnar Andrén frågor får han gärna ställa dem till Maud Olofsson.
Eva-Lena Jansson (S):
Ja, jag var nog rädd för att jag skulle få det svaret. Jag vill påpeka att vi socialdemokrater har en pragmatisk inställning till det statliga ägandet, men det finns också viktiga bolag som vi inte vill sälja. Det finns bolag av särskilt samhällsnyttig karaktär, varav Posten är ett. Vi motsätter oss en börsintroduktion av ett sådant företag.
Vi tycker att det är viktigt att det finns i statlig ägo för att säkerställa att vi har denna samhällsservice i hela landet, även på orter där marknaden inte kommer att lösa postutdelningen. En av anledningarna till att vi tycker att det är viktigt att ha ett statligt ägande är att vi ser att marknaden aldrig kommer att ta detta ansvar. Herr talman!
Regeringen har som princip att man ska göra sig av med så mycket som möjligt av de tillgångar som finns, för väl framme vid 2010 kan det vara för sent. Då kan det vara någon annan som sitter vid makten, så därför är det bäst att sälja det som går att sälja. Samtidigt gör man sig dessutom av med andra tillgångar genom att sänka skatten. Det får naturligtvis konsekvenser, och det borde var och en av oss förstå.
Statsminister Fredrik Reinfeldt stod här för några veckor sedan och sade att det liksom inte spelar någon roll vem som svarar i den här talarstolen från regeringens sida, därför att man har samma uppfattning. Men jag har förstått att det finns olika uppfattningar, för statsrådet Mats Odell har sagt att rådet var tillsatt för sex statliga bolag. Han har också sagt att personer som kan ha en intressekonflikt inte får någon som helst information om ett ärende som gäller utförsäljning och så vidare.
Det stämmer inte med den information som vi har fått i dag, herr talman, och det bekymrar mig. Det bekymrar mig också att regeringen på något sätt har bestämt sig för att det är viktigare att sälja än att förstå att det finns ett värde i att ha ett statligt ägande som ett komplement till marknaden när marknaden inte löser allt. Jag lovar statsrådet Olofsson att jag återkommer med flera interpellationer. Se det som ett löfte!
Eva-Lena Jansson (S):
Jag vill börja med att tacka för svaret å Hillevi Larssons vägnar. Hillevi Larsson har lämnat in interpellationen med anledning av att utredningen föreslog att könsneutrala äktenskap ska införas i Sverige och att ett samkönat par skulle få gifta sig redan från och med den 1 januari 2008. Det datumet är passerat sedan ett par månader. Hillevi Larsson pekar i interpellationen på att det har tagit osedvanligt lång tid.
Herr talman! Regeringen har i vissa avseenden dunkat igenom flera lagförslag utan att ha haft den grundliga beredning som här har pågått. Vi menar att man har antagit viktiga förslag. Vid nedläggningen av Arbetslivsinstitutet, försämringen av a-kassan och försäljningen av statliga bolag med mera har man inte alls haft samma grundliga beredning som man har haft här.
Trots det har man ändå kunnat lägga fram en proposition till riksdagen. Det har Hillevi Larsson försökt att peka på i sin interpellation. Det är på väg en proposition om likabehandling där man tar upp olika diskrimineringsgrunder. Därför är det konstigt att man inte redan nu har lagt fram förslaget om en könsneutral äktenskapslagstiftning.
De frågor som statsrådet pekar på i sitt svar om olika hänsyn och överväganden har utredaren redan tagit upp. Något som vi också reagerade på är planeringen av propositioner under hösten som har redovisats för civilutskottet som är ansvarigt utskott. Där finns det enligt departementet ingen planerad proposition om könsneutrala äktenskap.
Därför skulle jag vilja att justitieministern beskriver om det kommer en sådan proposition under hösten. Det är det viktiga. I dag fick vi också ett mycket glädjande besked. I Kalifornien, USA:s folkrikaste delstat, har man bestämt sig för att ha en lagstiftning som omfattar alla oavsett kön när det handlar om äktenskap. Det är oerhört glädjande. Det har förekommit en diskussion om en kompromiss.
När det gäller frågan om kompromissen är vi väldigt angelägna att få reda på vad det kan handla om. När man talar om könsneutrala äktenskap och likabehandling kan det inte handla om en kompromiss om ordet äktenskap. I svaret till Hillevi Larsson pekar justitieministern på att utredaren avvisar alternativet att ersätta ordet äktenskap med ett annat ord.
Regeringens ställningstagande kommer att vara gemensamt. Det är som jag förstått så det ser ut när det gäller att bereda propositioner. Det är alltså sex partier i Sveriges riksdag som är överens om att införa könsneutrala äktenskap. Det är viktigt att veta om regeringen - som består av fyra partier, varav bara tre har tagit ställning för könsneutrala äktenskap - också kommer att stå bakom den kommande propositionen.
Frågan är egentligen: Hur länge till ska homosexuella vänta på att få gifta sig på riktigt och inte bli diskriminerade?
Eva-Lena Jansson (S):
Det var bra att få reda på att det i alla fall kommer en proposition. Så tolkade jag justitieministerns svar. När det gäller den utläggning justitieministern hade om att ha rätt värderingar och rätt principer bakom propositionen kan jag hålla med om att det är viktigt. För mig gäller principen alla människors lika rätt och lika värde.
Det är en mycket stark värdering som vi socialdemokrater har, och därför menar vi att man måste ha en likabehandling i lagstiftningen. Man måste se till att människor oavsett kön får gifta sig och ingå äktenskap om de så vill. Det ska naturligtvis också vara frivilligt att ingå äktenskap. Detta har tagit lång tid. Jag vill peka på att utredningen var ganska omfattande, gedigen och genomarbetad.
Remissinstanserna har deltagit aktivt, och det har pågått ett långt arbete. Det är klart att det finns en otålighet i frågan, för vi ser att det är en viktig principfråga. Nu har man bestämt sig för att genomföra en hopslagning av de olika diskrimineringsgrunderna och pratar om vikten av likabehandling. Till och med på regeringens hemsida kan man läsa att man poängterar likabehandling av dem som söker jobb.
Det tycker jag är jätteviktigt, och det är jättebra att regeringen pekar på det. Men då är det också viktigt att man ser till att en sådan lagstiftning kommer till. Man har olika syn i regeringen, och det är det vi pekar på som ett problem. I vissa avseenden finns det faktiskt en bred majoritet. Det är inte i alla frågor vi har sex av sju partier i riksdagen som står eniga, som i den här frågan.
De flesta partierna har avvaktat olika typer av partistämmor, partikongresser med mera för att sedan kunna ta ställning i frågan. Vår partikongress tog ställning 2005. Moderaterna tog väl ställning hösten 2007, om jag kommer ihåg rätt. Visst är det viktigt att det finns en bred förankring i frågan. Justitieministern pratar om rätt värderingar och rätt principer.
Är det inte likabehandling som ska gälla? Det talas om ett hastverk. Menar justitieministern att utredningen inte har varit så gedigen som vi försöker peka på och att remissinstanserna inte har varit med hela vägen?
De frågor som justitieministern lyfter fram om kontroll av vigselförrättare, godkännande av formellt ogiltiga vigslar och internationella aspekter tycker jag att utredaren har täckt in i sin hantering. Den uppfattningen har i alla fall jag fått när jag har lyssnat på utredaren. Det har varit en gedigen remissomgång. Vi är i alla fall fundersamma på varför det har tagit så lång tid. Herr talman!
Jag tolkar ändå justitieministerns svar så att det kommer en proposition under 2008 även om den inte finns med på propositionslistan.