Gustav Fridolin (MP):
Tack till interpellanten för att han lyfter frågan! På den följdfråga som interpellanten ställer, det vill säga om jag tycker att det behövs mer geologikunskap i Sverige, har jag lätt att svara ja. Det är lätt att konstatera, precis som Hans Rothenberg gör, att vi i dag har en brist på geologikompetens bland till exempel utbildade ingenjörer.
Vi behöver fler geologiingenjörer som klarar de utmaningar, byggnationer och omställningar som vårt samhälle står inför både när vi ska bygga ut för den stora bostadsbrist vi har och när vi ska klara att möta klimatutmaningarna som de ser ut. Där är just detta en av nyckelkompetenserna. Så mitt svar på frågan är ja. Då blir frågan: Vad har skolan och de skolformer som Hans Rothenbergs interpellation handlar om, alltså den obligatoriska skolan och gymnasiet, för del i detta?
Jag fortsätter att konstatera att förutom de områden där jag nämnde att det finns som ett obligatoriskt inslag i de läroplaner och kursplaner som finns för skolan i dag så finns det flera områden där det som Hans Rothenberg nämner i sitt svar tas upp. När man är i ett område där gruvindustrin har haft en stor inverkan på samhällsbyggnationen är det naturligt att det också har ett utrymme i den historieundervisning som bedrivs på skolorna där.
I samhällsekonomin är det fullständigt naturligt att man går igenom hur Sverige har byggts upp mycket tack vare vår rika geologi, om man kan använda ett sådant uttryck om vår kunskap om hur man ska förvalta och använda de mineraler som vårt land står på. Det här är alltså frågor som tas upp i dag, och jag är fortsatt tveksam till om ett eget ämne skulle hjälpa.
Jag köper nog inte heller referensen till Norge, för i Sverige har vi ju i gymnasieskolan ämnet naturkunskap, där det är väldigt tydligt uttryckt att det är ett ämne som utgår från geovetenskapen med samma tyngd som det utgår från kemi, fysik, biologi och hälsa.
Det finns därför som en del för de allra flesta gymnasieelever, och de som läser naturvetenskapliga programmet och tekniska programmet ska egentligen läsa betydligt mer än övriga gymnasieelever.
Däremot kan det mycket väl vara så att den förändring som skett med nya kursplaner som tydliggör just dessa frågor som är kopplade till hållbar utveckling och till samhällsbyggnationen inte har slagit igenom fullt ut i hur kurser planeras på gymnasieskolor och grundskolor.
Då behövs det fortbildning, didaktik och kollegialt lärande lärare emellan, och det var därför jag i mitt interpellationssvar ville peka på de olika initiativ som tas för detta. Lunds universitet, SGU, Stockholms universitet, Naturhistoriska riksmuseet är aktiva i att erbjuda lärare möjligheten att få den fortbildning de behöver för att uppfylla de krav som finns i läroplaner och kursplaner.
Man kan möjligen ställa följdfrågan om det inte finns behov av ett beslutat statligt initiativ. Det här är statliga initiativ i den betydelsen att våra universitet är statliga institutioner, SGU är en statlig myndighet och Naturhistoriska riksmuseet likaså. Behövs det ett beslut i betydelsen av ett beslutat statligt initiativ? Där vill jag invänta följden av de beslut vi redan fattat om nationella skolutvecklingsprogram.
Skolverket har fått i uppdrag att utifrån de behov som finns i skolorna som har inventerats där, där hållbar utveckling har varit en del, komma fram till vilka insatser Skolverket behöver göra för fortbildning och kollegialt lärande. Jag vill invänta det resultatet.