Margareta Fransson (MP):
Miljöpartiet har tillsammans med Socialdemokraterna inlett reparationen av revorna i sjukförsäkringen. Vi har gjort regelverket mer mänskligt. Vi har gett bättre förutsättningar för deltidssjukskrivna. Vi har gett rimligare förutsättningar för dem av oss som är sjuka och närmar sig pensionen.
Detta är bara några exempel. Fru talman! Alla individer som är beroende av en dåligt fungerande försäkring vill inte ha något annat än en förbättring av läget. Det vill också jag och mitt parti.
Samtidigt vill jag understryka att det finns en viktig poäng med att metodiskt ta en sak i taget, att skynda långsamt, för att få en förankrad process som ska hålla.
Jag är därför väldigt tacksam för, även om man gärna vill se förändringar här och nu, att vi har gjort ett gediget arbete via utredning, remisser och beredning samt genomförande av förslag från Sjukförsäkringsutredningen.
Och det är faktiskt så att riksdagens partier ställer sig bakom de förslag som den tidigare regeringen presenterade i sitt budgetförslag på detta område. Men vi i Miljöpartiet vill så mycket mer. Vi har tagit fram ett program för social rättvisa.
Där har vi flera förslag om verktyg som vi vill använda för att människor ska få ihop sina dagliga liv och för att vi ska kunna skapa en trygghet i ett samhälle med växande klyftor. Ett av förslagen, fru talman, handlar om ett mer sömlöst trygghetssystem.
På sikt vill vi slå samman a-kassa, sjukförsäkring och försörjningsstöd till en gemensam trygghetsförsäkring som också ska skötas av en och samma myndighet. På så sätt undviker vi att människor bollas fram och tillbaka mellan olika myndigheter. Ett annat förslag handlar om att vi vill avskaffa karensdagen för gott.
Att regeringen fortsätter med undantaget under pandemin tycker vi är väldigt bra, men Miljöpartiet anser att karensdagen ska tas bort helt även framöver. Ett viktigt skäl till det är att människor har olika möjligheter att jobba hemifrån när de är småkrassliga.
För människor som jag, som i grund och botten arbetar i vård- och omsorgsyrket, är det väldigt svårt. Med karensdagen riskerar man även att personer med sämre ekonomi går till jobbet ändå.
När corona inte längre är ett stort problem kan detta bidra till ökad smitta på arbetsplatser och till försämrad hälsa hos den som trycker undan sitt behov av att vara hemma och som inte tillåter sig att vara sjuk och vila. Ett tredje förslag handlar om att ingen ska nekas sjukpenning för tid som en redan varit sjukskriven.
Vi anser att det är helt absurt i dag. En person som är sjuk kan gå till en läkare som instämmer i behovet av sjukskrivning och som skickar ett underlag till Försäkringskassan.
Då finns risken att Försäkringskassan inte godkänner sjukskrivningen, antingen för att den inte håller med om bedömningen eller för att läkarens underlag och intyg inte är tydliga nog. Detta kan innebära en katastrof för den enskilde.
Det är tufft att inte bli trodd utifrån sin egen och även läkarens bedömning. Men det är också tufft att bli helt utan pengar till försörjningen. Ibland kan det vara en ganska lång period som har förflutit. Att människor ska bära denna oro är inte rimligt. Det är många som har beskrivit oron för Försäkringskassan.
Oron för att inte bli trodd skapar en väldigt stor stress. Detta är inte minst besvärligt för dem som är sjukskrivna på grund av stressrelaterade sjukdomstillstånd och som riskerar att bli ännu sämre. Fru talman! Jag är ersättare här i riksdagen. Jag har tre månader kvar på mitt vikariat.
När denna period är över kommer jag att gå tillbaka till mitt jobb som sjuksköterska. Där möter jag barn och unga med funktionsnedsättningar, men jag möter också vuxna. Under den senaste tiden har jag verkligen funderat över vad jag kommer att kunna säga till dessa individer.
Hur kommer jag att kunna förklara att en situation som ekonomiskt är ganska tuff riskerar att fortsätta bli tuff? Med M:s, KD:s och SD:s budget har vi återigen en situation där vi gör skillnad på människor. Sjuk- och aktivitetsersättning är ersättning man beviljas för att man inte bedöms kunna arbeta på den ordinarie arbetsmarknaden.
En högre skatt för dem med sjuk- och aktivitetsersättning med motivet att det ska löna sig att arbeta blir snarare en bestraffning för att man inte kan arbeta. Det är många där ute som bara får ungefär 10 000 kronor att leva på, och det är innan skatten är betald. Det är inte så lätt att leva på den summan.
Det är inte heller så lätt att känna sig fullt delaktig i det samhälle vi lever i. Man kan fråga sig vilka normer och värderingar det är som ligger till grund för att man inför ett jobbskatteavdrag som blir en ny orättvis skatteklyfta för dem som har sjuk- och aktivitetsersättning. Fru talman!
Eftersom riksdagsmajoriteten i det första steget av vår budgetprocess har gett budgetpolitiken en helt annan inriktning än den vi önskar avstår vi från ställningstagande när det gäller anslagsfördelningen inom utgiftsområde 10.
Vårt budgetalternativ bör ses som ett sammanhållet paket där inte någon eller några delar kan brytas ut och behandlas isolerade.