Göran Hägglund (KD):
Tack för synpunkterna, Sara Karlsson - och för interpellationen! Det här är otroligt viktiga frågor. Jag tror att det är viktigt att påminna om att vår syn självklart inte är att vi inte längre har råd med varandra. Tvärtom bygger vi ut, förstärker och förbättrar för framför allt utsatta barnfamiljer.
I den proposition som har landat på riksdagens bord, alltså budgetpropositionen för 2014, finns det på just det här området alla möjligheter för riksdagen att bidra till att höja det särskilda stödet för hemmavarande barn med ytterligare 200 kronor per månad för ett barn, 250 kronor för två barn och 300 kronor för tre eller fler barn.
Vi har under de senaste åren gjort stora förstärkningar. Sammantaget har anslaget ökat med 48 procent på tre år. Det är 1,7 miljarder kronor. Vi förstärker. Vi förbättrar. Utgångspunkten i det arbete som sker nu är detsamma, att säkerställa att barnfamiljer som lever under små ekonomiska förhållanden får en bättre situation - inte en sämre.
Den utredning som kom att kallas Särlevandeutredningen har landat på ett antal slutsatser. Man vill åstadkomma ett regelverk som är bättre anpassat till de förändrade familjemönster som vi ser och de olika boendeformer som finns.
Man vill öka möjligheterna till fördelning av olika familjepolitiska stöd utifrån respektive förälders antagna försörjningsbörda för barnen. Man vill tydliggöra föräldrarnas primära och gemensamma försörjningsansvar för barnen. Man vill öka föräldrarnas valfrihet i frågor som rör barnens boende och försörjning och öka utbudet av informations- och stödinsatser för att föräldrarna ska kunna göra välinformerade val.
Det utredningen ägnade ganska mycket omsorg åt var att försöka sätta fingret på det som är betydande problem och föreslå åtgärder. Vi vet att föräldrar som väljer att gå skilda vägar ibland tyvärr hamnar i en situation där man tvistar om ekonomin.
Särlevandeutredningen är ganska dramatisk i sina formuleringar, när man säger att barnet ibland kommer att användas som ett slagträ i konflikten mellan vuxna människor. Det är något som jag utgår från att vi gemensamt vill försöka undvika. Då gäller det att hitta så smidiga lösningar som möjligt som vi vet underlättar.
Kommer föräldrarna på samtalsfot med varandra och gemensamt kan hitta goda lösningar blir konflikten mindre mellan föräldrarna och det är i första hand mycket viktigt för barnen. När en proposition så småningom kommer att landa på riksdagens bord är det naturligtvis inte ett fullbordat faktum. Parlamentet har att pröva alla regeringens förslag.
Jag hoppas förstås att det förslag som vi kommer att lägga ska få ett brett stöd i riksdagen. Det kommer vi självklart att anstränga oss för. Sara Karlsson säger att det är viktigt att vara försiktig vid utformningen. Jag kan verkligen garantera att vi inte kommer att göra något förhastat eller något som vi föreställer oss kommer att försämra för de barn och föräldrar som befinner sig i en utsatt ekonomisk situation.
De familjer och föräldrar som vi nu diskuterar är per definition de som har det sämre ekonomiskt ställt. Därför är det mycket viktigt att vi gör eventuella förändringar med stor varsamhet för att få de effekter som vi vill ha - inte dem som vi inte vill ha.