KBLab/rixvox huggingface dataset:
Emma Berginger (MP):
Jag kan förstå den oro som ledamoten Jimmy Ståhl känner inför snabbgående farkoster på vatten och de risker som finns för den som framför ett sådant fordon.
Men jag skulle också vilja påpeka de risker som de innebär för medtrafikanter på sjön, badande och simmande personer, barn och ungdomar, djurliv och natur. De störs också av framförandet av sådana farkoster.
Vi kan konstatera att i det här läget har regeringen valt att gå fram med en lagstiftning som rör förarbevis för vattenskoter. Det har varit ett särskilt problem med förare av vattenskotrar, och många som framför den typen av fordon är ovana vid att befinna sig på sjön. Då har man valt att gå fram med en lagstiftning som rör det området.
Men samtidigt är jag inte främmande för att i framtiden gå vidare med förarbevis för ytterligare typer av fordon som förs fram på sjön, i den mån det behövs för trafiksäkerheten, för respekten för djur- och naturliv och för miljön.
I detta läge är jag glad att vi har kommit fram till en lagstiftning som innebär att det införs ett förarbevis för vattenskoter och att det kommer att införas en utbildning för dem som ska föra fram en vattenskoter på sjön. Fokus ska vara på trafiksäkerhet och hänsyn till djur- och naturliv. Det är något som vi ska vara tacksamma för eftersom det har varit ett omfattande problem.
Förhoppningsvis får det goda effekter. Men jag är inte främmande för att gå fram med ytterligare åtgärder om så skulle krävas.
Emma Berginger (MP):
Jag skulle vilja säga att en satsning på järnvägar är 100 procent fungerande miljöpolitik. Det är fullkomligt nödvändigt om vi ska kunna nå våra klimat- och miljömål. Vi befinner oss trots allt i ett nödläge för klimatet.
För att vi ska kunna minska våra utsläpp, först med 70 procent från inrikestransporter till år 2030 och sedan nå våra klimatmål om nettonollutsläpp från transportsektorn år 2045, måste vi vända på alla stenar. Vi måste också angripa alla transportslag. Inte minst behöver vi få en överflyttning från väg och flyg till järnväg och sjöfart. Jag skulle vilja korrigera Magnus Jacobssons siffror.
Han talar om att det bara är 10 procent som går med tåg. Jag tror att han har blandat ihop siffrorna lite. Det är 10 procent av persontransporterna som går på tåg. När det gäller godstransporterna är det däremot drygt 20 procent. Jag tittade på dessa siffror på Naturvårdsverkets hemsida precis innan jag gick upp i talarstolen, så jag bör ha uppfattat dem rätt.
Det är viktigt att komma ihåg att framför allt godstransporterna på järnväg gör stor nytta. Varje godståg motsvarar en mängd lastbilar som annars skulle belasta vårt vägnät och leda till stora utsläpp. För att utveckla möjligheten att transportera mer gods på järnväg måste vi också satsa på att bygga ut järnvägar i hela Sverige.
Därför behöver vi stambanorna. Man kan räkna med att ett dubbelspår motsvarar ungefär 15 filer väg. Frågan är vilken framtid vi ser framför oss. Är det en framtid där vi är effektiva och transporterar gods på ett klimatsmart och hållbart sätt på järnvägen, eller ser vi 15-filiga motorvägar framför oss?
Emma Berginger (MP):
Jag ser en framtid där vi har ett transportsystem som bygger på 100 procent förnybar energi. Många delar av samhället kommer att behöva ställa om, inte bara transportsektorn utan även industrin och annat. Då kommer också efterfrågan på hållbar och förnybar energi att öka. Hur ska vi hantera detta? Jo, vi måste vara effektiva i hur mycket energi vi använder och vad vi använder energi till.
Därför vill jag satsa på transportslag som har hög effektivitet när det gäller energiintensitet. Här är järnvägen absolut överlägsen, om man jämför energiintensitet mellan olika transportslag. Den är mycket effektivare än flyg och lastbil. Just därför är det viktigt att vi satsar på att få en överflyttning.
Man kan tycka att 8 procent inte är så mycket, och jag ska inte ifrågasätta den siffran. Men jag har överslagsräknat, och om vi har ungefär 10 000 miljarder tonkilometer är det ofantligt många lastbilslaster vi skulle kunna flytta över till järnvägen om vi fick en fördubbling av järnvägsgodset. Vi behöver såklart bygga ut järnvägen i Sverige om vi ska få en stor överflyttning och en stor ökning av transporterna.
Vi behöver också arbeta med konkurrenssituationen mellan transportslagen, och här är Miljöpartiet tydligt. Vi vill se en avståndsbaserad skatt för lastbilstrafiken som gör det mer lönsamt att köra gods på järnväg än att köra gods långväga sträckor på lastbil. Vi kommer att behöva lastbilar även i framtiden, inte minst i de regionala transporterna.
Men för de riktigt långväga transporterna är det helt onödigt att Skåne ska vara en genomfartsled för lastbilstrafik.
Emma Berginger (MP):
När Alexanderssons utredning kom 2015 hade Socialdemokraterna och Miljöpartiet suttit i regering i cirka ett halvår. Större delen av den information som hans utredning baserade sig på var alltså från alliansregeringens tid. Jag ska ändå försöka svara på Maria Stockhaus fråga.
Regeringen gav Trafikverket i uppdrag att under denna mandatperiod ta fram en långsiktig underhållsplan, och i nuläget har vi en fyraårig underhållsplan. Jag önskar att den hade varit längre, för jag tror att vi behöver ytterligare långsiktighet. Vi kan dock konstatera att det finns en underhållsplan i vilken man gör prioriteringar och för en dialog med branschen om vilka underhållsinsatser som ska göras.
Så till systemet för att följa upp järnvägsanläggningen. Här finns det kritik både från Riksrevisionen och från utskottet i den rapport vi tog fram under året om bland annat järnvägsunderhåll.
I sin svarsskrivelse påpekar också regeringen att just ett systemstöd för anläggning är oerhört viktigt för att man ska kunna följa upp och bedriva ett effektivt underhåll. Regeringen anser att Trafikverket behöver åtgärda detta. Vad gäller att följa upp underhållskontrakten visar Riksrevisionens rapport att det behövs tydliga system för detta.
Det är dock oerhört resurskrävande att följa upp kontrakt, och just därför hade mer basunderhåll i egen regi varit att föredra.
Emma Berginger (MP):
Jag får väl börja med att påminna om hur man ställer upp en infrastrukturproposition. Det är ett ganska övergripande dokument som ger riksdagen möjlighet att besluta om en inriktning för infrastrukturplaneringen men också de ekonomiska ramarna. De ekonomiska ramarna fördelar sig på tre poster. Den första är vidmakthållande järnväg, det vill säga i princip underhåll av järnväg. Den andra är vidmakthållande väg, det vill säga i princip underhåll av väg.
Den tredje är posten för utveckling. Närmare detaljer än så anges egentligen inte. Vi vet inte exakt vilka objekt som kommer att finansieras av de här medlen, utan det är en fråga för nästa steg i infrastrukturplaneringsprocessen.
Det är därför det är så viktigt att man har en regering som kan ge ett direktiv till Trafikverket om att ta fram ett planförslag som ligger i linje med det som både jag och Jens Holm vill se. Det är också väldigt viktigt att man har en regering som kan förhandla och fatta beslut om en nationell plan där vi får med de här viktiga bitarna. Det finns inte plats för den typen av detaljer i en infrastrukturproposition, utan de kommer senare.
Jag vill ändå tydliggöra att vi lyfter fram de viktiga miljö- och klimatmålen i infrastrukturpropositionen. Vi lyfter fram målen om att minska utsläppen med 70 procent till 2030 och att vi ska vara nära nettonoll till 2045 samt att detta innebär att i princip alla sektorer, inklusive transportsektorn, måste ha nått nollutsläpp.
Jag tycker också att man ska skilja på inriktningsunderlaget från Trafikverket och den proposition som nu har lagts fram av regeringen. Vi håller absolut inte med om allting som har funnits med i inriktningsunderlaget från Trafikverket, men det är också bara ett underlag. Det är ju propositionen som gäller och som vi fattar beslut om här. Vi vill satsa på järnvägen framåt.
Emma Berginger (MP):
Självklart går det att vara mer eller mindre detaljerad i en proposition. Men samtidigt är det, precis som vi har konstaterat här, så att en infrastrukturproposition hålls på en relativt övergripande nivå. Den ska ange inriktning och de ekonomiska ramarna. Förra gången den här S-MP-regeringen lade fram en infrastrukturproposition nämndes ett enda objekt; det var Lund-Hässleholm som lyftes in.
Bara det, att man valde att peka ut ett objekt, var ganska särskilt. Det normala är ändå att man håller sig på den övergripande nivån. Utgångspunkten i propositionen blir väldigt tydlig, nämligen de transportpolitiska målen, inklusive klimatmålen.
Om det hade varit en rent miljöpartistisk infrastrukturproposition kan jag absolut tänka mig att vi hade kunnat ha ännu tydligare skrivningar kring klimat- och miljömålen. Men jag tycker inte att det finns fog för att säga att klimat- och miljömålen inte finns med i propositionen, utan de finns med på ett tydligt sätt. Sedan finns det också underlag från Trafikverket i form av till exempel deras basprognoser. Dem kan vi diskutera ganska länge, skulle jag tro.
Både jag och Jens Holm har synpunkter på dem, inte minst på att de ofta slår fel. Man kanske inte behöver förhålla sig till dem rent bokstavligt. Det här är en proposition som utgör en möjlighet för oss att ta ansvar för Sveriges framtid och för uppnåendet av klimat- och miljömålen.
Men det som har hänt här i dag, fru talman, innebär att vi har en politisk situation som gör att vi riskerar att få en M-KD-SD-regering. Det, fru talman, kommer inte att skapa några nyttor för järnvägen. Det kommer inte att skapa några nya stambanor för höghastighetståg. Det kommer förmodligen att leda till att vi inte når våra klimat- och miljömål.
Emma Berginger (MP):
Jag listade en rad olika objekt som Miljöpartiet hade velat driva igenom om vi hade kunnat lägga fram en infrastrukturproposition som gjorde det möjligt för oss att bygga Tåglandet Sverige. Den här propositionen är en förhandlad proposition som inte är rent miljöpartistisk, utan som jag sa tidigare hade vi kunnat tänka oss att lägga mer pengar. Vi kommer såklart inte att kunna bygga allt det som vi önskar i sin helhet.
Vi kan också konstatera att även om den befintliga planen innehåller många nya objekt som inte var fullt ut finansierade är det ett bra sätt att se till att man tar höjd för framtiden att lägga in objekten så att Trafikverket hinner börja planera. Sedan tillkommer det ytterligare finansiering i de kommande nationella planerna. På det viset är det meningen att vi ska arbeta nu.
Det är också därför som det har varit viktigt i januariavtalet att säga att den befintliga nationella planen ska fullföljas. Vi från Miljöpartiet skulle definitivt kunna tänka oss att prioritera bort ett och annat vägobjekt. Men vi har också gått med på januariavtalet. Hur januariavtalet fortlever efter i dag låter jag vara osagt. Men jag kan konstatera att det var vår ingång inför förhandlingen om den här propositionen.
Jag kan konstatera att det inte krävs särskilt avancerad matematik för att inse att vi inte kommer att lägga in hela objektet nya stambanor för höghastighetståg i den här planen som sträcker sig fram till 2033 när det är ett projekt som ska avslutas framåt 2040. Jag vill också korrigera de siffror som anges för kostnaden för hela höghastighetsbaneprojektet.
Trafikverket har gjort en gedigen utredning och kommit fram till att det är 295 miljarder plus eller minus 50 miljarder som är grunden för projektet. Jag tror att man är mycket väl införstådd med vilka siffror det handlar om. Det är för hela projektet.
Emma Berginger (MP):
Även om det framför allt är miljö- och klimatskäl som är Miljöpartiets bevekelsegrunder för att vi vill bygga nya stambanor för höghastighetståg kan vi konstatera att det även finns andra viktiga nyttor med de nya stambanorna. Inte minst handelskamrarna i södra Sverige påpekar hur viktigt det är ur ett ekonomiskt perspektiv att vi satsar på att bygga ut den här infrastrukturen. Det är något som egentligen borde attrahera Moderaterna.
Jag kan också konstatera att för de elflygplan som ligger i en relativt nära förestående framtid - vi får väl se när de finns på marknaden och inte bara som innovationsprojekt - talar man om cirka 20 passagerare per plan. Då ska vi alltså konvertera dagens flyg, cirka 2-3 miljoner människor per år, till 20-personersplan och flyga mellan Stockholm och Göteborg och mellan Stockholm och Malmö. Det blir en hel svärm av elflygplan i luften.
Det är samma sak med elbilarna. De är inte fullt ut 100 procent hållbara. De kräver en hel del resurser i form av material, sällsynta jordartsmetaller och så vidare för sin produktion. Vi behöver effektivisera transportsektorn. Då är det rätt viktigt att satsa på järnvägen och skapa utrymme för utökad kapacitet. Jag tror inte att det är någon som tror att man kan bygga nya stambanor för höghastighetståg inom en mandatperiod.
Men man kan fatta de viktiga och avgörande besluten för att projektet som helhet ska kunna genomföras. Det vi nu har beslut på är tre delsträckor. Det är Ostlänken, Lund-Hässleholm och Göteborg-Borås. Men vi saknar hjärtat och helheten i systemet. Vi behöver få de besluten på plats snarast. Den här infrastrukturpropositionen öppnar för möjligheten.
Vi återger det som vi är överens om i januariavtalet om att de nya stambanorna för höghastighetståg ska färdigställas. Men självklart hade det behövts ytterligare direktiv. Nu är vi i ett osäkert politiskt läge. Vi vet inte om vi får möjligheten att lägga fram ett sådant direktiv eller om det kanske blir de högerkonservativa som stoppar hela projektet.
Emma Berginger (MP):
Vi firar 100 år av demokrati och lika rösträtt för män och kvinnor. Vi får väl hoppas att demokratin får fortleva. Däremot kan vi konstatera att det i ett demokratiskt system finns olika partier som har olika värden och olika ingångar i politiken. Och Jimmy Ståhls Sverigedemokraterna har totalt annorlunda värderingar och ingångar i politiken än vad Miljöpartiet har.
Miljöpartiet ser att framtiden ligger i att satsa på det som är hållbart och som kan skapa klimatnytta för lång tid framöver, och då vill vi satsa på nya stambanor för höghastighetståg. Det är sant att Ostlänken har blivit fördyrad. Det är ofta så när man går närmare mot ett realiserande av ett projekt att man får ny kunskap om vad projektet innebär, om geologiska förutsättningar, om arkeologiska förutsättningar och så vidare.
Man kan också konstatera att det krävs en läroprocess i sådana här tekniska projekt. Trafikverket säger självt att man har lärt sig mycket på den här resan och att man i dag har bättre koll på hur kostnaderna ser ut för projektet som helhet. Vi kan också konstatera att för att vi ska kunna flytta fler människor och mer gods till järnvägen behövs en utökad kapacitet.
Om till exempel tågbolag som MTRX och SJ ska kunna trafikera mer och sätta in fler tåg och om lokaltrafiken ska kunna växa behöver vi mer kapacitet, inte minst för att även godstrafiken ska kunna fortgå. Då är nya stambanor ett bra sätt som också skapar nya möjligheter till nya förbindelser mellan städer, till exempel kraftigt förbättrad trafik mellan Göteborg och Borås, mellan Göteborg och Jönköping och mellan Göteborg och Linköping.
Men det handlar även om trafik mellan de här större städerna och södra Sverige och Skåne. Då kan vi få riktigt snabba och attraktiva resor både för den stora regionala arbetspendlingen och för det nationella resandet. Det blir också en avlastning av infrastrukturen.
Emma Berginger (MP):
Klimatnyttan med stambanorna är oerhört viktig. Den kommer att vida överstiga de utsläpp som finns under byggnationen inom ett par år - åtminstone inom ett decennium. Men, fru talman, om vi får en högerkonservativ regering kommer vi inte att få några nya stambanor för höghastighetståg oavsett om de går snabbt eller långsamt.
Vi kan konstatera att Trafikverket har fattat ett inriktningsbeslut för just Göteborg-Borås och för Ostlänken om att satsa på 250 kilometer i timmen för dessa sträckor. Men i övrigt finns det ingenting som säger att vi inte ska bygga för 320 kilometer i timmen. Vi har fortsatt en hög ambitionsnivå när det gäller att få den viktiga överflyttningen från flyg till tåg, och då krävs det att vi också får de här riktigt attraktiva restiderna.
Det är också en stor fördel om vi kan bygga på ett mer prefabricerat sätt och till exempel tillämpa brobaneteknik. Det skapar förutsättningar för att vi ska kunna bygga banor där tågen kan köra riktigt snabbt och modernt. Fru talman! Jag vill även nämna något om isbrytarna. Jag kan konstatera att Miljöpartiet värnar sjöfarten och att vi tycker att det är viktigt att den ska kunna utvecklas.
Sjöfarten är ett energieffektivt transportslag som har en viktig roll i klimatomställningen. Vi vill säkra kapaciteten till hamnarna i norra Sverige året runt, och vi lyfter därför också frågan inom förhandlingen att finansiera isbrytarna inom ramen för en infrastrukturproposition. Vi fick inte gehör för den frågan, och vi tycker därmed att om man nu ska ha in detta i en ram för en infrastrukturproposition måste man också ta höjd i ramen för detta.
Då hade det behövt vara utöver det som vi lägger in. Men höjer man ramen från de partier som har drivit igenom ett tillkännagivande om isbrytning inom ramen för infrastrukturpropositionen? Nej, det har man inte gjort.
Emma Berginger (MP):
Det stämmer att infrastrukturpropositionen inte fullt ut är en miljöpartistisk infrastrukturproposition. Miljöpartiet hade högre ambitioner både när det gäller medel till utveckling och när det gäller medel till vidmakthållande av järnväg.
Trots det kan man konstatera att detta är en expansiv infrastrukturproposition, där vi till exempel lägger in utökade medel med ytterligare 40 miljarder jämfört med i den förra infrastrukturpropositionen och nationella planen till just vidmakthållande av järnväg.
Det skulle såklart ha gått att göra denna pott ännu större, inte minst för att vi skulle kunna börja återta det eftersläpande underhåll som finns och som har byggts upp under flera decennier. När vi tillsammans med Socialdemokraterna tog makten 2014 började vi återbetala detta. Vi började satsa mer på järnvägen så att skulden inte skulle öka så kraftigt som den har gjort under decennierna.
Vi kan som sagt också konstatera att vi lägger 437 miljarder kronor på utveckling och att det är en ökning med 103,5 miljarder kronor jämfört med den förra infrastrukturpropositionen och nationella planen. Det innebär att vi får ytterligare medel till att både satsa på nya stambanor för höghastighetståg och att bygga ut järnväg i landet och fullfölja den tidigare nationella planen. Det här är viktiga saker att satsa på.
Ett inriktningsunderlag är trots allt ett underlag, men det är ett politiskt beslut som krävs för att ta detta framåt. Vi kan konstatera att vi utökar hela ramen med drygt 20 procent. Det är oerhört viktiga satsningar som kan göras för att vi ska skapa förutsättningar för att få ett hållbart och klimatsmart transportsystem framöver.
Emma Berginger (MP):
Vi har ett nytt politiskt läge i Sverige sedan i förmiddags, ett politiskt läge där vi kan få en helt ny och annorlunda regering än vad vi har i dag. Vi kan gå mot ett extra val - vi vet inte i nuläget. Jag är tydlig med vad Miljöpartiets ingångar och värden är i alla lägen. Jag har också varit kommunalråd i en mindre kommun - Lund.
Jag har tidigare engagerat mig i debatter mot företrädare för alliansregeringen men också i mitt kommunala värv, och jag vet att man kan stå upp för och försvara att man har ingått en överenskommelse men också vara tydlig med vad som är ens egna ingångsvärden så att man är transparent gentemot väljarna.
Jag kan konstatera att den infrastrukturproposition som vi nu lägger fram inte är underfinansierad. Vi har ju samma ram, för sjutton. Det handlar om att vi gör olika politiska prioriteringar. Vi tycker att det är viktigt att man utöver att satsa på underhåll också satsar på en möjlighet att bygga ut och rusta upp järnvägen i hela Sverige. Då behöver vi ha medel i utvecklingspotten. Det är denna pott som partier på högerkanten föreslår ska skäras ned.
Det vore väldigt olyckligt, fru talman, om vi får ett sådant läge. Jag kan som sagt konstatera att vi behöver både bygga ut och rusta upp järnvägen i hela Sverige. Höghastighetsbanorna är inte en gökunge, utan en nödvändighet för att vi ska kunna nå våra klimat- och miljömål. Självfallet hade vi velat se en större ram. Vi hade velat finansiera höghastighetsbanorna utanför den ordinarie infrastrukturpropositionen.
Men det var inte möjligt att få samsyn i den frågan, och då väljer vi att vara konstruktiva och hitta en väg som leder framåt och som leder till att vi kan ta de viktiga och nödvändiga beslut som behövs för att vi ska kunna komma vidare med höghastighetsbaneprojektet så att det inte dröjer till nästa århundrade innan vi kan åka riktigt snabbt och klimatsmart mellan våra städer.
Emma Berginger (MP):
Då får jag återigen hålla en liten föreläsning om hur det är att sitta i regering och hur man arbetar som ett regeringsparti. Man verkar främst genom sin regering och genom förhandlingar i sin regering. Vi enskilda ledamöter från regeringspartierna skriver också motioner, och jag har bland annat motionerat om sänkt bashastighet vid ett par tillfällen.
Men det är trots allt genom förhandlingarna i regeringen och de förslag som regeringen gemensamt lägger fram vi främst påverkar. Därför reserverar vi oss inte i detta ärende och yrkar alltså inte heller bifall till reservationen. Vi för som sagt vår politik främst genom regeringen. Det är vällovligt att Jens Holm och Vänsterpartiet instämmer i många av de förslag som jag lyfte fram.
Jag skulle gärna se att fler partier instämde i dem, för då tror jag att denna politik skulle kunna bli verklighet. Jag önskar inte minst få gehör från vår regeringspartner Socialdemokraterna och våra samarbetspartier Centerpartiet och Liberalerna i dessa frågor. Men som man kan konstatera har vi i nuläget inte lagt fram något konkret förslag om detta. Det pågår ett arbete, och många kommuner tar initiativ.
Jag har själv varit kommunalråd i Lund och tagit initiativ till att sänka hastigheten där, främst till 40 men också till 30 i vissa områden. Jag önskar att vi skulle få ett tydligare stöd för denna typ av omväxling där vi sätter en bashastighet på 30 kilometer i timmen i tätort.
Emma Berginger (MP):
Vi för som sagt diskussioner inom regeringssamverkan och med våra samarbetspartier om en rad olika frågor som är viktiga och har bäring på trafiksäkerheten. Sänkt bashastighet är en av dem, men i nuläget har vi inget skarpt förslag.
Vi har inom ramen för FN-konferensen om trafiksäkerhet ställt oss bakom det Stockholmsdeklarationen säger om att hastigheten ska sänkas från 50 till 30 kilometer i timmen på de delar av vägnätet där det kan antas att många kan skadas eller omkomma i trafiken.
Det är en viktig inriktning och även något jag påpekar för till exempel statsrådet Eneroth i de diskussioner och samtal vi har. Det finns många olika sätt att bedriva politik. Jens Holm borde beakta hur det är att ta ansvar i en regering. Det är lärorikt och ett givande och tagande i förhandlingar.
Det är betydligt lättare att sitta i opposition och kunna rösta ja till alla sina reservationer. Men det blir inte mer än plakatpolitik av det. Vi tar ett riktigt ansvar som sätter oss i en regering tillsammans med Socialdemokraterna och därigenom kan påverka och föra vår politik framåt. Det har visat sig resultatrikt, och vi har kunnat leverera på många av Miljöpartiets vallöften.
Jag misstänker att Vänsterpartiets resultatlista inte är lika omfattande.