Lise Nordin (MP):
Det har varit en resa fram till det förslag om energipolitikens inriktning vi nu debatterar och senare har att besluta om. För sju år sedan, 2011, lade Miljöpartiet fram det första förslaget om 100 procent förnybar energi i form av en riksdagsmotion.
Vi beräknade potentialen för vindkraft, solenergi och energieffektivisering ihop med befintlig vattenkraft och bioenergi och lade fram ett konkret förslag till riksdagen om ett helt förnybart el- och värmesystem till år 2030.
Dåvarande regering svarade att det inte var möjligt och avfärdade samtidigt förslaget att Energimyndigheten skulle få utreda ett helt förnybart energisystem. Till slut valde Energimyndigheten att själv tillsätta en utredning om 100 procent förnybar energi, och bollen var i rullning.
När den nya regeringen bildades 2014 av Socialdemokraterna och Miljöpartiet presenterades målet att Sverige skulle ha 100 procent förnybar energi på sikt. Reaktionerna från omvärlden var tydliga. Sverige steg i internationell rankning över länders attraktivitet för investeringar i förnybar energi, med hänvisning till den nya regeringens politiska mål.
Därefter inleddes arbetet i Energikommissionen med riksdagens partier, som i juni 2016 resulterade i att fem partier, Socialdemokraterna, Moderaterna, Miljöpartiet, Centerpartiet och Kristdemokraterna, enades om en gemensam politik för en kontrollerad övergång till ett helt förnybart energisystem.
De två målen är 100 procent förnybar elproduktion till år 2040 och 50 procent effektivare energianvändning till år 2030. Överenskommelsen är viktig för att ge branschen de långsiktiga spelregler den länge har efterfrågat. Sveriges kärnkraft byggdes på 70- och 80-talen och börjar bli gammal. Man har beslutat att fyra av tio reaktorer ska stängas under denna mandatperiod.
Snittåldern på de fyra som stänger är 43 år. Kärnkraftsägarna pratar nu om en teknisk livslängd på 60 år, vilket skulle ge drift till runt 2040. Mycket talar dock för att de kommer att stängas tidigare av ekonomiska och tekniska orsaker. Oavsett om det blir stängning 2030 eller 2040 är frågan vad som ska ersätta kärnkraftselen.
Kärnkraften har tre problem: uranbrytning för att få bränslet, säkerhetsrisker, med Tjernobyl och Fukushima som avskräcker, och behov av slutförvar av avfallet, som måste hållas avskilt från människor i över hundra tusen år. Att bygga kärnkraft är också dyrt.
Med förnybar energi får vi ett säkrare, billigare och mer långsiktigt hållbart elsystem. Utvecklingen av förnybar energi är en ständig källa till goda nyheter. Globalt är investeringarna i förnybar el dubbelt så stora som investeringarna i traditionell kraftproduktion.
I USA arbetar nu fler människor i solcellsindustrin än inom kol, olja och gas sammantaget. Historien visar att uppsatta energi- och klimatmål oftast nås lättare än vad man trodde när man satte målen.
Vi minns när dåvarande energiminister Maud Olofsson 2008 förhandlade ned Sveriges åtagande i det EU-gemensamma förnybarhetsmålet till 2020 från 50 till 49 procent. Målet kallades ambitiöst men inte omöjligt. I dag, två år innan målet ska uppnås, ligger vi redan långt över. Utvecklingen med miljöteknik går snabbare än tidigare beräknat.
Det är en viktig erfarenhet för oss politiker att ta med oss när vi planerar för framtiden. I Sverige sätter vindkraftsutbyggnaden rekord, mycket tack vare den förlängning av elcertifikatssystemet som de fem partierna enades om och beslutade om i riksdagen för ett år sedan. En annan inspirerande nyhet är att energibolagen i Sverige tävlar om att bygga den största solcellsparken.
Förra veckan meddelade Göteborg Energi att man ska bygga en solcellspark på fem megawattimmar, och Ekot rapporterade om detta. Bara några dagar senare kom nyheten att Affärsverken i Karlskrona ska bygga en solcellspark på sex megawattimmar, som därmed blir Sveriges största. Det är tydligt att vi står mitt i en energirevolution. I dag talar både ekonomiska argument och miljöargument för förnybar energi.
Politiken har en viktig roll i omställningen. Fem partier har nu enats om målet 100 procent förnybar elproduktion till år 2040. I överenskommelsen fastslås att det är ett mål. Det är inte ett stoppdatum som förbjuder kärnkraft, och det innebär inte heller en stängning av kärnkraft med politiska beslut.
För att vi ska nå målet om 100 procent förnybar el ska förnybar energi ersätta kärnkraft och fossil elproduktion. Vägen dit går dock inte via att riksdag eller regering beslutar om vilken reaktor som ska stänga när. När Barsebäcks två reaktorer stängdes 1999 och 2005 användes den så kallade avvecklingslagen som innebär just ett sådant politiskt beslut med så kallat stoppdatum.
Konsekvensen av att stänga kärnkraft med politiskt beslut är att stora skadeståndsbelopp ska betalas ur statskassan; det är dyrt. Fram till 2017 betalades miljardbelopp ur statskassan i ersättning till ägarna av Barsebäck. För Miljöpartiet är det ingen klok strategi, och vi har därför inte förordat ett införande av en ny avvecklingslag.
Det är inte skattebetalarna som ska betala. Låt mig också rätta Liberalernas Maria Weimer som sa att Miljöpartiet gick till val på att stänga kärnkraften med politiska beslut. Nej, i vårt valmanifest står det att flera reaktorer ska stängas under mandatperioden och att målet bör vara 100 procent förnybar elproduktion. Det är precis detta som nu händer.
Vägen till 100 procent förnybar elproduktion går via att kärnkraften betalar mer för sina samhällsekonomiska kostnader och att vi satsar på förnybar energi och energieffektivisering. Beräkningarna från Energimyndigheten, som redovisas i propositionen, visar att andelen förnybar el beräknas uppgå till mellan 76 och 83 procent år 2040, beräknat utifrån dagens styrmedel.
Det kvarstår alltså ett glapp på ca 20 procent för att vi ska uppnå målet till 2040. Alla partier som står bakom målet om 100 procent förnybar elproduktion har att svara på hur man vill att målet ska uppnås. Flera delar presenteras i energiöverenskommelsen. Jag nämnde förlängningen av elcertifikatssystemet, vilket ger en tydlighet för fortsatta investeringar i förnybar elproduktion.
Vidare har riksdagen i veckan beslutat om moderna miljövillkor för vattenkraften och höjt skadeståndsansvaret för kärnkraften från 3 miljarder till 12 miljarder kronor. Kvar för partierna att enas om före valet är slopad anslutningsavgift för havsbaserad vindkraft. Självklart finns det utmaningar i att nå ett 100 procent förnybart elsystem, och fokus behöver vara på den bästa vägen att nå målet.
Det är enligt Miljöpartiet viktigt att tidigt planera för omställningen för att göra den på ett så smart och kostnadseffektivt sätt som möjligt. Att vänta tills behoven blir akuta är sannolikt dyrare än att ha marginaler. Två kärnkraftsreaktorer har stängt ned under mandatperioden, och två till ska stänga före 2020 efter beslut från kärnkraftsägarna.
Dessa fyra reaktorers bortfall kompenseras med råge av att det har byggts upp en buffert med förnybar energi sedan tidigare. Sverige bör fortsätta att ha ett överskott av förnybar el för att ha en beredskap när de kvarvarande reaktorerna stänger. Den kanske största utmaningen i energiomställningen till mer väderberoende förnybar el som sol- och vindkraft är den så kallade effektfrågan. Det finns olika tekniska möjligheter för att lösa effektutmaningen.
Det kan handla om energilagring, efterfrågeflexibilitet eller ökad sammanlänkning med elkablar till grannländerna. Politikens uppgift är att säkerställa att de nya lösningarna kan växa fram när behoven av effektåtgärder uppstår. Att omställningen till 100 procent förnybar el kommer att kosta är självklart. Men den naturliga följdfrågan är vad kostnaden för alternativet är.
Investeringsbehovet är stort då nästan 100 terawattimmar i årsproduktion kommer att läggas ned fram till mitten av 2040-talet på grund av anläggningarnas livslängd. Det finns olika vägar, men allt pekar på att det förnybara alternativet är det billigaste. I dag finns det bara två länder i vår närhet som bygger ny kärnkraft - Frankrike och Finland - och båda projekten avskräcker med stora förseningar och kostnader.
I Storbritannien har staten lovat ett garanterat pris på 1 krona per kilowattimme för den som vill bygga ny kärnkraft, men hittills är det oklart om någon kommer att anta detta erbjudande. Erfarenheterna i vår omvärld visar att kärnkraft kostar 1 krona per kilowattimme. Jag har i tidigare debatter ofta sagt att vi bygger vindkraft för halva den kostnaden, men jag behöver nu uppdatera mina siffror.
Beskedet från den norska energimyndigheten i går var att de räknar med att bygga landbaserad vindkraft för 26 öre per kilowattimme år 2020. Det innebär att man får fyra gånger så mycket el för pengarna om man satsar på förnybart i stället för ny kärnkraft. Det är bra för Sverige och världen att vi nu antar ett mål om 100 procent förnybar elproduktion. Herr talman!
Detta är min sista debatt som riksdagsledamot, och jag ber att få tacka alla representanter för partierna som jag har haft många och långa möten och diskussioner med. Tack för allt engagemang! Avslutningsvis vill jag yrka bifall till propositionen.