Morgan Johansson (S):
Om jag inte är felunderrättad handlar denna översyn och rapport framför allt om avvisningar av personer som har fått avslag på sina asylansökningar. Det är en annan fråga, så att säga, som denna rapport handlar om. Jag såg också att Riksrevisionens rapport utgår från hur förhållandena var 2013-2014.
Det var detta Riksrevisionen tittade på. Det är en intressant rapport för historikerna i så fall. Men den speglar inte hur situationen är nu. Det är snarare tvärtom. Om vi talar om avvisningar till följd av att människor har fått avslag på sina asylansökningar är det faktiskt så att över 70 000 människor har lämnat Sverige de senaste fem åren.
Antingen har de rest till ett annat EU-land till följd av Dublinförordningen eller till sitt hemland. Det är alltså 1 000 personer i månaden som har lämnat Sverige de senaste fem åren. Vi har avtal med Afghanistan, vilket vi inte har haft tidigare. Det är mycket lättare att genomföra avvisningar till andra länder, exempelvis Marocko. Det har vi inte gjort tidigare. Det kan hända att situationen nu har förändrats till följd av coronasituationen.
Men hittills under dessa fem år har även denna verksamhet fungerat avsevärt mycket effektivare än vad den tidigare har gjort. Men vi ska naturligtvis titta på vad Riksrevisionen säger och också se om det finns några slutsatser som vi kan dra av detta, även om grundmaterialet ligger sex sju år tillbaka i tiden. Frågan om kriminalvården är delvis en annan fråga därför att utvisning till följd av brott sker efter avtjänat straff.
Det har därför inte riktigt betydelse för hur många som är intagna inom svensk kriminalvård. Däremot jobbar vi också med ett annat spår, nämligen att se till att de som döms för brott här i Sverige i större utsträckning ska avtjäna sina straff i hemlandet.
I fråga om detta lämnade vi ett lagförslag för bara någon vecka sedan om ett särskilt skyndsamhetskrav på kriminalvården, det vill säga att när kriminalvården ser att det finns en person som skulle kunna avtjäna sitt straff i hemlandet ska man ha större skyndsamhet när det gäller att väcka den frågan för att kunna genomföra detta. Jag ser att det finns ett antal länder som vi tidigare inte har kunnat skicka personer till för att de ska avtjäna sina straff där, till exempel Rumänien, men som vi nu kan göra.
Rumänien tar helt enkelt i större utsträckning emot sina egna medborgare för att de ska avtjäna sina straff i Rumänien och inte i Sverige. Detta jobbar vi med framför allt i förhållande till de länder där vi har problem med internationella stöldligor. Rumänien är ett sådant land, Litauen är ett sådant land, Polen är ett sådant land och Georgien är ett sådant land där vi säger att medborgare från dessa länder som döms här i Sverige i ökad utsträckning måste avtjäna straffen i sina hemländer.
Vi behöver helt enkelt kriminalvårdens platser för våra egna bovar. Särskilt nu när vi har en ökad effektivitet i brottsbekämpningen från polisens sida behöver vi frigöra dessa platser för dem som polisen tar här i Sverige, som är svenska medborgare och som ska avtjäna straffen här. Vi jobbar på båda fronterna. Vi ska se till att de som döms i ökad utsträckning ska avtjäna straffen i hemländerna.
Men vi jobbar också med den fråga som denna diskussion handlar om, det vill säga utvisning på grund av brott. Som jag sa var detta ett av våra vallöften. Vi tillsätter en utredning inom kort, och jag ser fram emot att vi kommer att ha ett betänkande under nästa år och därefter en proposition till riksdagen, så att vi skärper även detta regelverk.