Sven Bergström (C):
Det är inte bara Peter Pedersen och Lars-Ivar Ericson som många gånger kontaktats av allmänheten i de här frågorna, som rör människors upprördhet över att tågen inte kommer och går som de ska eller inte stannar där det finns människor som vill utnyttja tågtrafiken. Det är väldigt lätt att förstå den frustration som många känner över att tågen bara svischar förbi där det finns människor som vill åka.
Utöver de exempel vi har hört tidigare kan jag bidra med exempel från Dalsland och Blekinge, där aviserade och ibland förverkligade indragningar av tågstoppen, sämre service, omöjlighet att köpa biljetten på stationen och i dess närhet har gjort att man har försvårat för människorna att nyttja tågtrafik. Samtidigt kan vi se att de regioner där vi har fått en förbättrad tågtrafik - Mälardalen är ett bra exempel med Svealandsbanan och Mälarbanan - har fått ett betydligt lyft.
Vi har exemplet från Ulrica Messings och mitt hemlän Gävleborg. Den regionala snabbtågstrafiken med X-Trafik har varit en succé, som har gjort att människor har kunnat pendla i mycket större utsträckning och att det har blivit en breddad arbetsmarknad. Det har blivit regionförstoringar. Egentligen borde det kallas regionförminskningar eftersom det blir lättare att röra sig över en större region med en bra och väl fungerande tågtrafik.
Både ur miljösynpunkt, regional utvecklingssynpunkt och i fråga om många andra viktiga transportpolitiska mål som vi är eniga om i riksdagen är det viktigt att tågtrafiken kan utvecklas och inte avvecklas. Jag tillhör dem - precis som Ulrica Messing, hoppas jag - som tycker att vi måste gå vidare med en utvecklad tågtrafik och släppa in fler aktörer. Vi ska inte ha kvar ett gammalt mossigt SJ från för 30-40 år sedan.
Då tror jag inte att man gynnar en positiv utveckling av tågtrafiken. Det finns många dynamiska snabbfotade, engagerade tågoperatörer som är duktiga på att köra tågtrafik. Det vi har sett med BK-Tåg och X-Trafik i vårt län, bergslagstrafiken och så vidare, även om det har varit vissa motgångar där, är att det går att köra trafik på ett sätt som SJ aldrig kunde drömma om för några år sedan - och få hygglig lönsamhet på det hela.
Därför vill jag avsluta med att fråga Ulrica Messing hur det blir med de förslag som nu har redovisats i Järnvägsutredningen. Utredningen vill gå vidare med att utveckla tågtrafiken i landet, och utredningen vill släppa in fler aktörer än SJ på spåret för att ge människor chans att åka tåg till fler ställen. Det borde stå i god harmoni med den hundramiljarderssatsning som är aviserad i det stora tolvårspaketet.
Man ska satsa på att bygga nya järnvägar. Mälarbanan i Stockholmsområdet kommer att betyda mycket, Botniabanan, kanske också Norrbotniabanan på sikt, förhoppningsvis också Inlandsbanan - som har stor betydelse för turisttrafiken. Mot den bakgrunden vore det angeläget att också se till att vi har aktörer som kan köra en bra tågtrafik på den utlagda rälsen och de banor som är rustade. När kommer propositionen baserad på Jan Brandborns järnvägsutredning?
Vi kan diskutera enskildheter i utredningen. Jag håller inte med om alla förslag, men det är viktigt att detta inte läggs i en byrålåda och glöms bort utan man bör ta ett samlat grepp för att få en bra tågtrafik för människorna i det här landet.