KBLab/rixvox huggingface dataset:
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Jag börjar med att återge vad jag har sagt. Jag sa i mitt anförande att vi välkomnar en energikommission. Jag sa inte att jag var kritisk till en energikommission utan att vi välkomnar en kommission.
Men jag lägger till att vi är lite skeptiska med tanke på att de tidigare utsträckta händerna från regeringssidan inte har resulterat i någonting. Jag blir lite konfunderad när jag möter branschföreträdare eller företrädare för organisationer och de berättar för mig att arbetet med energikommissionen redan har påbörjats.
Inte ett enda parti på Alliansens sida har fått någon som helst inbjudan att vara delaktig i det arbete som tydligen redan har påbörjats. Branschen och organisationerna säger en sak, nämligen att de håller med oss om att de vill ha tydliga och långsiktiga förutsättningar.
Och de undrar om det inte vore bra om även Alliansens företrädare är med i dessa inledande samtal så att de får samma signal, samma information och samma förutsättningar när de politiska diskussionerna börjar. Det handlar om att ha ett utgångsläge för bra politiska samtal.
I dag blir det mycket konstigt om den ena sidan ska sitta ensam och lyssna och på så sätt åberopa ett tolkningsföreträde för vad de har hört i dessa samtal. Herr talman! Åsa Westlund har fel när hon säger att vi inte välkomnar kommissionen.
Men jag skulle gärna vilja se något mer välkomnande från Socialdemokraternas och Miljöpartiets sida när det gäller dessa inledande samtal.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Då tolkar jag Åsa Westlunds inlägg som att ingången till energikommissionen inte är utgången. Jag är spänd på vad Socialdemokraternas samarbetspartner i samarbetsregeringen har att säga till att Socialdemokraterna är villiga att diskutera att tillåta att ny kärnkraft byggs.
Är det så att ingången också är utgången, herr talman? Då kan jag inte tolka den utsträckta handen från samarbetsregeringen som något annat än en inbjudan till att ta del av ett spel där utgången redan är avgjord. Det är, herr talman, inte vad jag anser vara ett riktigt diskussionsunderlag.
Jag framhåller fortfarande att det bästa klimatet för bra energidiskussioner mellan Alliansen och de rödgröna vore om vi båda två kunde sitta ned och ta in samma information, samma åsikter och samma synpunkter från dem som faktiskt ska investera i ny energiproduktion i Sverige.
Men Socialdemokraterna har redan satt sig vid bordet för att diskutera, och vi är inte inbjudna. Goda samarbetsformer uppstår inte när någon utesluts från ett stängt rum.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Alliansen följer de beslut som vi har fattat tidigare. Vi har i dag i vår budgetram 140 miljoner till solcellsstöd och till energiteknik. Det står i vår skrivning att minst 50 miljoner ska gå till solcellsstöd. På biogassidan vet vi att det krävs stora investeringar och långsiktig planering.
Det är inte varje år som biogasbranschen begär ut det stöd som finns tillgängligt. Jag vill framhålla vad jag sa i mitt anförande, nämligen att kortsiktiga stöd som tar slut när pengarna är spenderade inte gynnar en långsiktig utveckling. Vi tror fortfarande på möjligheten att ge skattereduktion. Tyvärr blev initiativet stoppat av EU.
Sedan har vi också hört, herr talman, att den rödgröna regeringen har lovat att skattereduktionen ska ros i hamn till den 1 januari 2015. Under de anföranden jag har lyssnat på här i dag har jag inte hört att den rödgröna regeringen har fått fram ett nytt förslag som skulle kunna godkännas av EU i fråga om statsstödsreglerna.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Det måste till ett litet förtydligande när det gäller budgetarbetet. Lise Nordin försöker få det att låta som att vi har reagerat eller agerat på grund av den rödgröna regeringens framlagda budgetförslag. Vårt budgetförslag är inte en reaktion på det rödgröna budgetförslaget. Det är ett självständigt budgetförslag som vi tog fram långt innan de rödgröna presenterade sin budget.
Det är en fortsättning av Alliansens energipolitik. Det är en energipolitik som i klimatsammanhang kröns med att vi i dag är världens andra bästa nation när det gäller klimatpolitik. Ramarna för vår energibudget är lite lägre än de rödgrönas, nämligen 1 procent lägre. Men när det gäller innehållet har vi gjort andra satsningar.
Vi har tagit ansvar för att det i dag är på fordonssidan de stora utsläppen sker. Vi har ambitionen att även i fortsättningen vara i topp bland världens klimatländer. Därför satsar vi på de områden där de stora utmaningarna finns. Sverige har i dag en elproduktion där mer än 51 procent är förnybart.
Vi är det enda land i EU som når sina utsläppsmål med råge. I energieffektiviseringen ligger vi också i topp när det gäller EU:s 2020-mål. Vi har, fru talman, en energi- och klimatpolitik som är i världsklass. Att vi gör andra prioriteringar än den rödgröna regeringen skäms jag inte för.
Jag är stolt över det, för vi har fått kvitto på att vår energi- och klimatpolitik faktiskt är i världsklass.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Vattenfall styrs genom ägardirektiv. Det har framkommit lite olika besked om det i dag, men det är ett faktum att Vattenfall styrs genom ägardirektiv. Jag håller med om att signalerna i S-MP-budgeten är oroande och skapar osäkerhet. Den svenska energipolitiken styrs däremot av beslut som fattades i denna kammare 2010 och som öppnar upp för att byta ut de tio befintliga reaktorerna mot tio nya.
Det ska inte ändras i ett budgetbeslut. Sverigedemokraterna och även Socialdemokraterna blandar ihop frågan om styrandet av det statliga bolaget med den övergripande energipolitiken. Herr talman! Tankeförbud tillhör diktaturer, inte demokratier. Jag tror inte - förhoppningsvis är det så - att något parti i denna kammare är för ett återinförande av tankeförbud.
Som andra ledamöter framfört i dag vet vi inte vilket beslut Vattenfalls undersökningar hade lett till om de fått fortsätta. I den rödgröna budgeten står det att planerna på att bygga ny kärnkraft ska avbrytas, men det vi talat om tidigare har handlat om att utreda förutsättningarna för ny kärnkraft.
Nu avslutade, som tidigare sagts, Vattenfall sina sonderingar innan budgeten föll i riksdagen. Kanske fattade de det beslutet på grund av debatten som regeringen så olyckligt valde att föra i medierna och inte i denna kammare. Kan valet att inte föra debatten i kammaren bero på att de rödgröna är djupt oense om vilken energipolitik som ska föras?
Vi har i dag från Miljöpartiets sida hört om nya direktiv till Vattenfall, men ledamoten valde senare att ta tillbaka det. Nu vet vi i alla fall var Miljöpartiet står i denna fråga. Delar Socialdemokraterna Miljöpartiets våta Vattenfallsdröm? Herr talman! Vi räds inte utredningar.
Vi i Alliansen tror att kunskap bäddar för de bästa besluten. Den åsikten delas tydligen inte av den rödgröna regeringen, varken när det gäller kärnkraftens framtid eller när det gäller Nato.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Jag var aktiv i politiken i Sverige, även om jag ursprungligen kommer från ett annat land, redan när tankeförbudet faktiskt fanns i Sverige. Ledamoten Sällström blandar här ihop Vattenfalls ägardirektiv med den övergripande energipolitiken. Sverige har i dag en energipolitik beslutad i denna kammare, en energipolitik som inte ska ändras genom budgetbeslut. Det är vi väldigt tydliga med.
Därför ser vi fram emot den energikommission som Socialdemokraterna har aviserat att de har för avsikt att bjuda in till. Vi vet inte riktigt hur det blir; det har inte kommit någonting ännu. Vi kan konstatera att det i så fall kommer att bli en mycket spännande energikommission eftersom vi från Alliansen har en sammanhållen energipolitik medan de rödgröna, herr talman, spretar åt alla håll och kanter.
Sven-Olof Sällström kan vara säker på att vi från Alliansens sida, samtliga fyra partier, kommer att stå upp för det energibeslut som har fattats i denna kammare, det enda beslut gällande energipolitik som någonsin har fattats här. Så ska dagordningen vara även framöver.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Tankeförbud och styrning av statliga bolag är inte en och samma sak. Tankeförbud var någonting som gällde all forskning om kärnkraft, både för utveckling och för byggande av nytt, under en alltför lång tidsperiod. Detta tankeförbud avvecklades i denna kammare 2010 genom Alliansens energiöverenskommelse. Detta är något som jag är mycket stolt över och som vi står bakom.
Jag tycker att det är lite bekymmersamt när Sverigedemokraterna inte klarar av att hålla isär två så viktiga frågor. Säger man "tankeförbud" om ett statligt bolag har man inte förstått innebörden av ordet. Vattenfall är statens bolag. Som Anna Kinberg Batra konstaterade tidigare här i dag vann vi inte valet i september.
Det har vi för avsikt att göra 2018, men fram tills det händer kommer Alliansen att driva en aktiv oppositionspolitik. Vi kommer att värna de värderingar och den politik som vi står bakom. Vi står absolut inte bakom något tankeförbud. Det har jag sagt i mitt tidigare anförande. Det tillhör diktaturer, inte demokratier. Och Sverige är en demokrati.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Jag vill tacka statsrådet Baylan för svaret. Jag vill också klargöra att jag lämnade in interpellationen innan den rödgröna budgeten föll, så många av frågorna har - som tur är - fallit bort i och med att det nu är allianspartiernas budget som gäller. Jag hade kanske väntat mig ett mer klargörande svar på hur den rödgröna regeringen som helhet ser på energipolitikens roll i det svenska samhället.
Jag är glad över att statsrådet Baylan upprepar vikten av vår svenska konkurrenskraft. Den är avgörande för jobb och välfärd och möjligheten att göra de investeringar som ett modernt samhälle kräver. Den utveckling som alliansregeringen åstadkom med 350 000 nya jobb och finanser som hör till världens mest solida i en tid som präglades av finanskris och efterföljande lågkonjunktur måste få fortsätta.
Energipolitiken har en avgörande betydelse för vår konkurrenskraft, säger statsrådet Baylan, och jag håller med till hundra procent. Därför blir jag lite orolig när statsrådet i sitt svar inte nämner något om regeringskompisen Miljöpartiets syn på energipolitiken.
Vice statsministern och Miljöpartiets språkrör Åsa Romson har lovat att stänga ett antal reaktorer under denna mandatperiod, inte av hänsyn till den svenska industrins konkurrenskraft, inte heller av klimatskäl utan för att Miljöpartiet inte gillar kärnkraft. Under valrörelsen kunde vi gång på gång se de rödgröna klyftorna när det gäller synen på energifrågorna.
Bilden av Stefan Löfven som inte klarade av att säga vare sig ja eller nej till ny kärnkraft blev en symbol, inte bara för de rödgrönas splittring utan även för den splittring som vi ser inom Socialdemokraterna. Denna oenighet om vilka mål som ska styra energipolitiken verkar ha följt med de rödgröna in på Rosenbad.
Så länge ni satt i opposition hindrade det inte att avgörande beslut för industri, tillväxt och jobb kunde fattas. Men nu riskerar det att bli ett hot mot våra jobb och vår välfärd. Herr talman! Jag vill fråga statsrådet Baylan: Vilka prioriteringar anser Baylan ska styra den framtida energipolitiken?
Är det konkurrenskraft, klimatmål eller ett enskilt partis motvilja mot ett energislag som i dag uppfyller några av de viktigaste målen för hållbar elproduktion som är avgörande?
Vidare undrar jag - om det, som jag hoppas, är konkurrenskraften, jobben och klimatet som är avgörande för vår energipolitik - om Baylan är villig att ge kärnkraften en chans om det visar sig att den kan vara med och uppfylla de mål som vi har.
Kan Baylan i så fall säga sig tala för hela regeringen, inte bara för sitt eget parti, eller är det så att den kommande energikommissionen, som jag ser fram emot att få ta del av, inte bara ska reda ut våra mål i den här kammaren utan även reda ut den konflikt som finns inom regeringen, mellan Socialdemokraterna och Miljöpartiet?
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Jag håller helt med statsrådet Baylan om att förnybar energi är viktigt. Under alliansregeringens tid har andelen förnybar el i vårt system vuxit på ett fantastiskt bra sätt, mycket snabbare och med mycket större volym än någonsin tidigare. Så ska det fortsätta. Osäkerheten kvarstår dock om hur man ska hantera energisystemet och säkra tillgången på energi när de äldsta kärnkraftsreaktorerna måste fasas ut av lönsamhetsskäl.
Det är inte jag som säger det. Det är statsrådet Baylan som säger det. Ska jag tolka svaret så att statsrådet faktiskt är orolig, även om han säger att vi har tillräckligt med energi för fem, sex, sju, åtta år? Jag vet att ledtiderna för att bygga till exempel ny kärnkraft är 15-20 år, och även för förnybar elproduktion är det fråga om långa ledtider.
Det är inte speciellt lugnande att vi har tillräckligt med el för kanske åtta år framåt. Ska jag tolka svaret från Baylan som att statsrådet är orolig för vad som ska hända när kärnkraftens lönsamhet blir så låg att den måste stängas av ekonomiska skäl? I så fall borde resultatet av den oron vara att energipolitiken ska underlätta för kärnkraften att vara kvar så länge den uppfyller de säkerhetskrav som finns.
I dag är det svårt att beräkna kärnkraftens livslängd då det inte bara är säkerheten utan även aviserade politiska beslut, till exempel vice statsministerns löfte om att stänga ett antal kärnkraftsreaktorer, som är avgörande för möjligheten att bibehålla produktionen. Det är inte speciellt långsiktigt.
Jag tycker att långsiktighet är viktigt och måste därför fråga om den rödgröna regeringen, ifall den får möjlighet till det, kommer att höja effektskatterna och införa politiskt motiverade höjda säkerhetskrav som ytterligare minskar lönsamheten och påskyndar en snabbavveckling av kärnkraften.
I budgetdebatten den 16 december om utgiftsområde 19 Regional tillväxt sa ledamoten Elisabet Knutsson från Miljöpartiet följande om den svenska energipolitiken och om farhågorna för en framtida effektbrist: "När det gäller energi och beroendet av väder och vind är det klart att man får ta ställning till det.
Men så länge vi har kärnkraft som också stänger ned när vi behöver den som mest är det smällar vi får ta." Delar statsrådet Baylan Miljöpartiets syn på framtidens energiförsörjning, att det är "smällar vi får ta" om energin inte räcker till när stålindustrin, pappersindustrin och hushållen behöver den som mest?
Är det så den svenska energipolitikens inriktning ska vara, att vi nu nedmonterar och hoppas på det bästa? Eller är det Mikael Dambergs löfte att Socialdemokraterna aldrig skulle stödja en snabbavveckling av den svenska kärnkraften om det hotade den svenska konkurrenskraften som är vägledande för den rödgröna regeringen?
Jag förstår att statsrådet Baylan står här i dag och talar i sin egen roll, men det är viktigt för dem där ute att få veta om det som statsrådet Baylan säger är regeringens ord eller om det är Socialdemokraternas ord i den rödgröna samarbetsregeringen.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Jag vill först tacka statsrådet Baylan för klargörandet. Då vet vi att det här är även Miljöpartiets politik, oberoende av vad som sägs i kammaren framöver.
Gårdagens debatt här i kammaren om statliga bolag blev också som förväntat en debatt om Vattenfalls utredning om förutsättningarna för ny kärnkraft, vilka självklart minskar, även om statsrådet inte tror att en skattehöjning har någon effekt och inte tror att den kommer att påverka de svenska kärnkraftverkens lönsamhet eller livslängd. Att han "inte tror" är inte tillräckligt. Man bör veta när man fattar beslut.
Vattenfall valde att avbryta sin utredning om ny kärnkraft efter ett antal utspel från olika regerings- och riksdagsföreträdare. Men det var inte utspel från Rosenbad eller kammaren, utan mediala utspel. Vattenfalls vd ombads till och med av Miljöpartiets energipolitiska talesperson att se sig om efter ett annat jobb.
Är det på tidningarnas debattsidor regeringen tänker sig att sköta energipolitiken i framtiden? Detta arbetssätt skapar inte speciellt högt förtroende, och det skapar inga bra förutsättningar för den aviserade energikommissionen.
Det är klart att både vi i denna kammare och de som Baylan säger sig måna om därutanför blir oroliga när den rödgröna regeringens brist på samsyn visar sig på ett sådant sätt. Statsrådet Baylan är angelägen om att inhämta kunskap inför de kommande energidiskussionerna. Hur kan det då komma sig att regeringen i sitt budgetförslag menade att Vattenfall skulle avbryta sonderingarna kring ny kärnkraft?
Vi i Alliansen räds inte utredningar. Vi anser att det är kunskap som bäddar för de bästa besluten. Vi vill veta. Vi vill inte bara tro. Den åsikten delas tydligen inte av statsrådet Baylan eller den rödgröna regeringen när det gäller vare sig kärnkraft eller Nato.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Jag tackar Lise Nordin för frågorna. Jag utgår från att Lise Nordin lyssnade på mitt anförande. Det som händer när man höjer ambitionsnivån i elcertifikatssystemet just nu är att man för in ännu mer el i ett redan överhettat system. Elpriserna kommer på kort sikt att tryckas ned. Branschen för förnybart är mycket orolig. I dag finns det ingen lönsamhet i elproduktion som inte är subventionerad.
Det finns ingen lönsamhet om man inte bygger nytt. Det stora problemet, som jag är oroad över att regeringen inte ser, är att man genom att subventionera in ännu mer förnybar el slår undan fötterna och möjligheten för alla andra investeringar på elproduktionssidan.
Ingen vill investera när det inte finns någon möjlighet att få tillbaka sina pengar. När det gäller kärnkraften har Lise Nordin helt rätt i att vi står inför en dramatisk situation. Vi får signaler från kärnkraftsbranschen om att ytterligare reaktorer riskerar att stängas.
Vi står inför en okontrollerad avveckling av den svenska kärnkraften, som i dag står för 40 procent av den svenska elproduktionen.
Är det vad Lise Nordin och Miljöpartiet vill se - en okontrollerad och kaosartad nedstängning av 40 procent av den svenska elproduktionen, vilket riskerar att slå ut svensk industri, riskerar att höja elpriserna okontrollerat och riskerar att tvinga oss att importera smutsig och klimatosmart el från södra Europa?
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Miljöpartiets och regeringens plan att slå ut elmarknaden är dömd att misslyckas.
Om den rödgröna regeringen på allvar vill se investeringar i den svenska elproduktionen är det ologiskt och kortsiktigt att subventionera in mer volatil el på en överhettad marknad som redan kämpar med för låg lönsamhet och extremt låga elpriser.
I Sverige måste vi få en marknad där de olika kraftslagen bär sig själva. Att planera för elproduktionsinvesteringar genom att fortsätta att subventionera är att slå undan de möjligheter som övrig elproduktion har för att överleva.
Om Miljöpartiets och regeringens mål är att få ett elsystem som är 100 procent förnybart är det mycket anmärkningsvärt att ni genom att höja ambitionsnivåerna i elcertifikatssystemet medverkar till att slå ut den befintliga förnybara elproduktionen.
Vi får, och jag utgår från att även Socialdemokraterna och Miljöpartiet får, tydliga signaler från bland annat befintlig vindkraftsbransch om att de investeringar som är gjorda och nu fasas ut ur elcertifikatssystemet inte lönar sig. Då stängs det ned. Genom att fasa in ny förnybar elproduktion i ett subventionssystem slår ni ut förnybar elproduktion.
Det ökar inte andelen förnybart i systemet, men det blir mycket dyrt för de svenska elkonsumenterna.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Jag väljer att följa upp min kollega Maria Weimers frågor till Ingemar Nilsson. Jag ska formulera mig på ett annat sätt så kanske vi kan få ett bättre svar. Kärnkraften står för ungefär 40 procent av vår elproduktion. Nu planerar man att stänga fyra av tio reaktorer före 2020. Det kan vi troligtvis hantera. Men det kommer varningssignaler från branschen om att ytterligare reaktorer riskerar att stängas före 2020. Vi står inför en kaosartad situation.
Vi får en okontrollerad avveckling av kärnkraften, något som inte skulle gynna den svenska industrin, den svenska konkurrenskraften eller de svenska hushållen. I förlängningen skulle det heller inte gynna omställningen till ett förnybart energisystem, vilket Socialdemokraterna säger att de vill ha.
Skatteinkomsterna skulle bli radikalt lägre på grund av att industrin troligtvis flyttar ut, jobben försvinner och vi i dag inte har tillräckligt med el i systemet. Låga elpriser har tagits upp här, och Ingemar Nilsson säger att vi har ett marknadsbaserat system.
Vi har en mycket manipulerad energimarknad i dag, med gröna elcertifikat och ett extremt högt skattetryck på både vattenkraft och kärnkraft.
Jag undrar därför: Är Ingemar Nilsson, för att undvika en kaosartad avveckling av den svenska kärnkraften, villig att ge kärnkraften de förutsättningar den behöver för att kunna producera el under hela sin livslängd, så att vi får en kontrollerad kärnkraftsavveckling?
Är Ingemar Nilsson och Socialdemokraterna beredda att sänka effektskatten på kärnkraft för att undvika kaos och få en kontrollerad avveckling på vägen mot ett 100-procentigt förnybart system?
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Jag tolkar det så att Ingemar Nilsson inte ser de utmaningar som kärnkraftsbranschen står inför. Vi hade i dag ett möte med representanter för energibranschen i Sverige. De var mycket tydliga. De står, som Ingemar Nilsson sa, inför säkerhetsinvesteringar på runt 1,5 miljarder, oberoende härdsmälteåtgärder.
1 öre var den senaste höjningen.
Är Socialdemokraterna villiga att sänka effektskatten på kärnkraft, eller är Socialdemokraterna beredda att offra 40 procent av vår elproduktion och tillsammans med det offra den svenska konkurrenskraften, industrin och de svenska jobben?
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Klimatmötet pågår för fullt i Paris. Det är väl ett av de viktigaste mötena, och jag tror att vi alla här inne är väldigt förhoppningsfulla inför de resultat man måste komma fram till. I Sverige har vi i dag vattenkraften, som är oerhört viktig i vår elproduktion och också oerhört viktig för att ha en klimatsmart och hållbar elproduktion.
I dag står vattenkraftsproduktionen inför en mängd utmaningar när det gäller regelverk och lagstiftning. Vi har vattendirektivet - eller ramvattendirektivet, beroende på vad man vill kalla det för - och vi har en nationell strategi som har en lite oklar status. Vi har miljöbalken, och vi har Vattenverksutredningen. Vi har nu fått ännu en skrivelse från de två generaldirektörerna Erik Brandsma och Björn Risinger om hur de vill att man ska hantera utmaningarna.
Vi ska självklart ha en vattenkraftsverksamhet i Sverige som är även miljömässigt hållbar. Problemet i dag, om vi alla här är överens om att klimatutmaningen är en av våra största, är att vi har en miljöbalk som inte tar hänsyn till klimatpåverkan. Min fråga till Lise Nordin är rätt enkel.
Kommer Lise Nordin och Miljöpartiet att arbeta för att klimatperspektivet ska få en tydlig och stark ställning i den svenska miljöbalken?