Gudrun Brunegård (KD):
Det som hände för fem veckor sedan, natten till den 24 februari, utgör en vattendelare i vår tid - det finns ett före och ett efter. Rysslands oprovocerade invasion och fullständigt oproportionerliga våld mot ett fredligt och självständigt grannland är fullständigt oacceptabelt.
Ukraina, Georgien och Moldavien har under en längre tid varit tydliga i sina ambitioner om en starkare koppling till Västeuropa och EU och har nu formellt, som en direkt följd av Rysslands invasion av Ukraina, lämnat in sina ansökningar om medlemskap i EU. Ukrainas historia är sedan mer än tusen år nära sammanlänkad med Sveriges.
Kievrikets grundare Rurik anses ha kommit från Roslagen. Olof Skötkonungs dotter Ingegerd, i Ukraina kallad den heliga Anna av Novgorod, är begravd i den vackra vita katedralen med förgyllda lökkupoler som man kan se i Kiev.
När jag för tre år sedan besökte Georgien blev jag överraskad av att se en massa EU-flaggor på en central plats i huvudstaden Tbilisi - betydligt mer än jag har sett någonstans i Sverige. Det var tydligt att man på det här sättet ville visa och markera sin strävan att tillhöra den europeiska gemenskapen snarare än den ryska intressesfären.
Minnena från det ryska förtrycket lever fortfarande starka och påtagliga, inte minst genom att familjer har splittrats genom den ryska ockupationen av Sydossetien och Abchazien. Exempel på århundradens russifiering av georgisk historia och kultur är mångfaldiga.
Denna strävan att tillhöra den europeiska gemenskapen bekräftas nu genom att Ukraina, Georgien och Moldavien formellt har lämnat in sina ansökningar om EU-medlemskap. Från Kristdemokraternas sida välkomnar vi att utrikesutskottet enhälligt ser positivt på detta.
Vi instämmer i att EU å sin sida bör ge de tre länderna ett tydligt medlemskapsperspektiv och att de som potentiella kandidatländer ges tillgång till allt det reformstöd som EU kan erbjuda blivande medlemsstater. Precis som utskottet har uttryckt vill vi understryka att de tre ländernas ansökningar om medlemskap måste tas emot på ett seriöst sätt.
Det får dock inte bli ett snabbspår där man hoppar över viktiga grundläggande krav som gäller för varje medlemsland. Gällande regler och förfaranden måste tillämpas, inklusive den reviderade metodologin för utvidgningen från 2020 med en tydlig inriktning på grundläggande reformer. Annars finns en överhängande risk att det uppstår ett A-lag och ett B-lag i EU.
Som medlemsland, eller blivande medlemsland, behöver man kunna uppvisa stabila demokratiska institutioner och en respekt för rättsstatens principer. Man måste ha en administrativ förmåga och en väl fungerande marknadsekonomi.
Jag citerar från utrikesutskottets utlåtande: "Utskottet välkomnar att rådet skyndsamt inledde förfarandet enligt artikel 49 i EU-fördraget genom att begära att kommissionen ska yttra sig över de tre ansökningarna. Genom den skyndsamma hanteringen har EU bekräftat den särställning som de tre länderna beklagligtvis intar till följd av Rysslands aggressioner.
Det innebär också att medlemsstaterna kommer att få ett tillförlitligt underlag för att ta ställning till en realistisk fortsatt process. Utskottet vill understryka vikten av att EU i avvaktan på kommissionens yttranden intensifierar sitt engagemang för de tre ländernas reformarbete med ambitionen att de en dag ska träda in som medlemmar i unionen."
I väntan på detta fortsätter vi självklart att stödja våra modiga ukrainska bröder och systrar i deras kamp för självständighet och frihet. Jag vill instämma med föregående talare: Ukraina hör hemma i Europa. Det gör naturligtvis också Georgien och Moldavien. Med dessa kommentarer yrkar jag bifall till utrikesutskottets förslag.