KBLab/rixvox huggingface dataset:
Malin Larsson (S):
När det gäller visioner väljer jag att också se allt positivt som faktiskt sker på livsmedelsområdet. Jag tycker också att det är otroligt viktigt att vi lyfter fram allt positivt som sker och all utveckling som sker. Det är de primärproducenter som finns där ute som ligger bakom det också.
Det är mycket viktig forskning på gång på området tack vare regeringens satsningar på livsmedelsområdet i forskningspropositionen. Läget som vi har just nu är mycket allvarligt för många av våra livsmedelsproducenter. Jag ser mycket fram emot att ta del av rapporten i morgon i utskottet. Men, som jag sa tidigare, vad som kommer att sägas där vet vi inte än.
Men det är viktigt att följa upp det sedan. Jag vet att landsbygdsministern och regeringen följer detta nära och noga. Ni säger att det inte hjälper. Men man måste lyssna och se också, och man måste analysera innan man kan fatta beslut. Att man har ett gott underlag är också viktigt.
Det har också skett väldigt konstruktiva diskussioner, inte bara en gång utan flera gånger, med näringen utifrån läget. Vi måste också fortsätta att lyfta fram det mervärde som skapas ute i landet när det gäller de svenska produkterna och lyfta fram dem och fortsätta att minska sårbarheten och öka vår försörjningsgrad.
Jag tycker att ledamoten John Widegren också har ett ansvar i fråga om detta. I denna kammare har han exempelvis lagt alldeles för mycket tid på regeringsombildningar i stället för att arbeta framåt. Men nu är vi igång. Vi har en socialdemokratisk regering på plats och en landsbygdsminister som med full fart tar sig an frågorna.
Malin Larsson (S):
Som jag sa är det otroligt viktigt att vi har bra underlag och rätt fakta på bordet när det ska fattas beslut. I stället för att killgissa och hoppas att det landar rätt är vi väldigt noga med att fatta rätt beslut. Vi tar ett ansvar för landet, och vi tar ett ansvar för Sveriges livsmedelsproduktion. Det har vi gjort under lång tid, och det kommer vi att fortsätta göra.
Vi har gjort enorma satsningar i livsmedelsstrategin, i handlingsplanerna och i våra budgetar för att detta är ett viktigt område. Ja, vi ser allvaret i dag också. Och jag kommer att återkomma efter morgondagen. Men vi måste ha fakta på bordet innan vi fattar vidare beslut.
Malin Larsson (S):
Ja, det är otroligt roligt med allt positivt som sker. Jag lyfte upp ett exempel från Edsele i Sollefteå kommun - en glesbygdskommun - men det finns också mycket annat positivt som sker. Det läggs inte ned gårdar överallt, som man ibland vill framställa det som. Exempelvis finns det ett ungt par som alldeles nyss har byggt en ny mjölkgård på Höga kusten.
Det finns också fler som satsar på och väljer att flytta hem till de här bygderna, ta över gårdar och starta verksamhet. Jag hoppas att detta håller i sig, för det är det som behövs. Nog för att vi behöver stora gårdar - vi har många munnar att mätta, hela landet ska försörjas och helst ska vi också exportera mat.
Men de mindre gårdarna behövs också, framför allt för att bruka markerna i inlandet - även Norrlands inland. Maria Gardfjell frågade mig om ultraprocessad mat.
Jag tror att det är otroligt viktigt att vi håller i den positiva pandemieffekten, kanske vi kan kalla det, där vi ser att efterfrågan på lokalproducerad mat som inte är ultraprocessad ökar väldigt mycket. Det är viktigt att vi håller i detta och fortsätter att lyfta de mervärden som den lokalproducerade maten ger.
Jag skulle också vilja lyfta fram att det offentliga har en jätteviktig roll här via sina upphandlingar. Man kan faktiskt köpa bra mat i stället för den ultraprocessade.
Malin Larsson (S):
Tack för frågan, Maria Gardfjell! Ja, det finns otroligt mycket bra mathantverk runt om i landet. Vi hade ju förmånen att tillsammans vara med på SM i mathantverk, exempelvis, där man fick ta del av - både se och smaka på - dessa fantastiska mathantverk. I regeringsställning har vi ju också satsat tillsammans på Eldrimner och mathantverket.
Jag ser att de skyddade matbeteckningarna är något som skulle kunna vara aktuellt i detta. Hur man ska jobba med det framåt vågar jag inte säga här i dag, men det är självklart någonting vi får ta med oss. Mycket har vi gjort - och jag har lyft upp mycket som görs i dag - men det är bra och tur att vi har någonting kvar att jobba med framåt också. Det får vi alltså stöta och blöta tillsammans framöver gällande livsmedelsfrågorna.
Malin Larsson (S):
Tack för frågorna, Magnus Oscarsson! Gällande den allvarliga situationen för livsmedelsproducenterna, vilket många har lyft här i dag och vilket jag har svarat på, blir det tyvärr samma svar som tidigare: Jag föregår inte regeringen här, och inte informationen heller. Jag tycker att det är viktigt att vi har fakta på bordet innan vi uttalar oss och säger någonting mer.
Vad som är på gång kan jag alltså tyvärr inte ge dig svar på i dag, Magnus Oscarsson. Ledamoten Oscarsson frågade också vad som görs, och han lyfte Kristdemokraternas förslag om reduktionsplikten.
Jag reagerade på ett tidigare replikskifte, fru talman, då Magnus Oscarsson sa att vi importerar, att det händer så lite och att det går så sakta. Jag får inte riktigt ihop detta, för samtidigt föreslår Kristdemokraterna ett utskottsinitiativ om sänkt reduktionsplikt. Går det fortare i omställningen då? Nej. Det är ju lite som att backa in i framtiden.
Jag lyssnar också på jordbrukarna och livsmedelsproducenterna, och ja, de har en tuff situation nu. Men många vill vara med i omställningen. Många vill veta vad som händer där och undrar hur de kan ställa om. De vill inte fortsätta att köra på diesel, utan de vill ha nya lösningar.
De vill vara med i omställningen för vårt klimat och vår miljö, och de vill vara med och driva på de frågorna. Jag blev lite fundersam, för jag hängde inte riktigt med. Det får alltså ledamoten gärna förklara.
Malin Larsson (S):
Livsmedelsstrategin har vi diskuterat många gånger. Jag tycker att den är det bästa verktyget vi har för att jobba vidare och öka vår försörjningsgrad. Vi har handlingsplaner som är kopplade till den och kan hela tiden se vad det krävs mer av och göra satsningar där. Jag gör också besök ute. Magnus Oscarsson och jag hör nog lite olika saker, för jag tycker faktiskt att det märks skillnad.
Jag lyfte upp flera goda exempel i mitt anförande i dag. Sveriges första proteinfabrik har öppnat. Vi har försöksgårdar runt om i landet. Vi har också innovationsgårdar, där man tar fram ny teknik, nya möjligheter och nya livsmedel. Jag tycker att det händer en hel del.
Sedan är det kanske inte alltid glasklart för primärproducenten att det som faller ned kanske är ett resultat av livsmedelsstrategin och satsningarna i den. Ofta när jag är ute på besök ser jag att det sitter skyltar på gårdar dit det har kommit investeringspengar eller andra stöd och bidrag som de har kunnat ta del av när de utvecklat sin verksamhet. Detta är ju pengar från regeringen, men människor gör inte den kopplingen.
Jag tror att vi måste koppla ihop livsmedelsstrategin mer med det konkreta, som Magnus Oscarsson är inne på. Vad är det konkreta som kommer ut av detta? Detta är ett långsiktigt arbete, och det tror jag är viktigt att hålla i. Den här livsmedelsstrategin räcker till 2030, men vi måste också börja se längre. Det är med livsmedelsstrategin vi kan förändra, och det kan vi göra tillsammans.
Jag tror att det är otroligt viktigt att vi har så stor enighet som möjligt i de här frågorna för att vi ska nå framgång.
Malin Larsson (S):
Jag har en fråga till landsbygdsminister Anna-Caren Sätherberg. Ministern nämnde tidigare skogen. I våra skogar har vi också fantastiska livsmedelsresurser i form av bär och vilt. Ett vilt vi måste ta vara på mer är vildsvinet. Vildsvinsstammens utbredning skapar både utmaningar och möjligheter.
Det finns gott om vildsvin, och de orsakar ofta stora problem för lantbrukarna. Men de kan också vara en tillgång i stället för bara ett problem - god och klimatsmart mat på våra tallrikar, helt enkelt. Utifrån det vill jag fråga ministern vad regeringen gör för att göra det enklare att konsumera vildsvinskött.
Malin Larsson (S):
Jag har en fråga till landsbygdsministern. Vi socialdemokrater anser att hela landet ska leva och växa. En god tillgång till kommersiell service är en förutsättning för att skapa attraktiva miljöer för människor och företag i hela landet.
Mackar i glesbefolkade områden bidrar utöver drivmedel ofta med viktiga servicefunktioner, exempelvis genom att agera post- och apoteksombud. Mot bakgrund av detta vill jag ställa följande fråga till statsrådet: Vad gör regeringen för att säkerställa att drivmedelsstationer kan fortsätta att verka i hela vårt land?
Malin Larsson (S):
Tack för svaren, landsbygdsministern! Det ämne vi debatterar i dag är inte det vanligaste här i kammaren, men det är väldigt viktigt framåt för såväl jordbruk och livsmedelsförsörjning som klimat. I ungefär 10 000 år har vi människor odlat växter, främst för att förse både oss människor och våra husdjur med mat.
Under dessa tusentals år har vi också förädlat växterna för att de ska passa våra behov. Nu kan vi se att utvecklingen inom genteknikområdet går oerhört snabbt och att många länder, exempelvis Storbritannien, redan har beslutat om ny lagstiftning.
En av de mest omdebatterade teknikerna som är på framfart är genomredigering som utförs med vad som oftast kallas gensaxar. I dessa Nobeltider är det förstås extra roligt att nämna 2020 års Nobelprisbelönade CRISPR-Cas9, som är en av de mest använda gensaxarna och troligen också den som de flesta känner till.
Utifrån bland annat CRISPR-Cas9 och den uppmärksamhet som Nobelpriset gav har både kunskapen om och intresset för genomredigerade växter ökat, men vi ser också att utvecklingen går fortare i andra länder än här i Sverige och i EU. Inom EU är det bara en genetiskt modifierad växt som är godkänd för odling, och det är en fodermajs som godkändes 1998.
Detta beror på att vi har en föråldrad lagstiftning inom EU. Efter en dom påbörjades äntligen arbetet med översynen av den befintliga lagstiftningen. Den tidigare socialdemokratiska regeringen gav sitt stöd till att GMO-lagstiftningen skulle ses över och uttalade att vi såg fram emot den fortsatta processen liksom de konstruktiva förslag som vi väntar från kommissionen.
Precis som landsbygdsministern nämnde ska förslaget till ny lagstiftning presenteras i slutet av det svenska ordförandeskapet under våren 2023, och förhandlingen om förslaget kommer att påbörjas under det spanska ordförandeskapet, det vill säga under sommaren och hösten 2023.
Det svenska ordförandeskapet kommer dock att ha en jätteviktig roll i att se till inte bara att det här förslaget kommer upp på bordet utan också att det blir verklighet av det. Då handlar det om att se till att det blir en fortsatt bra förhandlingsprocess. Det finns en stor fara här, för om förslaget till ny lagstiftning dröjer ytterligare kommer vi också närmare en valrörelse.
Då är risken att detta skjuts ytterligare på framtiden, och det har vi inte riktigt tid med. Med anledning av det vill jag fråga landsbygdsministern hur Sveriges roll i den fortsätta processen ser ut. Vilka konkreta åtgärder kommer landsbygdsministern att vidta inför ordförandeskapet så att växtförädling i EU framåt ska kunna omfatta även nya tekniker - exempelvis gensaxen?
Malin Larsson (S):
Tack återigen till landsbygdsministern för svaren! Jag hoppas också att det ska bli åka av och att vi kan starta lite snabbare där. Jag uppskattar verkligen att ministern tar upp de här frågorna redan nu med dem han träffar, för jag har min farhåga kvar och tycker att det är väldigt viktigt att vi kommer framåt och följer tidsplanen som faktiskt finns nu.
Den har redan skjutits fram och försenats, och vi har inte tid att låta så ske igen. Det är ett föråldrat regelverk vi har, och det måste nu moderniseras. Dagens lagstiftning skapar en rättslig osäkerhet, skulle jag vilja säga, eftersom den utgår från det man kunde göra för 30 år sedan. I dag har vi de här moderna teknikerna på plats.
Forskningen på området är också oerhört betydelsefull, och Sverige är ett av de länder där mycket av den framgångsrika forskningen sker. Det såg vi också med Nobelpriset. Vi har också flera företag i Sverige och andra medlemsländer som ser en enorm potential i tekniken. Fördelarna är många, och det har vi varit inne på, inte minst de miljömässiga.
Med hjälp av dessa tekniker kan man skapa starkare och mer motståndskraftiga grödor som klarar mer utmanande miljöförhållanden med mindre näring eller vatten och som är mer resistenta mot sjukdomar. Det skulle ge bättre skördar på mindre yta, dessutom med mindre insatsmedel. Det skulle också främja utvecklingen av ett hållbart jord- och skogsbruk, som vi måste gå mot.
Växtförädlingen kommer att bidra till hållbara lösningar, men med det kommer också en rad komplexa frågor som vi måste ta ställning till. Vi ska komma ihåg att detta handlar om stora ekonomiska värden och investeringar men också om arbetstillfällen. Forskning och investeringar krävs, och det möjliggörs genom immaterialrätten.
Jag ser att den juridiska kompetensen inom detta område kommer att vara mycket betydelsefull framåt. Vad ska höra till patenträtt, och vad ska höra till växtförädlarrätt? Med det sagt måste vi ha regler som också inkluderar små och medelstora företag och inte bara de stora drakarna inom växtförädlingen.
Vårt gemensamma mål i världen är ändå att vi ska kunna försörja vår befolkning med mat på ett hållbart sätt. Vi ska kunna odla i ett klimat som förändras, och det vi odlar ska kunna stå emot sjukdomar. Vi ska också komma ihåg att det finns risker med ny teknik. Historiskt har vi sett det när det gäller genredigering.
Därför kan det ibland finnas vissa farhågor, och därför är det viktigt att öka kunskapen på området. Det är också alltid viktigt att ha med den etiska aspekten, främja den biologiska mångfalden och ha ett brett samarbete inom EU men också utanför EU så att man ser på det bredare.
Utifrån det jag varit inne på nu skulle jag vilja fråga landsbygdsministern hur han ser på den etiska aspekt som finns kopplad till de komplexa frågorna om nya genomiska tekniker. Jag undrar också vad landsbygdsministerns bedömning är gällande immaterialrätten och växtförädlarrätten kopplad till nya gentekniker för att på bästa vis kunna tillvarata det som kommer.
Malin Larsson (S):
Återigen tack till ministern! Jag tycker att det är bra att vi har en framåtsyftande interpellationsdebatt, för det är viktigt att vi är redo när kommissionen kommer med sitt förslag. Jag hoppas att vi kommer att ha en nära dialog i dessa viktiga frågor framåt. Jag har ett par medskick så här i mitt sista anförande för i dag.
Vi måste fokusera på syftet när vi lyfter fram de nya moderna växtförädlingsteknikerna och inte bara på själva tekniken. Det tror jag är oerhört viktigt, för syftet är det viktigaste för att vi ska landa rätt i dessa svåra och komplexa frågor. Växtförädlingen kommer att vara en än viktigare pusselbit i vårt jordbruk framåt.
Men med det kommer också en rad svåra frågor som vi måste ta ställning till. Här är försiktighetsprincipen viktig - att vi fattar kloka beslut utifrån forskning och vetenskap och grödornas egenskaper och inte bara vilken teknik som används. Oftast är det med goda syften man modifierar, men det kan också vara med det motsatta och få motsatta effekter.
Parallellt med att vi utvecklar måste vi även jobba med att eliminera och minska de risker och hot som finns. Här har vi också bra forskning i Sverige. Vi vill ju inte se en agroterrorism växa fram. En annan viktig fråga som jag lyfte fram tidigare är växtförädlarrätten, som måste diskuteras vidare.
Men allt som jag lyft fram i dag är under förutsättning att vi faktiskt får ett bra lagförslag på bordet under vårt ordförandeskap och att det blir verklighet av det. Avslutningsvis vill jag önska landsbygdsministern, fru ålderspresidenten och alla övriga i kammaren en riktigt god jul.
Malin Larsson (S):
Jag vill också börja med att tacka ministern för svaret. Men jag vill påpeka att det kommer alldeles för sent. Jag skickade in den här både viktiga och brådskande interpellationen redan den 2 december. Svaret kommer först nu. Den del av landet som först blev helt utan elstöd från regeringen och där elprisområde 1 och 2 ligger utgör 62 procent av landets yta.
Jag bor själv i den delen av landet. Många hos oss är nu oerhört besvikna och förbannade. Pensionärer, barnfamiljer, bageriägare och sågverksägare är alla eniga; de behöver stöd nu. I november och december hade vi i de norra delarna av landet lika höga elpriser som man hade i de södra delarna.
Utöver det har vi både kallare och längre vintrar. Det gör att det går åt betydligt mer energi för såväl hushåll som företag och föreningar. Förra helgen när en kollega kunde sitta och dricka förmiddagskaffet med en grön gräsmatta framför fötterna hade jag samtidigt minus 22 grader. Då bor jag ändå bara i de södra delarna av Norrland.
Dessutom har vi generellt högre kommunalskatt, högre kostnader för transporter och högre elnätsavgifter. Det skiljer flera tusen kronor i elnätsavgift, och det är vi i norr som har de högsta avgifterna. På fem år har Kramfors hemma i Västernorrland haft de största prisökningarna i landet. Oftast finns det dessutom bara en elnätsleverantör.
Av någon anledning bedömde regeringen att norra Sverige inte hade samma behov av ett kostnadsskydd för de exceptionella energipriserna. Efter påtryckningar har man nu ändrat sig ett par gånger och meddelat att även vi i norr kommer att få ta del av elstöd. Men det gäller inte alla utan endast hushållen.
Återigen sviker man de norra delarna av landet och lämnar företag och föreningar i norr i sticket. För mig framstår regeringens bedömning som både mycket märklig och orättvis när man kommer fram till att företag, förutom de stora elintensiva företagen, och föreningar i norr inte ska få ta del av elstödet. Elpriset snedvrider nu konkurrensen mellan företagen i landet.
Varför ser inte regeringen till hela landet? Listan med fakta, argument och motiveringar för att även de norra delarna ska omfattas helt och fullt av elstödet kan göras lång.
Medan de människor i de södra delarna av landet som har råd att bo i slottsliknande byggnader med uppvärmda pooler kommer att få tiotusentals kronor, kanske till och med hundratusen kronor, i elstöd får våra småföretag och föreningar i norr inte ett korvöre.
Det visar tydligt att stöden inte går till dem som behöver dem mest - våra barnfamiljer och pensionärer som nu inte har råd att betala elräkningarna och våra företag i norr som faktiskt är nära konkursens rand. Varför fortsätter regeringen med denna orättvisa och delar landet i två, de som får stöd och de som får klara sig själva?
Malin Larsson (S):
Jag lyssnar till vad ministern säger, men jag tycker faktiskt inte att vi får svar på våra frågor på ett tillfredsställande vis. Lite grann friskriver ministern också sig själv från ansvaret. Nu är det dags att regeringen tar ansvar för hela landet och fattar rättvisa beslut. Titta på helheten! Om man bara pratar om elpriset är det lätt att se.
Men om man ser till vad den totala elräkningen uppgår till för folk ser man att hushåll i norr många gånger betalar högre kostnader än de söderut. Någon rättvisa får det vara! Uppe i norr är våra medborgare med rätta oerhört förbannade. Vi i norr har under årtionden tagit ansvar för att Sverige ska ha en god energiförsörjning. Vi byggde ut vattenkraften, och nu bygger vi ut vindkraften.
Då ska vi också behandlas rättvist; det är vad det handlar om. Behovet av energi kommer att öka, och vi vet att energitillgången har en avgörande roll i framtiden och för den gröna omställningen. Här vill vi socialdemokrater satsa på det som ger snabbast effekt, och det är den havsbaserade vindkraften. På regeringens bord ligger nu flera stora projekt med havsbaserad vindkraft som är redo för beslut.
Jag hoppas verkligen att även regeringen är redo att fatta beslut. Det handlar om både jobb och investeringar. Hemma i Sundsvall är vi förväntansfulla när det gäller de planer som finns på havsbaserad vindkraft efter vår Norrlandskust, för vi vill ha fler jobb, fler gröna jobb och fler investeringar.
Jag har en uppmaning nu på slutet: Se till att hushållen i norr får elstöden utbetalda och att våra företag i norra Sverige får det stöd som de behöver! I denna svåra tid behöver vi politiker göra allt vi kan för att stötta svenska hushåll och företag.
Malin Larsson (S):
Jag har en fråga till landsbygdsminister Peter Kullgren. I går kunde vi läsa i medier om hur en av regeringens främsta företrädare bedrivit olagligt ålfiske - illegalt fiske av en art som är hotad. Det här är allvarligt. Ålen har minskat med 90-95 procent under den senaste 50årsperioden.
Dessutom ljög statsministerns statssekreterare för myndigheternas inspektörer och sedan för polisen. Det har också visat sig att det inte var en engångsföreteelse utan något som pågått under många år. Vad tycker ministern att det sänder för signaler när man som företrädare för Sveriges regering bedriver olagligt fiske av ålen, som är utrotningshotad?
Malin Larsson (S):
Jag hör självklart vad ministern säger. Statsministerns statssekreterare valde dock att ljuga, först för myndigheternas inspektörer och sedan för polisen. Hur ska vi kunna rädda ålen om vi har företrädare för Sveriges regering som bedriver olagligt fiske medan våra laglydiga fiskare och fiskeföreningar gör allt de kan för att rädda ålen och detta kulturarv? Utan ål, inget ålfiske.
Så enkelt är det.
Markus Selin (S):
Tack, Roland Utbult! Var ska vi börja? Det finns förvaltningsplaner, och du nämnde Kosterhavet tidigare, Roland Utbult. Du behöver inte oroa dig, för där det finns förvaltningsplaner kan man fortsätta att fiska. Du kan ta det lugnt när det gäller den biten. Det andra som jag spontant tänker på är den tekniska utvecklingen.
Du nämnde några årtal i ditt anförande, allt från 1860 till 1960. Jag har varit ombord på moderna fiskefartyg, och vi kan jämföra med moderna stridsflygplan. Man har modern kommunikationsutrustning, vinschar som gör både det ena och andra på några sekunder och moderna ekolod som gör att man kan kommunicera och positionera hur man vill.
Med andra ord: När trålen förs över vissa områden blir det minst två effekter. Den första är att hela bestånd sveps bort och aldrig kommer tillbaka, oavsett om det är fisk eller räkor. Om detta är biologiskt är det andra rent fysiskt: Med bottentrål förstör man botten, kanske för alltid.
Återigen, när det gäller budgeten och neddragningen på 600 miljoner kronor: Detta skadar direkt värnandet om vår våtmark. Östersjöns största problem i dag är övergödning.
Det är ett sjukt hav, och vi socialdemokrater lovar att göra vad vi kan. Vi kommer att lyckas genom genuint hårt arbete, och nu har vi även januariavtalet på plats. Vi ska skydda faunan, och vi ska fortsätta att jobba hårt för ett hållbart fiske.
Markus Selin (S):
Jag vill tacka alla Sveriges fiskare. Jag var den enda riksdagsledamoten på den första nationella fiskekonferensen i Karlstad för två veckor sedan. Precis som ledamoten Roland Utbult påpekade har jag fått en väldigt bra bild av hur modernt trålfiske fungerar.
Jag har mött fiskare som med känslor berättar om bieffekterna av modernt, högteknologiskt fiske. Jag har full respekt även för Roland Utbults far och farfar och en tradition av fiskare.
Jag skulle kunna stå här i talarstolen länge och berätta att min farfar gjorde toalettpapper på det gamla anrika företaget Nokia och att min farmor gjorde gummistövlar på samma företag. Jag kan berätta om min fars flytt på grund av arbetslöshet till Sverige för att finna arbete här och att han ändå drabbades av stålkrisen i Sverige 1980.
Med detta, fru talman, vill jag säga att teknologiutvecklingen har nått även fiskekåren och att jag har sett dess positiva och negativa effekter. Återigen: Våtmark blir dike, dike blir bäck, bäck blir å, å blir älv och älv rinner ut i Östersjön. Fru talman!
Jag skulle vilja veta varför Moderaterna, Kristdemokraterna och Sverigedemokraterna drar ned så många hundra miljoner på våtmarken och därmed förstör vår Östersjö.