Per Bolund (MP):
Det sista Kjell Jansson sa måste jag ändå kommentera. Att säga att man ser fram emot att vattnet ska gå upp, det vill säga se fram emot klimatförändringen och de enorma katastrofer som kan komma på global nivå, är häpnadsväckande. Vi pratar ju om att om vi inte lyckas stoppa klimatförändringen kan det - inte i närtid men om ett antal decennier eller om hundra år - handla om tio meters havsnivåhöjning.
Med lite kunskap i bagaget hoppas jag att man säger att man inte ser fram emot den. Jag tycker också att Kjell Jansson inte ska racka ned på tjänstemän som gör ett otroligt intensivt och viktigt arbete för att väga olika intressen mot varandra. Det är det som ingår i tjänstemannarollen. Eftersom Kjell Jansson har frågat kan jag säga att olika områdesskydd har olika syften.
Strandskyddet syftar till att skydda både djur- och växtlivet samt allmänhetens tillgång till strandområden. Strandskyddet är också ett starkare och mer specifikt skydd än det skydd som finns för ett område som har utpekats som område av riksintresse för naturvården eller riksintresse för friluftslivet. Kjell Jansson påstår att det inte går att göra någonting, men verkligheten talar ett annat språk.
Vi ser att exploateringen av stränderna fortsätter, och det påverkar möjligheten att nå flera av våra miljö- och friluftsmål. Det är en utveckling som vi måste ta på allvar. Vi kan inte låtsas som att verkligheten ser ut på ett annat sätt. Jag vill också påminna om att strandskyddets syften är långsiktiga. En strandmiljö som i dag inte verkar ha något stort värde kan visa sig vara mycket värdefull längre fram. Just med tanke på den stora exploatering som sker av stränderna är det viktigt att ha med sig det perspektivet också.
Jag anser verkligen att vi behöver strandskyddet. Det har också funnits på plats sedan 1975, så det är inte någon nymodighet eller innovation som den här regeringen eller den förra kommit med, utan det har funnits på plats ganska lång tid i Sverige. Det här handlar om viktiga principer. Vi har allemansrätten i Sverige.
Det är en princip som jag hoppas att vi alla ändå står bakom, det vill säga att vi ska ha möjlighet att röra oss i vårt land, att njuta av vår fantastiska natur. Det är viktigt att det inte bara finns på papperet utan att det faktiskt finns en allemansrättslig tillgång till exempelvis strandområden och att det finns utrymme för de djur och växter som har strandmiljöerna som sin livsmiljö.
Utredningen säger att det kan finnas sådana förhållanden i städer och andra tätorter att exploateringsgraden och befolkningstätheten är så hög att den också går ut över möjligheten att få rekreation och att bevara ett rikt växt- och djurliv. Utredningen beskriver också att exploateringen inom bland annat kustområdena påverkar en del vattenområden särskilt negativt.
Det framgår att det finns skäl att förstärka strandskyddet för att skydda den typen av värdefulla vattenområden. Det är också viktigt att poängtera att det finns näringar som är helt och hållet beroende av att det finns tillgång till stränder. Till exempel är besöksnäringen växande i Sverige.
Där kan vi inte bara tänka på andra näringsbehov, utan vi måste även tänka på besöksnäringens behov - inte just nu under pandemin, men vi hoppas att vi kommer ur pandemin i hyfsad närtid. Det är en näring som också ger en första ingång på arbetsmarknaden för många unga människor, och besökare från andra länder och svenskar kan komma ut och få uppleva den fantastiska natur vi har i Sverige.
Det är en näring som behöver förutsättningar att fortsätta att verka. Om vi inte kan få en vändning när det gäller den ökade exploateringen är risken att besöksnäringen får det svårare att verka i framtiden.