KBLab/rixvox huggingface dataset:
Maud Olofsson (C):
Jonas Sjöstedt har frågat mig hur jag kommer att ställa mig till en ansökan om uranbrytning som uppfyller alla miljökrav och som inte hindras av ett kommunalt veto. Vi har diskuterat uranbrytning i kammaren vid flera tillfällen och senast i april. Den fråga som Jonas Sjöstedt nu ställer refererar till en hypotetisk ansökan. För uranbrytning finns en omfattande tillståndsprocess som vi är bundna av. Det är regeringens uppfattning att vi har ett starkt och tydligt regelverk för hantering och utvinning av mineral.
Jag anser att lagstiftningen både ger möjligheter till utveckling av nödvändiga kunskaper om vad som finns i vår berggrund och ställer skarpa krav - inte minst miljömässigt - på vad som ska uppfyllas i en tillståndsprocess. Alla ansökningar som kommer in avser jag att behandla med respekt och i enlighet med vår lagstiftning.
Maud Olofsson (C):
Det är regeringens åsikt att vi har en tillräckligt bra lagstiftning för att klara ansökningar av det här slaget. Det finns inte en massa ansökningar om uranbrytning nu. Det är inte sant. Det finns prospektering och undersökningar, men det finns inte några ansökningar om uranbrytning. Jag återkommer till att Jonas Sjöstedt försöker skrämmas med att det kommer att bli uranbrytning. Jag stöder Helena Lindahls inställning här när det gäller det kommunala vetot.
Vi litar på våra kommunala företrädare. Det kanske inte Jonas Sjöstedt gör i sitt parti. Jag är partiledare för Centerpartiet, och jag litar på våra kommunala företrädare i den här frågan. Det finns ingen inom EU som kan tvinga ett land till någonting. Det här är en lagstiftning som gör att vi själva bestämmer om vi vill ha uranbrytning eller inte. Försök inte säga någonting annat!
När det gäller namninsamlingen tycker jag naturligtvis att det är jättebra att människor engagerar sig, men det måste ske på riktiga grunder och med ett riktigt faktaunderlag. Och där sprider Jonas Sjöstedt fel fakta. Jag har tagit upp Jonas Sjöstedts och Vänsterpartiets inställning när det gäller förprospektering av uran och den kommunala vetorätten, och det har jag gjort därför att jag vill tala om för medborgarna att han spelar med dubbla kort. Jonas Sjöstedt berättar inte att det här är ett hot mot svensk gruvindustri.
Det är därför jag tar upp det. Det är klart att Jonas Sjöstedt inte vill höra det. Det är klart att Jonas Sjöstedt inte vill berätta på hemmaplan att han vill motarbeta svensk gruvindustri eftersom den är viktig för Västerbotten. Men jag vill berätta det därför att de ska veta att Vänsterpartiet sysslar med falsk marknadsföring. Omställningen till det gröna är framtiden.
Det kommer mer vindkraft, mer bioenergi och mer kraftvärme i Västerbotten, och det gör det tack vare regeringens energipolitik. Det handlar inte om mer uranbrytning utan om mer förnybart.
Maud Olofsson (C):
Jag vet att det finns ett program för Gävleborg. Det är ett av de mest ambitiösa program man har tagit fram. Regeringen ger stöd och support för det. Vi har gett ökade länsanslag för att göra det möjligt att förverkliga de här programmen. Jag tror att det är viktigt att landa i huvudfrågan. Vem är det som har svaren på hur Gävleborg ska utvecklas framöver? Jo, de svaren finns i Gävleborg. Vem är det som ska finnas där som stöd och support för att det ska vara möjligt att utveckla framtiden i Gävleborg?
Jo, regeringen ska finnas där som stöd och support. Jag vill hävda att den politik som vi har genomfört har varit framgångsrik. Men det har inte Raimo Pärssinens politik varit. Vad vi såg under Socialdemokraternas maktinnehav var en utarmning av många av landets småorter och landsbygden. Det var det som hände.
Nu är vi på väg att vända det inom olika näringar: energiomställningen, där investeringar sker på landsbygden och glesbygden, gruvindustrin, som jag pratade om tidigare, turistnäringen, som växer fram och skogsindustrin som växer fram. Det är det vi ser just nu. Det är därför sysselsättningen har ökat tack vare regeringens politik. Det är ökad sysselsättning och ökad tillväxt i ekonomin. Man håller ordning och reda på statsfinanserna.
Då ökar också förutsättningarna för tillväxt i Gävleborg. Jag vet att det finns en ideologisk skillnad här, och jag tror att det är viktigt att berätta det för medborgarna. Det är klart att jag förstår den frustration som finns i Norrsundet. Det är därför jag vill säga till dem att jag ska göra rätt saker, inte bara det som är populistiskt rätt när tidningen står där utanför.
Jag vill göra rätt saker, som är till verklig hjälp för att de ska få jobb framöver. Det är därför jag håller fast vid den här politiken. Ge verktyg och ge instrument, men låt Gävleborg använda sitt engagemang och sin kunskap för att utveckla länet! Då tror jag att vi skapar en långsiktigt hållbar tillväxt också för dem i Norrsundet.
Maud Olofsson (C):
Kent Persson har frågat mig hur jag avser att agera för att skärpa de svenska byggreglerna så att alla nybyggda hus ska vara klimatsmarta senast 2020 i enlighet med EU:s direktiv för byggnaders energiprestanda och vad jag avser att göra i övrigt för att skärpa energieffektiviseringen inom bostadssektorn. Låt mig först nämna att regeringen delar Kent Perssons uppfattning att energieffektivisering, bland annat i byggnader, är en mycket viktig fråga.
Det var en framgång för det svenska EU-ordförandeskapet 2009 att förslaget till reviderat direktiv om byggnaders energiprestanda kunde bli färdigförhandlat i sak förra hösten och träda i kraft i år. För att Sverige ska genomföra det omarbetade direktivet kommer det att krävas skärpta krav på energihushållning i byggreglerna. Exakt på vilken nivå dessa krav ska ligga kommer precis som i dag att variera beroende på var i Sverige byggnaden ska uppföras.
Det är också viktigt att övriga tekniska egenskapskrav på byggnader uppfylls i nya, mycket energieffektiva byggnader inte minst vad gäller god inomhusmiljö. Vidare måste frågor om kostnadskonsekvenser analyseras. Direktivet kräver att vi i svensk lagstiftning senast i juli 2012 har formulerat vilka krav som ska gälla för att alla nya byggnader ska vara lågenergibyggnader 2020. Hur de reglerna ska vara formulerade och vilka krav som ska ställas är något som vi just nu analyserar inom Regeringskansliet.
Kent Persson hänvisar i sin interpellation till förslag om lågenergibyggnader som Energimyndigheten har lämnat i en rapport till regeringen. Både Energimyndigheten och Boverket har på regeringens uppdrag analyserat hur det omarbetade direktivet om byggnaders energiprestanda skulle kunna genomföras i Sverige, inklusive frågan om lågenergibyggnader, och deras rapporter är viktiga underlag.
Men för att formulera kraven på lågenergibyggnader kommer vi att behöva beakta en mängd aspekter för att se till att vi får regler som uppfyller direktivet och utgår ifrån svenska förutsättningar. Revideringen av direktivet innehåller också en del förtydliganden och förbättringar när det gäller energideklarationerna. Regeringen genomför även andra åtgärder för att främja energieffektivisering i byggnader, till exempel upphandling av energieffektiv teknik, spridning av information, ROT-avdrag med mera.
Energieffektivisering är en av flera prioriterade frågor i den klimat- och energipolitik som regeringen bedriver.
Maud Olofsson (C):
Låt mig först säga att Sverige verkligen har varit pådrivande när det gäller energieffektiviseringen. När jag tillträdde som minister för fyra år sedan var energieffektivisering inte någon viktig fråga på till exempel EU-nivå. Den var inte det när världens energiministrar träffades. När vi träffade IEA talade vi om oljelagring. Det var den viktigaste och stora frågan. När vi träffade energiministrarna pratade vi om hur vi skulle få mer produktion. Det var de viktigaste frågorna som diskuterades.
Jag förde in just energieffektivisering som det bästa sättet att minska klimatutsläppen men också få ökad tillgång på energi därför att den sparade kilowattimmen är både den mest miljövänliga och den mest ekonomiska kilowattimmen, vilket jag alltid tjatar om. När jag tittar hur det är fyra år senare kan jag se att det är en helt annan inställning till energieffektivisering. IEA sätter energieffektivisering högst upp på sin lista över åtgärder för att klara energitillgången.
EU lyfter också fram energieffektivisering. Som jag säger i mitt interpellationssvar var det under vårt ordförandeskap som vi förhandlade fram energiprestandadirektivet för byggnader. Det var en ganska tuff förhandling för att vi var angelägna om att detta skulle komma fram. Det är naturligtvis direktivet som är grunden. Jag håller inte med om att Sverige skulle ha en låg ambition när det gäller energieffektivisering - tvärtom.
Jag tror dessutom att vi kommer att nå högre än det mål som har satts upp, och det är inte förbjudet. Det är faktiskt tillåtet i Sverige att vara ännu bättre. Vi gör det på en rad områden när det gäller industrin, transporter och byggnader. Vi har fått underlag från ett antal myndigheter som vi kommer att studera när vi själva ska implementera direktivet. Men det råder ingen tvekan om att det direktiv som vi har fattat beslut om på EU-nivå måste gälla.
Jag för diskussioner med byggbolag, hustillverkare och andra om byggnaders energiprestanda, och jag tror att de kommer att göra detta fort därför att de vet i vilken riktning vi är på väg. Jag tror snarare att det kommer att bli en tävlan om att vilja presentera hållbara lösningar tidigare som innebär passivhus eller till och med hus som levererar energi.
Jag tycker att det är bra när politiker är modiga och sätter upp ambitiösa mål. Då tvingar man eller stimulerar också näringslivet att tänka nytt. De vet i vilken riktning vi ska gå. Sedan blir det också en drivkraft för industrin att göra detta bättre. Sedan vill jag säga något om energideklarationerna. De har varit ett instrument för att få ned energiförbrukningen i befintliga byggnader.
Ska vi vara ärliga är de befintliga byggnaderna väl så viktiga i fråga om detta. Det går att förbättra och göra detta enklare. Men å andra sidan kan man konstatera att dessa verktyg och instrument nu börjar fungera ganska väl, som en upplysning exempelvis till husköpare och andra för att de ska se vilken el- och energiförbrukning som de har. Det finns många saker på plats nu för att detta ska gå i rätt riktning.
ROT-avdraget har varit en bra sak för enskilda fastighetsägare eller husägare för att förbättra sin egen situation.
Maud Olofsson (C):
Jag tror att Kent Persson och jag länge till skulle kunna stå här och hålla med varandra. Vi är verkligen på samma linje. Energieffektivisering är ett mycket bra sätt att också förbättra konkurrenskraften. När vi diskuterade energi- och klimatuppgörelsen hade vi överläggningar bland annat med en del fastighetsbolag. Sabo minns jag att jag hade en diskussion om. De hade satt upp egna energieffektiviseringsmål.
Jag förutsätter att byggindustrin är alert på det här området. Jag tror att en av förklaringarna till att vi ändå har den här diskussionen just är att man diskuterar exempelvis konkurrenskraft. Jag instämmer med Kent Persson om uppgiften att bolag och företag som visar på energieffektiva lösningar kommer att ha en stark konkurrenskraft. Det framgår på många andra områden.
Att det vi här diskuterar skulle vara ett hinder för industrin tror inte jag. När vi diskuterade direktivet hade vi en diskussion om huruvida direktivet skulle omfatta befintliga byggnader och om hur det skulle se ut kontra nybyggnation. Det som jag var orolig för när det gäller befintliga byggnader var att det man diskuterade var så otroligt komplicerade regler att varenda fastighetsägare och byggmästare exempelvis skulle ha haft fullt sjå att klara av dem.
Det vi lyckades balansera var detta med att försöka få skarpa och tydliga regler för nyproduktion för att därmed ha ett sikte och en riktning för åt vilket håll vi skulle gå. Vi har också använt andra instrument för att stimulera omställningen. Några som vi inte talat om i den här debatten är konsumenterna.
Jag tror att också konsumenterna, inte minst med tanke på elpriser och annat, kommer att ställa krav på våra producenter. Precis som görs med energideklarationen och annat kommer man att kolla hur hög energiförbrukningen är. Politiken har sin roll och byggindustrin sin roll, men också konsumenterna har sin roll.
Vi har nu energirådgivning ute i alla kommuner och hjälper till med att öka kunskapen hos våra medborgare. Den kunskapen är viktig också för att öka efterfrågan på den här typen av ny och spännande teknik. Ingen skulle vara gladare än jag om Sverige låg längst fram och var duktigast på det här området, i synnerhet som vi har drivit och driver frågan så hårt i alla internationella sammanhang.
Maud Olofsson (C):
Jag kan hålla med om att Kent Persson och jag i det här läget kan fortsätta att diskutera och hålla med varandra. Vi är helt överens om målet, och vi är helt överens om direktivets betydelse. Jag återkommer senare med konkreta förslag. Nu analyserar vi de förslag som har kommit från olika myndigheter.
Det är klart att Sverige ska ligga i framkant på det här området - det tillhör framtiden - precis som vi jobbar med annan miljöteknik och framåtsyftande teknik på miljöområdet. Vi får således också fortsättningsvis hjälpas åt.
Maud Olofsson (C):
Det är klart att regeringen tittar på kostnaderna. Om oppositionen säger att man är beredd att ta kostnaderna för att gräva ned allt ska man också stå upp för det i diskussioner om nätavgifter. Det var diskussioner om både elförbrukning och nätavgifter. Det var där kritiken fanns och den diskussion vi hade med Energimarknadsinspektionen.
Göm er inte när den debatten uppstår utan stå där glatt och säg att ni vill detta, att det ska få bli högre kostnader för att bygga elnät. Jag tror inte att ni kommer att göra det. Då ställer ni er på en annan sida och klagar över för höga kostnader. Det är åtminstone erfarenheterna från i vintras. Det bästa sättet att få ned elpriserna är att bygga mer förnybar energi och energieffektivisera. Då får vi bort kol, olja och gas.
Om vi ska lyckas med detta, av klimatskäl, måste vi ha ledningar. När det gäller strålningsfrågorna är vi mycket restriktiva. Det är därför många av elledningarna inte går nära bostadsområden eller hus. Det finns gränsvärden. Det är viktigt att vi håller oss till dessa gränsvärden.
Även om det finns tydliga gränsvärden ska inte ledningar i onödan dras genom bostadsområden eller andra områden där människor befinner sig, men ibland kan det behöva göras. Vi satsar rätt mycket på forskning i vårt land för att få fram bättre teknik. Det kan mycket väl bli så i en framtid att det blir bättre teknik i fråga om markförlagda ledningar med större driftsäkerhet.
Men just nu finns inte tillräckligt med teknik för långa sträckor av markförlagda ledningar. Det måste göras en avvägning. Jag hoppas att ni står upp för en omställning till det förnybara och att ni står upp i frågorna även när det blåser och kostnader diskuteras - särskilt med de höga ambitioner som Helene Petersson i Stockaryd har i den här interpellationsdebatten. Då håller argumentationen ihop.
Maud Olofsson (C):
Jag vill först tacka för en intressant och bra debatt. Jag tror verkligen att vi behöver föra denna debatt inte bara utifrån det som försvaret har gjort utan utifrån att det finns många olika intressen i vårt samhälle. Det är bra att vi ser att det ibland finns lite motstående intressen. Men vår uppgift som politiker är att väga samman dem för att försöka komma framåt. Vi har under denna mandatperiod gjort en del saker för att förenkla processen. Det är det som är viktigt för mig att säga.
Plan- och bygglagen är till exempel ett viktigt verktyg, och man ska kunna lita på att när tillstånd är givna gäller de också. När det gäller den havsbaserade vindkraften finns det en samarbetsmekanism inom EU nu, som jag nämnde i mitt svar, och som vi avser att använda.
Vi har haft diskussioner med ett antal länder som talar med oss och säger att de skulle vilja utnyttja det faktum att vi har goda möjligheter för både havsbaserad och landbaserad vindkraft och att de skulle vilja använda dessa möjligheter för att investera i Sverige. Det är fantastiskt, alltså att vi inte bara bygger för våra egna behov utan att vi också kan få andra typer av investeringar. Jag tror att vi alla är överens om att vi måste ha ett långsiktigt hållbart energisystem.
Vi har den mest ambitiösa klimat- och energipolitiken i hela världen. Det ställer också krav på oss och våra myndigheter så att vi samordnar för att nå dessa mål. Vindkraften kommer att spela en viktig roll i vårt energisystem. Det råder ingen tvekan om det. Men den orsakar också en del konflikter. Jag ska göra vad jag kan för att underlätta denna utveckling och försöka få så mycket samsyn som det bara går mellan olika delar i vårt samhälle.
Klarar vi detta är miljön och landsbygden vinnare. Vi vinner jobb, och vi vinner utveckling. Egentligen finns det få nackdelar med att bygga ut det förnybara. Dessutom kanske vi får mindre oro när det gäller elförsörjningen som är en aktuell fråga i dessa dagar. Men vi får med gemensamma krafter åstadkomma en sådan ordning, och jag tror att dialog och samverkan är nyckelorden i detta sammanhang.
Maud Olofsson (C):
Börje Vestlund har frågat mig om jag kommer att ta initiativ till en plan med åtgärder för hur och när man kan uppnå en minskning av regelbördan för företag med 25 procent. Regeringen vill åstadkomma en märkbar positiv förändring i företagens vardag. Ett led i det arbetet är att minska de administrativa kostnaderna för företagen. Det grundläggande syftet med förenklingsarbetet är dock att se till att regler, processer och förfaranden är bättre anpassade till företagens villkor och verklighet.
Vi behöver regler, men regler som innebär att det är enkelt att driva företag i Sverige. När vi gick in i regeringsarbetet 2006 drog vi slutsatsen att förenklingsarbetet behövde reformeras i grunden, eftersom tidigare regeringar inte nått resultat. De nödvändiga och grundläggande verktygen fanns inte på plats när alliansregeringen tillträdde. Vi har nu metodiskt skapat en organisatorisk struktur och byggt upp centrala verktyg för förenklingsarbetet. Genom detta har vi lagt en stabil grund för långsiktigt och fortsatt framgångsrikt arbete med att förenkla för företagen.
Detta är något som också OECD konstaterar i sin senaste granskning av förenklingsarbetet i Sverige. Vårt hårda och målmedvetna arbete resulterade redan efter två år i ett banbrytande och historiskt trendbrott i Sverige: För första gången någonsin minskade de administrativa kostnaderna. Om man bara tittar på de förenklingsåtgärder som gjorts under de senaste fyra åren har de administrativa kostnaderna minskat med 11 procent; men därutöver har vissa nya regler tillkommit, vilket ger en nettominskning på 7,3 procent.
Det motsvarar en årlig nettominskning av de administrativa kostnaderna på drygt 7 miljarder kronor för företag i Sverige. Exempel på förenklingar som regeringen har genomfört under förra mandatperioden är införandet av en frivillig revision som besparar företagen 2,6 miljarder kronor samt förenklad tillämpning av livsmedelsreglerna som ger besparingar för företagen på 3 miljarder kronor. Trots det omfattande arbete som lagts ned, behövs mer tid för att nå det mycket ambitiöst satta 25-procentsmålet.
En anledning är att 53 procent av regelbördan har sin grund i EU-rätten. Sverige är pådrivande inom EU-samarbetet för en förenkling och förbättring av EU:s regelverk, nu senast i samband med en diskussion om EU:s framtida näringspolitik. EU-kommissionen och majoriteten av EU:s medlemsstater har beslutat om mål med utgång 2012. Därför förlänger vi Sveriges mål till 2012. Ett nytt förenklingsprogram arbetas fram, och arbetet har breddats till att omfatta lokal och regional nivå.
Regeringen har även förlängt Regelrådets mandat till 2014 samt har inlett ett arbete för att minska och förenkla uppgiftslämnandet för företagen. I 2011 års budget har medel beräknats för en förstärkt satsning i förenklingsarbetet. Vi kommer att fortsätta, väl medvetna om och med respekt för att det tar tid att förändra lagar och regler, att arbeta målmedvetet och strukturerat för att åstadkomma en märkbar positiv förändring i företagens vardag.
Maud Olofsson (C):
Jag tycker att det här är en bra debatt. Det är roligt att Börje Vestlund återkommer till frågan med jämna mellanrum. Jag tror att vi alla behöver detta tryck på oss för att leverera. Det är självklart att alla ministrar är ansvariga för att leverera detta. Det finns inte några ministrar som är undantagna. Några ministrar har lite mer komplicerad lagstiftning, men alla ministrar är ansvariga. Vad har jag för strategi? Jag har försökt redovisa det. Strategin är att ha strukturer på plats och ett politiskt tryck.
Jag menar att vi i Sverige har strukturerna på plats även om vi behöver vässa dem, göra dem bättre och dra lite slutsatser av de fyra år som har gått. Vi har en ansvarig minister som driver på detta. Samma sak gäller på EU-nivå. Under vårt ordförandeskap antog vi slutsatser som var rätt långtgående när det gäller EU:s arbete. Nu har vi fått nya kommissionärer, vilket komplicerar arbetet på EU-nivå.
Men jag har redan tagit en ordentlig debatt med ansvarig kommissionär för att öka trycket. Där mobiliserar jag like-minded-länder för att få förslag från kommissionen. EU-systemet funkar ju så att kommissionen måste lägga fram förslag för att vi ska kunna ta upp det i ministerrådet för att sedan sambesluta med parlamentet.
Jag skickar gärna med Börje Vestlund en signal till Socialdemokraternas EU-parlamentariker, för jag tror att vi alla i alla partier måste föra en diskussion om vad det är som händer i EU-parlamentet. Jag är älskare av EU-medlemskap och jag är älskare av EU-parlamentet och dess engagemang, men jag ser också en del av baksidorna med att det kommer till regelkrångel när man fattar beslut i EU-parlamentet. Det kommer till därför att man inte gör några analyser innan man fattar beslut.
Jag är tacksam över Börje Vestlunds engagemang i frågan, och jag är mycket glad över att det finns ett tryck på att fortsätta regelförenklingsarbetet. Jag kommer att fortsätta att göra allt jag kan för att leverera det som vi har utlovat för våra svenska företag så att de kan ägna sig åt att skapa jobb och tillväxt.
Maud Olofsson (C):
Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Gustav Fridolin kan vara övertygad om att i Centerpartiets och regeringens energipolitik ligger tyngdpunkten på förnybar energi och energieffektivisering, vilket innebär ett minskat beroende av fossila bränslen. I regeringens energiproposition är det tydligt att en storskalig utbyggnad av naturgas i Sverige inte är aktuell. Regeringen anser att styrmedel som exempelvis koldioxidskatt är det bästa sättet att styra bort från fossila bränslen.
Utvinning av naturgas är tillståndspliktig, och eftersom utvinningen alltid antas medföra en betydande miljöpåverkan krävs miljökonsekvensbeskrivning. Djupborrning efter naturgas, även när den sker som provborrning, är sedan 2008 anmälningspliktig enligt miljöbalken. Tillsynsmyndigheten kan, om det behövs i det enskilda fallet, kräva att en miljökonsekvensbeskrivning ges in. Tillsynsmyndigheten har också möjlighet att meddela föreläggande om de försiktighetsmått som behövs eller förbjuda verksamheten.
Jag är övertygad om att tillsynsmyndigheten har de verktyg som behövs för att ta hand om borrningens miljöeffekter och att det därför inte finns anledning att se över bestämmelserna. Slutligen vill jag erinra om att riksdagen bestämt att det är ett angeläget allmänt intresse att på ett ansvarsfullt sätt ta till vara våra mineralresurser. Jag anser att det är viktigt att den lokala dialogen mellan prospekterande och utvinnande företag samt markägare och kommuner fungerar på ett tillfredsställande sätt, vilket också minerallagen föreskriver.