Per Lodenius (C):
Jag vill inleda med att yrka bifall till reservation 2. Bengt Eliasson, som står i tur efter mig på talarlistan också för detta betänkande, kommer att ge mer bakgrund i detta ärende. Men jag vill med detta ge mitt starka stöd för reservation 2, bland annat vad gäller behovet av att framöver skapa en romsk nationell språk- och kulturinstitution.
Med det yrkar jag också avslag på Sverigedemokraternas, Socialdemokraternas och Miljöpartiets gemensamma förslag till beslut under punkt 6 om romsk inkludering. Herr talman! Det civila samhället med föreningslivet, folkbildningen och idrotten, spelar en otroligt viktig och stor roll för samhällsutvecklingen och demokratin.
Ett enigt utskott biträder också alliansmotionen om att genomföra en bred översyn i syfte att ta bort onödiga regler som utgör hinder eller begränsar friheten för verksamheten inom det civila samhället. Alliansregeringen tillsatte också en särskild utredare med uppdrag att undersöka möjligheterna att på olika sätt underlätta för det civila samhällets organisationer att bedriva sin verksamhet och utvecklas.
Att organisationernas kompetens och kapacitet bättre tas till vara är också ett av syftena med utredningen. Det civila samhället står starkt i dagens Sverige. Samtidigt utvecklas vårt samhälle i stort ständigt och med det också förutsättningarna och villkoren för det civila samhället, för föreningarna, folkbildningen och idrotten. Det finns i dag många olika sätt att mötas på. Det är inte alltid mötet sker fysiskt, IRL, som man brukar säga, in real life.
Många möten och kontakter sker i dag via nätet och på olika sociala forum. Det är viktigt att bejaka de möjligheter tekniken ger till kontakter och utbyte mellan personer med ibland långa fysiska avstånd mellan sig. Samtidigt får vi inte glömma vikten av också fysiska möten. Inte minst inom civilsamhället och föreningslivet behövs möjligheterna till möten och träffar. Då är självklart lokaler för dessa möten viktiga.
Runt om i vårt land finns allmänna samlingslokaler som drivs av bygdegårdsföreningar, Folkets Hus-föreningar och nykterhetsrörelsen. Stora delar av arbetet med dessa folkrörelsedrivna anläggningar sker ideellt. Då är också stödet till dessa både från staten och från kommunerna viktiga bidrag för ett fortsatt starkt och livaktigt föreningsliv.
Det ligger ett ansvar på stat och kommun att se till att arbetsuppgiften för de ideella krafterna inte blir så övermäktig att dörrarna till dessa lokaler stängs. Herr talman! Det är viktigt och väsentligt att det civila samhället får verka på sina villkor och utifrån sina förutsättningar.
Det är i den lokala föreningen, i nätverk, i lokala utvecklingsgrupper och i studiecirklar som ett brett samhällsengagemang kan växa fram. Föreningslivet bär upp en stor del av vårt samhälle. Det skapar engagemang och utvecklar både människan och samhället. Föreningslivet spelar en stor roll, jag skulle vilja säga avgörande, för demokratin. Föreningslivet är brett med många olika organisationer med olika inriktningar och mål.
Ett gemensamt mål för det civila samhället borde vara, och är också för de allra flesta, att värna vårt samhälle och utveckla människan genom att ta ansvar, finna lösningar och utöva sitt intresse tillsammans med andra och själv. Då måste också varje människa ges möjlighet att bidra utifrån sin förmåga och få förutsättningar att vara delaktig.
Vi kan också konstatera att civilsamhället ofta är snabbt på plats när någon form av mänskligt behov uppstår. Det gäller inte minst nu när vi har en situation i vår omvärld som gör att många människor söker skydd här i Sverige. Samtidigt har vi nu en regering i vårt land som vill slopa avdragsrätten för bidrag till ideella organisationer. Det känns för mig inte riktigt som rätt väg att gå. Herr talman!
Idrottsrörelsen är en stor del av vårt civila samhälle med ett omfattande och vitalt föreningsliv. Flera av de motioner vi i dag behandlar handlar också om just idrottsrörelsen. Idrotten som aktivitet är naturligtvis en stimulans i sig för den som utövar den liksom för den som följer med som publik. Samtidigt är också idrotten viktig för en fostran i tolerans och jämställdhet.
Idrotten är en kraft som förenar och skapar gemenskap i samhället. Vi har många otroligt bra idrottare i Sverige, och då inte minst inom handikappidrotten, som inte alltid enligt min åsikt får den uppmärksamhet den borde få. Handikappidrotten har dessutom skapat många nya spännande grenar. Jag har själv haft förmånen att lite närmare få följa utvecklingen i Sverige av en relativt ny idrottsgren, racerunning.
Racerunning kan mycket förenklat förklaras som en avancerad trehjulig springcykel. Det är otroligt roligt att både utöva den och se på den som publik. Det är en fantastisk idrottsgren som även personer med omfattande rörelsehinder och balanssvårigheter kan utöva. Förhoppningsvis kommer vi att se den grenen framöver på Paralympics.
I racerunning får man möjlighet att springa, få puls, bättre syreupptagning och starkare muskler helt av egen kraft och samtidigt på ett roligt och stimulerande sätt, även om man har svåra rörelsefunktionsnedsättningar. Jag frågade en av ungdomarna som tränar just racerunning vad som är det bästa med just racerunning. Efter en tankepaus kom svaret: Man får bli svettig. Det är ofta det enkla svaret som är så viktigt inom idrotten.
Det handlar om möjligheten att få röra på sig, delta på sina egna villkor tillsammans med andra och få bli svettig. Studier visar också att idrottande ungdomar inte bara mår fysiskt bättre utan också mår psykiskt bättre än andra. Därför är det så viktigt att människor får möjlighet att utifrån sin förmåga röra på sig och idrotta tillsammans med andra och själva. Herr talman!
Med det vill jag än en gång yrka bifall till reservation 2.