Phia Andersson (S):
Flertalet motioner rör frågor som anknyter till Ansvarskommitténs förslag. Andra motioner gäller regionala styrelseformer och samverkan mellan regioner över nationsgränserna. Utskottet föreslår att samtliga motioner avslås framför allt för att Ansvarskommitténs förslag fortfarande är under beredning, och utskottet anser att denna beredning inte bör föregripas. Vi socialdemokrater delar denna uppfattning och har inga reservationer i detta betänkande.
Det hindrar inte att man kan göra vissa reflexioner över utvecklingen vad det gäller regional demokrati, framför allt om man som jag har varit med om att förbereda och delta i försöket Västra Götalandsregionen. Det är ett försök som tillsammans med Region Skåne varat i tio år. Fru talman!
Ansvarskommittén lade fram sitt slutbetänkande Hållbar samhällsorganisation med utvecklingskraft den 27 februari 2007. Där lade man fram förslag på hur Sveriges framtida samhällsorganisation ska se ut för att klara ansvaret för välfärdstjänster.
Avsikten med utredningen var att åtgärda olikheter i landets regionala indelning och förbereda stat och kommuner på att vidmakthålla en vital demokrati för framtida utmaningar. Det förslag som Ansvarskommittén lade fram innebär att landstingen läggs ned och ersätts med direktvalda regionala församlingar, regionkommuner.
Dessa regionkommuner ska omfatta flera län med ett sammanlagt invånarantal på mellan en och två miljoner. Byggstenarna för regionkommunerna ska vara lokala arbetsmarknadsregioner såsom de beräknas se ut 2030. Det är en klar framtidsinriktning.
Övriga kriterier som ska vara uppfyllda är att regionkommuner ska ha minst ett universitet med betydande fasta forskningsresurser och ett regionsjukhus, alternativt ett institutionaliserat samarbete med andra regionsjukhus, samt att regionindelningen ska bygga på medborgarnas känsla av identitet och anknytning.
Motivet enligt Ansvarskommittén för att lägga ihop flera län är ett geografiskt storleks- och befolkningsunderlag som ger bättre förutsättningar för regional kraftsamling, kunskapsutveckling och överblick inför nödvändiga prioriteringar.
Motivet för att lägga regional utveckling under en direktvald regional fullmäktigeförsamling är att garantera medborgarnas rätt till politiskt ansvarsutkrävande. Fru talman! Vad har då hänt efter att Ansvarskommittén har lagt fram sitt förslag?
Sveriges olika kommuner och landsting har med stort allvar tagit förslaget till sig och ägnat mycket tid åt att komma med förslag på hur olika regionindelningar skulle kunna se ut. De har också lämnat in ansökningar om dessa. Följden av detta är att många positiva förändringsprocesser nu sker runt om i vårt land. Vad gör då regeringen? Man lägger locket på.
Den 28 januari går man ut i en presskonferens och meddelar att den borgerliga regeringen är enig i regionfrågan. Nuvarande regionförsök permanentas. Hallands och Gotlands ansökningar om att omvandlas till regionkommuner beviljas. Övriga landet får vänta till 2014.
Som skäl anges att vid förändringar som påverkar medborgarna så tydligt måste noggrannhet sättas före snabbhet.
Denna klokskap från regeringen hade passat bättre vid förändringen av a-kassan och socialförsäkringen än vid regionbildandet när man har tio års erfarenhet från Skåne och Västra Götaland och dessutom har Ansvarskommitténs förslag att utgå från och de positiva förändringsprocesser och samtal som nu förs runt om i landet.
Problemet är nog snarare att Moderaterna inte vill ha några regioner, vilket medför att regeringen inte är överens i den här frågan. Statsminister Fredrik Reinfeldt sade vid presskonferensen att om tre partiledare i regeringen gärna vill får den fjärde backa. Ödmjukt, kan man tycka, men det är nog snarare så att man ställs inför fullbordat faktum. Man kan inte stoppa regionförsöken. De fungerar för bra.
Men att gå med på fler - där går nog gränsen för Moderaterna. Fru talman! Vi socialdemokrater välkomnar att man permanentar regionförsöken i Skåne och Västra Götaland men är oerhört besvikna på hur regeringen har hanterat Ansvarskommitténs betänkande och hela regionfrågan. En politikers viktigaste uppgift är att förstå historien, hantera nuet och bygga för framtiden.
Den borgerliga regeringen har inte klarat den uppgiften i regionfrågan. Men med detta sagt vill vi ändå yrka bifall till förslaget i betänkandet.