KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lars Beckman (M):
Nej, tack och lov lever vi inte i ett samhälle där statsråden styr rättsväsendet. De samhällena vill vi naturligtvis inte leva i. Sverige är en stolt demokrati med ett självständigt, fritt och oberoende rättsväsen. Så ska det vara, precis som jag sa i mitt tidigare anförande.
Däremot är det naturligtvis djupt bekymmersamt om rättsväsendet och rättskedjan agerar på ett sådant sätt att förtroendet för rättsväsendet och likheten inför lagen påverkas.
Ett exempel kan vara - och det är ett generellt påstående - att en telefonavlyssning sker helt felaktigt och att man, när det granskas, kommer fram till detta: Jo, visserligen var telefonavlyssningen inte korrekt - den var olaglig. Men det var ett så ringa brott att vi inte tänker utreda det. Detta är inte förtroendeskapande.
Ska man ha ett högt förtroende för hela rättskedjan och hela rättsväsendet är det viktigt att alla är lika inför lagen. Det är en fundamental princip i ett rättssamhälle. Alla ska vara lika inför lagen. En helt annan debatt och en kommande interpellation, kan jag avslöja, gäller hur samhället allokerar sina resurser.
Vill vi att misstänkta barnvåldtäkter varje dag ska avskrivas i brist på poliser, och vill vi att samhället allokerar sina resurser på ett visst sätt? Men det är en annan debatt som vi ska ta. Jag menar att detta är djupt förtroendeskadande för hela rättsväsendet i Sverige.
Hela förtroendet för det politiska systemet påverkas på ett negativt sätt när det finns två diametralt olika uppfattningar i ett sådant här viktigt och uppmärksammat ärende.
När polisen säger att det inte finns brister i en teknisk utrustning och en åklagare säger att det gör det är det klart att det är förtroendeskadande. Vem som ska åtgärda det och på vilket sätt det ska åtgärdas är nog upp till statsrådet att fundera på. Men det som är förtroendeskadande måste åtgärdas. Så är det bara.
Jag vet inte hur aktiv statsrådet är på sociala medier, men jag är själv med i en Facebookgrupp med närmare 30 000 deltagare som uttrycker sin sympati för en person som har suttit häktad under lång tid på helt felaktiga grunder - han släpptes fri när avlyssningen beskrevs på ett annat sätt. Jag tycker inte heller att statsrådet eller en riksdagsledamot för den delen ska stå här i talarstolen och diskutera ett enskilt fall, utan det får bli en diskussion på ett övergripande plan.
Hur agerar vi som förtroendevalda för att se till att rättsväsendet och rättskedjan har ett högt förtroende hos alla samhällets grupper, inklusive jägare?
Lars Beckman (M):
Jag kan lugna arbetsmiljöministern med att Moderaterna alltid har tagit dödsolyckor i arbetet på allvar. Den som är intresserad kan gärna gå in på Arbetsmiljöverkets hemsida och titta på utvecklingen gällande dödsolyckor i arbetsmiljö. Dödsolyckorna sjönk ju under alliansåren, men från 2015 ökar de tyvärr. Jag är dock helt övertygad om att även ministern vill ha noll dödsolyckor på jobbet.
Jag ska inte säga att det är oförskämt mot Karl-Erik, och jag förstår att ministern inte är raljant när hon citerar Naturvårdsverket. Men jag skulle kanske önska att ministern åkte till Hälsingland och hade ett rundabordssamtal med Karl-Erik och andra företagare. Sitt ned med den företagare som driver ett gymnasium för hästsport!
Jag är ganska säker på att ministern efter det rundabordssamtalet skulle vara lite mer ödmjuk med att hänvisa till 1800-talet. Jag delar uppfattningen att det inte har hänt någon dödsolycka, men arbetsmiljöarbetet i den här frågan ju handlar om att vi ska förebygga att det händer. Vi har inte haft en situation med 90 vargar på en så här koncentrerad yta sedan 1800-talet.
Vi har inte haft en situation med 14 vargar som rör sig på en väldigt liten yta. Företagen signalerar nu i medierna, i rundabordssamtal med politiker och i kontakter med Arbetsmiljöverket att de måste ta ansvar för arbetsmiljön. De vill förebygga en olycka.
Därför beklagar jag att statsrådet säger att den arbetsmiljölagstiftning som behövs finns på plats. Antingen har statsrådet rätt, eller också har statsrådet fel. Har statsrådet rätt måste regeringen naturligtvis föra en dialog med sin myndighet - konstatera att det finns en lagstiftning och se över hur den kan tillämpas på ett sätt som ger företagarna rätt att skydda sina medarbetare.
Vad händer exempelvis om man har en skyddsjägare på plats och jägaren skjuter därför att det inträffar en incident där en varg kommer för nära medarbetarna? Kan statsrådet garantera att den jägaren inte blir åtalad, att vapnet inte tas i beslag eller att det inte händer något annat? Det är det de här frågorna handlar om, och det är viktigt att regeringen tar ett helhetsgrepp här.
Jag tycker att statsrådet ska åka och träffa Karl-Erik och andra. Jag tycker att det är viktigt. Sedan är det speciellt när det gäller en egenföretagare; det har jag respekt för. Det är kanske lättare att skapa en skyddslagstiftning för anställda. Men även de företag som har anställda säger att detta är ett reellt problem och att de måste få skydda sin personal.
Jag skulle önska att ministern hade en lite mer offensiv hållning än att raljera och säga att det inte hänt några olyckor sedan 1800-talet samt att den lagstiftning som behövs finns på plats. Jag tror att det krävs mycket mer i denna akuta situation. En lösning vore naturligtvis att regeringen sa att vi måste minska antalet vargar kraftigt, det vill säga ansluter sig till Moderaternas linje. Under tiden måste vi dock ge företagen förutsättningar att skydda sina medarbetare.
Lars Beckman (M):
Nej, interpellationen handlade om arbetsgivare som inte kan påverka antalet vargar i ett område. Det är det interpellationen handlar om, och det är det jag talar om. Jag är också född och uppvuxen i Norrbotten, och jag har tillbringat väldigt mycket tid i Överkalix, där min farfar hade skog. Jag är därför om inte väl insatt så i alla fall hyfsat insatt i riskfyllt arbete. Jag vill återkomma till rundabordssamtalet i Vallsta.
Karl-Erik berättade samma sak där som han berättade i Hela Hälsingland. Han berättar om den larmdosa han alltid har med sig när han är ute i skogen, om hur han jobbar helt själv och om hur han ibland är utan mobiltäckning. Han poängterar att han i sitt jobb som egenföretagare inom skogsbruket är särskilt utsatt, och sedan säger han: "Jag vet inte om det ska till ett tillbud för att myndigheterna ska vakna till liv och inse att detta är ett problem.
Jag vill inte att något ska hända, därför måste jag göra allt jag kan för att försöka belysa den här frågan." "Allt jag kan för att försöka belysa den här frågan", säger Karl-Erik. Jag vet att han har kontaktat Arbetsmiljöverket. Andra företagare i Hälsingland som har ett flertal anställda har kontaktat Arbetsmiljöverket. Tyvärr får de inget stöd. Tyvärr upplever de inte att frågan tas på allvar.
Det är möjligt att även Arbetsmiljöverkets medarbetare tänker att det ju inte har hänt någon olycka sedan 1800-talet och att de därför inte behöver bry sig; jag vet inte. Men den situation som vi ser i Sverige nu - den situation som dessa arbetsgivare är med om i Hälsingland - har aldrig inträffat förut. Vi har nämligen inte haft 90 vargar på samma punkt sedan 1800-talet. Vi har inte haft en vargflock med 14 unga hanar som rör sig i det område där medarbetarna finns.
Det är en helt ny situation vi ser just nu, och den kräver någon form av lösning. Där hoppas jag att ministern kommer att agera. I övrigt önskar jag trevlig helg och en glad alla hjärtans dag!
Lars Beckman (M):
Jag tackar näringsministern för interpellationssvaret. Näringsministern är den person som av Stefan Löfven är utsedd för att utveckla företagsamheten i Sverige, värna det svenska företagsklimatet och se till att jobben blir fler i fler växande företag.
Jag hade en enkel fråga till näringsministern: Anser ministern att det är en statlig angelägenhet att hyra ut bilar, jordfräsar, bajamajor, handverktyg och ett antal andra produkter som finns i ifrågavarande produktportfölj, och vad tillför staten för kompetens på det här området som inte den privata marknaden kan tillgodose?
Jag tror att det är uppenbart för alla Sveriges företagare som hörde näringsministerns interpellationssvar att vi inte fick något svar på den frågan. Vi fick i stället ett svar som hänvisade till att det var den dåvarande borgerliga regeringen som bolagiserade verksamheten. Det är sant. Det skedde, precis som näringsministern säger.
Men jag är ganska övertygad om att det gjordes för att man så småningom skulle kunna avknoppa den bolagiserade verksamheten, precis som alliansregeringen gjorde med exempelvis sprittillverkningen. Det är naturligtvis inte en statlig angelägenhet att tillverka sprit. Vad får då detta för konsekvenser, fru talman? Ja, hemma i min valkrets Gävleborg har det fått förödande konsekvenser för flera småföretagare.
Sedan det här statliga uthyrningsföretaget etablerade sig har man haft en väldigt aggressiv prissättning. Vi har kunnat läsa i Dagens industri om ett av företagen i Söderhamn, ett välmående privat företag. Det är en småföretagare som jobbar mer eller mindre dygnet runt. Jag råkar känna honom. Han har slitit blod för att få sitt företag att gå runt. Och så kommer statens bolag dit. Direkt tappar han ett antal affärer.
Det handlar bland annat om 40 bilar som han hade för biluthyrning. Fru talman! Jag tycker inte att detta är rimligt. Jag tycker inte att det är rimligt att hårt arbetande småföretagare ska behöva säga i tidningsartiklar i Dagens industri och i andra sammanhang: Vi ger upp. Vi kan inte konkurrera med staten. Vi har inte statens kassa i ryggen.
Vi kan inte hyra ut bilar eller andra produkter så billigt som det statliga bolaget gör. En småföretagare i Söderhamn säger: Det känns helt enkelt som ett slag under bältet att någon som använder mina skattemedel nu kommer hit och försöker konkurrera ut min verksamhet.
Jag skulle önska att ministern bara kunde svara på den enkla frågan: Anser ministern att det är en statlig angelägenhet att hyra ut bilar, jordfräsar, handverktyg och bajamajor, och vad finns det på det här området för behov som den privata marknaden inte kan tillgodose och som gör att ministern anser att det statliga företaget ska ha ansvar för att hyra ut bajamajor?
Lars Beckman (M):
Det finns många samhällsutmaningar i Sverige just nu. Den kraftigt ökade brottsligheten mot privata företag är en. Företagen vittnar om att det är närmast meningslöst att anmäla inbrott eller stöld av diesel eftersom uppklaringsprocenten är så låg. Kompetensutvisningarna är ett annat stort bekymmer för näringslivet. Värdefulla medarbetare blir utvisade på grund av bagatellartade fel - medarbetare som behövs i det enskilda företaget.
Ett annat bekymmer är att det är svårt att få tag på rätt utbildad arbetskraft. Här krävs det stora insatser för att förbättra matchningen av arbetssökande med enskilda företag och för att förbättra yrkesutbildningen. Men, fru talman, jag har aldrig stött på ett företag som anser att det finns en bristande konkurrens när det gäller uthyrning av jordfräsar, borrmaskiner, bajamajor, bilar eller vad det nu är.
Tvärtom borde staten - jag skäms inte för att säga det - renodla sin roll. Staten ska sätta upp spelregler och förutsättningar för det privata näringslivet men ska självklart inte konkurrera ut det. Jag skulle vilja rekommendera näringsministern att åka till Söderhamn.
Titta de två företagare i ögonen som nu har fått se de stora affärerna gå förlorade och säg: Jag är stolt socialdemokrat - det är så här jag tycker att staten ska driva företag. Titta småföretagarna i ögonen och säg att det som sker just nu är rätt och riktigt! Det är det inte.
Jag tycker inte att det är fel att som politiker kunna ändra sig, utveckla sin politik eller styra verksamheten om något sker som man inte tycker är rimligt. Att staten agerar på det här sättet är inte rimligt, fru talman. Tack för debatten denna sena kväll!
Lars Beckman (M):
Ämnet för interpellationsdebatten efter denna kommer att vara LSS och rätten till personlig assistans, om jag har förstått det rätt. Det är klart att det påverkar till exempel tillgången till hjälpmedel för svårt sjuka människor om vissa regioner ger hjälpmedel och planerad sjukvård till den som inte har rätt att vistas i Sverige. Det är väl detta som är statsrådets och regeringens problem: Ni har inte en sammanhållen politik. Ni har inte en sammanhållen linje i politiken.
Det gör att det blir ryckigt, hattigt och svårt att förstå er politik, och det är precis därför jag har ställt den här interpellationen. Jag håller inte alls med Centerpartiet om att vi bör tvinga 21 regioner att ge planerad sjukvård och tandvård, utan jag tycker att regeringen ska ta samma kloka beslut som man har gjort i Västernorrland.
Där har man sagt att den som har ett giltigt LMA-kort också har rätt till sjukvård som kan anstå, medan den som däremot inte har rätt att vistas i Sverige naturligtvis inte ska ha den rätten. Det är nämligen att överpröva den svenska migrationspolitiken, och det borde bekymra ett statsråd att det finns regioner som bedriver en politik som går tvärtemot den nationella politiken. Det är det som blir konsekvensen. Dessutom kan det få andra absurda konsekvenser.
Vi har en familj i Hälsingland som tog hit sin mamma från ett icke-EU-land. Hon behövde en operation, och de fick betala för den. Hade de i stället sagt att mamman befann sig i Gävleborg utan tillstånd hade de inte behövt betala för operationen. Det blir alltså absurda konsekvenser också. Egentligen är det ganska enkelt: Ett ja är ett ja, och ett nej är ett nej.
Vi är helt överens om att man naturligtvis ska ha rätt till vård som inte kan anstå, det vill säga akut sjukvård, men vi är inte överens när det gäller planerad sjukvård och planerad tandvård. Där finns det en fundamental skillnad mellan Moderaternas syn och Socialdemokraternas och regeringens syn.
Lars Beckman (M):
Gefle Dagblad i dag: "Tvärbroms i bostadsbyggandet - endast 192 bostäder blev klara i Gävle i fjol". Den miljöpartistiska kommunledningen i Gävle hade planerat att bygga 800 bostäder per år. Det är naturligtvis ett genuint misslyckande. Den 19 februari 2020: "Krismöte idag om raset i bostadsproduktionen".
I samma artikel kan man läsa: "Bakgrunden är fallet i nyproduktionen av bostäder. Sedan toppen 2017 antalet har byggstarter i landet minskat med 27 procent och med över 50 procent i Stockholm." Fru talman! Verkligheten står i skarp kontrast till bostadsministerns ord.
Det är nonchalans som ministern visar min fråga om vilka åtgärder som ska vidtas för att man ska kunna köpa en bostad, då han hänvisar till en interpellationsdebatt som hölls här i kammaren den 17 januari. Det är inte säkert att de som ser denna interpellationsdebatt har sett den interpellationsdebatten.
Vi vet att det är en statlig kärnverksamhet att till exempel avstycka mark på Lantmäteriet. Där pratar vi om årslånga köer. Vi vet också att Lantmäteriet har sagt att man de närmaste tre åren inte kommer att korta sina avstyckningstider alls.
Vi vet att regeringen har infört tuffa amorteringskrav, och vi vet att regeringen har infört krav på höga kontantinsatser. Alltså vet vi varför byggnationen i Sverige minskar med 27 procent och varför byggnationen minskar med hälften i Stockholm.
Men jag ger gärna bostadsministern ännu en möjlighet att berätta vilka konkreta åtgärder regeringen vidtar för att vända utvecklingen. Och vad blev resultatet av det krismöte om raset i bostadsproduktionen som regeringen hade med branschen den 19 februari?
Lars Beckman (M):
Vi hörde ett engagerat inlägg från bostadsministern, som talade om allt annat än de enkla frågor jag ställde. Så blir det när man inte har någon politik. Jag ställer frågorna igen. Regeringen hade den 19 februari ett krismöte med byggbranschen om raset i bostadsproduktionen.
Bakgrunden till krismötet var enligt Dagens industri att antalet byggstarter i landet har minskat med 27 procent sedan 2017, och de har minskat med 50 procent i Stockholm. Jag tycker att alla som söker bostad förtjänar att få svar. Fru talman!
Jag har också noterat att företrädare för Miljöpartiet har sagt om den migrationskris som eventuellt kommer att vi ska öppna gränserna och ta emot många. Det är en ännu större anledning för en bostadsminister att reflektera över var de som kom till Sverige 2015 ska bo och, om vi nu öppnar gränserna som Miljöpartiet vill, var de som i så fall kommer att komma ska bo. Fru talman!
De enkla frågor som bostadsministern kan ge svar på är alltså vilken bostadspolitik regeringen har och vad den tänker göra för att få fart på byggandet igen.
Lars Beckman (M):
Den aktiva bostadspolitik som bostadsministern står för har alltså lett till ett tapp på 50 procent i byggandet i Stockholm. Precis som min kollega Kjell Jansson konstaterade har flyttlassen nu vänt från Stockholm. Barnfamiljer kan inte bo i Stockholm för att de inte får tag på boende. Den aktiva bostadspolitik som bostadsministern påstår sig föra har alltså lett till att byggandet i Sverige minskat med 27 procent. Fru talman!
Det vore nog bättre om bostadsministern blev ännu mer passiv i stället för att försöka vara aktiv, så att byggandet möjligtvis kan vända i Sverige.
Lars Beckman (M):
Jag tackar statsrådet för svaret. I går besökte Ulla Andersson, Vänsterpartiet, och jag Hudiksvall och Kronofogdemyndigheten där. Anmärkningsvärt nog fick vi inte vara i Kronofogdens lokaler, men i en anslutande lokal mötte vi medarbetarna i Hudiksvall. Jag kan konstatera att statsrådets svar står i skarp kontrast till verkligheten.
Verkligheten är att de som bor i Hälsingland kommer att få en väsentligt sämre samhällsservice när staten backar ur. Jag önskar att finansministern skulle besöka Hudiksvall. Det ligger ungefär 30 mil norr om Stockholm. Det är en bit från Nacka, men det går fint att åka tåg dit.
Jag önskar att finansministern satte sig ned med de 16 medarbetarna, som gör ett mycket bra jobb. Jag skulle också önska att finansministern vid samma tillfälle passade på att möta någon av de personer som tyvärr har regelbunden kontakt med Kronofogdemyndigheten. Det handlar om lite fler än 5 000 gäldenärer bara i Hälsingland.
Under mitt och Ulla Anderssons besök i går kom det också fram att receptionen i Hudiksvall redan har stängt. Nu har receptionen stängt på tio kontor runt om i Sverige. Under vårt besök satt vi i en anslutande lokal, men hela tiden ryckte folk i dörren.
Personer som bor i Hälsingland försöker alltså besöka den verksamhet som finansministerns myndighet har stängt. Fru talman! Det blir dessutom en väldigt liten besparing. Det är ju ingen som ska sägas upp, utan precis som finansministern säger ska 16 personer flyttas till kontoret i Sundsvall. Det betyder att dessa 16 personer, utanför arbetstid, ska resa till Sundsvall.
Från Sundsvall ska de sedan resa tillbaka till Hälsingland för att utföra sitt arbete. När arbetsdagen är slut ska de ta sig tillbaka till Sundsvall för att sedan, utanför arbetstid, resa tillbaka till Hudiksvall, där de flesta bor. Vad har Kronofogden då för verksamhet i Hudiksvall? Bland annat har man ungefär 300 delgivningsärenden i veckan, och fyra gånger per vecka har man fysisk aktivitet.
Man har försäljning av fastigheter, och lagstiftningen är så utformad att när Kronofogden säljer fastigheter måste köparen befinna sig där fysiskt. Det är en försäljning per månad då fyra till sex objekt säljs.
Man ska vara ganska verklighetsfrånvänd om man anser att detta inte blir en kraftig försämring för dem som bor i Hudiksvall. Medarbetarna på Kronofogden var också bekymrade. Även de har läst regeringens uttalanden om att staten ska vara närvarande och att samhällsservicen ska vara nära samhällsmedborgarna.
De som bor i till exempel Färila i Hälsingland får ju nu väldigt långt till kontoret i Sundsvall, och det är självfallet en försämring. Det att medarbetarna inte har fått någon som helst information är givetvis ett arbetsgivaransvar som regeringen inte kan belastas för. Det vore dock intressant att höra finansministern reflektera.
Anser inte finansministern att det blir en kraftig försämring för dem som bor i Hälsingland om det inte finns någon statlig närvaro av Kronofogden?
Lars Beckman (M):
Jag skulle vilja rikta mig till de två andra partierna i januariöverenskommelsen, Centern och Liberalerna. Uppenbarligen är det så att regeringen och finansministern inte tänker agera. Som min kollega Carl-Oskar Bohlin antyder är det möjligt att det här sker i samförstånd genom underhandskontakter mellan regeringen och myndigheten.
Men till de andra partierna inom ramen för januariöverenskommelsen, inte minst Centerpartiet, vill jag säga att jag tycker att man ska besöka Hudiksvall. Jag tycker att man ska besöka medarbetarna. Om man på allvar vill att hela Sverige ska leva får man nog sätta lite hårt mot hårt mot den här regeringen. Ni har inom ramen för januariöverenskommelsen gjort en överenskommelse som innebär att hela Sverige ska leva. Menar man det på allvar får man väl leva upp till det också.
Att Socialdemokraterna inte ser värdet av att verksamheten ska finnas i hela Sverige är uppenbart av finansministerns inlägg i den här debatten. Finansministern vet mycket väl att regeringen styr myndigheterna och kan styra dem via regleringsbrev. Det har man gjort på andra områden. Man har till exempel inspirerat Försäkringskassan att skära ned kraftigt för Sveriges funktionsnedsatta som är i behov av LSS.
Det är klart att regeringen har möjlighet att styra sina myndigheter. Jag tycker också att finansministern ska provåka tåg till Hudiksvall. Jag tycker att finansministern ska besöka de 16 medarbetarna i Hudiksvall. Jag är helt säker på att kommunledningen kan göra ett bra program för finansministern, så att hon förstår signalvärdet av att staten överger viktiga orter i Hälsingland.
Vi har en kommunledning som jobbar tillsammans dygnet runt för att se till att skapa en växande kommun och ett bra varumärke för Hudiksvall. Men staten lämnar Hudiksvall. Det är inte så man underlättar samhällsbygget ute i landet.
Lars Beckman (M):
Jag har en fråga till försvarsministern rörande Gävle flygplats. Försvarsmakten har kommit in med ett sent yttrande till Gävle kommun. Gävle kommun tänker stänga Gävle flygplats den sista december. Försvarsmakten har lagt fram en skarp skrivelse där man motsätter sig att Rörbergs flygplats görs obrukbar.
Man skriver att flygplatsen på grund av sitt geografiska läge, sin infrastruktur och sin kapacitet är en unik resurs för de förband som använder den. Det finns inga alternativa flygplatser som kan ersätta Rörbergs flygplats funktion. Det är därför ur ett militärregionalt perspektiv angeläget att bibehålla möjligheten att använda Rörbergs flygplats. Försvarsmakten avslutar med att konstatera att om kommunen skulle stänga flygplatsen blir det en negativ påverkan på Försvarsmaktens operativa förmåga.
Jag skulle vilja veta hur försvarsministern ser på att kommunen planerar att stänga denna viktiga flygplats.
Lars Beckman (M):
Jag har en fråga till statsrådet Anders Ygeman. Det är väl ingen hemlighet att det just nu sker en omfattande påfrestning på det svenska samhället rörande coronaviruset. Statsrådet Ygeman har naturligtvis som statsråd ett avgörande ansvar för att se till att energiförsörjningen säkerställs.
Jag skulle vilja fråga statsrådet vilka åtgärder han i sin tjänsteutövning har vidtagit för att säkerställa energiförsörjningen för hushåll, för näringslivet och - inte minst - för samhällskritiska funktioner.