Torbjörn Björlund (V):
Som vanligt tack för svaret, arbetsmarknadsministern! Och nästan som vanligt, höll jag på att säga, är jag inte alls nöjd med svaret, av olika orsaker. Det jag lyfte fram i interpellationen är det systematiska sättet att hantera arbetsmiljöfrågor, där man säger en sak och gör en annan. De fyra punkter som jag lyfter upp är väldigt tydliga exempel på hur man resonerar från regeringens sida när det gäller arbetsmiljöarbetet.
Jag menar att man, lite kopplat till Patrik Björcks interpellation, använder ett antal ord och begrepp för att lägga dimridåer för vad man egentligen gör. Det jag pekar på i de här punkterna är att det i dag finns en rätt tydlig strategi och en bra helhetsbild av hur arbetsmiljöarbetet går till, och det står inte alls i samklang med det som står i svaret eller det man säger i debatten.
Det som är svårt är just det vi ser i de tydliga exemplen, att man lägger ned Arbetslivsinstitutet, som har haft en väldigt positivt samordnande effekt på arbetsmiljöarbetet, och att man drar ned på resurserna till Arbetsmiljöverket, som har en översyn och kontroll av arbetsmiljön. Man försvårar därmed det arbete som man säger sig vilja gynna. Man gör det också utifrån perspektivet att man nu ändrar saker.
Det kan nog vara bra att ändra saker på olika sätt, men varför börja med att ta bort sådana saker som fungerar utan att ha något alternativ? Jag kan ha stor respekt för förändringar om de görs efter att man under en längre tid har utrett och tagit fram alternativ. Det uppenbara är att man gör de här sakerna enbart för att andra politiska frågor ska få utrymme, framför allt skattesänkningar.
För alla som är inblandade i arbetsmiljöarbetet är det väldigt tydligt att det beror på just det. Arbetsmiljöverket och Arbetslivsinstitutet var viktiga institut i jobbet med de här sakerna. Arbetsmiljöverket har definitivt problem att göra det. Det står i svaret att jag "felaktigt" säger att regeringen vill ta bort vissa krav.
Jag läste i en tidning som heter Du & jobbet för ett par veckor sedan där man beskriver att arbetsmiljöreglerna ska bli enklare att följa. Det är tydligen så att förenklingar av ungefär 600 regler och föreskrifter ska underlätta för arbetsgivarna. Av dem är ungefär 20 procent arbetsmiljöföreskrifter, och det är alltså nästan 100 sådana som ska förenklas. Det är det jag lyfter fram.
Det handlar inte om något systematiskt arbetsmiljöarbete i sig, men just det här regelverket, där man i dag framför allt inte vill ha kvar regeln om att arbetsgivarna ska sammanställa och rapportera in tillbud och olyckor. Det är det som är det stora problemet. Får man inte tag på den rapporteringen kan man heller inte bygga upp ett förebyggande arbetsmiljöarbete. Det är min fasta övertygelse. Jag tror att även arbetsmarknadsministern håller med om det.
Man måste få tag på de här uppgifterna för att kunna göra saker på rätt sätt. Jag lyfte också upp frågan om dödsfallen, och det har jag gjort i flera interpellationer förut. Vi vet att det var 68 personer som omkom 2006 och 77 personer 2007. Det är alltså en ökning. Det kommenteras inte ens i svaret. Vad gör vi åt det? Vi har pratat om nollvision och sådana saker förut, och jag tycker att det är på sin plats att man åtminstone svarar på det: Varför är det så?
Tar man det inte på allvar? Man måste kunna göra någonting åt det här. Just det förebyggande arbetet när det gäller dödsolyckor, och även arbetsrelaterade skador och sådana saker som händer i arbetslivet, är oerhört viktigt. Det vet jag att arbetsmarknadsministern håller med om. Men varför tar han inte ens upp det i svaret? Är det en brännande fråga? Är det för svårt att svara på? Jag vill veta det. Just att vi kan se den här helhetsbilden av att man säger en sak och gör en annan är någonting som definitivt behöver kommenteras.
Jag kommer sedan in på frågan om skyddsombud, för även där finns det naturligtvis saker som görs som inte är bra.