Ann-Kristine Johansson (S):
Också jag tror att vi kan få en bred samsyn kring utvecklingen av landsbygden, precis som Eskil Erlandsson avslutade sitt senaste inlägg med att säga. Samtidigt fick jag kritik för det breda perspektivet. Men det är ju det som landsbygdspolitik handlar om. Det gäller många olika politikområden när vi pratar om landsbygden. Jag kan vara självkritisk och kritisk mot mitt eget parti. Under mina 13 år i riksdagen har jag jobbat med landsbygdsfrågor.
Förra mandatperioden jobbade vi med landsbygdsprogrammet. Vi tillsatte Landsbygdskommittén där jag själv ingick, så det hände ändå saker när vi var i regeringsställning. Jag kan också lite grann komma in på den gröna näringen. Kärnan i utvecklingen på landsbygden finns hos det enskilda företagandet och hos de boende. Här har den gröna näringen en enorm och tydlig potential, och här behövs det konkreta förslag.
På landsbygden finns en betydande del av Sveriges framtid med fler jobb och en långsiktigt hållbar utveckling. Det skapar en levande landsbygd och utgör ofta ryggraden i utvecklingen på landsbygden. Utan kreativa och duktiga lantbrukare mår landsbygden inte bra, inte heller staden. Vad Eskil Erlandsson säger i sitt svar till mig är just att stad och land hänger ihop; man måste se stad och land tillsammans.
Jag vill fråga ministern: Hur ser du på detta med vad vi ska använda den svenska jorden till? Ser du den ökade efterfrågan på bioenergi från jordbruket som ett problem - detta samtidigt som vi pratar om närproducerade livsmedel, om att vi inte ska transportera maten långa sträckor? Och hur ser du på klimatmärkning av livsmedel? Klimatförändringar påverkar jordbruket och skogen både positivt och negativt. Ökad kunskap behövs, inte minst när det gäller sorter, skadebekämpning och ökad användning av konstgödsel.
Inte minst gäller det också omvärldsutvecklingen och hur den påverkar vårt jord- och skogsbruk. Hur ska vi dra nytta av det förändrade klimatet med tanke på vår gröna näring? Jag blev mycket förvånad över ministerns utspel för någon vecka sedan om en avreglering av jordbrukspolitiken. Kanske kan vi få ett litet klargörande om vad du tycker. Sedan i höstas efterlyser jag en diskussion om just den långsiktiga jordbrukspolitiken. Sedan har ni tillsatt en arbetsgrupp för hälsokontroll där jag ingick.
Vi hade där det kortare perspektivet. Om den inriktningen är vi helt överens. Men jag efterlyser en politisk diskussion om långsiktigheten och skulle vilja se en parlamentarisk utredning liknande Komicap i mitten av 90-talet - en utredning som den socialdemokratiska regeringen tillsatte och där vi diskuterade och satte ned foten för den svenska linjen. Jordbruket och den gröna näringen är alldeles för viktiga för Sverige för att sådant här ska hastas fram.
Det krävs ödmjukhet, eftertanke och öppenhet för framtiden med allt vad den innebär i form av klimatförändringar och ändrade spelregler. Tillsammans med näringarna och övriga, både konsumenter och miljöorganisationer, måste vi få fram en svensk syn på den framtida jordbrukspolitiken med allt det nya som forskning och utredning pekar på. Jordbrukspolitiken handlar om både det lokala och det globala. Det krävs en sammanvägning.
Hur har ministern tänkt hantera framtidsfrågorna inom de gröna näringarna? Kommer alla politiska partierna att få vara med och diskutera, och kommer naturvården och konsumenterna att få ett ökat inflytande? Landsbygdsprogrammet är jättebra. Jag ser fram emot att följa vad som händer på den svenska landsbygden med de här ökade resurserna. Men jag ser också problem. Dessa pengar ska ju räcka till allt som landsbygden behöver.
Det krävs samordning och en helhetssyn, precis som Eskil Erlandsson säger i sitt svar. Men hur kan det åstadkommas? Kan ministern hjälpa till med att skicka signaler till regionerna om att man måste se helheten? Det gäller då strukturfonder, landsbygdsprogrammet och andra utvecklingspengar som finns. En sista fundering gäller följande: Ser ministern någon oro när det gäller vad EU kommer att säga och tycka om LFA-områdena?
I Sverige är ju gränserna dragna för de områden som vi tycker är speciellt utsatta. Kommer det här att förändras?