Ciczie Weidby (V):
Sverige skrev under och ratificerade rasdiskrimineringskonventionen, CERD, för över 45 år sedan. Sedan dess har uppföljningar gjorts av FN där Sverige har kritiserats tydligt för sin brist på insamling av statistik i antidiskrimineringssyfte. Den senaste granskningen som gjordes kom så sent som den 11 maj 2018.
Kommittén rekommenderar i sin granskning kraftfullt Sverige att införa jämlikhetsdata som metod. Statistiskt säkerställd information om hur olika grupper upplever diskriminering och ojämlikhet insamlad utifrån principerna anonymitet, frivillighet och självidentifikation är en förutsättning för ett effektivt antidiskrimineringsarbete och används redan i många länder.
Jämlikhetsdata är också en viktig metod för att kunna undersöka såväl eventuell rasprofilering som hatbrott på rasistisk grund. Det är dags att Sverige hörsammar kommitténs rekommendation och påbörjar processen med att insamla jämlikhetsdata för att kunna sätta in kraftfulla åtgärder mot rasism och för icke-diskriminering. Jämlikhetsdata eller jämlikhetsstatistik - vad är då det?
Jo, fru talman, det är information om hur olika diskrimineringsgrunder såsom religion, hudfärg eller etnicitet är fördelade i populationen och hur de samverkar med varandra. Avsikten med jämlikhetsdata är att undersöka förekomsten och effekterna av diskriminering. Fru talman! Två tredjedelar av världens stater samlar in jämlikhetsdata.
Eftersom Sverige i dag saknar sådan statistik försvåras arbetet mot diskriminering och ojämlikhet. FN, EU och Europarådet har regelbundet kritiserat Sverige för att vi inte har samlat in relevant kunskap och systematiskt fört statistik om olika minoriteters situation.
Kritiken riktas med hänvisning till en rad konventioner och direktiv där jämlikhetsdata efterfrågas, till exempel FN:s konvention om avskaffande av alla former av rasdiskriminering, FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning samt EU:s direktiv om genomförandet av den 21:a principen om likabehandling av personer oavsett ras och etniskt ursprung Fru talman!
Frågan om huruvida Sverige bör införa jämlikhetsdata har utretts av Diskrimineringsombudsmannen i samråd med Datainspektionen, Statistiska centralbyrån och Folkhälsomyndigheten. Slutsatsen är att jämlikhetsdata både kan och bör införas och praktiseras mer systematiskt även i Sverige.
Detta bör ske dels på grund av de internationella församlingar som Sverige ingår i och de åtaganden som Sverige i dessa sammanhang har skrivit under, dels på grund av att både internationella överenskommelser och svensk lagstiftning avseende skydd av känsliga personuppgifter tillåter detta så länge det sker med syftet att just motverka diskriminering och främja jämlikhet och så länge de som tillfrågas ger sitt samtycke och att detta försäkras.
Fru talman! Sverige präglas i dag av växande klyftor. Segregationen och ojämlikheten är som mest tydlig i relation till diskrimineringsgrunderna etnisk tillhörighet, nationellt ursprung, hudfärg samt religion och annan trosuppfattning. Om vi ska kunna motverka diskriminering och ojämlikhet i samhället krävs kunskap om olika gruppers utsatthet. Jämlikhetsdata kan ge oss mer av just sådan kunskap.
Fru talman! Det duger inte längre att bara vara bäst i klassen i lagarnas och retorikens värld. Det skydd och de rättigheter som de olika minoriteterna tillerkänns på papperet är i dag fullständigt omöjliga att både uppfylla, mäta och kartlägga liksom att följa upp över tid med siffror.
Den totala avsaknaden av statistik rörande fem av de sju diskrimineringsgrunderna och de fem nationella minoriteterna gör att den generella jämlikhetspolitiken och den övergripande antidiskrimineringspolitiken, som ju syftar till att utjämna klyftor och bekämpa orättvisor, just nu famlar i blindo.
Det innebär att den i bästa fall riskerar att bli mer eller mindre helt ineffektiv eller att i värsta fall till och med motverka sitt syfte. Fru talman! Hur vet vi att det finns en löneskillnad mellan män och kvinnor, som vi har hört tidigare i dag? Och hur vet vi om löneskillnaden ökar eller minskar? Det vet vi därför att vi har tydliga siffror som visar det.
Även om vi fortfarande har en lång väg att gå är Sverige i dag ett av de mest jämställda länderna i världen. Vi mäter skillnader mellan kvinnors och mäns löner, och vi mäter fördelning mellan kön på arbetsplatser. Inget av detta hade varit möjligt om vi inte fördelade statistik utifrån kön. Det vore naivt att tro att det inte förekommer diskriminering i form av homofobi, rasism, islamofobi och så vidare.
Men eftersom vi inte har statistik utifrån dessa grunder är det mycket svårt att styrka. Fru talman! Jag vill med detta anförande yrka bifall till reservation 22 i arbetsmarknadsutskottets betänkande 7 om jämställdhet och åtgärder mot diskriminering. Jag vill också passa på att tillönska talmannen, ledamöter och åhörare en fortsatt trevlig "fössta tossdan i mass".