Maud Olofsson (C):
Låt oss börja i energipolitiken, för det är ändå där det börjar. Ska vi minska beroendet av kärnkraften eller ska vi öka det? Regeringen har sagt att vi ska minska beroendet av kärnkraften. Jag upprepar detta. Det står i en proposition som vi har tagit ställning till. Om man minskar beroendet av kärnkraften minskar man också beroendet av de råvaror som kommer till kärnkraften. Det är ingen - utom möjligen Jonas Sjöstedt och någon miljöpartist - som tror att det kommer att byggas tio nya reaktorer. Det finns inte på kartan.
Däremot har vi öppnat för att byta reaktorer mot nya om det finns någon som är beredd att investera i detta. Det är den första grunden. Det som händer nu - återigen - är att vi bygger det förnybara. Vi bygger det tredje benet. Om man ska kunna minska beroendet av kärnkraften måste man ha någonting annat i stället. Vi kan inte ställa människor på bar backe eller säga åt svensk basindustri att tyvärr har vi inte tillräckligt med el i år. Det går inte att göra så.
Om man är ansvarsfull politiker måste man berätta sanningar, och man måste göra saker steg för steg. Jag tror att det är viktigt att vi ger denna tydlighet till svensk basindustri och talar om att det är på det sättet. Jonas Sjöstedt menar att det Vänsterpartiet säger är att man ska ha ett kommunalt veto mot uranbrytning. Det är ju samma sak! Vad skulle hända om jag säger det? Ingen skriver väl att de letar efter uran.
Det skulle inte hända någonting. Sedan hittar man kanske uran. Vad gör vi då? Det är precis som Helena Lindahl säger: Vad gör vi om de hittar uran? Ska man ha rapporteringsskyldighet? Hur mycket uran måste de hitta för att det ska bli rapporteringsskyldigt? Hur ska det gå till? Det enda sunda i det här är att stå fast vid det som Centerpartiet har drivit under lång tid, nämligen det kommunala vetot. Vi har ingen skild politik på nationell och lokal nivå.
Vi tycker inte att man ska ha uranbrytning i Sverige. Men regeringen har aldrig tagit ställning till frågan, för det finns ingen ansökan. Vi har lite olika åsikter i partierna. Men regeringen har alltså aldrig tagit ställning till någon ansökan, och det finns ingen ansökan. Jag ser inte heller framför mig att det kommer att komma en ansökan inom de närmaste åren. Jag har i alla fall inte någon sådan information. När det gäller EU är det Sverige, och varje nation, som bestämmer detta. Det här är ingen EU-fråga.
Den finns i fördraget, men i grunden är det varje land som bestämmer vad man gör med sina urantillgångar. Så är det också när det gäller andra. Man säger att det finns strategiska resurser i Europa, men det finns det på många områden. Varje land bestämmer. Det finns ingen EU-myndighet som kan komma till Sverige och säga: Nu ska ni bryta uran! Det är viktigt att säga detta, för Jonas Sjöstedt leker med sanningen - om jag ska uttrycka mig milt.
Han försöker att både skrämma upp människor i Västerbotten och på andra ställen och att komma med osanningar för att stärka sin egen sak. Det viktiga att säga är att Jonas Sjöstedt i nästa steg kommer att hindra svensk gruvbrytning.
Han kommer att försvåra för svensk gruvindustri att verka i Sverige därför att han kommer att krångla till reglerna - inte bara när det gäller det kommunala vetot för uran utan också på andra områden med miljölagstiftning och annat. Det svensk gruvindustri säger till mig är att det som gäller prospektering nu är otroligt bra eftersom vi har en sådan kunskap.
I Malå har vi en källa till kunskap som hela världen efterfrågar tack vare att vi har öppnat prospekteringen såsom vi har gjort. Det växer fram jobb i norra Sverige. Detta hotas om Jonas Sjöstedt skulle få sin vilja igenom. Det är detta som är viktigt att veta för västerbottningarna, som också har skrivit på namnlistorna: Jonas Sjöstedt spelar med dubbla kort - som vanligt, skulle jag vilja tillägga. Han talar inte om att det är svensk gruvindustri han vill åt.