Lars Isovaara (SD):
Jag yrkar bifall till reservation 2 och ber samtidigt att få notera att vi har ett särskilt yttrande under punkt 3. Hur skulle Sverige te sig utan våra basnäringar? Jag har svårt att se hur vårt välstånd skulle ha kunnat utvecklas utan en satsning på malmen, skogen och stålet. Jag kommer ihåg tongångarna för snart 30 år sedan. En dåvarande minister och en så småningom blivande minister dömde båda ut gruvnäringen som ett meningslöst grävande av hål. Sant är att det fanns problem då.
Lika sant är det att finns problem även i dag. Men problemen i dag torde på sitt sätt vara betydligt angenämare än vad de var för 30 år sedan. Samhällen måste till och med flyttas på grund av den ökade efterfrågan på järnmalm. I utvecklandet av svensk mineralnäring bör Sveriges geologiska undersökning, SGU, vara en naturlig partner. Vi sverigedemokrater vill därför i vårt budgetförslag ge ett extra stöd just till den formen av engagemang.
Skogsindustrin har upplevt flera konjunktursvängningar under dessa år, men likväl är skogsnäringen en grundbult i den svenska exportnäringen. Att basnäringarna har stor betydelse för Sveriges exportinkomster råder det inget tvivel om. Basindustrin sysselsätter direkt 350 000 personer, men indirekt rör det sig om långt över en miljon som har sin utkomst från den näringen. Vi får ha i åtanke att basindustrin bland annat köper in kvalificerade konsulttjänster och avancerade servicetjänster.
Många tjänsteföretag har startats just som kvalificerade underleverantörer till svensk basindustri. Under den senaste lågkonjunkturen var den svenska skogsnäringen en av de få ljuspunkterna, detta tack vare det svenska folkets nej till euron och ja till den svenska kronan. Jag kan inte undvika att återkomma till detta med energipolitik, även om det inte direkt har att göra med dagens debatt som sådan. Men energipolitiken är en betydelsefull pusselbit i sammanhanget.
Det måste till fasta spelregler som sträcker sig långt fram i detta sekel. Den elintensiva industrin förväntar sig detta. Herr talman! Sverige är en exportberoende nation. Hur vi än vrider och vänder på orden och döper om olika näringslivsgrenar så är dessa för fortsatt tillväxts skull beroende av att få tillgång till en större marknad. Frihandel är något som vi givetvis ska försvara.
Tullättnader har gjort att svenska företag har fått tillgång till större marknader, och vi får hoppas att den trenden fortsätter långsiktigt, även om det har dykt upp en del mörka moln på himlen under den senaste tiden. Det finns på många olika sätt stora fördelar med att inte vara beroende av en hemmamarknad. Att kunna dra fördel av skilda konjunkturlägen i olika delar av världen är ett viktigt argument.
En annan sida av det hela är att mötet med en konkurrenssituation ute i världen ofta sporrar till utveckling och dynamiskt nytänkande. När det nu dessutom kan skönjas tecken på en konjunkturavmattning i vår del av världen kan det vara än viktigare att lyfta blicken bortom Europas horisont. Det är väsentligt med flera ben att stå på när det stormar som värst i våra närområden. För många småföretag kan en ökad satsning eller till och med en nysatsning på export vara en tröskel som inte alltid är helt lätt att kliva över.
Att kunna erbjuda svenska småföretag möjlighet att ta del av de snabbt växande ekonomierna i Asien är en verklig utmaning, men inte desto mindre kan det ha stor betydelse för den svenska tillväxten på sikt. Sveriges export till Kina har i kronor räknat ökat med 40 procent bara på några få år, och jag är övertygad om att det finns mycket mer att göra på denna jättemarknad. Med den tillväxt som Kina har uppvisat under det senaste decenniet finns det helt säkert ett stort intresse för svenska produkter.
Kina har på grund av den förda familjepolitiken som bekant en lite knepig demografi, så jag kan tänka mig att det kommer att ställas större krav på till exempel medicinska hjälpmedel för den åldrande kinesiska befolkningen. Jag är övertygad om att det också kommer att ställas krav på miljöåtgärder i Kinas snabbt växande storstäder. Kinas städer växer med ca 50 000 invånare per dygn.
Där finns det en möjlighet för svenska företag som är inriktade mot miljöteknik att visa framfötterna. Mot bakgrund av detta vill vi Sverigedemokrater därför i vårt budgetförslag satsa mer på exportfrämjande åtgärder. Vi har i vårt budgetförslag föreslagit 16 miljoner mer än i Alliansens budgetförslag. Herr talman! Till sist några ord om turistnäringen. Jag har med glädje tagit del av Tillväxtverkets rapport om turismen i Sverige 2010.
Jag citerar: "Turismens exportvärde, mätt som utländska besökares konsumtion i Sverige, ökade med 1,7 procent till drygt 87 miljarder kronor under 2010, vilket var drygt 50 procent mer än järn- och stålexporten och mer än dubbelt så mycket som värdet av den svenska personbilsexporten." Inget är dock så bra att det inte kan bli bättre.
Vi sverigedemokrater har därför i vårt särskilda yttrande påpekat att stödet för att främja turismen i Sverige bör öka i förhållande till regeringens satsning.