Staffan Danielsson (C):
För mig, för landsbygds- och miljövänner i Sverige och säkert också för jordbruksministern är detta en mycket viktig debatt. Jag har interpellerat jordbrukministern om det jag nu benämner "det stora livsmedelshyckleriet". Det rör de krafter som ensidigt ställer ökade krav och lägger på ökade skatter på det vanliga, miljövänliga svenska jordbruket - som redan drivs inom världens strängaste lagar för miljö och djuromsorg.
Jag syftar främst på Miljöpartiet och De rödgröna och på Svenska Naturskyddsföreningen. De vill införa nya tunga skatter på livsmedelsproduktion - en unik skatt på handelsgödsel, en ny kilometerskatt och så vidare - samtidigt som det redan generösa stödet till ekologisk odling, som redan är mer lönsam än vanligt miljövänligt jordbruk, ska ökas ytterligare. Effekten av detta är lätt att förutsäga.
Ekoodlingen kanske ökar något ytterligare från de 5 procent av produktionen den omfattar i dag, men det vanliga miljövänliga jordbrukets konkurrenskraft, i sig och relativt jordbruket i andra länder, försämras ytterligare. De senaste 30 åren har det vanliga, miljövänliga svenska jordbrukets matproduktion rasat med cirka en tredjedel.
Importen av mat till Sverige har ökat från 25 till 45 procent av konsumtionen. Sverige har i dag världens bästa miljö- och djuromsorg i jordbruket i världen, men vår självförsörjningsgrad har samtidigt sjunkit till den kanske lägsta inom EU. Med förslagen från De rödgröna och SNF skulle denna utveckling förstärkas och accelerera.
Det är detta jag kallar det stora livsmedelshyckleriet: att tala om än hårdare djuromsorgskrav, regelverk och skatter som slår ut och minskar just den produktion man säger sig vilja värna samtidigt som importen av mat väller in från jordar och djur i andra länder som haft betydligt sämre miljö- och djuromsorgskrav.
Regeringen och jordbruksministern har aktivt agerat för att vända denna förfärande utveckling och ge förutsättningar för att öka den svenska livsmedelsproduktionens konkurrenskraft. En rad åtgärder har vidtagits som jag exemplifierar i interpellationen. Även stödet till ekoproduktionen har förstärkts, trots påståenden om motsatsen.
Hade dessa åtgärder varit tillräckliga för att vända utvecklingen hade denna interpellation inte behövt ställas, men tyvärr är det många kossor kvar på isen. Lönsamheten är fortsatt pressad i den svenska livsmedelsproduktionen, betalningen för mervärden är otillräcklig eller fastnar i handeln och Sverige har ett högre kostnadsläge än omvärlden. Visserligen ökar livsmedelsexporten, som jordbruksministern framhåller. Det är glädjande och har givit massor av nyhetsartiklar i decennier.
Men dels handlar det rätt mycket om fisk, sprit och kaffe med mera - all respekt för det - och dels ökar hela tiden importen så mycket mer i absoluta tal. Jag tror att vi är brett överens om att denna minskning av den svenska livsmedelsproduktionen, som gör att den siste bonden kommer att slå igen år 2053 om inte trenden kan brytas, måste hejdas. Men då erfordras åtgärder.
Jag delar näringens förslag om att en livsmedelstrategi gärna bör upprättas. Jordbruksministern ger flera positiva besked i sitt svar här i dag, som jag verkligen välkomnar. Visionen om Sverige som det nya matlandet är ju verkligen ett rejält steg åt detta håll. Jordbruksministern välkomnar också LRF:s arbete med en ny livsmedelsstrategi. Det är, tycker jag, mycket viktigt med en samsyn mellan jordbruksnäringen och jordbruksministern och regeringen.
Tillsammans med den nya högnivågruppen med näringens aktörer och med myndigheter och andra ska ytterligare åtgärder för att stärka konkurrenskraften mejslas fram, och vem vet - kanske dessa olika initiativ tillsammans med matlandsvisionen kommer att resultera i något som kanske kan beskrivas som en ny livsmedelsstrategi för att vända utvecklingen. Vad tror jordbruksministern? Jag tycker att han är på rätt väg, och jag tackar för ett positivt interpellationssvar.