Göran Hägglund (KD):
Elina Linna har frågat mig dels om jag avser att vidta några åtgärder för att öka kunskapen om äldre med psykisk ohälsa, särskilt dem med psykossjukdom, dels om jag avser att vidta några åtgärder för att öka kunskapen om de lobotomerades livssituation och behov i dag samt om jag avser att vidta några åtgärder för att utreda förutsättningar för en ersättning till dem som drabbats av skador på grund av lobotomering.
Riksdagen och regeringen har tidigare vid ett flertal tillfällen tagit ställning till frågor rörande de lobotomerades situation. Socialutskottet har i samband med motioner om ersättning till lobotomerade anfört att lobotomi på 1940- och 1950-talen skedde i enlighet med dåtida vetenskap och beprövad erfarenhet varför skäl för en generell ersättning inte förelåg .
Socialstyrelsen har också förklarat att lobotomi under den aktuella tidsperioden skedde i enlighet med dåtida vetenskap och beprövad erfarenhet. Även om jag djupt beklagar de negativa effekter som lobotomin har medfört för de patienter som behandlades med denna metod anser jag inte att det har framkommit sådan information som föranleder mig att göra någon annan bedömning än vad riksdagen och den förra regeringen redan har gjort.
Beträffande frågorna om personalens kompetens avseende äldre psykiskt sjuka samt lobotomerades situation vill jag understryka att det är landstingets ansvar att erbjuda den enskilde en god hälso- och sjukvård, i form av bland annat behandling och rehabilitering, oavsett ålder hos personen i fråga. Landstingets ansvar för att erbjuda bland annat rehabilitering påverkas inte av pensionens inträde utan gäller oavsett ålder.
Ansvaret gäller också oavsett om det i det enskilda fallet handlar om en psykisk eller en somatisk sjukdom. Utöver detta har kommunen ansvaret för hälso- och sjukvård, inklusive rehabilitering, i särskilt boende och i vissa fall i ordinärt boende.
År 2003 tillkallades en nationell psykiatrisamordnare med uppdrag att formulera strategier för kvalitetsutveckling samt att samordna och stärka utvecklingsarbetet för personer med psykisk sjukdom eller psykiskt funktionshinder. Psykiatrisamordnarens uppdrag har inte varit begränsat till eller inriktat mot någon särskild åldersgrupp. Problematiken kring äldres psykiska ohälsa uppmärksammas och det bedöms att behoven av insatser vid psykisk ohälsa hos äldre kommer att öka.
Psykiatrisamordnaren lämnade sitt slutbetänkande Ambition och ansvar till regeringen i november 2006. Förslaget har varit ute på remiss och bereds för närvarande i Regeringskansliet. Det är en viktig fråga för regeringen att förbättra livsvillkoren för personer med psykisk sjukdom eller psykiska funktionshinder. Regeringen har vidtagit flera åtgärder av betydelse generellt för hela målgruppen.
Mot bakgrund av psykiatrisamordnarens förslag har regeringen genom psykiatrisatsningen avsatt 500 miljoner kronor för vardera åren 2007 och 2008 för riktade satsningar på bland annat vård av personer med psykisk sjukdom eller psykiskt funktionshinder. En del av denna satsning kommer att avse personalens kompetensutveckling inom både landstingens och kommunernas psykiatriska verksamheter.
Regeringen har också sammantaget avsatt drygt 2 miljarder kronor för år 2007 för att förstärka resurserna till kommuner och landsting för att utveckla vården och omsorgen om äldre kvinnor och män. Regeringen avser även att se över kompetensfrågorna för personal inom äldreomsorgen. Jag tror att ovanstående satsningar inom psykiatrin och äldrevården kommer att ha stor betydelse för äldres livsvillkor, trygghet och fysiska och psykiska hälsa under de kommande åren.
Jag vill avvakta beredningen av psykiatrisamordnarens förslag innan jag tar ställning till vilka eventuella ytterligare åtgärder som, inom ramen för de medel som avsatts, behöver vidtas för att förbättra situationen för äldre med psykisk ohälsa.