Maria Malmer Stenergard (M):
Utifrån sett kanske det här kan tyckas vara en mindre fråga. Men faktum är att ett förändrat regelverk för distansutmätningar skulle kunna få rätt stora konsekvenser. Kronofogden har själv gjort en försiktig beräkning och då kommit fram till att det utmätta beloppet avseende egendom som påträffas av annan myndighet skulle kunna tredubblas jämfört med i dag, och i dag är det alltså redan mångmiljonbelopp som vi pratar om och som man får in via Kronofogdens jourverksamhet.
År 2014 fick Kronofogdens jourtelefon ta emot 235 samtal från polisen där de fick avstå från utmätning av det här skälet, trots att det alltså fanns skulder. Och det är bara jourtelefonen. Till det kommer det som skulle kunna ske under dagtid och som inte finns med i den statistiken. Heléne Fritzon lyfter i sitt svar till mig vikten av samverkan mellan myndigheter, och det är otroligt viktigt.
Kronofogden, Polisen och Tullen har till exempel haft väldigt framgångsrika projekt där man har kunnat utnyttja varje myndighets egen befogenhet och kunnat samverka och komma åt mer egendom tack vare detta. Den förbättrade samverkan skapar möjligheter, men den belyser också de hinder som finns för en effektivare verksamhet. Den begränsade möjligheten till distansutmätning är ett sådant hinder. Tidigare har Kronofogden föreslagit en möjlighet att distansutmäta med hjälp av polisen.
I sitt remissvar från i våras menar de att det skulle kunna omfatta även Tullen, Kustbevakningen och andra brottsbekämpande myndigheter. Jag ser här väldigt stora möjligheter att möta den grova organiserade brottsligheten på ett mer effektivt sätt. Det handlar även om att fler ska kunna bli skuldfria och att fler ska kunna få betalt. Ministern lyfter upp de överväganden som har gjorts i utredningen och som naturligtvis är väldigt viktiga.
Utredningen föreslår alltså inte utökade möjligheter till distansutmätning, vilket jag tycker är synd. Det handlar till exempel om vikten av att pengar inte tvättas genom att brottsvinster används till att betala skulder. Här tycker jag att det är viktigt att framhålla att det fortfarande är Kronofogdemyndigheten med sin speciella kompetens som ska fatta de här utmätningsbesluten och ingen annan. Utredningen lyfter också fram risken med att utökade möjligheter till distansutmätning skulle skapa merarbete.
Det är ganska självklart, men om de ytterligare ansträngningarna skulle leda till att fler fick betalt och fler blev skuldfria måste det ändå anses vara prioriterat arbete.
Riskerna när det gäller allmänhetens förtroende för myndigheterna och för rättsväsendet är nog betydligt större om man står stilla och tittar på när skuldsattas egendom försvinner utom synhåll jämfört med om man lägger lite extra resurser på att se till att samhället faktiskt fungerar. Slutligen har jag lite svårt att förstå hänvisningen till de utökade möjligheterna att förverka pengar som inte kan knytas till ett brott.
Om man med bibehållen rättssäkerhet kan förverka pengar som man inte kan knyta till ett visst konkret brott borde man ju verkligen kunna utmäta pengar som man kan knyta till en viss skuld. I övrigt är förverkande och utmätning två helt olika saker, så hur menar ministern att de utökade möjligheterna att förverka egendom har koppling till den här interpellationen och problemen med de begränsade möjligheterna till distansutmätning?