Eva Olofsson (V):
Personalen i äldreomsorgen är den viktigaste resursen. Det är i mötet mellan undersköterskan och den äldre som har hemtjänst eller bor på äldreboende som vi får en riktigt bra äldreomsorg. Det är också i grunden där som inflytandet över vardagen skapas.
Ingen gång ser jag det tydligare än när jag själv en dag går med hemtjänsten eller, som jag gjorde för några dagar sedan, med undersköterskan Hanna på äldreboendet Gerdas gård i min hemstad Göteborg. Men det är också när jag besöker hemtjänst och äldreboenden runt om i landet och pratar med personal som jag får höra oron för de neddragningar som har skett och för att de ska bli fler.
Jag får höra om orimliga arbetsscheman där man jobbar hur många timmar som helst över helgen och dubbla turer på sina håll där man får obetalda luckor mitt på dagen - en stress där man känner att man inte hinner med. Jag träffar också personal som är inne på timmar eller som vikarier och som bara längtar efter att kunna veta att man har en lön att betala hyran med när månaden är slut.
I Kommunals rapport Stress och låg bemanning i äldreomsorgen framgår att mer än en femtedel av Kommunals medlemmar och en tredjedel av dem som är 35 år eller yngre svarar att de inte vill arbeta kvar i yrket eller branschen om tre år, och detta utifrån hur man i dag upplever arbetsvillkor och arbetsmiljö.
Bland det som man tar fram finns stress och stor tidspress när man ska ge vård och omsorg till de äldre. Då blir arbetet inte bara fysiskt utan också psykiskt ansträngande.
En majoritet av dem som inte vill arbeta kvar säger att personalbemanningen minst en gång i veckan är så låg att de känner att de inte kan ge den hjälp de ska ge och att de minst en gång i veckan inte hinner ta längre raster som lunch och ofta inte heller kortare raster. Det här skapar naturligtvis inte arbetsvillkor och arbetsmiljöer som gynnar att personal stannar kvar i äldreomsorgen.
Då är det heller inte så konstigt att sjukskrivningarna ökar. Arbetsmiljöverket är ute och tittar och jämför hemtjänst med tekniska förvaltningar utifrån ett uppdrag från regeringen, och de konstaterar att det är stor skillnad mellan hemtjänstens arbetsmiljö, som de säger är alldeles för stressig och dålig, och den som finns på de tekniska förvaltningarna. Vad säger då minister Maria Larsson?
Ja, det mesta är bra, regeringen satsar och antalet årsarbetare har de senaste fem åren varit i stort sett oförändrat. Men ministern glömmer att säga att andelen äldre har ökat, att de äldre kommer hem snabbare från sjukhusen och att de anhöriga tvingas göra mer i dag än vad de gjorde för ett antal år sedan. Det är en arbetsgivarfråga, säger Maria Larsson.
Men för mig är detta att rekrytera och behålla personal en av de viktigaste strategiska frågorna. Att ha en lön att leva på och rimliga arbetsvillkor är en viktig jämställdhetsfråga för alla de kvinnor som bär upp äldreomsorgen. Det är därför vi i Vänsterpartiet öronmärker miljarder till mer personal i äldreomsorgen, har en tioårig kompetenssatsning med 400 miljoner om året och utbildningsvikariat så att kommunerna har råd att ta in vikarier.
Regeringens satsning har ju till stor del gått tillbaka eftersom kommunerna inte har haft råd att använda den. Det är också därför vi vill begränsa tillfälliga anställningar och satsa på heltid som rättighet och deltid som möjlighet. Jag har därför kvar min fråga till Maria Larsson: Är det inte fler åtgärder som behövs om vi ska kunna rekrytera inför den ökade andelen äldre framöver och om vi ska kunna behålla den personal vi har?