Gustav Fridolin (MP):
Tack, Finn Bengtsson, för gratulationerna till uppdraget! Tack, Hillevi Larsson och Sotiris Delis, för deltagandet i debatten! Särskilt tack till Sotiris Delis för de första orden i den här kammaren och för att du bestämt dig för att dela med dig av dina erfarenheter som företagare också genom ett uppdrag i Sveriges riksdag! Mycket av diskussionen handlar om oro. Jag delar bilden av att det finns en oro.
Det finns en stor oro bland föräldrar och elever, såklart. Det är en oro som handlar om att vi inte alltid har gett vårt viktigaste välfärdsuppdrag, att ge våra barn och unga en bra skolgång och en bra start i livet, på basis av att personer och företag har en passion för bildningsuppdraget.
Det har uppenbarligen funnits exempel på företag som fått detta förtroendeuppdrag, vårt gemensamma förtroendeuppdrag, från välfärden med syfte att gå in i verksamheten för att tjäna pengar. Vi har sett exempel på företag, utifrån vilka avsevärda belopp har lämnats, där en konkurs lett till att elever och lärare har stått utan vetskap om vad de ska göra efter sommaren.
Det finns en oro som handlar om att skattemedel landar i det som de inte var avsedda för. Och det finns en oro som handlar om att om man väljer fel skola leder det till att man får gå på en skola med färre lärare eller sämre betalda lärare, med resultatet att lärarkontinuiteten försämrar kvaliteten. Eller det kan, för den delen, vara en skola med sämre förutsättningar för elevhälsa och annat som skapar kvalitet för eleverna på skolan.
Denna oro leder i sin tur till en oro bland de många seriösa och viktiga friskoleaktörer som är med och skapar en mångfald och kvalitet i det svenska skolväsendet. De allra flesta friskolor som drivs i Sverige drivs av passion för bildningsuppdraget. Jag vill gärna använda den här debatten till att tacka alla de friskolor som sliter hårt för att deras elever ska få de bästa förutsättningarna och möjligheterna i livet.
Men föräldrarnas oro för vad som hänt med skolväsendet och hur vissa friskoleföretag har betett sig drabbar också dessa friskolor. Det är just därför vi gemensamt måste ta ansvaret att garantera ett grundläggande system som bygger på att alla skolor är bra skolor och att de som får välfärdsuppdraget att driva en skola faktiskt kan visa att de gör detta just av passion för bildningsuppdraget och inte i första hand för att tjäna pengar.
För att undanröja den onödiga oron, som man som seriös friskoleföretagare inte ska behöva känna, måste vi kunna garantera föräldrarna att skolvalet inte är en tombola med vinst- och nitlotter utan ett val mellan olika pedagogiska inriktningar, där alla skolor man kan välja är bra skolor.
Det är grunden i det arbete som vi har gjort gemensamt i Friskolekommittén och som regeringspartierna har fört vidare med Vänsterpartiet när det handlar om just frågan om vinst i välfärden. Interpellanten talar om behovet av dugliga lärare. Det leder till frågan: Hur blir man en duglig lärare?
Jag skulle vilja säga att det som gör en till en duglig lärare är förutsättningar att ha tid för sitt uppdrag och möjligheten att få jobba länge på en skola och arbeta med ett kollegialt lärande på den skolan. Just det drabbas om vi ger möjligheter för några att tjäna pengar på att ha färre lärare bland eleverna eller sänka lärarnas löner så att kontinuiteten drabbas.
Det är bakgrunden till att vi har lagt fram det här förslaget och nu utarbetar förslag om hur vi ska reglera frågorna om bemanning också i förhållande till skolan. Vi är för en mångfald av pedagogiska alternativ, men vi vill garantera att skattepengarna landar i det som de är avsedda för.