Carl Bildt (M):
Peter Hultqvist har frågat mig vilka slutsatser jag drar och vilka åtgärder jag avser att vidta från svensk sida med anledning av utvecklingen i Ryssland. Låt mig börja med att konstatera att jag har kommenterat utvecklingen i Ryssland såväl i utrikesdeklarationen som i en rad olika offentliga uttalanden och att det jag sagt i dessa sammanhang självfallet fortfarande gäller.
Ryssland är ett stort och viktigt europeiskt land, och det förblir av största betydelse att vi nära följer dess utveckling, försöker att på olika områden utveckla relationerna mellan våra samhällen och verka för en utveckling i Ryssland i riktning mot ett öppet samhälle och en öppen ekonomi. Att Ryssland bär på ett tungt historiskt bagage är känt av oss alla. Två generationer av en totalitär kommunistisk diktatur förstörde mycket av Rysslands möjligheter.
Och även om decennierna omedelbart före den kommunistiska kuppen 1917 visade på en imponerande ekonomisk och gryende konstitutionell utveckling går det inte att bortse från sekler dessförinnan av bristande frihet och auktoritärt styre. Jag tycker att det finns anledning till oro över att Ryssland ännu inte fullt ut gjort upp med delar av detta historiska bagage - och tänker då främst på den kommunistiska tiden.
Tidigare ansatser till en öppen diskussion om inte minst vad som hände under Stalintiden har ersatts av tendenser till sovjetisk nostalgi som knappast bäddar för en bättre framtid. Trots detta - och trots de auktoritära tendenser vi sett i den politiska och de statsstyrande tendenser vi sett i den ekonomiska utvecklingen under de senaste åren - får vi inte bortse från att dagens Ryssland är ett land där den enskilde medborgaren upplever mer av personlig frihet, trygghet och välstånd än sannolikt någonsin tidigare i landets historia.
Vi ser den snabba framväxten av en ny medelklass som reser långt utöver sitt lands gränser på ett sätt som aldrig förr. Att deras och andra medborgares nya intressen och nya perspektiv på sikt kommer att påverka Rysslands utveckling tror jag de flesta bedömare är eniga om. Sverige är dessa månader ordförande i Europarådets ministerkommitté och också i denna egenskap har vi anledning att uppmärksamma situationen när det gäller rättsstatsfrågor och respekten för mänskliga fri- och rättigheter i Ryssland.
Jag har i denna egenskap just skrivit till president Medvedev angående den betydelse som Europadomstolen för mänskliga rättigheter har och de åtgärder som måste vidtas för att underlätta dess arbete i ljuset av dess starkt ökade arbetsbörda. President Medvedev har i en serie anföranden understrukit den vikt han fäster vid att göra Ryssland till en fungerande rättsstat. Vi har all anledning att instämma i detta, och kommer med stort intresse att följa de åtgärder han kommer att vidta i detta syfte.
När det gäller de mänskliga rättigheterna finns det anledning att vara oroad för utvecklingen, särskilt vad gäller situationen i norra Kaukasus. Även om det allmänna säkerhetsläget i Tjetjenien har stabiliserats förekommer där fortsatt allvarliga kränkningar av mänskliga rättigheter med tortyr, försvinnanden och andra former av övervåld.
Det är inom ramen för Europeiska unionen som vi sannolikt har störst möjligheter till tyngd i dialogen med Ryssland på olika områden, och inte minst mot denna bakgrund var det glädjande att vi nyligen kunde enas om mandatet för förhandlingarna om ett nytt legalt ramverk för relationerna mellan EU och Ryssland. Det är viktigt att Ryssland integreras i det multilaterala handelssystemet. Vi hoppas på att Ryssland inom kort kan bli medlem i Världshandelsorganisationen, WTO.
Ett medlemskap i WTO skulle dessutom utgöra en god grund för att ytterligare stärka de bilaterala handelsrelationerna mellan Europeiska unionen och Ryssland. I olika sammanhang har vi haft anledning att uttrycka oro över olika delar av Rysslands förbindelser med vissa av sina grannländer. Under den senaste tiden har det inte minst rört det ryska agerandet gentemot Georgien.
Den verkliga kvaliteten i en stor nations politik kan ofta mätas i den respekt som man visar de minsta av sina grannar, och på denna punkt är det uppenbart att Ryssland inte fullt ut lever upp till de normer och regler som gäller i umgänget mellan stater. Att göra insatser med stridsflyg mot och över grannstaters territorium är självfallet fundamentalt oförenligt med grundläggande regler för det internationella umgänget.
Att vi på olika sätt vill bygga ut våra förbindelser med Ryssland har också samband med att vi tror att en successiv integration med det övriga Europa ökar möjligheterna för en samhällsutveckling i demokratisk riktning. Det gäller också de ekonomiska förbindelserna. Att vårt ömsesidiga beroende ökar är i detta avseende positivt. Viktigt är dock att företag uppträder med respekt för de regelverk som gäller internationellt företagande.
Låt mig nämna att Ikea i dag är den största utländska investeraren i Ryssland utanför energisektorn, även om Ikea i detta sammanhang är bokfört inte som ett svenskt utan som ett tyskt företag. Jag vill se en svensk politik byggd på nära förbindelser med Ryssland med den rättframhet när det gäller att framföra åsikter som jag vet långsiktigt bygger respekt.