Per Bolund (MP):
Jag tackar interpellanten och andra debattengagerade och intresserade. Som jag tydligt svarade arbetar regeringen med denna fråga. Vi har redan lagt fram en propositionsförteckning till riksdagen, och i den är vi tydliga med att vi avser att lämna en proposition om strandskyddet till riksdagen i december.
Eftersom detta arbete just nu pågår för fullt vore det fel av mig att föregå detta och här och nu ge svar på exakt vilka avvägningar som ska göras. Det är precis på det sättet som vi arbetar med att utveckla politik. Regeringen tar fram förslag genom utredningar som vi sedan arbetar vidare med i Regeringskansliet, som vi sedan förhandlar politiskt och som vi sedan lägger fram i form av propositioner på riksdagens bord.
Sedan är det riksdagens roll att ta ställning till propositionerna och avgöra om man ställer sig bakom dem eller inte. Den hanteringen kommer vi att komma till i ett senare skede. Jag håller verkligen inte med om att strandskyddet inte behövs. Tvärtom tycker jag att strandskyddet är viktigt.
Det är viktigt för att vi ska ha tillgång till natur, för att kunna idka allemansrätten och för att kunna ha tillgång till friluftsliv. Det syftar också till att säkerställa tillgång för många människor till attraktiva områden där många människor tycker om att vara. Detta tycker jag är lovvärt.
Strandskyddet syftar också till att säkerställa goda livsvillkor för djur och växter, både på land och i vatten. Även där vet vi att det finns stora utmaningar som vi behöver möta. Vare sig man är engagerad i att djur och växter utrotas eller inte har vi en lagstiftning som Sveriges riksdag har ställt sig bakom, med 16 olika miljömål, varav några handlar just om rikt djur- och växtliv och att vi ska ha levande vatten.
Vi har dessutom skrivit under internationella överenskommelser om biologisk mångfald. Jag hoppas och tror att även Moderaterna tycker att vi, när vi har kommit överens om något internationellt, också ska uppfylla det på hemmaplan. Av flera skäl behövs alltså ett strandskydd. Som har tagits upp i denna debatt ser Sverige inte ut på ett enda sätt runt om hela i vårt land, utan det är ganska stora skillnader mellan olika delar av Sverige.
Ett differentierat strandskydd är det som regeringen arbetar efter, och det var också detta som stod med i januariavtalet. Trots att januariavtalet har fallit arbetar vi vidare med denna fråga.
Det är lite svårt att förstå Kjell Jansson, som dels går till storms och inte vill att vi ska ha olika regler i olika delar av landet, dels lyfter upp Tyskland som ett föredöme just därför att de har olika regler i olika delar av landet, för att också Tyskland ser olika ut i olika delar av Tyskland. Jag har lite svårt att hänga med där, så Kjell Jansson kanske kan förtydliga vad han menar. Det är ganska enkelt att se att i en kommun som Jokkmokk är det 1,4 procent av strandlinjen som är bebyggd.
I en kommun som Danderyd är man på väg upp mot 70 procent av strandlinjen som är bebyggd. Det är klart att detta ger lite olika förutsättningar och därmed också förutsättningar att ha mer generösa regler för att bygga i landsbygdsområden där trycket inte är så hårt, men jag anser att det kan finnas skäl att förstärka strandskyddet i de områden där det verkligen är utsatt.
Det är redan så att 28 procent, nästan en tredjedel, av den totala havsstrandlinjen i Sverige är påverkad av bebyggelse. Så var det redan 2019. Jag tycker att det är viktigt att det finns tillgång till strandlinje för alla svenskar och inte bara för dem som har råd att köpa en strandtomt. Vi kommer som sagt att komma tillbaka till riksdagen med en proposition om strandskyddet i december.