Åsa Romson (MP):
Jag vill tacka miljöministern för ett väldigt utförligt svar när det gällde just PFOS i det här området. Min interpellation tog kanske lite bredare upp den oro som jag tror att vi, många som bor i det här området, känner för flera saker som vi är beroende av. Det gäller inte bara fritidsfisket utan faktiskt också dricksvatten från den norra och östra delen av Mälaren.
När vi läser de undersökningar som miljöförvaltningarna i kommunerna har gjort och dem som man har beställt från annat forskarhåll känns det väldigt oroväckande att de här miljögifterna finns i så pass koncentrerade halter. Det är också oroväckande att det är flera punktkällor från statliga aktörer i det område som nämns. Det handlar inte bara om den nedlagda räddningsskolan i Rosersberg, utan det handlar också om Arlanda.
I det här sammanhanget skulle jag vilja säga att det är väldigt viktigt att de statliga aktörerna uppträder som ett väldigt gott exempel och ett föredöme när det gäller att ta sitt ansvar för att fasa ut farliga kemikalier - man får gärna gå före i den delen, vilket Räddningsverkets skola delvis har gjort - men framför allt att man också sedan uppträder på ett korrekt sätt när det gäller att ta ansvar för att sanera marken och inte obstruerar mot en sådan process. Jag har själv varit aktiv i kommunpolitiken.
Jag vet att de lokala miljöförvaltningarna har ett oerhört starkt ansvar när det gäller att driva på sådana här processer. Man kan väl säga att de historiskt sett inte har fått så mycket hjälp alla gånger från den statliga nivån. Jag välkomnar den strukturförbättring som man gjorde under förra mandatperioden. Vi hoppas naturligtvis att det här ska kunna tas på ett bättre sätt, men i det här fallet har det än så länge inte lett till någon saneringsverksamhet utan snarare fortsatta obstruktioner i en rättslig process.
Det visar kanske snarare att miljöministern borde fortsätta följa det här fallet, de här ärendena och det här området i lite större utsträckning. Man kan undra när det här området kommer att vara sanerat. Det är ju det som betyder någonting. Så länge området inte är sanerat fortsätter det ju att läcka ut i det som är norra Stockholms och i förlängningen hela Storstockholms dricksvattensförsörjningsområde.
Det är en av följdfrågorna, alltså när det här kommer att vara sanerat. Jag välkomnar att jag med stor glädje kunde höra i regeringsplattformen att man nu tänker ta sig an att göra en handlingsplan för det kemikaliepolitiska området. Det här är någonting som Miljöpartiet har efterfrågat under lång tid, men under hela förra mandatperioden kände vi inte riktigt att det fanns gehör för de här väldigt viktiga frågorna.
Det är klart att jag nu skulle vilja höra lite mer konkret om åtgärder parallellt med att man också gör en strategisk handlingsplan. Vi vet att det finns många andra ämnen. PFOS har man hanterat internationellt - man har gått fram i EU - men det finns många andra ämnen där Sverige står och väntar där det behövs ytterligare fördjupade studier, som trots allt är lite resurskrävande i sin initiala fas. De resurserna har hittills saknats på kemikalieområdet, men vi får se vad den här budgeten, där ni ändå har lagt på lite pengar, kan betyda.
Vi befarar att det är för lite, och vi återkommer till det i budgetdebatten. För att avsluta när det gäller det här området vill jag säga att det här inte riktigt är vilket litet utsläpp som helst i vilket område som helst.
Jag vet att strukturen i Sverige medför att det är de lokala miljömyndigheterna som så att säga har huvudansvaret, men i Stockholms län är det 26 olika kommuner som alla eller de flesta är beroende av en gemensam resurs som dessutom ligger väldigt nära ett tätbefolkat område. Vi får också en cocktaileffekt eftersom det ju inte bara är PFOS som kommer ut här, utan det är också andra gifter som lagras i fisken och som kommer upp i dricksvattnet. Jag vädjar till miljöministern att hålla koll på den här frågan lite bredare än så, men jag tackar ändå för svaret.