KBLab/rixvox huggingface dataset:
Johan Hedin (C):
Det är lite egendomligt att detta svar skiljer sig lite grann från det svar som denna regerings förra inrikesminister gav på denna fråga. Jag ställde redan i februari 2016 frågan varför man inte satsade och om man inte behövde satsa. Jag fick ett entydigt nej som svar. Det sas då inte ett ord om att det inte fanns resurser på grund av budgetunderskott, utan då fanns inte behovet.
Var det så att regeringen inte såg detta behov 2016, eller såg man det och ville göra något fast man inte hade råd? Det är två olika svar, och jag skulle gärna vilja att statsrådet klargör vad det är som gäller. Otryggheten sprider sig över landet. Jag vet att min kollega Helena Lindahl har diskuterat detta utifrån sitt lokala och regionala perspektiv.
Vi har områden som sträcker sig över ytor motsvarande hela Danmark där det bara finns en tillgänglig polisbil. I den situationen får man sitta många timmar i bilen och fara fram och tillbaka. En polis jag pratade med hade åkt 70 mil under ett arbetspass - 70 mil! Det är ju hela Skåne. Vi måste se detta för att se allvaret i situationen, tror jag.
Något annat jag skulle vilja passa på att ta upp när jag ändå har statsrådet på tråden är vittnesskyddet. Centerpartiet tillför 50 miljoner årligen för att stärka vittnesskyddet. Det är otroligt allvarligt att folk inte vågar vittna, och det är enormt viktigt för hela förtroendet för rättsapparaten att folk faktiskt kan förmås att ställa upp och vittna. Vad avser regeringen att göra för att stärka vittnesskyddet?
Johan Hedin (C):
Hade någon sagt till mig i början av den här mandatperioden, 2014, att det skulle finnas en allvarlig fara för den liberala rättsstatens grundläggande principer skulle jag inte tagit det på särskilt stort allvar. Vi ser en utveckling i vår omvärld som inte alls är särskilt ljus.
Våra grannar och vänner i Europa gör ganska märkliga turer med just rättspolitiken och rättsstatens mest grundläggande principer. Vi ser hur man i Polen och Ungern nedmonterar de här viktiga principerna. Man kringskär mediernas oberoende och det oberoende domstolsväsendet. I Österrike ger rena nazistpartiet stöd till regeringen, och man byter ut varenda person i de rättsvårdande myndigheterna - chefer - till sina egna personer.
Det här är allvarligt, och det är en tendens som vi ser i Europa och i andra delar av världen. Rättsstatliga principer ersätts av något slags uppskruvat populistiskt propagandaspel där vår naturliga och välgrundade avsky för grova brott används och exploateras för att hitta på än det ena och än det andra.
Ibland när jag träffar väljare när vi delar ut flygblad eller gör andra saker ställer de frågan: Varför vill ni inte samarbeta med Sverigedemokraterna? De kanske inte gillar Sverigedemokraterna, men de tycker ändå att det är viktigt med vissa delar som de anser ska skruvas åt i rättspolitiken.
Jag kan hålla med om mycket, men det viktiga är det som Sverigedemokraterna kanske inte säger - det som vi kan läsa mellan raderna om vilket samhälle vi är på väg att utveckla och där Adams tidigare närmaste kollega Kent Ekeroth lyfter fram Ungern som ett exempel på en god rättsstat. Jag tycker att Sverige är en god rättsstat, och Sverige ska fortsätta att vara en god rättsstat.
Johan Hedin (C):
Jag tycker att det är viktigt att vi låter rättspolitiken vila på grundläggande rättsstatliga principer. Detta är någonting som vi har gemensamt i Alliansen, där vi jobbar med utveckling. Detta förslag kanske är bra - vi kanske analyserar det framöver och tycker att det är bra. Jag vet inte det i dag. Men vi diskuterar det i en allianskontext. Jag diskuterar inte detta med Sverigedemokraterna, för ni har en annan agenda för kriminalpolitiken. Det ser man också i Adam Marttinens anförande, där han tar upp personliga och väldigt känslosamma exempel.
Jag blir lite upprörd när Adam Marttinen nämner en person som jag känner ganska väl. Det rör sig om en partikamrat till mig, nämligen Englas mamma Carina. Hon skulle bli jättearg om hon fick höra att du, Adam Marttinen, använder hennes namn för att sprida din bild av rättspolitiken. Hon är centerpartist, inte sverigedemokrat. Hon anser att Centerpartiets rättspolitik är den som är bäst lämpad för att ta hand om de fall som hon och många andra har drabbats av.
I sitt anförande tog Adam Marttinen också upp det fruktansvärda fallet med Lotta som mördades. Man ska veta att Adam Marttinen har en före detta partikamrat - Anna Hagwall, en person som sitter på ett sverigedemokratiskt mandat i Sveriges riksdag - som har anfört den minst sagt anmärkningsvärda hypotesen att kvinnor som misshandlas i nära relationer får skylla sig själva.
Varför väljer en sådan person Sverigedemokraterna som parti att engagera sig i? Och varför väljer Englas mamma Centerpartiet att engagera sig i? Det är någonting som var och en bör fråga sig.
Johan Hedin (C):
Jag brukar säga att för Centerpartiets rättspolitik är företagarna både ett medel och ett mål. De hjältar som sliter hårt och riskerar allt för att bygga upp en verksamhet förtjänar att vi ser dem och tar deras trygghetssituation på allvar. Oavsett om det är livsmedelshandlaren i Klimpfjäll, dataföretaget i Jordbro, maskinentreprenören i Ljungby eller klädbutiken på Kungsholmen måste de känna sig sedda av rättsstaten. De måste känna att vi tar brotten mot dem på allvar och att deras gärning är viktig.
Denna gärning är viktig ur så många olika perspektiv. Vi vet från forskningen att utanförskap - ekonomiskt och socialt - är en viktig faktor i fråga om kriminalitet. Den som växer upp i en familj som någon gång har uppburit försörjningsstöd löper sex gånger större risk att bli kriminell än någon som inte gör det. Företagarna är jobbskapare. Även om sambandet säkert är mer komplicerat än så bidrar de jobb som företagarna skapar till att fler kan komma in i värmen och kan bygga sig en framtid genom eget arbete.
Små och snabbt växande företag har inte sällan en vidare blick för talang än stora och sedan länge etablerade organisationer. Med ett rimligt regelverk på arbetsmarknaden kan fler få chansen att komma in i värmen. Det skulle också leda till att färre hamnar på vägen mot kriminalitet. Företag som butiker och servicehandel har också en oerhört viktig trygghetsskapande effekt genom sin egen närvaro i ett område. De är någonstans där man kan få hjälp när det behövs och där det finns människor, både sådana som jobbar i företaget och deras kunder.
En näröppetbutik som drar till sig ett flöde av - i brist på bättre ord - vanligt folk håller samtidigt kriminella element borta. Detta är ingenting som jag gissar mig till, utan det är väl belagt i forskningen. Det är trist nog så att företagarna inte alltid känner sig sedda av oss och inte heller av polis och åklagare. När jag besöker Icahandlare visar de alltid på den ofta imposanta samlingen av anmälningar om stölder som inte har lett någonvart.
Det finns så enormt mycket att göra i fråga om att säkra företagarnas trygghet och så mycket att tjäna på att lyckas med det att det är direkt orimligt att låta bli. I dag önskar jag att vi hade vunnit majoritet för vår alliansgemensamma motion om effektivare hantering av stöldbrott i butik, men så blev inte fallet denna gång.
Det är dock på sin plats att påpeka att alla som tycker att detta är viktigt och vill se det genomfört gör klokt i att rösta på något av Alliansens partier i höstens val. Jag står även i detta betänkande naturligtvis bakom samtliga allians- och centerreservationer. För tids vinnande yrkar jag dock bifall endast till reservation 10 under punkt 8, om stöldbrott i butik.
Johan Hedin (C):
Jag har tagit för vana att inte recensera domar, för inte sällan har man inte hela bilden klar för sig. I just detta fall vet jag inte vad som låg bakom domslutet. Sexualbrott är faktiskt den brottskategori i vilken Centerpartiet vill skärpa straffen. Det kommer en lång rad förslag på området från oss inom Alliansen, som jag tror att Adam Marttinen gör klokt i att granska mycket noggrant.
För övrigt är det tydligt att det finns en markant ideologisk skillnad mellan Sverigedemokraterna och Centerpartiet i detta. Det är så himla viktigt att vi ser rättspolitiken som ett mål och inte som ett medel för att driva en annan agenda.
Populister som har försökt att så split mellan olika grupper och människor i samhället har i alla tider använt rättspolitiken och kriminalpolitiken för att försöka skrämma människor till att välja en icke-demokratisk väg. Ibland har det lyckats, med fruktansvärda resultat som följd. Det är en väg som ingen vettig människa kan vilja gå.
För två veckor sedan stod Adam Marttinens kollega Kent Ekeroth här i talarstolen och lyfte fram Ungern som ett positivt föredöme. Jag skulle vilja ställa en motfråga till Adam Marttinen: Är Ungern ett positivt föredöme när det gäller rättsstatens utveckling?
Johan Hedin (C):
Jag vill rikta ett stort tack till Kristdemokraterna som tog initiativ till denna mycket viktiga debatt. Det var bra att vi fick ihop det här så snabbt så att vi fick göra det här före jul och därmed verkligen visa våra ståndpunkter. Jag tror att nyckelordet för detta i debatten och på många andra ställen i samhället stavas ledarskap. Vi lider lite grann i Sverige av att det har skett ett skifte i hela samhällsmodellen.
Vi har gått ifrån ett auktoritetssamhälle till ett ledarskapssamhälle, men vi har inte fullt ut lyckats fylla det nya ledarskapssamhället med ledarskap. Att med all tydlighet säga ifrån i sådana frågor som vi debatterar i dag är att visa ledarskap. Politiskt ledarskap är att ta samhällsproblem på allvar och föreslå kloka policyförslag som löser problemen långsiktigt och varaktigt och som är förenliga med rättsstatens principer.
Det är inte alltid de som är det mest opportuna, men det är de som fungerar och som är långsiktigt hållbara. Motsatsen till politiskt ledarskap är att försöka använda allvarliga samhällsproblem, som exempelvis antisemitism, för att föra en egen politiska agenda som ibland hetsar mot andra grupper. Motsatsen till politiskt ledarskap är att släppa in hatets krafter, mer eller mindre medvetet, och kanske räkna med deras stöd.
Motsatsen till politiskt ledarskap är att se mellan fingrarna med antidemokratiska krafter för att vinna sympatier och opinioner hos grupper som man annars inte hade träffat. I allt detta måste vi vara väldigt noggranna med att visa ledarskap och föregå med det goda exempel som vi som lagstiftare och ledamöter kan göra. Med detta vill jag hälsa alla kollegor och fru talmannen en god jul och ett gott nytt år.
Johan Hedin (C):
Jag vill tacka vännerna i Moderaterna som tog initiativet till denna debatt. Vi har hört många bra och kloka inlägg, och många goda viljor har presenterats. Till åhörarna vill jag höja ett varningens finger om något att se upp med.
När ett ämne diskuteras och debattdeltagare plötsligt börjar tala om något annat känner de förmodligen att de inte håller på att vinna den debatten och talar därför hellre om skatter eller regeringsfrågan. En retorisk teknik som ibland används är en så kallad halmgubbe, alltså att man påstår att motståndaren har en åsikt som denne inte har.
Det är detta justitie- och inrikesministern gör när han anklagar Liberalernas Roger Haddad för att vilja riva upp organisationsreformen. Det finns absolut ingen sådan avsikt från vare sig Liberalerna, såvitt jag vet, eller Alliansen. I stället är det precis som Morgan Johansson själv säger, att det kan behövas justeringar, och här är vi helt överens med regeringen. Så till resursfrågan.
Sent omsider kom regeringen med löften om mer resurser. Det gick fort från "inte på kartan" till det man själv raljerat över som polisbingo. Men bättre ett sent uppvaknade än inget alls. Problemet är bara att för varje dag som går blir det dyrare och svårare att vända utvecklingen. Vår satsning inleddes 2015 med 2,1 miljarder i förstärkning. Nu ligger vår satsning på 9 miljarder, och jag är tveksam till om det kommer att räcka.
Ytterligare 1 miljard behövs för att stärka den övriga rättskedjan: åklageriet, vittnesskyddet och NFC, Nationellt forensiskt centrum, som i dag är en flaskhals. Man blir inte polis för att bli rik, men man kanske undviker att bli polis för att man inte vill bli fattig. Här måste vi ge förutsättningar för löneökningar.
Johan Hedin (C):
Vi befinner oss i ett en global kris, där coronavirusets spridning leder till stora utmaningar. Givetvis är det först och främst en fråga om liv och hälsa. Runt om i landet görs nu stora ansträngningar för att hindra en alltför snabb smittspridning, för att förstärka hälso- och sjukvården och för att skydda riskgrupper. De ekonomiska effekterna är redan uppenbara.
Samhället påverkas ekonomiskt i snabb takt, och vi behöver bemöta detta med kraftfulla åtgärder för att stötta i grunden livskraftiga svenska företag som nu har stora problem. Alla måste hjälpas åt, och vi kommer att klara detta tillsammans. Ni kan lita på att vi kommer att göra allt vi kan för att Sverige ska ta sig igenom denna kris. De åtgärder vi i dag ska fatta beslut om följer på ett antal redan beslutade åtgärder.
Vi beslutar nu om korttidspermitteringar för att minska företagens lönekostnader. Staten lyfter av kostnader för sjuklöner. Möjlighet till likviditetsförstärkningar införs via skattekontot. Vi kan konstatera att omfattningen av dessa åtgärder är historisk. Vi kan också konstatera att det kommer att behövas ytterligare åtgärder. Fokus just nu ligger givetvis på att säkra liv och hälsa.
Men det vi också arbetar med, nära nog dygnet runt, är det vi i dag beslutar om, nämligen att steg för steg säkra svenska företags förutsättningar att fortsätta sin verksamhet. Det handlar om att säkra svensk ekonomi och svenska jobb. Fru talman! Dagens extra ändringsbudget ger nu förutsättningar för att ytterligare bidra till stärkt likviditet i företagen.
I det läge vi befinner oss vet jag att många företagares fokus är på att klara den löpande driften. Då måste vi göra vad vi kan för att bidra till att stärka likviditeten. Bland annat sänkta socialavgifter är oerhört viktigt eftersom det direkt minskar företagens utgifter. Det är pengar som i nuläget behöver användas för att säkra företagets överlevnad. Omfattningen på de skattesänkningar som genomförts hittills saknar motstycke i historien.
Tyvärr kan vi konstatera att mycket av det hårda arbetet ligger framför oss. Men med gemensamma krafter är jag övertygad om att vi kommer att klara detta. Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag.
Johan Hedin (C):
Att bryta en kriminell bana har ett mycket stort värde, mätt i mänskligt lidande förstås och brottsoffer som slipper att bli just brottsoffer, men det finns också ett stort värde i reda pengar. Det återfallsförebyggande arbetet har under de senaste åren utvecklats på ett sätt som inger förtroende. Det bygger på solid vetenskaplig grund och fungerar väl om den intagna är motiverad. Utmaningen är att få fler motiverade.
Jag har besökt fängelser och är ärligt talat imponerad av nivån på arbetet. Säkerheten är mycket hög, verksamheten är oftast välskött och personalen ger ett mycket kompetent intryck. Det finns dock ett högst konkret och praktiskt hot mot verksamheten och det återfallsförebyggande arbetet som jag vill lyfta upp här i dag.
Vissa av anstalterna är rejält nedgångna med stora renoveringsbehov, och dessutom är fängelserna just nu fullbelagda, som flera har varit inne på i sina anföranden. Många straff har skärpts, och säkert har även de resursförstärkningar som en enig riksdag har sett till att polisen fått haft betydelse när det gäller att sätta kriminella bakom lås och bom. Det ska också tillläggas att polisen börjar få ordning på sin verksamhet efter en ganska stökig omorganisation.
Jag vill ta tillfället i akt att uppmärksamma en av de stora bristerna i det rättspolitiska ledarskapet. För några veckor sedan besökte jag Tidaholmsanstalten. Den står inför en stor om- och tillbyggnad för att bli en modern, säker och effektiv anläggning som kan genomföra sitt återfallsförebyggande arbete på ett så bra sätt som möjligt.
Det är akut nödvändigt att utöka antalet fängelseplatser i Sverige, något som skulle kunna ske genom bland annat Tidaholmsanstaltens utbyggnad. Planerna är klara, och alla nödvändiga tillstånd är på plats. Men bygget kommer inte igång. Anledningen är ärligt talat ganska dum, fru talman.
En olöst hyrestvist mellan statligt ägda Specialfastigheter och statens myndighet Kriminalvården har stoppat projektet. Detta sker samtidigt som fängelserna är överfulla och fler förväntas avtjäna ännu längre fängelsestraff i Sverige. Om man driver hotell drömmer man sig säkert i dessa oroliga tider tillbaka till de dagar då man var fullbelagd.
Men om man driver fängelse vill man absolut inte vara fullbelagd, för då går det inte att flytta intagna som behöver flyttas på. Jag tror att alla inblandade håller andan i en bön eller önskan om att coronasmittan inte ska ta sig in på någon av våra svenska anstalter. Ansvarigt statsråd borde faktiskt också hålla andan inför detta.
Jag ställde en skriftlig fråga till justitieministern med anledning av det som jag fick veta när jag var på Tidaholmsanstalten, men jag fick ett icke-svar: att man räknar med att det ska lösa sig. Men det går inte att vänta på att det ska lösa sig av sig självt, för det gör det uppenbarligen inte. Här måste regeringen visa ledarskap och se till att denna onödiga konflikt löses. Vi har större problem att bekymra oss över än en sådan dålig anledning till att den nödvändiga utbyggnaden stoppas.
Johan Hedin (C):
Ibland blir diskussionen om rättsstaten, demokratin och de mänskliga rättigheterna en smula akademisk. Vi som har haft turen att få växa upp i demokrati, i fred, i frihet och där de mänskliga rättigheterna har respekterats kanske har svårt att föreställa oss alternativet. Men alternativen finns. Vi har under flera år sett en oroande tendens i många delar av världen, där Europa inte är något undantag. I coronakrisens svallvågor har detta avsevärt förvärrats.
Steg för steg ifrågasätts rättsstatliga principer, demokratin kringskärs och de mänskliga rättigheterna urholkas - inte sällan med motiveringen att just värna människors säkerhet. Inget kunde vara mer falskt. Alla som öppet eller dolt driver på för att montera ned rättsstaten gör det av en enda anledning: att stärka den egna makten.
I den märkliga tid vi lever i, fram till nyligen på toppen av materiellt välstånd, finns ändå grogrund för populistiska rörelser som hämtar sin energi ur medvetna missförstånd, överdrifter och rena lögner - om samhällsutvecklingen, om minoriteter, om allt som går att skrämma den som låter sig skrämmas med. Men den diskussionen, som kan kännas akademisk och abstrakt för många, blir för några akut praktisk och konkret.
Det absolut mest grundläggande i en rättsstats funktion är att våld är reglerat och monopoliserat, att det endast är genom demokratisk kontroll, med tydliga bestämmelser för när och hur våldsmonopolet får använda sin makt mot en enskild, och i väl definierade nödvärnssituationer som våld kan vara ett medel. Allt annat våld är oacceptabelt och ska leda till konsekvenser.
Den rättsstat som inte förmår att skydda sina invånare från våld förlorar sin främsta funktion. En stat där den starkes rätt råder och där våld och hot om våld blir ett maktmedel är ingen rättsstat. Fru talman! Det här betänkandet har ett bärande tema när det gäller det vi har skapat majoritet för: ett särskilt fokus på den som är särskilt utsatt.
Ett tillkännagivande handlar om gamla och andra utsatta och ett annat handlar om hur vi på bästa sätt ger barn bästa möjliga stöd genom barnahusens funktion och hur den säkras i hela landet. Min moderata kollega Magdalena Schröder har gett en alldeles utmärkt beskrivning av hur viktigt detta är, så jag ska inte orda mer om det. Det finns några fler tankar från Centerpartiet och andra som förtjänar uppmärksamhet och som vi bör jobba vidare med.
Bland annat handlar det dels om hur vi gör det lättare för brottsoffer att bättre förstå rättsprocessen, dels om hur exempelvis anhöriga till våldsdödade kan få stöd om och när den dömda gärningsmannen friges eller beviljas permission. Detta är någonting som både Centerpartiet och Moderaterna har föreslagit. Centerpartiet vill gå ännu längre och införa en bestämmelse i skadeståndslagen som förstärker anhörigas rätt till ersättning. Kopplat till det ligger också polisens återkoppling för den som utsätts för brott.
Här måste rättsväsendet bli bättre. Alla som utsätts för brott ska känna sig sedda av rättsväsendet och bli informerade om vilket stöd som finns att få och hur en process går till. Med det vill jag yrka bifall till reservation 18 om just polisens återkoppling.
Johan Hedin (C):
Jag vill tacka Adam Marttinen för möjligheten att tydliggöra Centerpartiets hållning i den här frågan. Vi står självklart fast vid vår hållning i frågan om utökad vapengarderob. Som jag nämnde i mitt anförande hade jag inte tänkt ställa mig bakom en enda av reservationerna eftersom jag tyckte att det var redundant, överflödigt, när vi sitter med dem redan som det är. Nu valde jag ändå att göra det för att öka det politiska trycket och visa regeringen att vi menar allvar. Jag hade lika gärna kunnat göra det i den här frågan också men valde att inte göra det i det här läget.
Men för tydlighetens skull: Vi står fortfarande bakom en utökad vapengarderob.
Johan Hedin (C):
Lagstiftning är en ädel och svår konstart. Ett av de stora problemen med svensk vapenlagstiftning, och en hel del annan lagstiftning för den delen, är att den är ett lapptäcke. Regeringar levererar, pliktskyldigt och ibland, på tillkännagivanden, men när man gör det saknar man en tydlig bild av vad man vill med de olika frågorna.
En av de absolut viktigaste punkterna i detta, som jag också tog upp i mitt anförande, är att vi gör ett nytag kring vapenfrågorna så att vi skapar ett enhetligt, entydigt, effektivt, ändamålsenligt och rättssäkert regelverk för vapen. Vi har all konstitutionell möjlighet att stifta lag i riksdagen, men riksdagen är inte riggad för att göra det.
Jag tror att det är mycket bättre om en skicklig utredare kan ta sig an denna grannlaga uppgift - med en bra referensgrupp där alla partier är representerade - för att göra just det nytag jag nämnde. Jag tror att den personen har större chanser att lyckas och skapa just det här enhetliga, ändamålsenliga, tydliga och rättssäkra regelverket än om vi skjuter från höften i riksdagen. Jag har också sagt att många har kommit med bra idéer.
Men alla de här idéerna måste var och en kopplas mot de problem som vi vill lösa. Att skjuta brett med hagel i de här frågorna är inte lämpligt för att skapa en effektiv och bra lagstiftning.
Johan Hedin (C):
I går läste jag en alldeles utmärkt artikel, signerad Polisförbundet, som kräver att regeringen ökar polisens brottsbekämpande förmåga. Polisförbundet efterlyser större långsiktighet för att den brottsbekämpande förmågan på riktigt och varaktigt ska kunna öka. Skälet till att jag ställer denna fråga till justitieministern snarare än till inrikesministern är att jag vill bidra till denna långsiktighet. Vi ska se hela rättskedjan i detta arbete. Vi har just nu en situation som är allvarlig och akut.
Vi måste snabbt få åtgärder på plats för att stävja gängvåldet; om det råder inget tvivel. Men vi måste samtidigt se de långsiktiga perspektiven i detta så att vi slipper göra det här gång på gång och återigen. Att bryta en kriminell karriär precis i dess början är långt mycket lättare och kan ske till en bråkdel av det pris - både i form av pengar rent samhällsekonomiskt och i form av mänskligt lidande - som en livstidskriminell kostar.
Hur avser regeringen att säkerställa långsiktighet i rättspolitiken?
Johan Hedin (C):
Jag kan inte nog betona det faktum att vi måste hålla momentum uppe i de samtal som pågår. Det har flera gett uttryck för, och jag och många andra har sagt oss beredda att rensa våra kalendrar för att få detta till stånd. Det är bra, men det krävs lite konkretion även i hur vi ska höja debatten till en större långsiktighet. Centerpartiet har föreslagit att vi ska inrätta en trygghetsberedning där hela rättskedjan står i fokus.
Jag hoppas att fler delar vår tanke om en trygghetsberedning eller åtminstone kommer med en egen idé om hur denna långsiktighet ska komma till stånd.