Margot Wallström (S):
Jag vill säga något om uppslutningen, några ord om processen och framför allt något om vår dagordning och vad vi uträttar i FN-sammanhang. Det första är att jag och regeringen söker en bred uppslutning också i Sveriges riksdag kring vår säkerhetsrådskandidatur. Annars tror jag att det kommer att bli svårt.
Vi fortsätter något som den tidigare regeringen annonserade, nämligen att vi skulle vara kandidat till en plats i FN:s säkerhetsråd 2017-2018. Det har att göra med att det var 20 år sedan vi senast satt i säkerhetsrådet. Vi är en aktiv FN-vän. Vi är ett land som betraktas som en humanitär stormakt på många sätt.
Vi är verkligen de som bidrar på alla möjliga sätt, inklusive med fredsbevarande trupp. Därför tycker vi att vi är redo och faktiskt förtjänar en plats och att vi har en uppgift att fylla på en plats i FN:s säkerhetsråd. Det finns mycket att säga om själva proceduren.
Först och främst: Sedan årtionden tillbaka har de nordiska länderna, precis som Sofia Damm sa, en formaliserad rotationsordning. Nästa gång är det Norge som kandiderar, sedan är det Danmark och därefter Finland. Sverige är redan en nordisk kandidat, och de andra länderna frågar ständigt: Hur kan vi backa upp och stötta er? Vi drar också erfarenheter av mindre lyckade försök att kandidera av några av de nordiska länderna.
Dessutom beklagar vi att vi inom EU inte har kommit fram till - som den afrikanska unionen har gjort - en ordning där vi är överens om rotation på de här platserna, utan tyvärr konkurrerar vi mot i det här fallet två andra EU-länder. Det är vi de första att beklaga. Vi har verkligen aktivt drivit någon form av uppförandekod bland EU-länderna, men vi har inte lyckats få gehör för det.
Vi har framfört detta och hoppas att det ska kunna bli så i framtiden. Det kanske blir sådana lärdomar av detta. När vi pratar kolleger emellan säger vi också att vi samarbetar så mycket i allt annat, så det är synd att vi ska behöva konkurrera med varandra. Men det är inte på det sättet vi kan lägga upp det, utan vi kan bara stå för vår egen kandidatur och öppet redovisa de frågor som vi vill driva.
Vad är det för dagordning vi har? Det saknas minsann inte utmaningar. Vi säger att det handlar om vårt engagemang inom utvecklingsfrågor, där vi har hög trovärdighet och en lång historia. Det handlar om klimat och jämställdhet. Det handlar om vikten av konfliktförebyggande och hur vi kopplar ihop säkerhet och utveckling, om klimatfrågan som ett säkerhetshot.
Det handlar också om nedrustning, där vi redan har höjt den svenska profilen. Det handlar om fattigdomsbekämpning och att främja respekten för de mänskliga rättigheterna. Det är en mycket konkret dagordning som vi vill jobba med.
Detta år är dessutom ett mycket viktigt år, där hela det globala, multilaterala samarbetet ställs på prov på många olika sätt och där vi måste hitta lösningar på globala problem. Regeringen har ökat sitt engagemang för FN, och det pågår ett arbete med att prioritera ännu tydligare i de här frågorna för vår FN-politik.
Den diskussionen vill jag föra med kammarens ledamöter, för det är trots allt det viktigaste. Vi behöver alla länders röster, för så går det ju till. Det är en omröstning bland alla medlemmar i generalförsamlingen, och därför söker vi också alla länders röst.