Per Bolund (MP):
Jag tackar miljöministern för svaret. Jag noterar att vi är väldigt överens på många områden. Jag delar verkligen regeringens ambitioner när det gäller att informera inom olika sektorer av samhället. Jag tror att det är ett bra sätt att arbeta på. Men jag tror inte att det är ett tillräckligt sätt att informera på. Jag tror att man måste kombinera specifik och sektorsinriktad information med bredare och mer generell information.
Det är just den informationen jag efterfrågar i min interpellation och som jag inte riktigt tycker att jag får svar om i miljöministerns interpellationssvar. Vi vet att behovet av klimatinformation är mycket stort.
Vi vet också att det i de internationella konventioner som Sverige har skrivit på ingår som en ganska tung del att länderna har ansvar för att informera om klimatfrågan, både om hur klimatförändringen går till rent vetenskapligt och om människors egen påverkan och vilka möjligheter man har att inte påverka klimatet i så stor utsträckning.
Vi har också interna arbeten och processer inom Sverige, till exempel Klimatberedningen, som också har kommit fram i total politisk enighet. Alla partier står bakom den. Man skriver där att efterfrågan på klimatinformation har ökat under senare år och blivit mycket stor och att flera genomförda informationssatsningar har syftat till att tillgodose denna ökade efterfrågan.
Det är ett exempel på hur Klimatberedningen tycker att man ska jobba med informationssatsningar som riktar sig brett för att informera allmänheten om hur klimatförändringarna går till och vad man kan göra. Naturvårdsverket är ansvarig myndighet för miljömålet Begränsad klimatpåverkan. Det borde vara ett naturligt nav för ren klimatinformation.
Under de senaste sex eller sju åren har Naturvårdsverket byggt upp väldigt stor kompetens för att informera om klimatfrågan. Det är väldigt viktigt att man använder sig av den kompetens som finns, att den inte tillåts degradera och försvinna. Ett exempel på den information man har är en klimatwebbplats som man uppdaterar.
Man har tre olika nyhetsbrev: ett dagligt senaste nytt, som har ungefär 10 000 prenumeranter, veckans lokala klimatnyheter, som informerar mer om vad man kan göra på lokal nivå i praktiken och har ungefär 4 000 prenumeranter, samt Global news on climate action , som knyter an till den internationella debatten om klimatförhandlingarna.
Sammantaget ger det här mycket värdefull information som bidrar väldigt aktivt till att vi har en fungerande samhällsdebatt och en informerad allmänhet som kan orientera sig i klimatfrågan, som är ganska komplicerad vetenskapligt, ideologiskt och i teorin. I klimatpropositionen noteras det att Naturvårdsverket arrangerar olika seminarier om klimatfrågan.
Klimatforum, som årligen samlar över 1 000 deltagare, är ett exempel. Både miljöministern och jag själv är frekventa gäster där. Det är mot bakgrund av den viktiga roll bred klimatinformation har som Miljöpartiet fick den förra regeringen att under 2006-2008 avsätta 15 miljoner kronor om året för Naturvårdsverkets klimatinformation. Det gjorde man inom ramen för Klimatinvesteringsprogrammet, Klimp.
När den borgerliga regeringen ganska snabbt beslutade att lägga ned Klimp försvann denna möjlighet. Det är det som skapar oro. Hur ska man i framtiden kunna se till att den goda klimatinformationen kommer fram, att den inte försvinner? Vi har fått reda på att myndighetens klimatinformation under innevarande år klarar sig bara genom att man ändrar inom ramen för det administrativa anslaget för Klimp, som fortfarande finns kvar. Men vad händer under nästa år och åren efter det?
Det är det som både jag och kanske framför allt Naturvårdsverket behöver information om.