KBLab/rixvox huggingface dataset:
Liselott Hagberg (FP):
Jag begärde ordet mest för ett klargörande. När det gäller vår reservation, nr 2, hänvisar utskottet till Integritetsskyddskommittén.
Jag vill tala om för Billy Gustafsson att Integritetsskyddskommitténs uppdrag är att kartlägga, analysera och föreslå förändringar i lagstiftning för att förbättra skyddet för den personliga integriteten. I grundlagen är det inte aktuellt med några sådana, åtminstone inte inför det kommande valet.
Den här typen av förändringar ska man ju fatta beslut om före och efter val. När det gäller lagstiftning i övrigt handlar det mest om lagstiftning på en generell nivå. Kommitténs uppdrag är inte att gå på djupet inom enskilda områden. Det är 17-18 områden som kartläggs.
Vårt yrkande är hämtat från en IT-motion som handlar om teknikneutral integritetsskyddslagstiftning och gäller lagen om elektronisk kommunikation. Det är ett specifikt område, och det ryms inte i Integritetsskyddskommitténs uppdrag att komma med den typen av förslag.
Jag vill alltså klargöra att det inte är riktigt korrekt att i det här sammanhanget hänvisa till Integritetsskyddskommittén, för detta ryms inte inom den kommitténs uppdrag.
Liselott Hagberg (FP):
Billy Gustafsson sade att han blev orolig när han trodde att jag hade begärt ordet för att säga något om det jag sade för ett år sedan. Jag tycker att det är alldeles utmärkt att jag blev citerad och att det påminns om att jag sade kloka ord för ett år sedan. Sådant kan jag bara tacka för, och det kunde jag ha gjort inledningsvis. Men Billy Gustafsson verkar inte ha lyssnat på vad jag sade nyss.
Detta yrkande, som finns i en IT-motion, ryms inte i Integritetsskyddskommitténs uppdrag. Det är inte riktigt korrekt att hänvisa till att man avvaktar en utredning när utredningens uppdrag inte innefattar yrkandet i den här motionen. Det är också därför som vi har en reservation i frågan. Det var detta jag ville klargöra.
Annars kan ju Billy Gustafsson alltid läsa protokollet om ett år och se att det jag säger nu är korrekt.
Liselott Hagberg (FP):
Jag vill tacka ministern för svaret på mina frågor. Det var ett förtydligande om vad som kommer i den proposition som vi väntar på. Jag är glad att ministern har ett mer nyanserat sätt att uttrycka sig än Rune Berglund, och jag skulle önska att det fördes en tät dialog mellan Regeringskansliet och s-gruppen i riksdagen.
Rune Berglund säger att jag vill använda piska för att bilda majoritet, men då tror jag att han missuppfattat det hela. År 2000 införde vi alltså ett nytt politikområde som handlar om nationella minoriteter. Om vi vill något med det beslut som fattades, och de ramkonventioner och annat som vi skrivit under när det gäller skyddet av nationella minoriteter och minoritetsspråken, måste det också få ett verkligt innehåll.
Sedan sade Rune Berglund att våra samer är viktiga. Våra samer - vad är det för syn på människor? Är det en grupp människor som tillhör några andra? Jag blir mycket förvånad, måste jag säga, över ett sådant sätt att uttrycka sig. Det krävs nog en dialog mellan företrädare för regeringen och s-gruppen i riksdagen, för här har man missuppfattat stora delar av den nationella minoritetspolitiken.
Jag ser de nationella minoriteterna och samerna som ett nationellt intresse. Det är inte en fråga om motsättningar mellan grupper i norra Sverige. Det har vi också visat genom de beslut vi tidigare fattat. Alla vet att det var de nationella intressena som historiskt sett gjorde att samerna bit för bit trängdes undan. Situationen är likadan i dag. Det är nationella intressen som tränger undan samerna.
Nu har vi i riksdagen lyft upp de nationella minoriteterna som ett nationellt intresse. Då är det viktigt att också fatta beslut som underlättar för samerna och den samiska kulturen, där renskötseln är en viktig del. Det är viktigt att detta kommer fram och att vi löser de problem som måste lösas för att det inte ska vara en kultur som vi hänvisar till i historieböckerna men inte kan ta del av i verkligheten.
Liselott Hagberg (FP):
Jag börjar med det som Börje Vestlund inledde sin replik med, nämligen att uppfattningen att staten inte kan skapa turistverksamhet inte delas av de människor som finns i olika organisationer inom branschen. Jag uttryckte mig inte riktigt på samma vis som Börje Vestlund alldeles nyss uttryckte sig.
Jag sade att staten ensam inte kan skapa turistverksamhet, utan sådant bygger på ett engagemang, på initiativ och på olika typer av aktiviteter på olika platser i hela vårt avlånga land. Jag sade också att statens och offentliga aktörers roll är att skapa smörjmedel. Det kan göras på olika sätt.
Till exempel kan man bygga upp en informativ databas, vilket jag vet pågår för att just hitta en gemensam marknadsföringsplats där det finns möjligheter både för klassiska turister och för affärsresenärer att få en god bild av det utbud som finns i Sverige.
Turism handlar inte bara om de människor som man kanske i första hand tänker på utan också om personer som kommer hit som så kallade affärsturister. Jag läste nyss upp en definition. Det handlar alltså om människor som befinner sig i landet under en viss tid. Det är klart att stora evenemang är intressanta för Sverige.
Det är ju också en del i marknadsföringen av ett land att få stora evenemang och att få blickarna på sig. När det är gott om pengar och det är högkonjunktur är det självklart mycket lättare att prioritera och att lägga väldigt många ägg i en korg. Men när ekonomin är sämre måste man givetvis välja.
Jag kan inte här och nu exakt säga hur prioriteringen kommer att se ut.
Liselott Hagberg (FP):
Det finns en vedertagen princip för hur aktiviteter presenteras. Det sker ju genom att regeringen för riksdagen presenterar en budget. I en budget och i en tilläggsproposition, också kallad vårproposition, presenteras de idéer man har när det gäller satsningar för framtiden, reformpaket och liknande.
Den här regeringen arbetar inte på annat sätt än den förra regeringen gjorde. Nu har Börje Vestlund inte någon möjlighet att svara på en fråga, men det är klart att det i det här sammanhanget är väldigt intressant att hänvisa till hur den förra regeringen och Socialdemokraterna lyckades när det gäller att locka stora evenemang till Sverige. Jag anser att Börje Vestlund själv blir svaret skyldig.
Vi har nu en regering som suttit vid makten i två och ett halvt år. Den förra regeringen hade under tolv års tid möjlighet att prioritera satsningar när det gäller stora internationella evenemang. Jag anser, som sagt, att Börje Vestlund själv blir svaret skyldig.
Liselott Hagberg (FP):
Vi kan, som Carina Adolfsson Elgestam sade, säkert dela en gemensam syn när det gäller turismens värde och vikt när det gäller utveckling och vad turismen troligtvis kommer att ha för betydelse för Sverige som land.
Man kan ju se turismen och de pengar som den för med sig som motsvarigheten till vad landet får genom export. Men när det gäller att sätta upp statliga produktionsmål för turismen är det något förvånande med alla dessa uppräknade antal.
Det är nere på detaljnivå; det handlar om utländska gästnätter till 15,5 miljoner 2018, det är ökning av exportintäkterna till ett visst antal kronor och det är hur många fler som ska komma till vårt land, alltså besöksnäringen i antal. Det är riktiga produktionsmått.
Den fråga som jag ställer mig och som jag också skulle vilja ställa till Carina Adolfsson Elgestam är: Inom vilka andra områden och branscher anser du att staten bör sätta upp den här typen av produktionsmål? För mig är detta helt främmande.
Liselott Hagberg (FP):
Det där visade väldigt tydligt att Carina Adolfsson Elgestams syn och min syn skiljer sig åt. Jag anser inte att man kan sätta upp den här typen av detaljerade mål, likaväl som jag anser att man inte kan sätta upp mål för hur många skjortor eller byxor butiker som säljer kläder ska sälja på ett år.
Staten och det offentligas uppgift är att se till att skapa smörjmedel, och det kan man göra till exempel genom att se till att det finns god samverkan mellan offentligt och privat och att regionala aktörer gör sin hemläxa när det gäller att se vad som är styrkan i just deras egen region och samordna detta så att de människor som har för avsikt att besöka Sverige kan få en tydlig bild av vad landet kan erbjuda.
Men jag har en annan fråga. Jag vet att många unga människor har sina första jobb efter avslutade studier till exempel på en skidort någonstans i norra Sverige eller kanske på andra klassiska turistställen som Gotland, Öland och så vidare.
Den här regeringen har gjort det lättare för företag som vill anställa just unga människor genom att sänka arbetsgivaravgifterna, vilket också har öppnat möjligheter för det första jobbet kanske inom den här sektorn. Jag vill veta på vilket vis Carina Adolfsson Elgestam anser att Socialdemokraternas linje att höja arbetsgivaravgifterna för unga människor gynnar turismbranschen och turismindustrin.
Liselott Hagberg (FP):
Jag förstår att det är frestande att komma med förbud, men den som kommer med förbud måste vara helt hundra procent säker på att ett sådant förbud i så fall skulle gälla för all framtid. Är det rimligt att tänka sig? Varken jag eller Per Bolund vet vad framtida forskningsresultat kommer att visa och vad den tekniska utvecklingen kommer att ge för resultat.
Det finns inget som säger att det inte kommer att finnas metoder i framtiden som gör att det går att ta vara på energin från de här resurserna utan att den har den påverkan på miljön som den har i dag. Jag tror att man ska vara ganska försiktig med förbud. Det här bygger på att det finns alternativ, för behov av energi har vi ju.
Vi kan vara överens, Per Bolund och jag, om att vi har ett stort behov av energi nu och kommer att ha i framtiden. När vi pratar om nya modeller för fordon som vi färdas i - vi vet att just fordonsindustrin har en stor påverkan på miljön - handlar det mycket om ersättningen, om renare energi.
Och då handlar det om el, och den elen måste komma någonstans ifrån. Jag anser, som jag vet att Per Bolund anser, att det är bra att vi utvecklar förnybar energi, men jag tror att man måste tänka på fler än ett sätt. Man måste också visa öppenhet för framtida forskningsresultat och inte låsa fast sig.
Liselott Hagberg (FP):
Jag tänker inte beröra kvicksilverfrågan, för jag tycker inte att den är aktuell i den debatt som vi för just nu. Jag tycker dessutom att det var ett sällsynt dåligt exempel. Däremot tänker jag berömma Per Bolund, för jag tror att det är första gången som jag hör en eloge från en miljöpartist för en rak linje och uppfattning i kärnkraftsfrågan. Det var säkert unikt i sig, och det tycker jag är positivt. Det är roligt att det kommer att finnas med i protokollet också.
Att vi för en rak linje när det gäller kärnkraften och har gjort det under väldigt lång tid beror på att kärnkraften är en kolfri energikälla, och det är ju koldioxidutsläppen som är bekymret när det gäller klimatpåverkan.
Min uppfattning om Per Bolunds hela anförande när det gäller uranbrytning är att det är att göra en höna av en fjäder, för det har inte skett några förändringar i lagstiftningen nu mot den lagstiftning som infördes av den förra regeringen, den regering som också Per Bolund, eller Per Bolunds parti åtminstone, var med och stöttade.
Det är att skapa en oro hos människor och piska upp en stämning över något som inte alls är aktuellt, för det finns inget förändrat förhållningssätt i förhållande till den förra regeringens syn på den här frågan. Enligt mitt sätt att se det är det en ickefråga. Per Bolund gör en höna av en fjäder.
Liselott Hagberg (FP):
Det är helt klart var Socialdemokraterna står i den här frågan. Det som också är helt klart är att Socialdemokraterna hela tiden adderar nya utgifter till sin långa utgiftslista. Enligt min uppfattning, eller jag tror det åtminstone, har Karin Åströms parti inget annat på intäktssidan än vad den här regeringen har.
Snarare är det väl så att det hela tiden tillkommer saker på utgiftssidan. Som jag berättade i mitt anförande när det gäller stadsflytten av Kiruna kom det ett pressmeddelande så sent som i går där man talar om att man skjuter på framtiden investeringstankarna när det gäller den nya huvudnivån. Frågan är när flytten kan bli aktuell.
Som jag också sade är säkert inte sista ordet sagt i den här processen, för här pågår en dialog och en diskussion hela tiden. En stadsflytt är så pass ovanlig, så det finns inget regelverk på plats som klart och tydligt säger hur en sådan ska gå till och hur kostnader ska fördelas.
Liselott Hagberg (FP):
Jag kan ge samma svar till Karin Åström som jag gav till Per Bolund, som stod här innan Karin Åström i samma talarstol, att den här regeringen inte har ändrat uppfattning i förhållande till den förra regeringens uppfattning. Det har inte presenterats någon ny lagstiftning, något nytt i den vägen inom det här området. Det finns egentligen ingenting att förhålla sig till i den meningen.
Jag kan säga till Karin Åström, som jag sade till Per Bolund, att det är att göra en höna av en fjäder och att det är en ickefråga. Sedan kan jag inte låta bli att bemöta det som Karin Åström sade när det handlade om att kasta ut pengar i form av skattesänkningar. Jag tror att Karin Åström, fast hon inte sade det så tydligt, menade jobbskatteavdraget.
Jag fick det inte riktigt klart för mig, men om det är det som Karin Åström menar med utkastade pengar på skattesänkningar måste man ju ställa sig frågan vad det skulle betyda för de här kommunerna i norra Sverige om köpkraften för dem som bor där minskade i och med höjda skatter och vad höjda arbetsgivaravgifter skulle betyda för kommunernas ekonomi.
Man kan inte låta bli att göra en sådan reflexion, eftersom politik inte handlar om ett isolerat område utan om en helhet. Och det är klart att olika saker hänger ihop, så höjda arbetsgivaravgifter och minskad köpkraft skulle högst påtagligt påverka de här kommunernas ekonomi. Jag är ganska övertygad om det.
Liselott Hagberg (FP):
Jag kan säga, som har sagts i många av de debatter som har förts tidigare i den här salen, att jag i de förslag som tidigare har lagts fram av Socialdemokraterna inte har sett att det har funnits tankar på skattehöjningar.
Vad jag vet har Socialdemokraterna gått med på regeringens tre steg i jobbskatteavdraget i den meningen att de inte har föreslagit något som har gått i motsatt riktning. Jag ska inte säga att frågan är fel ställd. Men på något vis måste väl Krister Örnfjäder på ett tydligare sätt förklara vad han menar.
Frågan är ställd på ett sådant sätt att den egentligen inte går att besvara, utan den studsar nog tillbaka till Krister Örnfjäder själv.
Liselott Hagberg (FP):
Man kan lösa detta med pengar på olika sätt. Jag noterar att Krister Örnfjäders parti har höjt nivån på utgiftstaket i budgeten, och det kanske är ett sätt att lösa problematiken från Socialdemokraternas sida.
När det gäller medfinansiering från regionerna tycker jag att det är aktuellt att i sammanhanget lyfta fram exempel som visar att det finns en stark vilja och ett starkt engagemang när det gäller medfinansiering av infrastruktur. Jag tror att jag tog upp detta exempel förra året.
Det känns därför som en déjà vu-upplevelse eftersom frågorna är ungefär desamma, och svaren blir också desamma eftersom situationen ser likadan ut när det gäller medfinansiering och inställningen till den från regionernas sida. I mitt eget län, Södermanland, och i Östergötland finns det en stark vilja att vara med och medfinansiera en kommande höghastighetsbana.
Regeringen har också tagit initiativ till att utreda just frågan om en höghastighetsbana när vi talar om kommande behov och att tider förändras, som Krister Örnfjäder själv sade tidigare. Den viljan finns kvar därför att man tycker att det är så angeläget att få till stånd en höghastighetsbana och en bansträckning av detta slag.
Det finns alltså en vilja och en beredskap, och det har gjorts stora förberedelser just för att få till stånd en sådan satsning i framtiden. Man kan möjligtvis säga att fler delar av södra Sverige skulle ha varit med i den satsningen eftersom den gynnar alla som vill ta sig in till Stockholm på ett smidigt sätt.
Liselott Hagberg (FP):
Man kan ju kalla det en dutt här och en dutt där. Jag vill påstå att regeringens insatser under den mandatperiod som just har passerat har byggt på den inriktning som jag talade om inledningsvis, det vill säga att stärka både små, medelstora och kommande företag på olika sätt. Det gäller, som jag sade, många utgiftsområden som sammanfaller med det vi just debatterar.
Det handlar om att stärka möjligheten att anställa människor, det vill säga se till att människor har rätt kompetens och rätt utbildning och är väl förberedda för de kommande anställningarna. Det handlar också om att utbilda unga människor för olika val. Det som har varit förhärskande under många år har varit att utbilda människor för anställning.
Det ska också vara naturligt att gå in i eget företagande. När det gäller Ung företagsamhet har trenden brutits i och med att unga människor nu väljer att starta företag. Vi har gjort historiska satsningar som har med forskning att göra. Det har inte gjorts tillnärmelsevis lika mycket under tidigare mandatperioder. Vi har gjort infrastruktursatsningar.
Allt som varit möjligt att genomföra med den planering som krävs har genomförts. Jag skulle kunna göra en lång lista över satsningar. När jag lyssnade på Börje inledningsvis lät det rätt dyster. Men var lite glad, Börje Vestlund! Det har gjorts många insatser som gynnar vårt företagande.
Liselott Hagberg (FP):
Det är inte obekant för Börje Vestlund eller någon annan att det efter den ekonomiska krisen var nödvändigt att vidta åtgärder ganska snabbt för att få fram nya arbetstillfällen. En sådan insats var ROT-avdraget som tidigarelades, liksom RUT-tjänsterna.
Vi har också infört något som kallas LOV, lagen om valfrihet. Att bryta upp offentliga monopol tror jag är viktigt för att öppna nya möjligheter för tjänstesektorn. Som jag sade i mitt anförande genomför regeringen en satsning på de innovativa delarna av tjänstesektorn. Jag tror att vi bara har sett början när det gäller tjänsteinnovation.
Börje Vestlund nämnde kapital och annat som kan vara hämmande för företag som vill växa. Något som jag stöter på när jag möter företag är vad jag brukar kalla för fyra k, nämligen krångel, kapital, kompetens och konkurrens. Jag vill påstå att regeringen har vidtagit en rad åtgärder inom alla de områdena. Vi har påbörjat en nedmontering av krånglet.
Vi ser över frågan om riskkapitalavdrag. När det gäller kompetens har vi hela satsningen av utbildningsväsendet. För konkurrens är det viktigt att bryta upp offentliga monopol. Det har gjorts en hel del. Börje Vestlund sade att någon här lät självgod. Jag tror att det är farligt om man slår sig till ro och tycker att man har gjort allt.
Inget är så bra att det inte kan bli bättre, men det gäller att veta hur målet ser ut och vart man är på väg.
Liselott Hagberg (FP):
Jag kan ge Kent Persson rådet att han skulle ha lyssnat när jag nyligen hade ett replikskifte med Börje Vestlund. I det replikskiftet utvecklade jag de insatser regeringen har vidtagit. Det handlar om många olika delar som är till glädje och nytta och stärker Sveriges möjligheter att konkurrera internationellt. Jag kan upprepa att det handlar om satsningar inom till exempel forskning.
Det handlar om alla reformer av och den stora förändring som har inletts när det gäller utbildningsväsendet. Alla vet att det tar lång tid innan man ser resultat. Därför var det verkligen hög tid att genomföra de stora förändringarna. Det handlar om översyn när det gäller kapital. Här har påbörjats, och kommer att fortgå, möjligheten att förse växande företag med riskkapital.
Vi har också monterat ned krånglet för att fler ska tycka att det är värt att anstränga sig att påbörja ett företagande; det ska vara mer roligt än krångligt och tråkigt. Jag vill påstå att det har vidtagits en rad åtgärder. Målet när det gäller forskningsdelen är att vi någon gång själva ska tilldelas Nobelpriset, som vi hela tiden delar ut till andra.
Liselott Hagberg (FP):
Nu tror inte jag att så fort den här regeringen trädde till att produktionsvolymerna minskade. Det kan möjligtvis ha berott på den politik som fördes före vi bytte regering efter valet 2006.
När det gäller förändringar av stor betydelse för en så omfattande apparat som det svenska näringslivet och alla de olika delar som jag har pekat på finns inga quick fix, även om man skulle önska det. Det tar tid. Inom utbildningssystemet, som jag nämnde som en viktig faktor, tar det många år innan vi kan se resultaten av de förändringar vi har beslutat om och fortsätter att besluta om. Det kommer att ta tid - tyvärr. Det är mycket tid som har tappats på vägen.
Det viktiga är att man vet i vilken riktning man är på väg och vad man vill nå. Där finns det en klar och tydlig ambition. Vi tar olika steg i den riktningen. Sverige har också, som jag sade inledningsvis, lovordats av OECD. Sedan handlar det förstås om vad man väljer att läsa och ta del av i form av rapporter, information och så vidare. Kent Persson nämnde Vattenfall och kapitalutbyggnaden.
Nu vet jag att Kent Persson inte har rätt till ytterligare replik, men det är rätt intressant att det finns en uppfattning hos De rödgröna i alla fall i årets motion. Vi får se hur det ser ut nästa år eftersom jag har förstått att samarbetet inte kommer att fortsätta. Bilden är att Vattenfall är en ko som man kan mjölka i all oändlighet medan det finns andra som menar att vad som krävs är en kapitaluppbyggnad i Vattenfall. Där kan vi ha lite olika bilder.
Konkurrens ska främjas mellan privata aktörer förstås. Men det är ett stort problem när offentligheten bedriver verksamhet som konkurrerar ut privat verksamhet. Där beslutade vi så sent som förra mandatperioden om möjligheter som stärker privata företagare mot det offentliga monopolet. Där röstade Kent Persson nej.
Liselott Hagberg (FP):
Med tanke på detta är det väldigt förvånande att Vänsterpartiet vill minska hushållens köpkraft genom att belasta hushållen med högre skatter.
När det gäller ungas möjligheter till arbete är det förvånande att inte Kent Persson är mer självkritisk till den politik som Vänsterpartiet stöttat och som Vänsterpartiet driver när det gäller utbildningspolitiken.
Den utbildningspolitik som har bedrivits har gjort att unga i väldigt stor utsträckning inte är beredda för den arbetsmarknad som väntar dem. Där har Vänsterpartiet stöttat den förra regeringen, som fanns innan alliansregeringen, när det gäller utbildningspolitiken.
Jag för min del tror inte att Vänsterpartiets lösningar i utbildningspolitiken skulle bidra till att unga fick en bättre situation och var bättre förberedda för arbetsmarknaden. Precis som jag sade i mitt anförande kan man inte diskutera detta område så snävt.
Utbildningspolitik, hushållens köpkraft och många olika delar är avgörande för vad som händer när det gäller företag och företagande.
Liselott Hagberg (FP):
Jag förstår inte riktigt hur en höjning av arbetsgivaravgiften för unga skulle kunna gynna just unga människor. Kent Persson har tyvärr inte någon ytterligare replik. Han debatterade i sitt förra replikskifte med Mats Odell företagens konkurrenskraft internationellt.
Han såg åtgärder för internationella investeringar och så vidare i Sverige. Om man tittar på Vänsterpartiets förslag i budgeten som helhet ser man att Kent Perssons parti till exempel vill att bolagsskatten ska höjas. Han vill slopa expertskatten. Han är emot arbetskraftsinvandring sedan tidigare.
Han vill återinföra förmögenhetsskatten. Det är en rad förslag där som verkligen inte är positiva och som förtjänar att nämnas som en reaktion på det förra replikskiftet.
Kent Persson har möjlighet att begära ytterligare talartid för att gå upp och förklara sig i två minuter här i slutet av debatten så att vi kan få klarhet i hur detta ska lösa de bekymmer som Kent Persson har för företagens villkor och investeringar i vårt land.