KBLab/rixvox huggingface dataset:
Leif Nysmed (S):
Menar du allvar, Robert Hannah, när du säger att de förändringar som finns i era förslag om att utreda sakägarkretsen, avgift för överklagande av detaljplaner och att begränsa möjlighet att överklaga bygglov skulle skapa 150 000 nya bostäder? Det tycker jag inte är seriöst. Samtidigt lägger Liberalerna fram förslag om sänkta löner för dem som kommer nya in på arbetsmarknaden.
Det är dessa personer vi talar om. Samtidigt föreslår man marknadshyror. I Vårby Gård är det 200 sökande på varje hyreslägenhet i dag. Tror du på allvar att dessa lägenheter skulle bli billigare med marknadshyra? Knappast. Era förslag är rent nonsens. Människor med ännu lägre löner än vad som finns som lägstalöner i dag skulle inte lösa bostadspolitiken.
Det skulle inte skapa en efterfrågan på någon bostad, möjligtvis tält kanske men inget mer. Då skulle vi få göra det fritt att tälta lite grann överallt. Mer allvarligt än så kan jag inte ta ert bostadspolitiska förslag.
Leif Nysmed (S):
Tack för ditt inlägg, Ola Johansson! Jag vill bara rätta dig lite grann. Jag har inte sagt att det inte behövs fler regelförenklingar. Det kan gott och väl behövas fler. Lagen måste hela tiden ses över utifrån hur verkligheten ser ut. Under den här hösten har vi haft en verklighet som har ändrat spelreglerna för oss. Naturligtvis behövs fler regelförenklingar, speciellt under en sådan krissituation som vi har i dag.
Det jag säger är: För att få igång bostadsbyggandet behövs att fler kan efterfråga bostäder. Byggföretagen bygger inte bostäder som ska stå tomma. De bygger inte bostäder som människor inte kan köpa eller hyra. Det är ganska enkla fundamenta.
Man utgick ifrån hur prisläget såg ut tidigt i vintras, när rapporten kom, men sedan dess har priserna skenat iväg ännu mer. Underlaget borde ha sjunkit ytterligare, om det inte blir möjligt att få ned kostnaderna för bostadsbyggandet. Oavsett vad vi tycker om investeringsstödet har det ändrat debatten.
Jag träffar en hel del byggare, med tanke på att jag kommer från den branschen. Från att vi diskuterat hur många som ska få överklaga ett bygglov eller en detaljplan, som jag pratade med dem om i höstas, handlar det i dag mycket om hur man kan pressa kostnader utan investeringsstödet. Det är intressant att vi har fått en ändring av diskussionen och en prispress nedåt för vad det kostar att bygga.
Jag tror att det har varit nyttigt och att det kommer att behövas vidare framöver. Hur får vi ned kostnaderna så att de boende kan efterfråga de bostäder som ska byggas i framtiden?
Leif Nysmed (S):
Jag vill bara påpeka något om en fråga som du tar upp, Ola: Det är skillnad på behov av bostäder och efterfrågan på bostäder. Många av de människor som har ett behov av bostäder i dag kan inte efterfråga det som finns på marknaden. Där har vi det stora problemet. För att det ska kunna finnas bostäder som man kan efterfråga behöver också prisbilden bli en annan i det här landet. Där måste vi jobba, och det finns många olika vägar.
Det finns inte något alexanderhugg som kommer att lösa hela problematiken. Jag delar som sagt din uppfattning att det finns förenklingar som behöver göras i PBL, men rättssäkerheten får inte åsidosättas vid förenklingar.
Viktigt att tänka på är också att när vi bara talar om att det är förenklingar som skulle vara lösningen beskriver vi det också som ett problem, vilket gör att många gräver ned sig i skyttegravar när det gäller planprocesserna. Man säger: Det här vill jag göra. De där är onda, för de vill inte göra som jag. Jag säger: Upp ur detta, och titta på den demokratiska processen! Ta vara på varandras möjligheter!
Besök gärna AMF Fastigheter och Gallerian och få en redogörelse för hur de har bemött länsstyrelsen och staden i arbetet och hur effektiva de har varit i detta.
Leif Nysmed (S):
Jag vet faktiskt inte när detta ska gå ut på remiss, Caroline. Kanske har Emma någon uppgift om det. Hon får i så fall återkomma om det. Det har kommit en rapport från Boverket och en hel del kritik från Sveriges Kommuner och Landsting när det gäller utredningen. Jag kan väl också tycka att den inte är jättebra i alla delar. Det är klart att det är problematiskt att få fram detta.
Man kan önska att den som tillsätter en utredning är tydlig i uppdraget, så att det är tydligt vad man vill få fram i utredningen. Det framställs ibland som om det inte går att bygga på de så kallade 55 procenten av Sveriges yta som täcks av riksintressen, men det är inte sant. Kiruna är ett bevis på att det går.
Jag pratade så sent som i förra veckan med Göran Cars om just den här frågan för att få fram lite mer fakta. Som han säger är det viktiga att man sätter sig ned med statens företrädare, alltså länsstyrelsen, och tidigt har ett samtal för att se vilka riksintressen som finns och vilka andra alternativ som finns innan man börjar planera i ett riksintresse. Man kan ju göra det, men man ska ha utrett det tidigt.
Då är det bra om staten har varit tydlig redan i ett tidigt skede. Där finns det lite att göra. Jag sa också kritiskt att det finns en del statliga myndigheter som går på tvärs mot länsstyrelserna ibland. Där måste vi vara tydligare. Det är väl en sådan sak som förhoppningsvis tas upp i utredningen.
Att länsstyrelsen ska vara talesperson i första hand kan jag tänka är en bra lösning, utan att lova något.
Leif Nysmed (S):
Caroline! Jag fick en liten vink från Emma i Miljöpartiet om att den faktiskt är ute på remiss. Det är inte så att den har legat i en byrålåda. Det var tur att jag fick den informationen - tack! Men jag tycker att man måste göra saker även under behandling och beredning av ett ärende. Man kan inte bara sitta och vänta.
Jag tycker faktiskt att regeringen har varit väldigt tydlig vad gäller uppdraget för länsstyrelserna att vara statens aktör i dessa frågor. Vi har tydligt gett länsstyrelserna i uppdrag att prioritera just bostadsbyggandet, vilket de också har gjort i landet. Man satsar också på utbildningsinsatser för kommuner och länsstyrelser när det gäller att klara av detta planerande med de förutsättningar som finns i dag.
Då sitter man alltså inte och väntar på ett förslag, för det tar en tid att komma fram till något, särskilt när underlaget kanske inte är riktigt bra. Det kan vi vara överens om i fråga om denna riksintresseutredning. Det kanske tar en stund innan man kommer fram till något vettigt. Då måste man jobba med saker och ting i realtid, i nutid. Och vi tycker att vi har lyckats åstadkomma något väldigt bra. Just Kiruna är ett gott exempel på det.
Leif Nysmed (S):
Lars Beckman! Jag ska tilltala med efternamn också. Det glömde jag med Caroline - förlåt mig! Statliga byggbolag har vi inte på vår agenda. Jag uppfattar det inte heller som att Vänsterpartiet skulle vilja förstatliga några bolag, som du försökte anföra. Jag förstod det som att de skulle vilja starta ett nytt bostadsbolag som skulle ta upp konkurrensen med de vinstdrivande bolagen. Vi har inga sådana planer. Vi har inte diskuterat det heller.
Vi har avslagit sådana motioner som har lagts fram på vår kongress senast. Vi tror att de bolag som finns i dag kan vara goda krafter om det är en god konkurrens på marknaden. Men det krävs naturligtvis styrning och reglering av marknaden, så att det inte är ett fritt spelutrymme.
Det handlar om att se till att det finns goda förutsättningar för de seriösa aktörerna på bostadsmarknaden och byggmarknaden, så att de lyckas överleva och inte blir utkonkurrerade av den kriminalitet som finns på arbetsmarknaden i dag. Företag som kommer hit och som inte betalar skatt i Sverige och som använder sig av människor som är i landet illegalt slår undan fötterna för många seriösa företagare. Jag träffar flera av dem just i den frågan.
De är väldigt oroade. De blir mer eller mindre tvingade att börja fingra på seriositeten i sitt eget bolag för att klara konkurrensen. Det är ohållbart. Därför har vi tillsatt medel bland annat för att våra statliga myndigheter ska klara av att bevaka arbetsmarknaden, speciellt byggmarknaden.
Det var en bra artikel i DN - jag tror att det var i söndags - om de över 400 tillslag som Arbetsmiljöverket har gjort i landet tillsammans med Skatteverket och polisen. Det handlar just om att försöka komma till rätta med den arbetslivskriminalitet som finns när det gäller svensk byggmarknad. Det är oerhört viktigt för de seriösa bolagen att de kan konkurrera med bra villkor.
Leif Nysmed (S):
Jag tycker att det blir så tråkig stämning, för det klistras på oss att vi skulle vilja att människor råkar illa ut. Det är liksom inte det som är syftet. Vi har tittat på detta, det har varit ute på remiss och det har funnits olika överväganden, och vi har landat i detta.
Du raljerar lite grann över att de kommunala handläggarnas och kommunernas remissvar inte skulle vara kunskapsbaserade, Caroline Szyber, men de lyfter faktiskt fram även det du oroar dig för: risken för godtycke i hanteringen. Man undrar hur man ska styrka behovet av det automatiska, hur den krets av personer som behöver åtgärden ska fångas upp och så vidare. Sedan går vi även ifrån det vi hade och som jag nämnde, att det är den sökande som sätts i centrum.
Här skulle det vara andra som kommer in och ska påtala en brist som någon behöver ha åtgärdad. Vi tror faktiskt fortfarande att detta kan lösas med stöd av socialtjänstlagen. Skulle det visa sig finnas brister i det får man naturligtvis titta på det, men jag tror ju på de tjänstemän som tar fram det här underlaget.
Jag tror inte att de sitter och tänker: Nej, äldre är inte en grupp som vi behöver ta vara på. För att det ska vara ett bostadsanpassningsbidrag som utgår från de punkter vi har talat om - att det är den sökande som sätts i centrum, att handläggningen för kommuner ska förenklas och att det ska vara smidigt - tror jag ändå att detta är ett bra system. Just den här delen, alltså vad gäller sprinklersystemen, kan fångas upp genom socialtjänstlagen.
De andra delar du nämner, som spisvakter och spistimer och sådant, kommer nämligen fortfarande att kunna fås.
Leif Nysmed (S):
För att höja tonläget lite grann tycker jag att detta fortfarande fångas upp här. Det är inte på något sätt så att det är förbjudet att införa detta. Det finns fortfarande möjligheter i socialtjänstlagen att kunna få detta stöd om det skulle finnas skäl för det. I det förslag på bostadsanpassningsbidrag som vi har lagt fram har vi satt individen i centrum. Det är individen som ska ha möjlighet att ansöka om och kunna få de åtgärder som personen efterfrågar.
Det finns naturligtvis även möjlighet för den som behöver att få hjälp med att söka vidare - man kan lämna fullmakt för att göra detta. Vi tycker att denna del angående sprinkler tas upp genom stöd av socialtjänstlagen. De andra frågorna som du nämnt tidigare finns också med i bostadsanpassningsbidraget.
För att det inte ska finnas några tveksamheter om hur den krets av personer som behöver få dessa åtgärder ska fångas upp tycker vi att detta ska ligga under socialtjänstlagen, som fallet är i dag. Jag vill påpeka att vi tycker att äldre är lika mycket värda som några andra i samhället. Caroline Szyber försöker att klistra på oss etiketter och säger att vi inte bryr oss om dem.
Jag har en mor som bor hemma och som har fått sitt hem anpassat genom socialtjänstlagen, vilket har gått väldigt bra. Det är inte så att det på något sätt är omöjligt. Att du, Caroline Szyber, står här och försöker att anklaga mig för att jag skulle tycka att min mor inte har den rätt som hon borde ha tycker jag är jävligt grovt. Ursäkta mig, men nu blir jag nästan lite berörd. Jag ber om ursäkt.
Leif Nysmed (S):
Jag kan faktiskt sätta mig in i den delen också ur ett brukarperspektiv. Det finns ju två parter i detta. Den ena parten är personen som ska utföra arbetet och som, precis som du beskriver, ska kunna sköta vissa personliga hygieniska saker och kanske inte vill sitta på brukarens toalett. I vanliga fall finns det personalutrymmen. Detta är ett väldigt specifikt jobb, där man är hemma hos någon.
Det är svårt att inrätta en egen toalett eller ett eget duschutrymme i en hyreslägenhet där det bara finns en toalett eller bara en dusch. Det är naturligtvis knepigt. Den andra parten är brukaren. Jag förstår också utifrån brukarens perspektiv att man kanske vill ha lite privatliv. Man vill kunna sitta i lugn och ro utan att ha assistenten precis inpå en. Men det är ju så att vi bor i olika typer av bostäder, och det finns en viss problematik här.
Vad är det som ska avgöra om man ska få en sådan här åtgärd? Är detta någonting enbart för småhusägare? Hur gör man i en bostadsrättsförening? Hur gör du i en hyreslägenhet? Det blir knepigt - var ska gränsen dras? Risken är också att det blir stora skillnader mellan olika brukare.
Jag tycker inte att det är helt klargjort i detta förslag hur det ska lösas. Därför finns det inte med i förslaget.
Leif Nysmed (S):
Jag vet inte om Ola Johansson aspirerar på att bli socialdemokrat, men jag noterar att det egentligen bara är Centerpartiet och eventuellt Sverigedemokraterna som tycker att denna fråga är tillräcklig för att gå vidare med. Det är alltså inte bara regeringen som står tveksam inför detta. Men som regeringen skriver i propositionen ser man att det finns en hel del relevanta synpunkter i förslaget. Jag håller till stor del med dig om det du säger, men jag ser också problematiken i det.
Hur omfattande ska en sådan här åtgärd kunna vara? Vilken bostad ska sökande få bo i? Vilka skäl för den ökade integriteten anses vara giltiga? Hur ska man styrka det? Det finns en del problem i den här frågan som inte är helt lösta. Därför finns den inte med i förslaget. Men jag vill säga att Ola och jag delar rätt många synpunkter också i den här frågan.
Leif Nysmed (S):
Min fråga går till socialminister Annika Strandhäll. Under den gånga veckan har vi kunnat läsa i medierna hur handläggare på Försäkringskassan vittnar om allvarliga missförhållanden. Det görs gällande att handläggare som ger avslag på många ansökningar om sjukpenning belönas med högre lön. Så är inte systemet konstruerat, och vi socialdemokrater accepterar inte ett sådant system. Därför är jag övertygad om att socialministern kommer att agera, om hon inte redan har gjort det.
Vad ämnar socialministern göra för att gå till botten med dessa anklagelser inom Försäkringskassan?
Leif Nysmed (S):
Jag tackar statsrådet för svaret. Att förtroendet för Försäkringskassan måste stärkas är vi överens om. Jag har gamla arbetskamrater i byggbranschen och nära vänner som tyvärr inte har fått det stöd av Försäkringskassan som de förväntade sig. Jag gläds därför åt att statsrådet tar så allvarligt på frågan och jobbar för att Försäkringskassan ska vara en myndighet man kan lita på framöver vid sjukdom.
Leif Nysmed (S):
Momodou Malcolm Jallow ställer väldigt viktiga frågor. Det råder bostadsbrist i Sverige, svar ja, och det har gjort det länge. Vi lever med en skuld som vi håller på att beta av. Jag nämnde här tidigare hur mycket bostäder som har byggts under perioden. Vi har jobbat med både regelförenklingar och stimulanser för att få igång fler boenden.
Det har handlat om investeringsstöd, som bara under förra mandatperioden skapade 20 000 nya hyreslägenheter med en hyra som är lägre än den skulle ha varit utan investeringsstödet. Utöver detta byggs både hyreslägenheter och bostadsrätter. Det som dippar i dag är de dyra bostadsrätterna. Detta varnade Sveriges byggindustrier för redan i februari 2015, när man lade fram en rapport som jag har citerat ett par gånger här.
På s. 30 kan alla läsa att man gjorde bedömningen att om prisutvecklingen på det ägda boendet fortsatte i samma nivå som då skulle det i en högkonjunktur kunna byggas uppemot 170 000 till 180 000 bostäder fram till 2020. Därefter finns det ingen efterfrågan på bostäder, menade man efter dåtidens förutsättningar.
Efter detta införde vi investeringsstödet, just för att svara på detta och faktiskt skapa bostäder som normalinkomsttagare kan efterfråga. Det är detta det hänger på. Vi måste skapa bostäder som människor har råd med, eller hur? Vi ska inte skuldsätta oss i all oändlighet. Det finns fortfarande personer som är skuldsatta efter 90-talets kris, då vi hade en ganska frikostig utlåning. Det måste finnas sans och balans i den här diskussionen också.
Jag besökte två olika bostadsbolag på södra sidan av Stockholm - inte i Nacka, där tydligen några andra ledamöter hade varit - och där bygger man fortfarande. De säljer fortfarande, och de bygger bostadsrätter till en kostnad som vanliga löntagare kan efterfråga. Det går.
Leif Nysmed (S):
Momodou Malcolm Jallow, du pressar hårt här om just ordet kris. Ja, det är en kris för många som inte kommer ut på arbetsmarknaden och för många som bor i lägenheter som renoveras bort. Men det finns också goda exempel på hur man kan renovera miljonprogrammet utan att sparka ut någon. Jag har besökt två sådana projekt, bland annat i Botkyrkabyggen och uppe i Gävle.
Där var vi för två veckor sedan och tittade på hur de hade renoverat sina lägenheter utan att någon har behövt lämna sin bostad på grund av att hyrorna har stigit. Det går att göra detta. Det handlar om politisk vilja i kommunerna, hos dem som är våra kommunala företrädare och sitter i våra allmännyttiga bolag. Det är de som har det ansvaret. Det måste vi också komma ihåg. Vi löser inte alla problem här i Sveriges riksdag. Bostadsförsörjningsansvaret ligger på kommunerna.
Jag tänker också lite på den fråga du ställde till Emma förut, om hur vi ser på de kommuner som inte bygger. Här är den regionala planeringen oerhört viktig. Jag tror dock inte på den lösning som ni förespråkar, att man ska tvinga kommunerna att bygga ett visst antal bostäder varje år. Konjunkturerna går lite olika, och det ser lite olika ut i kommunerna när det gäller de behov som finns. Men i det regionala framtagandet av planer kan man också ställa ultimatum till kommuner.
Man kan säga att det inte blir någon tunnelbana eller andra infrastruktursatsningar om de inte svarar upp mot detta regionala problem. Men det är inte att tvinga dem att bygga 50 procent hyreslägenheter. Jag tror mer på morötter än piskor i det här sammanhanget. Vi måste också komma ihåg att vi har kommunalt självstyre. Vi måste faktiskt låta medborgarna i respektive kommun få rösta på de företrädare de tycker företräder kommunen bäst. Sedan kanske vi tycker att de röstar fel, men det är faktiskt deras val.
Det är så det fungerar i en demokrati.
Leif Nysmed (S):
Jag hoppas faktiskt på blocköverskridande samtal. Det är en fråga du får möjlighet att ställa till bostadsministern på onsdag, när vi träffar honom. Det var i den här salen som han ställde sig väldigt positiv till Larry Söder - han ställde också frågan. Jag läste igenom protokollet. Jag var naturligtvis lite nyfiken själv, för jag visste att jag skulle få frågan. Jag tror på detta.
Men då handlar det också om att man kanske har en lite positiv ingång när man försöker få blocköverskridande samtal. Vi kan konstatera att vi redan har blocköverskridande samtal i och med januariavtalet. Liberalerna och Centerpartiet tillhör väl ändå den forna alliansen - eller hur? Där är redan första steg tagna, skulle jag vilja säga.
Man försökte ta steg redan under den förra mandatperioden, men under de åtta åren dessförinnan fanns det en enda blocköverskridande överenskommelse, och den hade inte med bostadspolitiken att göra. Ja, jag tycker att vi tar denna fråga på stort allvar från socialdemokratin. Hur är det från Moderaternas sida?
Är ni villiga att med en viss ödmjukhet gå in i frågan i stället för att hela tiden, gång på gång, ställa samma fråga, med en viss raljerande ton, till bostadsministern? Jag tycker att man kan höja debattnivån lite grann i talarstolen.
Leif Nysmed (S):
Du svarar själv på den frågan, Mats Green, att det är felaktigt. Jag har inte de uppgifterna, så jag kan inte svara på frågan. När det gäller vad han svarade har jag inte läst protokollet, så jag tänker inte yttra mig i den frågan. Men jag har en fråga - du kan inte svara på den nu. Om du nu tar åt dig äran för mötet med bostadsministern nästa vecka undrar jag: Varför är du så missnöjd? Varför har du detta tonläge i talarstolen inför kommande möte?
Om ni är så villiga att ha de blocköverskridande samtalen med bostadsministern och oss andra skulle ni kanske ha en viss ödmjukhet och säga: De här frågorna skulle vi gärna vilja diskutera med er. Så skulle ni kunna göra i stället för att stå och raljera i talarstolen och tala om den frånvarande bostadsministern. Jag tycker inte att det lyfter debatten i denna kammare - tyvärr.
Leif Nysmed (S):
Det var mycket intressanta och bra frågor. Jag ska börja med en synpunkt jag har angående bostadsbristen, Larry Söder, och den gäller det du säger om att kommunerna ska hjälpa till. Bostadsförsörjningsansvaret ligger på kommunerna. Det handlar inte om att bara hjälpa till, utan det handlar om att kommunerna ska ta sitt ansvar.
Då handlar det bland annat om att använda sig av de medel en kommun har, exempelvis ett allmännyttigt bolag, för att ta fram bostäder som människor har råd att efterfråga. Här finns det goda exempel som pågår i dag.
Jag ska nämna investeringsstödet igen - det är tydligen bra att upprepa saker och ting i talarstolen, för då fastnar de i huvudet - men det finns även andra delar i detta, bland annat Sabos Kombohus och SKL:s förhandling för att få fram billigare bostäder, som kommuner alltså kan upphandla. Det är nämligen viktigt att vi tar fram bostäder som människor kan efterfråga.
Det finns något som efterfrågas väldigt mycket, speciellt i de orter som det är kris i, vilket faktiskt är de större städerna i det här landet. Jag kan ta Stockholm som ett exempel i och med att jag kommer härifrån själv. Vi har en lång bostadskö, och kön gäller hyreslägenheter. Människor vill ha hyreslägenheter.
Ändå går den nuvarande majoriteten i Stockholm ut med ytterligare utförsäljningar av de hyreslägenheter som faktiskt är billiga och som vanliga löntagare kan efterfråga. De ska ombildas till bostadsrätter. Jag tycker att det är jätteviktigt med bostadsrätter även i dessa områden, men då kan man faktiskt bygga bostadsrätter.
Exempelvis gör ett företag det i Alby i Norsborg: De bygger i dag, och de säljer eftersom de bygger till ett pris som människor har råd att efterfråga. Det är ett bra sätt att komplettera, men att ta bort hyresrätter gör ju att kön av människor som efterfrågar en hyreslägenhet - och den kris som Larry talar om - förvärras.
Leif Nysmed (S):
Investeringsstödet gör ju att det byggs bostäder som människor har råd att efterfråga. Det byggs inga lägenheter som människor inte har råd att efterfråga. Varför var de bostäder som Lars Beckman besökte i Hammarby Sjöstad - inte i Nacka - så svårsålda? Jo, de ligger på en prisnivå som väldigt få har råd att efterfråga.
Vi kan inte bara skuldsätta oss hur mycket som helst för att det ska gå att bygga dyrare och dyrare, utan man måste faktiskt få fram bostäder som människor kan efterfråga. Då är investeringsstödet väldigt viktigt. Regionplanen är också en viktig del för att man ska kunna få fler kommuner att ta sitt ansvar att bygga bostäder som människor har råd att efterfråga. Man får nämligen fram hur behovet ser ut i stort, inte bara i kommunen utan i regionen.
Man ser också vad det finns för morötter för att kommuner ska bygga. Får en kommun infrastruktur om den bygger mer bostäder? Det är också ett bra sätt att jobba och en viktig del som ligger med i detta. Vi har redovisningsreglerna för nybyggnation av hyreslägenheter, vilket stoppar en hel del hyreslägenheter som människor skulle kunna efterfråga. Vi måste se över och komma till skott med detta. Det är en av de punkterna. Sedan är det som du säger, Larry Söder: Vi måste få igång flyttkedjan.
Fler villor och brf:er måste byggas för att människor ska kunna lämna en hyreslägenhet och någon annan ta den, men då måste det också byggas så att människor har råd att efterfråga. Det kommer inte att byggas en villa om ingen har råd att efterfråga den. Då måste man titta på hur prisbilden på det ägda boendet har sett ut under en viss period och hur inkomstutvecklingen har sett ut under samma period, och det är två skilda grafer. Det är detta vi ser effekten av nu.
Jag hänvisar återigen er som är läskunniga till att läsa Sveriges Byggindustriers rapport från februari 2015. Ni kan läsa s. 30.