Hillevi Engström (M):
Först vill jag säga till Monica Green att jag just nu svarar på interpellationen som handlar om ungdomsarbetslösheten i Sverige. Jag tror att arbetslösheten i Norden är nästa interpellation. Jag säger detta så att vi pratar om rätt frågor. Det är alltså därför jag inte har kommenterat Monica Greens frågor. Det kommer senare, så är vi överens om det.
Om någon i den här kammaren har uppfattat att jag inte tar ungdomsarbetslösheten på väldigt stort allvar vill jag vara väldigt tydlig: Det är en central fråga för hela regeringen. Jag är själv väldigt engagerad i den frågan, och det är också ett av skälen till att regeringen genom att halvera arbetsgivaravgifterna för alla ungdomar under 26 år har gjort det hälften så dyrt att anställa dem.
Det är regeringens uppfattning att det är viktigt för arbetsgivarna att det blir billigare att anställa ungdomar. Vi tror nämligen att om det blir dyrare, svårare och mer komplicerat så får färre ungdomar jobb. Våra beräkningar visar att det som Socialdemokraterna och De rödgröna föreslår, nämligen att chockhöja arbetsgivaravgifterna för unga, kommer att leda till att ungefär 14 000 jobb går förlorade.
Det tycker vi är helt fel väg att gå; vi ska i stället göra det enklare och billigare för arbetsgivarna att vilja anställa en ung person. Jag kan hålla med Monica Green och övriga om att ungdomar är olika. Det vet alla vi som har träffat ungdomar. Vi har själva varit unga. Vi har olika behov. Ungdomar behöver olika former av stöd. De flesta ungdomar går det väldigt bra för, och där passar skolan utmärkt.
Att arbeta med lärlingsanställningar och lärlingsutbildningar i gymnasieskolan tror jag är ett av skälen till att Sverige har kommit sämre ut än de andra nordiska länderna. Till exempel i Danmark finns en tradition med gymnasielärlingar där också parterna har ett stort ansvar för hur man utformar den formen av utbildningar, ersättningar och sådana saker. Detta vill vi genomföra, och det finns också en utredning kring hur det ska kunna gå till.
Vi vill också göra det enklare för arbetsgivare att provanställa ungdomar under 23 år. Vi tror att det är viktigt att ungdomar får in foten på arbetsmarknaden och under lite längre tid får visa vad de går för. Vi måste öka flexibiliteten, för det är viktigare för unga att komma in på arbetsmarknaden än att vara i olika former av program. Teknikcollege och sådana initiativ är alldeles utmärkta. Ungdomsarbetslösheten är en prioriterad fråga.
I dag är 12 procent av de unga mellan 15 och 24 år arbetslösa. De saknar helt sysselsättning. 12 procent är en alldeles förskräckligt hög siffra. Av de unga i den ålderskategorin är det 43 procent som heltidsstuderar, så det är lite olika statistik som man ändå måste förhålla sig till.
Någonstans tror jag att vi kan vara överens om att ungdomar i gymnasieåldern helst ska kunna gå till en gymnasieskola som passar honom eller henne och som är anpassad för individens behov. Det är mycket allvarligare när man har gått ut gymnasiet och inte kan försörja sig själv. På samma sätt tycker väl de flesta av oss att ungdomar och barn under 18 år gärna kan bo hemma, och där har föräldrarna också en försörjningsplikt.
Men med detta sagt vill jag ändå understryka att det är viktigt med ungdomars möjlighet att få jobb. Avslutningsvis kan man fundera på om ungdomar direkt, första dagen på Arbetsförmedlingen ska ha en åtgärd. Jag tycker att det är viktigt att ungdomar börjar söka jobb och får hjälp av en jobbcoach att se vad deras utgångsläge är.
Att sätta dem i en arbetsmarknadspolitisk åtgärd eller insats tror jag skulle vara hämmande för deras möjligheter att snabbt komma in på arbetsmarknaden.