KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lotta Finstorp (M):
Taknivån är inte enbart en limit för köparen. Det är en limit för den som ska starta företag och se om det kan gå runt. Det är en limit för den entreprenör som kanske riskerar att gå ifrån ett fast arbete, som brinner för sitt jobb inom hemtjänsten och som drömmer om att bli egen entreprenör. Denna limit gör att man kanske inte vågar starta och framför allt inte anställa fler. Jag tycker att det är väldigt olyckligt.
Det är synd att vara raljant i denna debatt. Detta är ett sätt att lösa det. För att ni ska kunna nå ert mål att ha Europas lägsta arbetslöshet 2020 skulle det, enligt Svenskt Näringsliv, som har räknat på detta, gå åt 460 000 nya jobb. Då är detta en del. Det är i tjänstesektorn som jobben kommer att växa till, och då gäller det att öppna upp och försöka hitta bra lösningar.
Det som är viktigt för den som ska bedriva näringsvänlig politik, och även för den som ska starta ett företag, är att det är långsiktiga spelregler.
Nu när regeringen har hot om kilometerskatt, flygskatt och nya 3:12-regler finns det många uttalade hinder som ännu inte är klubbade och som verkar hindrande för den som vill anställa fler i sitt lilla RUT-företag. I stället avvaktar man. Jag ska bevaka denna fråga, för jag är övertygad om att vi kommer att se detta i statistiken.
Arbetslösheten bland kvinnor som är födda utanför Sverige är i dag 30 procent. Jag hörde detta i fredags. Det är en oacceptabel situation för varje arbetslös kvinna men också ur ett samhällsekonomiskt perspektiv. Med varje åtgärd från regeringen som hämmar jobbtillväxt hamnar dessa kvinnor ännu längre från arbetsmarknaden. Nio år - så lång tid tar det för hälften av alla nyanlända i Sverige att få ett jobb, enligt nya siffror från SCB.
Att korta denna tid för nyanlända och för personer med låga kvalifikationer när det gäller att få jobb är en av Sveriges största utmaningar. Alla partier delar naturligtvis regeringens uppfattning om detta. Arbetsmarknadsministern har dessutom som mål att det ska ta två år för den som är nyanländ att få ett arbete. Då måste det också finnas verktyg för detta. Det är lite grann detta som min fråga handlar om.
Vilka verktyg finns det mer i verktygslådan som kan göra att man kortar den tid som nyanlända är arbetslösa, från nio år till två år? Det måste vara enorma reformer som ska göras. Är det realistiskt över huvud taget när det är nio år i dag och målet är två år? Vad gör regeringen för att nå detta mål? Ligger regeringens mål om att Sverige ska ha Europas lägsta arbetslöshet 2020 fast?
Varför föreslår regeringen då till exempel tillväxthämmande skatter? Hur ska man nå detta mål? RUT är en del i detta.
Lotta Finstorp (M):
Vi befinner oss i en högkonjunktur nu. Men i till exempel min hemkommun Flen är arbetslösheten drygt 15 procent. Det är framför allt så att bland dem som har en utbildning och är födda i Sverige är arbetslösheten mycket låg. Men för att utföra just RUT-tjänsterna på ett bra sätt krävs det inte en akademisk utbildning.
Det är den sortens jobb som vi behöver få mer av. Som jag sa tidigare är taket på RUT-avdraget egentligen inte ett problem för köparna. Det handlar i stället om signalsystemet när det gäller dem som vill starta ett företag i denna bransch och som vill anställa fler. Det är precis det som vi behöver i Sverige. Det är ett problem för dem snarare än för dem som ska köpa RUT-tjänsterna.
Vd:n för Svenskt Näringsliv beskriver på ett mycket konkret sätt entreprenörens vardag. Det är kanske då som denna limit, taknivån, blir problemet. Entreprenörer tar risker i sitt företagande - risker med satsat kapital och upparbetade vinster. Företag är inget som bara tickar och går. Tvärtom har de ett ansvar för anställda.
Räcker inte intäkterna kommer ägaren sist när lönerna ska betalas den 25:e. Det är så en entreprenörs vardag ser ut. Almega presenterade nyligen siffror som visar hur halveringen av RUT-avdraget har slagit hårt mot RUT-sektorn. Det är också där man ser att kvinnligt företagande har bromsat upp. Vi vill se fler kvinnor som startar företag. Jag tycker inte att jag får konkreta svar.
Hur ska vi få fler kvinnor att starta tjänsteföretag? Och hur ska vi få ned arbetslösheten bland dem som är födda utanför Sverige?
Lotta Finstorp (M):
Jag tackar ministern för debatten. Det är inte svart eller vitt, och det finns egentligen inga klara svar från någon sida på hur man ska kunna få hela Sverige att leva. Jag tycker att det ministern säger är viktigt: Den fysiska närvaron kan vi aldrig någonsin helt och hållet fasa ut och ersätta med en digital närvaro.
Om man tittar på mindre kommuner i glesbygd säger dessutom demografin väldigt mycket. Det är många äldre som bor där. Det är många som använder digitala lösningar även om de är äldre, så man ska inte generalisera där heller. Men det måste finnas en fysisk närvaro. Man måste ha en ödmjukhet när man diskuterar de här frågorna. Det är lätt att man tar avstamp i Stockholm och andra storstadsområden och försöker hitta lösningar.
Många gånger är kreativiteten väldigt stor ute på landsbygden. Man hittar nya lösningar. Lanthandlaren skulle kanske kunna ha servicekontoret i sin lanthandel i stället. Man skulle kunna öppna upp och befria landsbygden från ganska mycket pekpinnar. Det tror jag vore väldigt intressant att titta på. Hur kan man få företagsamheten och entreprenörskapet att blomma, så att yngre människor vill flytta till landsbygden eller flytta tillbaka dit?
De kanske minns sin barndom positivt och vill att deras egna barn ska växa upp där. Jag tror absolut att hela Sverige har förutsättningar för att leva och blomstra, men det gäller att politiken i alla delar tänker hur man kan öppna upp i stället för att straffa med höga skatter, till exempel med kilometerskatt på transporter. Om man är för det måste man tänka på hur det kommer att drabba exempelvis Norrland.
Det kanske blir så att jobben flyttar söderut i stället. Då har man ju inte fått hela Sverige att leva.
Lotta Finstorp (M):
Jag vill tacka ministern för två väldigt viktiga debatter, där vi har haft en bra dialog i dessa frågor. Innan debatten ajournerades ställde jag en fråga.
Den gällde bland annat dem som betalar 34-35 kronor per hundralapp i kommunalskatt och som ser servicen försvinna och vårdköerna växa, samtidigt som den politiska organisationen i kommunen ibland också växer. Det är ju ofta de mindre kommunerna utanför storstadsområdena som har så hög kommunalskatt. Vad säger ministern till dem som försöker att bo och verka på landsbygden?
Hur ska de dessutom stå ut med höjd bensinskatt när de måste åka bil till jobbet eftersom det inte finns någon kollektivtrafik? Kilometerskatten kan, om den skulle bli verklighet, till exempel drabba de anställda på sågverk i Norrlands inland. Det skulle vara jätteintressant att få höra vad ministern har att säga om det här. Vad säger man till dessa personer?
Det är också intressant att LO i dag kräver ett tak för nivån på kommunalskatten. Det är möjligt att ministern inte kan föregå Skongressen, men det vore ändå intressant att höra vad han säger om detta. SKL, Sveriges Kommuner och Landsting, gör en ekonomirapport två gånger per år.
Där tittar man bland annat på skattekraft och får då ett bra underlag när kommuner och landsting ska göra sin budgetplanering och sina prioriteringar. I den senaste rapporten ställer SKL en prognos angående befolkningen, som man tror kommer att öka med ungefär 650 000 personer fram till 2020. Det är alltså en ökning med mer än en halv miljon människor.
Kommunerna står inför stora utmaningar, men att höja skatten ytterligare är inte rätt medicin. Det handlar snarare om att få fler människor i arbete. Jag är bekymrad över hur regeringens politik slår - framför allt mot dem som bor i glesbygdsområden, där skatten redan är oerhört hög. Denna politik innebär ytterligare pålagor, som gör att man kanske väljer att inte bo kvar.
Då blir det svårt, utifrån den debatt vi hade tidigare om att hela Sverige ska leva, för allt detta hänger ihop. Jag vill att ministern kommenterar hur man kan se på det. Jag har också en fråga angående det kommunala självstyret och riktade statsbidrag.
Var går gränsen för det kommunala självstyret när regeringen till exempel beslutar om glasögonbidrag eller gratis besök på vårdcentralen för personer som är äldre än 85 år? Risken är att man urholkar det kommunala självstyret genom riktade statsbidrag.
Till en början skapar de jubel bland kommunalråden, men år två, när dessa statsbidrag kanske inte längre finns, får man i stället skära ned på en kostnad som man egentligen inte har tagit själv utan fått från staten. Jag tycker att det kommunala självstyret är en jätteviktig fråga som vi skulle kunna ha en helt egen interpellation om. Men återigen: Vad säger man till någon som bor i glesbygd, som har 34-35 kronor i kommunalskatt och nu får ytterligare pålagor från regeringen?
Lotta Finstorp (M):
Tack, ministern, för inlägget! Det som behövs i Sverige är fler människor som betalar skatt. Skatteutskottet var nyligen på utskottsresa till Kenya, där 20 procent av befolkningen betalar skatt och där svenska Skatteverket gör ett jättebra jobb genom att hjälpa till att bygga upp ett skattesystem. Problemet är att få människor att betala skatt och se vad de sedan får för valuta för pengarna.
När man höjer skatterna mycket kommunalt och landstingskommunalt och köerna kvarstår eller blir ännu längre, till exempel till vården, är risken att det minskar människors benägenhet att jobba över, jobba lite extra och utbilda sig. Det är en farlig utveckling, tycker jag, när det blir på det sättet. Det är inte bara inkomstskatten, utan det kommer till en mängd andra skatter. Nu talar regeringen om flygskatt.
Jag bor nära Skavsta. Det är 1 100 arbetstillfällen som blir direkt berörda om denna lågprisflygplats kommer att minska sin andel passagerare, därför att de som reser därifrån är väldigt känsliga för om det blir, som ni säger, några kronor till. Men det hämmar också utvecklingen i vårt län. Det finns en stor oro i Nyköpings kommun för att de här människorna kommer att bli arbetslösa.
Skatt som styrmedel kan vara effektivt på många sätt, som vi talade om tidigare i debatten. Men de måste ha ett syfte. Då tänker jag att en miljöskatt, flygskatten, inte är utformad så. Det finns ju inga incitament för människor att ta tåget till Thailand - det är lite svårt över haven. Och det finns inga incitament för flygbolagen att finna bättre bränsle, till exempel.
Om skatt ska vara ett bra styrmedel måste det finnas alternativ att välja på för den enskilde.
Lotta Finstorp (M):
Tack för svaret, ministern! Jag blir lite fundersam över svaret. Det låter jättekonstigt att det inte skulle ligga i ministerns eller "regeringens intresse att inom ramen för den statliga idrottspolitiken särskilt gynna en idrott framför andra". Frågan handlar om friskvårdsförmånen.
Nästan alla idrotter, förutom fyra stycken, finns med i det som är avdragsberättigat. Det handlar inte om att ridsporten skulle gynnas om den skulle komma med där. Jag har debatterat med hälso- och sjukvårdsministern och även finansministern i den här kammaren många gånger. Svaret blir ofta irriterat och svävande. Det är synd.
Jag kommer senare i debatten att ta upp alla fördelar som skulle finnas om ridning skulle bli en friskvårdsförmån. Under Almedalen 2014 anordnade Svenska Ridsportförbundet en hearing om ridning. Det handlade om att den borde inkluderas i friskvårdsavdraget, utifrån den forskning som finns.
Det finns evidens på att människor som har olika problem med rörelseapparaten men också människor som inte mår bra i själen mår bra av att rida. Vid hearingen i Almedalen var en överväldigande del av partierna för att ridning skulle komma med i förmånen.
Då, i juli 2014, visste ingen vem som skulle inneha regeringsansvaret, och S och MP var två av de partier som var för att ridning skulle ingå. För mig är frågan en källa till stor frustration. Jag förstår inte. Jag skulle vilja att vi diskuterar formalia. Vad är det som kan ändras?
Svaret, både på skriftliga frågor och i debatter om frågan här i kammaren, handlar ofta om att det är en myndighet som bestämmer vilka idrotter och sporter som ska finnas med i denna förmån.
Om nu en majoritet av partierna vill att ridning ska ingå, utifrån evidens och forskning, var ska frågan lyftas? Avgör en myndighet ensam vad som ska ingå? Den här regeringen tillsätter dessutom utredningar i parti och minut.
Det vore lämpligt att tillsätta en utredning för att se över om vi ska ha friskvårdsförmånen över huvud taget och vilka idrotter, sporter eller typer av friskvård som ska ingå i den. Det minsta regeringen kan göra är att initiera en översyn för att se över hur det här fungerar egentligen. Vad ger det? Hur mycket pengar kostar det? Ger det den effekt som man önskar etcetera?
Avslutningsvis vill jag dela med mig av något jättebra som Winston Churchill sa: Det är något med utsidan av hästen som är bra för insidan av människan.
Lotta Finstorp (M):
Jag vill tacka ministern för en viktig debatt. Jag blir fortfarande frustrerad över att det blir irriterat när frågan kommer på tal. Jag håller verkligen med ministern om att alliansregeringen, till exempel under förra mandatperioden, borde ha sett över vad som ska ingå i friskvårdsförmånen.
Nu finns olika behandlingar också med där, till exempel att bada i saltvattentunna eller något liknande. Därför borde det ha gjorts en översyn av hur det ska se ut. Ska vi ha kvar det över huvud taget? Det är en ganska väsentlig fråga. Ministern tar upp en viktig aspekt. Det gäller att inte blanda ihop detta med ridningen, som har 500 000 utövare.
Det är oerhört viktigt att ridsporten som sådan får de pengar och de möjligheter den behöver, till exempel att de kommunala anläggningarna är ändamålsenliga och moderna utifrån djurskyddslagstiftning etcetera. Och det ska vara tillgängligt för alla. Ministern tar också upp jämställdhet avseende friskvårdsförmånen.
Utifrån den aspekten är ridning verkligen en tjejsport. Även om allt fler pojkar rider är det viktigt att titta på vad en kvinna som har ont i ryggen och som är anställd skulle behöva göra och kan ta del av när det gäller friskvårdsförmånen. Då kanske det är just ridningen. Men det har blivit så konstigt.
En aktivitet som ridning faller utanför Skatteverkets definition av motion och friskvård, trots dess erkänt goda effekter för kropp och hälsa. Det handlar också om att man inte skulle ha idrotter och sporter som kostade mycket i utrustning.
Om man kopplar frisvårdsavdraget till ridning på en godkänd ridskola får man ju låna hästen, hjälmen, skyddsvästen och stövlar - man kan låna allting. Sadeln ligger på hästen. Man betalar för sin ridlektion.
Det är lite konstigt när man säger att det inte får vara någon form av friskvård som kräver en dyr utrustning, för det gör inte ridning om man kopplar den till en av Ridsportförbundet godkänd ridskola eller till en annan godkänd verksamhet. Det som först och främst gör att jag står här är att jag vill få igenom en översyn av vad vi menar med friskvård. Det skulle behövas en tydlig definition av det.
Människor hör av sig och undrar varför inte ridning ingår när det finns en massa andra friskvårdsaktiviteter med på listan. Sedan är ridning också ett ganska väl beforskat område avseende både fysisk och mental rehabilitering. Vi ska snart ha en ytterligare interpellationsdebatt om psykisk ohälsa. Där finns också hästen med som en del i detta.
Vid Ersta-Sköndal-Bräcke högskola pågår det ett antal forskningsprojekt med det övergripande målet att bidra till allsidig kunskap om hästens terapeutiska funktion och betydelse i olika delar av människovården. Det kan man se också utifrån förebyggande insatser, med tanke på hur sjukskrivningstalen ser ut. Det gäller att man mår bra innan det har gått så långt att man hamnar i sjukskrivning.
Nog måste väl ridningen ändå ses som synnerligen hälsofrämjande? Det här med friskvård har blivit ett så vitt begrepp att det blir oerhört svårt att sätta fingret på hur definitionen ska se ut.
Lotta Finstorp (M):
Det är säkert tredje gången som jag deltar i en sådan här debatt i kammaren. Det som jag är glad över är löftet om en översyn och en analys där man tittar på frågan. Precis som ministern säger finns det nya rön.
Om jag får göra ett inspel så borde man inom friskvårdsförmånen - om den ska vara kvar, vilket jag utgår ifrån att den ska vara - titta på vad det finns för evidens och forskning för att det ska ingå i begreppet folkhälsa och friskvård.
Det som många människor - och också jag - är upprörda över är att man inte förstår hur vissa sporter och viss friskvård kommit med på listan medan andra inte har gjort det. Det är det som är det stora problemet. När människor frågar om ridningen går det inte att svara. Ridning är inte en materialkrävande snobbsport. Det känns så förlegat att man har satt den åt sidan därför att man har hävdat att det är en materialsport. Jag tycker att det är oerhört märkligt.
Jag bevakar översynen och analysen när den kommer, och jag håller tummarna för att ridning finns med som en av de nya sporterna inom förmånen.
Lotta Finstorp (M):
Det är bra. Växa-stöd är säkert väldigt bra. Men då kan man inte å andra sidan signalera 3:12-regler som kommer att bli mycket tuffare för företag, för då kommer de inte att våga anställa i alla fall. Alltihop hänger liksom ihop. Det är glädjande att fler utrikes födda har fått arbete. Jag kommer från en kommun, Flens kommun, där vi har 16,1 procents arbetslöshet. 40 procent är utrikes födda.
Det ser väldigt olika ut i landet, och vi bor alltså bara en timme från Stockholm. Det behövs verkligen åtgärder. Jag har en fråga om moderna beredskapsjobb i staten. Jag träffade nyligen en personalchef för en myndighet, som verkligen hade försökt.
Hon hade skrivit en kravspecifikation till sin lokala arbetsförmedling eftersom hon såg att det fanns uppgifter som inte utfördes. Hon fick då tillbaka tolv svar med förslag på personer som aldrig skulle kunna utföra dessa uppgifter. Hon var lite bekymrad.
Hon kommer från en kommun där hon har jobbat som personalchef, och hon sa: Vi i kommunen är vana vid att ta emot personer som ska få in en fot på arbetsmarknaden och så vidare. Men i myndigheten är det svårt att få en acceptans för detta. Jag skulle vilja höra lite grann om hur det här ser ut. Hur många har kommit in, och hur ser det ut framöver? Små och medelstora företag skapar fyra av fem arbetstillfällen i Sverige.
Det är viktigt att ha med sig i alla reformer som ska göras. Nu ska extratjänsterna komma in även i friskolor och i privatägda vårdinrättningar. Det betyder att samma regering som genom vinsttak vill få bort privata välfärdsföretag nu behöver dem för att komma närmare numerären av extratjänster som utlovades inför valet 2014.
Lotta Finstorp (M):
Tack, ministern, för svaret! Av det framgår att regeringens åtgärdsprogram för att motverka sjukskrivningar följs upp av ministern, och det är alldeles utmärkt och viktigt. Men av största vikt är det att hitta lösningar för att människor inte ska bli sjuka och att inte drabbas av utmattningsdepressioner. Vi måste försöka identifiera pudelns kärna och därefter hitta politiska lösningar i den mån det går.
Försäkringskassan kom nyligen med en intressant men oroande rapport om psykisk ohälsa och sjukhälsotalen. Ministern och jag har många gånger stått här i kammaren och debatterat och samtalat om den här angelägna frågan. Situationen är alarmerande. Troligtvis finns en del av lösningen i flera olika sätt. Jag tycker att orsaksanalysen ofta saknas. Vad är orsaken till detta?
Det finns en oro när man ser att sjukskrivningstalen dämpas till en del, för det kan bero på att direktiven är hårdare: Man ska inte sjukskriva lika mycket. Det finns även frågeställningar om huruvida det alltid är rätt att sjukskriva om någon har en utmattningsdepression. Det kanske är klokare att ha en fot kvar på arbetet och i stället gå ned i arbetstid. Detta är naturligtvis väldigt individuellt.
Men steget att efter bara någon månad gå tillbaka är oerhört stort för den som har drabbats av psykisk ohälsa. Syftet med Försäkringskassans analys i den del som jag läste i rapporten är att öka kunskapen om vad som händer för individer som blir sjukskrivna i psykiatriska diagnoser när det gäller återfall i sjukskrivning, möjlighet att komma tillbaka till arbetet samt hur vanligt det är att sjukskrivningarna övergår i sjuk- eller aktivitetsersättning.
Statistiken visar att det finns ett tydligt mönster vad gäller personer som är sjukskrivna med psykiatriska diagnoser. Generellt sett har de lägre återgång i arbete och större risk för återfall i sjukskrivning. Jag skulle vilja att ministern tar upp detta i sitt nästa anförande.
Jag tycker att det är oroande att återfallsfrekvensen är så hög jämfört med en somatisk åkomma. Samtidigt visar statistiken att det är bättre att komma tillbaka i arbete för personer som är sjukskrivna i de vanligaste diagnoserna, det vill säga anpassningsstörningar och reaktion på svår stress.
Reaktion på svår stress kan till exempel vara ett sorgearbete. Då kan man sedan successivt komma tillbaka på ett mer tydligt sätt än om en person exempelvis har en utmattningsdepression. Psykiatriska diagnoser är förknippade med de längsta sjukskrivningarna. De är till och med längre än vid hjärt-kärl- och tumörsjukdomar.
Man ser en tydlig ökning för detta från 2010, och sedan 2014 är detta den vanligaste orsaken till sjukskrivning. Man läser och försöker komma åt vad det är som gör att vi i dag hamnar i dessa sjukskrivningar så ofta. Det beror säkert på olika saker på samhällsnivå, på individnivå och på stressen som finns på arbetsplatser.
Det går nog inte att sätta en enda etikett på orsakssambandet i detta. Det här är ändå mycket oroande. Vilka åtgärder finns i regeringens åtgärdsprogram för att hejda återfall till sjukskrivning i dessa diagnoser?
Lotta Finstorp (M):
Tack för en viktig debatt! Det går naturligtvis inte att sätta fingret på exakt vad det är som gör att fler och fler människor sjukskrivs på grund av utmattningsdepression eller psykisk ohälsa. När man nämner de här begreppen är det så lätt att bara fara iväg, men det vi menar är i allmänhet stressrelaterad utmattningsdepression.
Det görs mycket som är bra på olika håll i Sverige kring detta. Jag läste en intervju med Kersti Ejeby, som är verksamhetschef vid vårdcentralen i Gustavsberg där jag har varit på studiebesök. Hon menar att det handlar mycket om diagnosen utmattningssyndrom. Den kom 2002. Den fanns inte innan, och den finns inte i andra länder.
Det tycker jag att man ska fokusera på och ta med sig. Sjukskrivningarna hanteras i primärvården, säger hon, men jag tycker inte att vår kår har haft fokus på att lära sig om de stora folksjukdomarna. Primärvården är gammalmodig vad gäller laguppställning. Jag vill ha mer terapeutisk kunskap. Detta tycker jag är jätteintressant. Där har de öppnat dörren in på ett annat sätt än på många andra vårdcentraler.
Ministern säger att det handlar om att göra rätt från början, att komma in rätt. Det kanske inte är en doktor man måste träffa utan en annan yrkeskategori. Åsa Kadowaki, psykiater, säger i samma intervju: Tidigare tog kyrkan hand om själen, och doktorerna tog hand om kroppen. Men nu har vi fått tillbaka själen, och vi vet inte vad vi ska göra med den. För vissa tillstånd är sjukskrivning en dålig behandlingsmetod, men läkarna har inte lärt sig att hantera sitt ansvar.
Att sjukskriva någon innebär att man plockar bort personen från dess sammanhang, och det är vid vissa tillstånd fel väg att gå.