KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mikael Dahlqvist (S):
Jag tackar dig, Johan Hultberg, för ditt svar. När det gäller vad regeringen gör nu och framöver tycker jag att det är väldigt tydligt vad vårt statsråd Lena Hallengren har sagt och även vad vår vaccinsamordnare har sagt. Vaccinsamordnaren har varit tydlig i sitt besked när han har besökt utskottet flera gånger.
Han har fullt mandat och full befogenhet att undersöka alla möjligheter med alternativa tillverkare och leveranser. Jag vet att ledamoten Johan Hultberg också tycker att EU i grunden är bra, och jag välkomnar att vi har samma syn. Men att lägga alla ägg i samma korg, som han säger, går tvärtemot det som var EU:s strategi.
Man tecknade avtal med massvis av olika leverantörer för att säkra att vi skulle få något eller några godkända vacciner. Nu gick det mycket bättre än vi vågade hoppas på. Fru talman! Jag efterlyser fortfarande konkreta besked från ledamoten. Vad är det som regeringen inte har gjort eller som regeringen ska göra framöver?
Jag tycker att vår gemensamma information har varit självklar och tydlig för mig, att man nu undersöker precis varje sak. Kan man teckna avtal om ryska vacciner? Kan man hitta andra leverantörer? Kan man bygga upp mer tillverkning och så vidare? Problemet just nu är att vi väntar på besked om till exempel vaccinet från Ryssland är så bra som sägs. Vi vill ha säkra och goda vacciner.
Mikael Dahlqvist (S):
Tack, Maj Karlsson, för dina frågor! Den första frågan gällde ett förstatligande av den personliga assistansen inom LSS. Där är mitt besked tydligt. Mellan regeringen och samarbetspartierna pågår en förhandling och diskussion om hur direktiven ska se ut.
Vi har naturligtvis noterat riksdagens vilja, och naturligtvis kommer vi att respektera den. Hur det sedan utformas är som Maj Karlsson förstår, fru talman, statsrådets mandat. Jag vill samtidigt understryka att en huvudman inte löser alla problem.
Det har jag tidigare sagt här i talarstolen till Maj Karlsson med flera. Vi måste också se på konsekvenserna. Men vi har som sagt en överenskommelse i och med januariavtalet, och vi har noterat vad riksdagen tycker. Fru talman! Den andra frågan som Maj Karlsson ställde till mig gällde hur vi ser på den LSS-utredning som har skickats på remiss och som vi har fått svar om.
Tyvärr är den i stora delar inte bra. Vår ambition har dock varit att kunna använda delar av utredningen för att komma vidare med sådana felaktigheter som finns i dag inom LSS-reformen vad gäller tolkningen av behov och så vidare.
Mikael Dahlqvist (S):
Tack, Maj Karlsson, för dina frågor eller din önskan! Jag hoppades personligen mycket på LSS-utredningen och att den skulle innehålla färdiga lagförslag som hade gjort att den juridiska tolkningen av "grundläggande behov" hade blivit bättre.
Jag tycker att det fortfarande finns embryon i utredningen som kan göra att det blir ett bättre utfall för dem som behöver hjälp så att man kan tolka "grundläggande behov" på ett bättre sätt, fru talman och Maj Karlsson. Men du vet precis som jag, Maj Karlsson, att om vi ska påbörja en ny utredning kommer det att ta två tre år innan vi kommer till ett beslut.
Det är tyvärr det som har fördröjt processen. Ja, regeringen och vi har ansvar för hur det ser ut. Det är inget att hymla om, fru talman. Tidigare i mitt anförande ville jag bara påpeka att det har pågått under en historiskt lång period som varit kantad av vissa svårigheter. Det har också varit svårt att få en enighet i riksdagen om frågorna.
Mikael Dahlqvist (S):
Jag tackar Pia Steensland för frågorna. Fru talman! Det är klart att vi inte är nöjda med dagens utveckling av situationen, och det är klart att jag personligen gärna hade sett att vi hade kommit en bra bit längre.
Samtidigt vill jag understryka att vi har gjort en hel del för att eliminera den värsta utvecklingen. Det har vi gjort på så sätt att vi har stoppat tvåårsomprövningen. Vidare har vi stoppat beslutet att ta bort rätten till jour och beredskap, som Pia Steensland känner väl till.
Vi har också sett till att andning och sondmatning räknas som grundläggande behov. Vi kommer också, fru talman, att se över föräldraansvaret och rätten till grundläggande behov.
Det är klart att vi skulle behöva, som Pia Steensland antyder i sin retorik, en större genomgripande förändring av vad som ingår i grundläggande behov. Jag hoppades oerhört på LSS-utredningen som gjordes förra mandatperioden, och där kanske vi kan använda delar av den och på så sätt komma framåt.
Jag vill bara understryka att vi är precis överens i frågan om att alltför många i dag inte kommer in i systemet. Det beklagar jag verkligen.
Mikael Dahlqvist (S):
Jag vill påminna ledamoten Pia Steensland att regeringen agerade kraftfullt i fråga om andning och sondmatning. Vi lade fram ett förslag där det fanns betänkligheter om det skulle hålla juridiskt. Det gick snabbare än vad vi hade tänkt. Följden blev att vi fick komma tillbaka med ett modifierat förslag i den delen.
Detta visar ändå hur komplicerad och svår lagstiftningen är. Sedan kan vi alltid ha olika åsikter om hur snabbt och effektivt man agerar. Där finns ingen svart och vit sanning, utan det är mer av en gråaktig ton i den processen.
Men det var ändå regeringen som lade fram propositionen om andning och sondmatning, precis som vi kommer att lägga fram propositioner framöver om att säkra även andra besvärliga områden, till exempel föräldraansvaret. Vi får väl se tiden an och se hur långt vi kommer i processen. Men helt klart är vi inte nöjda, utan vi måste se till att göra ytterligare förbättringar.
Mikael Dahlqvist (S):
Min fråga riktar sig till statsrådet Lena Hallengren.
Det har den senaste tiden i flera sammanhang i medierna, så även i den stora coronautfrågningen i SVT i söndags, påståtts att den svenska coronastrategin förra våren gick ut på att tillåta en viss begränsad smittspridning, det vill säga att inte göra allt för att förhindra smittspridning av covid-19.
Är detta också ministerns bild av regeringens och ansvariga myndigheters coronastrategi under våren?
Mikael Dahlqvist (S):
Tack så mycket för svaret, Lena Hallengren! Det som statsrådet beskriver är oerhört viktigt, för många påstår ju att vi har haft en så kallad flockimmunitetsstrategi i vårt land och att vi har vidtagit för slappa åtgärder. Det är därför oerhört viktigt att det från ansvarigt håll klargörs tydligt vilken strategi vi har. Därför blir min andra fråga till Lena Hallengren hur regeringen framöver tänker tydliggöra vår strategi.
Mikael Dahlqvist (S):
I betänkandet som debatteras i dag finns många behjärtansvärda yrkanden och även flera tillkännagivanden. Men politik handlar om prioritering. Det handlar om prioritering också när det gäller ekonomi. Här skulle jag vilja ställa en fråga till moderaten Camilla Waltersson Grönvall.
Ditt parti är i nästan varje fråga ute och lovar guld och gröna skogar. Vi kan ta bränsleskatterna och försvaret som exempel på nya stora utgiftsökningar.
Min fråga till dig, Camilla, är: Kommer ni att kunna säkerställa att pengarna räcker även för socialpolitiken, alltså att det finns pengar kvar för alla reformer ni föreslår inom till exempel LSS?
Mikael Dahlqvist (S):
Tack, Camilla Waltersson Grönvall, för ditt svar! Jag ska välja att använda lite mildare vokabulär än du använde. Men det är klart att man som regeringsföreträdare blir fundersam när det gäller hur ni kan leva upp till allt ni har lovat. Samtidigt säger ni till oss att ni vill sänka skatterna. För mig går plus och minus inte riktigt ihop.
Därför tycker jag att det är en relevant fråga som jag ställer till dig, Camilla Waltersson Grönvall: Hur kommer era pengar att räcka till för alla löften ni ger i alla frågor om ni får regeringsmakten under den kommande mandatperioden? Jag tycker inte att jag fick något tillräckligt bra svar på det, fru talman.
Mikael Dahlqvist (S):
Jag konstaterar att regeringen under denna mandatperiod har gjort historiska satsningar på välfärden. Miljarder och åter miljarder har delats ut till omsorgen, som vi diskuterar i dag, till sjukvården och till skolan. Jag konstaterar också att vi har haft en offensiv reformagenda för LSS. Den påbörjades redan 2018.
Det var regeringen som tog initiativ till stopp för tvåårsomprövningar. Det var regeringen som såg till att tillsyn mellan insatser skulle kunna fortsätta, och det var regeringen som säkrade upp när det gäller andning och sondmatning. Dessutom kommer en jättestor reform i vår när det gäller stärkt rätt till personlig assistans. Fru talman!
Min fråga till Carina Ståhl Herrstedt är följande: På vilket sätt har regeringen och denna församling, riksdagen, ändrat i lagstiftningen så att det har blivit färre assistanstimmar beviljade? Jag skulle gärna vilja höra om det finns ett sådant beslut. Fru talman!
Den information som jag besitter, Carina Ståhl Herrstedt, är att det handlar om ändrade juridiska bedömningar, att det helt och hållet är en juridisk fråga.
Mikael Dahlqvist (S):
Det stämmer, Carina Ståhl Herrstedt, att du inte hänvisade till att regeringen eller denna församling har ändrat lagstiftningen. Men du antydde i ditt anförande att regeringen via regleringsbrev och via vår förra finansminister har sett till att det har blivit så här. Det kanske är en lek med ord, inte vet jag. Jag har en annan fråga som jag vill ställa, fru talman.
Sverigedemokraterna har närmat sig Moderaterna och Kristdemokraterna och kan tänka sig någon form av regeringssamarbete under kommande mandatperiod. Sverigedemokraterna har lovat rätt mycket. Man har när det gäller bränsleskatten och så vidare lovat stora miljardsänkningar.
Hur kommer Carina Ståhl Herrstedt vid ett eventuellt kommande regeringssamarbete att se till att prioritera socialpolitiken och i synnerhet LSS? Hur kommer man att få pengarna att räcka till?
Mikael Dahlqvist (S):
Jag tackar ledamoten Steensland för hennes frågor. Herr ålderspresident! Det finns en diskussion om lagförslaget. Hur lång tid ska en assistansberättigad ha på sig för att få tag på en ny anordnare? I början fanns ingen tidsgräns alls, ledamoten Steensland.
Därför har vi gjort en justering efter Lagrådets rekommendation, som innebär att det blir två veckor. Om inte de två veckorna räcker till kan, om särskilda skäl finns, tiden förlängas individuellt. Varför blir det en så kort tidsperiod?
Det är precis som många tidigare har sagt i kammaren i dagens debatt, nämligen att det är oerhört viktigt att felaktiga utbetalningar stoppas snabbt och effektivt. Det är därför vi har satt en tuff tidsgräns - jag håller med om det. Det är för att vi vill markera att om det inte finns tillstånd ska inte heller assistans bedrivas. Så enkelt är det.
Att vi befinner oss i den här situationen är absurt, men de kriminella är experter på att hitta olika kryphål. Regeringen gör en enorm satsning i budgetpropositionen. Det ska bli spännande att se om Kristdemokraterna ställer sig bakom budgetpropositionen. Om vi får majoritet i kammaren kan vi göra dessa stora satsningar.
Bara de reformer som vi föreslår för stärkt assistansrätt kommer att kosta miljarder. Sedan finns den ekonomiska situationen. Jag tycker att vi helt klart är på rätt väg och har höjt fanan när det gäller funktionsfrågor i praktiken.
Mikael Dahlqvist (S):
Tack så mycket för ditt anförande, Carina Ståhl Herrstedt! Jag är glad att vi är överens om bakgrunden till dagens betänkande och att välfärdsbrottsligheten måste stoppas. Däremot är jag lite bekymrad över din historiebeskrivning när det gäller varför assistanstimmarna har minskat under ett antal år.
Därför skulle det vara intressant, herr ålderspresident, om ledamoten Ståhl Herrstedt visade mig var i budgeten vi har dragit ned på den personliga assistansen under de här åren. Den rätta beskrivningen, herr ålderspresident, är helt enkelt att man har gjort strängare tolkningar av lagstiftningen.
Det började redan 2009 i Högsta förvaltningsdomstolen, i ett antal domar som blivit rättspraxis och som Försäkringskassan, som är en fristående myndighet, följer. Därför har antalet assistanstimmar tyvärr gått ned, och det är det som regeringen nu håller på att rätta till på ett förtjänstfullt sätt.
Min fråga till ledamoten Ståhl Herrstedt är följande: Var finns det i regeringens budget under dessa år neddragningar inom LSS under rubriken Personlig assistans?
Mikael Dahlqvist (S):
Jag tackar ledamoten Stål Herrstedt för hennes svar - eller avsaknaden av svar, skulle jag kanske säga. Jag efterlyser fortfarande ledamotens svar på var i budgeten vi har minskat när det gäller området LSS. Det fungerar så här, herr ålderspresident: Detta är en rättighetslagstiftning som vid varje positivt beslut genererar en kostnad.
När året är slut summerar man budgetramen, och så betalar statskassan ut de pengar som är beslutade. Det finns ingen som helst ram kring den här budgeten. Dessutom, herr ålderspresident, började dessa förändringar redan 2009, under alliansregeringens tid. Vi talar alltså om drygt tio års tid med försämringar i LSS, vilket är förfärligt, men jag tycker att rätt ska vara rätt.
Tycker inte ledamoten Carina Ståhl Herrstedt dessutom att det är viktigt att våra oberoende myndigheter, i det här fallet Försäkringskassan, följer lagstiftningen? Det är ju det man har gjort. Man följer rättspraxis och lagstiftning. Man kan inte göra en egen tolkning.
Och regeringen, herr ålderspresident, får absolut inte lägga sig i de oberoende myndigheternas ansvarsutövande.
Mikael Dahlqvist (S):
Ledamoten Jonsson tar upp ett av problemområdena som jag också tog upp i mitt anförande, nämligen det om särläkemedel, specialläkemedel, och deras fantastiska utveckling men också deras kostnader för samhället. Med dagens system värderar TLV som bekant, fru talman, nyttan kontra kostnaden.
Däremot håller jag inte med om ledamotens beskrivning av regeringens passiva förhållningssätt, som han uttrycker det, eller utskottets socialdemokratiska ledamöters förhållningssätt. För oss är det här en lika viktig fråga. Är det något parti som i detta land år efter år har slagits för alla människors lika värde är det Socialdemokraterna. Fru talman! I den här frågan handlar det i första hand om lagstiftning.
TLV har en lag att följa som vi i den här kammaren har sagt okej till tillsammans. Ingen minister kan gå in och styra i den frågan på fem minuter. Då blir man anmäld till KU. Därför vill jag understryka att regeringens initiativ via socialminister Lena Hallengren beror på att man vill lösa just det här problemet. Nu bjuds berörda parter in till dialog, för att se över hur vi ska hantera den här komplexa frågan.
Vi måste också komma ihåg baksidan av det här myntet. Det är väldigt svårbedömd materia. I det enskilda fallet har jag ingen åsikt, för jag kan inte frågan. Jag konstaterar bara att det finns olika uppfattningar. Med hjärtat säger jag precis det som du säger i ditt anförande, Anders W Jonsson, att patienterna naturligtvis ska ha det här. Fru talman! Min fråga till Anders W Jonsson är följande: Du har fram till nyligen suttit med i regeringen.
Hur har Centerpartiet agerat i den här frågan?
Mikael Dahlqvist (S):
Tack så mycket för ditt svar, ledamoten Jonsson! Jag konstaterar att vi i grunden är överens. Jag tror att vi har samma ambition och mål: att alla patienter ska få ta del av de nya läkemedlen. Men jag konstaterar också att Centerpartiet fram till nyligen var en del av regeringen, visserligen när det gäller budgetsamarbetet. Men i en hel del frågor som behandlas i vårt utskott har Centerpartiet haft framgång i många förhandlingar och har även lyft upp andra frågor.
Ibland känns det alltså lite som att ledamoten skjuter över målet, fru talman. Min avslutande fråga till Anders W Jonsson kvarstår. Varför agerade inte du i den här frågan när du fram till nyligen satt i regeringen? Frågan har inte dykt upp i dag eller i går. Den har varit aktuell minst ett till två år tillbaka.
Mikael Dahlqvist (S):
Jag tycker att jag var väldigt tydlig i mitt anförande om varför vi säger nej till tillkännagivandet. Vi har också skrivit ett särskilt yttrande där vi förklarar varför vi tycker att man inte ska driva frågan via detta verktyg, som riksdagen och utskottet har möjlighet till.
Pia Steensland vet mycket väl att tillkännagivanden är ett verktyg som framför allt används när oppositionen vill driva på regeringen i någon fråga. Det har fungerat så i alla år. Men under den senaste mandatperioden har väl detta verktyg använts lite väl mycket.
Det handlar inte alla gånger om att man i tillkännagivandet har en avvikande uppfattning gentemot regeringen, utan det kan handla om att regeringen hanterar frågan på ett annat sätt än vad oppositionen föreslår, fru talman. Regeringen har varit väldigt tydlig när det handlat om att säkerställa sjukvården under pandemin. Som jag sa i mitt anförande har man också skjutit till miljardbelopp för att säkerställa tillgången på nya läkemedel.
Man har gått från drygt 25 miljarder för fem år sedan till nästan 35 miljarder i dagsläget. Man har också en hel del uppdrag och diskussioner.
Sist men inte minst har socialministern i dag meddelat att hon har en särskild dialog med de berörda parterna för att hitta en väg för hur vi ska kunna finansiera de här nya läkemedlen, som i dag kanske inte beräknas på rätt sätt av TLV, Tandvårds- och läkemedelsförmånsverket.
Min fråga, fru talman, till ledamoten Steensland är följande: På vilket sätt tror Pia Steensland att ett tillkännagivande kommer att påskynda den här frågan i mars månad?
Mikael Dahlqvist (S):
Tack, Pia Steensland, för svaret! Regeringen har agerat kraftfullt, även om ledamoten har en annan uppfattning. Jag redovisade nyss hur mycket mer resurser som har tillförts. I fråga om den läkemedelsutredning som ledamoten syftar på, fru talman, stämmer det att den fortfarande bereds, och det har gått några år.
Det beror dock också på att det finns starka krafter som går emot utredningen, bland annat Sveriges Kommuner och Regioner. Där ingår Kristdemokraterna som också har synpunkter på utredningen. Där har man tyvärr inte kommit fram till konsensus ännu. Det finns alltså en historia bakom varför vissa frågor tar längre tid, fru talman. Jag vill också understryka att vi socialdemokrater inte är hjärtlösa.
Som jag sa är vi garanter för patienter som har det jobbigt, och vi är garanter för att de som behöver samhällets skyddsnät också får det. Men i denna fråga som framför allt är av teknisk karaktär och bedömningskaraktär anser vi att den ska hanteras korrekt. Ett korrekt sätt är inte ett tillkännagivande.
Ett tillkännagivande innebär bara att regeringen ska påbörja en ny utredning, men regeringen hanterar redan denna problematik i departementet. Det visar också statsrådet Hallengrens uttalande i dag när hon särskilt kallar till sig parterna. Det här beror inte på att ni i oppositionen har drivit på i frågan. Det finns också socialdemokrater utanför Regeringskansliet som jobbar med olika frågor i partiet.
Avslutningsvis kvarstår min fråga. Hur tror du att ett tillkännagivande kommer att ge snabbare verkstad än det som regeringen redan håller på med?
Mikael Dahlqvist (S):
Acko Ankarberg Johansson har på ett föredömligt sätt redogjort för vad denna debatt handlar om: en förlängning av covid-19-lagen, den tillfälliga lag som trädde i kraft i januari i år och som upphör att gälla vid den här månadens slut om inte riksdagen fattar ett annat beslut.
Pandemin är vi fortfarande i. Även om vi börjar se ett ljus i mörkret och en god effekt av vaccinationerna befinner sig vårt land och omvärlden i en pandemi. Jag tänker på alla som tyvärr har gått bort, drygt 14 700 personer.
Bakom varje siffra döljer sig en person, en kär anhörig, en kär vän och mycket sorg och lidande. Det får vi ha med oss när vi funderar på hur lagen ska utformas framöver. Den här lagen handlar om att rädda liv. Viruset är oerhört potent. Fru talman!
Det här är ett virus som vi i dag har bättre kunskap om än före pandemin, men det finns fortfarande stora luckor. Folkhälsomyndigheten, vårt expertorgan, som står i nära relation till regeringen, bistår med analyser, rekommendationer och råd.
De har sagt att risken för smittspridning under hösten och vintern är betydande, speciellt då många människor samlas i trånga utrymmen och har nära kontakt. Vi kommer sannolikt att få se klustersmitta, alltså lokal smitta på en arbetsplats eller på ett boende.
Tyvärr har vi redan i början av hösten sett klustersmitta på en hel del äldreboenden med allvarliga konsekvenser, fru talman. Jag kan ta ett exempel från min hemkommun på ett äldreboende som nyligen haft klustersmitta. Hittills är tre döda. Då ska vi komma ihåg att alla var dubbelvaccinerade. Dock har det gått ganska lång tid sedan första vaccinationen.
Regeringen har hela tiden sagt att pandemin inte ska handla om pengar. Det har det inte heller gjort. Historiska satsningar har gjorts i regioner, i kommuner, i näringslivet och så vidare. Tusentals och åter tusentals jobb har räddats med en offensiv pandemiekonomi, fru talman.
Trots det lägger regeringen nu ett förslag till riksdagen, den kommande statsbudgeten. Det innebär ytterligare en historisk satsning som en nystart för Sverige på vägen ut ur krisen. Där prioriteras framför allt hälso- och sjukvården liksom kommunernas äldreomsorg. Vi vet ju vilken effekt pandemin har haft.
I dag ska vi ta ställning till en förlängning av covid-19-lagen och tillfälliga smittskyddsåtgärder på serveringsställen. I utskottet har vi kommit fram till en bra alternativ lösning. Det har riksdagsledamoten Acko Ankarberg Johansson noga redogjort för. Socialdemokraterna ställer sig naturligtvis bakom denna lösning.
Jag vill framför allt tacka ledamöterna i utskottet för ett oerhört gott samarbete. Frågan är väldigt svår, eftersom en inskränkning av människors fri- och rättigheter ställs mot skydd av liv och hälsa. Balansgången mellan de olika lagarna är svår.
Det här innebär konkret att regeringen senast den 12 november ska inkomma med en skrivelse där man ska redogöra för hur man ser på det hela och på vad som har hänt i samband med den tillfälliga covidlagen.
Avslutningsvis vill jag yrka bifall till vår reservation 6 om ekonomisk ersättning, och i övrigt yrkar jag bifall till vår proposition.
Mikael Dahlqvist (S):
Tack för frågan, Camilla Waltersson Grönvall! Ledamoten frågar mig om jag är nöjd med coronahanteringen. Jag konstaterar att Camilla Waltersson Grönvall i sitt anförande var oerhört kritisk till hur regeringen har agerat under den här pandemikrisen. Lite ödmjukhet vore kanske på sin plats. Det är väldigt enkelt att med facit i hand ha synpunkter.
Betänk att det här är ett virus som ingen av oss hade erfarenhet av. Det är ett virus som fortfarande beter sig lömskt och konstigt. Jag tycker att regeringen har gjort det som vi har som tradition att göra i vårt land och lyssnat på experter och på våra expertmyndigheter - man har haft lite is i magen och analyserat för att inte göra misstag.
Sedan konstaterar jag naturligtvis också, fru talman, att vi, regeringen, inte har gjort allt rätt. Men ledamoten Camilla Waltersson Grönvall får också komma ihåg att en stor del av ansvaret faller på regionerna, och i många av regionerna styr faktiskt ledamotens parti, till exempel när det gäller det här med äldreomsorgen.
Jag konstaterar också att regeringen före pandemin började ta fram underlag för en ny krishantering i Sverige. Det här med delat huvudmannaskap har under pandemin varit en svårighet.