KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jonas Sjöstedt (V):
När jag stod på parkeringen i Jordbro häromveckan och pratade med dem som riskerar att få sparken för att man tar in personal från ett bemanningsföretag var det en sak som brände sig fast i minnet mer än annat. Det var en man hade jobbat där i många år. Han sade: Jag har en familj där hemma. Jag behöver kunna planera mitt liv. Jag behöver kunna betala min hyra. Jag vill veta om jag kommer tillbaka till samma arbetsplats i morgon. Jag vill känna mina arbetskamrater. Det var hans verklighet.
Det här handlar om människor som har jobbat åt ett företag länge och nu får sparken för att man tar in bemanning. Ministern säger ingenting om det. Hon undviker att säga att det är dåligt att göra så, och det är ett tyst samtycke till att man gör som DHL. Jag tycker att ministern kan höja rösten för Muhammeds skull, för Mikaels skull, för Jessicas skull och för alla andra som jobbar på lagret i Jordbro. Annars är risken att vi får se fler sådana här exempel.
Vi vill ha arbetstagare som är trygga, som har inflytande och som kan ta ansvar. Vi vill gynna seriösa arbetsgivare som behandlar de anställda väl. De ska vara vinnare på svensk arbetsmarknad. I dag är det faktiskt tvärtom med er politik. Ni talar om 200 000 fler jobb. Räknar man som ni kommer Spanien alltid att ha lyckats bättre med jobben än Sverige, för där är det fler som jobbar. Den andel av befolkningen som har ett arbete har ju minskat!
Arbetslösheten har faktiskt ökat i Sverige. Jag skulle vilja komma tillbaka till grundfrågan. Om ni nu gör en läpparnas bekännelse till fackliga rättigheter och ordning och reda på arbetsmarknaden, är då inte det minsta man kan begära att man inte ska få säga upp fast anställda för att ta in bemanning i stället?
Kan man inte säga att man inte vill ha en arbetsmarknad där det får gå till på det sättet?
Jonas Sjöstedt (V):
Det finns en motsägelse i regeringens resonemang. Å ena sidan säger man att det finns rättigheter för den anställde. Man ska inte kunna sägas upp utan grund. Om det är vi helt överens. I nästa andetag säger regeringens företrädare: Vi vill ha fler otrygga anställningar, fler visstidsjobb och mer bemanningsföretag.
I praktiken tränger nu de otrygga jobben ut de fasta anställningarna i bransch efter bransch. Ett exempel är att merparten av unga löntagare i Sverige i dag har en otrygg anställning. Och för den som inte har en anställning gäller inte anställningstryggheten. Om man bara har ett tillfälligt påhugg i ett företag eller är bemanningsanställd kan man i praktiken få gå över dagen.
Regeringen hävdar rättigheter ena stunden men undergräver dem i praktiken. Men det går - om man vill - att ha en sjyst taxibransch och ha fackliga rättigheter. Det går att ställa krav på att man följer lagar och regler och gör det på ett bra sätt. Det finns mycket som behöver åtgärdas i taxibranschen för att få den att fungera väl.
Helt avgörande i detta är att vi får en regering som säger att man för att få offentliga uppdrag och ta del av skattebetalarnas pengar ska ha kollektivavtal. Det är inte svårare än så. Den del av taxibranschens verksamhet som upphandlas är så stor att det skulle ha en omedelbar effekt att man organiserar avtalsförhandlingar och sluter kollektivavtal i taxibranschen.
Men sedan måste vi också göra någonting åt missbruket av arbetsmarknadspolitiska åtgärder som finns i branschen, de tillfälliga anställningarna och det ensidiga beroendeförhållande som många chaufförer befinner sig i i förhållande till de företag som ger dem arbete. Då kan vi få ordning på taxibranschen. Men det lär inte ske förrän vi har bytt regering i det här landet.
Jonas Sjöstedt (V):
Det finns en punkt i debatten när man vet att den håller på att ta slut, och det är när motståndaren angriper ståndpunkter man inte har och ägnar sig med full kraft åt det i stället för att diskutera det som debatten gäller. Det finns ingen här som är emot att man ska kunna ha olika utförare, bara de inte tar ut privata vinster. Det finns ingen här som inte tycker att man ska öka valmöjligheterna i hemtjänsten. Det är något ministern i sin desperation har hittat i debatten på för att få klockan att gå och slippa svara på de frågor som egentligen debatteras här.
Vilka frågor är det? Jo, att de som arbetar inom hemtjänsten är värda goda arbetsvillkor. De är värda kollektivavtal. De är värda att få betalt när de reser. De är värda trygga jobb och fortbildningar. De är värda att ha den trygghet som är grunden för att kunna säga ifrån när någonting är fel. Vi är för det. Regeringen har i handling och i den här debatten visat att man är emot att garantera det.
Vi är för att varje krona skattebetalarna betalar till äldreomsorgen ska gå till de äldre, att ingen krona ska hamna på ett riskkapitalbolags bankkonto på en brittisk kanalö och att de som bara var där i syfte att karva ut skattebetalarnas pengar till sig själva genom att pressa personalen så hårt som möjligt, ibland genom att tumma på reglerna, inte hör hemma där. Man ska vara där för att man vill göra ett bra arbete.
Det vill vi i Vänsterpartiet. Det vill inte regeringen. Vi står inför ett av de mest extrema experimenten med privatisering av välfärden i världen. Vi är för att man ska få mer resurser till äldreomsorgen, att man ska få tillräckligt god personaltäthet och att man ska få rätt till fortbildning och grundläggande yrkesutbildning. Vi vet att det finns ojämn kvalitet även i den kommunala äldreomsorgen, men vi har en politik för att göra något åt det.
Där finns skillnaderna mellan vänsterpolitik i välfärden och den kortsiktiga privatiseringspolitik som får råda i dag.
Jonas Sjöstedt (V):
Tack, handelsministern! Hade den här debatten handlat om att ta bort tullar på amerikanska cyklar och skor hade vi inte haft någon debatt, för det hade vi bägge varit för. Men debatten handlar om frågan om amerikanska storföretag ska ha rätt att överpröva demokratiska beslut i Sveriges riksdag, och det är någonting helt annat. Ministern säger att hon inte är beredd att inskränka våra möjligheter att till exempel förbättra folkhälsan. Samtidigt har jag två gånger upprepat en fråga som handlar om just folkhälsan.
Var det inte precis en sådan klausul som gjorde att ett företag kunde vinna över Slovakien när den staten ville ha just en bättre sjukförsäkring för att få bättre folkhälsa? Är det inte så att det amerikanska riskkapitalbolaget KKR skulle kunna stämma oss om vi tar bort vinsterna i välfärden för att vi vill ha en bättre välfärd? Så länge ministern inte ens vill beröra de här sakerna i sina svar är det uppenbart att det inte går att utesluta att så kommer att bli fallet.
Bara det räcker som argument för att inte godta ett sådant här avtal. Fru talman! I grunden handlar det här om demokrati. I svaret skriver ministern att hon stöder "EU:s strävan att söka rätt balans mellan investeringsskydd och staters rätt att lagstifta". Nej, staters rätt att lagstifta är överordnad enskilda företags vinstintresse.
Det är det som är demokrati - möjligheten att fatta demokratiska beslut. Det är det som inskränks med sådana investeringsskydd som finns i avtalet. Vi ser hur tobaksbolagen använder det. Vi ser hur miljöbusarna på energiområdet använder det. Nu vill högerregeringen i Sverige ge företagen rätt att använda det mot oss genom det här avtalet, och det säger vi nej till. Det är rätt - Socialdemokraterna är inte tydliga, som vi är.
Därför är det bara en röst på Vänsterpartiet i valet till EU-parlamentet som är en säker röst på att vi inte ska få ett sådant här avtal. Jag tror att Socialdemokraterna kommer att tvingas att svänga så småningom, men de är inte där än. Därför är det en vänsterframgång som sätter stopp för TTIP.
Jonas Sjöstedt (V):
Jag förstår att vi diskuterar något annat än Umeverken, men jag ska svara på frågorna om kilometerskatten. I dag slås seriösa svenska åkerier ut på löpande band av åkerier och åkare från andra länder som fuskar och som betalar sina chaufförer för lite. Ett system med kilometerskatt skulle ge konkurrensneutralitet och rädda tusentals jobb i Sverige. Det är en av orsakerna, förutom starka klimatargument. Jag tycker att det är häpnadsväckande att näringsministern inte ser att hela åkernäringen blöder därför att ni inte förmår att reglera upp den.
När det gäller bolagsskatten är det lite ironiskt att vi som inte vill sänka bolagsskatten ska svara på frågan varför ett företag som inte betalar någon bolagsskatt inte ska få sänkt bolagsskatt. Det blir ju en helt orimlig argumentation. Jag tycker också att det är rimligt att vi ledamöter som kommer från norra Sverige försvarar vår rätt till infrastrukturpengar. Det är helt orimligt att vi får några få procent av den samlade infrastrukturbudgeten.
Vi har ju en järnväg som är helt undermålig jämfört med andra länder. Men här står ledamöterna från Västerbotten och försvarar regeringens politik på det området. Det är väl i så fall viktigare att de försvarar Västerbotten, Norrbotten och övre Norrland och de intressen som finns där och att de står upp för de områden de kommer från? Anders Sellström tar upp transportstödet. Som jag sade tidigare: Jag tror inte att transportstödet är ensamt avgörande på något sätt, utan det är en liten del i en större kalkyl.
Den här regeringen har valt att halvera transportstödet, och det är klart att det kan ha betydelse. Men jag tror att det är viktigt att se att det är en del av en större helhet. Det finns ett argument som Annie Lööf inte har tagit upp och som hon inte har svarat på, och det var det jag tog upp i mitt förra inlägg.
De som nu går ut i arbetslöshet - jag hoppas att många får jobb, men några kommer att bli arbetslösa - får leva på den a-kassa som ni har slagit sönder, trots att de själva har betalat a-kassan som en försäkring. De får en halverad inkomst. Många av dem går mot stor ekonomisk otrygghet. Ni brukar säga att det är bra för jobben. Varför är det bra för jobben att människor görs otrygga och inte får pengarna att räcka?
Jonas Sjöstedt (V):
Tack, ministern! Jag är helt överens med Ylva Johansson om att vi ska kräva kollektivavtal vid offentlig upphandling. Det kommer att lösa många problem och göra det mycket bättre. Men det kommer inte att lösa alla problem när det gäller övertagande. Det kan faktiskt vara så att ett företag som vinner en upphandling men anställer andra personer som har kortare anställningstid eller subventionerade anställningar vinner i underbudskonkurrens, trots att man har ett kollektivavtal. Jag tror att det ofta är så, och då kvarstår problemet.
Jag menar att vi har ett ansvar när vi upphandlar. Man har alltid ett ansvar för vad man gör med sina pengar - vem man köper saker av och hur man använder sitt inflytande. Därför menar jag att det krävs mer, och jag hoppas att ni håller det ni sa före valet. Personalövertagande var en valfråga, stod det. Vi gör det tillsammans. Tillsammans ser vi till att det här ska vara det normala.
Ministern utrycker ju värderingen att det ska vara så, att personalövertagande bör vara det normala. Det tycker jag är bra. Det är ett viktigt besked i den här debatten. Det är så vi vill att det ska gå till. Sedan gäller det att hitta vägar fram för att lagen ska se ut så. Jag har svårt att uppfatta det som någonting annat än att Ylva Johansson faktiskt uppmanar sina partikamrater i Östergötland att se till att man har personalövertagande när man upphandlar busstrafiken.
Det bör rimligen gälla alla län och kommuner och allt som upphandlas i Sverige. Det tycker jag är ett väldigt viktigt och positivt budskap. Det finns en risk med krångliga EU-regelverk, att man tar det säkra före det osäkra. Men då blir det säkra det osäkra för busschaufförerna, och jag tycker att deras arbetsvillkor ska vara vår utgångspunkt.
Jag tycker att vi ska göra allt vi kan för att se till att vi får sjysta villkor på arbetsmarknaden och att människor som har jobbat i årtionden, kör buss med en låg lön, försörjer en familj och har räkningar och lån att betala inte ska gå med en klump i magen till jobbet och inte veta om man får vara kvar efter sommaren. Tack för debatten, herr talman! Tack för debatten, ministern!
Jonas Sjöstedt (V):
Tack, ministern, för svar och debatt! Jag välkomnar beskedet att det inte ska ske någon fortsatt expansion av Vattenfalls brunkolsbrytning i Tyskland. Det är ett väldigt tydligt besked till ett företag som faktiskt förbereder en sådan expansion. Jag hoppas att man lyssnar noga på vad regeringen säger. Det finns ett dilemma inbyggt här. Vattenfall har både nya och äldre kolkraftverk.
Om man ska driva de nyare kraftverken i deras fulla livslängd kommer man att behöva bryta mer kol för att så att säga fylla på dem. Risken är alldeles uppenbar att om man säljer dessa tillgångar till något annat företag såsom den tjeckiska spekulanten är det sannolikt att det företaget kommer att - förutom att driva kolkraftverken vidare - välja att bryta mer kol. Det är det sämsta valet från klimat- och miljösynpunkt. Nu har Vattenfall gjort de här dåliga affärerna.
När man nu har dragit på sig gaskraftverk, kolgruvorna och kolkraftverken - det är nog många som önskar att det aldrig hade hänt - får man ta ansvar för dessa på bästa möjliga sätt ekologiskt. Jag menar att det borde vara utgångspunkten för hur regeringen agerar. Det är här Mikael Damberg byter fot från att tala om klimatet i allmänna ordalag till att i väldigt bestämda ordalag tala om det ekonomiska utfallet av Vattenfall. Jag menar helt enkelt att klimatet är viktigast.
Man gör sina val. Klimatet måste sättas först. Om det inte kommer först, kommer vi inte att lyckas med den här utmaningen. Det är helt rimligt att ta den här frågan till riksdagen, om det går så långt som till en försäljning. Det skulle visa att man har lärt sig av Nuonaffären, att sådant här ska ske i öppenhet under debatt. På det viset undviker man att den typen av misstag sker igen. Den grundläggande frågan förblir obesvarad än så länge.
Vad anser Mikael Damberg är bäst för klimatet, ordnad avveckling, satsning på det förnybara eller sälja vidare till någon som kommer att fortsätta att elda brunkol så länge som möjligt?
Jonas Sjöstedt (V):
Mikael Damberg! Det är Europeiska unionen som ingår handelsavtal nuförtiden. Vi har en gemensam handelspolitik. Jag satt i elva år i EU:s parlament och röstade för ett stort antal frihandelsavtal. Jag är i grunden positiv till att man lyfter bort tullar och onödiga restriktioner för handel. Det är en viktig del av det vi behöver för att skapa välstånd i Sverige, och ofta är det tredje världens länder som lider mest av handelsrestriktioner.
Men jag är inte beredd att ge rätten till storföretag att överpröva demokratiska beslut, och det är det diskussionen handlar om. Det är en global diskussion. Den finns i det australiensiska Labourpartiet efter deras erfarenheter. Den finns i den amerikanska fackföreningsrörelsen. Den här diskussionen finns i hela Europa. Rättsstater behöver inte en överdomare. Det visade det slovakiska exemplet. De skulle ha gått till den slovakiska domstolen. De klarade det på egen hand. Det gör rättsstater gentemot varandra.
Det är en principfråga om vi ska ge företag rätten att överpröva demokratiska beslut. Vad innebär då brevet som Mikael Damberg har undertecknat. Där står det: The council mandate is clear in its inclusion of investor protection mechanisms in the TTIP negotiations. Det är ett krav på den här typen av mekanismer. Jag är besviken på den svenska regeringen. Jag tycker att man har lite grann sagt en sak hemma och en annan sak när man skriver brev till EU-kommissionen i Bryssel.
Är det inte så, Mikael Damberg, att brevet innebär att Sverige tar ställning för ett investeringsskydd av den här typen? Det tyska exemplet visar hur orimligt det är. Vattenfall köpte kärnkraftverk, fast man visste att Tyskland skulle avveckla kärnkraften. Det fungerade inte när man fattade beslutet att sätta ett årtal för avvecklingen, och ändå kräver Vattenfall ett skadestånd. Vi skämmer ut oss i Tyskland genom Vattenfalls agerande. Jag menar att regeringen har ansvar för att ställa det här till rätta.
Jag har två frågor. Den första är: Innebär inte brevet att regeringen har tagit ställning? Den andra är: Vad är egentligen skillnaden, som Amineh Kakabaveh frågade, mellan den här regeringens syn på TTIP-avtalet och den förra regeringens? Jag ser tyvärr ingen skillnad alls.
Jonas Sjöstedt (V):
Norrbotniabanan kommer att byggas. Det slås fast i statsbudgeten att byggstart kommer att ske. Det handlar om hela banan mellan Umeå och Luleå. Det är ett avgörande budskap både till näringslivet och till dem som bor i norra Sverige. Det är ett mycket glädjande budskap. Vi vill att man ska ha en tidsplan som gör att man kan få medfinansiering från EU för hela sträckan. Då finns det en bortre gräns - det ska vara färdigt 2030.
Det kräver att man sätter fart på det här, planerar hela projektet i detalj och börjar med det så snart som möjligt. Om vi hamnar i en situation där vi ska förhandla med regeringen om kommande trafik- och infrastrukturplaner kommer det att vara viktigt för oss att man har en tidsplan som gör att man kan få stöd från EU hela vägen när det gäller Norrbotniabanan.
Jag får ett intryck av att de borgerliga ledamöterna inte riktigt förstår betydelsen av sådana här strategiska infrastrukturinvesteringar. Nej, det är inget hejsan-svejsan-projekt som är ett prestigeprojekt, som Lena Asplund sade, för socialdemokrater i övre Norrland. Det är en avgörande infrastrukturinvestering för svensk industris konkurrenskraft. Det står inte i motsatsställning till att bygga dubbelspår mellan Gävle och Sundsvall eller att bygga ut Ådalsbanan.
Tvärtom hänger de här sakerna ihop - att man satsar på hela Sverige och har ett fungerande järnvägssystem. I grunden handlar det om att vi ska ha förutsättningar att bo och leva i hela landet, att svensk industri ska kunna exportera och att människor ska kunna pendla från städer för att studera och arbeta i olika länder. Därför är jag väldigt glad att vi har tagit detta beslut att i statsbudgeten skriva in att Norrbotniabanan mellan Umeå och Luleå ska byggas, att det ska in i infrastrukturplanen och att en byggstart ska ske.
Vi vill också att den blir färdig så fort som möjligt.
Jonas Sjöstedt (V):
Statsminister Löfven! Alltför många som har ett arbete i Sverige har ett otryggt arbete, och otrygga arbeten ger otrygga liv. En av orsakerna till att det ser ut så här är att det finns en speciell anställningsform, allmän visstid, som gör att man inte behöver motivera en tillfällig anställning. Visst behöver vi tillfälliga anställningar. Men det ska finnas en orsak till det, att det är ett vikariat eller en arbetstopp. Både Vänsterpartiet och Socialdemokraterna vill ta bort allmän visstid.
Men om jag har förstått saken rätt vill Socialdemokraterna inte ändra lagen, vilket jag beklagar. Det finns dock en annan väg att gå. Jag föreslår er att vi tillsammans i Sveriges kommuner och landsting, där vi faktiskt har majoritet och är arbetsgivare, bestämmer att vi inte längre ska använda oss av allmän visstid i Sveriges kommuner och landsting. Är ni med?
Jonas Sjöstedt (V):
Jag tackar statsministern för det. Jag förstår att ni inte vill ändra lagen, och jag beklagar det. Jag tror att det är nödvändigt att ändra lagen. Men vi kan väl åtminstone komma överens om att när vi är part, alltså när politiken är part, i Sveriges kommuner och landsting ska vi inte använda oss av anställningsformen allmän visstid som vi båda vill ta bort. Då ska vi söka ett avtal med fackföreningarna som innebär att en visstidsanställning alltid ska motiveras.
Det är det som till exempel Kommunal vill. Kan vi inte lova varandra det här och nu och göra det tillsammans, precis som vi har sagt att vi ska ge rätten till heltid avtalsvägen via SKL?
Jonas Sjöstedt (V):
Jag vill tacka för den här debatten, klimat- och miljöminister Åsa Romson! Jag tycker att det har varit en bra och klargörande debatt. Jag ser fram emot att det på riksdagens bord kommer att läggas ett förslag som stärker skyddet för dricksvatten i Sverige. Det är välkommet. Jag tror att folk runt Vättern också välkomnar beskedet. Jag hoppas att det sker så fort som byråkratins kvarnar kan mala, så att vi slipper göra misstag på vägen. Jag skulle också vilja att vi ser över några andra områden i lagstiftningen framöver.
Det kan säkert bli ett ämne för fortsatt debatt. Jag tror att vi har för dålig balans mellan miljöhänsyn och näringsintressen när det gäller minerallagen. Sverige ska vara en gruvnation, tycker jag. Men vi ska vara en gruvnation där vi är bland de bästa i världen när det gäller miljö och där vi är seriösa aktörer som tar vårt miljöansvar. Alla gruvbolag globalt sett är inte sådana. Det vet vi av erfarenhet. Jag tycker att en del av en sådan skärpt minerallagstiftning ska vara att vi skyddar områden på riktigt.
Det finns en absolut gräns vid naturskyddade områden där det inte är lönt att prospektera, för man kommer inte att få bryta och man kommer inte ens att få prospektera. Jag hoppas på en framtida översyn av minerallagstiftningen när det gäller detta. Det är alldeles riktigt att vi inte har någon större fossilindustri i Sverige. Men det viktiga nu är att vi kan besluta att vi heller inte ska skaffa någon den dagen priserna vänder.
Tänk om vi kunde ge beskedet redan före klimattoppmötet i Paris att Sverige inte kommer att bryta kol, borra efter olja eller ta upp fossilgas, därför att det är gårdagens teknik. Lika lite som stenåldern tog slut för att stenarna tog slut kommer man att sluta att utvinna olja och gas för att det inte längre finns olja och gas, utan man kommer att sluta för att det är helt omodernt och oansvarigt gentemot klimatet. Jag hoppas på sådana initiativ. Sedan tror jag att man i framtiden måste diskutera militären och miljön.
Jag tror också att vi har en militär som vill ta miljöansvar, men ibland väger man fel. Vättern är ett uppenbart exempel på att det har blivit fel med militärövandet.
Jonas Sjöstedt (V):
Jag vill tacka infrastrukturministern för debatten och för svar som går i rätt riktning. Jag hoppas att det också blir handling som går i rätt riktning som är genomförd före nästa val. Jag håller med om att de goda åkerierna ska nämnas. Det finns många sådana i Sverige, men de kämpar för sin överlevnad i dag. Det är de som ska vara vinnarna - de som behandlar sina anställda bäst, de som har det bästa miljöarbetet och de som är mest långsiktiga och investerar.
Det är precis det som uppskärpningar på området skulle leda till: att de bästa blir vinnare. Nu är det de sämsta, fuskarna, som tar hem storkovan. Därför kan inte arbetet vara frivilligt, utan det måste vara regler som gäller alla på hela marknaden. När det gäller beställaransvaret håller jag med om att det är avgörande. Det bör gälla fler branscher. Byggbranschen är ett typexempel där motsvarande diskussion pågår.
Det är inte ett hinder att skärpa flera branscher samtidigt när det gäller detta område. När det handlar om F-skatt och bemanningsföretag, som är ett av de stora kryphålen, tror jag att man måste se att åkeribranschen har särskilda problem och att det därför finns särskilda motiv för att genomföra den holländska modellen även i Sverige. Jag uppmanar regeringen: Genomför den holländska modellen även här!
Det skulle undanröja så många problem samtidigt, och det skulle göra att många av de oseriösa aktörerna måste skärpa sig ordentligt. Det måste ske före valet. Frågan om socialt protokoll i EU är en avgörande fråga inte bara för arbetsmarknaden i Sverige. Om fler länder driver detta och vi får det att bli verklighet kommer framför allt löntagarna i de länder som är de mest utsatta att vinna mest.
Det är löntagarna i Litauen, i Rumänien och i andra länder som skulle vinna mest på att Sverige driver frågan om ett socialt protokoll i EU. Därför uppmanar jag er: Ta den fajten! Låt inte den vara under mandatperioden. Gå in och ta den nu när möjligheten finns!