Kerstin Lundgren (C):
Denna debatt hålls dagarna innan det stora toppmötet i Paris ska påbörjas. Det är mycket fokus på Paris, också av skälet att nu ska frågan om klimatets framtid landas, åtminstone i det möte som kallas COP 21.
Förhoppningarna är många, farhågorna likaså. Vi tillhör dem som ändå hoppas att vi ska nå en överenskommelse i Paris för att kunna uppnå tvågradersmålet.
Vi vet att om vi inte når dit, och om vi hamnar på fyra grader eller ännu högre, kommer den situation som vi upplever i dag att bli ännu värre. Då kommer många länder, och inte bara öar, hotas av att försvinna.
Det gäller många delar av vår jord, och detta till följd av vattennivåernas stigande. Men det kan också ske till följd av brist på vatten. I många delar kommer vårt viktigaste livsmedel, vattnet, inte längre att vara tillgängligt. Förutsättningarna för att driva verksamheter och leva kommer att förändras.
Vi har stora utmaningar framför oss både när det gäller att möta klimatet och minska uppvärmningen och när det gäller att säkerställa att olika länder och människor klarar att anpassa sig för en tid med ett klimat som ser annorlunda ut.
Vi har från EU:s sida varit tydliga med att vi vill nå ett bindande klimatavtal. Sverige är naturligtvis en del av detta. Vi har också varit tydliga med att klara finansieringsåtaganden. Det handlar om den överenskommelse som träffades i höstas, och dessförinnan i somras, om biståndsagendan.
EU ska leva upp till 0,7-procentsmålet som EU. Sverige har som bekant en högre nivå, herr talman. Vi ska, vilket EU har bekräftat, också klara att finansiera löftet från Köpenhamn som handlar om förutsättningar för anpassning för andra länder.
Det gäller 100 miljarder US-dollar som ska finnas tillgängliga i Gröna fonden. Vi från Centerpartiet har kämpat hårt för att få Gröna fonden på plats. Vi har kämpat hårt för att få Sverige att stötta inträdet i fonden och få upp den på banan, och det har vi lyckats med.
Vi står också bakom de åtaganden som Sverige har gjort när det gäller insatser för Gröna fonden. Det är en viktig markering att vi tar ansvar för att andra människor också ska få möjligheter till en god framtid även om klimatet utmanar. Agenda 2030 med de 17 nya globala målen är naturligtvis också en viktig förutsättning.
Vi ska agera där ute i världen som helhet, men också här hemma på alla nivåer för att möta utmaningarna. En av de utmaningarna är naturligtvis fossilberoendet. Att bryta fossilberoendet är viktigt.
I IAEA:s rapport från 2011 kan man notera det anmärkningsvärda att 548 miljarder dollar används för att subventionera fossilbränslen globalt sett. Det är alltså 548 miljarder dollar som används för att förstöra förutsättningarna för klimatet.
Vi är glada att den nuvarande regeringen håller fast vid det arbete som inte minst Lena Ek under alliansregeringens tid drog igång med vängruppen och som handlar om att fasa ut fossilbränslesubventioner. Det startades 2009 och är viktigt att arbeta vidare med. Det är bra att regeringen är intresserad av att fullfölja det.
Jag hoppas att regeringen också kommer att ta fasta på ett annat viktigt ben i det arbete som inte minst Lena Ek som miljöminister under alliansregeringens tid drev, nämligen arbetet med new climate economy. Det handlar om att se att tillväxt leder till bättre klimat.
Den Sternrapport som många har hänvisat till när det gäller andra frågor fick här en uppföljare när det gäller klimatet. Tillväxt och klimat har ofta ställts mot varandra, men här visas vinsten med klimatinsatser för tillväxt och tillväxt för klimatinsatser.
Det är oerhört viktigt för att kunna bryta upp den låsning som har funnits i de internationella samtalen, och även i samtalen i denna kammare, om att tillväxt hotar klimatet eller miljön. Så är inte fallet. Rätt styrmedel och rätt insatser möjliggör både tillväxt och klimatinsatser för en bättre miljö, vilket Sverige har visat.
Det är viktigt att ta detta vidare, herr talman. Det här betänkandet handlar också om framtiden. Jag har för Centerpartiets räkning en reservation i betänkandet. Den handlar i grund och botten om tiden post Paris.
Om man läser betänkandet ser man att det finns en del positioneringar när det gäller EU och om klimatdiplomati fram till 2015 och Parismötet. 2030-agendan omnämns, och den är de facto efter Parismötet, men mycket fokuserar och har fokuserat på just Parismötet.
Även om vi når framgång och landar på tregradersmålet, eller vad det nu blir när alla har lagt sina bud, kommer vi att behöva göra mer. Då är det viktigt, tycker vi, att vi har en regering som är beredd att ta ledarskapet för detta.
Det handlar då inte bara om miljöministern, utan det handlar i stor utsträckning om hela regeringen och om att fånga en utrikespolitik som tar fasta på behovet av att förenas och bygga allianser globalt för att nå längre när det gäller klimatet än vad klimatöverenskommelsen, om det nu skulle bli en sådan, kommer att landa på.
Det är det som vi försöker peka på i vår reservation. Vi vill se en återrapportering från regeringen där man redovisar hur man säkerställer ett samlat klimatfokus i utrikespolitiken efter 2015. Det tycker vi inte att betänkandet fångar upp, och därför har vi lämnat reservationen.
Vi har, herr talman, en regering som har en feministisk politik och utrikespolitik, vilket vi hör och får rapporter om. Men lek med tanken att vi har en regering som har en utrikespolitik som syftar till att klara tvågradersmålet och som syftar till att sätta fokus på klimatet.
Skulle vi få rapporter om detta? Ja, det tror jag. Jag noterar att regeringen inte har givit någon återrapport, och jag noterar att det inte finns något sådant fokus för utrikespolitiken. Därför har vi lämnat den reservation som jag redogjorde för. Vi vill få en redovisning av detta. Herr talman!
Avslutningsvis vill jag säga att klimat- och hållbarhetsarbete också berörs i ett särskilt yttrande, och det betonar att vi nu varken tar ställning till ett biståndspolitiskt ramverk eller till PGU-frågorna, för det kommer i det biståndspolitiska betänkandet, vilket Birgitta Ohlsson påpekade. Då återkommer vi. Med detta yrkar jag bifall till reservationen och betänkandet i övrigt.