Charlotte Quensel (SD):
I dag debatterar vi ännu en extra ändringsbudget med anledning av coronaepidemins härjande. Och det är stora summor det handlar om. Bara denna vecka rör det sig om nästan 24 miljarder kronor. Sverigedemokraterna är överens med regeringen om flera av de föreslagna åtgärderna.
Men det är lånade pengar vi använder oss av, och därför har vi politiker ett extra stort ansvar för att göra noggranna överväganden om hur pengarna bäst bör användas. Regeringen gick i våras ut och uppmanade alla som kände sig det allra minsta sjuka att stanna hemma. För att få människor att faktiskt stanna hemma lovade regeringen att slopa karensavdraget.
Som vi alla vet var det fake news. I praktiken har de anställda inte alls fått slopat karensavdrag. I stället ger regeringen en karensersättning som schabloniserats till 700 kronor före skatt, vilket innebär att de flesta löntagare får betydligt lägre ersättning under karensdagen än vad som motsvarar deras ordinarie sjuklön.
Därför är det positivt att regeringen höjer ersättningen till 804 kronor. Däremot är det Sverigedemokraternas ståndpunkt att åtgärder skyndsamt ska vidtas för att slopa karensavdraget fullt ut så att sjuklön betalas ut redan från första sjukdagen under den tid som krisen råder. Samtidigt ska arbetsgivaren kompenseras fullt ut för denna kostnad.
Dessa månader har tydligt visat att den kanske viktigaste åtgärden för att minska smittspridningen är att den som har symtom faktiskt stannar hemma. Genom att låta den enskilde bära delar av kostnaden för att åtgärden genomförs ökar risken för att fler kommer att gå till jobbet trots symtom. Sverigedemokraterna anser att karensavdraget snarast ska tas bort helt.
Herr talman! I ändringsbudgeten ökas anslaget till insatser för den ideella sektorn med 100 miljoner kronor för 2020. Satsningen syftar till att stärka civilsamhället och ge organisationer möjlighet att skala upp sin verksamhet under krisen. Satsningen är uppdelad i två delar. 50 miljoner kronor avsätts för sociala och humanitära insatser där det råder ett särskilt behov.
Det kan till exempel handla om insatser för personer i hemlöshet, personer som vistas här illegalt samt andra människor i socialt utsatta situationer. 50 miljoner kronor avsätts för att motverka ensamhet hos äldre under virusutbrottet.
Där kan det handla om uppsökande verksamhet på telefon för att motverka isolering, hjälp med digitala möten eller hjälp med matinköp och andra praktiska ting.
Sverigedemokraterna tillstyrker 50 miljoner kronor för att motverka ensamhet hos äldre men avstyrker övriga 50 miljoner kronor för insatser till illegala invandrare, då det principiellt är fel att subventionera illegalt uppehälle i landet och att därmed öka incitamenten att stanna för dem som inte har rätt att vistas här.
Dessutom är det otydligt hur mycket av dessa 50 miljoner kronor som faktiskt skulle gå till andra grupper av hemlösa och socialt utsatta. Vi önskar att regeringen förtydligar fördelningen av stödet och återkommer med detta till riksdagen. Herr talman!
Regeringen har överlag vidtagit ett antal tämligen kloka åtgärder i dessa kristider även om vi anser att man har varit, och är, extremt senfärdig i vissa fall.
Direktstödet till företag som drabbats av ett stort omsättningstapp är fortfarande inte på plats, vilket är svårt att tolka på något annat sätt än som ett direkt resultat av regeringens ovilja att stötta det privata näringslivet - samma näringsliv som skapar arbetstillfällen och står för enorma skatteintäkter. Omställningsstödet borde ha varit på plats.
Ingen kan svara på hur länge epidemin kommer att härja och fortsätta att påverka våra liv. Om ambitionen är att statsskulden ska återgå till precoronanivåer kommer ett antal tuffa prioriteringar att behöva göras framöver. Skattehöjningar påverkar tillväxten negativt, så det är det inte tal om. Vi kommer i stället att få titta på utgiftsminskningar.
Det kommer att vara det realistiska verktyget. Att i detta läge öka ett särskilt riktat anslag till just mediebranschen med en halv miljard kronor framstår som mycket märkligt. De flesta branscher, kanske undantaget livsmedelshandeln och läkemedelsbranschen, går igenom otroligt tuffa tider.
Varför just mediebranschen, men inte andra branscher, ska ges ett särskilt stöd i form av ett ökat anslag framstår inte som helt genomtänkt. Tidningsbranschen visade redan före corona att den inte är livskraftig, och ett helt nytt grepp behövs för att skapa bärkraftiga tidningar. Mediebranschen har samma möjligheter som andra företag och samma villkor för att korttidspermittera personal.
Den har lägre arbetsgivaravgifter och en mycket låg momssats. Den kommer också - så småningom i alla fall - att ha möjlighet att söka omställningsstöd om man har haft ett stort tapp i omsättningen. Sverigedemokraterna anser att stöd för att täcka de så kallade vita fläckarna när det gäller tidningsredaktioner på lands- och glesbygd är försvarbart.
Det är ur en principiell synvinkel bra att de tillfälliga mediestöden breddas och når fler nyhetsmedier. Vi anser dock att de generella anslagshöjningarna är för generösa. Vi ser ett stort behov av att prioritera andra sårbara sektorer på kulturområdet som har svårare att ställa om under coronakrisen, till exempel landets museer och kulturhistoriska besöksmål. Herr talman!
I förra veckan gick Gotlands länsmuseichef ut och varnade för att Gotlands länsmuseum hotas av konkurs. Sverigedemokraterna ser hellre att vi prioriterar extraordinärt stöd till vårt världsarv än att vi underhåller en otidsenlig tidningsbransch. Avslutningsvis vill jag yrka bifall till Sverigedemokraternas reservation.