KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anita Brodén (L):
Även om förväntningarna skruvats ned rejält vad gäller det kommande klimattoppmötet är många av oss hoppfulla. Forskare och miljöengagerade anser att det är nödvändigt att vi når framgång i Durban. Jag skulle i det här sammanhanget vilja tillönska miljöministern all lycka i de kommande förhandlingarna.
Jag är övertygad om att miljöministern med sin kraft och kunskap har möjlighet att nå genombrott i dessa förhandlingar. Vi vet att miljöeffekterna slagit igenom snabbare de senaste åren. Det gör att vi känner att det blir än viktigare att snabbt komma fram till ett rejält resultat. Kyoto 2 är en av nyckelfrågorna.
Den diskuterades för en stund sedan vid riksdagens frågestund. Det är viktigt att stryka under att Sveriges och EU:s röst kan komma att ha mycket stor betydelse. Det är dessutom viktigt att nu skapa bryggan, möjligheten, för att så småningom även innefatta de stora utsläppsländerna. USA och Kina står för 25 procent vardera, vilket säger en hel del.
Det nuvarande Kyotoavtalet löper ut nästa år och omfattar endast 16 procent totalt. Det är alltså nödvändigt. I Kyotoavtalet finns möjligheter till ekonomiska styrmedel.
Där skulle jag till Jens Holm vilja säga att jag inte delar hans negativa inställning till ekonomiska styrmedel, exempelvis CDM, clean development mechanism.
Vi ska vara ärliga och erkänna att den har sina fel, den har visat sig ha brister, den har koncentrerats på ett fåtal länder, men det är en process som hela tiden pågår och är möjlig att utveckla.
En framtida mekanism, framtida ekonomiska styrmedel, inom ramen för ett Kyotoavtal, inom ramen för detta regelverk, skulle kunna ge stora möjligheter.
Det är och kan bli väl använda och effektiva resurser och smörjmedel för att få i gång många miljöåtgärder, många insatser, så att klimatet kommer i balans.
Jag skulle, herr talman, vilja lyfta upp en fråga som vi ännu inte tagit upp i dag, nämligen den om skogens viktiga roll i kommande klimatförhandlingar. Här har vi vid de gångna klimatförhandlingarna tagit steg framåt, inte minst i Cancún, det som kallas REDD plus.
Det är viktigt att man fortsätter att ta steg framåt. Jag skulle vilja skicka med den uppmaningen. Jag vet att miljöministern är engagerad i frågan.
Sveriges röst har varit avgörande på flera punkter i Cancún genom att pressa fram och få all världens länder att skriva under tvågradersmålet och till och med att skriva under att vi, om forskningen så säger, är beredda att ansluta oss till 1,5 grader.
Vi var också aktiva i Nagoyaöverenskommelsen om den biologiska mångfalden, som nu diskuteras mycket, och jag vet att miljöministern i EU-parlamentet varit härförare för kemikalielagstiftningen Reach.
Jag skulle vilja fråga miljöministern hur hon kommer att använda sig av all den kunskapen och erfarenheten.
Anita Brodén (L):
Jag vill bara påminna Jens Holm, som säkert är väldigt medveten om det här, om att vi lever i en global värld. De insatser som görs i Kina, Indien eller Afrika har betydelse. Därför är det nödvändigt att vi jobbar på olika sätt. Vi ska göra vår hemläxa. Vi ska bli bäst i världen. Vi ska ha höga ambitioner.
Men det kan inte vara fel att vi använder medel på ett effektivt sätt och också är beredda att jobba internationellt. CDM måste utvecklas. Det är vi alla överens om. Det har varit många barnsjukdomar.
Men med den kunskapen är jag övertygad om att vi kan satsa mycket bättre på grön teknik framöver och också vara ett stöd och en hjälp. Herr talman! Jag skulle avslutningsvis vilja lyfta in de arktiska frågorna. Vi har alla möjligheter att arbeta dubbelt. Sverige är ordförandeland i Arktiska rådet.
I Arktis ser vi klimatförändringarna på ett högst påtagligt sätt. Därför är det viktigt att detta hela tiden är närvarande i Sydafrika; världen hänger ihop här också. De som drabbas allra hårdast av klimatförändringarna vet vi är människorna i de fattigaste delarna av vår värld.
Vi har nu utlovat insatser, både de snabbstartsinsatser som har nämnts och som finns i svaret från miljöministern och de långsiktiga satsningarna. Det är viktigt att vi länder som har lovat och skrivit under verkligen lever upp till våra löften.
Anita Brodén (L):
Det är en viktig debatt och ett angeläget ämne. Jag är glad att miljöministern är här och debatterar denna fråga och att Jens Holm har ställt interpellationen. Biodiversitet är ju något som engagerar oss alla liksom människors överlevnads- och levnadsvillkor.
Vi som har haft förmånen att vistas i Indien under perioder vet att man där har ett gigantiskt elproblem. Ständigt är det avbrott, vilket är ett stort problem inte minst för den indiska industrin.
Precis som miljöministern påtalar är det angeläget att få en koldioxidneutral energiförsörjning då alternativet till vattenkraft är något helt annat. Samtidigt är det viktigt att hänsyn tas till de människor som blir direkt berörda. Här på hemmaplan har regeringen nyligen beslutat att en utredare ska titta på vattendomar.
Det är ett bra beslut, och jag ser fram emot de resultat som kommer fram. Vi har också i vårt utskott, miljö- och jordbruksutskottet, haft en uppföljningsgrupp som har tittat på vattensituationen, och det finns ett stort engagemang för dessa frågor.
Det engagemanget är viktigt att vi också använder oss av internationellt. Vi är alla medvetna om att vår miljöminister är mycket kompetent när det gäller att inkludera människor, inte minst människor från tredje världen, inför olika miljö- och klimatbeslut. Det såg vi inte minst under det senaste klimatförhandlingsmötet.
Med denna utgångspunkt och den medvetenhet vi har när det gäller det projekt som Jens Holm lyfter upp - jag hade också möjlighet att samtala med berörda människor - saknas det en länk, en dialog.
Det vore värdefullt, och jag är övertygad om att vår miljöminister kommer att följa denna utveckling då vi har mycket att tillföra och bidra med. Fru talman! Vad gäller CDM-projekt som sådana har vi Vänsterpartiet och de borgerliga partierna olika uppfattning.
Vi ser möjligheten med CDM-projekt men är också realistiska och ser att detta är något som måste utvecklas. Det säger också en forskarrapport som Världsnaturfonden beställde.
Där uppskattar man att runt 20 procent av de certifierade utsläppsminskningarna kanske hade kunnat äga rum utan CDM-projekt. Men man ser också möjligheter, och vi ser stora möjligheter när CDM-projekten utvecklas. Vi måste också se till att sprida det till andra länder, inte enbart Kina, Indien och Brasilien som det är nu.
Det behöver dock utvärderas, och man behöver följa det. Styrelsen säger själv att man behöver utveckla detta. Med dessa möjligheter och med en lyhördhet inför berörda människor är jag övertygad om att vi kommer att kunna ta steg framåt.
Anita Brodén (L):
Det vore värdefullt om Jens Holm funderade över alternativen. Vi talar om vattenkraft, och satsning på vattenkraft måste självklart ske på ett sådant sätt att man tar stor hänsyn till den biologiska mångfalden. Vi har ju den nationella diskussionen om omlöp och biodiversitet. Man måste också ta stor hänsyn till de människor som berörs.
Här finns möjligheter till förbättringar. Det är nödvändigt att lyssna på och ta till sig dessa signaler. Jag tycker att det är positivt att ha en miljöminister som har direktkontakt med så många ministrar runt om i världen, bland annat Indiens miljöminister. Här finns alla möjligheter att stämma av och följa upp.
Som miljöministern säger borde vattenkraften kunna vara bra, och det finns alla möjligheter om vi gör det på rätt sätt. Jag kan ha sympatier för det som Jens Holm säger. Eftersom jag själv har mött berörda och blivit upprörd känner jag att detta är något som vi behöver stämma av.
Som miljöministern kommer att redovisa handlar det om FN och Världsbanken och hur man följer upp detta. Det är viktigt att vi tittar på vilka möjligheter vi har att göra inspel där.
Som jag sade i mitt första inlägg ser vi CDM som en möjlighet att få ut mer av varje satsad krona. Det innebär inte att vi inte ska göra något hemmavid - vi ska göra mycket hemmavid - men med stora projekt som följs upp har vi alla möjligheter att göra en stor insats också runt om i vår värld.
Anita Brodén (L):
Jag vill börja med att tacka ministern för svaret. Jag är väldigt glad över att ministern betonar att detta är en angelägen fråga och att inriktningen nu är en utveckling av friluftslivet. För många som tar del av denna debatt är beskedet om en skrivelse till hösten säkerligen mycket välkommet.
Det är bra att vi får en redovisning av vad som hittills är gjort, en utveckling av mätbara mål för framtiden för friluftslivet och regeringens tankar kring framtida utvecklingsarbete.
Avsikten, fru talman, med min interpellation är att ytterligare synliggöra friluftslivets enorma samhällsinsats men också att peka på behovet av tydliga politiska signaler om bland annat samordning på regional nivå, stöd från regionala och nationella myndigheter samt fortsatt kunskapsinhämtning.
Där har inte minst den forskning som nu bedrivits under sex år haft enormt stor betydelse. Det systematiska arbetet är viktigt för att genomföra intentionerna i propositionen, precis som miljöministern beskriver i sitt svar.
Jag är väl medveten om att ministern mycket väl känner till friluftsrörelsens samhällsinsatser, men jag vill ändå passa på att nämna några uppgifter för övriga lyssnare. Rörelsen anordnar ca 50 miljoner aktivitetstimmar för sina 2 miljoner medlemmar varje år.
Det motsvarar 28 000 årsarbeten. Man anordnar också 10 miljoner aktivitetstimmar för allmänheten. 23 friluftsorganisationer inryms under paraplyet Svenskt Friluftsliv.
Det togs ett enormt stort steg - det var ett genombrott - när alliansregeringen, precis som ministern nämnde i sitt svar, i december 2010 presenterade Sveriges första friluftspolitiska proposition Framtidens friluftsliv .
Där slås det fast att allemansrätten är grundläggande för att möjliggöra för människor att vistas i naturen och utöva friluftsliv. Det förs också fram tio mål för att uppnå detta.
Det handlar om att naturen ska vara tillgänglig för alla, att personligt och ideellt engagemang ska stå i centrum, att allemansrätten ska värnas och att kommunerna har ett ansvar för den tätortsnära naturen. Här nämns landsbygdsutveckling och de skyddade områdena som en tillgång.
Man lyfter också upp folkhälsan och god kunskap som grund för beslut. Fru talman! Utöver den här friluftspropositionen fattades det också ett efterlängtat beslut, och det var att Svenskt Friluftsliv själva skulle få möjlighet att fördela de statliga medlen till de ideella friluftsorganisationerna.
Sedan har arbetet med att mejsla fram mätbara mål fortsatt under de här åren. Där har 20 myndigheter engagerat sig, och Naturvårdsverket är samordnande. Rapporten överlämnades till ministern och departementet den 1 mars.
Anita Brodén (L):
Jag uppskattar den här interpellationsdebatten där vi kan samtala om allemansrättens betydelse. Friluftsrörelsen har ett stort uppdrag att informera om allemansrätten. Det ligger i själva uppdraget. Dialog är A och O. Jag håller med om att tankesmedjan har en stor betydelse. Jag tyckte att det var spännande att ministern lyfte upp nationalstadsparker.
Det är viktigt att vi arbetar vidare med det konceptet. Det är viktigt att vi också gör andra skyddade områden tillgängliga för allt fler människor.
Jag uppskattade att ministern i svaret tog upp behovet av att stötta ideella organisationer och stimulera dem. Det är oerhört betydelsefullt.
Den insats som görs på ideell basis inom den här sektorn är fundamental. Det finns 9 500 lokala eller regionala friluftsföreningar med styrelser, och 45 000 personer tränas regelbundet i demokrati. Det hålls över 200 000 sammankomster och aktivitetstillfällen varje år.
Och detta sker till den allra största delen på ideell basis. Vi vet att det har stor betydelse för barn och ungdomar att få ta del av detta. Vi kan stärka integrationen genom att vi möts över gränserna. Vi ser också betydelsen av att personer med funktionsnedsättning får möjlighet att utöva friluftsaktiviteter på olika sätt.
Det har forskats en del på vilken kostnad, om vi bortser från det mänskliga lidandet, stillasittandet innebär för samhället.
Den beräkning man har gjort visar att de insatser som krävs på grund av ohälsa kostar samhället 6 miljarder varje år. Vi är båda djupt engagerade i landsbygdsutveckling och turism. Här finns en otrolig potential. Inte minst ekoturism och naturturism efterfrågas.
Det har gjorts beräkningar som visar att omsättningen när det gäller turistsatsningar ligger på 100 miljarder kronor. Det finns en otrolig potential. Jag tycker att det är så värdefullt att vi får den här chansen att lyfta upp detta.
Jag vill tacka för den här diskussionen, och jag kommer att ta upp ytterligare några saker i mitt avslutande inlägg.
Anita Brodén (L):
Man kan inte nog understryka vikten av tillgänglighetsfrågorna där personer med funktionsnedsättning på olika sätt måste ges en ökad möjlighet att komma ut i naturen. Jag vet att många kommuner nu arbetar med att göra det möjligt för alla människor att få den tillgången.
Det är ett uppdrag och en uppgift som vi verkligen ska ta på största allvar. Vi talade om naturturismens betydelse, och jag nämnde en studie. Friluftsaktiviteter omsätter, som jag nämnde, närmare 100 miljarder kronor årligen.
Man har kunnat konstatera att förädlingsvärdet i den svenska ekonomin uppgår till drygt 34 miljarder kronor och bidrar till 75 600 arbetstillfällen.
Det är en sida av myntet, men den allra viktigaste sidan av myntet är ändå att människor ges en hög livskvalitet, får möjlighet till kontakt, sunda levnadsvanor och möten med varandra med stöd och hjälp av ledare.
Jag vill tacka ministern än en gång för ett positivt svar, för ett stort engagemang och för en vilja att utveckla friluftslivet.
Jag utgår från att vi på ett bättre sätt ska kunna medverka till en ökad samverkan mellan idrottsrörelsen och friluftsrörelsen där vi kan optimera de medel som tillskjuts, att vi kan fortsätta den samverkan mellan myndigheter och departement som finns och sist men inte minst att vi kan fortsätta att forska och skaffa mer kunskap.
Anita Brodén (L):
Jag vill börja med att tacka interpellanten för en viktig fråga som har ställts och en viktig interpellationsdebatt. För oss folkpartister, vi i nätverket Gröna Liberaler, har peak oil varit en väldigt aktuell fråga under ganska många år. Vi har diskuterat och vi har försökt analysera det här.
Faktum är att när interpellationen ställdes till finansministern hade vi sedan länge bokat ett seminarium med just Kjell Aleklett, som nämns i interpellationen. Han är en världsledande expert. Temat för seminariet var just peak oil och vad det kommer att innebära för oss i Sverige.
Prognosen som Uppsala universitet gjorde för tio år sedan ansågs väldigt pessimistisk, men i dagens ljus anses den för optimistisk. Vi kan säga att vi egentligen har en peak oil-platå just nu. Det är väldigt viktigt att vi tar vara på den perioden.
Vi vet att vi är beroende av oljeimport från bland annat Ryssland och att det krävs en stor ökning, lika mycket som tre gånger Nordsjön, om vi ska kunna höja våra intäkter eller öka våra resurser. Det som är viktigt att vi tar med i bedömningen är att även om vi hittar okonventionella energislag är det ett problem framför allt för urbefolkningen.
Då tänker jag speciellt på tjärsand, på både hälsoproblem och miljöstörande problem. Det jag uppskattar väldigt mycket i ministerns svar är att ministern tar vara på tillfället och verkligen fokuserar på miljöaspekten, för det är ju omställningen och miljöfrågorna som det är mycket viktigt att vi tar in i det här sammanhanget. Ju förr vi kan göra detta dess bättre.
Vi måste, precis som ministern skriver i sitt svar, bryta beroendet av fossila bränslen. Vi måste fortsätta arbeta för, och Sverige har ju tagit initiativ tillsammans med ett tredjeland, att ta bort subventionerna för den fossila användningen. Men vi måste också, vilket också regeringen har tagit många kraftfulla initiativ till, få till en ökad biogasproduktion.
Det är ju så att det gynnar såväl miljö som ekonomi och arbetstillfällen om vi arbetar i den riktningen. Vi vet som sagt att vi har en nådatid nu när vi ett tag till kan använda olja, men vi måste hela tiden fokusera på en värld utan fossil användning.
Jag vet att Per Bolund och statsrådet Anna-Karin Hatt är otroligt medvetna om den klimatproblematik som vi har framför oss. Vår allra största utmaning handlar om transporter, om trafiken och om de tunga transporterna. Där är arbetet nu helt inne på rätt spår när vi talar om både spårbunden trafik och elfordon.
Här finns också möjligheter att använda en ny teknik för de tunga transporterna, elfordonstekniken med ledningar i vägbanan. Detta är nödvändigt. Det är den satsning som måste ske nu. Jag uppskattar att ministern fokuserade så pass mycket på det området.
Anita Brodén (L):
Tack, Helena Leander, för frågorna! Jag börjar med frågan om ramverket, för det verkar vara den stora oppositionsfrågan. Jag håller med Lars Hjälmered om att vi har utsläppsmål, vi har etappmål och vi arbetar konkret med Färdplan 2050. Det sammantaget - antingen vi kallar det för ett gemensamt ramverk eller inte - kommer att utmynna i många konkreta förslag.
Vi måste åtminstone vart tionde år göra avstämningar för att se vad som kommer att hända. De olika sektorerna kommer givetvis att komma med sina planer för att uppnå målet om noll utsläpp år 2050. Låt oss därför återkomma till det. Vad vi kallar det hela är egentligen det minst viktiga.
Det viktigaste för oss är att se till att uppnå målet. Det var det ena. Det andra gällde Arktis. Det är viktigt med internationella avtal. Den svenska positionen har skrivits in i den första svenska arktiska strategi som någonsin presenterats. Den har levererats för två år sedan.
Ett antal marina reservat är viktiga. Vi har bärighet och kan jobba i de internationella delarna. Att tänka sig ett reservat över hela Arktis, ja då vet man inte hur Arktis ser ut geografiskt. I så fall skulle en stor del av Sverige hamna i ett reservat.
Jag hoppas att jag kan återkomma i nästa replik, för jag ser att min repliktid är slut.
Anita Brodén (L):
Låt oss börja med Arktis. Där är vi överens. Det handlar om den marina delen av Arktis. Därför har vi tagit fram ett antal marina reservat, skyddade områden, där det är nödvändigt och där vi kan jobba internationellt för att få acceptans för det.
De frågorna har drivits när vi arktiska parlamentariker har mötts under våra överläggningar. Det är viktigt att påpeka att Sverige som ordförandeland i Arktiska rådet lyckats få gehör för det första bindande avtalet någonsin. I maj hålls nästa möte.
Då är ett andra bindande avtal på gång. Det visar att det går att komma överens. Norge och Ryssland har jobbat bilateralt med gemensamma frågor. Mycket fokus ligger på Arktis, och det ska det göra. Jag tycker att Sverige drivit på i rätt riktning. Det är jätteviktigt. Självklart har vi utmaningar.
Vi har utmaningar till exempel när det gäller den ökade turismen. Det är oerhört många fartyg som nu finns i området. Skulle det hända en katastrof vore det verkligen allvarligt, för där finns inte räddningsberedskap på samma sätt som på andra håll. Sedan var frågan om det gällde nettoutsläpp eller nollutsläpp. Jag måste vara noggrann med orden.
Det handlar om nettoutsläpp. Det är viktigt att säga. Här är det viktigt att vi ständigt är realistiska. Det hela måste kunna balanseras. Det handlar alltså om nettoutsläpp. Att ha målsättningen noll nettoutsläpp år 2050 är en gigantisk utmaning.
Anita Brodén (L):
Tack för frågorna! Jag börjar med Bolivia. I Mexiko ställde sig Bolivia i ett hörn. De ville inte vara med i omröstningarna. Jag minns det mycket väl. Jag var inte där, men jag följde det mycket noga på tv; jag undrar om inte Jens Holm faktiskt var där.
Den kvinnliga ordföranden klubbade ganska resolut, och det blev ett rejält beslut trots att ett av länderna, Bolivia, ställde sig vid sidan av. Efter det har det förts mycket fruktbara bilaterala samtal. Bolivia hade en idé. Man ville ha moder jords rättighetslag. Den gav Sverige stöd till.
Den fördes in i förhandlingar, och den fördes in i texterna. Det skapade ett förtroende. För bara någon månad sedan drygt var vi ett par riksdagsledamöter som hade möjlighet att träffa Bolivias klimattoppförhandlare tillsammans med Sveriges klimattoppförhandlare Anna Lindstedt. Det var fascinerande att höra och se. Man har nu drivit igenom den lagen.
Man är oerhört angelägen och aktiv vad gäller klimatfrågorna. Under en tid stoppade man till och med i Bolivia subventioner till fossilanvändning. Det blev starka protester, varför man fick dra tillbaka det. Men det visar ändå att man vill jobba mycket framåt vad gäller klimatfrågorna. Vad gäller pengar till bistånd upplever inte jag att man snor pengar.
Jag tycker att det är ett vårdslöst uttryck. Det handlar om hur vi förvaltar de gemensamma pengar vi har. Det är ingen hemlighet att Folkpartiet och flera av oss folkpartister ska jag säga för att vara riktigt, riktigt rättvis är väldigt positiva till och angelägna om additionellt klimatbistånd.
Anita Brodén (L):
Den trovärdigaste klimatpolitiken är när vi kan presentera hur vi använder varenda krona. Jag skulle vilja säga att det inte alltid handlar om påsens storlek, men det handlar om att varenda krona i den påsen används optimalt. Då är det smart, då är det vettigt att också satsa på insatser i andra länder, i utvecklingsländer där pengarna förvaltas, där en krona förmeras.
Det är mycket därför jag tycker att Jens Holm, Vänsterpartiet, ibland glömmer att förvaltandet, vad vi kan göra med pengarna, inte alltid handlar om summan, utan det handlar om innehållet. Vad gäller biståndet till Bolivia kan jag säga att det jag särskilt var och besökte och tittade närmare på handlade mycket om samverkan mellan universitet och högskolor.
Den samverkan hoppas jag verkligen att vi på något sätt kan fortsätta. Det handlar bland annat om hur Sverige, Linköpings universitet och Högskolan Väst, har bidragit och stimulerat till att ett urfolksuniversitet har startat. Man har tagit vara på den kompetensen. Det är dialoger och utbyte som har oerhört stor betydelse.
För övrigt får diskussionen om vilka länder det är fråga om fortsätta internt. Det är vettigt många gånger. Här vill jag verkligen säga att den diskussionen tar vi i partiet och i Alliansen. Men rent generellt måste man också ha möjlighet som regering att se till att använda pengarna där de gör den allra största nyttan.
Det är väl den helhetsbedömningen som man får göra och som inte minst UD får göra. Vi fortsätter som sagt den debatten internt.
Anita Brodén (L):
Jag tackar för frågorna. Jag försöker ta dem undan för undan och ber att få återkomma under nästa replikskifte om det behövs. Vi tar det sista först - terrängkörning. Jag påminde om att Regeringskansliet har fått detta uppdrag. Jag utgår från att terrängfordon ingår där. Jag förutsätter det eftersom det är tydligt i uppdraget.
Vi vet om att det finns en problematik kring terrängfordonen, men de är också nyttofordon för en del av näringen. Därför får man hitta ett sätt att hantera det. Detta är min utgångspunkt. Vi är för marknadsekonomi. Vi är också för tydliga ramverk. Vi har även en annan grundprincip, nämligen att förorenaren ska betala.
Detta är några principer, och vi brukar jobba med att de ska hålla ihop. Vad gäller det specifika med gödselskatten tror jag att det är allmänt känt att vi framför allt har pekat ut kadmium i handelsgödseldelen. Vi vill definitivt ta ut detta. Sedan vill vi fortsätta resonemanget vad gäller det övriga, och det gör vi inom Alliansen.
Men vår grunduppfattning i detta är att vi anser att vi har gett bönderna ett löfte om en kompensation när det blev en ändring i fossilanvändningen och dieselskatten. Det kompenseras på det här viset. Vi önskar att de skulle få en kompensation, men inte i form av handelsgödseln.
Jag hoppas att jag har klargjort denna del. Jag ber att få återkomma i nästa replik om gruvbolagen, herr talman, för jag ser att tiden rinner i väg.