KBLab/rixvox huggingface dataset:
Daniel Bäckström (C):
Jag vill tacka för ett mycket bra anförande kopplat till landsbygdens förutsättningar och möjligheter och vad som behövs för att vi ska kunna se att den utvecklas runt om landet. Jag har en fråga om det Jakob Olofsgård var inne på mot slutet: ökad fossilfrihet i det svenska lantbruket.
Liberalerna har föreslagit en utfasning om 20 procent per år av det här med återbetalning när det gäller diesel. Det blir 150 miljoner för 2022. Det kompenseras genom att anvisa motsvarande belopp för att gynna en övergång till fossilfria drivmedel. Omställningen är viktig.
Jag skulle vilja höra hur Liberalerna har bedömt konsekvensanalyserna av det här för kommande år. Vad får en utfasning på 20 procent för direkta konsekvenser i ett läge där trycket på svenskt jordbruksföretagande är väldigt bekymmersamt och utmaningarna är stora?
Jag undrar också om Liberalernas syn på de förslag som har presenterats av Helena Jonsson i den utredning som gjorts om att nå ett fossiloberoende jordbruk. Hur ser Liberalerna på en skatteväxling här och på möjligheterna för skatteavdrag för den enskilde jordbrukaren?
Daniel Bäckström (C):
Jag tror att ambitionen är rätt på lång sikt.
Men utifrån nuläget och de rapporter som finns om lägesbilden för svenskt jordbruk nästa år, inte minst på grund av stora kostnadsökningar för drivmedel och diesel, är det viktigt att titta på vad en sådan förändring skulle innebära i praktiken för det svenska jordbruket redan om någon månad.
Min vädjan är att man ska kunna se en konsekvensanalys och presentera helhetsbilden i ett läge då svenskt jordbruk har stora utmaningar. Jag hoppas att Liberalerna och Jakob Olofsgård kommer att återkomma med en sådan konsekvensanalys framöver.
Daniel Bäckström (C):
Det förekommer mycket arbete också i Bryssel, vilket Maria Gardfjell var inne på apropå hur EU:s framtida jordbrukspolitik utvecklas.
En av de mer oroväckande signaler som jag nåtts av den senaste tiden är hur en av kommissionens arbetsgrupper har redovisat utkast om tekniska kriterier och detaljregleringar för jord- och skogsbruket inom ramen för taxonomin.
Några exempel på detta är att inga djur får gå vid vattendrag så länge inte myndigheter har sagt att det är okej. Man föreslår en minimering av andelen mark som plöjs. Det får inte ske någon omvandling av skogsmark över ett hektar till jordbruksmark och beteshagar. Det får inte ske några förändringar av vattenvägar.
Det finns förslag om att man inte ska få byta ut täckdikning när områden med hög biologisk mångfald ska skapas. Kalhyggen får bara vara ett hektar när det gäller lövträd och tre hektar när det gäller barrträd. Det måste vara minst 100 meter mellan hyggena. Det måste finnas minst tre trädsorter per område, och de ska utgöra minst 20 procent av ytan.
Det här är några exempel på frågor som just nu processas inom ramen för kommissionens arbete. Jag undrar hur det skulle vara om Maria Gardfjells parti fortfarande hade varit en del av Regeringskansliet. Hur hade ni resonerat kring dessa förslag när det blir skarpt läge? Det undrar jag utifrån vad Miljöpartiet precis har presenterat kring ambitioner om en levande landsbygd och öppna landskap med betande djur.
Daniel Bäckström (C):
Jag lyfte fram det här utifrån riskerna det skulle kunna medföra för svenskt skogsbruk och svenskt jordbruk om detta skulle förverkligas. Det är oerhört viktigt vilka som företräder Sverige via Regeringskansliet i de förhandlingar som förs inom ramen för EU-samarbetet. Miljöpartiet har under många år haft inflytande på många områden, inte minst när det handlar om miljöpolitik.
I anförandet pratar Maria Gardfjell tydligt om att det helst inte ska vara större enheter - man vill ha småskalighet eller familjejordbruk.
Man berör inte vilka åtgärder man är beredd att vidta från Miljöpartiets sida för att stärka konkurrenskraften och överlevnaden i svenskt jordbruk långsiktigt, och man kopplar inte ihop det med ökad detaljreglering och ekonomi. Det förefaller opraktiskt för mig. Därför frågar jag: Hur ser ni på konkurrenskraften framöver?
Daniel Bäckström (C):
Jag har några frågor till Staffan Eklöf. Jag vet att Staffan är mycket kunnig och engagerad inom området.
Förklaringen i anförandet till att det inte blir någon satsning på landsbygdsprogrammet i Sverigedemokraternas, Moderaternas och Kristdemokraternas gemensamma budget var att det var tidsbrist.
Vi hörde en liknande förklaring från den moderata företrädaren tidigare i debatten. Det går att fundera över hur mycket tid ni hade behövt för att landa den här frågan med tanke på att alla i debatten i dag ger utryck för hur viktigt det är med bättre ekonomiska förutsättningar för det svenska jordbruket.
Jag kan anta att det kommer att bli fler tillfällen framöver då samma eller liknande svar ges som förklaring till att man inte levererar konkret på det man agiterar för. Retoriken är hög med många löften. Resultaten uteblir. Är det den målbilden som dessa samarbetspartier lägger grunden för inför ett kommande regeringsskifte?
Varför kom inte Sverigedemokraternas prioriteringar med i den här uppgörelsen? Ni är ju det parti som föreslagit pengar - 1,2 miljarder mer utöver den ram som regeringen presenterat i budgeten. För mig är detta svårförklarligt.
Daniel Bäckström (C):
Vi i Centerpartiet har i vårt budgetförslag lagt 1 miljard extra till landsbygdsprogrammet nästa år med fokus på åtgärder inom svenskt jordbruk. Det skulle inte minst ha möjliggjort pengar i en väldigt svår situation. Staffan Eklöf nämnde själv i sitt anförande det försvårade läge som varit ända sedan i somras.
I dag återstår det drygt tre veckor till nästa år. Varför ska man då välja att vänta ytterligare ett år, när läget bara blir värre och värre? Likviditeten gör att lantbruksföretagare kan komma att tvingas lägga ned inom väldigt kort tid. Varför väljer ni att inte lägga viktiga satsningar när ni själva har föreslagit det i enskilda motioner?
Jo, engagemanget är inte större än så.
Daniel Bäckström (C):
Jag tackar Magnus Oscarsson för möjligheten att ta replik. Vi har ju suttit i riksdagen ungefär lika länge. Vi har också följt hur förutsättningarna har förändrats, både säkerhetspolitiskt och inom de gröna näringarna. Jag vet att Magnus Oscarsson har ett mycket starkt engagemang och kunnande, inte minst när det gäller jordbruksföretagande.
Kristdemokraternas partiledare Ebba Busch har under hösten tydligt profilerat sig för svensk landsbygd och jordbruket och för att det är där kraften finns politiskt för att det ska hända någonting. Ni har mycket väl känt till förutsättningarna för det svenska jordbruket efter sommaren.
Därför vill jag fråga dels varför Kristdemokraterna själva inte lämnade in något förslag om mer pengar till landsbygdsprogrammet för året 2022, som inleds om några veckor, dels varför ni inte prioriterade detta i förhandlingen med Sverigedemokraterna och Moderaterna.
Det vi har hört i den här debatten har varit självklart - man vill hitta förutsättningar som underlättar för det svenska jordbruket. Det borde inte ha varit så svårt att prioritera detta. Om det är tidsbrist i förhandlingarna som har gjort att man inte kunnat landa i en överenskommelse om mer pengar till landsbygdsprogrammet må det vara hänt. Men det säger någonting om era förutsättningar att hantera kriser i ett kommande regeringsarbete.
Vi i Centerpartiet har budgeterat 1 miljard extra för landsbygdsprogrammet 2022. Varför gjorde inte Kristdemokraterna det, och varför lyckades man inte få till detta i en uppgörelse med Moderaterna och Sverigedemokraterna?
Daniel Bäckström (C):
Var det då en förhandling inom Kristdemokraterna där ni inte lyckades ro hem mer pengar till landsbygdsprogrammet för år 2022? Jag förstår verkligen inte varför ni inte har lagt pengar i er egen partimotion. Det är ju nu, inför 2022, som krisen är som värst. Magnus Oscarsson hänvisar till att en förhandling är en förhandling. Men Kristdemokraterna förhandlar med två partier som säger precis samma sak och är lika angelägna om att det ska göras satsningar på svenskt jordbruk.
Ni lyckas ändå inte prestera en enda krona till landsbygdsprogrammet år 2022. Visst ger dieselskattesänkningar effekt. Det handlar om ungefär 250 miljoner liter diesel per år för det svenska jordbruket. Sänkningen skulle kanske ge 80-125 miljoner kronor per år. Men merparten av era skattesänkningar kommer att gynna dem som bor i storstadsområdena. Det är ju där de flesta människorna bor.
Vilken effekt de får för svenskt jordbruk återstår att se.
Daniel Bäckström (C):
Jag tackar Maria Gardfjell för dessa frågor. Det är klart att det är bekymmersamt i ett längre perspektiv om det inte finns reproduktionsförmåga hos individer inom denna population. Det är viktigt att följa upp den samlade bilden och även att lära av andra länders studier gällande hur man ska hantera detta.
Då är det också viktigt att se den svenska förvaltningen i ett skandinaviskt perspektiv och se hur man kan få en utveckling som inkluderar inte bara den norska sidan utan även den finska, vilket jag vet att Miljöpartiet lyfter i ett av sina särskilda yttranden. När det handlar om antal vargar är utgångspunkten för oss det intervall som Sveriges riksdag beslutade 2013.
Det är utgångspunkten för det här ställningstagandet. Det bygger också på det som Naturvårdsverket redovisade inför riksdagsbeslutet om att minsta livskraftiga vargpopulation i Sverige och Norge är 100 individer.
Daniel Bäckström (C):
Nu är det ju inte så att jakttrycket på varg är högt någonstans i Sverige; vi har en skenande tillväxt av antalet vargar, och vi har nu prognoser som pekar mot 600 - och även bortom 600 - vargar. Får detta fortsätta de kommande åren går utvecklingen i den riktning som Maria Gardfjell önskar, eller i alla fall har uttalat sig om, det vill säga mot 1 700 individer.
Nej, vi behöver omgående få till en förvaltningsjakt som både stärker legitimiteten ute i bygderna och reducerar beståndet där, i enlighet med det riksdagsbeslut som togs 2013, koncentrationen är som störst. Det gäller Värmland, Örebro och Gävleborg - hela Mellansverige. Men utbredningen sker nu i en sådan omfattning att det snart är många, många fler socknar, kommuner och regioner som kommer att ha heltäckande vargrevir.
Detta får ekonomiska konsekvenser för lammnäringen, uppfödningen av får, på olika platser i Sverige. Även utvecklingen av boskapsskötsel i andra delar blir allvarligt hotad om utbredningen fortgår i den riktning som Miljöpartiet önskar sig.
Centerpartiet vill nu se en ordentlig anpassning av licensjakt och en utvecklad skyddsjakt så att man snabbt kan komma till rätta med den alarmerande situationen.
Daniel Bäckström (C):
Detta betänkande är tydligt på så sätt att det tillkännagivande som nu ligger för prövning i riksdagen specifikt handlar om antalet vargar. Det är klart att rovdjurstrycket varierar beroende på vilka rovdjur vi förhåller oss till och lever med i olika bygder i Sverige.
Jag har full förståelse för att problematiken i Jämtland och andra regioner norröver ser ut som den gör men också ser ut på ett annat sätt än i Mellansverige.
Där vargen har brett ut sig de senaste decennierna har det fått väldigt stora socioekonomiska konsekvenser, såväl för djurhållning och levnadsvillkor som för jaktliga frågor - löshundsjakt och förekomst av övriga vilda djur.
Inför 2025, som det refereras till, är det väldigt viktigt - jag håller med om det som Socialdemokraterna skriver - att man inför nästa rapporteringsperiod inte ska rapportera en exakt population utan enbart ange hur stor stammen varit.
Det är viktigt att inte rapportera en exakt population, utan det behöver ske en förändring där. Men min fråga till Socialdemokraterna är: I förhållande till vad? Är det i förhållande till den förväntade nivån för antalet vargar 2025, med dagens tillväxttakt som kan bli långt över 600 vargar? Är det detta som Socialdemokraterna tycker är en lämplig nivå?
Det är i så fall långt från beslutet 2013 om ett intervall på mellan 170 och 270 vargar.
Daniel Bäckström (C):
För Centerpartiet är det viktigt att ha en tydlighet i styrningen, och då är det ofta väldigt viktigt att kunna ange siffror. När det gäller det förslag som ligger för riksdagens prövning nästa vecka är det oerhört viktigt att i riksdagsbeslutet ange ett referensvärde som utgår från den lägre nivån.
Detta är helt i linje med beslutet på Centerpartiets senaste riksstämma om att nå en nivå för varg på 170 individer. Jag hoppas att vi i närtid också från Socialdemokraterna kommer att få tydliga besked om hur många vargar de anser bör finnas i Sverige så att det inte blir en fritt växande population.
Det är nämligen oerhört stora värden som står på spel, i ett såväl kort- som långsiktigt perspektiv. Vi vet vad det blivit för förändringar i de bygder i Mellansverige som länge har fått bära konsekvenserna av vargens utbredning - hemma i Värmland, i Örebro och på andra platser.
Vi bävar för hur ytterligare bygder nu kommer att få fler prövningar och kommer att få se hur vardagen förändras. Det är givetvis jätteviktigt att ha en hållbarhet och en uthållighet för vargstammen. Detta kan uppnås genom att gå på det här tillkännagivandet.
Det känns också stabilt att det nu ligger ett förslag som kommer att kunna samla majoritet i Sveriges riksdag.
Daniel Bäckström (C):
Jag lämnade in en fråga före jul med anledning av LRF:s rapport om ökade kostnader på drygt 4 miljarder. Svaret från ministern blev att det fördes dialog och att analys gjordes. Jag följde upp detta utifrån det förvärrade läget. Det har ju utvecklats, och utifrån beräkningar fortsätter det att försämras - LRF har i sin rapportering visat på 5,7 miljarder i dagsläget.
Svaret som vi tog del av inledningsvis i denna debatt handlade om analys och fortsatt dialog. Det är dock inte enbart dialog och analys som är viktigt, fru talman, utan det är också viktigt att visa handlingskraft och att ta dessa frågor på största allvar.
Det handlar ju om vår säkerhet och försörjningstrygghet och om förutsättningarna för många företagare runt om i landet som nu funderar över om de över huvud taget kan fortsätta sin verksamhet. Vi vet att detta är ett faktum.
Ministern vill invänta Jordbruksverkets sektorskalkyl, som presenteras senare den här veckan, men vi ser och hör från många jordbruksföreträdare runt om i landet att detta är på allvar och att det behövs insatser här och nu. Vi i Centerpartiet har tagit initiativ i riksdagens finansutskott om en nödmiljard. I budgeten för det här året lade vi också 1 miljard till landsbygdsprogrammet.
Detta stöddes inte av övriga partier. Sverigedemokraterna, Kristdemokraterna och Moderaterna valde heller inte att komplettera med en enda krona till jordbruket i detta svåra läge.
Vi har gått vidare och presenterat ett åtgärdsprogram för Sveriges landsbygd med förslag på omställning, ökad användning av förnybara bränslen, kompensation för de ökade kostnaderna och skattelättnader för att hantera prissättningen. Detta skulle göra förutsättningarna rimligare såväl för jordbruksföretagare som för övriga som tankar på landsbygden.
Utöver nödmiljarden har vi föreslagit att det dieselavdrag som jordbrukare ges möjlighet att göra fördubblas till 4 kronor per liter. Detta skulle ge en oerhört viktig möjlighet att i närtid göra förutsättningarna bättre för de svenska jordbruken, som nu är oerhört pressade.
Hur ser regeringen på en fördubblad dieselåterbäring i närtid? Vi har såväl regelverk som tekniska möjligheter att genomföra detta väldigt snabbt. Avser regeringen att återkomma till Sveriges riksdag med ett förslag om detta och följa Centerpartiets initiativ även i den frågan? Fru talman! Det finns många faktorer här som samverkar.
Den samlade bilden är dock väldigt oroväckande, och vi måste ta detta på yttersta allvar.
Daniel Bäckström (C):
Centerpartiet har ju varit högst delaktigt i flera processer som ligger till grund för både den strategiska planen och övergångsåret när det handlar om landsbygdsprogrammet. Utan vår insats hade förutsättningarna antagligen sett annorlunda ut. Det är väl att det analyseras och att man inväntar en rapport. Men hur ser den fortsatta planeringen ut?
Hur ser planeringen för fredag och de kommande veckorna ut - när återkommer regeringen med förslag om hur man ska tackla situationen och drar slutsatser utifrån vad som kommer att presenteras?
Jag utgår från att också regeringen kan känna in hur förutsättningarna drastiskt har försämrats och hur hårt detta slår mot enskilda näringsidkare, som fortsatt ska ta beslut inför vårbruk och planerad verksamhet på djurhållningssidan. De har ännu inte kunnat få tag i gödningsmedel på grund av att priserna har skjutit i höjden så oerhört.
Bland annat har det att göra med att rysk gas har blivit dyrare eller mindre åtkomlig. Detta påverkar produktionen, och det är också en säkerhetspolitisk koppling som finns där. Det är ett beroende, som ministern är inne på, som tvingar oss att förhålla oss till hur insatsvaror från andra länder påverkar svenska förutsättningar för produktion. Låt mig säga några ord om Centerpartiets ståndpunkt när det gäller reduktionsplikten.
Vi står bakom reduktionsplikten. Det är ett viktigt styrmedel när det gäller att ställa om och nå hållbarhet och minskade klimatutsläpp. Vi behöver göra detta. Det handlar inte i detta läge om att skära ned reduktionsplikten. Däremot handlar det om att skattebefria den inblandning som är i varje liter. Det ger en enorm effekt, inte minst långsiktigt.
Varje deciliter som blandas in av förnybart, helst producerat i Sverige, stärker inte bara den inhemska ekonomin. Det gör också att det blir miljövänligare. Med en skattebefrielse, som EU-kommissionen har föreslagit skulle kunna gälla från den 1 januari, blir det en enorm effekt när det gäller priset vid pump.
Detta tillsammans med en fördubblad dieselnedsättning gör att förutsättningarna snabbt kan förbättras och att man kan möta kostnadsutvecklingen. Fru talman! Det är oerhört viktigt vilka signaler regeringen skickar till svenskt jordbruk. Det finns paralleller till andra sektorer.
Jag har jobbat en del med försvarspolitik, och ibland funderar jag. Ska det behöva gå så långt att vi tappar förmåga på hemmaplan innan vi inser hur krisen ser ut och hur allvarligt det är och innan vi vidtar åtgärder?
Jag ser stora risker - att vi är i ett läge där det inte kommer att vidtas åtgärder från regeringens sida, att man fortsätter att analysera och köpa sig tid och att detta faktiskt får oerhört stora konsekvenser för svensk produktion det här året, helt i strid med den målsättning som vi är överens om inom ramen för livsmedelsstrategin.
Det är alltså väldigt angeläget att regeringen och landsbygdsministern omgående återkommer, efter torsdagens presentation, med förslag till konkreta åtgärder.
Daniel Bäckström (C):
Det är alldeles nödvändigt att regeringen lämnar in en ansökan eller ser till att skattebefrielsen förlängs när det handlar om höginblandade förnybara bränslen. Annars gör det en skattehöjning på 2 miljarder, vilket skulle få oerhört stora och allvarliga konsekvenser för både fortsatt efterfrågan och investeringar. Investerare står ju nu och planerar och projekterar för att investera i förnybara bränslen i Sverige.
De här signalerna är oerhört viktiga, men vi talar också om att regeringen redan vid halvårsskiftet bör ta initiativ till att skattebefria låginblandning av förnybara bränslen. Det är ändå 30 procent av en liter som är förnybart, och det ser vi effekterna av nu när kostnaderna sticker iväg.
En sådan skattebefrielse skulle motsvara 1 krona och 10 öre per liter redan i sommar, vilket är oerhört viktiga effekter i ett läge där också den förnybara delen ska öka fram till 2030. Det ger även drivkrafter för Sveriges jordbrukare och skogsägare att fortsätta att investera och kunna göra investeringar som ställer om. Fru talman! Jag besökte en jordbrukare, en mjölkbonde, i Fryksdalen i fredags.
De har byggt solceller, de har en flispanna, de tar vara på energin och de bygger vindkraftsparker. Men trots de stora investeringarna i förnybar energi nämner även denna företagare att marginalerna just nu är på fel sida. Just nu behövs det tydliga åtgärdsprogram även från statens sida som balanserar de höga kostnaderna.
Jag hörde fortfarande inget svar på hur regeringens arbete ser ut i nästa vecka när det gäller att återkomma med förslag som är skarpa, som ger effekt i närtid och som också ger en signal till Sveriges jordbrukare om att fortsätta att satsa.
Daniel Bäckström (C):
Även jag har en fråga till landsbygdsministern. Redan 2017 presenterade Försvarsberedningen en rapport där grundläggande frågor om försörjningstrygghet ingår, däribland livsmedelsfrågorna och även primärproduktionens förutsättningar. Centerpartiet tog i början av året initiativ i riksdagen till ett stödpaket på 1 miljard. Det hörsammades av regeringen.
Vi har nu bedömt att det behövs ytterligare åtminstone 2,1 miljarder. Det handlar om 1 1⁄2 miljard till animalieproducenter, vars foderkostnader nu drar iväg. Det handlar om att maximera återbetalningen för dieselskatten fram till och med den 30 juni 2023 men också om att få till en retroaktivitet i återbetalningen från den 1 januari, tillsammans med stöd till Norrland.
Min fråga till landsbygdsministern är hur regeringen ser på det här förslaget. Kommer ni att stödja detta?
Daniel Bäckström (C):
Det är ju oerhört angeläget att vidta åtgärder i tid, både för årets kommande skördar och inför höstbruk och vårbruk nästa år.
Med tanke på att det har köpts in 15 procent mindre handelsgödsel till svenskt jordbruk på grund av det höga kostnadsläget och på grund av leveransförmågan österifrån är min fråga till landsbygdsministern: Hur avser regeringen att säkerställa att det finns insatsvaror som konstgödsel och gödningsmedel inför kommande säsong?
Daniel Bäckström (C):
Jag vill tacka Staffan Eklöf för anförandet. Jag tänker tillbaka på den debatt som vi hade för ungefär ett år sedan om innevarande års budgetförutsättningar och de frågor som vi hade uppe på agendan då.
I den debatten ställde jag frågor till Sverigedemokraternas företrädare om varför de inte ville göra några förstärkningar av Landsbygdsprogrammet eftersom de i sitt eget budgetförslag hade pengar till bland annat livsmedelsstrategin.
Men det gemensamma svaret från Sverigedemokraterna och från flera partier i riksdagen var att de i den gemensamma budgetreservationen inte hann presentera en satsning. Sedan har utvecklingen under detta år varit väldigt prövande för svenskt jordbruk, och situationen är också väl känd bland ledamöter i miljö- och jordbruksutskottet.
När man lyssnar på Staffan Eklöf har det varit en synnerligen forcerad budgetprocess. Om det är upplevelsen förstår jag varför vissa delar inte kom med.
Jag kan i regeringens och Sverigedemokraternas förslag inte se att det finns med. Varför?