Fredrik Malm (L):
Liberalernas utgångspunkt är tämligen enkel. Sverige ska vara en magnet för människor som har utbildning, ambition och kapacitet. Vi ska dra till oss kompetens till vårt land som utvecklar hela Sverige, inte bara så att det blir bättre för dem själva och det företag de arbetar på utan så att det hjälper till att bygga upp hela landet.
I stället utvisar nu Sverige människor för bagatellartade, mindre förseelser, ofta gjorda utan uppsåt av arbetsgivaren. Vi har en helt orimlig ordning. Detta måste vi ändra på. Jag yrkar bifall till propositionen och till Alliansens gemensamma reservation. Fru talman!
Problemet är att när en person kommer till Sverige är denne inte helt säker på exakt hur alla regler fungerar här. Arbetsgivarna gör givetvis sitt bästa för att tillgodose de krav som finns, och de ska följa lagar och regler. Om arbetsgivaren brister i detta kan självklart ett arbetstillstånd återkallas.
Men om arbetsgivaren har gjort en liten miss utan uppsåt och Migrationsverket upptäcker detta under behandlingen av ansökan borde myndigheten kunna ringa till företagaren och säga att de får rätta till det hela eller att de har gjort ett fel för att sedan lösa problemet. Man kan tycka att det vore en rimlig ordning. Enligt den lagstiftning vi har kan dock myndigheten inte göra en helhetsbedömning. I stället tvingas personen i fråga att lämna Sverige.
Vi tappar resurser på detta sätt. Vi tappar tillväxt. Som land blir Sverige mindre attraktivt för människor som har utbildning, ambition, kapacitet och så vidare. Vi vet att det finns en stor brist på arbetskraft i Sverige inom många yrkesgrupper. Företagen skriker efter människor att anställa, exempelvis inom it-sektorn. Fru talman!
Liberalerna och Alliansen har gång på gång påpekat detta. Vi lyfte fram det i riksdagen för över ett år sedan. Socialförsäkringsutskottet gjorde då ett så kallat tillkännagivande, som regeringen struntade i. För att vara helt uppriktig är regeringen oengagerad i frågan. Den bryr sig inte och tycker inte att detta är viktigt. Det här är ett mycket stort problem.
Riksdagen tycker att det här är viktigt, men regeringen tycker att det är oviktigt. Det här har till slut - efter att vi har fått släpa fram regeringen att åstadkomma någonting - lett fram till att regeringen nu säger att om arbetsgivaren själv upptäcker sitt misstag kan man tänka sig att ett arbetstillstånd inte behöver återkallas.
Men om myndigheten upptäcker detta och arbetsgivaren sedan rättar till det måste det hela utredas vidare. Om regeringen redan förra hösten hade lyssnat på allianspartierna hade detta problem redan varit åtgärdat nu. Då hade Sverige inte behövt utvisa kompetenta människor från vårt land. Men regeringens senfärdighet innebär att vi har tappat fart i frågan och att det kommer att dröja länge innan vi får en lagstiftning på plats.
I vår reservation är vi tydliga med datumet den 1 maj. Det beror inte på att vi tycker att den 1 maj är den finaste dagen på året, utan vi tycker helt enkelt att det är viktigt att lagstiftningen kommer på plats så fort som möjligt så att inte fler människor behöver utvisas från Sverige. Det är därtill viktigt, fru talman, att vi ser till den ordning och den process vi har för att stifta lag i Sverige.
Vi tvingades från allianspartiernas sida att dra det här genom utskottet till skarp lagstiftning. Det är ovanligt att göra så. Den vanliga ordningen i Sverige är ju att regeringen lämnar ett lagförslag till riksdagen som utskottet sedan behandlar. Men på grund av den här frågans vikt kände vi oss tvungna att dra detta genom utskottet direkt. Det innebar att remissrundan blev ganska kort, men ändå väl genomförd.
Därtill gick frågan till Lagrådet, som bedömde att beredningskrav och annat inte riktigt var uppfyllt. Vi är pragmatiska i den delen. Vi har ingen anledning att köra över Lagrådet och dra detta vidare, utan vi accepterar att vi vände på den stenen men att lösningen på den här problematiken inte fanns där. Man måste erkänna, tycker jag, att den här frågan kräver utredning, beredning och annat.
Men nu har det gått så pass lång tid att vi inte längre kan acceptera att regeringen drar ut på detta och engagerar sig i frågan så motvilligt.