Peter Hultqvist (S):
Tack för svaret, men tyvärr ger det ingen djupare klarhet i fråga om regeringens avsikter. Enbart i allmänna ordalag beskrivs de inriktningar som utredningsarbetet kan ha. Visserligen får öppenheten i utredningsdirektiven anses som en fördel. Det kan innebära att farhågor om att utredningsresultatet är förutbestämt kan tonas ned.
Tyvärr har representanten för regeringsalliansen själv bidragit till spekulationer och oro. I nära anslutning till att regeringen fattade beslut om sin senaste utredning presenterade EU-parlamentarikern Anders Wijkman en rapport där en sammanslagning av Vägverket, Banverket, Luftfartsverket och Telestyrelsen föreslås.
När regeringens utredningsdirektiv presenterades gav Åsa Torstenssons egen pressekreterare Kennet Hultgren i Borlänge Tidning bilden av att ett inte otänkbart scenario är ett nytt infrastrukturverk som skulle ta ansvar för hela planeringsverksamheten på trafikområdet och vara en del i en sammanslagning av bland annat Banverket och Vägverket.
Erfarenheterna från det tidigare utredningsarbetet, som ledde fram till inrättandet av den nya Transportstyrelsen, är att regeringen redan före utredningsarbetet har en klar uppfattning om hur det hela ska sluta. Så upplevdes det i alla fall inom de statliga verken, vilket ministern kanske skulle ta sig en funderare på. Är det rimligt att från regeringens sida ha ett arbetssätt eller en metod som gör att det känns som att slutresultatet är förutbestämt?
Leder det till bästa möjliga samarbete och kvalitet under utredningsarbetet? Nu vill jag för min egen del säga att jag har det största förtroendet för Nils-Gunnar Billinger, som är utredare när det gäller översynen av myndigheter och verksamheter inom transportområdet. Han är en person med integritet som jag hoppas får arbeta på ett öppet och icke förutbestämt sätt.
Det finns också många kompetenta medarbetare inom verken som förhoppningsvis kan bidra till att mildra och tona ned alltför vidlyftiga regeringsambitioner. Självklart är det så att det återkommande utredandet inom transportsektorns statliga administration skapar oro och ineffektivitet.
Detta sker inom verksamheter som redan nu uppfattas ha varit och är föremål för ständigt återkommande förändringsarbete. De omfattande utredningar som suger kraft ur organisationen kan inte motiveras med ministerformuleringar enligt Åsa Torstenssons modell. Även om dessa myndigheter i mångt och mycket är väl fungerande får man inte blunda för att det finns frågor som kan hanteras på ett bättre sätt.
"Kanske kan" är ett något vagt motiv för att dra i gång en utredningsapparat som enligt ministerns egen pressekreterare kan leda till ett nytt infrastrukturverk. Om jag vore i Åsa Torstenssons kläder skulle jag också undvika att recensera trafikverkens verksamhet med ord som "i mångt och mycket väl fungerande".
"I mångt och mycket väl fungerande" är en lite för slapp analys av förhållandena i denna viktiga, professionellt fungerande verksamhet. Det här visar också att det finns en lös grund för regeringens agerande. Förändringar för deras egen skull är aldrig bra. Förändringar enbart för att visa handlingskraft är heller inte bra.
Däremot kan en förändring byggd på klara motiv och tydliga mål vara bra, men det kräver betydligt mer av förarbete och dialog innan arbetet startar. Olust i organisationen och kraft som tas från annat för medborgarna viktigt kvalitetsarbete är ingen bra grund att stå på. Ser inte ministern problemen som dagens återkommande utredande skapar?