Per Lodenius (C):
"I just put my feet in the air and move them around." Det är ett känt citat från Fred Astaire, som var en av Hollywoods största filmstjärnor under förra seklet och kanske den största dansstjärnan på film genom tiderna. Fred Astaire svarade på vad han menade med sin dans. Vad var hans budskap med dansen? "I have no desire to prove anything by dancing", svarade Fred Astaire. "I have never used it as an outlet or a means of expressing myself.
I just dance. I just put my feet in the air and move them around." "Jag har ingen längtan efter att bevisa något med min dans. Jag bara dansar. Jag lyfter bara upp mina fötter i luften och rör på dem." Just så kan det vara med dans - ja, med kultur över huvud taget. Den finns där bara för sin egen skull. Kulturen har ett egenvärde. Samtidigt ger kultur så mycket mer.
Konst, kultur och bildning är civilisationens kärna. Där ryms våra samlade erfarenheter i mångfasetterad form, och där kan vi få förståelse för oss själva, varandra, vårt förflutna och vår framtid. Det låter kanske högtravande. Men jag tror att vi alla kan hitta exempel där kulturen har påverkat oss på något sätt. Det har vi också hört från flera här i talarstolen i dag.
Kultur kanske har gett oss ett nytt perspektiv eller skapat helt nya förutsättningar för oss. Det är därför det är så viktigt att också ge barn och ungdomar möjlighet till möte med kultur och deltagande i kultur. Fru talman! Jag kan ge jättemånga exempel från tiden då jag själv jobbade som danslärare på att både jag och mina elever fick erfarenheter och lärde oss något nytt genom dansen.
Det kunde vara små erfarenheter eller kanske livsavgörande upptäckter. Ett exempel som har fastnat i mitt minne är killen som var svårt mobbad. Jag skulle ha dans med hans klass. Det var bugg som stod på schemat. Den här killen smög in i gymnastiksalen och satte sig på en bänk längst ned i hörnet. Han försökte göra sig så liten han kunde för att inte synas. Men klasskamraterna missade honom inte. Glåpord kastades.
Man gick till och med på honom fysiskt. Danslektionen satte i alla fall igång. Jag tolererade såklart inga hårda ord eller påhopp under lektionen. Och alla fick dansa med alla - lika villkor för alla. Självklart ingick det också att lära sig hyfs och vett på dansgolvet, till exempel hur man bjuder upp och tackar för dansen. Vid det fjärde tillfället med danslektioner, alltså efter tre veckor, kom denna kille först in i gymnastiksalen.
Han sträckte på sig och gick rak i ryggen med en självsäkerhet som han absolut inte hade visat tidigare. Jag kände knappt igen honom när han klev in mitt i salen och undrade om vi inte skulle börja snart. Och när övriga klassen släntrade in var det ingen som sa några glåpord. Det var snarare tvärtom. Man pratade och skrattade ihop med killen. Och det var ingen som gjorde fula miner bakom ryggen på honom när de skulle dansa.
Förvånad började jag försiktigt luska i var denna självsäkerhet och vändningen i övriga klassens uppförande kom ifrån. Det visade sig att de några dagar tidigare hade haft klassfest. Då hade tjejerna stått i kö för att få dansa med just den killen, då han var den som dansade bäst i klassen. Dessutom visste han hur man skulle föra sig och bjuda upp och tacka för dansen.
Danslektionerna i skolan hade gett denna kille självförtroende och samtidigt gett klasskompisarna verktyg för att uppföra sig och förhålla sig till varandra. Jag vill med denna berättelse ur verkligheten peka på vikten av kultur i skolan. Jag vet att det finns liknande berättelser och erfarenheter från kulturarbetare runt om i landet, inte minst från kulturarbetare som deltagit i just Skapande skola. Fru talman!
Skapande skola, som är sprungen ur en motion från Centerpartiet, innebär att alla elever i en klass får uppleva och delta i kultur under ledning av professionella kulturskapare. Det är en viktig insats för barn och ungdomars möjlighet till kontakt med kultur och också att få utöva kultur. Att få ta del av, men kanske ännu mer att få utöva, kultur ger otroligt mycket tillbaka.
Det är dock inte bara det kulturella skapandet i sig som utvecklas när ett barn eller en ungdom får möjlighet att ta del av kultur och skapande. Oberoende av om det är att skriva, måla, dansa, spela musik eller något annat kulturellt uttryck utvecklas individen på många sätt. Att få utveckla sin talang i en kulturell verksamhet stärker barnets tro på sig själv och förståelsen för andra.
Barns och ungas möjligheter att få ta del av kultur och att utveckla sina talanger blir självklart en viktig politisk prioritering. Det skapas ett otroligt mervärde när kulturen genom professionella kulturskapare får utrymme i skolan. Utvärderingar av Skapande skola visar också bland annat hur barns och ungas delaktighet och inflytande utvecklas när kulturen får ta plats i skolan. Det har också bidragit till förbättrat samarbetsklimat på skolorna och till att elevernas självkänsla och självförtroende har stärkts.
Förutom elevernas utveckling på flera plan tror jag - nej, jag är övertygad om - att också kulturarbetaren får nya viktiga erfarenheter och kunskaper. Samtidigt skapar det arbetstillfällen för professionella konstnärer och kulturskapare. Fru talman! Regeringen har precis kommit med en kulturskoleproposition. Den här debatten kommer vi alltså att återkomma till.
Men jag vill ändå i detta sammanhang bara kort lyfta fram också den viktiga och värdefulla verksamhet som den kommunala kulturskolan är. Vi från Centerpartiet vill att den kommunala kulturskolan också ska finnas i varje kommun. Hur verksamheten läggs upp måste däremot avgöras utifrån de lokala förutsättningarna. Kulturskolan är en kommunal verksamhet.
Centerpartiet vill inte ha någon statlig politik som riskerar att slå ut bra lokala verksamheter eller som inte är anpassad efter förutsättningarna även på mindre orter. Lösningen ligger i att kulturskolan är just kommunal, utan statlig styrning och pekpinnar. Fru talman! Vi får som sagt återkomma till det här när propositionen om kulturskolan ska behandlas här i riksdagens kammare längre fram.