Jonas Sjöstedt (V):
Jag tackar ministern för svaret. Min fråga gällde bristen på kollektivavtal inom hemtjänsten. Ministern talar om att man ska ha goda arbetsförhållanden inom hemtjänsten, men saknar man kollektivavtal och de rättigheter som stadgas där är det ju sannolikt att man inte har så goda villkor. Vi kan på många håll i landet, till exempel i Stockholm, se att merparten av företagen inte har några kollektivavtal.
Inför den här debatten har jag träffat hemtjänstpersonal som arbetar i privata, vinstdrivna företag i hemtjänsten, bland annat i Stockholm. De berättar om en helt annan verklighet än den minister Maria Larsson berättar om. Typiskt för dem är att inga av dem är beredda att säga vad de heter. Inga av dem är ens beredda att säga vilket företag de arbetar för, för de är rädda för repressalier.
De har inte fasta tjänster, och de är rädda att inte få fler uppdrag om de faktiskt berättar om hur de har det - om de träder fram. Vad är då de berättar om? Jo, de berättar om en ständig stress i att känna att man aldrig riktigt hinner med. Man kan inte sova på nätterna därför att arbetet är så stressigt. Det fyller en med dåligt samvete att inte få tillräckligt mycket tid för brukarna och att inte hinna lyssna.
De berättar om orimliga situationer där man kan vara med en ångestfylld, ensam människa som är ledsen och kanske gråter, och samtidigt få ett larm som betyder att man ska ta sig till andra sidan stan - en halvtimme eller timme med kollektivtrafik - för att hjälpa en annan. De säger att de inte är säkra på att de kommer att orka vara kvar i yrket. De hinner inte ta rast. Det är arbetsvillkoren för en del av dem som arbetar i den privata, vinstdrivna hemtjänsten.
De beskriver en sektor där vinstintresset ofta går före allt, där de mest skrupelfria aktörerna ofta är de som tar för sig och vinner och där de som har höga kvalitetskrav, sluter kollektivavtal och vill behandla sina anställda väl väljer att dra sig ur därför att de inte längre klarar konkurrensen. Frågan är om det är en sådan hemtjänst vi vill ha och sådana arbetsvillkor vi vill ha.
Vårt svar är nej. Därför vill vi ta bort det privata vinstintresset ur hemtjänsten och ur äldreomsorgen. Vi menar att alla pengar som ska gå till hemtjänsten ska gå just dit. Vi tycker att det är orimligt att det är som i dag, då en del anställda till exempel inte får betalt för restid. Man ska arbeta gratis. Man kan börja kl. 07.30 på morgonen och sluta sent på kvällen, och stora delar dagen reser man mellan olika pensionärer - utan att få betalt.
Det är en effekt av vinstintresset. Vi menar att man ska ställa krav på kollektivavtal vid offentlig upphandling. EU:s nya direktiv på området ger möjlighet att göra det, och min fråga till Maria Larsson är om det inte är rimligt att det ska finnas kollektivavtal som stadgar vilka rättigheter de anställda har. Är det rimligt att de flesta företag till exempel i Stockholm inte har det? Vi menar också att de som arbetar i hemtjänsten behöver mer resurser.
De behöver mer tid, och de behöver rätt både till grundläggande yrkesutbildning på betald arbetstid och till fortbildning. Då skulle man ge dem riktigt bra förutsättningar för att göra ett bra jobb, och det är naturligtvis brukarna som vinner på det i längden. Den här politiken underminerar löntagarnas rättigheter. Den skapar rädda anställda som inte vågar säga ifrån och som känner sig jagade på sin arbetsplats.
Det är effekten av en privatiseringspolitik och en sorts experiment med den svenska välfärden. Mina frågor till Maria Larsson är: Är det rimligt att ha vinstdrivande företag som till exempel inte ger betalt för restid i hemtjänsten? Vad är argumentet emot att man ska ha kollektivavtal när man ska ha del av skattebetalarnas pengar för att utföra vår välfärd?