Mats Odell (KD):
Man kan fortsätta denna diskussion om vad som egentligen styr bostadsbyggandet. Man kan exempelvis gå till en departementsskrivelse som en arbetsgrupp inom det då s-styrda Regeringskansliet upprättade om att bostadspolitikens utgiftsnivå har mycket ringa betydelse för bostadskonsumtionens omfattning, alltså att det som vi lägger i budgeten för bostadspolitiken betyder väldigt lite för hur mycket som byggs.
I denna skrift står följande: En entydig slutsats av det redovisade materialet är att bostadspriser och bostadsbyggande i de nordiska länderna styrs av likartade makroekonomiska förhållanden och i stort sett är opåverkade av strukturella olikheter och olikheter i sektorpolitik. Tillväxt, disponibla inkomster, inflation och räntor är alltså avgörande för utvecklingen inom bostadssektorn.
Nyproduktion av bostäder är i alla de nordiska länderna direkt relaterade till prisutvecklingen i bostadsbestånden. På ett annat ställe skriver man att man finner att tidigare och nuvarande omfattning på de offentliga utgifterna i bostadspolitiken inte heller tycks ha någon stor betydelse för bostadskonsumtionens omfattning. Sverige har i huvudsak en bostadskonsumtion som är bestämd av dess välståndsnivå snarare än av bostadspolitiska stödsystem.
Ameer Sachet säger här att det framöver kommer att bli 20 procent dyrare att bo i hyresrätter. Jag vet inte varifrån han har fått den siffran. Swedbanks institut för privatekonomi har gjort en jämförelse och tittat på hur det här kommer att se ut framöver. De har tittat på alla faktorer som rör ekonomin för boende.
De har gjort en jämförelse mellan januari 2008, alltså om ungefär en månad, och januari 2007, för ungefär ett år sedan. Enligt den jämförelsen får barnfamiljen som i januari 2008 bor i en hyreslägenhet 730 kronor mer kvar i plånboken jämfört med hur det såg ut i januari 2007.
Däremot kan den familj som i januari 2008 köper ett radhus få uppemot 500 kronor mindre över jämfört med hur det såg ut för den som ett år tidigare hade ett nyinköpt radhus. Det här förklaras bland annat av höjda löner, sänkt inkomstskatt och måttliga hyreshöjningar - detta samtidigt som räntan höjts från 2,5 procent till 4 procent.
De hyreshöjningar som skett har ju varit i en helt annan klass, så jag tror att det är viktigt att studera helheten i den ekonomiska utvecklingen för hyresgästerna. Ameer Sachet efterlyser också storsatsningar på området. Ja, vi kan väl titta i den socialdemokratiska budgetmotionen för att se vad som finns där.
Vi fasade ut räntebidrag, investeringsstöd och investeringsstimulanser. Det har ni ganska kraftigt kritiserat.
Men i er motion ser man att den återställare som ni nu bygger ert resonemang på inskränker sig till 250 miljoner kronor i ett väldigt kraftigt begränsat investeringsstöd och en mjukare avtrappning av räntebidragen - 100 miljoner kronor. Detta ställs mot de 3 miljarder som har försvunnit.
Det skulle vara intressant att höra enligt vilka principer som Ameer Sachet och övriga tror att de 250 miljoner kronorna ska kunna ersätta de 3 miljarder som fasats ut och hur pass effektivt det är att i en tid med en sådan resursbrist som vi för närvarande upplever lägga in stora statliga subventioner i en redan överhettad byggsektor.