Lars Mejern Larsson (S):
"Jag är övertygad om att stora ansträngningar görs", säger ministern. Jag är inte lika övertygad om regeringens ansträngningar. Nej, herr talman, återigen har jag mottagit ett svar från arbetsmarknadsministern som på inget vis stillar min oro kring Arbetsförmedlingens återbetalning av budgetmedel och den höga arbetslöshet vi har hemma i Värmland.
Inte ett ord om den rekordhöga arbetslösheten och företagens rekryteringsproblem står det att finna i svaret. Nej, herr talman, det korta svaret genomsyras av en ministers ointresse. Det är ett svar som tydligt sänder en känsla till mig som frågeställare: Till detta är jag nödd och tvungen, men mer blir det inte.
Ministern har i sitt svar denna gång inte lyckats uppbåda någon att skylla ifrån sig på utan visar en påfallande okunskap om dagsläget och ger som vanligt sken av att regeringen har höga ambitioner.
Jag kan bara tolka det på ett sätt, och det är att regeringen vid det tillfälle man inte kan hitta någon att skylla på gärna anser att den oerhört höga arbetslösheten inte är ett problem för den förda politiken utan verkar mer gynna en annan agenda, som inte är redovisad här i kammaren.
Att företag nu märker av bristen på utbildad arbetskraft både i det korta perspektivet och på länge sikt syns regeringen föga bry sig om. I går presenterade LO en rapport som visade att antalet arbetslösa som inte får ersättning trots att de deltar i Arbetsförmedlingens program har ökat med 88 procent sedan 2010.
Över 16 000 arbetslösa får inget stöd alls utan får överleva på socialbidrag eller hjälp från familjen. Detta om någonting borde oroa regeringen, men i stället tar man glatt emot Arbetsförmedlingens oanvända pengar. I stället för att använda dessa i kampen mot arbetslöshet slussar man dem vidare till en aldrig sinande ström av sänkta skatter för dem som inte är i behov av det.
Regeringens prat om att man står för den svenska modellen samtidigt som den förda politiken har slagit undan benen för 60 000 arbetssökande är en skandal. Jag vill påstå att det är en katastrof för Sverige som land.
Men den stora katastrofen drabbar inte mig, ansvarig minister eller någon annan av kammarens ledamöter personligen, utan det är landets arbetssökande som får försöka värja sig mot denna enorma tsunami som sveper över deras vardag, en våg av unga människor som sveps med i regeringens arbetsfientliga politik. Risken är helt uppenbar att dessa ungdomar kommer att tappa tron på framtiden.
När man tappar tron på framtiden söker man sig till enkla förklaringar, och dessa förklaringar är det gott om ute i landet nu. Det visar sig att i ungdomsarbetslöshetens spår smyger sig rasism och främlingsfientlighet fram likt en osalig ande.
Historien har visat att människor utan hopp om en bättre framtid lätt tar till sig sådana idéer, och det späds skickligt på av dem som önskar en helt annan tingens ordning. Regeringens företrädare må bli upprörda - man vill över huvud taget inte lyfta det sambandet i kammaren i dag. Men det ser ut så runt om i landets kommuner där människor har tappat tron på framtiden.
Vi socialdemokrater tror att en aktiv arbetsmarknadspolitik och en konkret näringspolitik skulle kunna bidra på ett helt annat sätt och bidra till en annan framtidstro för dagens arbetslösa ungdomar. Nu har ministern för jag vet inte vilken gång i ordningen gett mig svaret att regeringen har höga ambitioner med jobbpolitiken. Jag kan endast konstatera att det enda höga, herr talman, med regeringens jobbpolitik är arbetslöshetssiffrorna.