KBLab/rixvox huggingface dataset:
Gustaf Lantz (S):
När konstitutionsutskottet yttrar att man förutsätter att utskotten ska vara restriktiva med att själva arbeta fram mer omfattande förslag utan beredning inom Regeringskansliet betyder det någonting för mig. Därför blir jag väldigt orolig när jag läser Moderaternas motion om de frågor som vi diskuterar i dag. Där skriver man: Det finns en bestämmelse i brottsbalken som handlar om organiserad brottslighet.
Därför behövs inte några ytterligare beredningsåtgärder eller utredningsförfaranden för att definiera begreppet. Det som gör mig orolig är vikten av den fråga som vi diskuterar. Det handlar om lagens strängaste straff, statens största ingripande i enskildas liv och om det allvarligaste brottet.
Det gör mig uppriktigt orolig att man i det läget klipper och klistrar i lagboken, tar en definition från ett helt annat sammanhang och placerar in det i utskottet, lägger fram ett skarpt lagförslag och hänvisar till att man då inte behöver utreda saken ytterligare.
Min enkla fråga till Johan Forssell blir: Står ni fast vid vad ni har skrivit i motionen om att denna sak inte behöver beredas i, som jag förstår nu, utskottet?
Gustaf Lantz (S):
Jag tänkte slå in på samma spår som jag var inne på tidigare i mitt replikskifte med Johan Forssell. Jag skulle vilja ha svar på frågor som rör hanteringen av det skarpa lagförslag som har inkommit i justitieutskottet genom den motion som Moderaterna med flera har väckt.
Jag funderar på samma sätt som tidigare kring skrivelsen i motionen, där det står att det redan finns en bestämmelse som handlar om organiserad brottslighet - en definition i brottsbalken - och att det därför inte behövs några ytterligare beredningsåtgärder eller utredningsförfaranden.
Min enkla fråga till Andreas Carlson blir därför om han delar den uppfattningen och kommer att motsätta sig en sådan utredning.
Gustaf Lantz (S):
Min replik handlade om hur vi bereder ärenden i utskott. Vi ska komma ihåg att detta är en främmande fågel när det gäller hur vi brukar stifta lag i Sverige. Det är ingen slump att regeringen styr utredningsväsendet och att det är där de stora tunga resurserna finns för att komma fram till ny lagstiftning.
Jag är utbildad jurist och vet vilka goda viljor som kan spelas bort i ett lagstiftningsarbete där man har haft en god intention men där det kan bli svårigheter när lagen sedan ska tolkas. Om det till exempel finns en vilja att precist ange något kan det i olyckliga fall bli så att en domstol tolkar detta som att det som inte har pekats ut särskilt har mindre vikt. Det finns en rad sådana överväganden.
Det som är viktigt att komma ihåg i detta ärende är att vi är överens om syftet. Det finns i förarbetena. Det är ett förfaringssätt som hör till svensk rättstradition att förarbetena har en stark ställning. Därför tycker jag att det är särskilt viktigt när vi pratar om brottets allvarliga art - detta är inte är en helt lätt materia att gå igenom - att vi får en beredning som är fullgod.
Jag känner en väldig oro nu över att detta kanske inte är det enda fallet. Det gäller livstidsbrottet, som utskottssekretariatet ska hantera. Detta är inget man är van vid, och man har redan en stor arbetsbörda.
Det skulle kännas mycket tryggare om oppositionen ville gå fram med ett tillkännagivande till regeringen och be den att återkomma med den lagstiftning som efterfrågas, så att regeringen kan ta ansvar för att vi utreder detta på ett sätt som är i enlighet med den goda utredningstradition vi har i Sverige.
Gustaf Lantz (S):
I måndags var jag med och ordnade ett öppet möte i Uppsala om trygghet. Trots att regnet fullkomligt öste ned kom det över 40 personer till Tunabergsskolan för att diskutera brottsligheten. Det blev ett riktigt bra möte. Föräldrar, nattvandrare, elever och till och med en pensionerad polis deltog i diskussionen, och det blev en helt annan diskussion än den vi ser på tv eller i sociala medier.
Den typen av diskussion är ofta svart och vit och har enkla svar, men här blev det ett resonerande samtal. De flesta inläggen handlade om hur vi ska hålla unga borta från kriminalitet från första början. Detta var fokus hos dem som var på mötet. Vad kan skolan göra? Vad kan socialtjänsten göra? Vad kan vi alla göra för att motverka det?
Min fråga till justitieminister Morgan Johansson blir ett eko från mötet: Hur arbetar regeringen med att förebygga brott?
Gustaf Lantz (S):
Tack för svaret, Morgan Johansson! Det känns betryggande att regeringen tänker i dessa banor och att det inte bara blir en diskussion som handlar om förstärkning av polisen, som såklart är nödvändig. Detta kom vi också snabbt fram till på mötet. Vi har en hel del punkter från mötet som jag ska redogöra för vid ett annat tillfälle. Jag tror att det är viktigt att inte bara regeringen utan också vi i allmänhet har denna typ av diskussioner. Det finns ett sug efter det, och vi måste ha det därför att vi måste komma till rätta med brottsligheten.
Gustaf Lantz (S):
I en ny bok av Elinor Torp med titeln Vi, skuggorna kan vi läsa om det som mina fackliga vänner tar upp varje gång jag träffar dem, nämligen hur människor brutalt utnyttjas av kriminella på svensk arbetsmarknad.
Det rör sig om löner så låga som 35 kronor i timmen, om inlåsta arbetare som jobbar 16 timmar om dygnet och om arbetare som utan skyddsutrustning dör på svenska arbetsplatser, obemärkt för svenska myndigheter.
En lagstiftning som byggde på att man blint litade på företag lanserades under alliansåren, med resultatet att kriminella kan - ofta helt ostört - sälja arbetstillstånd och bli rika på andra människors slavliknande arbete. Min fråga till statsrådet Morgan Johansson blir därför: Vad gör regeringen för att stoppa detta?
Gustaf Lantz (S):
Louise Meijer från Moderaterna beskriver hur man med Moderaternas förslag får åtgärder som på riktigt kommer till rätta med kriminaliteten. Vi är överens om mycket. Mycket av det som har gjorts och som ni tillsammans med oss är övertygade om kommer att ha effekt har vi ju röstat för tillsammans.
Ett litet exempel från Moderaternas förslagsbuffé handlar om kriminella som upprättar vägspärrar. Jag tror att vi alla blev vansinniga när vi hörde hur man tar kontroll över gatorna. Samhället ska alltid ha kontroll över gatorna och över varje bostadsområde. Det ska vi aldrig släppa.
Vi ska komma till rätta med dem som försöker att göra det. Vi måste ha fler poliser. Nu är det ju inte så att de här vägspärrarna är polkagrisfärgade bommar som fälls ned av en man i hatt som kommer ut och frågar vem det är som kommer, utan det är ungdomar som hänger på gatan och utgör ett problem. Det finns redan i dag straff som kan tillämpas, till exempel för trafikbrott, olaga hot och mycket mer. Det som behövs är ju poliser.
Det som behövs är att samhället kommer dit och verkställer den lagstiftning som finns. Louise Meijer sa i sitt anförande att Moderaterna har förslag som på allvar kommer att förändra brottsligheten, men förslaget om vägspärrar kan jag redan i dag säga kommer att bli fullständigt lamt. Att rösta igenom någonting som inte har effekt har vi inte råd med. Vi måste gå samman nu. Vi måste se till att regeringen får i uppdrag att ta fram skarp lagstiftning som gör skillnad.
Vi ska komma till rätta med gängen, men vi ska inte bygga vår politik på snygga rubriker. Vår uppgift - min, regeringens, Louise Meijers, ja, vår gemensamma uppgift - är att komma till rätta med brottsligheten och göra människor trygga. Då måste vi fokusera på rätt saker.
Gustaf Lantz (S):
Louise Meijer får det att låta som om jag inte skulle vilja detsamma som hon när det kommer till närvaro i de här områdena och att lagföra dem som gör sig skyldiga till den typ av händelser som vi har hört rapporteras om. Den stora skillnaden är hur vi bedömer hantverket och vägen dit. Jag tänker att Louise Meijer borde ha mycket tid att vara ute och träffa poliser och dem som är berörda nu när Moderaterna är i opposition. Jag pratade med en polis i går som sa att han aldrig hade upplevt det här.
Han sa att de har de befogenheter de behöver, men de behöver fler kollegor. Det är det som är Socialdemokraternas beslut från partikongressen 2017: 10 000 fler polisanställda, varav 5 000 redan är på plats. Tusentals väntar åter. Det är detta som kommer att göra skillnad. Jag tror att Louise Meijer har en väldigt god vilja när det gäller att komma till rätta med brottsligheten. Jag tror att vi är helt överens om det. Men det handlar också om förmågan i politiken.
En som har fått gestalta god vilja men naiv och obefintlig förmåga är Marie Antoinette, som påstås ha sagt "låt dem äta kakor" när hon skulle hitta en lösning på hungersnöden i Frankrike på 1700-talet. Det verkar nästan som att vi har fått en motsvarighet vad gäller den naiva inställningen i ett politiskt parti.
Moderaterna säger att en viktig del i att knäcka gängbrottsligheten är att öka skadeståndet för föräldrar när deras barn begår brott från 9 500 till 24 000 kronor. Det visar en brist på lyhördhet att tro att något sådant ska vända utvecklingen för någon i en socialt utsatt position.
Det är en sak att Moderaterna går emot forskarna, som har tittat på förslaget och dömt ut det, men finns det inte någon på Moderaternas partikansli som har spelat i samma fotbollslag eller gått i samma skola som någon från en socialt utsatt familj som har varit på glid?
Gustaf Lantz (S):
Jag skulle vilja börja med att ge Adam Marttinen helt rätt i en sak: Det skulle bli en väldigt stor skillnad om Sverigedemokraterna fick inflytande över regeringsmakten i det här landet. Trots att detta betänkande innehåller många viktiga inslag i kampen mot mäns våld mot kvinnor lyckades Adam Marttinen tala om det utan att ta orden i sin mun. Det är inte förvånande.
I SVT:s Debatt debatterade Jimmie Åkesson mäns våld mot kvinnor. Han inledde med att säga att vi har importerat värderingar som vi tidigare mer eller mindre hade utrotat från det här landet. Min fråga till Adam Marttinen är om han håller med om sin partiledares historiebeskrivning.
I så fall vore jag tacksam för ett klargörande här i dag gällande när denna utrotning skulle ha skett. Vilket årtionde ägde denna utrotning rum?
Gustaf Lantz (S):
Jag noterar att jag inte fick svar på min mycket enkla fråga. Jag kan däremot säga att det dödliga våldet mot kvinnor har gått ned med omkring 20 procent sedan början av 2000-talet, och tidigare kartläggningar har visat att det föll från högre nivåer innan dess. Sverigedemokraterna drömmer sig ofta tillbaka till en tid som aldrig har funnits. Per Albin Hansson blev socialdemokratisk statsminister på 30talet.
Han beskrev sin syn på hur ett samhälle borde vara - ett Sverige utan privilegierade, utan tillbakasatta, utan kelgrisar och utan styvbarn. Jag vet inte vilka politiska förebilder Adam Marttinen och Sverigedemokraterna har från 30-talet, med det är i alla fall inte Per Albin Hansson.
Det går emot hela folkhemmets idé att blunda för vissa människors våld beroende på deras ursprung och att frisera verkligheten så att kvinnor osynliggörs och problem sopas under mattan. Vi stärker kvinnojourerna. Vi skärper straffet för grov kvinnofridskränkning. Vi arbetar offensivt mot hedersvåldet med både resurser och skarpare lagstiftning som är kraftfullare än vad som någonsin tidigare har setts i det här landet.
Vi sopar inte grova brott under mattan beroende på gärningsmännens härkomst.
Gustaf Lantz (S):
Jag noterar att just ett medel inte skulle användas fast alla till buds tänkbara medel var till för att skydda kvinnor. Det tycker jag är beklagligt. Det är roligt när ledamoten Carlson säger att han vill exportera sunda feministiska värderingar till omvärlden. Bra så, men Andreas Carlson har en partikamrat - Lars Adaktusson, som sitter och trycker på knapparna här i riksdagen.
Han satt förra mandatperioden i Europaparlamentet och tryckte 22 gånger mot abort när frågan var uppe - 22! En gång är ingen gång, två gånger är en gonggong, brukar man säga, men 22 gånger är en Hesa Fredrik. KD i Uppsala är inget annat än Livets Ords politiska gren. Detta vet jag, och det vet de som har jobbat för Kristdemokraterna i Uppsala och skrivit om det på sin blogg.
Livets Ord är mycket tätt förbundna med den kristna högern i USA, som var basen för Trumps maktövertagande. Den som leder Kristdemokraternas kvinnoförbund, den som är satt att bevaka kvinnofrågorna, tog steget rakt till posten från en abortkritisk organisation.
Jag måste säga att jag föredrar nog en hederlig gammal feminism framför det som Kristdemokraterna nu ägnar sig åt, vad det nu är.
Gustaf Lantz (S):
Mammas skrik, blod och hårtussar ska aldrig behöva vara barndomsminnen. Alla barn har rätt till en trygg uppväxt. Men det finns 2 miljoner barn i Sverige, och ungefär 10 procent av dem har bevittnat våld i nära relation.
Många människor lider, barn som vuxna, av de spår som våldet har satt hos dem. Det är därför hög tid att vi nu gör barn till brottsoffer i sådana situationer.
I dag ska vi rösta om att införa ett nytt brott i den svenska lagboken, nämligen barnfridsbrott - de barn som bevittnar våld i nära relation. Den som utsätter en närstående för sexualbrott eller annat våld ska utöver brotten i sig även kunna dömas för den skada som gärningsmannen åsamkar barnet som ser på.
Straffet föreslås vara fängelse i högst två år, men i de grova fallen ska maxstraffet uppgå till fyra års fängelse. Som folkvalda har vi en skyldighet att ge röst åt dem som inte själva kan tala för sig. Vi har en skyldighet att se till att alla människor i vårt land kan känna sig trygga.
Det är därför ett viktigt steg som vi med all säkerhet kommer att ta när vi röstar om denna sak eftersom vi är överens i utskottet. Det är ett viktigt steg vi tar när man i rättssalarna inte bara kommer att pröva våldet mellan föräldrar utan också ta upp på bordet barnets perspektiv, vad barnet har sett och den skada som barnet har åsamkats.
Detta medför att barnet får möjlighet till upprättelse i domstol, och det medför också att barnet får rätt till skadestånd. Herr talman! Kampen mot mäns våld mot kvinnor måste föras sida vid sida med barnens rätt till en trygg uppväxt. Det går inte att skilja de två sakerna åt.
Dagens riksdagsbeslut, vill jag påstå, är ett viktigt steg i rätt riktning i detta arbete. Med det nya brottet vidgar vi de legala perspektiven på våld i nära relationer. Barnens upplevelse går från att vara bakgrundsberättelser till en viktig del av den rättsliga prövningen.
När en förälder riktar slag mot en annan förälder riktas våldet även mot barnet som ser på och minns livet ut. Dagens riksdagsbeslut handlar om hur samhället ska hantera våld när det har hänt, men ännu viktigare måste vara att få våldet att upphöra - att se till att det inte sker från första början. Attityder och lagar måste förändras. Arbetet måste fortgå.
Mäns våld mot kvinnor måste upphöra. Men det finns anledning att se positivt på framtiden, herr talman. Vittnesmålen under metoo och den ökade kunskapen, som inte minst Nationellt centrum för kvinnofrid i Uppsala har bidragit med, har skapat ett förändringstryck i hela samhället. Nu är det upp till oss politiker att leva upp till förväntningarna.
I dag röstar vi i riksdagen om ett lagförslag som bryter ny mark på detta område, men det kommer snart fler. Avslutningsvis yrkar jag bifall till reservation 4 i betänkandet.
Gustaf Lantz (S):
Tack, Ellen Juntti, för ett i många stycken mycket engagerat och bra inlägg! Jag blev dock lite fundersam när du, Ellen Juntti, refererade till utskottstexten, där ni moderater har drivit fram att ni vill ha en straffhöjning. Det är inget konstigt med detta. Däremot blir jag fundersam när ni säger att det finns risk att detta brott skulle konsumeras av andra brott.
Typfallet när ett brott konsumeras, om man pratar juridiska, är att någon misshandlar någon annan så att den personen dör. Då åtalas gärningsmannen inte både för misshandel och dråp eller mord utan bara för det allvarligare brottet. Det är så att säga flera brott som konstituerar ett annat brott. I detta fall är det precis tvärtom.
Hela konstruktionen är att man måste ha ett grundbrott för att det ska vara fråga om bevittnandebrott. Det måste alltså finnas ett våldsbrott som någon lagförs för. Utöver det skyddar man det barn som tittar på detta. Jag tänkte, herr talman, att vi kanske kunde få möjlighet att få lite förståelse för Moderaternas invändning, som nu också är utskottstexten.
Gustaf Lantz (S):
När Ellen Juntti talar är det uppenbart att Moderaterna har blandat ihop konsumtion med straffrabatt. Det är ju helt okej, även om jag tycker att man kan ställa högre krav när vi som lagstiftare ska besluta om dessa brott. Detta tillkännagivande gör också att vi tar utredningsresurser från ett redan hårt prövat departement, och det tycker jag är synd.
Men egentligen borde dessa utredningsresurser, om jag lyssnar till Ellen Juntti, läggas på att utreda hur domstolarna hanterar samlad brottslighet för att göra en samlad straffmätning. Precis som Ellen Juntti säger har vi i dag ett system där domstolarna dömer ut fullt straff för det första brottet och sedan, enligt en schablon, dömer ut 50 procent för det andra brottet. Man kan diskutera detta, och det kommer vi nog att göra nästa vecka när vi diskuterar straffrättsbetänkandet.
Man kan ju också hamna i absurda situationer som att den som stjäl tio olika parfymflaskor får ett hårdare straff än den som begår en våldtäkt. Detta är inte en okomplicerad fråga. Jag tycker ändå att det är anmärkningsvärt. Moderaterna har alltmer velat flytta lagstiftningsprocessen från Regeringskansliet till riksdagen. Till exempel tog Moderaterna i frågan om livstidsstraff för mord ett initiativ i justitieutskottet.
Lagrådet blåste dock varningssignal, och det stoppades till slut. Här ser vi hur allvarligt det blir när man inte är noggrann med orden och när man, som jag menar, inte agerar på ett seriöst sätt. Man kan inte som lagstiftare blanda ihop konsumtion av brott med straffreduktion vid flerfaldig brottslighet. Nu kanske det är många där ute som tycker att jag är en viktigpetter som står och läxar upp någon.
Men det här handlar om så viktiga saker som vilket straff enskilda människor ska möta i händelse av brott, och det får man inte slarva med.
Gustaf Lantz (S):
Tack, Ingemar Kihlström, för ett mycket bra anförande i en väldigt viktig sak! Min fråga rör det som från början var en reservation men som nu har blivit utskottets mening och den text som finns i betänkandet. Jag har pratat om den med Ellen Juntti.
Som jag förstod Ellen Juntti och även utskottets betänkande handlar det om att Moderaterna och Kristdemokraterna har gått samman kring detta därför att de ser en risk för att man inte dömer för hela straffvärdet. Det handlar alltså om straffreduktion vid flerfaldig brottslighet.
Vore det inte bättre om man helt fokuserar på den frågan i stället för att höja straffen och att man har en utredning som tittar på straffreduktionen i stället för att kompensera i denna lagstiftning genom att höja straffen?
Som jag läser texten är det detta ni har kommit överens om och som ligger till grund för tillkännagivandet.
Gustaf Lantz (S):
Tack, Ingemar Kihlström, för förtydligandet! Jag kan bara konstatera att med det lagstiftningsförslag som nu ligger på riksdagens bord är maxstraffet för brott av normalgraden två år och maxstraffet för grovt brott fyra år. Det är relativt höga straff.
Jag personligen tänker att det är viktigt hur utskottstexten är formulerad. Den kommer ju från de partier som går samman och tillkännager för regeringen vad man önskar. All makt utgår från folket.
Vi som sitter i riksdagen är folkets företrädare, så det är väldigt viktigt att vi väger orden på guldvåg när vi formulerar oss i utskotten och formulerar det som vi ska rösta om här i riksdagen. Det är ju detta som regeringen sedan har att hantera, och då är det viktigt att det är rätt argument och att man begär utredningar om rätt saker.
Det är det här som jag menar har varit väldigt höljt i dunkel. Jag vet inte om det vi säger här och det som förs till riksdagsprotokollet alls kommer att ha samma dignitet som det som faktiskt står i betänkandet och det som vi ska rösta om. Det gör att jag tror att risken är att vi tar värdefull tid, energi och kraft från ett departement som har mycket att göra.
Jag är säker på att både jag och Ingemar Kihlström har en lång att göra-lista där vi kan vara överens om mycket och där vi med väldig kraft vill mota brottslighet och mäns våld mot kvinnor. Då menar jag att det är viktigt att vi är precisa från riksdagen. Min kritik har legat i att jag inte tycker att vi är det i dag när Moderaterna och Kristdemokraterna har gått samman kring den skrivning som vi nu ska rösta om.
Gustaf Lantz (S):
Min fråga riktas till statsrådet Tomas Eneroth. Sedan 2000 har 315 människor dött på grund av mäns våld mot kvinnor. Jag har själv jobbat på domstol. Jag har sett våldet som leder fram till det här. Jag har hört kvinnor berätta om hur huvudet dunkas mot betong. Jag har hört berättelserna om hur man får sparkar mot magen när man är gravid.
Det är fruktansvärda berättelser. Det är många som engagerar sig i de här frågorna. Jag har lovat dem som jag har träffat att jag ska göra vad jag kan för att få det här våldet att upphöra. Men det jag märker i diskussionen med dem nu är att det finns en misstänksamhet. De här frågorna uppmärksammas just nu, men jag tror att det är många där ute som vill veta: Menar regeringen allvar? Kommer man att hänga i när rubrikerna avtar?
Kommer man att hålla fast vid det här långsiktigt och verkligen få till en förändring?
Gustaf Lantz (S):
Jag ställer min fråga till Lena Micko. Nu förstärker Sverige polisen. Vi får en mycket högre statlig närvaro i form av poliser och polisbilar runt om i vårt land. Min personliga uppfattning är att det också är viktigt att andra delar av staten markerar närvaro i hela landet.
Jag kommer från Uppsala län, och vi äter tårta i dag eftersom vi nyligen fick besked om att vi får ett servicekontor i Gottsunda och ett i Östhammar. Min fråga är hur nästa steg ser ut. Det är min övertygelse att vi måste bygga ihop landet, och det här är en viktig del i det. Hur ser regeringens färdplan framåt ut?
Gustaf Lantz (S):
Ledamoten Johan Pehrson säger som vanligt många kloka och genomtänkta saker. Men han riktar också kritik mot regeringen och socialdemokratin som jag inte kan hålla med om. Jag känner mig nödgad att ställa en fråga som egentligen inte Johan Pehrson får mig att ställa utan Johan Pehrsons partiledare.
Hon beskrev förspelet till januariavtalet som att Liberalerna gick in i förhandlingarna i syfte att skada Socialdemokraterna och att man valde frågor och förhandlingslinjer utifrån det.
För denna debatt och framtida debatter vore det bra med ett klargörande av Johan Pehrson eftersom han var tongivande i den riksdagsgrupp som Sabuni menade hade denna ingång och också godkände avtalet.
Finns drivkraften i justitieutskottet när vi tar ställning till dessa konkreta förslag att skada Socialdemokraterna? Är det landets bästa och att hjälpa regeringen att fatta rationella och kloka beslut som gäller eller partitaktiska hänsyn? Jag tror inte på det senare, men jag vill ha ett klargörande från ledamoten.