Peter Norman (M):
Det här är en svår fråga. Peter Hultqvist frågade om jag sympatiserar med tanken om en kommunal utjämning. Svaret är ja. Det är viktigt att vi har ett bra utjämningssystem som gör att kommuner kan driva vård och omsorg och annan välfärdshöjande verksamhet på likartat sätt i hela landet.
Låt mig lite mer utförligt förklara vad jag och regeringen tycker är problemet med utredningen. Det har kommit ett stort antal remissvar från kommuner, SKL, landsting och så vidare. Ofta har kommunerna ett egenintresse av att man följer eller inte följer utredningen.
Det finns dock några instanser som står lite över det, och en sådan är Statskontoret som har lagt ned mycket resurser på sitt remissvar. Jag tänkte läsa upp några rader ur Statskontorets remissvar. "Statskontoret anser det vara beklagligt att kommittén i betänkandet inte fört en mer utförlig diskussion om systemets principiella uppbyggnad och avvägningar. En viktig principfråga för systemet är om någon grad av påverkbarhet kan accepteras.
Statskontoret anser att enskilda kommuner och landsting inte ska kunna påverka sina bidrag eller avgifter i systemet. Det är Statskontorets mening att kommittén inte har varit konsekvent i denna fråga då de i några fall tar bort och i några fall för in variabler som är påverkbara." Man fortsätter: "I uppdraget ingick att, om möjligt, förenkla kostnadsutjämningens delmodeller.
Statskontoret anser att kommittén borde ha lagt mer vikt vid arbetet med att förenkla modellerna, eftersom endast ett fåtal aktörer förstår hur systemet är uppbyggt." Inom parentes sagt kan jag berätta att jag har hört en gång att de två personer som begriper detta system får inte vara i samma flygplan, för om det kraschar skulle systemet helt falla ihop. Jag fortsätter citera: "Detta är besvärande med tanke på systemets stora betydelse för kommunsektorn.
Det bidrar också till att missuppfattningar sprids och försämrar utjämningssystemets legitimitet inom sektorn. Att systemets legitimitet stärks är av stor vikt och det är därför beklagligt att betänkandet inte lyfter fram diskussionen om hur avvägningen ska göras mellan, å ena sidan, utjämningssystemets komplexitet i syfte att nå exakthet och, å andra sidan, möjligheten att förstå hur systemet fungerar." Vad som kanske är ännu mer besvärligt är frågan om tillväxten.
Statskontoret skriver: "I direktiven anges att kommittén ska utreda alternativa metoder för inkomstutjämning i syfte att identifiera om det i den nuvarande inkomstutjämningen finns tillväxthämmande faktorer och i så fall föreslå hur dessa kan undanröjas samt hur incitamenten för ekonomisk tillväxt och ökad sysselsättning kan stärkas. Statskontoret anser inte att kommittén har levat upp till direktiven på denna punkt.
Någon analys av den målkonflikt som finns mellan å ena sidan att utjämna skillnader mellan landets kommuner och, å andra sidan, att skapa tillväxt redovisas inte i betänkandet. Som en konsekvens av detta redovisar kommittén inte heller några alternativa utjämningsmodeller där större hänsyn tas till målet att öka tillväxten." Detta är kärnan i problemet.
Hur skapar vi ett system som möjliggör för kommuner att ha likvärdiga förutsättningar i hela landet utan att det blir tillväxthämmande, vilket drabbar hela Sverige, alla kommuner? Här anser jag att kommittén inte har nått ända fram, och här pågår analysen fortfarande.