Fredrik Malm (L):
Go home, go home! Så ropade Byggnads funktionärer till de lettiska arbetarna vid företaget Laval un Partneri när de kom till jobbet kl. 7 på morgonen i december 2004. "De försökte ställa sig i vägen så att vi inte skulle komma fram med bilen.
När föraren gick ur bilen så lyckades han nästan inte ta sig tillbaka in igen. Torgny Johansson försökte att hålla för dörren. Sedan slog han till på rutan där jag satt. - - - Alla skrek och ropade när vi gick förbi. Det var väldigt obehagligt."
Det berättar Elsa Ligere, projektkoordinator för Laval un Partneri, för Svenska Dagbladet, som skrev om händelsen. Byggnads och Elektrikerna, två av LO:s mest protektionistiska förbund, dömdes av Arbetsdomstolen att betala över en halv miljon kronor i böter till Laval. Men det spelade inte så stor roll eftersom LO redan hade drivit företaget i Vaxholm i konkurs.
Konflikten i Vaxholm handlar i grund och botten om att den svenska lagstiftningen och Europeiska unionens regelverk, EU-rätten, inte är helt kompatibla. I Sverige har vi valt att hantera detta genom en kompromiss, alltså lex Laval.
Lex Laval är en bra kompromiss, som både motverkar osjysta villkor och tryggar det svenska kollektivavtalssystemet. Alternativet hade varit att fortsätta agera i strid med EU-rätten eller att överge den svenska kollektivavtalsmodellen. Men vi vill förstås inget av detta.
Detta, herr ålderspresident, räcker dock inte för de mest protektionistiska delarna av LO, som vägrar att acceptera den här kompromissen. Vad regeringen nu gör är att helt gå den protektionistiska delen av LO:s ärenden och riva upp lex Laval.
Risken är då att svensk lagstiftning och kollektivavtalssystemet återigen kommer att krocka med EU-rätten så fort en ny konflikt motsvarande Vaxholm äger rum. På sikt kan detta också hota den svenska modellen. Jag vet inte om det är så klokt av Ylva Johansson att gå Byggnads ärenden när detta riskerar att skada den svenska arbetsmarknadsmodellen.
En rimlig fråga att ställa sig är om löneutvecklingen för byggnadsarbetare i Sverige har varit sämre än för andra grupper de senaste tio åren. Och svaret på den frågan är entydigt nej: Det har inte skett någon lönedumpning, vilket facket hade befarat.
Det finns inte några verkliga problem som Ylva Johansson har att lösa i detta, annat än att hålla sin egen interna protektionistiska partiopinion på gott humör. Då är det förstås helt logiskt att Ylva Johansson gör detta tillsammans med de mest protektionistiska partierna i riksdagen, nämligen Sverigedemokraterna och Vänsterpartiet.
Däremot riskerar detta att skapa verkliga problem så fort vi får ett nytt rättsfall efter att Byggnads har stått och vrålat "go home" mot europeiska arbetare vid någon annan byggarbetsplats. Vi ser nu attacker på öppenhet, friare handel och fri rörlighet för arbetskraft. Vi ser de attackerna runt om i världen, inte minst med Trumpadministrationen i USA.
Att riva upp lex Laval ligger i linje med den politik och den retorik som Donald Trump företräder och som brexitkampanjen i Storbritannien i stort sett helt och hållet byggde på, med ständiga påhopp på polska byggarbetare, och med en rad andra protektionistiska krafter i världen. Det är protektionistisk vänsterpopulism och protektionistisk högerpopulism som går hand i hand, med målet att göra det svårare för företag från andra länder att komma hit till Sverige.
Det är därför nödvändigt, herr ålderspresident, att gång på gång påpeka: Öppenhet är inte något hinder för en god samhällsutveckling. Öppenhet är inte något hinder för en bra välståndsutveckling. Öppenhet är en förutsättning för detta. Jag vill yrka bifall till den alliansgemensamma reservationen nr 1.