Tomas Eneroth (S):
När det gäller näringslivets tillförsikt får jag säga att den är väldigt god. Man hade inte investerat närmare 1 000 miljarder i norra Sverige om det hade funnits en väldigt stor oro i den här frågan. Faktum är att det nu görs investeringar i en utsträckning vi inte sett motstycke till tack vare att regeringen har bedrivit en nyindustrialiseringsstrategi. Detta är fjärran från den tid då vi hade en moderat statsminister som sa: In Sweden, the industry sector is basically gone.
Jag kommer ihåg hur arg jag var den dagen och hur frustrerad jag var när en moderatledd regering struntade i den industriella produktionen i Sverige och tusentals arbetslösa inom bilindustrin. Sedan dess har vi, efter regeringsskiftet 2014, systematiskt satsat på att utveckla Sveriges industriella kapacitet. Nu har vi den gröna industriella revolutionen på plats, med över 1 000 miljarder i investeringar i norra Sverige och med investeringar även i övriga Sverige.
Detta är bra; det skapar jobb, hopp och framtidstro. Då är infrastrukturförutsättningarna förstås jätteviktiga. Det handlar till exempel om Norrbotniabanan, som en moderatledd regering en gång i tiden plockade bort men som vi nu bygger därför att den är viktig. Jag förutsätter att vi i nationell plan behöver titta extra på hur vi kan utveckla Malmbanan och annan infrastruktur.
Vi har nyligen gett klartecken för byggstart för Malmporten i Luleå hamn, som nu i samarbete med Luleå kommun och LKAB blir en fördjupad hamn med bättre kapacitet tack vare att den här regeringen valt att prioritera en sådan investering vid sidan av satsningarna i Göteborgs hamn. Kvar finns naturligtvis frågan om isbrytarkapaciteten, där vi sedan länge har gett tydliga besked: Vi ska förnya isbrytarflottan.
Vi är tydliga i uppdraget till Sjöfartsverket, och vi inväntar nu deras slutrapport. Detta är också ett samarbete med Finland. När arbetet med designfasen är klart får vi se vilka kostnadsberäkningar som ska ligga till grund för finansieringsmodellen. I det här läget har en del uttalat sig tvärsäkert om hur finansieringsmodellen ska vara - pengarna ska tas från nationell plan eller genom att vi lånar upp dem.
Jag tycker att det viktiga är det tydliga besked som regeringen ger: Vi ska förnya isbrytarflottan. Det är ingen tvekan om detta. Jag har själv färdats med en av de äldre isbrytarna, och även om det är fascinerande att åka och se hur isen bryts inser man att detta är fartyg som börjar bli ordentligt daterade. Det är också skälet till att vi nu behöver förnya isbrytarflottan.
Tack och lov finns det ett väl fungerande samarbete med Finland och Estland, så det har hittills - vad vi känner till - inte uppstått några bristsituationer. Men det är klart att alla inser att vi behöver förnya isbrytarflottan. En viktig del är att hålla kostnadskontrollen och att se till att det är rätt kvalitet och rätt underlag som gäller för de beställningar som sedan ska göras. Här finns ett flertal olika intressenter som vill vara med och bidra.
Jag kan försäkra Maria Stockhaus om att det här är ett arbete som pågår för fullt. Vi väntar nu på slutunderlaget från Sjöfartsverket för att sedan kunna gå vidare. Självklart ska isbrytarflottan kunna förnyas.