KBLab/rixvox huggingface dataset:
Sven Bergström (C):
Jag välkomnar försvarsministerns utveckling av svaret, att detta inte är hugget i sten, och den allmänt positiva grundsyn som finns. Jag håller verkligen med om att det är ett samhällsintresse och ett intresse för Försvarsmakten att dagens ungdom är i god kondition och har god fysisk status. Vi fick häromdagen en trevlig bok från Försvarsmakten.
Jag tror att alla riksdagsledamöter och säkert många andra har fått den, den heter Utlandsstyrkan i fredens tjänst . Den illustrerar hur viktigt det är att de värnpliktiga som vi skickar ut på fredsuppdrag i världen är vältränade. Spaningsuppdrag och annat kräver mycket rent fysiskt av dem som deltar i detta. Det har som sagt alldeles uppenbart gått grus i maskineriet.
Riksidrottsförbundet har vid uppvaktningar av Försvarsmakten fått besked som man uppfattar som väldigt negativa. Man står och tvekar om man kan fortsätta den samverkan som tidigare har varit så naturlig och bra för hela samhället.
Jag kommer att följa den här frågan och följa upp hur det besked som har getts här i dag får genomslag i Försvarsmaktens fortsatta hantering av det hela. Jag utgår från att också försvarsministern följer frågan och är beredd att vidta de åtgärder som behövs om det visar sig att de signaler som har getts här och nu inte går fram och får tydligt resultat i Försvarsmaktens fortsatta hantering av de här frågorna.
Sven Bergström (C):
Jag tackar igen för den attityd som försvarsministern tydligt deklarerar här. Jag tror att vi är alldeles överens i sakfrågan. Sedan hoppas jag att jag slipper återkomma om detta och att vi nu ser en tydlig nygammal färdriktning hos Försvarsmakten där man tar vara på dessa möjligheter och på den ömsesidiga nytta som jag är övertygad om att både Försvarsmakten och idrottsrörelsen har av det samarbete som har funnits.
Då kanske man också omprövar en del negativa besked som har getts till idrottsarrangörer, senast i somras, som har gjort framställningar till Försvarsmakten. Med detta vill jag önska försvarsministern en god jul och ett gott nytt år och tacka för debatten.
Sven Bergström (C):
Jag, och Margareta också, tror jag, har viss förståelse för att det tar tid att ändra en gammaldags centraliseringspolitik - stuprörspolitik - som vi har sett så mycket av under den tidigare regeringen. Men jag är övertygad om att ingen här i riksdagen kommer att dra justitieministern inför konstitutionsutskottet om hon skulle ta de nödvändiga kontakterna för att förebygga de uppenbara dumheter som nu är på väg inom Kriminalvården.
Så sent som i går pratade jag med ansvarig personal däruppe. Det är uppenbart att förändringarna kommer att innebära att människor går rakt ut i arbetslöshet. Det blir en väldig suboptimering och omflyttning av personal på ett sätt som väl ingen tycker är särskilt klokt. Platsbehoven har vi diskuterat här. Enligt uppgift fanns i går inte en enda häktesplats ledig däruppe.
Visst kan man hänvisa till tidigare statistik, men vi måste ju jobba i nuet och inte se på gammal statistik som leder åt fel håll. Det är ont om häktesplatser. Det är inget tvivel om det. Även om de till nöds skulle räcka, så att man inte behöver åka alla milen ned till Avesta så ofta, är vi väl överens om att det är fel att polisen ska bedriva något slags taxiverksamhet och skjutsa häktade personer.
Det är många som är inblandade och som vi inte ska tvinga ut på vägarna i onödan - advokater, utredningspersonal och andra. Det går att lösa de här problemen klokare och bättre genom att behålla resurserna. Jag utgår från att justitieministern tar intryck av den här debatten och ser ytterligare en gång på det här ärendet. Eftersom det bara är några veckor kvar till årsskiftet brinner det verkligen i knutarna om man vill se till att man inte begår den här dumheten.
Jag tror att det fortfarande finns tid om det kommer en tydlig signal från ansvariga myndigheter om att man bör vänta några månader med nedläggningen. Detta är inte någon detaljfråga, utan den handlar verkligen om hur Kriminalvården och rättsvårdande myndigheter i största allmänhet använder resurserna på ett klokt sätt ur en helhetssynpunkt.
Sven Bergström (C):
Jag vill inte vara oartig, men om Gunvor hade lyssnat på mig i stället för att stå och prata hade hon hört att jag instämde i hennes anförande och att jag särskilt betonade vikten av en miljöprofil på idrotten. Jag håller till fullo med dig om att det är mycket angeläget. Vid alpina VM i Åre hade man en miljöcertifiering av arrangemanget som man i och för sig kan diskutera om de till fullo lyckades leva upp till med tanke på dieselaggregat och annat. Ambitionen fanns där, men det arbetet kan man mycket väl skärpa.
När det gäller den idrott som jag har mest insyn i, nämligen orientering, har vi varje år O-ringenarrangemangen miljöcertifierade, och vi har trappat upp ambitionerna vad gäller miljödelen. Naturligtvis blir det vid ett vinter-OS klimateffekter av ett ivrigt resande från alla delar av världen.
Men vinter-OS arrangeras vart fjärde år oavsett om vi har ambitionen att få det eller inte och eftersom vi har en sådan hög miljömedvetenhet i Sverige har vi om vi får ett vinter-OS 2018 chansen att göra det till ett högprofilerat arrangemang ur just denna synpunkt.
Vi kan se till att arrangemangen är miljöcertifierade, stimulera ett resande som är så miljövänligt som det någonsin kan bli och på andra sätt jobba med att få en tydlig miljöprofil till stånd. Du frågade något mer, Gunvor, men det får jag ta i nästa replik.
Sven Bergström (C):
När det gäller nivån på miljöarbetet tror jag att vi är alldeles överens, Gunvor och jag. Här måste vi lägga ribban högt och gärna göra ett vinter-OS till en förebild för övriga världen och också för idrottsrörelsen i Sverige när det gäller att ställa krav. SJ körde till Åre med fulla tåg, men det räckte inte till, för det var så väldigt många som ville dit.
Gunvors parti deltog som stödparti till den förra regeringen. Om man läser vad Europeiska tågunionen har sagt om tågsatsningar i Sverige finns det en del i övrigt att önska, och det fanns det även under den förra perioden. Vi behöver bygga ut järnvägen i Sverige så att vi har en större kapacitet att transportera människor på det miljövänliga sättet i stället för med bil och flyg. Vi behöver bygga ut järnvägen, kanske inte med dubbelspår till Åre men en hög kapacitet ska vi ha. Självklart tycker jag också att det är rimligt med krav på arrangörerna.
Jag är övertygad om att idrotten är beredd att möta upp. Det finns en starkt växande medvetenhet om de här frågorna inom idrottsrörelsen. Jag är övertygad om att potentiella OS-arrangörer kommer att vara mycket intresserade av att diskutera de här frågorna. När det gäller den nationella strategin vet jag inte exakt hur regeringen har tänkt sig, men jag utgår ifrån att riksdagen ska vara en partner och så småningom få tillfälle att besluta om detta.
Utan att ha några detaljer om saken tror jag att det ger en styrka åt det hela att det är förankrat i ett riksdagsbeslut när vi kommer så långt. Jag har goda förhoppningar om att vi under den här mandatperioden ska få ett förslag från regeringen som är tydligt och kraftfullt för en nationell strategi för stora evenemang.
Sven Bergström (C):
Naturligtvis kan Karin Svensson Smith redovisa ett antal åtgärder som gick åt rätt håll under den förra regeringens tid. Självklart är det så. Men faktum kvarstår, Karin Svensson Smith, nämligen att vid regeringsskiftet på hösten 2006 hade Sveriges land och Sveriges bilister den i särklass tyngsta, motorstarkaste och törstigaste bilparken. Och det var gott om bilar i vårt land. Det är väl ändå sådana fakta som måste vägas in och mätas? Sedan gjordes det naturligtvis en del saker.
När det gäller satsningar på järnväg satsade den här regeringen i sin första budget 1,2 miljarder kronor mer på infrastruktur. Det var kraftfulla satsningar på både väg- och järnvägssidan. Om Karin Svensson Smith inte litar på mitt ord kan hon lyssna på Europeiska järnvägsunionen som recenserade hur mycket som hade gjorts på just järnvägssidan under den tid som Karin Svensson Smith stöttade regeringen.
Europeiska järnvägsunionen konstaterade att Sverige i princip var sämst i Europa på att underhålla och sköta det järnvägsnät som vi hade. Det fanns många yviga löften i infrastrukturpropositionen, men det var väldigt mycket luft i detta.
Faktum kvarstår att det var ett väldigt misskött både väg- och järnvägsnät som vi fick ta över vid regeringsskiftet 2006. Pumplagen pratade Karin Svensson Smith om.
Men det var så att redan när regeringen med stödpartier röstade igenom pumplagen var en väldig utveckling på gång med att etablera etanolstationer och biogas på västkusten. Det var alltså inte särskilt klokt att lagstadga om detta. Nu har det ju blivit ett slagträ i den debatt som förs om hur mackar på sina håll läggs ned för att man inte klarar det här.
Sven Bergström (C):
Trängselskatten är inget problem; det vet Karin Svensson Smith. Den tillämpas ju här i Stockholm. Jag utgår från att Grundlagskommittén kommer med förslag som öppnar möjligheter för fler kommuner att införa en sådan skatt. Vi vill att flyget ska ingå i handeln med utsläppsrätter. När det gäller kilometerskatten och att få ett besked på det området får Karin Svensson Smith tåla sig åtminstone till infrastrukturpropositionen i höst.
Det finns bestämda invändningar kring den modell som hittills presenterats när det gäller effekter på glesbygd, skogsnäring och annat som inte är okomplicerade. På järnvägssidan försöker Karin Svensson Smith smita undan genom att säga att Banverket inte äskade mer pengar till underhållet. Ja, men det är väl ändå regeringens ansvar att i en dialog med ansvariga myndigheter se till att det är en vettig fördelning.
Det är meningslöst att investera pengar i järnväg om underhållet är så dåligt att tågen blir stående på våra järnvägar. Dessutom underminerar det folks förtroende för att åka tåg, vilket långsiktigt är förödande. Jag är beredd att sätta mig ned med Karin Svensson Smith och jämföra era budgetar med de budgetar som Centerpartiet lade fram under de sista åren med den tidigare regeringen - alltså hur mycket vi var beredda att satsa på järnväg kontra väg. Jag är inte ett dugg orolig för hur den jämförelsen utfaller. Att åka tillsammans är jättebra. Där är vi helt överens.
Kollektivtrafiken måste främjas. I handlingsprogrammet Koll framåt finns det en hel del bra förslag som måste genomföras. Karin, du och jag har till och med skrivit en gemensam debattartikel på detta tema. Det är fantastiskt viktigt att främja samåkandet. Jag håller verkligen med om att vi här också kan stimulera de bilister som inte har en kollektivtrafik att tillgå att i mycket större utsträckning samåka än de i dag gör.
Sven Bergström (C):
Låt mig börja med det sistnämnda, med frågan om flyget och handeln med utsläppsrätter. Jag utgår från - och det tror jag att också Peter Pedersen kan göra - att regeringen noga kommer att titta på vilka effekter det blir för bland annat basindustrin om flyget inkluderas i handeln med utsläppsrätter i en gemensam bubbla. Självfallet måste man göra det på ett sådant sätt att det inte får negativa effekter för den viktiga industrin.
Sedan gäller det Klimatberedningen och vad statsministern har sagt och inte sagt. Det var en snabb och mycket kortfattad kommentar och en del synpunkter på de förslag som presenterats. Naturligtvis kommer det att ske en beredning. Klimatberedningen kommer att utgöra ett mycket viktigt underlag för den klimatproposition som Andreas Carlgren förbereder och som också kommer att presenteras i höst. Jag utgår från att många av förslagen i Klimatberedningens betänkande kommer att finnas med.
När det gäller hur mycket olika partier har satsat delar jag Peters synpunkt att det inte lönar sig särskilt mycket att stå här och träta om vem som har satsat mest. Dessutom kan jag ta ansvar bara för de olika budgetförslag som mitt parti, Centerpartiet, under tidigare år haft. Men jag kan lova att jag kan sätta mig ned med både Peter och Karin och jämföra våra satsningar på väg kontra järnväg i de budgetförslag som vi lade fram under förra valperioden.
Jag är mycket trygg när det gäller hur en sådan jämförelse utfaller.
Sven Bergström (C):
Men, Peter, det är väl ändå så att ingen regering med någon självbevarelsedrift genomför ett system som innebär att stora delar av svensk basindustri kommer att slås ut. Det är ju att omedelbart beställa ett nederlag i nästa val. Självfallet kommer vi och regeringen att mycket noga överväga detta och att se till att en modell genomförs som innebär att också flyget i mycket större utsträckning får bära sitt miljöansvar.
Där finns det verkligen mycket att göra, för flyget har varit en skyddad sektor och kommer inte alls, särskilt inte inrikesflyget på korta sträckor, att kunna hävda sig långsiktigt. Där blir det i stället snabbtåg och andra typer av transporter som kommer att vara dominerande. Men flyget gör vissa ansträngningar. Det får man ändå säga till deras försvar. Det handlar till exempel om gröna inflygningar och annat som nu visar att man kan spara 15-20 procent av bränsleåtgången på olika flygningar.
Det är ett gott steg åt rätt håll, men flyget har verkligen en hemläxa att göra som är mycket större än på många andra områden. Men låt oss vänta och se! Låt oss inte spekulera i ett väldigt destruktivt och negativt utfall av detta, utan låt oss avgöra detta och utvärdera när det förslag som kommer verkligen har kunnat träda i kraft och vara i drift en tid. Det är först då vi kan se hur det faller ut.
Jag tror inte att det gagnar saken att spekulera här och nu om att det skulle få starkt negativa effekter på basindustrin.
Sven Bergström (C):
Jag är tacksam för att Ibrahim Baylan återkom till kammaren och gav möjlighet till en fortsatt diskussion i de här viktiga frågorna, för jag uppfattade att han i sitt inledningsanförande ansåg att frågorna är mycket viktiga. Men, herr talman, det här med att företrädare för Socialdemokraterna nu sätter sig till doms över regeringen, precis som vi på vår tid satte oss till doms över den socialdemokratiska regeringen, är ingen bra och objektiv modell.
Tänk er om vi hade satt Bengt-Åke Gustafsson i gårdagskvällens hockeymatch i VM till domare mellan Schweiz och Sverige! Då kanske Sverige hade vunnit med 4-2, men själva poängen med den här typen av drabbningar och matcher är ju att man har en neutral domare. Och neutral domare i den här frågan är svenska folket. Låt dem i valet 2010 avgöra: Har den här regeringen lyckats bättre eller har den lyckats sämre än vad den förra regeringen gjorde?
Det är det enda sanna utslaget i den matchen, och jag har stort förtroende för hur de kommer att döma. Jag dristade mig i mitt inledningsanförande till att jämföra vad den här regeringen har gjort och vad den förra regeringen gjorde. Jag påpekade att även den förra regeringen hade ett väldigt gott underlag i form av Kommunikationskommitténs betänkande från 1997. Det är elva år sedan det kom.
Där förutspådde man att man måste höja bensinpriserna med 10 öre per år i genomsnitt över en tid framåt och göra en rad åtgärder för att miljöanpassa vägtrafiken. Hur slutade det? Jo, när vi tog över efter Socialdemokraternas valförlust 2006 hade Sverige den törstigaste, största och mest motorstarka bilparken i Europa.
20 procent törstigare bilar körde vi omkring med här 2006 - nästan tio år efter att Kommunikationskommittén hade påtalat att vi måste göra något, och vi måste göra det nu. Nu har Klimatkommittén upprepat en hel del av förslagen. Den här regeringen bet huvudet av skammen och höjde faktiskt koldioxidskatterna. Att vi vågade göra det välkomnades även av Miljöpartiet. Vi införde även en miljöbilspremie.
Sven Bergström (C):
Nu är det så att under den förra mandatperioden representerade jag bara Centerpartiet. Det gör jag nu också, även om vi har ett organiserat allianssamarbete. Jag kan alltså bara svara för Centerpartiet, i alla fall i den historiska tiden. Vi angrep aldrig den förra regeringen för att satsa för mycket på järnvägar kontra vägar. Vi hade ungefär samma modell, och jag sade i mitt tidigare inlägg att jag gärna sätter mig tillsammans med både Ibrahim Baylan, Peter och Karin och jämför satsningen i vår budget på järnvägar kontra vägar.
När det gäller sänkta bensinskatter var det naturligtvis så att Kristdemokraterna gick ut och lovade detta. Men de fick bita huvudet av skammen, och den nya regeringen valde i stället den rimliga linjen, nämligen att höja koldioxidskatten. Jag tycker att det är hedervärt att man kan erkänna misstag, men det får de svara för själva. Återigen: Det är bara svenska folket som kan avgöra om den här regeringen har skött sig någorlunda bra och är värd ett nytt förtroende eller om den tidigare regeringen, Socialdemokraterna med stödpartier, har anledning att komma tillbaka.
När det gäller att åka till USA och så vidare kan det ju vara fin retorik, men det är faktiskt den amerikanska ambassadören Michael Wood som lyfter fram den här regeringen och Sverige som ett föregångsland. Han listar våra miljöteknikföretag som väldigt framgångsrika och som man har anledning att satsa riskkapitalpengar från USA på. Att det kan vara så ska vi vara tacksamma för över partigränserna, tycker jag. Men låt oss vänta och se. Den här regeringen är ett halvår sen med infrastrukturpropositionen.
Den tidigare regeringen var två år sen. Den tidigare regeringen hade tolv år på sig att genomföra konkreta åtgärder. Den här regeringen har nu jobbat i drygt ett och ett halvt år. Jag måste säga att reservationen som grundar sig på en motion från Mona Sahlin och Socialdemokraterna inte är särskilt imponerande - en enda sida i en lång partimotion som behandlar just transportsektorn och miljöanpassning av vägtrafiken. Så även ni kan bli bättre på det här området.
Men låt oss som sagt avgöra det här i valet 2010. Jag ser fram emot det med förtröstan.
Sven Bergström (C):
Efter 6 timmar och 30 minuters debatt i det förra ärendet är vi redo att byta ämne till praktiska frågor inom trafikområdet - järnvägssektorn. Vi ska nu debattera trafikutskottets betänkande 11. Där behandlas 13 motioner med 20 yrkanden från allmänna motionstiden om järnvägspolitik och järnvägsmarknadens utveckling samt frågor om bland annat trafiksäkerhet och utbildning inom järnvägsområdet.
Med anledning av dessa motionsförslag lyfter utskottet fram åtgärder som redan har vidtagits och som riksdagen har ställt sig bakom i syfte att få en effektivare järnvägsmarknad. Utskottet pekar också på det fortsatta reformarbetet inom EU där det övergripande syftet är att skapa en gemensam och bättre fungerande marknad för järnvägstjänster genom att successivt öppna marknaderna och skapa förutsättningar för gränsöverskridande trafik.
Genom det tredje järnvägspaketet, som antogs av EU i december 2007, fortsätter nu arbetet med integreringen av det europeiska järnvägssystemet. Det tredje järnvägspaketet syftar till att öppna marknaden för internationell persontrafik, införa ett gemensamt regelverk för behörighetsprövning av lokförare samt reglera tågresenärernas rättigheter och skyldigheter.
Samtliga motionsförslag avstyrks med hänvisning till det pågående utredningsarbetet inom Regeringskansliet. I betänkandet finns sju reservationer från Socialdemokraterna, Vänsterpartiet och Miljöpartiet de gröna. Därmed är det dags för utskottets ledamöter att debattera detta betänkande.
Sven Bergström (C):
Visst kan vi riksdagsledamöter spekulera om det ena och det andra, men säkrast är att gå till hävderna och kolla i den remiss som regeringen skickade ut den 1 april. Jag kan för säkerhets skull läsa högt för Désirée Liljevall. Där skriver man så här på s. 11: Exempelvis kan det bli aktuellt med nya strukturaffärer, nyemissioner eller en börsnotering av bolaget.
En börsnotering kan i framtiden bland annat innebära en fördel genom att tillgången till en marknadsvärdering av bolaget underlättar deltagande i ytterligare strukturaffärer. Man skriver också att det inte är aktuellt just nu. Jag tycker att det är en ganska klok hållning att inte stänga dörrar, utan hålla dörrar öppna. Det är inte något självändamål och det är inte aktuellt i dag. Det tror jag att Désirée Liljevall vet, men hon vill gärna spekulera.
Låt mig påminna om att även den socialdemokratiska regeringen blev alltmer orienterad mot marknaden under sina år vid regeringsmakten. Det var ju den socialdemokratiska regeringen som gav svenska folket möjlighet att teckna aktier i Telia på den tiden Björn Rosengren var minister. Det är alltså inte något nytt tänkande. Det är möjligen en utveckling av marknadstänkandet som den nya regeringen tillhandahåller.
Därför tror jag att det är klokt att hålla en del dörrar öppna för framtida strukturaffärer. Men frågan är inte alls aktuell i dag.
Sven Bergström (C):
Genom åren har jag lyssnat på många socialdemokratiska och tvärsäkra proklamationer från talarstolen i riksdagen. Här hade vi en till av Désirée Liljevall. Det ger effekt och det är möjligen retoriskt elegant, men det är inte särskilt effektfullt på det sättet att det ger några klara politiska besked. Vi kan naturligtvis som riksdagsledamöter tycka både det ena och det andra, men jag läste högt för Désirée Liljevall och kammaren vad som står i den remiss som regeringen har skickat ut.
Där säger man väldigt tydligt att det inte är aktuellt, men man vill ändå hålla en dörr öppen för framtiden. Det kan vara klokt att göra strukturaffärer i framtiden även på postområdet i syfte att tillhandahålla en fullgod postservice över hela landet. Ett starkt bolag med starka muskler har möjligen större möjligheter att göra det än ett bolag där man snävar åt och stänger dörrar.
Sven Bergström (C):
Nu börjar debatten bli väldigt intressant. Synd att Ibrahim Baylan inte har rätt till ytterligare replik. Han säger: Vi planerade inte en total utförsäljning. Nähej, men varför gick då Björn Rosengren till riksdagen och begärde ett obegränsat mandat för en försäljning? Varför gjorde man det om man inte hade tänkt sig att fortsätta? Och vad är det för skillnad principiellt mellan franska staten, Sonera i Finland och andra aktörer? Och i Norge har vi Telenor. Var ska man dra gränsen?
Vissa bolag förbjuder man att närma sig, att samverka eller att köpa och så vidare. Jag noterar att Ibrahim Baylan inte återkom till vägfrågan. Det fanns väl inte så många argument kvar. Det är faktiskt så att 70 procent av vägnätet är enskilt. Den övervägande delen av det är tillgänglig för allmänheten. Nej, jag tycker att det är klent med svaren på den vänstra sidan på varför man inte gjorde någonting, varken en funktionell eller en strukturell separation.
Jag tycker att jag har varit tydlig med att jag personligen gärna hade sett ett rejält försök att göra en strukturell separation. Det har inte lyckats. Man tar ändå ett bättre steg än det ni förmådde under er tid. Man gör en funktionell separation. Man ålägger PTS och Konkurrensmyndigheten att följa det här noga. Därmed har vi tagit ett steg åt rätt håll. Jag beklagar att det inte var möjligt att göra det allra bästa. Men jag tycker att det är klokt att rösta för det här.
Det är mycket bättre jämfört med att ni inte gjorde någonting alls under era tolv år. Då fick det bara lunka på tills problemen uppstod.