Robert Hannah (L):
Det är för mig märkligt hur inkonsekvent Stefan Löfvens regering är. I den ena stunden väljer man att slå sig för bröstet och fatta snabba, kontroversiella och ogenomtänkta beslut med motiveringen att det är så regeringen och Sverige i egenskap av en humanitär stormakt ska regera och agera. I den andra stunden väljer statsministern att förneka det faktum att världens största diktatur är en diktatur - något som är alldeles uppenbart för vem som helst. Till och med när man går i lågstadiet i den svenska skolan får man lära sig att Kina är en diktatur.
Jag tycker också att det är märkligt, herr talman, att Stefan Löfven märkbart vacklar. Han säger i en intervju i Sveriges Radio den 27 mars att Kina är en enpartistat utan val. Men samtidigt bestämmer man att regeringen inte vill klistra på etiketten diktatur.
Om man slår upp ordet diktatur i Nationalencyklopedin får man denna definition: en styrelseform där all statsmakt är koncentrerad till en viss person eller en viss grupp. Hävdar utrikesministern att detta inte stämmer in på definitionen av vad Kina är? Att dra skiljelinjen mellan enpartistater och flerpartistater, som statsministern vill göra i egenskap av regeringens främsta representant, tycker jag är djupt problematiskt.
Det faktum att en stat har fler partier än ett betyder inte att det nödvändigtvis är en demokrati. Ryssland, till exempel, är en flerpartistat. Anser Stefan Löfven grundat på det att Ryssland är en demokrati? Både Kina och Ryssland begår fruktansvärda brott mot mänskligheten varje dag, i princip. Det är brott som inte hör hemma i det demokratiska samhället och som demokratiska stater aldrig skulle acceptera, särskilt inte de humanitära stormakterna.
Jag är stolt över att både regeringen och oppositionen anser att det är helt rätt att Sverige ska vara en sådan. Följande går till exempel att läsa i UD:s egen rapport om Kina, som utrikesministern hänvisade till i föregående debatt: Den kinesiska författningen garanterar allmän åsikts, yttrande, tryck, förenings, mötes, demonstrations- och religionsfrihet, men i praktiken är alla dessa friheter inskränkta. De här rättigheterna finns inte.
Det är också en definition av vad en diktatur är: Man har inga rättigheter. Jag tycker att det är viktigt att vi inte glömmer bort de kinesiska medborgarna i det här avseendet, för det är de som är viktigast. Det är primärt de som blir lidande när humanitära stormakter inte ställer sig på deras sida. Det finns en förväntan på att stater som Sverige ska göra det.
Det är inte solidariskt av den socialdemokratiska regeringen, som alltid slår sig för bröstet och talar om solidaritet, att förneka de kinesiska medborgarna det faktum att de är offer för en diktatur. De är fast i en diktatur, och inte i en demokrati där de kan välja sina folkvalda - folkvalda som jag och andra som sitter i det här rummet. Även jag som liberal kan uppskatta vissa socialdemokraters mod och karaktär. En av dem som jag uppskattar mycket är Olof Palme.
Han visade mod och karaktär när han bestämt hävdade att man ska kalla saker för vad de är. Det är karaktärssvagt och förvånansvärt för mig att Stefan Löfven väljer en helt annan linje än Olof Palme gjorde när han vägrar att kalla Kina diktatur och bestämt hävdar att etiketter inte är viktiga. Herr talman! Jag anser att etiketter är otroligt viktiga för tydliggöranden.
Därför vill jag upprepa min fråga till utrikesministern och få ett tydliggörande: Skadar det inte Sveriges förtroende som humanitär stormakt när statsministern vägrar kalla världens största diktatur vid dess rätta namn? Är det inte viktigt att man kallar saker för vad de faktiskt är?