Karin Åström (S):
Tack för svaret, statsrådet, även om jag naturligtvis inte är fullt ut nöjd med det. Jag skulle vilja börja med, herr talman, att korrigera faktauppgifter från min skrivna interpellation. Detta handlar om när gruvorna i Pajala är färdiga för att påbörja brytning av järnmalm. Det kommer nämligen att starta upp. Den första gruvan, Tapuli, öppnar för brytning 2012.
Den andra gruvan, Sahavaara, öppnar för brytning två år senare, alltså 2014. Den tredje gruvan, Pellivuoma, öppnar ytterligare något år senare. Det är stora satsningar som görs. Som jag sade är jag inte nöjd med svaret. Statsrådet betonar att de stora investeringar som nu görs uppe i Pajala bidrar positivt till utvecklingen i berörda kommuner i Norrbotten.
Om statsrådet anser att dessa nya gruvor också bara berör kommunen Pajala är statsrådet helt enkelt dåligt informerad. Något annat kan jag inte förstå, och jag vill bättra på den informationen. Herr talman! Det som händer uppe i Pajala är faktiskt historiskt. Det är i det närmaste samma stora förändring och omvandling som skedde uppe i Kirunatrakten i början av 1900-talet.
Då liksom nu påbörjade man ett gigantiskt stort arbete med samverkan. Många aktörer var med för att få i gång den gruvbrytning som då var aktuell och det byggande av en järnväg som var förutsättningen för att man skulle få ned malmen till resten av Sverige och världen.
Det var det lagarbete som fanns centralt, där alla drog åt samma håll och där staten hade ansvar för infrastrukturen, som var så framgångsrikt för att bygga hela Sveriges välfärd. Inte minst måste vi säga att det var rejäla exportinkomster som kom till vår statskassa.
Fortfarande är det så att gruvnäringen ger både enorma exportinkomster till Sverige och massor av jobb. Vi har alltså fortsatt ökad global efterfrågan på mineraler och en otroligt positiv förändring i dessa frågor, inte minst i mindre regioner som Norr- och Västerbotten.
Enligt experterna handlar det inte om något tillfälligt uppsving, utan det är rejäla grundläggande förändringar i jobb, tillväxt och utveckling i dessa regioner. Det är något som man inte har sett på extremt länge. Sverige är som bekant den absolut ledande gruvnationen inom EU. Herr talman!
Min interpellation handlar egentligen om statens eventuella finansiering av en nödvändig järnvägssträcka på svensk sida som ska bindas ihop med det finska järnvägsnätet. Jag måste berätta att det redan finns en avsiktsförklaring sedan slutet av februari mellan Banverket och bolaget Northland Resources om att finansiera den första delen av järnvägen.
Det är alltså ett mycket långt framskridet projekt, och nu behövs ett konkret besked från regeringen om den statliga finansieringen. Det handlar om 18 kilometer järnväg som behövs, till en kostnad av totalt 800 miljoner kronor. Man kan alltså egentligen i detta sammanhang säga att det är snuspengar.
Eftersom planerandet av järnvägar har långa ledtider måste dock ett positivt besked att denna sträcka finnas med i den nationella transportinfrastrukturplanen för 2010-2021 som ska komma inom de närmaste veckorna. Min fråga till statsrådet, igen, är: Tycker statsrådet att detta är en viktig och prioriterad angelägenhet att satsa på? Om inte skulle jag gärna vilja veta varför.