Hanif Bali (M):
Jag tänkte lite snabbt bemöta att det skulle vara Arbetsförmedlingens fel - att de inte prioriterar den högutbildade gruppen och att det är orsaken till att företag har svårt att få tag på ingenjörer. Det stämmer inte.
Precis som Magdalena Andersson vikarierar för arbetsmarknadsministern - frågan är ställd till henne - vikarierar jag för Jenny Petersson som är föräldraledig. Frågan gällde helt enkelt att regeringen ska ta bort de nedsatta arbetsgivaravgifterna och den fördel ungdomar hade gentemot andra ålderskategorier.
Om man har pluggat till statsvetare eller journalist, som vi utbildar tusentals till, eller hälsopedagog - en utbildning där endast 5 procent av dem som går ut får ett jobb inom sitt examensområde - och man dyker upp på Arbetsförmedlingen är det klart att de inte kan matcha en till ett ingenjörsjobb.
Det grundläggande problemet med den nordiska modellen i sin helhet är att ungdomar på grund av den komprimerade lönestrukturen har svårt att konkurrera på arbetsmarknaden gentemot till exempel någon med arbetslivserfarenhet som är äldre och har liknande lönekrav.
Det är ett mer grundläggande problem än bara matchning. Problemet är att vi har feldimensionerade utbildningar. De utbildningar där det är stor arbetskraftsbrist är för små, och de utbildningar där det är arbetskraftsöverskott är för stora. Det gäller att vara självkritisk också här.
I och med att det råder en komprimerad lönestruktur måste ungdomar hjälpas på traven att få jobb, det vill säga få lite fördelar så att de blir mer konkurrenskraftiga. Vi kan vara eniga om att det icke är konstruktivt att slå siffran 25 procent arbetslösa ungdomar i huvudet på varandra.
Vi gjorde inte tillräckligt för att åtgärda detta. Det är ett stort samhällsproblem. Som Ylva Johansson sa är det kanske någon procent hit eller dit av de nyanlända som är ingenjörer. Om man räknar på det mest generösa sättet för etableringsreformen pratar vi om kanske 5 000-10 000 nyanlända som är högutbildade och kan matchas in.
Vi vet att Sverige har en hög ungdomsarbetslöshet i statistiken på grund av hur vårt utbildningssystem är utformat, sommarjobbande och andra faktorer. Om vi ser på sysselsättningsgraden bland ungdomar har Sverige goda siffror i jämförelse med resten av Europa. Det ändrar inte det faktum att ungdomar har svårare att konkurrera.
I den gruppen är det tiotusentals varje år som blir felutbildade. Vi har inte en överutbildning i Sverige, utan vi har en felutbildning och en snedutbildning. Detta drabbar såklart nyanlända med låga kvalifikationer. Jag blir lite orolig när Ylva Johansson pratar om okonventionella metoder för de lågutbildade.
Mina enkla frågor till Magdalena Andersson är följande: Vad planerar regeringen att göra för att förstärka ungdomarnas konkurrenskraft på ett generellt plan? Det gäller inte de ungdomar som hamnar så pass långt ifrån arbetsmarknaden att de måste gå till Arbetsförmedlingen för att få specialdestinerade jobb inom äldreomsorgen eller välfärden.
När det gäller ungdomar tycker jag att man är på rätt väg i den bemärkelse som rör de utbildningskontrakt som finns, nämligen att man avkräver ungdomar att gå reguljär utbildning och gå färdigt gymnasiet.
Hur ska regeringen på ett generellt plan se till att fler ungdomar kan vara konkurrenskraftiga på arbetsmarknaden?
Vi borde rimligtvis använda samma modell för utrikesfödda, nämligen att inte ha någon specialutbildning utan en reguljär utbildning - grundvux, gymnasieskola, yrkesgymnasium och yrkesvux. Det är en rimligare modell. När man dyker upp på en arbetsintervju kan man visa upp exakt samma kvalifikationer som vem som helst.
Annars får vi ett A- och B-lag när man dyker upp hos arbetsgivaren. Någon har gått en okonventionell specialutbildning, och någon annan har gått ett vanligt gymnasium eller yrkesvux. Det tror jag vore en beklaglig utveckling.
Vi måste även kunna fundera i Sverige på att göra som med utbildningskontrakten, nämligen kräva att människor ska gå vissa utbildningar.
Skolplikt är ett hårt ord, men vi ska komma ihåg att vi inte införde skolplikt i det här landet för att ungdomarna inte ville gå till skolan utan för att de levde i en social kontext där man var tvungen att få barnen att gå till skolan. Jag tror att samma princip gäller nu.
Vi måste få speciellt kvinnor och lågutbildade att gå färdigt grundskolan så att de kan fungera i samhället. Samma omsorg som vi har om barnen måste finnas för vuxna lågutbildade.