Kent Ekeroth (SD):
Jag står bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservationerna 11 och 14. Det är ingen hemlighet att Sverigedemokraterna efterfrågar lagskärpningar när det gäller det mesta inom justitieutskottets beredningsområde. Kraftigt skärpta straff och utökade befogenheter för hela rättsväsendet är centralt.
På sikt, i regering, vill vi ha en tillsättning av en polischef som vill och vågar göra sitt jobb, tar tuffa beslut och inte viker sig för en vänsterliberal opinion, ofta orkestrerad av våra vänsterliberala medier. Vi har länge tjatat om riktiga livstidsstraff, kraftigt skärpta straff för våldsbrott, sexualbrott, tillgreppsbrott, såsom inbrott, och mycket annat.
Vi har föreslagit ökade befogenheter för att stävja upplopp som existerar på grund av att de sju andra partierna har hållit våra gränser helt öppna för kriminella och för invandring. Vi vill se möjlighet till undantagstillstånd i förorter och på andra platser. Vi vill ha en lymmellagstiftning och tillåta användning av vattenkanoner, gummikulor, tårgas och så vidare för att visa dem som försöker bygga upp parallella samhällen vem som bestämmer i vårt land.
År ut och år in har vi tjatat om utvisning av kriminella utlänningar, både genom utlänningslagen och lagen om särskild utlänningskontroll. Alla andra sju partier har varit nöjda med en ordning där en överväldigande majoritet av de kriminella utlänningarna får stanna i landet. De senaste uppgifterna visar att 83 procent av de utlänningar som begår brott och hamnar i fängelse i Sverige får stanna. Vi har tjatat och tjatat och tjatat.
Det är inte nog med att de andra sju partierna har röstat emot våra förslag. De har även aktivt debatterat mot oss och försvarat en ordning där mördare kommer undan med två tre år i fängelse, ibland för att de är unga. De har försvarat en ordning där grova våldtäktsmän inte blir utvisade trots domar på fem år - detta hände nyligen i Ludvika - där knivmördare kommer ut på obevakad permission efter tio månader och så vidare. I en del av dessa frågor har vi nu fått med oss andra partier.
Det finns många exempel, och vi återkommer till dem i senare debatter. Bland annat gäller det ungdomsrabatten för 18-21-åringar. Här får vi förhoppningsvis en majoritet i utskottet. Men i dag handlar det alltså om terrorresorna. Jag roade mig med att söka på "terrorresor" på riksdagens hemsida. För år 2012 fick jag två träffar, en i en interpellation och en i ett protokoll med anledning av interpellationen.
Det var jag som ställde den interpellationen till dåvarande regering. Det fanns inget annat, inga motioner eller någonting. Det enda parti som tog upp frågan var Sverigedemokraterna. Jag frågade då om regeringen ansåg att "dagens lagstiftning gällande så kallade terrorresor är tillräcklig". På grund av förhinder kunde jag inte närvara vid den debatten. År 2013 ställde jag samma interpellation igen.
Även detta år var det bara SD som tog upp frågan om terrorresor. Vad sas då i denna interpellationsdebatt i april 2013? Jo, alliansregeringen menade att "den svenska lagstiftningen i sig är förhållandevis väl utformad och inte på något sätt sticker ut i negativ riktning i den internationella gemenskapen".
I sitt tredje inlägg sas från regeringen: "Däremot kan man göra som vi har valt att göra i Sverige: ha tydliga lagregler som förbjuder uppmaning till, rekrytering till och finansiering av den här typen av verksamhet. Det tror jag ändå fångar in de problem Kent Ekeroth och jag är överens om att vi behöver arbeta med. Jag tycker inte att våra erfarenheter så här långt visar på att det skulle vara fel. Mitt budskap är alltså att det inte i första hand är lagstiftningsåtgärder jag tror behövs."
I det avslutande inlägget sas från regeringen i april 2013: "Vår lagstiftning tar väldigt mycket sikte på just dessa aktörer, vilket jag tror är oerhört viktigt. Jag menar att den lagstiftningen är riktig och väl fyller sin funktion." Herr talman!
Jag citerar denna debatt som hölls i april 2013, som var på väg att hållas i december 2012, just för att visa på ett genomgående problem i Sverige med de andra partierna. Det finns en bristande förmåga till analys av verkligheten, ärligt talat. Den arabiska våren, när medierna slog upp den myten, hyllades unisont av de andra sju partierna och medierna.
Anledningen till att man gjorde det med den arabiska våren, och till exempel terrorresorna som ingen reagerade på, invandringen och mycket annat, menar jag har sin grund i en kombination av snällism och naivitet. De två går ofta hand i hand. Sverigedemokraterna förutsåg på ett tidigt stadium allt detta. Det gäller inte minst problemen med terrorresorna. Vi försökte få till en förändring, men vi talade för döva öron.
Jag fortsätter min lilla sökning på riksdagens hemsida. År 2014 var det fortfarande rätt skralt med förslag. Detta år hakade dock Kristdemokraterna på med en motion på området, och SD uppmärksammade såklart det för tredje året i riksdagen. Hösten 2015 exploderade intresset för terrorresor. Då lade helt plötsligt alla allianspartier fram en gemensam motion, och det kom lite enskilda motioner. Vi lade fram ett flertal motioner i flera olika utskott. Herr talman!
Vad vi kan konstatera är att Sverigedemokraterna har varit väldigt förutseende när det gäller detta, och det har inte de andra partierna. De rödgröna gjorde i likhet med Alliansen heller ingenting under den förra regeringen. Det var inte några motioner eller något agerande för att skärpa lagen. Hade de rödgröna velat göra det så hade vi haft ett tillkännagivande under den förra regeringen, men det hade vi inte.
Jag misstänker att det hade varit svårt, eftersom Vänsterpartiet inte är intresserat av att göra något över huvud taget. Miljöpartiet på den tiden hade med största sannolikhet inte heller varit intresserat av att göra någonting. Nåväl, sent ska syndaren vakna. Men det är bättre än att inte vakna alls. Som framgår av betänkandet välkomnar vi att det äntligen ligger ett förslag på riksdagens bord.
Förslaget innebär, som tidigare talare har varit inne på, att det införs ett straffansvar för dem som tar emot utbildning, påbörjar en resa och ett finansieringsbrott för den som finansierar en resa eller som finansierar en person eller en sammanslutning. Förslaget är bra och tar många bra steg framåt, men det fattas enligt Sverigedemokraterna en del saker. Vi har sju reservationer i betänkandet, och alltså sju förslag som majoriteten inte stöder.
Bland de förslagen är höjda straff. Det är ganska vanligt att höra från Sverigedemokraterna. Vi vill höja straffen både för normalgraden och för grovt brott, och vi vill att undantaget för ringa brott ska tas bort. Det finns remissinstanser som håller med oss där. Vi stöder också en reservation om att en kriminalisering av medverkan i andra stödfunktioner inom en terrorstämplad organisation ska ingå.
Det gör vi av den enkla anledningen att vi har haft det förslaget i tidigare motioner. Reservation 9, som jag inte yrkade bifall till, handlar om kriminalisering av förberedelse av resa. Vi stöder reservationen i betänkandet av samma anledning. Det står i det särskilda yttrandet. Vi har haft tidigare motioner som har behandlat exakt samma sak.
Vi vill också se en utökning av kriminalisering av propaganda för terrorism. Det förslaget har vi också lagt fram tidigare. Vi menar att det bör utredas. Det finns andra länder i vår närhet, till exempel Tyskland, som har en sådan lagstiftning där vi kan se hur en utvidgning kan ske. Det gäller till exempel att oaktsamhet kan vara tillräckligt eller att specifika organisationer eller symboler kan förbjudas.
Vi har även en reservation om hemliga tvångsmedel. Säkerhetspolisen och vanliga polisen bör ha möjlighet att använda preventiva tvångsåtgärder och inhämta elektronisk kommunikation även för normalgraden av de föreslagna brotten.
Utöver de reservationer som jag nämnde har vi de två som jag yrkade bifall till, nämligen de som handlar om resor till en persons medborgarskapsland samt att dra tillbaka medborgarskap för terrorister. Jag ska avslutningsvis beröra dem lite kort. Regeringen vill alltså i propositionen inte kriminalisera terrorresor som går till en persons medborgarskapsland. Varför?
Jo, deras resonemang är att rätten att resa in i ett land utgör en grundläggande fri- och rättighet och att "den inte kan inskränkas". Det intressanta är att regeringen samtidigt erkänner att "Även om en sådan straffbestämmelse inte uttryckligen förbjuder någon att resa in i sitt medborgarskapsland skulle kriminaliseringen innebära en handlingsregel med motsvarande innebörd." Det stämmer inte, precis som de själva säger.
Det hindrar inte någon inresa. Det handlar om att straffa någon. Det finns ingenting i internationella regler eller konventioner som förhindrar det. Det är någonting som vi konstaterade i utskottet. Andra länder i EU ser det på samma sätt som Sverigedemokraterna. Man kan straffa människor även om de åker till sitt eget medborgarskapsland. Det är egentligen inte så konstigt. Tänk er själva: En syrisk medborgare invandrar till Sverige och får sin hemvist eller medborgarskap här.
Personen beslutar sig för att göra en så kallad terrorresa till Syrien. Då menar de andra partierna, och inte minst regeringen, att en sådan person vid återvändande inte ska straffas enligt reglerna. En fullfjädrad terrorist ska alltså få kaffe och bullar av välfärdsstaten Sverige när han kommer hem för att de andra politikerna i denna kammare som vanligt övertolkar till de kriminellas fördel. Det gör inte Sverigedemokraterna.
Därför anser vi självfallet att det ska vara kriminaliserat om man gör en terrorresa även om det är till ens eget medborgarskapsland. Det verkar vara flera andra länder i Europa som stöder den tanken. Slutligen finns ett SD-förslag som är lanserat sedan tidigare om att dra tillbaka medborgarskap för terrorister. Jag vet att Morgan Johansson redan har sagt nej till det i en frågestund. Han tyckte att det var ett jättekonstigt förslag. Häromdagen röstade man i Frankrike igenom ett sådant, och man har sedan tidigare gjort det i Storbritannien. Så konstigt var det inte.
Inget av de andra partierna stöder heller detta förslag. Man vill alltså behålla dem som invandrat till Sverige och sedan begår terrorhandlingar. Varför, kan man undra? Samma sorts problem ser vi generellt sett beträffande utvisning, som jag var inne på i början av anförandet. Utvisning används alldeles för sällan i detta land.
För SD är det rätt självklart att man ska kunna dra tillbaka medborgarskapet och slänga ut dessa personer ur landet fortast möjligt efter avtjänat straff, och helst att de avtjänar straffet i sitt hemland eller något annat land. Herr talman! Det blev ett långt anförande, men det får det vara värt ibland. Sammanfattningsvis kan jag väl säga att det var på tiden att någonting händer och att SD visade vägen. Vi vill gå längre, som jag har redogjort för här. Det kommer inte att hända i dag.
Men jag är ganska säker på att vi till slut, precis som med många andra av SD-förslagen genom åren, kommer att få se de andra politikerna anpassa sig till våra förslag igen. Det är givetvis något som vi välkomnar.