Ewa Björling (M):
Jag får då återigen försöka vara väldigt tydlig när det handlar om generiska läkemedel och folkhälsa. Regeringens linje är att EU:s frihandelsavtal med Indien inte ska underminera rätten till hälsa och fattiga människors tillgång till medicin. Vi har varit extremt tydliga med detta gentemot kommissionen, som representerar EU i förhandlingarna med Indien.
Den linjen innebär att avtalet ska vara utformat så att man tar hänsyn till folkhälsoaspekter. Där är de flexibiliteter som följer av TRIPS-avtalet och Dohadeklarationen av stor betydelse. Indien ska även fortsättningsvis ha möjligheten att använda sig av tvångslicenser, som ett exempel, för produktion och konsumtion inom landet och också kunna exportera läkemedel under tvångslicens till andra utvecklingsländer, som jag sade, vid akuta folkhälsoproblem.
Detta har hela tiden varit vår hållning, och det kommer att fortsätta vara vår hållning. Vi kommer att trycka på om EU skulle tänka någonting annat. Men eftersom förhandlingar pågår kan jag inte gå in på det exakta innehållet i de senaste utkasten. Fick jag bestämma och Sverige fick bestämma skulle jag kunna ge det till Jens Holm i kammaren i dag.
Men nu ser det inte ut så, utan det är flera EU-länder, och det finns också en motpart, i det här fallet Indien. Om någon av dem vill ha sekretess blir det tyvärr så. Men om Sverige som sagt fick bestämma skulle det vara öppet och transparent rakt igenom. Jag ser inte heller att det skulle finnas några konstigheter i det.
Jag har redan varit inne på frågan om vikten av IPR. Jag tror att jag har varit tillräckligt tydlig mot Jens Holm där.
Jag ska också gå in på det som Jens Holm tog upp om förhandlingarna på miljöområdet, EU:s hållbarhetsanalyser och det han oroar sig för där, nämligen att det finns ett antal potentiella effekter. Ja, det finns det.
Jag vill dock understryka att de effekter man har identifierat i analysen är väldigt små. Vår ambition är att ha samarbete och dialog med Indien och föra utvecklingen framåt på miljöområdet. Det är därför det är viktigt att det finns ett hållbarhetskapitel.
Det är också viktigt att det blir en tidig liberalisering av tjänster, varor och teknologi inom miljöområdet så att vi kan få mycket bättre miljöteknik i Indien.
Tar vi bort tullar och andra handelshinder som gör att det blir lättare att överföra mer miljöteknik till Indien tror jag att vi i hög grad bidrar till att lösa många av de miljöproblem som finns i Indien i dag - och Jens Holm och jag är helt överens om att det finns stora miljöproblem i Indien i dag. Det räcker att åka till New Dehli och känna lukten vissa morgnar. Vi vet båda vad det handlar om. Det är en situation som är ohållbar i längden.
Här behöver mycket göras. Jag ska kort också kommentera det som Jens Holm tog upp i sitt förra inlägg om alkohol. Inom EU värnar många medlemsstater inklusive Sverige om nationella begränsningar för försäljning av alkoholhaltiga drycker.
Enligt WTO:s regelverk kan länder sätta upp sina egna regler så länge de är icke-diskriminerande. De önskemål som EU har framfört i frihandelsförhandlingarna när det handlar om försäljning av alkoholhaltiga drycker ska främst betraktas mot den bakgrunden, alltså icke-diskrimineringsprincipen. Det handlar inte om att påverka den nationella lagstiftningen för folkhälsan.
Tillåter man försäljning av indisk whisky, vilket man gör i dag, anser vi att svensk vodka inte ska ha en sämre behandling. Sedan är det helt och hållet upp till Indien att ha en alkohollagstiftning som är restriktiv.