Linda Modig (C):
De motioner som behandlas i detta betänkande spänner över en rad viktiga frågeställningar. Ytterst handlar frågorna om allmänhetens förtroende för den offentliga förvaltningen och god förvaltningskultur och om hur förtroendet för verksamhet i medborgarnas tjänst skapas och upprätthålls. Förutom att den offentliga förvaltningen vilar på ett antal grundläggande rättsprinciper är arbetet med den statliga värdegrunden viktigt.
Värdegrunden består av sex principer som gör det tydligt vad det innebär att arbeta i staten. De sex grundläggande principerna är demokrati, legalitet - att all offentlig makt utövas under lagar - objektivitet, fri åsiktsbildning, respekt samt effektivitet och service. Det finns också många regelverk för den statsanställde att behärska och tillämpa, till exempel bestämmelserna om offentlighet och sekretess.
Centerpartiet har motionerat om att regeringens krisledningsorganisation bör vara placerad i Statsrådsberedningen, som leds av statsministern. I de flesta kriser har Regeringskansliet inte någon central roll. I stället hanteras den operativa krishanteringen av berörda myndigheter. Det är en ordning som inte bör ändras.
Det är viktigt att de myndigheter, kommuner och andra aktörer som har att hantera en kris vågar agera utan att vänta på någon form av klartecken eller styrning från regeringen eller Regeringskansliet. Det är dock centralt att krisberedskapen inom Regeringskansliet är uppbyggd på ett sådant sätt att myndigheter till exempel känner trygghet i att de får budgetmedel för extraordinära händelser, vilket kan kräva regeringsbeslut.
Dessutom måste ibland Regeringskansliet säkerställa att berörda myndigheter agerar i samband med en kris, inte minst i de fall då en kris berör flera olika myndigheters verksamhetsområden. Centerpartiet vill att regeringens krisledningsorganisation ligger i Statsrådsberedningen, som leds av Sveriges statsminister. På så sätt får Regeringskansliets krisledning en tydligare ställning högre upp i hierarkin jämfört med situationen i dag då krisledningen ligger under ett fackdepartement.
Som påpekades i Tsunamikommissionen, vilket också har framförts här i dag, är just närheten till statsministern av stor vikt för att ge krisledningen auktoritet i relation till fackdepartementen. Det nya nationella säkerhetsrådet kommer att vara regeringens centrala krisledningsorganisation och vara knutpunkt i frågor som rör rikets säkerhet i bred bemärkelse och se till att strategiska frågor identifieras och hanteras.
När den nuvarande regeringen tillträdde 2014 flyttades ansvaret för samordningen av regeringens krishantering från Statsrådsberedningen till Justitiedepartementet. Därmed förlorade funktionen sin nödvändiga centrala placering, och statsministern ställde sig därmed vid sidlinjen. Hösten 2014 inrättades också ett nytt särskilt säkerhetsråd med flera för den inre och yttre säkerheten relevanta statsråd.
Vilken roll detta råd egentligen har spelat är inte känt. Fru talman! Det är därför min förhoppning att konstitutionsutskottets förslag till tillkännagivande, i fråga om att göra en översyn av den centrala krisledningsorganisationen med målet att inrätta ett nationellt säkerhetsråd för krisledning vid Statsrådsberedningen, vinner kammarens gillande. Jag står också bakom Centerpartiets reservation i betänkandet om att fler myndigheter ska ledas av styrelser.
Vi tror att det precis som i det privata näringslivet vore ett bra sätt att tillföra en myndighet kompetens med olika bakgrunder och erfarenheter i ledningen. Det skulle också bidra till att frågor som gäller verksamhetsutveckling belyses i ett bredare perspektiv. Jag yrkar därför bifall till reservation 1.