Ann-Charlotte Hammar Johnsson (M):
I dagens interpellationsdebatt efterlyser Mikael Damberg svar, vilka redovisas av finansmarknadsminister Peter Norman i ett första inlägg. Även om det är en allvarlig fråga är det lite högt tonläge från Socialdemokraterna med tanke på att det finns en gång för hantering av ärenden i riksdagen. Det är konstitutionsutskottet.
Här finns riksdagens kontrollorgan, där det nu ligger ett ärende till konstitutionsutskottet med rubriken Begäran om granskning av förutvarande näringsministerns hantering av Vattenfall AB:s förvärv av Nuon . Detta ärende är alltså på gång; det är pågående. Riksdagen har också en ordning för hur och när ärendet kan tas upp i konstitutionsutskottet. Det finns en bestämmelse som går från den 1 februari till den 1 februari, och däremellan lyfts ärenden fram.
Sedan flyttas de över till nästa år, med anledning av att vi har vårgranskningsbetänkandet att ta hänsyn till. Detta känner Mikael Damberg väl till, och ärendet är på väg och kommer att hanteras genomgripande på det sätt som görs när det gäller konstitutionsutskottets ärenden. När det gäller Nuonaffären i sig vill jag ta tillfället i akt och tillägga att det som har hänt är allvarligt. Jag tycker dock att tonläget blivit väl uppskruvat från er sida, och därför vill jag ge lite balans i debatten.
Styrelsen lät göra en oberoende värdering av en extern finansiell rådgivare, Merrill Lynch, inför köpet. Svaret blev att priset då var rimligt. Därefter har förutsättningarna på energimarknaden förändrats radikalt. Varken jag, ministern eller Mikael Damberg äger en spåkula, och det har uppenbarligen inte heller andra gjort, för överraskningar blev det inte bara för Vattenfall utan även för andra aktörer.
Dessutom hade ett strategiarbete tillsammans med konsultbyrån McKinsey identifierat europeisk tillväxt som det mest värdeskapande alternativet för Vattenfall samt att det skulle genomföras genom bland annat förvärv, vilket kunde inkludera större förvärv.
Tar man in hela den kontext som då rådde med hela den europeiska energimarknaden som störtdök och att det drabbade många bolag, inte bara Vattenfall, kan man konstatera att värdet på några av Vattenfalls konkurrenter i Europa också har fallit kraftigt sedan 2009. Värdet på Eon och RWE har halverats och GDF har tappat ännu mer.
Konstatera kan vi också att beslutet fattades 2009 av bolagsstyrelsen, till hälften tillsatt av S. Observera att inte heller S gick emot förvärvet! Deras representant i näringsutskottet var försiktigt positiv. Det är lätt att med facit i hand göra en bedömning, Mikael Damberg. Det verkar som att man kan göra det i efterhand, och det kan vi alla göra. Däremot är det svårare att göra det i förväg. Vi kan alla vara överens om att den lättaste affären att göra är den där man vet hur utfallet blir.
När man sätter in Vattenfall i en historisk bild har bolaget sedan 1990-talet, under dåvarande s-regeringar och framåt, genomgått en kraftig expansion. Under senare år har också Vattenfall haft flera starka resultat, men det har också medfört ett ökat antal kriser och risktagande som med tanke på de år som varit och den globala ekonomiska krisen ställer bolaget inför flera utmaningar.
Som jag tidigare nämnde är inte Vattenfall ensamt om att ha dessa utmaningar, utan hela de europeiska energibolagens marknad står inför samma problematik. Sedan 2008 har de stora europeiska energibolagens aktievärde minskat med ca 50 procent, vilket motsvarar en total värdeminskning med ca 2 400 miljarder. Därför tar nu Vattenfall viktiga krafttag om situationen. Bolaget har kommunicerat att det har betydande utmaningar och att dessa nu hanteras.