Jan Lindholm (MP):
Civilutskottets betänkande Sjöfylleri behandlar tre motioner som tar upp frågan om onykterhet på sjön. Två av motionerna preciserar en gräns om 0,2 promille. Jag debatterade, fru talman, denna fråga i kammaren för ett par år sedan. Jag har någon sorts diffust minne av att vi den gången i sak var rätt överens.
Redovisningen i detta betänkande visar att frågan har en lång historia och att den nuvarande promillegränsen är från 1999. Det är sådant som är bra för oss som inte var med på den tiden att få beskrivningar av. Jag gillar de delarna i betänkandena.
När majoriteten väljer att avslå motionerna med hänvisning till pågående beredningsarbete och också säger att utredningsarbetet inte bör föregripas av någon sorts uttalande från riksdagen menar jag att det rimligen måste innebära att något slags förslag är nära förestående.
Därför, fru talman, frågar jag majoritetens företrädare om man kan delge riksdagen någon information om när vi kan förvänta oss ett förslag på detta område. Det vore också intressant om man från majoritetens sida kunde säga något om innehållet i en sådan översyn som jag antar att vi snart kommer att få på riksdagens bord.
Om arbetet i Regeringskansliet inte har kommit så långt så att vi kan förvänta oss ett förslag rätt så snart borde det inte vara så känsligt för regeringen om riksdagen skickade någon form av signal. Jag tycker att det är tråkigt att riksdagen alltid ska vänta.
Jag förstår att majoritetens företrädare inte vill att riksdagen ska peka med hela handen innan regeringen lägger fram ett förslag, det är självklart. Däremot har jag svårt att förstå att man inte kan tillåta att riksdagen ändå viftar lite grann och på något sätt lite försiktigt skickar en signal om vad riksdagen tycker.
I det här fallet skulle man kunna tänka sig en liten försiktig antydan om en positiv inställning till en skärpning av reglerna till sjöss. Det är inte nödvändigt att en sådan antydan tar ställning till exempel i frågan om vilken sjöfart som ska omfattas. Det behövs inte.
Att jag anser att en gräns på 0,2 promille bör omfatta alla båtar som har motor betyder inte att den frågan behöver antydas i en vink från riksdagen.
När jag läser betänkandet är det fullständigt tomt på något som ens kan tolkas som någon som helst åsikt från majoritetens sida. Det bekymrar mig. Jag vet inte om det ska tolkas som att vi inte kan förvänta oss något förslag alls från regeringens sida.
Det vore spännande att få höra från majoritetens företrädare om det är så att man inte avser att komma med något förslag. Jag bor i Dalarna. Där har vi många sjöar och vattendrag. Man kan resa långa sträckor i Dalarna bara på vatten. Vi har inte bara Siljan utan andra stora sjöar.
Det finns till och med människor som yrkespendlar till sjöss under sommarhalvåret, både till Falun och Borlänge och mellan arbetsmarknaderna i dessa städer. Det är inte alls ovanligt. För dem som har svårt att avstå från alkohol på sommaren finns ett bra alternativ om man pendlar mellan Falun och Borlänge. Man kan åka på Sveriges mest belastade enkelspår på järnvägen. Det slingrar sig vackert utmed sjön hela vägen.
Tyvärr reflekterar inte alla över detta förnämliga alternativ på sommaren, utan de sitter i båtarna fast de kanske inte borde. Då händer det att det slutar med tragiska olyckor. Det händer även i inlandet. Det är inte bara, som betänkandet tar upp, ett problem i kustsjöfart och båttrafik.
Alkohol är ett problem även på sjöar och vattendrag i inlandet. Där är betänkandet lite svagt. Även de små fritidsbåtarna får starkare och starkare motorer. Till och med vattenskotrarna har ibland motorstyrkor som kräver stor skärpa och medvetenhet för att man ska klara av att hantera dem.
Alkohol har absolut inget med dessa starka motorer att göra. I dag är det ingen överdrift att påstå att motordrivna flytetyg av olika slag är minst lika farliga och dödsbringande som bilar.
De som till exempel är ute på en simtur mellan många av de öar vi har i min närmaste sjö är fullständigt chanslösa om någon överförfriskad båtförare skulle få för sig att leka lite med eller skrämma dem. Det är lika hopplöst om uppmärksamheten från båtföraren skulle fallera under en kort tid. Fru talman!
Jag kan inte se några hållbara argument för att inte jämställa båtförare med bilförare i denna fråga. Med det yrkar jag bifall till reservationen i betänkandet.