KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mikael Odenberg (M):
Om man bara ser till uppgiften att 36 % av kvinnorna inom försvaret har ansett sig diskriminerade någon gång framstår Försvarsmakten nästan som en jämställd organisation jämfört med riksdagen. Jag erinrar mig den intervjuundersökning som Svenska Dagbladet gjorde bland riksdagsledamöter för ett antal år sedan. Den gav vid handen att många kvinnliga riksdagsledamöter ansåg sig diskriminerade. Vad blir slutsatsen av detta? Jo, slutsatsen av detta blir att myndigheten bedriver ett intensivt arbete med de här frågorna. Det har riksdagen gjort.
Det har också Försvarsmakten gjort. Jag skulle vilja säga att det inte finns någon statlig myndighet som har arbetat så aktivt med de här frågorna som just Försvarsmakten i det värdegrundsarbete som överbefälhavaren har initierat.
Det är oerhört viktigt att en organisation som ska vara det yttersta värnet om demokratins idéer själv är bärare av de värdena. Anledningen till att mitt interpellationssvar inte var så uttömmande som Gunilla Wahlén uppenbarligen hade väntat sig är i grunden att vi är överens om detta.
Jag väljer kanske inte att formulera mig i de köns- och maktstrukturformler som Gunilla Wahlén gör.
Men jag är minst lika angelägen som interpellanten om att Försvarsmakten arbetar aktivt med de här frågorna och ser till att människor behandlas på ett värdigt sätt och utan några ovidkommande hänsyn till kön, sexuell läggning, etnisk bakgrund eller annat.
Det finns ingen anledning att sticka under stol med att Försvarsmakten, precis som alla andra organisationer och myndigheter i vårt samhälle, har åtskilligt att göra här. Jag besökte Högkvarteret förra veckan. Jag hade då tillfälle att träffa landets förbandschefer och skolchefer.
Jag underströk för dem den oerhörda vikt som jag och regeringen fäster vid ÖB:s värdegrundsarbete och att det i väldigt stor utsträckning hänger på dem som chefer ute på förband och skolor att trycka ut de här värderingarna och det här arbetet i organisationen, annars stannar det vid vackra overheadbilder i Högkvarteret. Det är vi inte särskilt betjänta av. Så sent som för en halvtimme sedan träffade jag det nyvalda Värnpliktsrådet och diskuterade de här frågorna med dem.
Jag kan konstatera att vi i väldigt hög grad är överens. Jag har försäkrat dem att jag kommer att ge Värnpliktsrådet stöd när de fortsätter att arbeta mot diskriminering och trakasserier inom Försvarsmakten.
Mikael Odenberg (M):
Jag delar interpellantens uppfattning att det är ett värde i sig att få flera kvinnor i försvaret och att flera kvinnor i försvaret bidrar påverkar värderingarna inom försvaret och utvecklar organisationen.
Samtidigt konstaterar jag att jag inte på rak arm kan ange någon statlig myndighet som arbetar mer aktivt och mer intensivt med sin värdegrund i vid mening än vad just Försvarsmakten gör. Sedan kan man möjligen ana att Försvarsmakten jämfört med många andra statliga verksamheter har haft en längre väg att gå eftersom man har gått ifrån att vara en kommandostyrd och väldigt hierarkisk och mansdominerad organisation.
Samtidigt tror jag att man också ska vara försiktig med att se alla former av diskriminering i ett genderperspektiv. Man behöver inte vara kvinna för att uppleva klassiska kvinnliga härskartekniker. Jag kan lova att jag som ung manlig riksdagsledamot har upplevt såväl osynliggörande och förlöjligande som undanhållande av information.
Mats Odell (KD):
Jag vill också hälsa Arne Kjörnsberg välkommen i sin nya roll som finansutskottets ordförande. Det började trevligt med en vänlig ton. Arne Kjörnsberg började med att citera Göran Persson. Det var ett fint, vackert, nästan poetiskt citat. Han talade om att ingenting går utan träget arbete, man måste ta två steg framåt och ett tillbaka. Ja, Arne Kjörnsberg, det förutsätter att man går i rätt riktning.
Jag vill ändå påstå att det ni föreslår är tvärtom. Ta detta med att vältra över sjuklöneansvaret på arbetsgivarna. Är det rätt tänkt från början att göra småföretagare till försäkringsbolag, att de ska ta så stor risk? Inser inte också Arne Kjörnsberg att detta kommer att leda till en utsortering av svaga personer på arbetsmarknaden?
Jag är också lite förvånad över att Arne Kjörnsberg så totalt bekräftar min tes, nämligen att regeringen bara väntar på bättre konjunktur. Han säger att framför oss har vi en gynnsam konjunktur, och med den förväntas en tillväxt på 3 %, inte att regeringen gör någonting för att åstadkomma en bättre tillväxt. Det finns ett antal länder - jag brukar nämna Irland och Finland - där regeringarna har gjort kraftfulla insatser och kraftfullt förbättrat tilläggsförutsättningarna.
Någon sådan ambition finns inte här. De åtgärder Arne Kjörnsberg redogör för är hur han ska köpa sysselsättning för skattepengar. Det han redogjorde för var detta, inte bättre villkor. Är inte detta, Arne Kjörnsberg, ett exempel på att den ideologiska kompassen behöver justeras en del för att vi ska få fart på efterfrågan på arbete, för att få fler att vilja starta företag och anställa människor?
Slutligen: Borås får nu 30 miljoner kronor, men uppenbarligen räcker det inte till för att Håkan Hedman ska få sin kranskärlsballongsprängning förrän 2006. Vad vill Arne Kjörnsberg säga till honom? Vi skulle ju se det ljusa och inte svartmåla. Vad är det ljusa för Håkan Hedman?
Mats Odell (KD):
Låt oss då fortsätta med den här ballongen. Arne Kjörnsberg och Kjell Nordström har otur. Den som framträdde var ingen mindre än områdeschefen för ett sjukvårdsområde som hette Lars Ekström. Lyssna gärna på det inslaget! Det finns på Sveriges Radios hemsida. Lars Ekström säger att det bara är de akut sjuka som får hjälp. Det talas om en kvinna som man sköt upp en operation för fyra gånger. Hon fick sedan hjälp genom att landstinget köpte tjänster vid det privata Callanderska.
Det är väl dit som också Håkan Hedman får skickas, antar jag. Men det intressanta är att i norra delen av Halland får patienterna hjälp med en ballongsprängning omedelbart vid Sahlgrenska universitetssjukhuset. De bor i ett landsting, det borgerligt styrda Halland, som har en sådan betalningskraft. Det saknas pengar. Och jag är ledsen, Arne Kjörnsberg, men i den officiella statistiken står det att det är en mycket kort kö, men i verkligheten är det inte så.
Låt oss reda ut detta senare. Annars är jag väldigt glad om nu Håkan Hedman har Arne Kjörnsbergs löfte om att få en omedelbar ballongsprängning på regionens bekostnad. Jag noterar det som en stor framgång i dagens debatt, kanske den största hittills. Okej, Irland är inte något bra exempel. Men Arne Kjörnsberg är mig ändå svaret skyldig på frågan: Vilka åtgärder föreslår ni i detta betänkande som ska förbättra företagsklimatet?
Ni föreslår en utsorteringsmekanism för svaga personer på arbetsmarknaden. Den kommer att höja produktiviteten, det är rätt.
Den kommer att hjälpa er att övervältra ansvaret för den växande ohälsan och att klara utgiftstaket, men den kommer inte att bidra till att få ned de enorma kostnader som i dag gör att 50 % av vår bruttonationalprodukt i skatt inte ens räcker till de mest elementära insatser för sjukvården.
Mats Odell (KD):
Arne Kjörnsberg har en trevlig och trivsam debattstil. Det har varit intressant att lyssna på honom även om det inte blivit några svar på de frågor som många med rätta ställer. När kommer det att blir bättre? När kommer jobben? När kommer ohälsan att gå ned? Ohälsan har ökat sedan år 1997. Kostnaden för ohälsan har ökat med 25 miljoner kronor per dygn sedan år 1997.
Ökningen har nu avtagit något. Den ligger nu på omkring 17 miljoner per arbetsdag. Det hade varit väldigt kul om Arne Kjörnsberg hade svarat lite på de frågorna. Det kanske kommer i nästa replik. Arne Kjörnsberg har funderat på hur man blir friskare. Det är inte vår uppgift här att skriva ut olika recept. Jag kan berätta en sak för Arne Kjörnsberg.
Införandet av karensdagen innebär en sådan remarkabel medicinsk effekt när man ser till det antal människor som tillfrisknade att man får gå tillbaka till penicillinets upptäckt ungefär för att hitta något motsvarande. Hur vi konstruerar systemen har ganska stor betydelse. Den statistiken har man pekat på tidigare. Jag vill fråga Arne Kjörnsberg om en sak.
Jag håller helt och hållet med honom att grunden för den svenska modellen är kollektivavtalen. Det ska vi slå vakt om. Det vill vi kristdemokrater göra. Vi lever nu i ett öppet EU med nya medlemsländer. Vi har ett fall här, nämligen det lettiska byggföretaget Laval som fick ett uppdrag av en kommun att bygga om en skola, nämligen Vaxholms kommun. Det uppstod en blockad. Och det råder nu en stor osäkerhet om rättsläget.
Nu tycker inte Arne Kjörnsberg och hans partikamrater att arbetsgivarorganisationen ska syssla med detta. Skulle det då inte vara en uppgift för det socialdemokratiska partiet att stödja den processen för att kunna klarlägga rättsläget, så att vi får ett bättre fundament för att slå vakt om kollektivavtalen? Det är väl inte så, Arne Kjörnsberg, att man vill behålla denna osäkerhet om rättsläget när det gäller kollektivavtalet i det nya, stora och gränslösa EU?
Mats Odell (KD):
Jag respekterar att Arne Kjörnsberg inte känner till detta fall. Det var så att det lettiska byggföretaget drevs i konkurs. Det ställdes i blockad. Och den här processen avstannar. Det som har hänt är att Svenskt Näringsliv finansierar den processen. Men det har ju rönt oerhört stark kritik från socialdemokratiska statsråds sida, så stark att man nu hotar med att lyfta ut samtliga statliga företag från Svenskt Näringsliv och kanske tillskapa en helt ny organisation.
Det är därför som jag frågar Arne Kjörnsberg: Om ni nu vill slå vakt om kollektivavtalen, vore det då inte klokt att klarlägga detta rättsläge? Om det nu är fel att Svenskt Näringsliv gör det borde vi kanske här göra en insamling så att denna process kan fortsätta, alltså med någon mer neutral finansiär för detta. Fundera på det Arne Kjörnsberg. Sedan talade Arne Kjörnsberg om att vi ska ta vara på det friska. Javisst, men det är ju detta som icke sker. Man har ju en känsla av att det snart inte finns pengar till någonting i vårt land. Det finns inte pengar till rehabilitering.
Jag läste att Försäkringskassans pengar för detta på många håll nu är slut. Och varför har vi inte pengar? Jo, det är ett för bistert företagsklimat, Arne Kjörnsberg. Det är för många hinder att anställa. Det är för mycket regelkrångel. Socialdemokraterna har gjort goda ansatser i fråga om en mängd saker men icke fullföljt dem. Jag ska ta ett exempel.
Småföretagsdelegationens förslag var ett vallöfte inför 1998 års val. Men mer än hälften av förslagen ligger fortfarande i de djupa skrivbordslådorna på Näringsdepartementet. Det är självklart att vi nu måste ta itu med detta och göra någonting åt det. Först då kommer det att finnas pengar till rehabilitering.
Nu gör vi kristdemokrater i vårt budgetalternativ en stor omprioritering och satsar 3,7 miljarder mer på just rehabilitering och på att införa en rehabiliteringsförsäkring. Och en myndighet ska så att säga hålla i den som ska tillbaka ända tills man är framme. I dag bollas man mellan fyra olika myndigheter. Kunde vi inte, Arne Kjörnsberg, enas om att fokusera på och kraftsamla för att se till att det blir resurser som kan föra människor tillbaka till arbetslivet?
Mats Odell (KD):
Även om liknelsen med räven och hönshuset kanske inte riktigt är passande vill jag ändå säga att det är intressant att debattera med Lars Bäckström och lyssna på honom, därför att han är väl nästan lika sällsynt i sitt parti som räven är som städslad vakt i hönshuset. Det är han och möjligtvis Per Rosengren som låter så här. Men om man lyssnar på Vänsterpartiets kongresser är det något helt annat.
Som Mikael Odenberg också pekade på: Det program som nu ligger på bordet, Lars Bäckström, ska det bli intressant att se hur du tar emot. Lars Bäckström var inne på ungefär samma tema som Arne Kjörnsberg: Han var nöjd. Han blickade ut över ett problematiskt Europa, och så har vi då Sverige som framstår som ett mönsterland på många sätt. Det är naturligtvis riktigt. Trygga människor vågar pröva sina vingar.
Detta är då ett försvar för den mycket stora grupp människor som i dag är försörjd av olika försäkrings- och bidragssystem. Hur stolta vingar har de 545 000 förtidspensionerade, Lars Bäckström? Här sägs att de här systemen nu gör att det finns en sådan väldig förändringsbenägenhet. Är det inte så här: Att hushållen inte konsumerar mera beror på den osäkerhet som man ser?
Det försvinner alltså 3 000 industrijobb per månad. Vi talar nu om OECD-siffror, och Lars Bäckström läste upp olika texter.
Men jag skulle vilja peka på det faktum att utskottet inte alls har tagit fasta på vår kritik i vår motion, där vi pekar på att om man tar hänsyn till fallande exportpriser, alltså terms of trade , så skulle Sverige ligga ungefär på genomsnittet av bnp-utvecklingen bland de EU-länder som nu Arne Kjörnsberg och Lars Bäckström dömer ut.
Det är så att om vi skulle titta på det här i reala termer så har ju vår utveckling inte varit så lysande. Det syns ju, Lars Bäckström, ute i äldreomsorgen, ute i förskolor och så vidare att pengarna inte räcker till.
Sanningen är att det ni har varit överens om är att för lånade pengar köpa sysselsättning i stor utsträckning - att i ökande utsträckning för lånade pengar köpa sysselsättning i stället för att satsa på ett varmare och bättre företagsklimat där det blir flera reguljära arbetstillfällen.
Mats Odell (KD):
Det lackar mot jul och tomten uppenbarar sig i olika skepnader. En sådan tomte är då Göran Persson och Pär Nuder. Om man tittar på den tomte som Carin Lundberg representerar kännetecknas han av några olika egenskaper. För det första lånar han till sina julklappar.
För det andra kastar han en del av dem i sjön innan han når fram, och då tänker jag på trängselskatterna, alltså 3,8 miljarder direkt i Norrström. Det kommer att bli några fler bussar. Jag åkte med en av dem i går. De är utmärkta och bra. Vi är inte alls emot att det blir fler bussar. Men 1,6 miljarder till IBM hade man åtminstone kunnat bespara sig och en hel del annat, till exempel det kaos i kollektivtrafiken som av allt att döma kommer att uppstå.
Det andra, som kanske är det allvarligaste, är att den här tomten tar tillbaka julklapparna efter jul eller efter valet. Det är inte så snällt. Då tänker jag på de tillfälliga sysselsättningsåtgärder som omfattar ca 20 miljarder som tomten har med sig. Det är ju inte riktigt snyggt att man avslutar detta efter valet. Fundera lite grann på den här tomtens egenskaper, Carin Lundberg!
När det gäller de statliga finansbolagen SPAB och fastighetsbolaget Wasakronan, tycker Carin Lundberg rent av att staten borde äga fler banker och sänka avkastningskraven på dem? Eller ska man utsträcka detta till ett minskat avkastningskrav på Vattenfall, vilket skulle vara väldigt populärt? Vattenfall är ju den stora vinstmaskinen.
Halvera avkastningskravet på Vattenfall och dela ut det till alla oss elkonsumenter! Varför ska bara bankkunderna få del av det statliga ägandets välsignelser? Det skulle vara intressant att veta lite mer om principerna. Det finns många konstigheter i detta, men jag avvaktar med spänning Carin Lundbergs syn på den rödklädda tomten.
Mats Odell (KD):
Det var spännande att orättvisorna minskar när barnbidragen betalas ut redan före jul. Ja, barnen brukar ju hänga upp en strumpa så att de får några väl utvalda julklappar på morgonen. Det är väl så barnbidraget ska fungera, att det ska mjuka upp inför valet. Okej, det är väl spännande och säkert positivt för Socialdemokraterna och för alla dem som får del av detta.
Sedan kommer Carin Lundberg in på att det finns fördelar med trängselskatten. Javisst, riksdagsledamöter som ständigt befinner sig på tjänsteresa kommer ju inte att ha några problem. Frågan är bara vilka det är som försvinner från vägarna. Är det inte just låginkomsttagare och medelinkomsttagare som nu ska trängas i den alltmer överfyllda kollektivtrafiken?
Men tjänstebilsresenärer och företagsbilar kommer att få väldigt gott om plats. Jag håller med om det. Vad vi befarar är att det blir ett jättestort kaos i kollektivtrafiken. Det är ju redan fullt på tunnelbanor, pendeltåg och bussar i rusningstid, så det återstår att se var den problematiken hamnar.
Jag tycker inte att Carin Lundberg svarar på frågorna när det gäller det statliga ägandet. Ta det oerhört märkliga i att Mona Sahlin tillsätter ytterligare en utredning - jag tror att det är den fjärde i raden av utredningar om hur elmarknaden ska kunna bli effektivare och hur man får ned elpriserna - samma dag som Thomas Östros har en presskonferens där han meddelar de enorma vinsterna i Vattenfall.
Medge att det finns en väldigt stor problematik i detta! På bankområdet, det område som vi talar om i dag, äger man ett bolag som har sänkt avkastningskravet väldigt mycket för att konkurrera ut andra mindre nischbanker. Jag tycker att det finns anledning att renodla statens roll, att se till att sätta regler och övervaka dem men inte delta på spelplanen.
Mats Odell (KD):
I samband med finansutskottets betänkande nr 2 talade vi här i kammaren om den statliga banken SBAB och dess konkurrensvillkor. Här har vi precis det motsatta. Här får alltså landets bönder agera bank åt staten, och det är naturligtvis fullständigt oacceptabelt. Vi har kritiserat detta från den borgerliga alliansens sida, och vi kommer att fortsätta att göra det.
Jag tänkte dock ta upp en annan sak, nämligen att detta betänkande och denna debatt ligger väldigt rätt i tiden. Just nu pågår ju toppmötet i Bryssel där frågan om EU:s långtidsbudget 2007-2013 diskuteras. Vi har en ganska stor samsyn bland partierna i EU-nämnden runt den svenska positionen. Vi vet för närvarande inte exakt vad den svenska positionen är eftersom förhandlingarna pågår, men det är tre punkter som vi har enat oss kring.
Den första punkten är att hålla nere den totala nivån. Det är också det som finns i vår motion. Vi ska satsa på att det ska vara 1 %, att det ska vara en rättvis fördelning, att merparten av detta ska gå till de nya medlemsländerna och att vi ska hushålla med resurserna. Det andra punkten handlar om att säga nej till den globaliseringsfond som ett antal länder vill inrätta. Den är kontraproduktiv och felaktig i varje del.
Jag går inte in på varför det är så, men vi är helt eniga om det i den här kammaren. Den tredje punkten vi är överens om är att det bör föras in en omförhandlingsklausul så att vi i praktiken efter tre år går in och ser över strukturen på hela EU:s budget. I dag har vi ett låst läge där Frankrike skapar allianser, för närvarande med bland annat Polen, för att slå vakt om jordbruksstödens nuvarande omfattning och utformning.
En stor grupp medlemsländer tycker att detta inte är bra utan att vi behöver få en ökad marknadsmässighet, inte minst för att främja tredje världens jordbruksproduktion på ett rimligt sätt. Jag vill bara säga att detta har gått i rätt riktning såtillvida att det förslag som nu föreligger innebär att man över perioden är nere inte fullt på 1 % men på 1,03 %.
I slutet av perioden är man dock nere på 0,99 %. Jag tror inte att vi kommer att komma längre, men det är en utveckling i rätt riktning. Låt oss gemensamt hålla tummarna för att det till slut ändå blir ett avgörande i dag eller senast i morgon!
Mats Odell (KD):
Regeringen kan samlas på en timme, säger Thomas Bodström. Många hade önskat att det hade materialiserats vid några tillfällen. När det gäller formella beslut av åklagaren är det naturligtvis riktigt att det är så. Men låt oss då titta på den här frågan. Nu blev åklagaren alltså ett filter. Han trodde inte att regeringen skulle lämna åtalstillstånd. Det är det han säger: Han trodde inte detta.
Då måste jag fråga mig: Skulle det vara möjligt för den svenska Helsingforskommittén att vända sig direkt till regeringen? Åklagaren tror alltså att regeringen absolut inte kommer att bevilja åtalstillstånd. Han kan ha olika grunder för detta. Thomas Bodström säger att regeringen hade samlats med en timmes varsel och tagit ställning till denna fråga om den hade kommit in.
Men är det möjligt för den svenska Helsingforskommittén, när man har goda grunder, att på den korta tid som man har en misstänkt krigsförbrytare på svenskt territorium vända sig direkt till regeringen? Även om nu regeringen är vesslesnabb kan ju åklagaren ta tid på sig och vederbörande hinna slinka ur den svenska rättvisans finmaskiga nät. Jag tycker att det är bra att denna fråga har kommit upp.
Jag är tacksam för de besked som Thomas Bodström har gett på de här punkterna, att det nu tillsätts resurser. Jag upprepar min fråga: Kommer Sverige att vara i paritet med våra nordiska grannländer när det gäller resurser för att lagföra misstänkta krigsförbrytare i Sverige, och när kan vi räkna med att detta i så fall sker?
Mats Odell (KD):
Som den som lyssnar till detta noterar är det här långt ifrån enkel materia. Det är oerhört komplicerat att försöka utjämna strukturella skillnader i ett land med så olika förutsättningar som vi har, alltifrån Skåne till Norrbotten. De frågor som Karl Sigfrid tar upp i sin interpellation är verkligen relevanta.
Det är bra att debatten kommer i gång, även innan remissbehandlingen har börjat. Det finns anledning för alla partier att fundera över vilken ståndpunkt man ska inta. Man kan naturligtvis titta på sofistikerade modeller av olika slag och matematiska beräkningar - det är viktigt - men till syvende och sist måste det bli ett politiskt avgörande.
Det som Karl Sigfrid tar upp, nämligen de regionala löneskillnaderna och även lokalkostnadernas inverkan på strukturella skillnader i kostnader för kommuner och landsting, är sådant som kommer att tas upp i den mycket breda remissomgången. Jag tror att det är fråga om 310 remissinstanser, däribland samtliga kommuner och landsting. Det sker en remissbehandling.
Sedan ska regeringen överväga detta och därefter ta ställning. Innan det har skett är det svårt för mig att ge några mer exakta svar på frågorna som Karl Sigfrid ställer i sin interpellation.
Mats Odell (KD):
Karl Sigfrid tar upp några av de brister som finns i nuvarande system. Jag tror att vi alla är medvetna om dem. Karl Sigfrid tycker också att det saknas ställningstaganden. Ja. Han efterlyser en tydlig plan för ärendehanteringen. Ja. Den planen håller på att utarbetas.
Den kommer att följa en traditionell svensk lagstiftningsprocess, det vill säga utredning, remissbehandling, sammanställning, politiskt ställningstagande, proposition och sedan beslut i kammaren. Det här ska dock vägas samman med ett antal andra processer. Låt mig nämna den reform där vi avskaffar den statliga fastighetsskatten och ersätter den med en låg kommunal avgift. Den måste också vägas in i processen.
Här kommer kommunerna att få en helt ny skattebas som kommer att gynna bostadsbyggande. Kommunerna kommer att få behålla varenda krona efter själva växlingsögonblicket, det vill säga där vi växlar en kommunal avgift mot statsbidrag. Där blir det neutralt. Vid planeringen av nya bostadsområden, nya fritidshusområden, nya industriområden och nya kommersiella lokaler kommer kommunerna att få behålla varenda krona av detta.
Det kommer att skapa helt nya incitament till utveckling. Även sådana faktorer måste vägas in när vi tittar på systemet. Nu kommer Karl Sigfrid också med en del goda råd till regeringen. Fru talman! Jag får naturligtvis överväga dem.