Peter Helander (C):
Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. Det nya målet för den regionala tillväxtpolitiken är "utvecklingskraft med stärkt lokal och regional konkurrenskraft för en hållbar utveckling i alla delar av landet". Det som har tillkommit här är hållbarheten, och jag har väl inga större problem med det.
Det finns en annan textrad i förra årets betänkande: "en sammanhållen styrkedja av politiska mål från EU-nivå till regional nivå kan åstadkommas, vilket innebär att befintliga EU-medel och statliga tillväxtmedel kan styras till projekt som i högre grad kan bidra till hållbar utveckling". Detta tycker jag är jättebra.
Det som har fått mig att lite höja ett varningens finger - och kanske inte bara det, utan blåsa i alla trumpeter som finns - är det förslag som kom en fredag för ett par veckor sedan om taxonomi. Det handlar om den delegerade akten från EU där man pekar ut hållbara verksamheter för finansiellt stöd eller finansiella investeringar.
Där pekar man ut den svenska skogen, vattenkraften och de svenska gruvorna, som ska leverera de produkter som vi ska ställa om samhället med, som icke hållbara. Nu är denna fråga uppe - vi lyfter den i många utskott och kommer att lyfta den i EU-nämnden, och regeringen arbetar med frågan.
Men jag är jätterädd att denna lista, där man pekar ut många av de svenska industrierna och verksamheterna, som är bland de bättre i världen när det gäller hållbarhet, som icke hållbara kommer att sprida sig till andra beslut inom EU, när den stora potten med miljarder kronor ska delas ut efter pandemin för att kickstarta ekonomin i Europa.
Då kan en sådan här lista ligga farligt nära besluten. Vi diskuterar utgiftsområde 19; det handlar om regionalpolitik. När vi ledamöter är uppe här och pratar om detta utgiftsområde - jag har själv gjort det genom åren - pratar vi om allt som handlar om landsbygd, om våra egna budgetar och så vidare.
Men för den som lyssnar och kanske inte är så initierad handlar detta budgetområde om de regionala företagsstöden, transportbidraget, stöd till kommersiell service och regionalfondsprogrammen. Det är avgränsningen i denna budgetfråga. Jag kommer själv att göra lite utvikningar; det är inget märkligt med det. Men vad är då regional tillväxt? Det är förstås mycket mer än det jag nyss räknade upp.
När vi ledamöter är ute och träffar människor och företag ute i landet lyfter man förstås infrastruktur. Det är ett statligt ansvar som många klagar på. Det handlar om vägar, regionala flygplatser, bredband, järnväg och sjöfart. Det är alltså ett statligt ansvar att se till att detta fungerar i hela landet. Kompetensfrågan lyfter alla.
Tillgången till riskkapital är också en svår fråga, framför allt utanför storstäderna, liksom tillgången till energi, som vi också har debatterat alldeles nyligen. Fru talman! Hela landet ska leva - vad menar vi med det? Är det bara ett sätt att uttrycka sig? I Norge talar man om att ta hela landet i bruk.
Det finns en stor skillnad, tycker jag, mellan att hela landet ska leva och att ta hela landet i bruk. På landsbygden har vi mycket av våra tunga industrier. Vi har skog och gruvor, och vi producerar varor och energi där. Har man ingången att man ska ta hela landet i bruk innebär det en annan attityd än att hela landet ska leva.
Att ta hela landet i bruk handlar om att även landsbygden och regionerna ska vara med och producera, och det är man. Landsbygden och det som finns utanför storstäderna kan inte få bli något slags Skansen, som man besöker när man vill ha semester. De senaste dryga 40 åren har det skett en systematisk styrning mot centralisering, och därmed urbanisering, på ett sätt som ingen kanske egentligen velat se, men det har skett ändå.
Landsbygdskommittén kom med ett förslag om att flytta ut, omlokalisera, 10 000 statliga jobb från Stockholm. Vi vet att det har skapats 10 000 jobb i Stockholm de senaste decennierna. Nu har man flyttat ut några tusen, och åtminstone 8 000 återstår att omlokalisera. Sedan tycker jag att denna omlokalisering sker på ett felaktigt sätt - till någon förort till Stockholm och till universitetsstäder som redan har högre tillväxt än Stockholm har.
Man puttar in mer. Det är egentligen stad nummer två och tre i regionerna som borde få dessa arbetsplatser. Detta är också ett problem: Var sker tillväxten? Stockholm är en tillväxtmotor; det kanske man ska erkänna. Tillväxtmotorer och andra tillväxtorter suger åt sig investeringar. Man får högre utbildning och universitet - det blir ett självspelande piano.
Mellansvenska Handelskammaren kom med en rapport för ett par veckor sedan; jag har fått ta del av den även tidigare. De säger att 50 procent av exportvärdet i Dalarna registreras i Stockholm. Dalarna är Sveriges fjärde största län när det gäller export. Då undrar man om detta har någon påverkan. Jag har tagit upp det med Näringsdepartementet. Korrigerar man för detta på något sätt?
Nja, man vet om att problemet finns, så man tittar på det. Detta är ett sätt att säga att det inte görs. Det innebär att alltför mycket tillväxt ute i regionerna och på landsbygden registreras i storstaden, som i sin tur kan visa att man är en jättestor tillväxtmotor och därför behöver ännu fler investeringar i form av infrastruktur och så vidare. Detta måste vi alltså se över.
Jag träffade nyligen några nationalekonomer på ett möte, och vi pratade om hur pandemin slår i Sverige. Den slår otroligt regionalt. Pandemin slår hårdast mot storstäder och mot tjänstesektorn. Besöksnäringen i storstäderna har drabbats otroligt hårt.
När jag träffade besöksnäringen i Dalarna var de på väg att gå i konkurs, sa de, i april-maj. Efter sommaren visade det sig sedan att till exempel Idre Fjäll haft den bästa sommaren någonsin. Pandemin slår alltså otroligt olika i olika delar av landet och mot olika sektorer, förstås.
Jag känner en lanthandlare, Joel, som driver en Tempobutik i en by hemma i min kommun som har tappat halva sin befolkning. Vad gör han när han märker att marknaden sviktar? Han öppnar fyra digitala butiker i Mora, i de byar där bybutikerna har lagts ned. Man behöver inte träffa någon människa.
Det är fantastiskt - man går in, öppnar och betalar med telefonen, skannar varorna med en kamera och går ut, och så får man kvitto i telefonen. Fantastiskt bra utveckling! Det är lite kul att en lanthandlare ger sig in och konkurrerar med centralorten. Jag skulle vilja ta upp några andra saker. Jag var ju med i utredningen om kostnadsutjämning, Lite mer lika .
Precis innan denna debatt diskuterade vi att det behövs ett nytt skatteutjämningssystem. Det är glädjande att alla partier är överens om att se över skatteutjämningssystemet. Det var tolv år sedan sist. Jag tror att problemet ligger i att vi har helt olika ingångar när det gäller vad som ska komma ut av detta.
Ibland är det inte heller partibundet, utan kommunalrådet läser längst bak i listan om det blir plus eller minus i skatteutjämningen och är därmed för eller emot förslaget. Landsbygdskommittén har jättemånga förslag som jag tycker att man fortfarande missar. Kommunutredningen har en del förslag som jag inte ser bli verklighet. Skogsutredningen är på gång nu.
Vi har tagit emot den, och nu ska vi se till att den blir bra - att vi värnar äganderätten och att skogsägare får betalt om äganderätten begränsas. Strandskyddsutredningen kommer nästa vecka. Då kommer även förslaget om fler servicekontor i landet. Det är många saker på gång som jag tror ska bli bra. Fru talman! Jag vill avsluta med den uppmaning som jag har framfört tidigare när vi har diskuterat regionalpolitik och som jag tog upp nyss: Ta hela landet i bruk!
Jag vill också önska mina kollegor och även presidiet en god jul.