KBLab/rixvox huggingface dataset:
Isak From (S):
Tack, Kjell-Arne Ottosson, för anförandet! Jag följde med intresse Kjell-Arne Ottossons interpellationsdebatt med landsbygdsminister Jennie Nilsson i fredags. Det kändes bra.
År 2010, 2011, 2012, 2013 och 2014 deltog jag i interpellationsdebatter med alliansregeringens ministrar. Också de handlade om ripjakt. Alliansregeringens ingång var dock att ripjakt var en tjänst som skulle tillhandahållas till hela EU.
Vem som helst skulle kunna komma till Sverige och jaga hur som helst. Framför allt skulle norrmän få komma och jaga. Det blev en cirkus. Vi lovade att det här skulle ändras. Jag medger att förre lantbruksministern Sven-Erik Bucht kanske siktade lite väl högt när han tänkte att han skulle ändra förordningen på några veckor. Det tog något år, men den gick dock att ändra.
Jag känner mig glad att tillhöra ett parti och ett regeringsunderlag som kan ändra på det som har blivit fel. Det kändes bra och kul att Kjell-Arne Ottosson fick ett positivt besked i sin interpellationsdebatt om att det blev fel när det gällde ripjakten, att regeringen har tänkt om och att man har ändrat det hela. I vissa områden blev det till och med utökad jakt jämfört med tidigare.
Det här känns bra. Jag håller med Kjell-Arne Ottosson: Låt oss hoppas att vi får en regering som kan ändra sig och göra rätt när det råkat bli lite fel.
Isak From (S):
Till del blev det förändringar också nedanför odlingsgränsen eller lappmarksgränsen. Där får man nu jaga såväl tjäder som orre och dalripa till den 15 februari, vilket är längre än i dag. Även detta är positivt. Jag vill fortsätta på det spår som jag var inne på. Precis som Kjell-Arne anförde har det kommit stark kritik mot en del av organisationsbidragen.
Bidrag som betalas ut av Naturvårdsverket har gått till organisationer som kanske inte riktigt fullt ut håller på med jakt och viltvård. I varje fall har det varit tveksamt om Viltvårdsfondens pengar ska gå till det här. Att projektet för vitryggig hackspett hör hemma någon annanstans, är viktig i ett annat sammanhang och möjligen bör finansieras via skattsedeln i stället är en annan sak.
Det här är grunden till att man har gjort ändringar och tydliggjort för Naturvårdsverket att bidrag som utgår ska främja jaktlagens syften och intentioner. Det medförde att bara två organisationer som sökt bidrag också fick bidrag. Ändå ska Kjell-Arne Ottosson och Kristdemokraterna utreda och se över det här.
Därför har jag samma fråga som tidigare: Vilka organisationer är det då som ska få bidrag? Är det några av dem som sökte nu men som inte fick som borde få det? Är det ytterligare någon organisation som borde få men som inte fick? Eller hur tänker Kjell-Arne Ottosson att det här borde funka? Är det inte jaktlagens syften och intentioner som måste vara grunden?
Är inte det som regeringen faktiskt har gjort det som är rätt och riktigt, det vill säga att man har ändrat och tydliggjort hur Viltvårdsfondens pengar ska användas?
Isak From (S):
Vår finansminister Magdalena Andersson presenterade här i måndags budgeten med många stora, positiva satsningar som gör Sverige bättre. En viktig del i budgeten handlar om maten, landsbygden, jordbruket, skogen, bredbandet och landsbygdsföretagandet. Fru talman! Regeringen och riksdagen har med rätta varit ganska restriktiva och hårdföra i budgetförhandlingarna med EU.
Samtidigt har det i Sverige framkommit stor oro för att ett sänkt EU-stöd skulle ge upphov till dyrare mat och sämre förutsättningar för våra bönder. Nu när budgeten är lagd kan det för den oinsatte framstå som något märkligt att regeringen i landsbygdsprogrammet kraftigt kompenserar neddragningarna.
Skulle landsbygdsministern här kunna redogöra för regeringens arbete med landsbygdsprogrammet för att säkerställa bredband, bönder och hållbar mat på våra köksbord?
Isak From (S):
Sverige och särskilt norra Sverige bärs till stor del upp av traditionell tung industri. Den är utan tvekan viktig för tillväxten, jobben och välfärden. Nu sker mycket inom industrin i norra Sverige. Mycket handlar om en övergång till ny, grön och elektrifierad industri och en industriproduktion utan kol.
För att klara detta krävs kompetensförsörjningsinsatser och forskning. Vilken forskning och vilka insatser anser Matilda Ernkrans, minister för forskning och högre utbildning, behövs, och vilken beredskap har regeringen för att klara den stora omställningen i städer som Skellefteå, Luleå och Kiruna?
Isak From (S):
Jag tackar Runar Filper för anförandet. Jag tror att Sverigedemokraterna har lyssnat på en del markägarorganisationer som i dagsläget beskriver klövviltsstammarna som skadedjur som helst ska utrotas, infångas i fällor eller medelst gift försvinna från markerna. Jag tycker att det är synd.
Jag tycker att vi bör uppmärksamma det stora arbete som jägarna har gjort för att kraftigt minska vildsvinsstammen. Med hjälp av politiken har vi nu tillfört vildsvinspaketet, som säkert var motiverat. Vi kanske behöver göra mer för att få ut det här klimatsmarta köttet på marknaden. Men det har ändå gjorts en väldigt stor insats.
I det läget tror jag att Sverigedemokraterna med flera har lyssnat och fått höra att det är jaktlagen som vi behöver se över för att möjliggöra det här. Jag skulle vilja veta vilka delar i jaktlagen som Sverigedemokraterna egentligen ser som det stora bekymret när det gäller att förvalta våra livskraftiga viltstammar, oavsett viltslag.
Jag menar att det inte finns någonting i jaktlagen som står i motsättning till att vi förvaltar vargar, björnar, kronhjort, dovhjort, vildsvin och älgar. Ändå ska Sverigedemokraterna se över jaktlagen.
Isak From (S):
Nej, jag säger inte att Sverigedemokraterna säger att vi ska förgifta några djur. Däremot finns det en del organisationer som driver att klövviltet är ett skadedjur. I den kontexten har jag väldigt svårt att se att det är just jaktlagen som man behöver se över. Vi tycker att man ytterligare bör regionalisera en del jaktbeslut och stärka länsstyrelsernas och viltförvaltningsdelegationernas roll.
Men då ska Sverigedemokraterna med flera införa en till nivå och byråkratisera jakten genom att införa en ny jaktmyndighet. Kommer den jaktmyndigheten då inte att behöva ta hänsyn till art och habitatdirektivet? Jo, oavsett vad vi tycker om art- och habitatdirektivet kommer det att finnas för alla myndigheter. Jag tror inte heller att Runar Filper tänker ta bort Naturvårdsverket. Jag fick ingen indikation på det. Det kommer att finnas kvar.
I så fall kommer vi att ha tre nivåer - eller fyra. Och så ska man se över jaktlagen för att öka markägarnas inflytande, vilket minskar jägarnas inflytande och minskar det regionala inflytandet. Det blir byråkratiskt rörigt och inte speciellt framåtsyftande.
Nej, jag tror att Sverigedemokraterna faktiskt får tänka om och fundera på vilka motioner man ska yrka på i fortsättningen och vilka konsekvenserna i så fall blir.
Isak From (S):
Det fanns mycket intressant, rätt och riktigt i det som Kjell-Arne förde fram.
Det samverkansprojekt i Sörmland som han tog upp härrör från det handslag som finns mellan de stora skogsbolagen och Jägareförbundet, och det är den vägen man måste gå för att uppnå förståelse mellan jägare och markägare. Sedan säger han att jaktlagen är gammal och omodern och att det behöver tas en del annan hänsyn.
Vad är det för hänsyn som ska tas som jaktlagen inte tar i dag? Jag kan inte se att jaktlagen sätter hinder i vägen så att det skjuts för få hjortar i Sörmland och Östergötland. Det beror i stället på bristfällig samverkan i Sörmland och Östergötland mellan jägare och markägare och bristande förståelse för varandras perspektiv.
Det har inget med jaktlagen att göra. Kjell-Arne Ottosson får gärna förklara för mig vad i jaktlagen som hindrar att man skjuter mer hjort i Östergötland.
Isak From (S):
Jag kommer från Västerbotten, och i Västerbottens inland är man väldigt orolig från jägarhåll. Storskogsbruket har nämligen sänkt älgstammen kraftigt. Man refererar till att det inte längre finns någon älg att jaga, att det inte lönar sig att gå ut och jaga, eftersom alla älgar är borta. Och det har man klarat med befintlig jaktlag.
Hemma hos mig vill man alltså snarare att jaktlagen ska ses över för att minska markägarnas inflytande och förvalta viltet. Jag kan konstatera att det är lite olika beroende på varifrån i landet man kommer. Men det är likafullt inte jaktlagen det är fel på, menar jag, utan det är förhållandet och samverkan mellan markägare, jakträttsinnehavare och dem som faktiskt kröker finger.
Om jägarna inte har förtroende för markägarnas inventering eller inventeringsresultaten kommer varken vildsvinet, hjorten eller älgen att skjutas. Då kommer det att bli protester, och då kommer vi att få ett annat bekymmer. Det kan alltså vara andra delar. Men jag hävdar fortfarande att det inte är jaktlagen det är fel på i det här fallet.
Isak From (S):
Jag måste förära John Widegren en replik också. Jag tycker att vi behöver diskutera den här frågan. Det har efterfrågats en översyn av jaktlagen, för den är gammal, omodern och inte fullt relevant. Men det har ju gjorts två översyner tämligen nyligen.
En översyn påbörjades 2014 som hade bäring på Eskil Erlandssons jaktlagsutredning. Den kom fram till att det är utfodringen som man måste reglera. Detta resulterade i en proposition till Sveriges riksdag. Majoriteten här i kammaren sa nej till den propositionen, som Sven-Erik Bucht lade fram.
Då reviderades den, och det gjordes ytterligare en översyn av jaktlagen. Den resulterade i att vi år 2021 här i kammaren beslöt att länsstyrelserna ska ha möjlighet att begränsa utfodringen när det är för stora stammar, till exempel när godsägare övergöder för att föda upp stora hjortstammar för att kunna sälja jakt.
Det handlar om hjort som kan skjutas av jägare som måste ha förtroende för markägarna. Det är precis som när John Widegren sparar sina bryn. Det är jätteviktigt att markägarna säkerställer att det finns bete för viltet. Det är inte jaktlagen som säkerställer att det finns bete för viltet.
Däremot reglerar den detta och säger att markägaren har ett ansvar för viltet. Detta tycker vi är bra. Det värnar vi, och vi kan för allt i världen inte förstå varför det är just jaktlagen som man siktar in sig på. Det finns mycket annat att invända mot, men inte jaktlagen.
Isak From (S):
Jag kan konstatera att varken John Widegren eller någon annan företrädare som står bakom tillkännagivandet om jaktlagen har kunnat påvisa att det på något sätt skulle vara jaktlagen som är problemet när det gäller att förvalta viltstammarna. Det finns många andra delar som man behöver ta tag i. Därmed tänkte jag faktiskt gå över till att prata lite varg. Socialdemokraterna har kongressbeslut på 200 vargar.
Det har man glömt bort ibland. Vi har tyckt att den här frågan är väldigt viktig och att det ska ha en stor bred majoritet. Vi har förhållit oss till rovdjurspropositionen från 2013. Men det som blir galet och som John Widegren faktiskt misstolkar är att detta inte är något mål. Lagen säger att vi ska ha gynnsam bevarandestatus, sedan sätter den ett mål mellan 170 och 270 vargar.
Jag tycker att det kan vara problematiskt om vi får 170 vargar och har ett antal individer som är väldigt skadebenägna. Då behöver vi ta bort dem. Då tror jag att man behöver ha en marginal för det, oavsett vilket antal man har. Det förslag som Moderaterna lade fram här i kammaren är en bevarandeproposition, och det kan finnas skäl att ta steg mot en förvaltningsproposition.
Vi kommer att vara behjälpliga när det gäller att hitta en bred majoritet för att säkerställa både gynnsam bevarandestatus och minskade skador på jordbruket, fårnäringen, rennäringen och så vidare. Men John Widegren med flera kan inte komma här och säga att det är ett mål.
John Widegrens partikamrater har faktiskt här röstat igenom en bevarandeproposition som vi nu har att förhålla oss till, plus att vi har art- och habitatdirektivet och så vidare, och vi klarar ändå att navigera det hela ganska väl. John Widegren kanske får ändra sin argumentation lite så att den förhåller sig till verkligheten.
Isak From (S):
Jag tänkte förära John Widegren en replik så att han får utveckla sina ställningstaganden. Han kan också kommentera mitt inlägg om synen på biobränslen och var de egentligen är i Moderaternas politik. Är det en viktig produkt som ska produceras från skogen - en restprodukt? Jag välkomnar John Widegren i den här kammaren, för jag ser ett skifte i Moderaternas politik.
Under alliansåren var även skogen ett särintresse, och industrin var ett särintresse. Men jag ser ett nytt uppvaknande. Man har varit konstruktiv och drivit just reduktionsplikten och biodrivmedelsfrågorna, men nu tycks man ha ändrat inställning.
Jag tycker att det är olyckligt, och det ger olyckliga signaler till marknaden och industrin, som faktiskt nu investerar. Jag kan se i utskottets tjocka lunta - det är en nådig lunta som vi har ställt samman - att Moderaterna har ett gäng reservationer. Precis som John Widegren säger tycker vi att det här kunde ha varit lite bättre.
Men vi kan konstatera att vi går från ett regelverk till ett annat regelverk. Det här är ett paradigmskifte, där politiken säkerställer och tydliggör att det är frivillighet som ska gälla. Vi avsätter också bytesmark så att det här ska kunna göras. Vi tycker att det är viktigare att leverera på det vi har sagt.
Jag tror, John Widegren, att vi är rätt överens om att det nu är artskyddsförordningsbestämmelserna som regeringen bör prioritera. Det finns anledning att göra det.
Isak From (S):
Jag tackar John Widegren för förtydligandet. Jag tror att det är rätt viktigt att de två stora partierna här är relativt överens om vägen framåt. Jag tycker dock att man går lite för långt. Betänk att det var under alliansregeringen som den lagstiftningsprocess kom fram som särskilt rör den fjällnära skogen.
Det var då man kom fram till att den fjällnära skogen har ett särskilt skyddsvärde och också skärpte miljömålen. De har också skärpts kontinuerligt med stor enighet i den här kammaren. Här säger man att vi ska säkerställa att vi ska gå före, samtidigt som man anklagar regeringen för att göra för lite.
Nu levererar vi en produkt som faktiskt gör skillnad ute på markerna för de skogsägare som tidigare inte har fått skydd. Jag är helt säker på att Miljöpartiet också kommer att ta replik och fråga om pengar i budget. I alla fall tror jag att de kommer att lyfta den frågan. Jag hänvisar till dem och lyfter den inte. Jag tycker att den produkt som vi nu lägger på bordet gör stor skillnad.
För regeringspartiet Socialdemokraterna kommer nu arbetet med att säkerställa en artskyddsförordning som faktiskt fungerar i skogen att vara det prioriterade.
Isak From (S):
Välkommen tillbaka till miljö- och jordbruksutskottet, Jens Holm! Det är alltid roligt att stå här i talarstolen och diskutera med Jens Holm. Vänsterpartiet är ett parti med många ansikten. Mycket beror på vem som pratar för Vänsterpartiet just nu. Det kan handla om allt från skatter och biodrivmedel till fordonsbeskattning och skogsbruk.
Ekonomisk hållbarhet är något som tenderar att ramla bort när Jens Holm debatterar. Jens Holm står säkert bakom Vänsterpartiets kongressbeslut om att man ska fasa ut trakthyggesbruket, eller det som han kallar kalhyggen, för Jens Holm beskriver det oftast som att det är gigantiska områden på över 100 hektar. Låt mig, fru talman, påpeka att ett snitthygge i dag är 4,3 hektar.
Det handlar också om transporter, alltså om att få ekonomisk lönsamhet, framför allt i norra Sverige, där transporterna oftast är lite för långa. Är det inte så att det faktiskt ska löna sig att vidareförädla stocken så mycket som möjligt?
För varje sågklinga som sågar stocken ökar det ekonomiska värdet. För varje sågklinga blir det också sågspån som man kan göra biobränslen, plast eller något annat nyttigt av. Jag tycker att Jens Holm missar stora delar av skogens hållbarhet.
Isak From (S):
Tack till Jens Holm! Jag tror att det är viktigt att vi är många partier som står bakom reduktionsplikten och behovet av biodrivmedel. Branschen själv säger att man kommer att fördubbla till 2024-2025 och sedan kunna fördubbla ytterligare fram emot 2030. Vad som sedan behövs återstår att se.
Successivt kommer vi ju att fasa ut även traditionella bränslen, eftersom elbilar blir alltmer vanligt förekommande i fordonsparken. För tunga transporter, flyg och traktorer kommer biodrivmedel och även fossila drivmedel under en överskådlig framtid att vara väldigt nödvändiga.
Jag kanske inte ställde någon fråga, men jag gör det nu: Varför har Vänsterpartiet över huvud taget reserverat sig under punkt 3 om ersättningsmark och markförsäljningsprogram? Det enda som jag kan läsa ut i Vänsterpartiets reservation är att man tycker att regeringen ska presentera en strategi med ersättningsmark från Sveaskog för att säkerställa att de fjällnära skogarnas natur- och kulturvärden långsiktigt kan bevaras. Fru talman!
Det är faktiskt det vi gör, så i det perspektivet blir det lite konstigt att Vänsterpartiet har reserverat sig. Men man har å andra sidan också skrivit en lång harang om varför man inte ska nyttja Sveaskog för det här, för man bör bygga upp Sveaskog ytterligare. Det är dock lite av en annan fråga.
Isak From (S):
Tack för frågorna, Maria Gardfjell! Precis som jag inledde mitt anförande med tycker jag att det finns skäl för riksdag och regering att engagera sig mer i EU-frågorna. Vi har på ett antal områden som berör svenskt skogsbruk och jordbruk samt svensk export sett att EU vill ta över i frågor som faktiskt ligger på den nationella nivån och som vi har kommit överens om ligger inom det nationella självbestämmandet.
Att vi har en gemensam miljö- och klimatpolitik i EU där vi sätter upp gemensamma mål som nationerna har att följa är en sak. Det är inte jämförbart, och det bör inte läggas in i EU:s kompetens att EU ska bygga upp en ny, stor byråkrati som ska styra svenskt skogsbruk.
Det är en principfråga, och i den frågan tänker vi engagera oss mer.
Isak From (S):
Jag tror att vi i Sverige är ganska eniga om att skogen är av stor betydelse för att nå klimatmålen. En växande skog binder koldioxid. Sedan kan vi nyttja den till att producera klimatsmarta produkter. Vi kan bygga hus, göra biobränslen av restprodukterna och fortsätta att göra papper och kartong av gallringsvirket. Jag tror att vi ser det här i Sverige.
Vi har sett under väldigt lång tid vilken stor möjlighet svenskt skogsbruk har att faktiskt bidra i klimatomställningen. Det vill vi säkerställa. Vi tycker att det här är onödigt, och vi tycker att EU är inne och klampar på det nationella självbestämmandet.
Precis som jag sa i mitt anförande riskerar den här prövningen att minska småbönders möjligheter att försörja sig själva. Vi behöver prata betydligt mycket mer om beskogning. Sedan kommer inte Bolsonaros Brasilien att göra som EU vill eller som Sverige vill över huvud taget. Han stöttar ju dessutom Putin, vilket bara belyser frågan ännu mer.
Där behövs det nog helt andra incitament. För vår del är vi helt på det klara med var frågan bör hanteras. Frågan om svenskt skogsbruk hanteras bäst i Sverige.
Isak From (S):
Välkommen, Daniel Bäckström, till miljö- och jordbruksutskottets debatter! Vi ser fram emot att debattera med Daniel och Centerpartiet. Jag tror att vi kan göra mycket gott tillsammans. Vi kan naturligtvis se att just nu, när dieselpriserna i uppgången efter pandemin nådde all-time-high, ökade både drivmedelskostnaderna och kostnaderna för konstgödsel och andra insatsvaror.
Det som har varit särskilt bekymmersamt är de bristfälliga transportkedjor vi nu ser i olika delar av transportsektorn. Jag tror att vi måste fundera på olika delar. Under pandemin har vi tydligt sett att svenska konsumenter i större utsträckning vill välja svenskt och lokalproducerat före importerat.
Jag tror att vi kan göra mer med en tydlig märkning. Vi har inte kommit hela vägen. Vi har till exempel haft förslag om ursprungsmärkning på restauranger. Jag tror att det är väldigt viktigt att också konsumenterna gör sin del. Sedan handlar det naturligtvis om att säkerställa offentlig upphandling och om att fler kommuner och regioner faktiskt väljer rätt.
Det finns flera skäl att i till exempel Helena Jonssons utredning om ett klimatneutralt jordbruk titta på vilka insatser man kan göra för att stötta sektorn. Vi ska komma ihåg att det här är en sektor som får ett stort stöd genom EU-politiken - CAP:en.
De insatser vi ska göra här behöver också förankras i Bryssel. Det avser vi att göra.
Isak From (S):
Daniel Bäckström är ordinarie ledamot i försvarsutskottet och är väl känd just för sitt arbete med försvarsfrågorna. Jag välkomnar att civilförsvarsfrågorna kommer upp på bordet. Vi måste nog vara ärliga och säga att Sverige kanske inte har sett alla hot och alla hinder. Det lärde vi oss inte minst under pandemin. Vem är det som är ansvarig?
Vi såg under de stora skogsbränderna att det fanns fel och brister. Dessa är nu åtgärdade genom tydligare direktiv till MSB. Jag tror definitivt att det behövs tydligare direktiv till en statlig myndighet för att säkerställa att grundläggande samhällsservice, oavsett om det handlar om el, vatten eller livsmedel, säkerställs vid olika former av kriser, katastrofer och hot.
Isak From (S):
Jag tackar John Widegren för frågorna. Jag kanske kan säga: Det kan vi göra själva! En del kan vi i alla fall göra själva. Jag tror att det är ganska långtgående att finna sig i att svenskt jordbruk ska sitta som gisslan när Opecländerna väljer om de ska pumpa olja ur sina brunnar eller inte.
Jag tror att det är väldigt viktigt att vi säkerställer en egen produktion av framför allt hållbara biobränslen. Socialdemokraterna satt från början tillsammans med Miljöpartiet i regeringen. Förra mandatperioden hade vi budgetsamarbete med Vänsterpartiet, den här mandatperioden med Miljöpartiet. Nu har vi regeringsmakten i egen regi.
Under mjölkkrisen genomförde vi olika stödåtgärder för att säkerställa mjölkproduktionen i Sverige. Vid torkan säkerställde vi också stöd. Jag tror att sådana stöd behövs. Man behöver naturligtvis titta på det. Men vi behöver också bygga vår egen kapacitet. Vi kan inte bygga ett hållbart jordbruk på olja från Opecländer.
Isak From (S):
Vi behöver säkerställa att de myndigheter som vi har jobbar gemensamt för att säkerställa ett långsiktigt konkurrenskraftigt och hållbart jordbruk. Det är ett uppdrag som regeringen har, oavsett färg. När vi tog fram livsmedelsstrategin lutade vi oss hårt mot Konkurrenskraftsutredningen, som tydligt pekade dels på att det fattades en livsmedelsstrategi, dels på vilka brister det fanns.
Det finns en ganska stor potential i de egenägda jordbruksfastigheterna. Arrendebönderna ligger däremot betydligt sämre till. Det som vi nu ser som det kanske största hotet mot svenskt lantbruk är åldersstrukturen. Vi har äldre och äldre bönder. Vi behöver en föryngring, och vi behöver säkerställa att de unga som faktiskt vill och vågar också har ett kapital.
Det tror jag är de stora delarna framåt.
Isak From (S):
Jag måste hedra Daniel Bäckström med en replik, och jag tycker att anförandet kräver några frågeställningar. Det gäller speciellt sådant jag ser när jag läser budgetförslaget. Jag kan naturligtvis välkomna att Centerpartiet har en satsning på insatser för skogsbruket, till exempel, som till och med är större än regeringens.
Man kan se att till exempel den nya högern inte har det, utan de har direkta motsatssatsningar. Daniel Bäckström pratar varmt och väl om jordbruket och jordbrukssektorn.
Låt oss påminna oss om att vi nu under ett antal år inte bara har haft en pandemi som har drabbat oss människor; vi har också haft en pandemi som bröt ut bland minkarna. Vi har haft ett gäng återkommande fågelinfluensor som har skördat ganska stora delar av många fågelbestånd och som till och med gjorde att vi hade äggbrist på gång.
Samtidigt läser jag i Centerpartiets budgetförslag att man gör neddragningar på Statens veterinärmedicinska anstalt och på bidrag till veterinär fältverksamhet. Det är någonting som är helt avgörande för att vi ska klara att stå emot nya pandemier och sjukdomar som drabbar våra husdjur. Det kommer nya fågelinfluensor.
Är det en marknad som ska sköta det här? Vi har utvärderat detta i miljö- och jordbruksutskottet och sett att marknaden faktiskt inte klarar det. Samtidigt gör Centerpartiet stora neddragningar. Varför?