Meeri Wasberg (S):
Det är härligt att höra att statsrådet också tycker att det är skamligt, för det är skamligt. Tvåårsregeln är omtvistad. Man väger för och emot. Det finns inte en lösning. Det finns inte ett alexanderhugg som vi kan ta till här.
Det jag tycker är lite intressant är resonemanget om att uppskjuten invandringsprövning är bra och att om den upphävs skulle det innebära att möjligheten att komma till Sverige av kärlek försvåras. Statsrådet skriver också: "Syftet med uppskjuten invandringsprövning är att undvika restriktivitet vid prövningen av uppehållstillstånd på grund av anknytning, upprätthålla den reglerade invandringen samt se till att skenförhållanden inte leder till uppehållstillstånd."
Det där har jag också funderat lite grann över. När det gäller frågan om att inte ge uppehållstillstånd för skenförhållanden är det, vad jag förstår, inte klarlagt om denna regel egentligen har någon praktisk betydelse. Det är klart att där finns resonemanget: Vad är två år jämfört med ett helt liv? Samtidigt måste man konstatera att en enda dag av misshandel och/eller kränkningar är en dag för mycket.
Jag förstår att statsrådet har en svår balansgång att hantera och svåra avväganden att göra. Icke desto mindre måste det göras. Jag uppfattar som sagt att regeringen i grunden håller med mig om detta, inte minst med tanke på det mål som ni satt upp om att "mäns våld mot kvinnor ska upphöra", med utropstecken till och med.
Därför kan vi inte blunda för det faktum att dessa kvinnor finns och att de som kommer till Sverige kan bli utsatta på detta sätt. Frågan om kvinnors mänskliga rättigheter måste bevakas och tas på allvar. Jag uppfattar att statsrådet har goda förutsättningar att göra det. Man kan också hoppas att resten av regeringen är med dig på det tåget.
Dessa kvinnor är dessutom ofta mycket isolerade och är flerdubbelt utsatta genom att de inte kan språket, saknar nätverk, blir utsatta för våld och har mycket små chanser att få permanent uppehållstillstånd om förhållandet upphör inom två år. Det finns vissa undantag, men det räcker till exempel inte att påstå att man blir utsatt för relationsvåld för att få uppehållstillstånd.
Dels måste våldet faktiskt bevisas, vilket kanske i sig är rimligt, dels ska det dessutom vara ett upprepat och ett grovt våld. Det är svårt att förstå varför dessa kvinnor skulle behöva acceptera att bli lite misshandlade men att andra kvinnor inte ska behöva acceptera att bli misshandlade över huvud taget. Det är som sagt många kvinnor och barn som hamnar i en situation som är oerhört svår.
Jag noterade att statsrådet nämnde ett annat statsråd, nämligen Maria Larsson, och skälet till att jag är glad över det är att barnperspektivet naturligtvis också måste lyftas fram i dessa frågor. Det finns erfarenhet att hämta från till exempel skolhälsovården, som träffar barn som mår dåligt, är oroliga och kanske själva blir utsatta för olika typer av kränkande behandling.
Det är fortfarande oerhört många kvinnor som varje år söker hjälp därför att de har blivit utsatta för olika typer av kränkande behandling. Men det finns ett ännu större mörkertal, därför att man är rädd för att ta de kontakter man skulle behöva för att kunna få en viss hjälp, inte minst av rädsla för att bli utvisad. Vi socialdemokrater kan som sagt aldrig acceptera att dessa kvinnor och barn ska utsättas för detta utan att samhället agerar.
Det kanske är därför som vi är lite otåliga i den här frågan och vill att regeringen återkommer skyndsamt.