Anna Sibinska (MP):
Människan har i alla tider sökt meningen med livet. De otaliga kyrkorum som finns runt om i landet vittnar om vår längtan efter att förstå och hitta svar på existensens stora frågor: Finns Gud? Hur finner man lycka? Är det okej att avsluta sitt liv om man inte vill leva längre?
Vi har samma frågor i dag som vi hade för 500 år sedan. Men den som söker sig till kyrkan i dag är kanske inte ens medlem i Svenska kyrkan utan går in bara för att tända ett ljus eller sätta sig i en kyrkbänk för att få perspektiv på sin tillvaro.
Kyrkorummen med sin tusenåriga historia är i dag både uttryck för kristendomens innersta och en plats för det allmänmänskliga, som ärkebiskop Antje Jackelén har uttryckt det. Kyrkan har under sekler varit den självklara mötesplatsen för människor i en bygd.
Där träffade man släkt och vänner och till och med sin tilltänkta. På kyrkbacken gjorde man ibland upp affärer. När en ny kyrka skulle byggas var det lokalbefolkningen som finansierade bygget i stort, och man bidrog även med arbetskraft. Lokalsamhället stod för det fortsatta underhållet och utsmyckningen av kyrkan samt prästens lön och bostad.
Över hela vårt land står kyrkorna där och förmedlar kontinuitet och något allmänmänskligt som sätter oss själva i ett större sammanhang. I tider av oro och kris är kyrkan en självklar mötesplats för oss även i dag. Jag minns särskilt den stora Backabranden i Göteborg när så många unga människor miste livet för 21 år sedan.
Då sökte sig många till de öppna kyrkorummen för att finna tröst och gemenskap. Herr talman! Med sin närvaro i hela landet ger det kyrkliga kulturarvet unika möjligheter till möten mellan människor i tid och rum. Här får man också möta olika konstnärliga och arkitektoniska uttryck.
Det kyrkliga arvet har en mängd olika berättelser som binder ihop dåtid med nutid. När kyrkan skildes från staten år 2000 föregicks det av ett principbeslut i riksdagen i december 1995 som fastställde att relationsändringen inte borde leda till försämrade förutsättningar för vård och underhåll av de kulturhistoriska värdena inom kyrkan.
Kyrkobyggnader, kyrkotomter, kyrkliga inventarier och begravningsplatser ska skyddas så att deras kulturhistoriska värde inte minskas. Det handlar faktiskt om nästan 3 000 kyrkor, tusentals andra byggnader på kyrkotomter och drygt 3 000 kyrkogårdar.
Att bevara de kyrkliga kulturminnena är en angelägenhet för hela samhället. Därför är det rimligt att en kyrkoantikvarisk ersättning lämnas av staten till Svenska kyrkan. I överenskommelsen som ingicks mellan staten och Svenska kyrkan år 2000 ska så kallade kontrollstationer för den kyrkoantikvariska ersättningen infalla vart femte år.
År 2019 är en sådan kontrollstation, och därför behandlar vi i dag kulturutskottets betänkande om det kyrkliga kulturavet i kammaren. Den kyrkoantikvariska ersättningen har stor betydelse för vården och bevarandet av det kyrkliga kulturarvet.
Regeringen bedömer att den kyrkoantikvariska ersättningen har fördelats och använts i enlighet med de principer som slogs fast i samband med relationsändringen mellan staten och Svenska kyrkan. De kyrkliga kulturminnena är sammantaget väl bevarade. Omfattningen av Svenska kyrkans ansvar för det kyrkliga kulturarvet är oförändrad sedan relationsändringen.
Under tiden har Svenska kyrkan förlorat många av sina medlemmar. Det finns dock ett starkt lokalt engagemang och ett proaktivt arbete för att möta dessa utmaningar. Herr talman! Avslutningsvis vill jag återigen betona att det kyrkliga kulturarvet är allas och dess rikedom sådan att det har potential att intressera alla, oavsett bakgrund eller egen trosuppfattning.
Det ska underhållas och vårdas, inte bara för oss i dag utan även för att kommande generationer ska kunna förstå sin historia. Utskottet delar regeringens bedömning att staten även fortsättningsvis, tillsammans med Svenska kyrkan, bör ta ansvar för att det kyrkliga kulturarvet bevaras, används och utvecklas.
Villkoren för den kyrkoantikvariska ersättningen bör präglas av långsiktighet och förutsägbarhet. Jag yrkar bifall till förslaget i kulturutskottets betänkande och avslag på samtliga reservationer.