KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lena Olsson (V):
Tack för en del av svaret som vi fick av ministern! Men hon kom aldrig in på roten till det här, varför polisen har sina riktlinjer för att de ska kunna ta betalt vid idrottsarrangemang eller andra typer av arrangemang.
Det här med huliganism, som är orsaken till att det krävs en så hög säkerhet och behövs mycket poliser för bevakningen, berörde ministern inte någon gång. Varför ser det ut som det gör? Har man tittat grundligt på det?
Om utredaren nu ska ha hand om den frågan skulle jag hellre vilja se att det utreds separat, för det behövs en grundlig analys av varför vi har huliganer på våra idrottsarenor och i samband med andra arrangemang runt om i landet. Jag kan ställa samma fråga som Christer Adelsbo.
De riktlinjer som polisen har är inte så lätta att tolka. Jag fick inget svar beträffande kostnadsområdet, som man nämner i riktlinjerna. Det kan bli hur stort som helst, enligt mitt sätt att se. Jag vidhåller fortfarande att man tar betalt två gånger.
Ministern säger ju själv att polisen har fått mycket mer pengar och att det har blivit mer poliser. Ja, det har det. Sedan kan man diskutera om det blir mer undanstökat. Inget har tytt på det, i alla fall inte i så stor grad. Det behöver vi inte orda så mycket om. Polisen har fått mer resurser, och det har de fått av skattebetalarna.
Man måste se över polisens riktlinjer och möjligheter att ta betalt, och min bedömning är att man måste göra det ganska snabbt. Det kommer ju att bli konsekvenser för dem som är en mindre förening eller i bolagsform.
Syftet för idrottsarrangörerna är ju inte att det ska delas ut en massa pengar till aktieägare, utan pengarna går tillbaka till verksamheten, precis som de gör för Peace & Love, där man återinvesterar för att kunna köpa artister till nästa år.
Visst är det en snårskog, och det ser inte ut i dag som det gjorde år 1957 - det kanske vi kan vara både glada och sura över - utan verkligheten förändras. Man behöver komma fram till något snabbt. Sedan vill jag faktiskt att ministern svarar på detta med hur vi ska stävja huliganism i samhället i stort.
Jag tror att det mycket handlar om de ekonomiska klyftorna, som ökar i dagens läge, barns möjligheter till utbildning, möjligheterna till jobb och så vidare. Många ungdomar i dag tycker att deras framtid är slagen i spillror. De får inget jobb, de klarar sin utbildning sämre och så vidare.
Man kanske ska se på sådana samhällsfaktorer för att få ordning på huliganismen - kanske inte till 100 procent men eventuellt till 80 procent.
Lena Olsson (V):
Ja, i grund och botten är det huliganismen som måste bekämpas, och det måste göras på olika sätt. Det tog jag upp i mitt föregående inlägg. Jag fick då svaret av ministern att det är arbetslinjen som gäller. Den gäller för vartenda parti som sitter här i riksdagen, så det är vi totalt eniga om.
Men det ser inte så bra ut för många ungdomar i dagsläget. Ministern var också inne på att riktlinjerna var klara och tydliga. Jag tycker inte det.
För när man tar upp det här med kostnadsområdet räknas även områden i nära anslutning till exempelvis arenan eller arrangemanget - så måste det vara. Det kan vara parkeringsplatser, campingplatser, tunnelbanestationer och till och med parker. Det tycker inte jag är så klart och tydligt.
Jag hoppas att ministern jobbar för att det åtminstone ska komma någonting på det här området. Jag håller med föregående talare. Vi har det här med anmälningsplikt. Visst, det är att gå långt, men vad gör man inte för att stävja det som förekommer på många av våra idrottsarenor?
Hur det än är skänker idrotten mycket till vårt samhälle. Alla ska kunna gå till idrottsarenorna och vara lugna och trygga. När kommer anmälningsplikten och andra åtgärder? De kunde tydligen komma efter hand, och det hoppas jag att de gör.
Lena Olsson (V):
Tack för vissa svar som jag får från ministern! Jag vill säga något när det gäller att kungen sitter i Utrikesnämnden för att få information. Han är fortfarande ordförande i denna utrikesnämnd som i stort sett bara behandlar sekretessfrågor.
Jag ser ingenting som skulle kunna förhindra honom att vara väldigt pådrivande i Utrikesnämnden. Då är det liksom fel i svaret, att det är ceremoniellt, att det är symboliskt. Det kan vi plocka bort. Sedan skulle kungen vara så bevakad att han inte kan göra någonting.
Jag måste säga något med den information jag har och som ministern kanske tvivlar på ibland. Det har valsat runt ganska mycket information det senaste året.
Jag måste säga att Säpo också har en roll i det här, till exempel om man snabbt åker till en olycksplats där kungen befinner sig och plockar med honom därifrån och ställer andra människor till svars. Det blir jättekonstigt, för man kan inte utreda. Sedan hänvisar ministern till remissvar, och vi har plockat fram det.
Det man kan se är domare, regeringsrättens ledamöter, Svea hovrätt, kammarrätten och Malmö åklagardistrikt. Det är alltså juridiska instanser och myndigheter.
Jag kan inte någonstans i detta se att några rörelser med folklig förankring har fått vara remissinstanser när förslaget kom från utredningen som faktiskt tyckte att man skulle begränsa kungens rättsliga immunitet.
Det fanns i alla fall några som tyckte annat, till exempel länsstyrelserna i Uppsala, Hallands och Norrbottens län. Det är alltså inte ett ensidigt remissutlåtande, utan det fanns de som protesterade.
Det här var också under den tid då man på gammalt språk kallade länsstyrelserna som nu har varit med som remissinstanser "konungens befallningshavare". Det är så gammalmodigt att man nästan blir gråtfärdig.
Det är ingen hemlighet vad vi i Vänsterpartiet tycker, men varför kan man inte titta närmare på den här frågan? Det handlar om allas lika rätt och allas lika värde - du ska göra rätt för du kan kräva, men du är också skyldig att ge någonting. Det borde vi väl ändå kunna åstadkomma i ett demokratiskt samhälle.
Justitieministern vet också hur mycket tid vi lägger ned politiskt på att bekämpa den grova organiserade brottsligheten. Vi lägger ned jättemycket tid och pengar på detta, eftersom vi tycker att den som begår ett brott också ska ställas till svars.
Därför går det inte ihop i mitt huvud att vi i Sverige 2012 kan ha en person som i stort sett kan göra vad som helst utan att bli ställd inför rätta. Jag tycker att det är skandalöst.
Lena Olsson (V):
Ministern tar återigen upp den symbolfunktion som kungen har. Vi ifrågasätter den i vissa delar. Vi kan ju säga att det finns modernare länder, till exempel USA. En president är ju en högt uppsatt man, inte någon symbol.
Ändå var det så att under Watergateskandalen på 70-talet skulle Nixon ställas inför riksrätt, men han fegade ur och avgick i stället. Han hade väl tur. Det är också så att Bill Clinton ställdes inför riksrätt och frikändes.
Jacques Chirac har nu dömts för att han har haft fiktivt anställda med offentliga medel. Men det har han blivit sedan han avgått som president. Det är inget nytt, men jag tycker att det är ett mycket modernare sätt än att försvara regler från medeltiden. Man tror inte att det är sant när man hör det, eller hur?
Ministern är så nitisk att hon inte ens kan ge en tummetott för att vi ska titta närmare på den här frågan. Jag säger återigen att folk får sig itutat att alla är vi lika inför lagen, men så är det inte. Man hade också möjlighet när jag ställde frågan, Beatrice Ask, att tillsätta en sanningskommission.
Det är många som skulle ha välkomnat att vi hade tittat på det här. De påstår ju att de hade rent mjöl i påsen. Men det får vi tydligen inte veta.
Lena Olsson (V):
I dag debatterar vi hela tre betänkanden från justitieutskottet i kammaren. Jag ska därför inte förlänga denna debatt så mycket.
Det handlar som sagt om 130 motionsyrkanden på straffrättsliga områden och en förenklad behandling på en del som vi har sedan tidigare.
När det gäller de straffrättsliga frågorna hade Kerstin Haglö från Socialdemokraterna en bra inledning om betydelsen av ett fungerande rättsväsen i ett demokratiskt land.
För Vänsterpartiet är det viktigt att man bekämpar brott när de begås. Det är dock minst lika viktigt, om inte viktigare, att vidta förebyggande åtgärder. Vad som kan vara förebyggande åtgärder har tagits upp i talarstolen.
Det är att det finns bostäder och jobb och att vi ser till att våra barn klarar sin skolgång. Framför allt måste vi förhindra att de blir rekryterade till kriminella nätverk eller organiserad brottslighet, som det stod om i tidningen häromdagen.
Jag står givetvis bakom våra reservationer och det särskilda yttrandet om eftersupning.
Eftersom vi tycker att det finns ett akut behov av att förändra detta och kunna klassa eftersupande som kriminellt vill jag passa på att fråga Alliansen: När kommer det ett förslag om detta?
Regeringen har ju ett tillkännagivande från riksdagen om att återkomma och göra något åt detta. Det har också påpekats i talarstolen att det är många som framför fordon i onyktert tillstånd. I dag finns det mycket man kan stoppa i sig.
Det är inte bara öl, vin och sprit, utan det finns en uppsjö av droger som man kan beställa på nätet. Vi har en reservation som handlar om vållande till annans död. Det händer saker vid bilkörning. Folk kör påverkade, och människor får sätta livet till.
Det ser Vänsterpartiet allvarligt på. I detta sammanhang frågar jag: Finns det funderingar åt detta håll i Alliansen? Ni har ju gjort en del skärpningar, men vi tycker att ni borde ta ett steg till och betrakta det som vållande till annans död.
Att ha dödspiloter på vägarna är allvarligt. Det har sagts mycket om reservation 2. Alliansen tycker att man redan i dag tar hänsyn till detta i motiven.
Det är försvårande omständigheter. Men om domstolarna redan i praktiken tar hänsyn till detta vid straffmätningen kan man väl förtydliga det genom att också ha med det i lagstiftningen.
Lena Olsson (V):
Det var ett intressant svar att man följer frågan. Jag måste fortsätta på det spår Christer tog upp. Jag tycker att det är väldigt intressant, för här kommer vi faktiskt med ett konkret förslag på hur man skulle kunna jobba vidare. Ewa tycker att de gör det, men så ser det inte riktigt ut.
Man följer frågan, och man tycker att Kriminalvården gör ett bra jobb tillsammans med Arbetsförmedlingen. Men om det ska bli en riktig verkstad är det väl ändå så att man måste peka på vad man vill göra - och kanske också skicka med lite resurser.
Jag tror att det skulle löna sig ganska bra, hellre än att vi i högre grad riskerar att dessa människor går ut i kriminalitet igen. Vi vet nämligen att det kostar mångmiljonbelopp att ha en verksam kriminell. Sedan blir jag väldigt glad över Johan Linanders besked om restriktionerna, som vi har fått mycket kritik för.
Du säger att man ska komma med åtgärder, Ewa. Jag har samtidigt en fråga. Det finns en reservation om häktesrestriktioner för barn där vi har ett särskilt yttrande. Vi tycker över huvud taget inte att barn ska sitta i häktet. Jag tycker att det är undervärderande för Sverige.
Johan Linander berörde också detta, och jag undrar om man är överens om att kanske lösa denna fråga på ett annat sätt.
Lena Olsson (V):
När det gäller att barn aldrig ska vara häktade vill jag säga att det bara finns en häktesverksamhet, och där sätter man barn. Det är absolut förkastligt. Även på denna punkt får Sverige kritik. Så är det.
Man kanske ska försöka hitta andra former när det har begåtts grova brott. Men med de häktesrestriktioner som finns i dag och den miljö som man ska sätta barnen i tror jag att gör man sig själv en stor otjänst.
Så säger Ewa Thalén Finné när det gäller utslussningsavtal att man ska följa frågan och att lagstiftningen är väldigt tydlig. Vet du hur jag tror att det är? Jag känner till hur många kommuner som helst som har det väldigt kämpigt ekonomiskt. Jag tror att det är där skon klämmer. Pengarna finns inte.
Då ställer jag frågan: Är du, med Alliansen, beredd att skicka med pengar för att vi ska kunna skapa bra utslussningsavtal? Vi i Vänsterpartiet har pengar specifikt för detta i vårt budgetförslag. Det här är en viktig fråga. Vi vet vad kriminaliteten kostar.
Det är nog ganska billigt att se till att kommunerna har pengar att verkställa det här i stället för att man bara talar om att lagstiftningen är tydlig. Den får vara hur tydlig den vill, men det hjälper inte om man inte skickar med pengar. Vi har ju finansieringsprincipen att om man ändrar lagstiftning ska man skicka med pengar.
Lena Olsson (V):
Vi debatterar ett motionsbetänkande rörande unga lagöverträdare. Jag yrkar bifall till reservation 3 och 4.
Det var ett magstarkt anförande vi fick höra om hur Sverigedemokraterna ser på ungdomar, eller barn, i förhållande till vuxna.
Jag sade till Kent Ekeroth en gång att Sverigedemokraterna menar att man ska kasta ungar i förvar, i fängelse.
Det var vad de då menade. Nu har man en reservation om att sänka straffåldern, och sedan ber man lite fint om en utredning om hur de barnen ska förvaras. Det är ett mycket märkligt agerande.
Richard Jomshof borde väl ha någon uppfattning om hur dessa barn ska tas om hand. Absolut, grova brott begås av unga, precis som av äldre, men där finns en skillnad.
Om jag åker in på fem år och är 50 bast har jag erfarenhet av ett helt liv jämfört med någon som är en ung men kanske redan har tragiska händelser bakom sig.
Jag tror inte att man gör sådant helt utan orsak, Richard, utan den största anledningen till att brott begås är att klyftorna i samhället ökar. Jag har många gånger i den här talarstolen sagt att det viktigaste vi har är våra barn och ungdomar. De är vår framtid.
Och då ska vi väl för sjutton jobba med dem allt vad vi kan. Jag tror att det har precis motsatt effekt om man dömer en 13-åring och stoppar in honom i förvar någonstans. Då får du ut en som är ganska så farlig för samhället. Därför tycker jag att Påföljdsutredningen och de förslag man där tittar på är mycket mer humana.
Jag måste säga att ni sverigedemokrater är väldigt, väldigt populistiska. När det gäller handläggningstiderna, vår reservation nr 3, ställer jag mig bakom det som Kerstin har sagt.
Jag vet att ni i Alliansen kommer att gå upp i talarstolen och säga att ni har gjort dittan och ni har gjort dattan, men vi i oppositionen tycker inte att ni är särskilt bra på uppföljningar. Det behövs tydligen någon som tjatar ordentligt på er för att det ska hända någonting. Riksrevisionen kom 2009 med svidande kritik, och sedan har det kommit ytterligare kritik. Visa nu att ni verkligen bryr er om dem som är unga.
Det måste till snabba reaktioner. Man måste ta hand om det direkt. Det måste få en snabb verkan. Man kan inte gå och dra på frågan hur länge som helst utan att det händer någonting. Reservation nr 4 gäller rätten till biträde.
Radioprogrammet Kaliber hade ett stort reportage om ungdomar som inte ens tillfrågades om de ville ha ett biträde, utan de förhördes utan. Att sådant förekommer i en demokratisk rättsstat tycker jag är mycket märkligt. Så kan vi inte ha det.
Vi har också fått påpekande från internationellt håll om att man inte får bete sig på det sättet. Någon kommentar till reservationerna vill vi ha. Även om vi har ett tillkännagivande är det viktigt att påpeka att vi måste få bukt med våra ungdomar.
Ju förr vi kan få bukt med dem, desto bättre. Det gäller förstås inte Sverigedemokraterna, för de vill gärna vara populistiska och komma med hårdare tag.
Det som Kerstin påpekar är viktigt, att vi måste titta på samhällsproblemen, se till att ungdomarna klarar skolan och har något slags hopp om att i framtiden få jobb och kanske en bostad. Då kan vi komma till rätta med mycket.
Lena Olsson (V):
Vi debatterar i dag Riksrevisionens rapport angående rättsväsendets effektivitet, eller kanske man ska säga ineffektivitet, och den skrivelse som har kommit från regeringen.
Mycket har sagts här, och jag kan ställa mig bakom det som Elin Lundgren från Socialdemokraterna har sagt och hålla med henne om till exempel det som också Alliansen tar upp när det gäller civilanställd personal.
Ni får det att låta som att det bara är dem som svarar i telefon och utför lönedistribution och sådant som vi i oppositionen pratar om. Så är det faktiskt inte. Vi vill så klart ha civila utredare. Då har jag gjort det tydligt.
Jag vill också säga att vi träffar poliser som faktiskt intygar att de får svara i telefonen, de får sköta vissa receptionssysslor och de får sitta arrestvakt. Ni kan väl inte på allvar mena att det var det som de 20 000 poliserna skulle göra.
De 20 000 poliser som ni har anslagit medel till ska vara ute och visa sig i förebyggande syfte och de ska finnas för människor när brott har begåtts. Det var väl själva syftet med den här satsningen.
Om vi tittar på hur det såg ut 2006/07 kan vi notera att man hade 16 728 miljoner. I dag är det 20 500 miljoner. Då är det väldigt märkvärdigt att man inte ser bättre resultat.
Poliser säger själva också: Jag gick inte Polishögskolan för att jag skulle sitta och svara i telefon eller göra enklare kontorssysslor. Det är i alla fall det svar jag får när jag är ute och diskuterar med poliser. Det kan ju inte vara så att de ljuger mig rätt upp i ansiktet. Det har jag väldigt svårt att tro.
Johan Linander tog ganska stora ord i sin mun om vad som hände under 90-talet. Om jag inte helt missminner mig var Centern med i det regeringsunderlaget. Man samarbetade med socialdemokratin under den tiden. Då är man ju svaret skyldig om varför man i så fall gick med på det här då.
Jag skulle också vilja diskutera den motion som gäller polisutbildning. Krister Hammarbergh uttryckte det så att Alliansens partier skulle ta sitt ansvar för att se till att det kom en ny polisutbildning på plats. Gör man inte det som utlovat tycker jag att det är tragiskt.
Den här utredningen fyller fem år i vår, och vi är överens om att polisen ska bli en myndighet. Det är vi alla överens om. Det är jättebra. Jag tycker att det är väldigt sorgligt att man inte samtidigt såg till att vi fick den förnyade polisutbildningen, och då menar jag en högskolebaserad polisutbildning. Den behöver vi ha.
Det här ska ju också vara en lärande organisation. Man behöver forskningsdelen för att ta fram sina egna metoder för att kunna bli bättre. Vi får medhåll från många håll om att det verkligen behövs. Till exempel Polisförbundet stöttar oss i det här.
De stöttar också påståendet att man har sagt upp civilanställda, just de som gör enklare kontorsgöromål, och att poliser får göra de här jobben i stället. Herr talman! Jag vill avsluta med att yrka bifall till reservation nr 3 i betänkandet.
Lena Olsson (V):
Att människor behöver sin lön om de är på jobbet tycker Vänsterpartiet. Jag hoppas ju att Moderaterna också tycker det. Naturligtvis är det så. Vi har lagt en ram. Det är dryga 34 miljarder till rättsväsendet så jag tror inte att de här 5 miljonerna har någon väldigt stor effekt.
Men Krister Hammarbergh kan påminna sig vad jag alltid har sagt i alla budgetdebatter, att nu har man satsat dryga 4 miljarder under den här tiden, och hur mycket bättre polisverksamhet har man fått ut av det? Där står vi. Vi håller ju med varandra. Vi tycker att det här är olyckligt.
Man har fått så mycket mer pengar men man gör inte mycket bättre resultat. Det beklagar jag. Men jag har också för Vänsterpartiets räkning i budgetdebatterna sagt att vi måste kräva större effektivitet. Jag har beställt och velat ha utredningar om det här därför att det inte går att bara stoppa in pengar och tro att resultatet ska bli så mycket förbättrat. Det har jag alltid sagt.
Man ska också passa sig för att ange en bas, att vi ska ha 20 000 poliser. Vi ska ha så många poliser som det behövs för att klara upp brott och för att förebygga brott. Vi ska ha en effektiv polis. Det ramanslag som läggs fast har vi ifrågasatt, men vi har ju gått med på det i stort sett. Där ryms civilanställd personal, punkt slut.
Får vi nu till en organisation som blir effektivare får vi också pengar över till annat.
Lena Olsson (V):
Jag kan upprepa det jag har sagt, men det gör jag ju inte. De stora anslag som polisen har fått måste omfatta den civilanställda personalen, om man från regeringshåll har någon tro på att man ska höja effekten hos polisen.
Krister Hammarbergh kan inte på allvar mena att poliser ska utföra jobb som de inte har utbildning för. Massvis av poliser säger: Jag tog inte det här jobbet för att de ska kicka en civilanställd som har suttit i vår reception, som har haft hand om våra löner etcetera eller sitta arrestvakt.
Jag utbildade mig till polis för att bekämpa och förebygga brott och hjälpa våra medborgare på det viset. Du svarade inte på frågan från Elin Lundgren förut. Hon ställde samma fråga till dig då. Du valde att inte svara. Det är mycket så det går till i den här kammaren.
Lena Olsson (V):
Vi har ju en tvåårsregel för något man i folkmun kallar för fruimport. Där vill vi se en skärpning när det gäller de män som importerar kvinnor från andra länder. I många fall är det så att dessa kvinnor misshandlas, de våldtas och de slängs ut utan att ha några rättigheter alls att få stanna kvar.
Och det är i huvudsak svenska män som gör detta. Vad ska Richard Jomshof göra åt det? Det har förts debatter mellan Jimmie Åkesson och Jonas Sjöstedt i den här frågan, och ni är inte beredda att lyfta ett litet finger för dessa kvinnor.
Lena Olsson (V):
Jag instämmer i det som Agneta Börjesson från Miljöpartiet sade om samtyckesreglering. Det är ganska magstarkt av Johan Linander att säga att vi som vill ha denna reglering hävdar att den skulle lösa allt. Det har vi aldrig påstått.
Lite mer seriös borde Johan Linander vara. I princip tycker Centerpartiet som vi, men i praktiken kan ni inte genomföra det. Men som alltid är politik att vilja. Vill man genomföra något ser man till att göra det, och då kommer lagstiftningen att utformas därefter.
Det handlar inte om att något är omöjligt i praktiken, utan det hänger på viljan. Jag skulle vilja passa på att fråga: När rättväsendet ser på ihopknipta ben som blyghet - var det nu kommer ifrån - när en flaska ska föras upp i underlivet, hade det då inte varit bra om man hade kunnat fråga den flickan: Har du samtyckt till det här? Ja, hon hade samtyckt till sex.
Men hon hade uppenbarligen inte samtyckt till någon flaska. Sedan vill jag övergå till sexköp.
Anser Johan Linander när det gäller kriminalisering av sexköp från utländska kvinnor - att svenska män köper utländska kvinnor - att de kvinnorna är lika skyddsvärda som de kvinnor i Sverige som säljer sex? Centerkvinnorna tycker det, men vad tycker partiet och Johan Linander i frågan?
Lena Olsson (V):
Då återkommer jag till det som Johan Linander tog upp i sitt senaste inlägg, att det skulle förändra allting. Nej, det är ju massvis med saker som vi måste jobba med och förebygga när det gäller att få ned mäns våld mot kvinnor. Men politik är fortfarande att vilja. Johan Linander hänvisar till tunga remissinstanser.
Men jag vill påminna Johan Linander om att det är ganska tunga remissinstanser som står på andra sidan. Det är inte så att juridiken är överens över lag, utan det finns delade meningar även där. Jag fick inget svar på - och det hade jag väl inte förväntat mig heller - om kvinnor är lika skyddsvärda.
Eftersom dina centerkvinnor tycker det skulle det vara roligt att höra ditt svar också.
Lena Olsson (V):
Caroline Szyber tar upp problemet med att man ska betrakta ett nej som ett nej. Hon säger vidare att oavsett vad som kommer att gälla i framtiden kommer det att finnas svårigheter och att man vill se en utvärdering av den nya lagstiftningen. Jag känner mig ganska övertygad om att vi kommer att hamna i en samtyckesreglering.
Det finns en fråga som ingen har svarat på och ett argument som skulle kunna användas. Man anför dessutom att en särskild svårighet med samtyckesreglering är att frågan om samtycke i praktiken sällan är något som förs på tal mellan två personer innan en sexuell samvaro inleds. Jag ställer mig frågande till detta.
Vad baserar ni detta på så som ni uttrycker det i betänkandet? Jag har fortfarande en fråga till Caroline Szyber om svenska män som köper sex utomlands.
Anser Caroline Szyber att de kvinnor som man köper sex av utomlands är lika skyddsvärda som de svenska kvinnor som man köper sex av här i Sverige? Det blir lite svårt när argumentet om abortlagstiftning kommer upp. Abort är en mänsklig rättighet. Men det är väl inte en mänsklig rättighet att köpa sex, vad jag vet.