KBLab/rixvox huggingface dataset:
Amineh Kakabaveh (-):
Tack, Carl Bildt, för svaret och redogörelsen. Det är positivt att EU och Arabförbundet har vidtagit vissa åtgärder gällande sanktioner mot Syrien. Frågan är bara om dessa har varit verkningsfulla? Fru talman!
Dagligen konfronteras vi med fasansfulla bilder av hur det syriska folkets frihetslängtan möts av förtryck och terror av regimen al-Assad. Detta ser vi trots att mediernas rapportering är begränsad på grund av trycket mot journalister och det fria ordet. Al-Assads förtryck av oppositionella tycks inte känna några gränser.
Sedan den arabiska våren nådde Syrien har korta sekvenser från demonstranters kameror visat den skräck som råder i landet. Navi Pillay, som är FN:s officiella företrädare gällande MR-frågor, menar att de ansvarliga måste ställas inför internationella brottmålsdomstolen i Haag och att al-Assad måste ställas inför rätta.
Detta menar även Amnesty International. På nio månader har mer än 5 000 människor dödats. Bland dessa är 300 barn. Enligt Amnesty dödas dagligen mellan 20 och 40 personer, och i vissa områden av landet är siffran ännu högre. Arresteringarna har omfattat mer än 15 000 personer och flera tusen har flytt landet.
Enligt information vid ett möte här i riksdagen i går med företrädare för Amnesty och människorättsaktivister från Syrien har 80-90 procent av de gripna torterats eller är mördade och försvunna. Det enda brottet har varit att folk har genomfört fredliga demonstrationer mot regimen.
Vittnesmål ger en bild av en ohållbar situation där sjuka och sårade till och med berövas rätten till vård utan att behöva riskera repressalier samtidigt som sjukvårdspersonalen ställs inför svåra dilemman.
I en färsk rapport, Health Crisis: Syrian Government Targets the Wounded and Health Workers, beskriver Amnesty International en situation där inte ens sjuka och skadade skonas. Den syriska regimen använder till och med sjukhusen för att finna, gripa och tortera människor som har visat sitt missnöje med regeringen. Fru talman!
Det räcker inte med att vänta på Arabförbundets och Turkiets initiativ. Det vet vi redan. Många av de regimer som i dag tar initiativ till sanktioner mot regimen är själva totalitära. Tidsfristen har bara gynnat regimen Bashar al-Assad.
Därför är det viktigt att inte förlänga den mer. Det måste finnas verkningsfulla sanktioner. Därför är vi många här i riksdagen som kräver - vi har också bildat ett nätverk - att Carl Bildt och den svenska regeringen här och nu ska ta initiativ till att utvidga sanktionerna.
Jag undrar: Vad gör Carl Bildt och regeringen för att utvidga sanktionerna och stoppa framför allt Ericssons försäljning av teleteknik som bidrar till att regimkritiker övervakas, grips och förföljs?
Amineh Kakabaveh (-):
Tack, Carl Bildt! Jag instämmer i att tekniken har hjälpt människor att utvecklas och gjort att andra människor i världen får veta om de skräckscener som utspelas på gatorna i Syrien och i andra delar av världen.
Jag måste också säga, utrikesminister Carl Bildt, att vi i går hade ett möte med Amnesty och representanter från Syrien. De har haft ett möte med Ericssons chefer och företrädare.
Ericsson har inte uteslutit att telekomteknik från Sverige kan ha bidragit till att regimen förföljer regimkritiker. I det sammanhanget vill jag ställa en fråga till utrikesministern.
EU:s ministerråd hade beslutat att EU-kommissionen skulle undersöka om denna teknik verkligen har använts för att förfölja människor. Jag undrar hur långt man har kommit i den frågan.
Det är inte bara Sverige, utrikesministern, som bidrar med detta, utan både kinesiska och koreanska telekomsystem. Det är Syriens telesystem som är grunden för all kontroll. Det är inte så att om inte Ericsson befinner sig i landet kommer hela telestrukturen att rasa, tvärtom.
Enligt de som själva är från landet och känner systemet har regimen total kontroll över läget. Därför är det viktigt att se till att det inte kommer att skrivas in i historien att Sverige har bidragit till att tusentals har dödats eller förföljts. Konsekvenserna får vi efteråt. Det är viktigt, Carl Bildt.
Sverige har varit en tongivande röst, och många har förväntningar. Vi är många som med bestörtning har reagerat på att du har lagt in ditt veto när EU:s utrikesministrar har mötts för att besluta om de utvidgade sanktionerna, som min vän Jens Holm också har påpekat. Förväntningarna är många.
Människoliv skördas dagligen. Det är oskyldiga människor. Jag undrar om utrikesministern, Sverige och EU vill försöka att kräva att Bashar al-Assad ställs inför rätta. Det har gått 40 år av förtryck från en hel familj med blodiga händer. Man har förbisett Libyen, bin Ladin och Mubarak.
Nu är det Bashar al-Assad. I stället för att ställa de ansvariga inför rätta räknar man med att de förr eller senare kommer att försvinna. Västvärlden har haft mycket inverkan i diktaturregimerna genom att till exempel bidra till ekonomin.
Jag håller med om att det är viktigt att använda instrumentet politisk diplomati. Men det måste ske i kombination med utvidgade sanktioner som har inverkan för att rädda människor. De mänskliga rättigheterna har alltid kommit i kläm.
Amineh Kakabaveh (-):
Jag tackar Carl Bildt. Det är positivt att man tar initiativ till att möta representanter för Arabförbundet och så vidare. Men som jag, Amnesty International och många andra tidigare har påpekat förlängs bara initiativen. Tidsfristen har gjort att regimen agerar ännu hårdare och ännu värre mot sitt eget folk.
Därför undrar jag, och ställer fortfarande frågan: Vad kan utrikesministern göra inom Sverige för att vi inte ska behöva vänta på Arabförbundet? De kommer inte att göra så mycket som det syriska folket behöver i dag. Utrikesministern nämnde humanitär hjälp. Det är väldigt viktigt.
Det finns ett stort behov, och det råder en förödande brist på medicin på till exempel de fyra stora sjukhusen. Vi hörde i går att det saknas medicin och vård där. Jag undrar vad utrikesministern kan göra för att Sverige ska bidra med humanitär hjälp och inte med annat just nu. När det gäller statliga bolag vet jag att vi inte kan göra mycket åt Kina och Korea.
Men vi har också ett moraliskt och etiskt ansvar eftersom det gäller ett statligt bolag. Vi förstår detta väl inom Vänsterpartiet, men vi har självfallet olika syn på vad som är verkningsfullt eller inte och vad som är moraliskt eller inte i våra statliga bolag. Jag har en sista fråga till Carl Bildt. Vi vet att många människor har flytt landet.
De som återvänder får detta använt som förtal mot sig därför att de har lämnat landet. De torteras och förföljs efter det att de har återvänt till hemlandet. Sverige skickar i dag tillbaka flyktingar. Hur gör vi för att stoppa utvisningarna till Syrien? God jul och tack så mycket för mig!
Amineh Kakabaveh (-):
Jag tackar ministern Stefan Attefall för svaret, eller snarare för redogörelsen. Jag tycker inte att jag har fått svar på min fråga om ROT-avdraget i utlandet.
Vi har den senaste tiden i olika tidningar kunnat läsa rubriker om att ROT-avdraget används i utlandet för renovering av lyxbostäder. Det handlar om inomhuspooler, kök, badrum, takomläggningar och fasadarbeten på Franska rivieran, i Spanien och i andra länder inom Europa.
Statsrådet Attefall säger att beslut om investeringar i bostäder ska ske utifrån de bedömningar av efterfrågan som görs på arbetsmarknaden. Varför kan man då rikta stödet till vissa insatser, men inte till hyresrätter?
Menar Attefall att det inte finns någon efterfrågan på hyresrätter, men att det finns en stor efterfrågan på dessa tjänster hos människor som bor i Danderyd och på Lidingö?
Menar Attefall att denna efterfrågan inte skulle finnas i Botkyrka, Rosengård eller andra miljonprogramsområden från de så kallade rekordåren? Jag vill att statsrådet Attefall svarar på den frågan, för detta är väldigt viktigt.
Är det viktigare att renovera ett hus i Frankrike än att skapa tillgänglighet för rullstolsburna människor? Det är ett väldigt märkligt sätt att resonera. Om det verkligen handlar om rättvisa och att alla människor ska ta del av detta måste man också satsa på den andra delen, som har mest behov.
Om man satsar 3,5 miljarder räcker det till renoveringar av 26 000 hyresrätter. Det innebär också 18 000 jobbtillfällen. Varför skulle det ena inte vara omöjligt, men det andra vara det? Vad hjälper det med arbetstillfällen i Frankrike, Spanien och andra EU-länder för svenskar som behöver arbete?
Varför behövs det inte här hemma för hyresrätter och tillgänglighet? undrar man. I den borgerliga ideologin finns kanske synsättet att det är de rikaste som ska använda detta. Det handlar inte om arbetstillfällen. Det handlar om dem som behöver lyx; de ska lyxa till mer!
De flesta ansökningar handlar om detta, enligt Skatteverkets expert Pia Blank Thörnroos.
Amineh Kakabaveh (-):
Jag vill försäkra mig om att ministern talar sanning när han säger att man kan göra ROT-avdrag också för hyresrätter. Jag tror att det måste finnas något missförstånd här.
I så fall har både LO-tidningens politiske redaktör Martin Klepke, Pia Blank Thörnroos och många andra inom skattesektorn fel.
Man kan inte skylla på EU:s regler här. Den här konstruktionen är svensk, och det är vi som har fattat beslutet. Vi kan inte säga att detta är en fråga för EU. Hur kan man resonera ur det perspektivet? Man lägger ansvaret på Anders Borg.
Det är ni själva i regeringen som har bestämt vem som skulle svara på interpellationen. Frågan gäller fortfarande att ROT-avdrag hamnar i Frankrike, Spanien och andra EU-länder.
Vi i Vänsterpartiet har gång på gång sagt att det är viktigt med stöd för att stimulera satsningar på hyresrätter och bostadsrätter, men ni säger: Nej, detta är kostnadsdrivande!
Det är inte kostnadsdrivande när man utnyttjar ROT för att renovera lyxvillor, inomhuspooler, göra takomläggningar, bygga om fasader eller lyxa till badrum och kök för att sedan kunna sälja huset för flera hundratusen kronor mer. Var finns rättvisan?
Hur vet vi vad som är svart eller vitt arbete i Frankrike eller i Spanien? Hur vet vi att det inte handlar om svartarbete? Vi vet också att de som utför den här typen av jobb här i Sverige är arbetare från Polen och andra länder som jobbar hårt för väldigt lite pengar.
Det är bara en myt att ROT inte leder till svartjobb! Men det är en fråga för en annan interpellationsdebatt.
Min fråga är fortfarande: Är ministern beredd att göra satsningar på hyresrätter och välfärdslokaler och att göra dem mer tillgängliga för personer med funktionshinder, äldre och så vidare, och är ministern beredd att satsa på att bygga fler hyresrätter?
Varför har man subventioner om 13,5 miljarder på RUT- och ROT-avdrag men inte på att bygga hyresrätter? Jag frågar varför.
Amineh Kakabaveh (-):
Det kanske inte är så konstigt att jag inte fick något svar eftersom det har blivit kutym i denna kammare. När man ställer en fråga får man aldrig något svar. Min fråga är: Tycker ministern att det är helt okej att betala nästan 13,5 miljarder? Det är mer än 80 procent, och det är också skattepengar - skattepengar som går till utlandet.
Skatteverket säger att det är tusentals ansökningar som kommer. Det handlar om lyxrenoveringar. Ska vi inte diskutera här om detta är långsiktiga pengar? Är det verkligen långsiktighet att lyxa till sitt kök och badrum och sälja sin bostad för flera hundra tusen mer när det inte är långsiktighet att bygga bostäder till ungdomar?
Mer än en halv miljon ungdomar i detta land har behov av en egen bostad. Flera hundra tusen människor i detta land behöver en hyresrätt som ska vara billig och tillgänglig. Det gäller äldre som behöver flytta, och det gäller yngre som i morgon kommer att söka jobb och skola på annan ort. De ska inte behöva flytta runt med sina säckar och bo i tält.
Det är det som är långsiktighet enligt oss i Vänsterpartiet. Jag tycker att det är ett märkligt resonemang att säga att detta är långsiktigt. Vi tycker att det är kortsiktigt. Vi vill investera i både jobb och upprustning, men det ska göras på ett miljövänligt sätt och med energieffektivisering. Varför är inte det långsiktigt?
Min fråga är: Vad tycker statsrådet Attefall om satsningen på lyxrenoveringar i utlandet? Ska den fortsätta eller inte?
Amineh Kakabaveh (-):
Jag vill tacka utrikesminister Carl Bildt för svaret. Utrikesministern talar om att ISP är mycket strikt i sin tillämpning av det regelverk som finns i fråga om den svenska vapenexporten. Jag kan inte alls uppfatta det på det viset. Det ingår i flera länders omfattande brott mot mänskliga rättigheter, länder till vilka Sverige exporterar vapen. Men dessa brott begås mot kvinnor.
De är grova, omfattande och systematiska. Dessa brott grundas inte bara på tradition, religion, sedvänja och så vidare. De är så systematiska att de ingår i den statliga verksamheten, och de är en del av lagstiftningen. Men de begås mot kvinnor! Fru talman!
Jag vill bara påpeka att utrikesminister Carl Bildt tyvärr inte har noterat rubriken i min interpellation samt mina frågeställningar, att de faktiskt handlar om kvinnors mänskliga rättigheter. Det har länge funnits en konvention i FN om mänskliga rättigheter i allmänhet, men långt senare observerades kvinnor under krig och krigsliknande situationer.
Ännu senare har den könsmaktsordning som existerat i tusentals år uppmärksammats i olika internationella organ. Kvinnors och barns rättigheter är osynliggjorda och är en sen företeelse i mänsklighetens historia.
Än i dag är kvinnors mänskliga rättigheter osynliggjorda i vapenhandeln och den vapenexport som Sverige länge har bedrivit till de mest brutala och odemokratiska länderna, som till exempel Saudiarabien och Pakistan. Att Sverige är en av världens ledande vapenexportörer till Saudiarabien underminerar Sveriges försök till moraliskt ledarskap internationellt.
Men ännu mer upprörande är att Sverige upprätthåller förtrycket av människor, inte minst kvinnor, på grund av både direkt våld och repression och indirekt av säkerhetspolitiska skäl. Sverige har genom sitt samarbete legitimerat regimer.
Och tvärtemot retoriken under Jasminrevolutionen, eller den så kallade arabiska våren, har Sverige försvårat en demokratisk utveckling med mänskliga rättigheter och i synnerhet kvinnors rättigheter. Det går faktiskt inte, Carl Bildt, att smita bakom påståenden om att de vapen vi exporterar inte används för tortyr och liknande mänskligt lidande.
Vi exporterar till Saudiarabien, som förtrycker halva befolkningen, ännu värre än Iran, där könsapartheid gäller totalt. Vi vet också att Saudiarabien har gjort en invasion i sitt grannland Bahrain.
Det är helt klart att vi inte kan smita bakom den sanningen som är väldigt jobbig för Sverige och säkerligen för utrikesministern. Man understödjer regimer som förtrycker halva befolkningen men också hbt-personer och socialister. Arbetare betraktas som slavar i detta land.
Min fråga är: Hur många gånger har Carl Bildt och Ewa Björling träffat kvinnor när de har pratat om vapenexport till Saudiarabien? Hur många av de kvinnorna begärde vapenexport från Sverige? Vill utrikesministern verkligen svara på mina frågor? Vill utrikesministern skambelägga Saudiarabien?
Amineh Kakabaveh (-):
Jag förstår att man i allmänhet pratar om mänskliga rättigheter, utrikesministern, och det är väldigt viktigt. Men halva befolkningen i dessa länder, inte minst i Saudiarabien, är kvinnor - halva befolkningen! Om man inte relaterar till kvinnors mänskliga rättigheter . : Det är mer än halva befolkningen.) Ja, till och med mer än halva befolkningen!
Javisst, vi säger att det är 51 procent, och i Irak är det mer än 51 procent eftersom männen dör i krig. Därför finns det all anledning att inte kringgå frågan. Vi har en statsminister som i FN:s talarstol talar gott om kvinnors mänskliga rättigheter, och här exporterar man till världens värsta könsapartheidregim.
Det är för mig inte något annat än hyckleri att stå här och säga: Javisst ska vi prata om det, men frågorna ska inte hänga ihop. Självklart gör de det. I svensk lagstiftning står det att vapen inte ska användas till krig och lidande och mänskligt lidande.
Men det gör det i detta land, med alla de tusen prinsar som finns i landet och som förtrycker sitt eget folk. Men det är inte nog med det, utan det är likadant i grannländerna. Ska vi säga att vi inte ska prata om det? När utrikesministern träffar en kvinnlig utrikesminister i Pakistan är det viktigt att utrikesministern ställer frågor.
Enligt rapporter blir 1 300 kvinnor och unga flickor årligen mördade på grund av hedersvåld. Diskuteras det också? I Irak mördas till exempel en kvinna varje dag bara i de kurdiska delarna, enligt rapporter. De bränns. Kommer de till tals?
Under apartheidregimen i Sydafrika förtrycktes mer än halva befolkningen, och Sverige var en av de ledande regeringarna som skambelade regimen.
I dag finns det anledning att agera, med tanke på FN:s lagstiftning, alla konferenser och alla tjusiga proklamationer som formas av vår statsminister och andra statsministrar. Är det då inte dags för Sverige att gå i spetsen för denna fråga? Det förväntas faktiskt.
Det är lätt att prata om att vi är feminister och att vi är jämställda. Men det gäller inte kvinnor i andra länder. Det gäller faktiskt inte ens i vårt eget land.
Därför är det viktigt att poängtera för utrikesminister Carl Bildt att inte bara vi i Vänsterpartiet utan många tusental kvinnor och miljontals kvinnor i de aktuella länderna förväntar sig att vi ska prata om deras mänskliga rättigheter och ställa krav, med den öppenhet som Sverige har gentemot andra länder. Det är bra.
Men i grunden måste också finnas kvinnors mänskliga rättigheter, barns mänskliga rättigheter och homosexuellas mänskliga rättigheter.
Amineh Kakabaveh (-):
Det är för mig helt ofattbart att koppla diplomatiska resor och ministerns egna resor till Saudiarabien till att vi inte får tillträde om vi inte exporterar vapen. Vad är det för land? Ska man villkora på det viset? Könsapartheid gäller inte i USA och i Ryssland, även om mänskliga rättigheter inte respekteras där.
Men det finns inget land som helt och hållet respekterar mänskliga rättigheter. Även i vårt eget land har vi massor med elände. Men frågan handlar inte om USA eller Kina, utan det handlar faktiskt om Saudiarabien, och det handlar om kvinnors mänskliga rättigheter. Det handlar om den könsapartheid som gäller.
Det är sant att kvinnorna är i majoritet i alla de muslimska länder där fundamentalismen råder. Kvinnorna är i majoritet också på universiteten. Men de har inte livsutrymme. Det offentliga rummet är begränsat. Kvinnans rättigheter är begränsade. Det handlar om ett systematiskt förtryck mot kvinnor, ett systematiskt förtryck som finns i deras lagstiftning.
Det borde vara mycket viktigare än att vi är måna om våra egna diplomatiska kontakter och att kunna komma in i landet och att det villkoras med vapenexport. Det är inget annat än skamligt.
Jag vill avslutningsvis säga att den här gången kanske är första gången som kvinnors mänskliga rättigheter relateras till vapenexport, men jag vill poängtera för utrikesministern att det aldrig blir sista gången i den här talarstolen.
Amineh Kakabaveh (-):
Jag skulle vilja tacka statsrådet Stefan Attefall för svaret. Det är positivt att det finns en politisk samsyn om att bostadsfrågan faktiskt är en stor politisk utmaning. Trots allt vet vi att det finns mer än en kvarts miljon ungdomar som har behov av en egen bostad.
Trots detta försvinner varje dag hyresrätter från bostadsmarknaden, särskilt på tillväxtorter och speciellt i Stockholm. Det är väldigt olyckligt att när det gäller att stärka hyresrätten handlar det bara om att stärka för dem som redan har och för dem som hyr ut, inte för dem som hyr en bostad.
Det är kanske logiskt för en alliansregering, men det blir ett helvete för dem som hyr en bostad i framför allt andra hand. De nya hyressättningsreglerna gör att en girig bostadsinnehavare kan ta ut marknadshyra utan risk för efterräkningar. Fru talman!
Ministern ser inte någon risk i och med förslaget, trots att regeringen faktiskt har fått skarp kritik från en rad tunga myndigheter, till exempel Boverket, som är en av dem, Konsumentverket och Ungdomsstyrelsen, gällande regeringens förslag om uthyrning i andra hand.
Många tycker att det är ett stort problem att bostadsrättsinnehavaren själv ska kunna besluta om hyran. Det finns också en tveksamhet om nyttan verkligen överstiger de negativa effekter som detta förslag medför, både för samhället och inte minst för bostadsrättsföreningarna.
Boverket är också kritiskt till tanken att införa friare hyror när det gäller uthyrningen av bostadsrätter, eftersom flera tidigare utredningar också har slagit fast att bruksvärdesprincipen inte ska urholkas. Trots detta lägger regeringen fram förslaget.
Flera instanser påpekar också att det nya lagförslaget medför att hyresgästerna inte ges tillräckligt skydd mot höga hyror. Vi vet att det finns en grupp som har behov av en bostad som redan är i underläge, och de betalar redan väldigt höga hyror.
En annan instans, Konsumentverket, riktar kritik bland annat mot skapandet av två helt olika regelsystem när det gäller andrahandsmarknaden, det vill säga en för bostadsrätter och en för hyresrätter. Fru talman! Om man ska kunna rusta upp en bostadspolitik måste det finnas något att rusta upp.
Men högern har rivit bostadspolitiken helt. Det finns inget att rusta upp. Då får man lov att bygga nytt. Det är det som man har misslyckats med. Jag hoppas verkligen att statsrådet Stefan Attefall tar åt sig att det finns en risk med och en kritik mot detta förslag.
Man måste ta till sig frågan hur man ska skydda de människor som redan i dag betalar höga hyror och de människor som redan i dag tvingas att flytta från sina hem på grund av att de inte har något inflytande.
Amineh Kakabaveh (-):
Jag blir inte förvånad över den borgerliga retoriken. När man själv har misslyckats under en mandatperiod är det bra att skylla på föregående regering. Vi har inte sagt att det var fritt från problem när vi var med. Men Vänsterpartiet har inte innehaft en ministerpost, som till exempel Stefan Attefall.
Det är ditt och regeringens ansvar att se till att det byggs mer. Det byggs nu färre lägenheter. De hyreslägenheter som finns i dag försvinner också från bostadsmarknaden.
Attefall nämnde själv de lägenheter som är mest attraktiva och efterfrågade för ungdomar och andra yngre människor. Men även många äldre behöver bostäder. Varför skylla på en regering som fanns för sex år sedan? Varför har inte de människor som bor i Göteborg, Uppsala, Norrköping och Stockholm fått svar?
Efter renoveringar har det blivit 60-procentiga hyreshöjningar. Varför ska inte hyresgäster - barn - som tvingas att flytta när de inte kan betala hyran få svar? Varför ska man inte svara på de frågor som till exempel ungdomarna har? Varför ska man inte svara på frågorna från en pensionär som inte kan betala hyran?
Jag tycker att ministern ska svara på de frågorna och inte skylla på oss som inte ens varit i regeringsställning. Det är viktigt att fokusera på de svaren i stället för att beskylla andra.
Amineh Kakabaveh (-):
Det här är en jätteintressant och viktig debatt. Jag vet att politikens ambitioner och intentioner alltid är, tror man i alla fall, att det ska vara bra för alla eller flertalet. Men jag tror inte att den här regeringens ambition är en bostadspolitik för alla. Vi ser, Nina, att det inte är så i alla områden.
I Djursholm och i Täby, där statsministern bodde, finns det inte en enda hyreslägenhet. I vissa delar av Stockholm finns inte hyreslägenheterna kvar - de är utsålda. Var finns det blandade upplåtelseformer?
Vi rödgröna säger att om man planerar upplåtelseformer i detaljplan är det ett skydd. Ett regeringsbyte ska inte direkt påverka människors vardag, men det har det tyvärr gjort från den förra mandatperioden till den här.
Tyvärr gör ROT-draget och hela utförsäljningen av allmännyttan att folk lyxar till det. Du hävdar att områden har blivit bättre, men det är tvärtom. Folk lyxar till köket, och sedan säljer man. Folk flyttar, och det kommer andra. På vilket sätt blir ett område bättre? Det är tvärtom.
Vi säljer ut allmännyttan och medverkar till att oroa befolkningen. Jag blir inte en annan Amineh om jag köper min lägenhet i samma område. Det är samma människor som bor där. På vilket sätt tycker ni att det är annorlunda?