Allan Widman (L):
Precis som Kerstin Lundgren var inne på har det skett ett väsentligt fall i värdet av den export av försvarsmateriel som Sverige svarade för under föregående år. Det är närmare bestämt en tredjedels minskning i förhållande till år 2013. Det är dock viktigt att komma ihåg att det sker väldiga fluktuationer från år till år på just detta område.
Det handlar om stora affärer och stora leveranser, och det ger en hoppighet i statistiken. Herr talman! Det framstår dock som att vi är på väg mot en något avvikande trend när det gäller exporten av dessa produkter.
Trots det kommer Sverige sannolikt under överskådlig tid att räknat per capita fortfarande vara en mycket betydelsefull exportör av krigsmateriel. Krigsmateriel är inte vilken vara som helst.
Det är de mest avgörande redskapen för förfärligheter som krig, förtryck och kränkningar av mänskliga rättigheter.
Därför, herr talman, är det synnerligen oklokt att sälja vapen och krigsmateriel till länder där vapnen inte kommer att stå under vad vi brukar kalla för demokratisk kontroll.
I sådana länder riskerar förr eller senare just de vapen som vi exporterar att vändas mot det egna folket. Som flera talare har varit inne på ska den så kallade Krigsmaterielexportöversynskommittén, KEX, inom bara några veckor presentera förslag på hur vi kan skärpa exportkontrollen till icke-demokratiska stater.
Det är viktigt att betona att det är ett mycket tydligt uppdrag som kommittén har fått. Kommer det inte några förslag till skärpningar i det hänseendet kan man bara konstatera att kommittén inte utfört det arbete som regeringen ålagt den. Folkpartiets utgångspunkt är klar.
Vi anser inte att Sverige ska exportera krigsmateriel till länder som har grava brister när det gäller demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. För oss är också en större öppenhet om tillståndsgivningen för export av mycket stor betydelse.
Diskretion kan naturligtvis vara en konkurrensfördel. Men öppenhet och transparens leder till större återhållsamhet och förmodligen också till ett mått av självsanering på både kommersiell och politisk nivå. Herr talman!
Det händer att jag ibland får frågan av kollegor från andra länder hur man bäst transiterar ett land över till demokrati, öppenhet, respekt för mänskliga fri- och rättigheter, mot korruption och så vidare. Jag brukar aldrig tveka när jag säger att jag tror att det viktigaste redskapet för svenskt vidkommande i de här sammanhangen är offentlighetsprincipen.
Den är det bästa vapnet mot korruption, maktmissbruk och regelöverträdelser. Men vi måste också förstå att exportkontroll innehåller väldigt svåra avvägningar.
I eftermiddag kommer kammaren att debattera ett svenskt bidrag till en insats i Irak där svensk militär ska hjälpa den irakiska militären att få upp sin kompetens när det gäller att kunna ta upp kampen mot IS, Islamiska staten. Herr talman! Det beslutet fattar vi förmodligen i ganska bred politisk enighet.
Samtidigt kan man konstatera att de svenska riktlinjerna för export av krigsmateriel i princip förbjuder oss att exportera till krigförande länder eller till länder där det finns väpnade konflikter. Herr talman! Detta kan åtminstone för utomstående framstå som en smula motsägelsefullt.
Vi kan utbilda andra länders militär, men vi kan inte stödja samma länder med export av krigsmateriel. Man kan fråga sig: Vad händer om ett land blir anfallet och tillämpar den rätt till självförsvar som artikel 51 i FN-stadgan ger? Hur ska Sverige förhålla sig då? KEX som kommitté har inte i sina direktiv att titta på de frågorna.
Men det är viktiga frågor, herr talman. Jag tror att vi framgent kommer att behöva belysa dem mer än vad som hittills har skett. Göran Pettersson betonar krigsmaterielens betydelse för det svenska försvaret. Vi har en legendarisk försvarsbloggare i det här landet som heter Wiseman. Han brukar skriva: Krig är en materielsport. Jag instämmer till del i det som Göran Pettersson säger.
Samtidigt, och det betonar också Göran Pettersson, kostar det på att ha en bred och framgångsrik försvarsindustri. Det finns möjliga motsättningar mellan förmågor i ett militärt försvar och det man måste avdela för att kunna vidmakthålla utvecklingsförmåga. Avslutningsvis vill jag vända mig till Sverigedemokraterna.
Inte ens på de områden där vi har sagt att typer av krigsmateriel utgör väsentliga nationella säkerhetsintressen - stridsflyget och ubåtarna - är Sverige självförsörjande utan djupt beroende av samarbete med andra länder.
Innehållet i nästa version av stridsflygplanet Gripen kommer att inemot till hälften bestå av komponenter som levereras från andra länder till Sverige. Herr talman! Med det yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet.