Jonny Cato (C):
Det går inte att inleda en migrationsdebatt utan att kommentera det fruktansvärda som just nu händer i Ukraina. Putins invasionskrig har lett till en fruktansvärd humanitär katastrof. För alla dem som nu tvingas på flykt från Putins bomber ska Sverige vara en öppen famn med ett varmt mottagande.
Jag ska erkänna att det känns lite märkligt att i denna tid och i den kontext som vi just nu lever i prata om återvändandefrågor. Men vi måste kunna hålla två tankar i huvudet samtidigt. När man hör debatten verkar det inte handla om vilken människosyn man har. För mig är det rätt enkelt: Det handlar om huruvida man vill ha en reglerad invandring eller inte.
När det gäller exempelvis frågan om fotboja, som det har sagts hårda ord om här i dag, har vi faktiskt förvar i Sverige som jag skulle säga är en mer långtgående och integritetskränkande åtgärd än fotboja. Det känns som att det här är en debatt som i dag helt saknar rim och reson. Det är väldigt stora ord.
Det pratas också om att barn som inte får nödbistånd inte ska få tak över huvudet eller mat på bordet. Om man ger sig till känna får man just det i ett samlat återvändande.
Centerpartiet har länge lyft upp vikten av att få till ett sammanhållet, effektivt och rättssäkert återvändande där fokus givetvis måste riktas mot att det frivilliga återvändandet behöver öka. Jag tror genuint att det är bäst för alla. Varför är det då så viktigt med återvändandefrågor?
En av grundbultarna i mitt politiska engagemang handlar om att värna människors rätt till skydd. Sverige ska vara en öppen famn för människor på flykt. Det är en del av det som jag dagligen kämpar för. För mig och Centerpartiet är asylrätten okränkbar. Den som har rätt till asyl ska få stanna och få bästa tänkbara mottagande.
En av grundbultarna i en fungerande migration och en långsiktigt hållbar integration utan utanförskap är att den som fått uppehållstillstånd får just bästa tänkbara möjligheter att etablera sig, få den första egna bostaden, komma in på arbetsmarknaden och lära sig det svenska språket.
En lika viktig grundbult i en fungerande migration och en långsiktigt hållbar integration utan utanförskap är att den som fått ett avslag på en asylansökan återvänder till sitt ursprungsland. Det är så vi får en långsiktigt hållbar och rättssäker migrationspolitik som kombinerar medmänsklighet och humanism med ordning och reda.
Förra sommaren fattade riksdagen beslut om en ny migrationspolitik. Den är i stora delar bra. Men utredningen lämnade två viktiga frågor obesvarade: Hur kan vi öka rättssäkerheten i asylprocessen ytterligare? Och hur kan vi kan få till ett sammanhållet, effektivt och mer rättssäkert återvändande? Det är bra att riksdagen nu tar initiativ till att besvara en av frågorna.
Och jag hoppas att det så småningom också kan finnas en majoritet i riksdagen för att besvara frågan om hur vi kan öka rättssäkerheten i asylprocessen ytterligare. När det gäller återvändandefrågor tycker jag att det är viktigt att man tittar i sak på vad som blir bäst. Det är inte alltid det som låter bäst som blir bäst när det kommer till just återvändandefrågor. Förslag kan också få motsatt effekt.
Därför tycker jag att det är bra att vi nu brett ska titta på dessa frågor, utreda det hela och sedan diskutera lagstiftningen vidare. Svaren och detaljerna är inte på plats och ska inte heller vara det i dag, utan nu behöver man titta brett på detta för att sedan kunna ta ställning. Det är något som jag önskar att vi kunde ha gjort inom ramen för den parlamentariska migrationskommittén. Men så var inte fallet. Jag hoppas som sagt att detta är ett första steg till ett bättre och mer effektivt återvändande.
Jag hoppas också att vi så småningom kan fatta liknande beslut om en mer rättssäker asylprocess framöver.