Gunilla Carlsson (M):
Jag valde att ge ett relativt kort svar, eftersom jag ville hänvisa till hur vi har sett på just frihetsagendan och hur förtryck förstör för människor. Jan Lindholm har en helt annan utgångspunkt. Han vill häva EU:s politik gentemot Kuba och öppna upp för normalisering av relationer.
Vi vill hålla fast vid den restriktiva politik och de ståndpunkter som finns. Man måste hantera lokala, regionala och internationella frågeställningar kring klimatförändringarna. Jag kan mycket väl se att det kubanska samhället har mycket kraft med mycket dugliga människor som möter de lokala klimatutmaningarna på ett bra sätt.
Men att ta det som intäkt och diskutera grönt för att försöka få oss att häva EU:s politik mot Kuba tror jag är att göra friheten en otjänst. Jag tror nämligen att vi behöver fortsätta med den restriktiva politiken mot Kuba, för även om vi gav Kuba en röst skulle det inte bli en röst åt det kubanska folket utan en röst åt Fidel Castro, hans bror och den elit som nu styr på Kuba.
Därför vill jag inte ha det angreppssätt som Miljöpartiet och kanske alla på vänstersidan väljer: Nu har vi en gemensam global utmaning, och då ska man se över detta så att alla hanteras lika. Jag är lite rädd för vartåt det resonemanget leder. Vi har ju sett hur många av de människor som lever i förtryck också är de som kanske har sämst möjligheter att lokalt utöva inflytande för att göra miljön bättre.
Människor tillåts inte ha yttrandefrihet, inte rätt att samlas, inte rätt att föra diskussioner. Därför tycker vi att det är så viktigt att lyfta fram frihetsagendan. Även om de globala utmaningarna kräver ett globalt anslag och ett globalt svar kan vi inte hoppa över detta. Det skulle, enligt mitt sätt att se det, inte vara så mycket värt att med anledning av den globala klimatutmaningen lätta på EU:s politik mot Kuba.
Jag tror inte att det skulle hjälpa. Jag tror nämligen att vi behöver se till att stötta dem som vill ha en förändring till stånd på Kuba, eftersom de med demokratiska principer bättre skulle kunna företräda sitt land och vara delaktiga i att diskutera klimatutmaningen. Det är därför jag i mitt svar har valt att inte blanda ihop detta med EU:s gemensamma ståndpunkt, för vi är väldigt tydliga från den borgerliga regeringen: Vi vill hålla fast vid vår Kubapolitik.
Vi har de senaste månaderna sett att när bland annat amerikanerna har försökt öppna upp så har förtryckarregimen på Kuba valt att svara med motsatt mynt genom att inte underlätta för de politiska fångarna. Vi har nu sett många svälta ihjäl för sin rätt att få uttrycka sig.
Därför vill jag slå vakt om den uppfattning som vi tidigare har haft och också haft stöd för bland annat av Socialdemokraterna - som jag har uppfattat det, men det kan hända att vänsteralliansen är på väg i någon annan riktning nu - för den Kubapolitik som den borgerliga regeringen ärvde av Socialdemokraterna när man samarbetade med Miljöpartiet. Herr talman! Detta är mina utgångspunkter i den här mycket omfångsrika och intressanta interpellationen som just tar upp klimatutmaningarnas betydelse för att vi agerar på olika nivåer.
Men jag tror inte att vi löser klimathotet om vi får fler förtryckarregimer och diktaturer i världen.