Alice Åström (V):
När vi i dag debatterar propositionen En anpassad försvarsunderrättelseverksamhet är det en stor och viktig debatt.
Det är en debatt som handlar om alliansfrihet, neutralitet, hur vi inom Försvarsmakten och inom det svenska försvaret ska kunna skaffa oss underrättelser och inte vara beroende av underrättelsetjänster i andra länder.
Det är en viktig fråga, och det går inte att bortse ifrån att det finns ett stärkt behov av att ha en egen underrättelsetjänst. Därför är det ganska sorgligt att vi står i det läge som vi gör i dag i Sveriges riksdag.
Vi har fått en proposition som har en mängd brister när det gäller skyddet för den personliga integriteten. Det är brister när det gäller rättssäkerhet. På många områden är det tyvärr ett hafsverk där man inte har analyserat konsekvenserna av de förslag som man lägger fram.
Vi såg bristerna i propositionen. Man lät kontrollen ligga under FRA från början. Det var inte en oberoende instans som skulle stå för kontrollen.
Man hade inte gjort avvägningar i fråga om vad detta kunde innebära när det gäller yttrande- och tryckfriheten, gränsdragningarna och problemen när det gäller meddelarfriheten. Man hade inte tittat på vad frågan om advokatsekretessen skulle kunna innebära. Det var alltså ett hafsverk på väldigt många områden.
Och det går inte att bara se denna proposition som ett enstaka fall, en enstaka proposition. Fru talman!
Jag måste faktiskt säga att under behandlingens gång och under debattens gång, då kritik har riktats mot förslaget, och den kritiken har varit hård, från Advokatsamfundet, från åklagarväsendet, från polisen och från Säpo, har det skett förbättringar.
I det förslag som ligger i kammaren i dag har det införts flera rättssäkerhetsgarantier. Det har blivit en tydligare gränsdragning i fråga om vem som ska ge tillstånden, vem som sedan ska kontrollera att tillstånden faktiskt har följts och att man inte har gjort ett övertramp. Men, fru talman, det räcker inte.
Om man ser detta förslag tillsammans med många andra ser man att frågan om skyddet för den personliga integriteten och frågan om rättssäkerhet är frågor som har kommit på undantag. Rätten till respekt för privatlivet är faktiskt en mänsklig rättighet och en förutsättning för demokrati.
Och det är just skyddet av demokratin och individen som gör att vi faktiskt vill ha ett försvar och som gör att vi vill ha en försvarsmakt som också har en underrättelsetjänst. Det är för att skydda viktiga värden.
När man då inte klarar av att göra en avvägning mellan medlen för att skydda dessa värden och skyddet och rättigheterna för den enskilda individen, då har man faktiskt missat hela poängen. Fru talman! Jag sitter också i Integritetsskyddskommittén.
Det är en väldigt intressant kommitté, och det är många år sedan vi, faktiskt tillsammans med Moderaterna, började driva kravet på att tillsätta en sådan kommitté. Gun Hellsvik och jag krävde gång på gång i debatterna i kammaren, mot bland andra Socialdemokraterna, att vi var tvungna att tillsätta en kommitté som i ett helhetsperspektiv såg över integritetsfrågorna och skyddet för den enskilda individen.
Det går nämligen att genomföra lagstiftningsförändringar - en här och en där - och säga att man skapar tillräckliga rättssäkerhetsgarantier och har argument för varje enskilt förslag. Men man saknar en överblick över effekterna för den enskilda individen. Hur långt skyddar vi den enskilda individen?
Efter ett par år fick vi ett genomslag, och kommittén tillsattes. Integritetsskyddskommittén har nu kommit med ett delbetänkande.
En helt enig kommitté, från Moderaterna till Vänsterpartiet, stod bakom delbetänkandet. Och det som vi kunde konstatera var att skyddet för den personliga integriteten inte är någonting som har stått högt på dagordningen under de senaste åren. Bristerna i lagstiftningen har varit påtagliga.
Vi konstaterar också att det inte fungerar att i efterhand, när man inte har gjort analysen, kasta in små rättssäkerhetsgarantier och att i efterhand säga: Oj, här går vi nog in på den personliga integriteten, och här får vi nog se till att vi skapar något organ som kontrollerar att detta inte missbrukas. Tyvärr är det detta som har hänt med denna produkt.
Många av förslagen är bra, men de är inkastade i efterhand under hårt tryck. Det finns fortfarande ingen grundläggande analys i betänkandet där man har gjort de avvägningar som vi som lagstiftare enligt grundlagen är skyldiga att göra. Fru talman!
Det finns fortfarande stora brister i förslaget. Förslaget om att utvidga FRA:s mandat till att handla om yttre hot i stället för yttre militära hot är en stor utvidgning. När det gäller yttre hot talar vi om den nya säkerhetspolitiska hotbilden.
Där nämns miljöhoten, oljeutsläpp, internationell brottslighet, terrorism, vapensmuggling, människosmuggling, människor på flykt, flyktingströmmar. En mängd frågor räknas upp, och man säger att detta är det nya säkerhetspolitiska läget.
Men man har inte klarat av att göra avgränsningen mellan militärens uppgifter och den polisiära uppgiften. Försök har gjorts. En del förändringar har gjorts. Men det är fortfarande inte tillräckligt. Fru talman!
Från Vänsterpartiets sida menar vi att man måste sätta in detta förslag i ett sammanhang med annan lagstiftning. Det handlar inte bara om Försvarets radioanstalt och deras möjligheter. Det handlar om vår uppgift som lagstiftare. Det handlar om respekten för grundlagen. Det handlar om respekten för den enskilda individen.
Jag skulle gärna från denna talarstol vilja höra om de borgerliga företrädare som står bakom detta med gott samvete kan säga till svenska folket: Vi har gjort den fullständiga analysen. Vi har gjort en proportionalitetsbedömning, en effektivitetsbedömning, en behovsbedömning, och vi har gjort avvägningen.
Vi har analysen, och vi kan med gott hjärta och med gott samvete säga att detta är gjort. I betänkandet sägs det på flera ställen från utskottets sida att man har gjort skärpningar på flera områden.
Men utskottet kan inte heller utesluta att det kan behövas fler rättssäkerhetsåtgärder framöver eller att nya åtgärder kan behöva vidtas. Det är bra att man är positiv till att alltid förstärka rättssäkerheten. Men jag ser det som ett tecken på att man även från den borgerliga majoriteten har sett de brister som finns.
Från Vänsterpartiets sida anser vi att det är orimligt att man fattar beslut om en lagstiftning som på ett så genomgripande sätt möjliggör en avlyssning och en övervakning av människor, även svenska medborgare.
Även om vi säger att detta ska handla om utländska förhållanden, står det tydligt för var och en som läser i betänkandet att det inte kommer att undvikas att det handlar om svenska medborgare. Det kan inte undvikas att det handlar om svensk kommunikation.
Återigen: Skyddet för yttrande- och tryckfriheten och för meddelarfriheten är en så viktig demokratisk grundläggande princip som vi i Sverige är stolta över och som vi med stolthet visar på när vi kritiserar de brister som finns i andra länder. Inte ens där har vi klarat av uppgiften.
Det som sägs i betänkandet är att om sådana uppgifter kommer in vid inhämtningen ska de omedelbart förstöras. Om så inte skett ska den kommitté som granskar att tillstånd och regelverk följts beordra att informationen förstörs. För mig är det här inte tillräckligt.
Kunskapen och vetskapen - att man redan läst kommunikationen och att denna redan är avlyssnad är ju nödvändigt för att det ska gå att bedöma om den faller under just den här lagstiftningen - kommer att finnas och riskerar att bli använda även om uppgiften i sig blir förstörd.
En sådan analys saknas fullständigt i det här förslaget. Därför, fru talman, yrkar jag bifall till reservation 2 under punkt 1 innebärande avslag på propositionen. Men för tydlighetens skull vill jag också säga att vi om avslagsyrkandet inte går igenom och propositionen antas av riksdagen har ett förslag om bordläggning, om att förslaget får vara vilande under ett år.