KBLab/rixvox huggingface dataset:
Hans Stenberg (S):
Jag blir lite bekymrad när Littorin först talar om vikten av att följa domen, och sedan i nästa andetag säger att om man inte ändrar avtalen utöver vad domen kräver kommer regeringen att se till det blir sådana förändringar ändå. Jag tycker att det är att visa dålig respekt för Europadomstolen. Domen slår fast att det inte är fel att ta ut granskningsavgift om den är transparent och om man kan se vart pengarna går.
Låt oss hålla oss till vad domstolen har sagt och inte kräva andra ändringar i avtalen än vad domstolen har krävt. Sedan säger Littorin att man kan väl göra enklare avtal i byggbranschen. Ibland önskar man att vi hade regeringsföreträdare som var något mer förankrade i verkligheten.
Vem som helst borde väl begripa att arbetsplatser som är ambulerande, som uppstår från dag till dag och där man byter ut stora delar av arbetskraften dagligen, inte kan fungera som en fast arbetsplats på ett kontor eller i en industri. För var dag som går får vi fler utländska företag på våra arbetsplatser. Det är företag som inte har någon erfarenhet av svenska förhållanden.
Det säger sig självt att det blir viktigare än någonsin att upprätthålla en granskningsverksamhet av löner och avtal för att garantera att vi inte får en totalt osund konkurrens för de seriösa företagen och de seriösa arbetstagarna.
Det är sorgligt att höra att både Littorin och Federley väljer att ställa sig på skojarnas och smitarnas sida mot seriösa företag och seriösa löntagare.
Hans Stenberg (S):
Det hör väl till god ton att tacka för svaret, så jag får väl göra det. Men jag måste säga att jag blir häpen när jag hör Maud Olofssons svar. Hon säger att det uppdagades att det fattades 28 miljoner 2006 och 150 miljoner 2007.
Att det fattades 2006 beror på högkonjunkturen och de stigande oljepriserna. Det har gjort att kostnaderna för transporterna har blivit högre. Men det är ni som lägger budgeten för 2007. Ni har ju faktiskt regeringsmakten. Det kan väl inte uppdagas att det fattas pengar. Det är helt enkelt så att ni har avsatt för lite pengar i budgeten redan från början.
Jag tycker att det är mycket märkligt. Transportbidraget är ju, som Maud Olofsson också sade, ett väldigt viktigt regionalpolitisk inslag. Det har betytt oerhört mycket för Norrlands inland. Det är en förutsättning som åtminstone delvis kompenserar för de kostnader man har för långa avstånd.
Transportbidraget ifrågasätts också hela tiden av andra länder, av EU-kommissionen och andra. Vi i Sverige måste hela tiden vara beredda att försvara och argumentera för vikten av att behålla ett transportstöd. Vi tycker att vi har väldigt bra argument för det. Hittills har vi lyckats behålla och till och med utveckla transportbidraget.
Därför är det så oroande när regeringen så att säga ger upp i förväg och avsätter långt mindre pengar 2007 än vad som faktiskt gick åt under föregående år. Med det sänder man en tydlig signal till omvärlden om att Sverige inte tänker slåss för att behålla bidraget på den här nivån. Det kanske inte var meningen att det skulle bli så.
Maud Olofsson har kanske blivit överkörd i regeringsförhandlingarna av Finansdepartementet. Men det är likafullt en väldigt olycklig signal som skickas, särskilt med tanke på de väldigt tydliga löften som gavs av de borgerliga partierna före valet om hur angeläget det var att upprätthålla transportbidraget.
Därför vill jag fråga Maud Olofsson: Vad tänker regeringen göra för att reparera den skada man har åstadkommit i budgeten genom att budgetera för lite pengar och se till så att vi kan upprätthålla transportbidraget på minst samma nivå som i dag? Helst skulle vi behöva utveckla det.
Hans Stenberg (S):
Uppenbarligen är det ibland lite svårt att byta roller. Det verkar som om både Maud Olofsson och Krister Hammarbergh fortfarande, efter snart fem månader, har svårt att vänja sig vid att de innehar regeringsmakten. De är mer intresserade av att diskutera vad den tidigare regeringen gjorde än vad de själva ska göra i framtiden.
Jag hoppas att de inte behöver sitta så länge vid makten att de vänjer sig vid det. Kort om tid och svårt att påverka budgeten, säger Maud Olofsson. Det var mycket kort om tid mellan det att de tillträdde och tills de kunde lägga fram budgeten, och därför fick de siffror som de i dag inte vill stå för när det gäller anslagen.
Det är mycket märkligt att inte samma misstag inträffat på andra områden. De var ju oerhört effektiva med att ändra när det gällde hela arbetsmarknadsområdet, exempelvis Arbetslivsinstitutet, bidragen till arbetslöshetskassan, arbetsmarknadsutbildningen, skattesänkningarna.
Regeringen lyckades genomföra enorma förändringar i budgeten, men transportbidraget ansågs uppenbarligen som så oviktigt att man inte ens brydde sig om att fundera över det faktum att det fanns en post för 2007 som var betydligt mindre än kostnaden för 2006.
Vem som helst med ansvar för området borde väl insett att det inte skulle räcka. Jag har svårt att förstå hur man resonerade när man ansåg att man kunde ha ett lägre anslag. Det finns två alternativ.
Endera tänkte man sig en dramatisk konjunkturnedgång under 2007 eller så tänkte man skära ned på anslaget. Jag tror, precis som K G Abramsson sade, att den enkla sanningen är att Maud Olofsson fick stryk av Finansdepartementet. Hon vore väl inte den första minister som råkat ut för det, och jag tycker att hon i så fall kan erkänna det.
Jag hoppas att man lyckas rätta till detta i tilläggsbudgeten och kan komma med beslut i frågan så att vi kan ge klara besked till alla de företagare runt om i landet, framför allt i de norra delarna, som är oerhört beroende av stödet.
Hans Stenberg (S):
Jag blir mer och mer upprörd när jag lyssnar på den mycket skruvade argumentation som Maud Olofsson använder sig av. Det är klart att det har skett omfördelningar och att bidraget har förändrats tidigare, bland annat på grund av att vi har haft ett utgiftstak i statens budget och att man när det har inträffat stora naturkatastrofer har varit tvungen att omfördela pengar.
Ibland har det blivit fel och då har vi socialdemokrater kritiserat vår egen regering. Den debatten är mycket väl känd. Det känns faktiskt beklämmande att den som sitter med regeringsansvaret hela tiden säger att det är någon annans fel.
Man till och med försöker ge sken av att den socialdemokratiska regeringen skulle ha varit så generös att den har presenterat hela sitt budgetalternativ för den tillträdande borgerliga regeringen. Det förstår vem som helst att så går det inte till. Naturligtvis har man fått ett visst tjänstemannaunderlag att ta ställning till. Men det måste faktiskt vara så att den regering som sitter är ansvarig för den budget man lägger fram.
Allt annat är ju helt barockt. Det måste faktiskt Maud Olofsson också inse. Man kan inte skylla på någon annan för de förslag man själv lägger fram. I valrörelsen lovade Maud Olofsson att det skulle bli en höjning av transportstödet. Det hölls inte i samband med budgeten.
Nu lovar Maud Olofsson här i kammaren igen, vad jag förstår, att man ska rätta till det här i vårbudgeten. Jag hoppas verkligen att det blir fallet, för det här är nödvändigt för väldigt många företag i vår del av landet.
Hans Stenberg (S):
Ulla Löfgren frågar varför vi inte har gjort något tidigare och varför vi inte har genomfört alla de här förslagen förut. Det som jag tog upp i mitt anförande var de områden där vi har varit överens och där vi har ställt krav på den tidigare regeringen.
Allra tydligast var det i taxifrågan, där vi gemensamt krävde av regeringen att man skulle ta fram en lagrådsremiss till sommaren inför valet. Kraven var stenhårda, inte minst från Moderata samlingspartiet och de övriga borgerliga partierna.
Så kom lagrådsremissen, förslagen låg på bordet, man hade hela tiden krävt detta från oppositionens sida och attackerat regeringen för att den har varit för långsam, och vi hade instämt i den kritiken. Vi kritiserade vår regering för att den var för långsam. Varför, när förslagen nu ligger på bordet, säger ni då nej, att det är inte aktuellt, att om det inte skett tidigare ska det inte ske nu heller?
Det är ett mycket märkligt sätt att resonera när det gäller synen på regeringsmakten och vad den ska användas till. Ni måste kliva ur oppositionsrollen. Det är ni som sitter på regeringsmakten i fyra år. Då måste ni också regera och inte nöja er med att klaga på den tidigare regeringen.
När det gäller överlasterna och att det inte införts skärpta sanktioner tidigare tycker jag att det är en rimlig ordning att man först försöker med frivilliga åtgärder, försöker få parterna - åkerinäringen, industrin, facken i branschen - att vidta frivilliga åtgärder.
Nu har vi försökt med det i flera år och ser att det inte räcker, och därför tror vi att vi även måste lägga till höjda sanktionsavgifter.
Hans Stenberg (S):
När det gäller överlaster behövs det självklart, Ulla Löfgren, även många andra insatser. Men varför utesluta sanktionsavgifterna? I dag har vi ett system som innebär att det lönar sig att någon enstaka gång, när man har oturen att åka fast, ta böterna. På så sätt kan man sätta i system att köra med överlaster.
De största bekymren gäller dels vägarna och den allmänna laglydigheten, trafiksäkerheten, dels att det drabbar de seriösa åkeriföretagen. Hur ska de kunna konkurrera med dem som hela tiden fuskar? Det är en hopplös situation. Beträffande taxi vill jag säga att om man inte vill göra någonting griper man efter halmstrån.
Nu har man hittat ett yttrande från Datainspektionen. Det går säkert att utforma redovisningscentralerna så att de fungerar utan att bryta mot några internationella konventioner. Det är åtminstone utredarens bedömning.
Det som väger tungt är att hela den seriösa taxibranschen samfällt kräver redovisningscentraler så att de får ordning och reda i branschen. Nu har vi en situation där seriösa taxiföretagare slås ut av oseriösa taxiföretagare, av sådana som inte sköter sig.
Med tanke på allt tal om lag och ordning från den borgerliga sidan vill jag påpeka att här finns ett färdigt utredningsförslag, något som ni själva krävt i många herrans år. Genomför nu detta! Det kräver både anständigheten och hela den samlade taxibranschen.
Hans Stenberg (S):
Då fick vi bekräftat från talarstolen att Sven är ute och cyklar ibland. : Är inte du det?) Ytterst sällan. Jag är så dålig på att cykla. Sven, jag begär inte att ni ska vara så enormt tuffa mot er egen regering och komma med mängder av tillkännagivanden. Vi gjorde några sådana ibland när vi tyckte att det var berättigat. Jag tycker faktiskt att ni ska stå för era egna förslag.
Ni har stenhårt drivit frågor i många år, övertygat oss, och vi har gemensamt tvingat den tidigare socialdemokratiska regeringen till åtgärder. Då måste ni förstå att man blir oerhört förvånad när ni efter valet lägger er platt för regeringen och säger att det kommer nog regeringen att fixa framöver någon gång. Smalare och vassare.
Jag tror det var så ni uttryckte er när det gällde EU-frågan. Det skulle bli en högre svansföring inom EU, och EU-frågorna skulle ta ett större utrymme. Vad blev av det?
Nu törs man inte ens försöka fundera på om man kan genomföra ett EU-direktiv tidigare, trots att man ser att den nuvarande lagstiftningen - det har vi i alla fall tidigare varit överens om, och det tror jag vi fortfarande är - är fullt bort i tok ur rent saklig synpunkt när det gäller fordonsvikterna.
Jag har faktiskt aldrig hört talats om något land som har blivit bötfällt av EU för att de har varit för snabba att införa ett EU-direktiv. Det kan knappast vara något problem så länge man kör inom landets gränser. Jag kan förstå att det kan bli bekymmer om man far utanför landet med en högre fordonsvikt.
Men så länge man kör inom landets gränser tvivlar jag starkt på att EU skulle ha några synpunkter på det.
Hans Stenberg (S):
Det är just de frågor som ni själva så stenhårt har drivit. Det är taxameterfrågorna, taxifrågorna, och det är fordonsvikter. Det är det som gör mig så oerhört förvånad. Ni har ju legat på så oerhört hårt i så många år och krävt krafttag från den tidigare regeringen.
När ni får chansen gör ni inte ens det ni själva krävde tidigare, trots att en enig bransch kräver att ni ska göra det. Jag kunde förstå det om ni hade taxibranschen emot er. Men den samlade taxibranschen kräver ju och ber er att genomföra utredningens förslag.
Det handlar inte bara om tömningscentraler, för det är att göra det lite för enkelt för sig. Det handlar om polisens möjligheter att beslagta slutrapporter från taxameter, återkallelse av körkort, möjlighet att beslagta fordon, att skärpa tillsynen och över huvud taget skapa ordning och reda inom en bransch som är så viktig för samhället. Så många seriösa företagare lider av en osund konkurrens.
Jag förstår inte motviljan mot att göra något åt det på det här området.
Hans Stenberg (S):
Jag vill börja med att tacka jordbruksministern för svaret på interpellationen. Det finns ett stort antal tjänstehundar i Sverige som gör en ovärderlig nytta bland annat hos polisen, Tullverket och försvaret och som hjälp till synskadade. Under senare år har det blivit allt svårare att få tag på hundar med egenskaper som gör dem lämpliga för att utbilda till tjänstehundar.
Det var mot den bakgrunden det år 2004 tillsattes en utredning för att finna en lösning på problematiken. Tjänstehundsutredningen presenterade sitt betänkande, som kallades för Hundgöra - att göra hundar som gör nytta, i slutet av år 2005.
Där föreslogs bland annat, som har sagts här tidigare, att staten ska ansvara för att det i Sverige produceras tjänstehundsämnen av tillräcklig omfattning och tillräckligt god kvalitet så att de statliga tjänstehundsanvändarnas behov av egna tjänstehundar kan tillgodoses på både kort och lång sikt.
Utredningen föreslog också att ett avelsprogram skulle upprättas och att regeringen ska skapa en organisation med ansvar för det. Som Eva Sonidsson sade förut föreslog Försvarsmakten i sitt remissvar på utredningen att huvudmannaskapet för en statlig tjänstehundsförsörjning skulle uppdras till Försvarsmakten.
I mina öron låter det som ett mycket klokt förslag eftersom en sådan verksamhet redan finns i Sollefteå. Det kan knappast finnas behov av mer än en statlig hundavelsverksamhet i landet när det gäller schäferhundar.
Verksamheten i Sollefteå är under uppbyggnad och skulle inom några år kunna nå en full volym med en avkastning ca 400-500 valpar per år. Det är den volymen man egentligen bör ha för att kunna garantera en fullgod kvalitet och ha kontroll på hela avelsmaterialet. Har man lägre volymer än så tvingas man använda hundar utifrån där men inte alls har samma möjlighet till kontroll av egenskaperna hos hunden.
För att täcka Försvarsmaktens behov behövs ca 200 valpar per år. Ett rationellt utnyttjande av avelsmaterialet skulle således räcka till övriga statliga myndigheters behov av schäfervalpar.
För mig faller det sig därför alldeles naturligt att ge Försvarsmakten i uppdrag att vara huvudman för statens hundavelsverksamhet när det gäller schäferhundar och förlägga verksamheten till Sollefteå. Tyvärr har man inte fått något sådant uppdrag ännu. Det är anledningen till att vi nu interpellerar i frågan. Jag vill avsluta med att fråga jordbruksministern när ett beslut om ett sådant uppdrag kan förväntas komma från regeringen.
Hans Stenberg (S):
Jag vill börja med att kommentera det som jordbruksministern sade om att den socialdemokratiska regeringen hade haft två år på sig att åtgärda det här om man hade tyckt att det var så angeläget. Det är inte riktigt sant. Utredningen presenterades sent på hösten 2005, skulle sedan remissbehandlas, och sedan var det faktiskt valår. Det fanns väldigt lite tid för den socialdemokratiska regeringen för överväganden.
Jag kan ha en viss förståelse för jordbruksministerns synpunkter när det gäller att se på de EG-rättsliga aspekterna och andra delar i det här. Därför skulle jag i det sammanhanget vilja fråga vad man har vidtagit för åtgärder i regeringen för att utreda det.
Jag har inte sett att det har tillsatts någon utredning eller liknande för att borra i de frågorna. Jag kan också ha en viss förståelse för jordbruksministerns synpunkter att det är andra hundraser som berörs än schäferhundar när det gäller tjänstehundar.
Men man kan inte komma ifrån att en väldigt stor del av de tjänstehundar som behövs utanför Försvarsmakten är just schäferhundar. Med tanke på att det är en stor fördel i avelsverksamhet om man kan ha en stor volym på verksamheten vore det direkt dumt att bygga upp en parallell avelsverksamhet för schäferhundar.
Jag tycker att det skulle vara självklart att förlägga statens hundavelsverksamhet med schäfer till Sollefteå. Man kan alltid diskutera om det ska ligga under Försvarsmakten eller om det ska vara en fristående verksamhet. Det kan man naturligtvis fundera på, men verksamheten finns där de facto i dag.
Det vore väldigt välgörande för kvaliteten och kontinuiteten i verksamheten om man fick ett klart besked om en fortsättning och om hur volymen ska se ut framåt. Det finns anledning att fundera över hur det här ska se ut när det gäller andra hundraser.
Men när det gäller schäferhundar finns det ingen anledning att tveka. Jag skulle vilja avsluta med att än en gång fråga jordbruksministern: Vad gör man för att utreda de oklarheter som fortfarande finns? Och hur snabbt kan man förvänta sig ett uppdrag från regeringen när det gäller schäferhundsverksamheten i första hand?
Jag tycker verkligen att man kan behandla den för sig och sedan fundera vidare över de andra hundraserna. Där finns det kanske mer att fundera på. Det är lite lägre volymer, och där finns ingen färdig fungerande statlig verksamhet i dag. Men när det gäller schäferhundarna tycker jag att det är hög tid att sätta ned foten.
Hans Stenberg (S):
Det är ett ganska vanligt fenomen att det när många myndigheter och många departement är inblandade i en fråga är svårt att hitta någon som verkligen vill ta ansvar för att hantera det. Det är alltid samordningssvårigheter. Därför behövs det i den här frågan klara och tydliga direktiv från regeringen. Jag tror inte att man kan förvänta sig att myndigheterna ska lösa det på egen hand. Det är för små budgetar uppsplittrade på flera händer.
Som en övergångslösning kan man, tycker jag, nappa på Försvarsmaktens erbjudande om att ta ansvar för det, åtminstone när det gäller schäferhundarna. Den statliga utredningen har visat att det finns ett tydligt behov av en statlig hundavelsverksamhet. Det finns en väl fungerande verksamhet uppbyggd i Sollefteå som har kapacitet att fylla statens hela behov av tjänstehundar.
Det vore direkt dumt att bygga upp en parallell organisation för avel av statens övriga behov av schäferhundar. Det skulle dessutom odiskutabelt leda till lägre kvalitet i aveln. Jag tycker därför att det finns väldigt goda skäl för regeringen att nu sätta ned foten och ge ett sådant uppdrag så att avelsverksamheten i Sollefteå kan utnyttjas optimalt.
Jag har full förståelse för att regeringen vill fundera vidare på hur man ska hantera de andra hundraserna som staten har behov av, men när det gäller schäferhundar tycker jag inte att det finns någon anledning att tveka i det här läget. Det borde vara en självklarhet att låta den väl fungerande avelsverksamhet som staten har i Försvarsmaktens regi i Sollefteå svara för statens hela behov av schäfervalpar.
Jag hoppas verkligen att regeringen tar tag i den här frågan och driver den framåt med kraft.
Hans Stenberg (S):
Det är inte första gången Mats Odell och jag debatterar nedläggningen av Vin & Sprits anläggning i Sundsvall. Det är nästan ett år sedan jag första gången tog upp problematiken med ministern, men hittills har vi egentligen inte sett till något agerande från statsrådet i frågan.
Nu är Vin & Sprit i full gång med att flytta produktionsutrustningen vid Sundsvallsfabriken utomlands. Det känns bittert, inte bara för de anställda utan också bland många andra som värnar om arbetstillfällena, både i landet och i regionen. Det är inte bara de anställda vid Vin & Sprits fabrik i Sundsvall som drabbas av en nedläggning. Det är också olika underleverantörer som drabbas.
Dessutom, om man lägger ned fabriken uppstår ett betydande skattebortfall och en lång rad andra negativa effekter. Jag tycker att det känns särskilt bittert med nedläggningen eftersom det finns regionala intressenter som är intresserade av att köpa fabriken och driva verksamheten vidare.
Om så skulle bli fallet skulle ett stort antal arbetstillfällen kunna räddas i regionen och en i grunden faktiskt lönsam verksamhet kunna drivas vidare.
Om däremot flytten av verksamheten genomförs innebär det att staten, landstinget och kommunen går miste om betydande skatteintäkter, och ett stort antal anställda hos både Vin & Sprit och olika underleverantörer mister sina jobb.
Jag har svårt att förstå hur regeringen och Mats Odell som ägare kan stirra sig blinda på effektutnyttjandet inom Vin & Sprit-koncernen, där det finns en viss överproduktionskapacitet, men helt bortse från den totala ekonomiska effekten av en flytt av verksamheten.
Det råder ingen som helst tvekan om att för Sveriges skattebetalare, som Mats Odell borde företräda, är den här företagsflytten en riktigt dålig affär. Jag tycker inte heller att det är acceptabelt att Mats Odell gömmer sig bakom att det här en fråga för företaget som han inte har med att göra om inte de lokala intressenterna är beredda att ta över betydligt mer än anläggningen i Sundsvall.
Jag tycker att det är en märklig inställning. Varje ägare till ett företag har rätt och möjlighet att ge ägardirektiv. Men det förutsätter naturligtvis att ägaren har någon uppfattning och viljan att ge sådana direktiv.
I det här fallet tycker jag att det är uppenbart att Vin & Sprit är på väg att genomföra en affär som i och för sig leder till ett bättre kapacitetsutnyttjande inom Vin & Sprit och säkert också ett bättre ekonomiskt utfall för Vin & Sprit-koncernen.
Men för Sverige som ägare av Vin & Sprit är det här en riktigt dålig affär om man ser till den totala ekonomiska bilden, om man ser till förlusterna av arbetstillfällen och långsiktiga skatteintäkter.
Jag vill därför göra ett försök till och fråga Mats Odell om han och regeringen ändå inte vill ta chansen att göra det möjligt för de regionala intressenter som nu finns att köpa Vin & Sprits fabrik i Sundsvall.
Hans Stenberg (S):
Direktkontakten mellan intressentgruppen och Vin & Sprit gav ett väldigt nedslående resultat av mediereferaten att döma.
Ledingen för Vin & Sprit tycks vara helt inriktad på att få bort onödig överproduktionskapacitet eftersom man inte fått några andra direktiv från sin ägare. Jag tycker att Mats Odells inställning är märklig.
Om man som ägare kräver att de lokala intressenterna måste köpa en betydligt större del av verksamheten än just fabriken i Sundsvall tycker jag att man smiter från sitt ansvar. Det måste finnas en helhetssyn.
Som ägare i ett bolag - privat eller statligt - har man ett ansvar, både för den totala ekonomiska bilden hos ägaren och för arbetstillfällen som går förlorade vid en företagsnedläggning. Vi skulle inte tveka en sekund att ställa krav på ett privat företag som lägger ned en verksamhet på orten.
Men uppenbarligen har regeringen ingen som helst ambition att ställa några krav på sig själva som ägare när man lägger ned en verksamhet på orten. Om man tar hänsyn även till de underleverantörer som berörs handlar detta om sammanlagt fler än 100 arbetstillfällen som är på väg att försvinna ut ur landet. En mycket lång yrkestradition med i vissa fall unikt yrkeskunnande går till spillo.
Det hör verkligen inte till vanligheterna att statliga företag i något land i världen medverkar till att flytta produktionen ut ur det egna landet. Det tror jag är ganska unikt. Det som upprör mig mest i sammanhanget är att kalkylen för en flytt är tveksam också ur företagsekonomisk synvinkel.
Fabriken i Sundsvall går inte med förlust. Det ser de intressenter som vill ta över verksamheten och driva den vidare.
Därför hoppas jag verkligen att Mats Odell kan modifiera sitt uttalande och även medverka till att man får köpa bara den här fabriken och inte ställa det fullkomligt orimliga kravet att man ska köpa stora delar av Vin & Sprit Distillers för att över huvud taget förekomma i seriösa diskussioner i frågan.