Siv Holma (V):
Jag vill börja med att tacka Sven-Erik Bucht för den viktiga interpellationen om mobiltelefonitäckning i Sveriges glesbygd. It- och energiministerns svar lämnar mycket att önska. Jag får en känsla av att ministern lägger ansvaret hos någon annan och inte hos sig själv. Jag blir inte lugnad av att ministern försäkrar Bucht att hon "noga följer" utvecklingen.
Det räcker inte heller med att hänvisa till att operatörerna måste bli bättre på att hantera problem med överbelastade nät. Det är också otillräckligt ansvarstagande från ministerns sida att hänvisa till att Post- och telestyrelsen "ska inom lagens ramar utforma tillståndsvillkoren och utöva tillsyn över att dessa följs". Fru talman!
Ministern lyfter i svaret det nya it-politiska målet, som säger att Sverige ska vara bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter. Men det målet är tandlöst. Det fångar inte upp aspekten att alla ska kunna ta del av moderna it-tjänster i hela landet. Ministern säger heller aldrig att rätten till en välfungerande telefoni måste säkerställas i hela landet. Fru talman!
Yttäckningen för mobiltelefoni fungerar inte på ett tillfredsställande sätt i glesbygden. Det har uppmärksammats vid ett flertal tillfällen. Senast i radioprogrammet Kaliber , under rubriken Goda löften - dålig täckning , från i går framgick att det så kallade NMT-nätet, som faktiskt hade en mobiltäckning på 95 procent, slutade fungera 2009.
Post- och telestyrelsen skrev 2004 till och med att NMT hade en särställning i att ge glesbygden mobiltäckning och att det inte fanns fungerande alternativ. Samma år fick teleoperatören Net 1 tillståndet till NMT-nätet. De lade ned den välfungerande mobiltäckningen i glesbygden på grund av att de ansåg att den inte var lönsam.
Net 1 erbjöd i stället en annan lösning som är ett mycket sämre alternativ. Glesbygdsborna blev alltså de stora förlorarna. I Kaliber beskrevs att orsaken till försämringen var att tillståndet hade fått en särskrivning av ordet mobiltelefoni till "mobil" och "telefoni". Vad värre är, detta tillstånd kan inte förändras före 2020.
Vad avser ministern göra för att glesbygdsborna ska slippa vänta till 2020 för att få tillbaka möjligheten att ringa med sina mobiltelefoner på NMT-nätet? Vore det inte på sin plats att ministern tog sitt ansvar för glesbygden och gav direktiv om att omförhandla tillståndet för att säkerställa mobiltelefontäckningen för glesbygdsborna? Fru talman!
I Ekot i går sade ministern att det vore att lura människor om man förstärker lagstiftningen. Det är med lag vi bygger landet. Det är ju en känd devis. Men enligt ministern är devisen ett sätt att lura människorna. Häri ligger en avgörande skillnad mellan oss och Centerpartiet. Ministern säger också i svaret att "operatörernas utbyggnad har i allt väsentligt drivits av användarnas efterfrågan och betalningsvilja".
I klartext måste det ju tolkas som att glesbygden inte är en tillräckligt stor marknad. De får vackert vänta på sin tur efter att storstädernas och tätorternas efterfrågan har blivit tillgodosedd. Vidare framgår det i radioprogrammet att i de tillstånd som PTS gett till operatörerna saknas det dessutom krav på utbyggnad och täckningsgrad. Vad avser ministern att göra åt detta?