KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anders Ygeman (S):
Jag instämmer i mycket av det Sotiris Delis säger. Samtidigt måste vi göra en distinktion mellan det psykologiska försvaret - det vill säga Sveriges förmåga att möta påverkanskampanjer med syfte att förvrida bilden av motståndaren eller av ett händelseförlopp, eller med syfte att minska vår försvarsvilja - och rena cyberattacker.
Om sådana skulle göras av en främmande stat för att exempelvis försena, förhindra eller växla om Sotiris Delis tåg vore det en ren krigsattack.
Det vore en attack med cyber som vapen, inte en del av någon psykologisk krigföring även om det naturligtvis - precis som en bomb, en terrorattack eller ett väpnat angrepp - skulle få även psykologiska effekter. Det var många frågor på slutet; låt mig börja med den om EU. Självklart ska vi samarbeta med EU i de här frågorna. Europeiska rådet har också uppmärksammat medlemsländerna på den här frågan och uppmanat dem att titta på den. Det är alltså självklart en del av vårt arbete.
När det handlar om det civila samhällets förmåga att motstå cyberattacker har MSB ett uppdrag, nämligen det nationella CERT-uppdraget. FOI har en stor och bra övningsverksamhet när det gäller att motstå den här typen av attacker. Det kvarstår dock ganska mycket att göra. Den Riksrevisionsrapport vi nyligen har fått och som vi har kommit med en skrivelse om till riksdagen visar att vi har brister i vår it-beredskap.
Det kanske skulle kunna vara förlåtet, men problemet är att vi har samma brister i it-beredskapen som vi hade för sex sju år sedan. Det beror tyvärr på att den tidigare - moderatledda - regeringen negligerade de här frågorna, fru talman. Annars hade det inte varit möjligt för Riksrevisionen att ett antal år senare lämna exakt samma kritik. Detta måste vi nu ta tag i. Vi måste bygga upp en obligatorisk incidentrapportering så att berörda myndigheter har tillgång till det.
Vi måste klargöra myndighetsstrukturen och vidta ett antal andra åtgärder för att komma till rätta med detta. När det gäller själva det psykologiska försvaret är det delat mellan MSB, alltså Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, och naturligtvis Säkerhetspolisen. Det finns självklart även en militär del.
Det stämmer att MSB har fått minskade resurser, men inte i de här delarna. Det hade kanske varit klädsamt för Sotiris Delis att delge kammaren att neddragningen i precis lika hög grad kom i den alliansbudget som blev kammarens beslut.
Anders Ygeman (S):
När det gäller den frågan får jag faktiskt ta och återkomma, för jag känner inte till detaljerna om detta. Jag känner inte till om Sverige har gett ett svar på den frågan eller inte, så jag ber att få återkomma i en annan ordning. När det gäller vilka som sitter i regeringen lovar jag Sotiris Delis att han inte behöver upplysa mig om att det är vi som gör det och att det är jag som är minister.
Anledningen till att jag tog upp det var naturligtvis att Riksrevisionen 2007 lämnade förödande kritik mot Sveriges it-beredskap och vår förmåga att stå emot de attacker Sotiris Delis med rätta intresserar sig för, engagerar sig i och tycker att Sverige ska ha en bra kapacitet att bemöta. Sedan går det sju år innan Riksrevisionen gör en förnyad granskning.
Under alla dessa sju år har vi en moderatledd regering med moderata ministrar, och efter de sju åren kommer Riksrevisionen fram till exakt samma kritik. Ingenting har alltså hänt på sju år för att förbättra Sveriges it-säkerhet.
Då är det kanske ändå rimligt att man riktar kritiken mot den regering och det parti som under hela denna tid har suttit vid makten utan att vidta några åtgärder för att förbättra Sveriges it-beredskap. Nu har vi en ny regering, och nu vidtar vi de åtgärder den moderatledda regeringen skulle ha vidtagit för att stärka vår it-beredskap. Nu kommer den obligatoriska incidentrapporteringen på plats. Nu lever vi upp till EU:s NIS-direktiv.
Nu tydliggör vi myndigheternas ansvar för it-säkerhet och var gränserna ska gå. Nu uppmanar vi de statliga myndigheterna att återkomma till regeringen med rapportering om hur de har byggt upp sin it-beredskap. Nu går myndigheterna igenom kommun efter kommun för att kolla hur it-beredskapen är. Nu sker revisioner av de mest säkerhetskritiska myndigheterna för att se hur it-beredskapen ser ut där.
Det här är sådant Riksrevisionen nämnde för den borgerliga regeringen 2007, men i stället för att leda till handling hamnade det längst ned i byrålådan. Jag ska även återkomma till frågan om den psykologiska beredskapen och det civila försvaret.
De här frågorna kommer regeringen att återkomma till i inrikespropositionen och i det försvarspolitiska arbetet, och då är tanken att vi ska göra det i bred politisk enighet. De här frågorna fick ju faktiskt ganska bra uppmärksamhet i Försvarsberedningen, och jag vet att de har varit föremål för diskussioner inför försvarsbeslutet.
Jag välkomnar att vi nu tillsammans ska kunna gå fram och stärka Sveriges försvarsförmåga i det här viktiga avseendet, och jag är tacksam för att Moderaterna är en del av det arbetet.
Anders Ygeman (S):
Jag delar Sotiris Delis uppfattning att statsråd har det fulla ansvaret för de beslut man fattar och inför den svenska befolkningen. Men det måste gälla även tidigare regeringar och inte bara nuvarande regeringar. Det är angelägna frågor som Sotiris Delis tar upp i sin interpellation.
När inrikespropositionen har kommit och när våra partier och ett antal andra partier tillsammans har arbetat fram förslag och tagit ansvar för Sveriges försvar är min förhoppning att vi kan stå starkare i de här frågorna. Jag välkomnar Moderaternas bidrag till den diskussionen.
Anders Ygeman (S):
Roger Haddad har, mot bakgrund av de möjliga konsekvenser som eventuella förslag från den pågående utredningen Genomförande av vissa straffrättsliga åtaganden för att förhindra och bekämpa terrorism kan få, frågat mig om jag och regeringen kommer att genomföra en konsekvensanalys av Säkerhetspolisens möjligheter att inhämta information från Försvarets radioanstalt, FRA.
Han har även frågat om jag och regeringen avser att ge utredningen tilläggsdirektiv alternativt be en ny utredning att se över Säkerhetspolisens framtida möjlighet att använda information från FRA i förebyggande syfte. Som jag nämnde i ett frågesvar den 22 april 2015 är kampen mot terrorism en prioriterad fråga för regeringen. Terrorism utgör ett allvarligt hot mot vår säkerhet och mot våra medborgerliga fri- och rättigheter. Terrorismens utveckling ställer nya krav på myndigheternas agerande.
För att bekämpa terrorism krävs ett långsiktigt arbete med fokus på samverkande insatser från många aktörer. Terrorismbekämpningen måste alltid ske i enlighet med våra grundläggande fri- och rättigheter. Inom Regeringskansliet pågår nu arbete med att ta fram en ny nationell strategi mot terrorism.
Som jag också redogjorde för i frågesvaret antog FN:s säkerhetsråd i september 2014 en resolution om bland annat åtgärder för att motverka att personer reser utomlands i syfte att begå terroristhandlingar. Den nämnda utredningen har fått i uppdrag att analysera behovet av lagändringar för att Sverige ska leva upp till de krav på straffrättslig reglering som ställs i resolutionen och lämna de lagförslag som är nödvändiga.
I uppdraget anges särskilt att det bör beaktas hur utformningen av förslag till kriminalisering och avgränsningarna av det straffbara området påverkar möjligheterna för bland annat ansvariga myndigheter att bedriva ett effektivt arbete för att förebygga och förhindra att personer reser utomlands i syfte att delta i terroristhandlingar eller terroristträning. Säkerhetspolisen, som har det huvudsakliga ansvaret för terrorismbekämpningen i Sverige, deltar med en expert i utredningen. Uppdraget ska redovisas senast den 18 juni i år.
Först när utredningen har lämnat sitt betänkande vet vi hur eventuella förslag ser ut och hur de kan påverka myndigheternas arbete. Det är för tidigt att säga vilken eventuell ytterligare analys som kan behövas. Jag avser därför inte att i nuläget vidta några åtgärder.
Anders Ygeman (S):
Roger Haddad frågade mig hur regeringen tänker agera. Det enkla svaret är att regeringen har agerat. Det kan tyvärr inte sägas om den regering som Roger Haddad stödde. Ni hade tid på er. Inget av de två problemkomplexen var okända under den tid som den moderatledda regeringen satt vid makten. Vi hade resor till terror och krig, men det togs inga initiativ för att utreda eller kriminalisera dem.
Vi kom till ett rent bord. Vi tog i december initiativ till en snabbutredning som ska redovisas den 18 juni. Jag för min del tänker vänta tills resultatet av den utredningen blir känt. Utredaren ska titta på både huruvida vi behöver ytterligare kriminalisering för att leva upp till FN:s resolution 2178 och vilka följdverkningar detta skulle få.
Låt mig också säga att inte heller FRA-problemet, som Roger Haddad uttryckte det, var okänt under den moderatledda regeringens tid. Det diskuterades. Vi har den begränsningen att signalspaning inte får inriktas på personer utan bara på företeelser.
Justitieministern uttalade tydligt under den tid vi hade en moderatledd regering, som Roger Haddad stödde, att signalspaning inte skulle få användas parallellt med förundersökning, exempelvis vid terrorbrott. Därför går min fråga tillbaka till Roger Haddad. Om han nu, innan utredningen och analysen är klara, är bombsäker på hur problemet ska lösas vore jag tacksam om han kunde delge kammaren hur Roger Haddads lösning ser ut.
Ni hade åtta år på er att agera och gjorde ingenting. Nu kräver ni att regeringen ska agera. Fine! Den 18 juni kommer utredningen. Sedan ska vi beskriva vår handlingslinje. Vi kommer att lägga fram en proposition för kammaren efter sommaren som får behandlas av höstriksdagen mindre än ett år efter att regeringen tillträdde, inte efter åtta år med armarna i kors. Roger Haddad! Hur ser Folkpartiets lösning på detta problem ut? Ni hade åtta år på er att hantera det men gjorde ingenting.
Anders Ygeman (S):
Det stämmer att Roger Haddad har suttit i Rikspolisstyrelsen i fyra år och i justitieutskottet i fyra år. Det stämmer att den borgerliga regeringen antog en nationell strategi mot terrorism. Men det stämmer också att de tog upp problemet med terroristresor i den nationella strategin utan att göra något för att kriminalisera det.
Det stämmer att du har suttit i riksdagen i fyra år, Roger Haddad, utan att ta upp det här problemet, utan att se problemet. Ingen såg problemet, säger Roger Haddad. Jag bara tittar på talmannen som sitter här. Han skrev som socialdemokratisk ledamot debattartiklar om att kriminalisera detta, så det var känt - men kanske inte i Folkpartiet eller i regeringen. Jag ska inte raljera för mycket om detta. Problemet är: Vi har tagit tag i frågan.
Vi har beskrivit hur vi tänker agera. Roger Haddad hör ett radioinslag där Säkerhetspolisen intervjuas, och så skriver han en interpellation. Men han har ingen egen tanke om hur detta ska gå till. Det är ju det som är slutsatsen. Jag ställer frågan: Hur vill Roger Haddad göra det? Han har fyra minuter på sig. Det blir inget svar.
Trots fyra år i justitieutskottet och trots ett antal år i Rikspolisstyrelsen blir det inte mer än så här. Man hör ett radioinslag. Man skriver en interpellation. Man hoppas på det bästa. Roger Haddad, det håller inte!
Anders Ygeman (S):
Jag vill bara notera att vi inte vet om Roger Haddad vill ge Säkerhetspolisen den här möjligheten eller - om han skulle ge dem den möjligheten - hur det i så fall skulle gå till. Inget av det har vi fått något svar på i den här interpellationsdebatten. Det stämmer att vi, när Roger Haddad utgjorde regeringsunderlag och vi hade en moderatledd regering, inte hade 130 utländska stridande, utan vi hade 100.
Men det är en klen ursäkt för att inte agera. Vi har agerat. Vi har tillsatt en snabbutredning om att kriminalisera. Vi gjorde det i december. Den 18 juni kommer utredningsförslaget. Jag tror att detta är ett av flera problem som vi kommer att vara tvungna att hantera efter utredningen. Låt mig för att problematisera ta upp ett annat.
Om vi väljer att ytterligare kriminalisera kommer vi att försvåra för den förebyggande verksamheten. I dag är vi beroende av tips och information. Det kan vara en anhörig som är orolig för att ett barn ska åka och strida. Uppemot hälften av dem som åker och strider dör - de kommer aldrig tillbaka till Sverige.
Men det är självklart att om det är en brottslig verksamhet att åka iväg minskar det viljan hos anhöriga att anmäla till polis eller säkerhetspolis att ens man, son eller dotter är på väg för att strida. Det är också något som vi kommer att vara tvungna att hantera när utredningens förslag kommer. Att kriminalisera är en bra åtgärd. Jag tror att den är rätt och riktig och tror inte att det finns något alternativ. Men det är ingen enkel väg, inget quickfix.
Vi kommer att få hantera ett antal svåra frågor när utredningens resultat väl ligger på regeringens bord och när remissinstanserna har fått säga sitt. Då välkomnar jag Roger Haddads bidrag till den debatten.
Anders Ygeman (S):
Beatrice Ask har frågat mig vilka åtgärder jag vill ta initiativ till för att stävja den kriminella handeln med illegala svenska pass och resehandlingar. Hon har också frågat om jag anser att svensk polis och svenska åklagare har de verktyg som behövs i arbetet mot illegal hantering av svenska pass och resehandlingar. Av den utredning i ämnet som nyligen har redovisats, departementspromemorian Missbruk av svenska pass - Omfattning och åtgärdsförslag , framgår att det förekommer ett visst missbruk av svenska pass.
Även om det är svårt att få en heltäckande bild av hur omfattande missbruket är, finns det enligt utredaren indikationer på ett stort mörkertal. Det är angeläget att komma till rätta med detta missbruk. Som utredaren konstaterar är det dock svårt att peka ut en enskild faktor som orsak till missbruket, varför det heller inte finns någon enkel lösning på problemet. Troligen är det flera samverkande faktorer som möjliggör missbruket.
Utredaren föreslår därför ett antal åtgärder som ska öka passkontrollen i samband med resa, begränsa tillgången till pass och öka risken för upptäckt vid passmissbruk. Bland annat finns förslag om en ökad användning av den biometriska informationen i passen samt om en begränsning som innebär att högst tre pass ska kunna hämtas ut under en femårsperiod, såvida det inte finns särskilda skäl. Promemorian har skickats ut på remiss och jag vill nu avvakta remissinstansernas synpunkter.
Utöver de åtgärder som kan genomföras i Sverige är det också möjligt att i andra länder inom Schengenområdet bättre nyttja de möjligheter som finns att upptäcka dokumentmissbruk genom att utföra slagningar i databaser över stulna och förkomna dokument. Vad gäller de verktyg som polis och åklagare har i arbetet mot illegal hantering av pass lyfter utredaren frågan om att en ökad tillgång till tvångsmedel och ett mer systematiserat arbete med tydliga rutiner möjligen skulle kunna underlätta upptäckt och utredning av passrelaterad brottslighet.
Polis och åklagare har redan i dag goda möjligheter att arbeta mot kriminaliserade handlingar kopplade till pass. Med den nya polisorganisationen ökar också förutsättningarna för enhetliga handläggningsrutiner. Om det därutöver finns behov av att förbättra verktygen är för tidigt att säga. Även i detta avseende vill jag avvakta värdefulla synpunkter på de remitterade förslagen från myndigheter och organisationer. Därefter kommer regeringen att ta ställning till lämpligheten i de olika förslagen.
Anders Ygeman (S):
Jag delar i allt väsentligt Beatrice Asks bild av problemet. Däremot tror jag att man ska akta sig för att föra vidare mytbildningarna om svenska pass. Vi har nu ett gediget faktaunderlag i form av utredningen som jag tror är en bra grund att föra debatten utifrån.
Och de problem som där identifieras räcker alldeles utmärkt för att man ska förbli väldigt orolig. Beatrice Ask kallade mitt interpellationssvar för ett understatement. Ja, det kanske det var. Under Beatrice Asks tid som justitieminister utfärdades 177 000 pass som sedan anmäldes som förlorade eller stulna och som fortfarande är giltiga.
Det är en bra förstahandsåtgärd. Det gäller dock att alla EU-länder vidtar motsvarande åtgärd. Det ska inte vara så att det i vissa EU-länder är tuffare kontroll av kreditkortet i taxin på väg från flygplatsen än vad det är av passet i passkontrollen, men så är det tyvärr i dag. På en del flygplatser inom EU skannas inte alla dokument mot Interpols databas och SIS.
Denna fråga driver vi i EU-kretsen. Inom EU har vi också ett projekt som kallas Smarta gränser som handlar om att använda biometri, det vill säga fingeravtryck och ansiktsform, för att kontrollera att den som har passet också är den rätta bäraren av passet - oavsett om dokumentet är stulet, lånat eller hyrt, eller vad vi nu vill kalla lookalike-problematiken.
På detta sätt omöjliggör vi lookalike-användningen. Därför är det speciellt glädjande att vi i övermorgon påbörjar ett försök med ansiktsbiometri på Arlanda flygplats. Jag planerar att vara där och vara först i ledet att pröva den nya tekniken som ska förhindra lookalike-användning av pass för att ta sig in i Sverige och Schengen.
Anders Ygeman (S):
Jag vill lyfta upp tre saker. För det första är det bra att Beatrice Ask inte vill delta i mytspridning. Därför frågar jag: Vad bygger du ditt påstående att svenska pass skulle vara de mest missbrukade i världen på? Jag har inte sett den uppgiften i den passutredning som du själv tillsatte och vars betänkande nu finns att läsa.
För det andra kan jag glädja Beatrice Ask med att det som Elisabeth Svantesson krävde 2009 finns i dag. Om ett pass anmäls förlorat eller stulet spärras det omedelbart över hela världen i Schengen Information System och Interpols databas Stolen and Lost Travel Documents.
Problemet är att alla länder inte kontrollerar passen mot spärrlistan. Det var bakgrunden till min analogi med kreditkortet. Åker man taxi i någon av våra världsstäder kontrolleras alla kreditkort mot spärrlistan, men i gränskontrollen på en del av våra större flygplatser i EU kontrolleras passet inte mot spärrlistan.
Här måste vi vara tydliga mot våra europeiska grannar med att de vid inresa i Schengen måste kontrollera om passet är spärrat på grund av förlust eller stöld. För det tredje ska regeringen lägga en eller kanske flera propositioner på riksdagens bord. Beatrice Ask behöver inte vara orolig.
Låt mig dock understryka att flera av de åtgärder som nämns i utredningen och som är mest verkningsfulla mot problemet kan vi vidta utan att gå vidare med proposition.
Användningen av biometrisk data på Arlanda är inget vi behöver nytt lagstöd för från riksdagen, men det gör att vi på sikt kan kontrollera alla pass för att se till att det är rätt passbärare. Alla svenska pass har i dag fingeravtryck från båda pekfingrar och ansiktsform i sig, och det är möjligt för en passkontrollör att kontrollera det. Vi har dock inte den utrustning och de rutiner som krävs.
Skälet till att det bara är ett försök på Arlanda är för att vi måste få till det så att passkontrollen går smidigt och att det inte blir stora köer. Annars vill folk kanske inte åka till vårt land. Denna åtgärd går att vidta direkt, men det som sannolikt behöver lagstöd är om vi ska gå vidare med utredningens förslag att sätta en gräns för antalet pass till tre.
Detsamma gäller om vi ska gå vidare med utredningens förslag om giltighetstiden för barns pass eftersom de inte är fotografiskt jämförbara under fem år. När remisstiden är över och vi ser remissutfallet ska vi starta arbetet med att lägga en eller flera propositioner på riksdagens bord.
Anders Ygeman (S):
När det gäller spärrlistor och stulna och förlorade dokument vill jag tydliggöra att vi vid alla stora gränskontroller i Sverige skannar alla pass mot listorna. Det gör man däremot inte i alla Schengenländer, vilket gör det mindre verkningsfullt eftersom det finns sätt att ta sig till Sverige via de andra Schengenländerna. Därför är det viktigt att driva på dessa länder. Sedan har vi lite glädjande siffror. Vi har 177 000 förlorade pass som fortfarande är giltiga.
Norge, som har hälften så många medborgare som Sverige, har 140 000 förlustanmälda pass, medan Tyskland, som är ett större land är Sverige, har 477 000. Vi ligger kring genomsnittet i EU, och det ger vid handen att även andra länder har behov av att skärpa upp sina regler. Det är inte en ursäkt för att Sverige inte ska skärpa upp sina regler.
Jag tror, fru talman, att Beatrice Ask har helt rätt när det handlar om biometri och barn och om biometri i största allmänhet. Biometri kommer över lite tid att göra det möjligt att rättssäkert och enkelt passera gränser utan att för den sakens skull påverka den personliga integriteten.
Jag tror att vi kan göra systemet både säkrare och snabbare så att den som har rätt att resa kan göra detta snabbt och enkelt medan de som är efterlysta eller inte har rätt dokument inte kan det.
Anders Ygeman (S):
Ellen Juntti har frågat mig vad jag tänker göra för att säkerställa att den lagstadgade tiden på 90 dagar hålls när det gäller ärenden där målsäganden är under 18 år. Hon har också frågat mig om jag anser att det ska införas en sammanhållen tidsfrist för hela rättsprocessen, hur lång den i sådana fall ska vara och när detta kan komma till stånd. Barn är särskilt utsatta som brottsoffer, och det är angeläget att sådana ärenden hanteras skyndsamt utifrån barnens bästa. Både polis och åklagare har de senaste åren gjort mycket när det gäller hanteringen av brott mot barn.
I allt fler regioner och kommuner finns det numera ett utvecklat samarbete där polis och åklagare samverkar med socialtjänst och läkare för att de utsatta barnen inte ska behöva utstå ytterligare påfrestningar, och för att möjliggöra en så snabb utredning som möjligt. Enligt uppgift från Åklagarmyndigheten är den genomsnittliga handläggningstiden nu kortare än fristen. Även andelen ärenden där fristen hålls har ökat de senaste åren. Detta kan ses som ett tecken på att myndigheternas gemensamma satsning på metodutveckling inom detta område har gett effekt.
I enskilda fall kan det finnas befogad anledning till att fristen inte kan hållas. Bland annat kan handläggningen påverkas av omständigheter som myndigheterna inte råder över, till exempel att personer som ska förhöras är svåra att få tag på. Omfattningen av olika förundersökningar kan också variera kraftigt. Det är viktigt att kraven på skyndsamhet i dessa fall inte får till följd att utredningsåtgärder som behöver vidtas inte kommer till stånd, vilket skulle kunna leda till att kvaliteten på brottsutredningarna försämras.
Däremot får det givetvis inte finnas omotiverade skillnader i handläggningen mellan olika delar av landet. Under 2015 har vi fått en ny polismyndighet. Även Åklagarmyndigheten har genomgått en organisationsförändring under 2014. Ett av syftena med dessa förändringar är att skapa förutsättningar för en mer enhetlig handläggning av ärenden över hela landet.
När det gäller frågan om en sammanhållen tidsfrist för hela rättsprocessen vill jag peka på att en utredare har lämnat förslag på nya regler som syftar till att öka effektiviteten i hanteringen av ärenden med såväl unga misstänkta som unga brottsoffer. Ett av förslagen är att ärenden om brott mot en målsägande som är under 18 år i flertalet fall ska handläggas inom en sådan sammanhållen frist. Enligt förslaget ska fristens längd vara 14 veckor från det att någon är skäligen misstänkt till dess att huvudförhandling i tingsrätt påbörjas.
Utredarens förslag har remitterats, och promemorian bereds i Regeringskansliet. Att förebygga och bekämpa brott mot barn är en högt prioriterad fråga för regeringen, och jag avser att nära följa hur myndigheterna arbetar med att nå tidsfristerna. Jag vill i detta sammanhang också nämna att det för närvarande pågår en utredning som bland annat ska lämna förslag till en lag om inkorporering av barnkonventionen i enlighet med vad regeringen uttalat i regeringsförklaringen.