KBLab/rixvox huggingface dataset:
Erik Andersson (M):
Jag vill börja med att från talarstolen i riksdagen rikta ett stort tack till alla skattebetalare, både privatpersoner och företag, som ser till att vi har en gemensamt finansierad välfärd. Som motprestation ska vi se till att de skatteintäkter som vi får in ska användas med respekt och där de gör mest nytta. Herr talman! Sverige är ett av de länder i världen som har det högsta skattetrycket i världen.
Vi hamnar på plats fem bland OECD-länderna med ett skattetryck på runt 43 procent av bnp. Danmark, Finland, Belgien och Frankrike har ett högre skattetryck än vi har. Vi har världens näst högsta marginalskatter på arbete. Under dessa förutsättningar ska man studera nya skattehöjningar väldigt noga. I slutändan är det oftast konsumenterna som får betala för en skatt, direkt eller indirekt.
Punktskatter är speciella konsumtionsskatter på särskilt utvalda varor och tjänster. De flesta punktskatter har inte till huvudsakligt syfte att berika staten. Ändå är det ett faktum att punktskatterna genererar stora inkomster till staten. Staten får in totalt ca 120 miljarder kronor per år från punktskatterna. Punktskatterna används för att styra konsumtionen i en för samhället önskvärd riktning.
Exempel på detta är skatten på alkohol, energi och tobak. Dessa tre skatter är också våra äldsta punktskatter. När punktskatterna används på rätt sätt kan de utgöra ett effektivt verktyg för att påverka till det bättre. Men när de används på fel sätt riskerar de att slå hårt mot jobb, företagande och enskilda människor. Herr talman! Därför säger vi nej till en avståndsbaserad kilometerskatt.
En sådan skulle särskilt drabba företag och människor som bor och verkar på landsbygden. Vi anser därför att en sådan skatt inte ska införas. Herr talman! Vi säger nej till en skatt på handelsgödsel som slår hårt mot landsbygden och mot Sveriges lantbrukare. Sveriges lantbrukare är viktiga för Sverige, och de producerar mat och mjölk med hög kvalitet.
En skatt skulle leda till att en ännu större andel av den mat som konsumeras i vårt land skulle produceras i andra länder och till att jobb skulle försvinna. Vi säger även nej till en nationell flygskatt, eftersom företag och människor ska kunna verka i hela Sverige. Sverige är ett land med stora avstånd, och vi är helt beroende av ett fungerande flyg. Därför måste ett skattesystem utformas på ett sådant sätt att det inte slår hårt mot landsbygden.
Därför vill vi inte att en nationell flygskatt ska införas. Därutöver vill vi givetvis bevara Bromma flygplats, som är viktig för alla i hela landet. Herr talman! Vi säger ja till att stimulera produktion av förnybar el, och vi vill sänka skatten för egenproducerad förnybar el och effektivisera tillståndsprocessen för att ansluta en ny kund till elnätet. Herr talman!
Vi säger ja till fortsatt långsiktiga och goda förutsättningar för förnybara drivmedel och vill särskilt premiera drivmedel med stor klimatnytta genom att skattebefria andra generationens biodiesel. Herr talman! Vi har fem reservationer i betänkandet, men vi yrkar bifall till reservationerna 6 och 9.
Erik Andersson (M):
Under alliansregeringen fördubblades i och för sig underhållet av järnvägen jämfört med hur det var under de tidigare regeringarna. Om man inför en kilometerskatt, skatt på handelsgödsel, höjd skatt på arbete, flygskatt och även förändringar i RUT och ROT, som är så i ropet i dag, vem är det då som får betala? Är det konsumenterna eller någon annan?
Erik Andersson (M):
Jag är relativt ny i riksdagen, vilket slår mig när vi hör talet om vilken historieskrivning som kommer från den rödgröna sidan. Det jag först och främst tänker på är vem det är som betalar skatterna. Det är ju inte staten själv som kommer in med intäkter för att finansiera välfärden, utan det är hårt arbetande män och kvinnor där ute som försöker göra allt för att få tillvaron att gå ihop. Sedan har vi även företagen som betalar skatt.
Under de borgerliga regeringsåren sänktes givetvis skattetrycket i det land som har nästan högst skattetryck i världen, men det resulterade ju i att vi fick in större skatteintäkter. Därför tycker jag att det är lite märkligt att man säger att ladorna är tomma.
Min fråga är: Med tanke på att ni kommer att höja skatterna väsentligt - inte minst på unga, med den höjda arbetsgivaravgiften för unga - tror ni att det kommer att bli fler i arbete?
Erik Andersson (M):
Jag minns en tid när Magdalena Andersson inte var finansminister. Då kunde man höra i radio och tv att varje gång som Borg sade någonting sa hon tvärtom. I den ena sekunden var det satsa - då skulle man satsa mer. I nästa sekund var det bromsa - då skulle man satsa ännu mer. Därför undrar jag ibland om den socialdemokratiska ekonomiska politiken utgår ifrån något annat än de vedertagna ekonomiska teorierna.
I januari 2006 var statsskulden 1 311 miljarder. I augusti 2014 var den 1 261 miljarder. Däremellan har den minskat, och sedan har den ökat lite till. Faktum är att det har skapats 56 miljarder mer till välfärden under de borgerliga regeringsåren.
Och de 130 miljarderna i skattesänkningar som ni ondgör er över, var hamnade de pengarna någonstans? De hamnade ju inte ute i rymden eller någon annanstans, utan de hamnade hos medborgarna som kunde konsumera, spara eller något annat. Och det är väl välförtjänt att de får mer pengar kvar i plånboken när de arbetar så hårt.
Den socialdemokratiska budget som kanske kommer att läggas fram tror jag inte kommer att innebära mer arbete. Det blir snarare dyrare att arbeta, och det skapar inte mer arbete. RUT- och ROT-reformerna, exempelvis, har gjort svarta jobb vita, och det har också skapat väldigt stora skatteintäkter.
Till och med Skatteverket säger att attityden till svartarbete har förändrats tack vare den här reformen. Nu ska man dock halvera den, och det är en gåta för mig hur man kan gå fram med en sådan budget, som jag faktiskt tror riskerar att slita sönder Sverige, vilket är ett känt uttryck.
Erik Andersson (M):
I den tidigare debatten var det någon som yttrade att det här börjar bli som Jeopardy. Det tycker jag också, för nu är det helt plötsligt jag som får en massa frågor när jag frågat vilka skatter finansministern kommer att föreslå höjningar av och vilka de kommer att drabba. Jag har inte fått något riktigt svar där. Det är visst plötsligt väldigt intressant vilka jag känner. Men Moderaternas politik utgår inte från vilka jag känner - möjligtvis bygger socialdemokratisk politik på vilka man känner.
Så funkar inte Moderaternas politik. Nej, jag känner nog inte så många som anlitar RUT-tjänster för över 25 000 kronor. Men uppenbarligen har Finansdepartementet tidigare räknat på att det kommer att drabba ungefär 1 000 arbetstillfällen om man halverar det. Om det då är någon som anlitar RUT för över 25 000 kronor, skulle det vara ett problem? Om man med detta ska öka legitimiteten för RUT, ska vi då göra likadant med ROT också? Hur många som ni känner anlitar ROT för över 25 000 kronor?
Om det skulle visa sig att det inte är så många som ni känner som gör det, innebär det att vi kan halvera ROT-avdraget också? Är det utgångspunkten för Socialdemokraternas politik? Jag känner så här: Alliansen lämnade efter sig ett Sverige som var på rätt väg. Nu känns det som om någonting håller på att hända. De skattehöjningar som föreslås kommer att drabba jobben, jobben, jobben.
Jag skulle nog vilja säga att vi fortfarande är Sveriges enda arbetarparti.
Erik Andersson (M):
Vi är inte emot skatter, finansministern. Vi anser att skatter är bra om de går till rätt ändamål. Jag vill gärna citera en partikamrat till finansministern, nämligen Gustav Möller. Han sa: "Varje förslösad skattekrona är en stöld från folket." Det är lite den inriktningen jag anser att mitt parti står för.
I övrigt måste jag bara säga att det var ovärdigt av Eva-Lena Jansson att ta upp frågan om svartarbete. I själva verket är det nämligen så att RUT- och ROT-reformerna har gjort att attityderna till att anlita svart arbetskraft har förändrats, och det är en positiv del.
När vi pratar om RUT handlar det om att man måste få ihop livspusslet. Familjer där båda föräldrarna arbetar måste kunna få vardagen att gå ihop, och det tycker jag inte är speciellt märkligt. När vi pratar om en skattelättnad känns det alltid som att Socialdemokraterna ser det som ett bidrag, men det är ju snarare tvärtom. Hur kan det bli ett bidrag om man får en skattelättnad?
Det har jag aldrig riktigt förstått mig på. Sverige är ett land som har världens kanske andra eller tredje högsta skatter. Vi har näst högst marginalskatter i världen, och vi är nog det land som beskattar högre utbildning mest - med 57 procent på marginalen, och det kommer bara att öka om den rödgröna regeringen får sin vilja igenom. Det är skadligt för Sverige.
Jag skulle alltså vilja säga att skatterna är bra men att det inte är bra när de blir överdrivna, för då blir det kontraproduktivt. I övrigt vill jag tacka finansministern för en bra debatt.
Erik Andersson (M):
Jag vill börja med att tacka finansministern för svaret. Detta är en liten fråga som inte berör så många men som ändå visar på den rödgröna regeringens synsätt när det gäller det civila samhället. Det finns en mängd föreningar i Sverige som hjälper utsatta grupper i samhället på olika sätt. Under Alliansens tid möjliggjordes därför skattefri aktieutdelning om den skänktes till välgörenhet samt skattereduktion för gåvor till ideella föreningar.
Dessa reformer har underlättat för många viktiga aktörer att kunna göra mer och hjälpa fler. En minnesgåva till en privatperson från dennes arbetsgivare efter en längre tids anställning är skattefri för arbetstagaren. Men om man skulle vilja skänka den gåvan till välgörande ändamål blir den beskattad som lön. Därför anser jag att det vore rimligt att det belopp som minnesgåvan motsvarar borde kunna skänkas skattefritt till välgörande ändamål.
Jag anser också att goda exempel som finns ute i samhället ska uppmuntras och inte bestraffas. Nu har regeringen aviserat att man ska slopa skattereduktionen för gåvor till ideell verksamhet. Man skriver på regeringens hemsida: Regeringen anser att understödjande av ideell verksamhet inte är en uppgift för skattesystemet.
Prioriteringar av stöd med skattemedel till ideell verksamhet ska avgöras av demokratiskt valda organ och deras representanter. En avdragsrätt för gåvor till ideell verksamhet minskar också utrymmet för det samhälleliga stödet och ökar den ideella sektorns beroende av enskilda personers förmåga och vilja att bidra.
Som jag tyder regeringens politik anser man att det i första hand är politiker som ska avgöra hur pengarna ska fördelas och inte medborgarna. Den reform som alliansregeringen gjorde har inneburit att den civila sektorn fått fler och mer resurser för att kunna hjälpa andra. Frågan är om finansministern anser att det slopade avdraget kommer att innebära mer pengar för den ideella sektorn.
Det tror inte jag.
Erik Andersson (M):
När jag lyssnar på finansministern förstår jag att finansministern menar att det skulle bli mer pengar till den ideella sektorn om man skulle ta bort avdragsrätten för gåvor. Då kan ju politikerna som sitter i kommunerna själva avgöra exakt vilka bidrag dessa föreningar ska få.
I själva verket baseras ofta de olika bidragen till exempelvis idrottsföreningar eller andra föreningar på antal aktiviteter eller belopp som kan finnas som är nödvändiga för att se hur mycket pengar en förening ska få. Avdragsrätten för gåvor är någonting som är utöver den rätten att få från samhället. Enskilda känner: Jag tycker att den här verksamheten gör ett bra jobb.
Jag kommer inte att behålla pengarna själv. Om jag får en skatteutdelning kan jag välja att skänka hela beloppet i stället för att det ska beskattas, eller om jag vill ge ett bidrag för en gåva kan jag få tillbaka på det på skatten. Det handlar om någonting man ger. Det är ingenting man tar. Då skulle det bara bli mer pengar till den ideella sektorn och den civila sektorn.
Jag är orolig över den utveckling som har skett när det gäller just den civila sektorn. Vi har den här frågan där regeringen vill slopa avdragsrätten. Sedan har vi momsen på secondhandbutiker. Dessa människor som gör ett bra jobb för alla i Sverige arbetar lite i motvind just nu. Det är jag väldigt orolig för.
Erik Andersson (M):
Utgångspunkten för min interpellation är att minnesgåvor är skattefria. Då är frågan om det inte borde vara skattefritt om man väljer att skänka minnesgåvan till välgörande ändamål. Det var den utgångspunkten jag hade. Där är svaret: Nej. När det gäller övrig skattereduktion för gåvor är den maximala skattereduktionen man kan få 1 500 kronor per år, så det är inga större belopp.
Det civila samhället är väldigt viktigt. Därför ska vi värna det och stötta det så mycket vi kan. Det var därför jag tog upp frågan om momsen. Jag känner till det arbete som har lagts ned i den frågan. Jag tog upp den eftersom det är en oro som många i den civila sektorn känner som arbetar i secondhandbutiker som handhas av Röda Korset, Kyrkornas Secondhand eller andra. De känner att de arbetar lite i motvind.
Det var därför jag tog upp frågan om momsen i samband med den slopade skattereduktionen för gåvor som regeringen avser att lägga fram förslag om i en framtid. Jag vill tacka för en bra debatt.
Erik Andersson (M):
När jag lyssnar till statsrådet och Hillevi Larsson låter det nästan som att jag står för att det inte skulle finnas någon utjämning. Det är inte det vi pratar om; det är klart att vi ska ha det. Hillevi Larsson sa att kommunerna står för en väldigt liten del. Det är just det som är poängen. Inkomstutjämningen uppgår till totalt 60 miljarder, varav de 13 kommunerna och detta landsting står för en inkomstutjämning på 4,8 miljarder, enligt de uppgifter som jag har fått från riksdagens utredningstjänst.
Det är alltså en mycket liten del som dessa få kommuner står för. Jag menar att denna kostnad ska uppföras på staten. Kommuner ska ju inte ställas mot varandra för att Täby, Danderyd, Kiruna eller Gällivare ska betala till andra kommuner.
Som jag sa i mitt inledningsanförande hindrar det dessa kommuner att vidta nödvändiga förändringar för att effektivisera sin verksamhet. Det är det som är så fel i systemet, att kommuner ställs mot varandra.
Om man tittar ut i världen har kommunerna möjlighet att ta ut skatt. De skattepengar som tas in i kommunerna ska också gå till kommuninvånarna. Det är väldigt viktigt när vi talar om kommunalskatt.
Erik Andersson (M):
Jag tror inte att vi kommer att hitta en lösning på denna problematik i kväll. Det är väldigt få människor i landet som förstår sig på hur skatteutjämningssystemet fungerar. Men vi kan ju prata om principerna i alla fall, och det är det vi gör här i kväll. Det är få kommuner som betalar en relativt liten summa totalt sett, även om det är en stor summa för dessa kommuner.
Min hemkommun Täby, till exempel, betalar 400 miljoner per år i skatteutjämningsbidrag. Nu kommer Täby att få betala ytterligare 60 miljoner med de förändringar som regeringen aviserar. Det innebär att det är 460-470 miljoner som Täby kommun måste betala till andra kommuner.
Det i sin tur gör att de kommuner som får bidrag inte ställer om sin verksamhet. På så sätt är det tillväxthämmande. Man effektiviserar inte i de kommuner som är mottagare. I valrörelsen sade Socialdemokraterna att man skulle använda tillväxtmiljarden som alliansregeringen tillförde, eftersom det slog så hårt mot ett fåtal kommuner, för att bygga hyresrätter.
Nu hörde vi att ROT-avdraget ska försvinna och att man enligt regeringen ska bygga hyresrätter. Dessa hyresrätter ska då finansieras med bidraget Nya bostäder i storstadsområdena. Det är alltså ett annorlunda system som regeringen föreslår.
Jag anser fortfarande att systemet i grund och botten inte är bra. Det ska finnas en utjämning, men kommer regeringen att göra en grundlig utredning av skatteutjämningssystemet för att se om det gynnar tillväxten eller inte?
Erik Andersson (M):
Jag minns att vi inför folkomröstningen om EU-medlemskap sa: Ja till EU, men inte utan min prilla. Det var en ofta förekommande slogan i Sverige då. Vi har även ett undantag när det gäller snuset i EU. Det svenska snuset är en flera hundra år gammal tradition i vårt land. Samtidigt är snuset den minst farliga tobaksprodukten men den enda som är förbjuden i EU.
Svenskt snus består av vatten, tobak, salt och smaktillsatser. Man kan även tala om folkhälsoeffekterna när det gäller snus. De facto har munhålecancer minskat sedan 1980 i Sverige, trots att snusandet har ökat. Sverige har lägst frekvens av lungcancer och KOL i hela EU. Sverige är också det första landet i Europa med mindre än 20 procents andel rökare.
Till stor del tror jag att vi kan tacka det svenska snuset för det som har varit framgångsrikt när det gäller rökavvänjning. Det finns snus som man kan köpa på apotek för att sluta röka, och då är det klassat som läkemedel. Sedan finns det snus som man kan köpa i affärer. Vad är skillnaden mellan den dosa som jag köper på apoteket och den som jag köper i affären? Den enda skillnaden är att det läggs punktskatt på det snus som jag köper i affären.
Allt annat är likadant. Det smakmärkningsförbud som diskuteras kan vara ett misstag som man inte har rättat till, i paritet med ett feltryck. I Europa är de inte så vana vid snus, och när de tänker på tobak går tankarna givetvis till rökning. När det gäller det svenska snuset är det svenska myndigheter som ska reglera ingredienserna och inte EU.
Eventuellt kan ett förslag om att införa neutrala tobaksförpackningar komma i direkt konflikt med tryckfrihetsregleringen. Är det inte rimligt att seriösa företag som säljer en laglig produkt får tala om vilken smak det är på snuset? Om detta går igenom i framtiden kommer det att slå hårt mot svenska jobb ute i landsbygden och göra att rökare kanske går miste om den mest effektiva produkten när det gäller att sluta röka.
Då är min fråga: Vad tänker statsrådet göra för att det ska vara möjligt att skriva på snusdosan vilken smak det är på snuset?
Erik Andersson (M):
Frågan man kan ställa sig är varför man ger ett direktiv om man inte tycker att det är en bra eller en dålig idé. Jag kan hålla med statsrådet om att vi ska se till att våra barn och ungdomar inte ska börja med tobak, men nu är det de facto så att vi har en del som röker. Många av dem som röker slutar röka, och vi har färre rökare i Sverige jämfört med övriga EU-länder.
Mycket av det har vi snuset att tacka för. Socialstyrelsen avråder från att snusa. De avråder mig säkert från att göra mycket annat också, givetvis. Grunden till förbudet när det gäller Europa var dock att EU ville förbjuda mentolcigaretter.
Syftet var aldrig att förbjuda snuset eller innehållsförteckningen på det, utan man ville komma åt just mentolcigarretterna eftersom de med största sannolikhet är en anledning till att yngre börjar röka. Snus är undantaget från förbudet om smaksättning och smakmärkning.
I stället för att regeringen vill ta bort innehållsförteckningen och tala om vad det är för smak på snuset undrar jag hur en konsument, om det blir som statsrådet vill, ska kunna välja vilket snus han vill köpa. Det är ju även en konsumentfråga.
Erik Andersson (M):
Det här är ett dåligt förslag som är ett misstag. Det kan bli svensk lag, vilket kan strida mot tryckfrihetslagen och kommer att försvåra för konsumenterna. Sedan är det de facto så om man jämför snus och rökning att snus såklart är mindre skadligt. Det är därför vi har så positiva siffror när det gäller hälsotalen i Sverige.
Men vi vill givetvis inte att någon ska bruka dåliga produkter. Här talar vi dock om smakmärkningen på snusdosan och om man ska förbjuda det eller inte. Jag anser att det bara skulle försvåra för konsumenterna om man gjorde det. I övrigt vill jag tacka folkhälsoministern för en bra debatt.
Erik Andersson (M):
Jag är väldigt glad över att statsministern pratar med näringslivet i ett innovationsråd. Jag brukar prata med näringslivet varje vecka, men jag behöver inget innovationsråd eller någon industrikansler för det. Varför valde man att ta bort skatter och avgifter från utredningen? Det är bara en fråga. Det handlar ju om en utredning där man skulle kunna se om det finns skadliga skatter för företagen eller om det finns andra skatter som är bra.
Det låter nästan på Socialdemokraterna som att vi endast vill sänka skatter. Nej, det vill vi inte - absolut inte. Men vi ser helt enkelt att vissa skatter är skadliga och att vissa skatter är nödvändiga. Regeringens satsningar på järnvägsunderhållet är bra. Det handlar om 620 miljoner kronor.
Alliansregeringen fördubblade satsningen på järnvägsunderhållet, och jag tänkte höra med finansministern, herr talman, hur många kilometer järnväg man kan underhålla för 620 miljoner. Inte så jättemånga, känns det som. Vilka idéer har den socialdemokratiska regeringen när det gäller problemen på bostadsmarknaden?
Jo, det är Miljöpartiets och bostadsminister Kaplans planer på att bygga baracker som blir väldigt dyra med tanke på att de inte kan stå så länge med gällande lagstiftning. Jag undrar hur det kommer sig att Socialdemokraterna valde att ta bort skatter och avgifter från utredningen.
I stället har man valt att bara titta på ett par intressanta konkurrentländer till Sverige för att se om det är något man ska göra. Om man då, när man tittar på länder som man anser vara konkurrenter till Sverige, kommer fram till att det finns vissa skatter och avgifter som är skadliga för landet och som man kanske skulle ändra på, är då finansministern beredd att göra en ändring och möjligtvis sänka skatten eller höja den?
Jag skulle gärna vilja veta om finansministern är beredd att titta på detta.
Erik Andersson (M):
Jag vill börja med att svara Monica Green. Min minnesbild i fråga om järnvägen är att jag inte nämnde att det skulle vara för lite eller för mycket. Jag frågade hur mycket pengarna räckte till - om jag minns helt rätt. Hur många kilometer räcker satsningen på 620 miljoner till? Det var min fråga. Jag sa att det var bra att man satsar på järnvägen. Underhåll är bra. Om man har investerat i något ska man underhålla det också. Annars är det kapitalförstöring.
Om jag förstår finansministern rätt kommer man att även titta på frågorna om skatter och avgifter - fast i andra utredningar. Det är glädjande med ett sådant besked. Låt mig ge ett svar till både finansministern och Monica Green. Det finns givetvis andra saker som är viktiga för företag än skatter och avgifter, men skatter och avgifter är en viktig komponent i ett företag och en kostnad för ett företag.
Det finns fler saker som är viktiga, som jag nämnde i mitt inledningsanförande, till exempel att respektera ingångna avtal, ett rättssäkert samhälle, lika konkurrensvillkor och utbildning. Det finns många viktiga faktorer för svenskt företagsklimat. Jag kan börja från början och säga att utbildningen i förskolan är viktig för svenskt företagande.
Det är klart att allt är viktigt, men nu pratar vi om varför man valde att ta bort frågan om skatter och avgifter från utredningen. Det är bra med samtal mellan parterna. Staten och kapitalet har alltid samtalat med varandra under tidernas gång. Men samtalen ska ske inte bara med de stora företagen utan också med de små och medelstora företagen. Herr talman! Jag tackar för svaret.