Fredrik Malm (L):
Denna interpellationsdebatt är väldigt viktig. I Mellanösternregionen föddes de tre monoteistiska världsregionerna kristendom, judendom och islam.
I dag lever och frodas två av dessa världsreligioner, nämligen judendom och islam, inom sina ursprungsområden, medan kristendomen håller på att helt och hållet utplånas från den region där Jesus föddes och de första kyrkorna byggdes. De första klostren och kyrkorna byggdes i tvåflodslandet, Syrien, Antiokia, Edessa och andra områden för nästan 2 000 år sedan.
I dag byggs dessa kyrkor på en markanvisning i Botkyrka i stället. Det är ingen slump att den högste patriarken för den syrisk-ortodoxa kyrkan besöker Sverige och Stockholm. Hans kyrka har en stor del av sin medlemsskara i Sverige till följd av våldet i regionen. Låt oss se detta i perspektiv. För 100 år sedan utgjorde de kristna i Mellanösternregionen kanske 15-20 procent av befolkningen.
I dag är de kanske 2-3 procent. Det var 1 miljon människor som försvann från Turkiet under första världskriget i folkmordet på armenierna. En hel civilisation rycktes upp med rötterna. Över 1 miljon kristna har lämnat Irak sedan Iran-Irak-kriget och allt som följde därefter. I Syrien är det nu massflykt.
I Palestina trängs de kristna - å ena sidan har man den israeliska ockupationen, å andra sidan har man de palestinska jihadistiska islamistiska grupperingarna. I Betlehem, som ändå får sägas vara en central plats inom kristenheten och för kristna i världen, utgjorde kristna för 50-60 år sedan ungefär 80 procent av befolkningen. I dag utgör de kanske 20 procent. Vi ser den stegvisa undanträngningen av kristna i regionen.
I Libanon har man gått från att vara ungefär hälften av befolkningen till 30 procent och så vidare. Spelar det då någon roll om de kristna blir färre, kan man fråga sig. Människor kanske flyttar frivilligt. Faktum är dock att det som händer är att en hel civilisation håller på att utplånas från sina ursprungsområden och kärnområden. Det vi ser är en övergripande regional utveckling i Mellanöstern de senaste 50 åren som i grund och botten har inneburit att alla judar har åkt till Israel och att kristna har lämnat regionen för andra delar av världen eller mördats.
Och shiamuslimer och sunnimuslimer slår ihjäl varandra. Snart är hela regionen etniskt och religiöst rensad ned till varenda enskild trappuppgång. Hur kan man bygga tolerans i en värld som ser ut så? Det är den frågan vi måste ställa oss. Daesh, Isis eller Isil, som det formellt heter, och det jihadistiska våldet riskerar att bli den sista spiken i kistan för den kristna närvaron i regionen över huvud taget.
Vad kan vi då göra åt detta? Det handlar förstås om att våldet måste upphöra. Hur åstadkommer vi då detta, undrar vi. Det hela är väldigt konkret.
Den internationella koalitionen försöker nu upprätthålla fronterna mot Islamiska staten så att kristna flyktingar och alla andra grupper av civila - shiamuslimer, sunnimuslimer, yazidier, turkmener, araber, kurder och så vidare - ska kunna skyddas.
Att upprätthålla frontlinjerna mot Islamiska staten är A och O för att kunna skydda den sista kvarvarande skärvan av de befolkningar som nu har flytt. Det är det ena. Det andra är Libanons stabilitet. Kriget i Syrien har drivit 4 miljoner människor ut från landet, och det har ännu inte med full kraft kommit till Damaskus. När kriget kommer till Damaskus riskerar vi att få se en syndaflod av flyktingar in i Libanon.
Detta är en annan viktig fråga.