Lennart Hedquist (M):
Apropå Marie Engströms kommentar angående finansministerns närvaro vill jag säga att jag har haft glädjen att övervara ganska många sådana här debatter, och jag kan faktiskt inte påminna mig om att vi har haft någon debatt med anledning av budgetramarna där vi har haft en finansminister närvarande under så lång tid.
Sedan kan jag självfallet som skatteutskottets ordförande tycka att de kommentarer vi nu från skatteutskottet fäller om ramarna också är av den arten att vi hoppas att både finansministern och Finansdepartementet i hög grad tar del av dem.
Sedan tycker jag att en del är tänkvärt av det som Lars Johansson har tagit upp, särskilt det han tog upp angående skattefelet och det omfattande skattefusket. Lars Johansson uttryckte - det kanske var en felsägning - att man under föregående mandatperiod gjorde en omfattande satsning på skattefusk.
Vi har noterat att det arv vi fick från den förra regeringen var ett land med omfattande bidragsfusk och skattefusk. Vi har från alliansregeringens sida arbetat på ett sådant sätt att vi har tagit tag i det omfattande bidragsfusk som har förekommit.
Och vi tar tag i det omfattande skattefusk som har kommit till uttryck bland annat i det förslag som Skatteverket har tagit fram inkluderande en broschyr om skattefelets omfattning.
Det kan aldrig vara socialt acceptabelt att vara bidragsfuskare, och det ska självfallet inte vara socialt acceptabelt att vare sig erbjuda svartarbete eller betala svartarbete. Jag är övertygad om att en stor del av den här mandatperioden kommer att kunna gå åt till att fortsätta göra vårt land till ett i det avseendet hederligare land.
Fru talman! De viktigaste inslagen i regeringens skattepolitik är jobbavdraget, detta skattemässiga avdrag som ger vanliga inkomsttagare en skattesänkning på uppemot tusen kronor per månad.
Detta att man har gjort arbete lönsammare och samtidigt gjort en uppstramning av bidragssystemen har inneburit en hävstångseffekt i ekonomin. Mindre resurser behöver anslås till bidragssystemen på grund av att fler är i arbete och fler också upplever att det är lönsamt att vara i arbete.
Något som har varit oerhört gynnsamt, särskilt i det här konjunkturläget, är att landet har kunnat ta vara på de möjligheterna. Det ser vi på statsfinansernas utveckling. Och jag tror att Lars Johansson när han studerar statistiken mer ingående ser hur antalet arbetade timmar i landet har ökat.
Att man sedan kan räkna in till exempel sjuskrivningar i statistik på ett sådant sätt att man kan dra de slutsatser som Lars Johansson gör är en helt annan sak. Jag vill också säga några ord om fastighetsskatten och ser där hur tomhänt oppositionen, och framför allt Socialdemokraterna, är.
Vi har i det här landet haft ett fastighetsskattesystem som har upplevts som orättvist och illegitimt. Det har varit oförutsägbart vad man skulle komma att erlägga i fastighetsskatt de kommande åren. När grannar har sålt sina hus och fått ett bra pris har skatten ökat för dem som bott kvar i bostadsområdet. Det är det systemet som vi nu lämnar och får ett mer rättvist och förutsägbart system.
När Socialdemokraterna yrkar avslag på den proposition som vi nu har framlagt kan man undra vilket som är deras alternativ. Är det att återgå till det system vi hade från den 1 juli 2006? Eller är det så att man med ett års fördröjning accepterar den fastighetsskattesänkning som alliansen genomförde direkt efter valet? Eller är det något annat?
Det är bara att notera att den stora fastighetsskattesänkningen redan för inkomståret 2006 genomförde denna regering hösten 2006. Det är klart att många som fick stora skattesänkningar då upplever att det inte blir några ytterligare skattesänkningar när man gör en omläggning av nuvarande system.
Men om Villaägarna eller andra skulle göra en undersökning av hur den nya fastighetsskatten ter sig i jämförelse med den gamla upptäcker man att fastighetsskatten, med några få undantag, har sänkts för samtliga.
Villaägarna har gjort en undersökning där de har fått fram att ca 200 000 bostadsägare skulle få höjd skatt, men det är med några hundralappar och i relation till vad som gällde efter den stora skattesänkning som vi genomförde förra året.
Det är aldrig någon som har sagt att vi skulle genomföra en fortsatt fastighetsskattesänkning därefter, utan det var klarlagt redan i valrörelsen att steg två i fastighetsskatteomläggningen skulle finansieras inom bostadssektorn. Här är det bara att notera att Socialdemokraterna står helt tomhänta.
Det enda alternativ de tycks ha är en återgång till det tidigare orättvisa, illegitima och oförutsägbara skattesystem som vi hade då. Fru talman! Jag vill nämna något apropå det som bland annat Helena Leander tog upp angående alkoholbeskattningen.
Jag noterar att regeringen, i likhet med tidigare regering, tycks hänga kvar vid att vi ska ha höga alkoholskatter i vårt land. Det finns argument för detta. Men det fanns åtminstone tidigare väldigt starka argument för att vi skulle anpassa våra alkoholskatter till vad som gällde i vår närmaste omgivning för att inte förlora alltför mycket av våra skattebaser.
Nu vet vi att det har satt sig en kultur beträffande införsel med mera, och den kulturen lever sitt liv. Men det som är allvarligt är att vi också har en omfattande illegal införsel i kombination med vidareförsäljning.
Jag menar med bestämdhet att om vi har kvar de höga skattenivåerna, inte minst på starköl som är ett särskilt problem när det gäller vidareförsäljning till ungdomar, måste vi också ha en bra gränskontroll.
Jag är övertygad om att regeringen, när man närmare analyserar detta problem och vad man ska göra för att åstadkomma att man kan sätta punkt för den omfattande illegala vidareförsäljningen, kommer fram till att dessa åtgärder också måste ha en hög prioritet.
Det är enkelt att höja en starkölsskatt, men det är svårt att alltid se effekterna av den vid vidareförsäljning, svarthandel med mera. Det tarvar att understrykas att regeringen behöver analysera effekterna av punktskatteförändringar på det här området.