Ibrahim Baylan (S):
Jag måste säga att i likhet med Bosse Ringholm blir jag lite förvånad över det svar som skolministern lämnar.
Han svarar på allt annat än det som Bosse Ringholm har frågat, nämligen hur ska vi se till att det finns tillräckligt med resurspersoner och lärare i våra skolor så att eleverna får den hjälp och det stöd som de behöver för att fullfölja inte bara grundskolan utan också gymnasieskolan och att det finns hjälp och stöd för dem som vill ha möjligheten att skaffa sig en högskoleutbildning. Skolministern svarade en massa som handlar om allt från hårdare tag till att ge betyg tidigare.
En del av detta har till och med vi lagt fram förslag om, och det finns goda möjligheter att vi kan komma överens för att ge den svenska skolan goda förutsättningar. Men vi får aldrig glömma att det i grund och botten ändå är så att det inte räcker med att prata om att beslagta mobiler eller att betygssätta barn tidigare.
Den grundläggande förutsättningen är naturligtvis att det finns någon i klassrummet som tar sig an eleverna - en bra lärare, en god pedagog, en bra elevhälsopersonal - så att vi får en bra utveckling i den svenska skolan. Inte hjälper det särskilt mycket med ökade befogenheter för lärarna om det inte ens finns en lärare i klassrummet.
Det riskerar att bli så nu, när det riktade statsbidragets tid är till ända. Vi hör rapporter från Stockholm och andra håll om att personalstyrkan i skolan skärs ned. Vad är då skolministerns svar på hur man ska möta detta? Ingenting.
Det enda svar jag har hört tidigare, när skolministern har pratat om resurser i skolan, har varit att den svenska skolans problem inte är att den inte har resurser, för det har den. Med den synen är detta inget större bekymmer. Men jag tror att det kan riskera att bli det. Det räcker inte att betygssätta och att beslagta mobiltelefoner.
Vi måste se till att satsa på den svenska skolan så att det finns goda pedagoger som tar sig an eleverna, både de som har lätt för sig och, kanske framför allt, de som har det tuffast och inte kan få hjälp hemifrån. För dem är det extra viktigt att det finns tillräckligt med personal. Den förra regeringen hade ju ett program för att öka antalet anställda i den svenska skolan och lyckades också väldigt väl med detta.
Men nu riskerar utvecklingen att backa därför att vi har fått en skolminister som verkar prioritera allt annat än det som ändå är den viktigaste resursen för elevernas lärande, nämligen den svenska lärarkåren, den personal som finns i våra skolor. Fru talman!
Skolministern anför ändå att man gör vissa satsningar men glömmer då att föra fram att Folkpartiet, som leds av Lars Leijonborg och inte minst skolminister Jan Björklund, faktiskt var väldigt tydligt inför valet. Man lämnade fram ett antal väldigt tydliga vallöften, ett program som skulle infrias de hundra första dagarna man hade intagit Utbildningsdepartementet.
Utbildningsdepartementet är nu intaget. Utbildningsministern heter Lars Leijonborg. Skolministern heter Jan Björklund. Men vad har det blivit av det hundradagarsprogram som man lade fram? En av de tydligaste punkterna handlade just om satsningar på skolan.
Det handlade om att man skulle satsa 500 miljoner kronor på de lägre åldrarna i skolan, inte minst när det handlar om att kunna läsa, skriva och räkna. Av detta har vi ingenting sett, och snart har det gått 200 dagar sedan valet. När kommer de satsningar som ni var så oerhört tydliga med att lova i valrörelsen, Jan Björklund?