Nooshi Dadgostar (V):
Jag delar naturligtvis justitieministerns åsikt att det i borgerliga kommuner har gått snabbare med utförsäljningen. Vi ser att andelen allmännytta i Sverige sjunker. Det är därför man blir så besviken av att se att det nu är socialdemokratiska kommuner som går i täten för att sälja ut ett stort antal allmännyttiga bostäder. I Luleå sker den absolut största försäljningen vi har sett på länge.
Jag tycker att regeringen ska ta utförsäljningen på allvar och titta på hur era kommunpolitiker går i takt med regeringens politik. Det gläder mig att justitieministern tar frågan på allvar. Jag hoppas också att man ser till att underlätta för hyresgästerna att få en sänkt hyra om hyresvärden inte sköter sig.
På det sättet kan man också sätta en stor press på en hyresvärd som har ett kortsiktigt syfte med sitt förvaltande, det vill säga att tjäna snabba pengar. Jag vill också uppmärksamma justitieministern på att vi ser en ökad andel riskkapitalister i det privata beståndet. Det är mycket kortsiktiga intressen som styr ägandet i stora delar.
Jag vill tillföra fler saker som Morgan Johansson och hans utredning kan titta på. Det gäller åtgärdsförelägganden, som döms ut mycket sällan trots att en hyresgäst i det läget gått så långt att man tar upp sin brist till rättslig prövning. Hur ser ministern på det? Kan man skärpa lagstiftningen? Vad är det som gör att åtgärdsförelägganden så sällan döms ut?
Vi kan konstatera att hovrätten i mål om dåligt eller bristande underhåll kräver att bristen ska utgöra hinder och men för hyresgästen. Det är ingenting som står i lagstiftningen och är rimligtvis inte intentionen med regelverket. Det är helt fundamentalt att det inte ska vara nödvändigt att hyresgästen blir sjuk eller allvarligt skadad av en brist. Det ska inte krävas för att en hyresvärd ska sköta sitt underhåll.
Det är inte så vi i Vänsterpartiet ser på svensk bostadsstandard. Vad är regeringens hållning i frågan? Hur mycket mögel och ohyra tycker Morgan Johansson att en hyresgäst ska tåla innan det blir ett åtgärdsföreläggande? Hur länge ska man behöva gå utan att hyresvärden lagar till exempel söndriga fönsterrutor?
Allt fler hyresvärdar använder sig av hyreskontrakt som berövar hyresgästen grundläggande rättigheter, det vill säga rivningskontrakt. Det innebär att en hyresgäst får hyra en lägenhet på kortare tid utan rätt till förlängning, det vill säga man har inte ett besittningsskydd. Sådana avtal kan förlängas flera gånger utan att hyresgästen får ett förstahandskontrakt.
Hyresgästen som bor med rivningskontrakt kan sällan ställa befogade krav på underhållsåtgärder eller service. Om hyresgästen klagar åker denne naturligtvis ut. Antalet hyresavtal med rivningskontrakt har ökat med 25 procent sedan 2009. Reglerna för rivningskontrakt är generösa för hyresvärden, och kontrollen är nästan obefintlig. Vad tycker regeringen att man ska göra i frågan?
I dag kan rivningskontrakt förlängas i upp till åtta år. Är det rimligt, tycker justitieministern? Vänsterpartiets uppfattning är också att hyresnämnden måste kunna kontrollera att de skäl som hyresvärden uppger för att hyra ut med rivningskontrakt verkligen stämmer. I dag går det inte att göra den typen av kontroller. Vad tycker Morgan Johansson om det? Vill han även titta på hur användandet av rivningskontrakt fungerar i dag?
Jag instämmer naturligtvis i bilden av att det i grunden handlar om en bostadsbrist, men vi måste också säkerställa att människorna får sina rättigheter tillgodosedda.