Nyamko Sabuni (L):
Ja, regeringen tar sitt ansvar. Det är därför jag står här och talar om vad som är på gång. Det är bara det att ni vill se ansvaret att vi ska tvinga människor att inte bo på vissa ställen utan i stället bo på andra ställen. Det ansvaret kommer vi inte att ta. Det kommer inte den här regeringen att göra, och det gjorde inte den förra regeringen heller. Larmsignalen har gått fram.
Vi bereder frågan utifrån de prognoser som Migrationsverket har gjort. De har också kommit regeringen tillkänna. Det är inte bara socialdemokratiska riksdagsledamöter som i dag vet ungefär hur många irakier som förväntas komma till Sverige. Det vet Regeringskansliet också, och det är just de prognoserna vi jobbar utifrån. Ni säger hånfullt: Länsstyrelsen är en tillsynsmyndighet - vad ska den göra? Jo, den ska förhandla på precis samma sätt som Integrationsverket gjorde.
Det är bara det att den kan förhandla med kommuner och politiker som de har en relation till, vilket kanske Integrationsverket inte alltid hade på samma sätt. Man kan förhandla utifrån de förutsättningar man ser inom den egna regionen. Jag tror att länsstyrelserna kommer att bli en bra motor i detta. När vi pratar om människor och om var människor ska placeras så pratar ni hela tiden om myndigheten Integrationsverket, men låt oss prata om just mottagandet!
Det är det jag pratar om. Länsstyrelserna kommer att underlätta för oss när det gäller att få fler platser att placera människor på. Och jag upprepar: Det finns anläggningsboende. Ingen behöver bo på en buss. Jag kan förstå - det är precis som Astudillo sade: Man vill inte bo på anläggningsboende, utan man vill bo i eget boende, därför att man söker trygghet. Det är jättebra. Trygghet är viktigt. Det har jag också förstått.
Då måste det viktigaste för de här människorna i så fall vara den generella politiken, som Luciano Astudillo inte ville diskutera. Men den är det vikigaste, det vill säga: Finns det möjligheter att få jobb, komma ut och få arbete? Alla de flyktingar som flytt och kommer till Malmö eller Södertälje: Om de kommer ut på arbetsmarknaden så är de inte ett problem för Malmö eller Södertälje. De är faktiskt inte det. Kan de ordna egen försörjning och få in barnen i skolan så har inte kommunerna några problem med att människor bor där.
Det är ju det som kallas för tillväxt. Problemet är att människor fastnar i systemet, och det har de gjort i många år, för vi har haft väldigt många år då det inte har skapats några nya jobb. Nu skapas det nya jobb, och regeringen går in med åtgärder för att underlätta för människor att komma in på arbetsmarknaden. Det är det vi måste satsa på. Det är också det som kommer att underlätta situationen för oss i dag med irakier jämfört med i början av 90-talet med jugoslaverna. Det är den stora skillnaden. Larmsignalerna har gått fram.
Jag förstår de kommuner som tar emot för många i dag. Jag förstår deras belägenhet. Vi återkommer i propositionen med resurser till de nya myndigheter som ska ta hand om förhandlingar med kommunerna. Vi återkommer också till det här med introduktion och incitament för hur både kommuner, företag och andra ska kunna släppa in människor på arbetsmarknaden så fort som möjligt. Det är vad integrationen handlar om. Ni får hålla er tills vårpropositionen kommer.