KBLab/rixvox huggingface dataset:
Cecilia Widegren (M):
Regeringen skriver att Sverige ska verka för en effektiv och återhållsam budgetpolitik inom Europeiska unionen. Målet innebär även att Sverige ska verka för en kostnadseffektiv användning av EU:s budgetmedel. För år 2006 handlar det om 28 miljarder kronor som vi betalar till EU. Finansutskottet skriver att varje skattekrona ska användas effektivt.
Nu när det ser ut som att vi kommer att bli en av de största - kanske den största - nettobetalarna är det klart att detta är oerhört viktigt. Men när det gäller de resurser som kommer tillbaka verkar principen inte vara lika viktig för regeringen. Regeringen utnyttjar nämligen budgetmedel relaterade till EU och de EU-stöd som kommer i syfte att kringgå utgiftstaket och reglerna för budgetprocessen.
Detta är tyvärr inget nytt. Man väljer att utnyttja EU-ersättningar till de svenska jordbruksföretagarna i budgetreglerande syfte. Det är helt oacceptabelt. För att regeringen ska klara utgiftstaket väljer man att betala ut delar av EU-ersättningarna under fel kalenderår, det vill säga i början av nästa år även om de gäller detta år. Det här är inte regeringens pengar.
Det är böndernas egna pengar, som var och en har ansökt om själv. Men återigen sker det i budgetreglerande syfte. I år handlar det om att 7,8 miljarder ska gå tillbaka till bönderna i Sverige. Regeringen har nu skickat vinken till ansvarig myndighet att betala ut endast 2,1 miljarder innevarande år och vänta med resterande del till efter årsskiftet. Herr talman!
Detta är självklart förödande för den enskilda företagaren. Slutet av kalenderåret är en utgiftstyngd period för jordbrukarna då inköp av förnödenheter, inte minst för växtodlarna, är en stor utgift under oktober-december. Nötköttsproducenterna ska vänta upp till ett halvår på de sista intäkterna från ett slaktat djur. Totalt sett innebär regeringens budgetförslag att ungefär 6 miljarder kommer att senareläggas för år 2005.
För i år väntas det vara en siffra på ungefär 5,7 miljarder som väntas till efter nyår. Det är enorma resurser. För svenska jordbruket handlar det om hela nettoinkomsten. Det är orimligt att en enskild yrkesgrupp, Sveriges bönder, ska få ta huvudansvaret för att statsbudgetens utgiftstak ska hållas. Vilken annan yrkesgrupp tvingas acceptera att intäkterna inte betalas ut vid rätt tillfälle för att regeringen ska klara utgiftstaket?
Herr talman! Inom jordbrukspolitiken pratar vi ofta om likvärdiga konkurrensvillkor till våra omkringliggande länder, inte minst från den här talarstolen. De flesta partier brukar tala sig varma för detta, inte minst Sveriges jordbruksminister. Men återigen får danskarna ett företräde. Ett exempel: För två veckor sedan valde den borgerliga regeringen i Danmark att till stor del betala ut de EU-stöd som gäller för innevarande år för alla som har lämnat in korrekta ansökningar i rätt tid.
För dem handlar det om 5 miljarder. Herr talman! Jag hoppas att under den här debatten få svar på varför denna enskilda yrkesgrupp återigen ska vara en yrkesgrupp som får arbeta i budgetreglerande syfte för en sittande regering.
Cecilia Widegren (M):
Det är helt sant; Tommy Ternemar och jag stod här för ett år sedan också. Det är tråkigt att vi ska behöva stå här i dag igen. Det hade varit mycket bättre om man valt att inte använda en yrkesgrupp i Sverige som regeringens budgetregulator för utgiftstaket. Ansvarig myndighet själv säger, när man ringer och frågar: Ja, vi är ju regeringens budgetregulator. Det är inställningen. Frågan är hur länge vi ska fortsätta att ha det på det sättet.
Tycker Tommy Ternemar att det är rimligt att en yrkesgrupp, Sveriges bönder, får stå och vänta på nästan 6 miljarder kronor till efter årsskiftet, pengar som är böndernas och inte regeringens, för att man ska hantera utgiftstaket? Tycker Tommy Ternemar att det är rimligt? Förra året var bönderna aktiva. Då skrev man vykort till bland annat Göran Persson med hälsningar från Sveriges bönder och talade om detta.
Hade vi varit i Frankrike hade det kanske legat tomater och annat på gatorna och man hade farit omkring i traktorer här i Stockholm i dag för att tala om detta. Nu är Sveriges bönder något snällare, men frågan är inte mindre viktig för dem för det. Det handlar om hela deras nettoinkomst, som man väljer att skjuta på. Det är klart att Tommy Ternemar kan vara glad för de 2 miljarder som betalas ut. Men när det är nästan 8 miljarder totalt sett som ska ut kan ju inte Tommy Ternemar vara nöjd med eller stolt över detta.
Cecilia Widegren (M):
I det betänkande som vi nu ska debattera från socialutskottet behandlas regeringens proposition Lag om valfrihetssystem som går under beteckningen LOV. Två motioner har väckts med anledning av propositionen. Dessutom har vi behandlat ytterligare två yrkanden från allmänna motionstiden, och vi har bett finansutskottet att yttra sig om detta betänkande.
Socialutskottet ställer sig bakom regeringens förslag om en ny lag. LOV, lagen om valfrihetssystem, reglerar vad som ska gälla för de kommuner och landsting som vill konkurrenspröva kommunala och landstingskommunala verksamheter genom att överlåta valet av utförare av stöd, vård och omsorgstjänster till brukaren eller patienten.
Valfrihetssystemet enligt LOV är ett alternativ till upphandling, alltså lagen om offentlig upphandlig, LOU. Lagen bygger inte på någon priskonkurrens mellan leverantörerna, utan det är den enskilde som i stället ges möjlighet att välja den leverantör som han eller hon uppfattar tillhandahåller den bästa kvaliteten.
Enligt lagförslaget ansvarar kommunen eller landstinget för att brukaren eller patienten får fullödig information om samtliga leverantörer. Ändringen i socialtjänstlagen innebär att socialnämnden får avvakta med att verkställa beslut om bistånd inom ett valfrihetssystem till dess att den enskilde kan få tillgång till den leverantör som han eller hon önskar.
Lagen föreslås träda i kraft den 1 januari 2009. I betänkandet finns en reservation. Nu välkomnar jag utskottets ledamöter till debatt i frågan.
Cecilia Widegren (M):
Tack, justitieministern, för svaret! Jag noterar att justitieministern inleder med att betona att vi satsar 1,3 miljarder mer totalt på rättsväsendet sedan vi tillträdde för två år sedan. Det är precis enligt de intentioner som Allians för Sverige gick till val med, nämligen att förstärka det svenska rättsväsendet.
Jag noterar också i justitieministerns svar att Rikspolisstyrelsens prognos för 2009 visar att en utökad anslagskredit kan bli nödvändig för att täcka polisens behov av finansiering under kommande år. Regeringen gör för närvarande ingen annan bedömning än just detta. Mer tydligt än så kan ministern inte svara på denna fråga i interpellationen. Det tycker jag verkar vällovligt.
Det är inte minst i tider som dessa när det är väldigt oroligt som det är oerhört viktigt att människor känner trygghet. Trygghet betyder oerhört mycket för människors vardag, inte bara på jobbet utan också utanför jobbet. Socialdemokraterna hade faktiskt tolv år på sig att rätta till det underliggande underskott som har varit. Men vad bidde det av det, herr talman? Det bidde en tumme.
Ett av de vallöften som vi i Allians för Sverige ställde ut är precis det som justitieministern här i dag betonar, nämligen att målet är att till 2010 ha totalt sett ungefär 20 000 poliser i Sverige. Det är en enormt kraftig höjning av antalet poliser jämfört med hur vi har haft det tidigare. Jag vet att under den tiden som Monica Green och hennes kamrater, Socialdemokraterna, styrde minskade antalet poliser i Skaraborg med 97.
Det blev betydligt färre från 1994 och fram till valet. Jag vet att det kommer att bli en förstärkning eftersom det är målet, vilket ministern också säger här i dag. Självklart ska målet om 20 000 poliser också komma Västsverige till del. Det kommer att komma Skaraborg till del. Halland har fått sin tilldelning. Det är ett påbörjande av detta. Även Västsverige står nu och väntar på Rikspolisstyrelsens besked i den frågan.
Jag förundras lite grann över vad som har hänt med Socialdemokraterna i opposition. De hade tolv år på sig att rätta till detta. Under den tiden stängde de polisutbildningen, så att det blev färre poliser som över huvud taget kunde utbildas och anställas. Men därtill valde de förra året att faktiskt inte satsa så mycket på polisen. Förra året var Socialdemokraternas skuggbudget mycket mindre. I år lägger sig Socialdemokraterna på alliansregeringens budgetnivå.
Det är fantastiskt att de har bättrat sig på detta sätt. Nu i opposition har Socialdemokraterna kommit på att rättsväsendet nog behöver förstärkas. Men de hade tolv år på sig. Kunde Socialdemokraterna inte ha gjort detta tidigare? Det är vällovligt att höra att det är på gång. Som skaraborgare tycker jag att det ska bli spännande att se när dessa poliser också kommer på plats i Skaraborg. Jag inser att det vallöfte som vi nu har påbörjat arbetet med också kommer att fullföljas.
Cecilia Widegren (M):
Så kom då bekräftelsen från Socialdemokraterna att man under de tidigare tolv åren har sparat på rättsväsendet och polisen. Det var precis det vi konstaterade, nämligen att vi hade ett eftersläpande underskott och att vi fick färre poliser. Alliansen gick till val på att nå ett mål på 20 000 poliser. Därför satsar vi 1,3 miljarder i extra resurser på det. Fokus är fortfarande inställt på det, säger justitieministern.
Vi jobbar på detta. Det är roligt att se socialdemokrater som pushar för att vi ska genomföra det vi har lovat och tar initiativet till denna typ av diskussion. Vi har haft två år på oss; Socialdemokraterna hade tolv år på sig. Låt oss få verka under dessa år och göra nytta med det uppdrag och förtroende vi har fått. Allians för Sverige gick till val på att förstärka rättsväsendet.
Jag ska ge några skildringar, inte minst för justitieministern, av hur det ser ut i vår vardag i Skaraborg eftersom vi har haft en hel del svårigheter där med just polisinsatser. Vi har som bekant flyttat ledningscentralen från Skaraborg till Göteborg. Det har lett till en del mischmasch i hur man kan leda verksamheten också utanför Göteborg. I Tidaholm skickar man inte poliser till pågående brott. I Mariestad kommer en person inte ens fram till polisen för att rapportera pågående skadegörelse.
I Hjo uppmanas människor att skriva brev till polisen eftersom det är så långa köer. Andra tecken på polisbrist är till exempel att polisstationen i Gullspång har haft inbrott. Här bryter man sig alltså till och med in på polisstationen. Det är klart att vi förväntar oss att alla polismyndigheter får del av det vallöfte som finns. De förväntningarna finns. Det har ökat sedan valet, men det är med en handfull fler poliser.
Vi inväntar nu de ytterligare poliser som kommer Västra Götaland till del. Rikspolisstyrelsen är tydligen sist ut med Västsverige. Vi får tro att det kommer en rejäl satsning när den väl kommer. Justitieministern har tydligt fokus på detta. Jag ber att få tacka för det.
Cecilia Widegren (M):
Den försvars- och säkerhetspolitiska utvecklingen kräver en ständig bedömning av läget här och nu men självklart också långsiktigt. Vikten av detta för att bygga försvarets förmågor är helt avgörande. Vi var tydliga med att just de breddade hotbilderna ska ligga till grund för vad försvarets förmågor ska vara och inte minst vad materielbehovet ska vara, som bygger just detta.
Att föregripa detta eller att tycka att det är näringspolitiska frågor som ska vara avgörande för hur vi klarar säkerhetspolitiska hot i framtiden är att vända helt på kuttingen och inte ge säkerhetspolitiken den fulla rätt som den behöver fullt ut, tycker jag. Därför är jag otroligt glad över den överenskommelse som är gjord, där vi ser vikten av den här effektiva materielförsörjningen, som är långsiktig.
Jag hittar heller ingenting i de propositioner och skrivelser som den förra socialdemokratiska regeringen levererade till riksdagen, eller i beslut, som handlar om att vi skulle ha någon form av näringspolitisk inriktning i den här delen av den försvars- och säkerhetspolitiska bedömningen. De nationella säkerhetsintressena är, precis som Peter Hultqvist säger, helt avgörande för framtiden. Det är därför glädjande att Sverige tillsammans med Tyskland har tagit initiativ när det gäller på vilka sätt vi ska samarbeta mer inom Europa.
Vi utgår från de nordiska samarbetena och kan därmed också konstatera vad det är vi inte ska samarbeta kring, de nationella säkerhetsintressena. Det här arbetet pågår. Självklart ska Försvarsmakten, när de har arbetat fram detta, komma och rapportera. Men det är viktigt att de som jobbar med detta dagligen också får den här möjligheten.
Cecilia Widegren (M):
Jag funderade först på om vi stod och diskuterade de akuta nedläggningarna på Astra Zeneca i Södertälje och att vi behöver strategiska branschprogram eller om vi diskuterade svensk fordonsindustri som är otroligt utsatt. Men så kom jag fram till att det gör vi inte, utan det vi i dag diskuterar har den ganska välmående svenska försvarsindustrin som utgångspunkt. Peter Hultqvist lyfter fram att alla andra gör på ett annat sätt och varför gör inte vi så.
Men här har jag ett beslut från försvarsministern i Storbritannien. Detta beslut togs i februari i år och rör en materielförsörjningsstrategi som precis följer den utveckling som Sverige och den socialdemokratiska regeringen lade fast 2005. Det är väl bra att Storbritannien nu gör som Socialdemokraterna sade redan 2005, men det är alltså inte så att vår omvärld gör på något annat sätt. Här har nu Sverige tagit initiativ till att diskutera samarbeten ute i Europa där vi ska samverka kring för att bli effektivare.
Då ska vi också se till att diskutera de nationella säkerhetsintressena. Vi är överens om att det är viktigt. Men näringspolitiken får lov att diskuteras i ett annat utskott och i ett annat ärende där de kanske, som jag nämnde förut, har lite mer akuta frågor än just svensk försvarsindustri. Frågan om när, som jag tycker är den viktigaste frågan, ska landa hos dem som jobbar med det här dagligdags, det vill säga Försvarsmakten. I dag har vi haft möjlighet att lyssna till dem ungefär under två timmar när det talade om sin verksamhet.
De kommer att återkomma och rapportera om andra typer av verksamheter. Låt därför dem som varje dag gör jobbet få göra sitt jobb så kommer vi politiker också att känna att vi diskuterar utifrån ett bra underlag!
Cecilia Widegren (M):
Jag väljer att återupprepa mitt svar som jag tycker är väldigt tydligt: Alla brott mot folkrätten är avskyvärda, oavsett vem som begår dem. Lika självklart och viktigt som att den internationella brottmålsdomstolen och även MR-rådet och andra nu har börjat agera och påbörjat sitt arbete är det att alla ställs till svars för de brott man eventuellt begår mot folkrätten.
Att här stå och spekulera i hur andra länder har agerat kopplat till det tydliga FN-mandat som finns anser jag inte är min roll som riksdagsledamot. Jag har att svara upp inför den svenska insatsen. Och det är på det här sättet som vi har tolkat mandatet, och det är oerhört tydligt. Vi fick också i möten på plats på Sigonellabasen diskutera just insatsregler och annat och hur de används, så vi vet att det svenska bidraget väl har levt upp till det FN-mandat som är sanktionerat.
Det är vår roll och det är vår uppgift att tolka det. Därutöver kommer de rättsliga processerna att fortgå nu när förändringen är på gång i Libyen.
Cecilia Widegren (M):
Vi har lyssnat på ett par av oppositionens företrädare som får det att låta som att med alliansregeringen står hästnäringen och inte minst forskningen kopplad till häst och landsbygd still - detta trots att alliansregeringen har presenterat en av de mest forskningsintensiva propositioner som någonsin passerat riksdagen. Om det är någon regering som väljer att satsa på framtiden och forskningen är det alliansregeringen.
Landsbygdsministern har dessutom under tidigare och innevarande mandatperiod på ett unikt sätt samlat hästnäringen i en hästgrupp, något som aldrig tidigare gjorts. Där samtalar man om de frågor som är viktiga för näringen. Jag kan hålla med oppositionens företrädare om att detta är en viktig del av den landsbygdsutveckling som bygger samman stad och land. Låt oss dock konstatera vad detta egentligen handlar om.
Landsbygdsministern konstaterar i sitt svar att han kommer att fortsätta verka för en väl fungerande hästforskning och även kopplat till det som är unikt i detta fall jämfört med andra forskningsmedel, nämligen att hälften är finansierat av näringen. Var i ert budgetförslag finns de pengar som du eftersöker och som är så viktiga, Ingela Nylund Watz?
På vilken sida hittar jag dem? Ministern kommer att verka för att det unika samverkansprojektet mellan staten och näringen ska kunna fortsätta, men var någonstans hittar jag Socialdemokraternas resurser? I vilken del av ert budgetförslag finns de? Jag söker med ljus och lykta, men ni kanske kan informera mig om det inom kort.
Cecilia Widegren (M):
Jag vill ha till protokollet att det här bara är en del av de totala forskningspengarna. Från oppositionen låter det ibland som om hästnäringen nu står helt utan forskningsmedel. Som statsrådet sade söker man under ordinarie fakultetsnämnder. I dag pågår en fantastisk djurskyddsforskning, inte minst kopplad till hovhälsa, som hjälper oss att få en ännu bättre hästnäring i framtiden.
Näringen står alltså inte helt utan forskningsmedel. Som statsrådet sade har han tidigare valt att öka resurserna för att kunna överbrygga det bekymmer som han ser inför 2012 tills han hittar en ny lösning för projektmedlen. Ljusets lykta har tänts hos Socialdemokraterna och oppositionen, och vi får reda på att det är genom höjd skatt för näringen som vi nu ska återföra forskningsmedlen.
Hur ska vi uppnå det som näringsutskottets företrädare slåss för, nämligen att vi ska ha en näring med lika villkor som omkringliggande länder och en levande landsbygd, om vi ska höja skatten för den landsbygdsnäring som finns utanför storstaden? Detta har varit ett av de undantag som Sverige har haft jämfört med andra europeiska länder, alltså att vi inte ska fortsätta med denna handelsgödselavgift, handelsgödselskatt.
Detta har varit särredovisat om man jämför oss med andra länder. Nu får vi reda på svaret. De framtida forskningsmedlen ska nu komma genom att vi höjer skatten för näringen. På det sättet får man tillbaka detta genom en återföring. Landsbygdsministern väljer här i stället att presentera ett annat alternativ för detta. Han anger ett antal punkter.
Den första är att han kommer att fortsätta verka för en väl fungerande hästforskning utan handelsgödselavgiften och utan särkostnader därför att vi då får lika villkor som omkringliggande länder. Han har också valt att öka medlen inför 2012 för att överbrygga de projektmedel som nu upphör. Fru talman! Avslutningsvis är det bekymmersamt att Socialdemokraterna inte har ett bättre svar på frågan.
Cecilia Widegren (M):
Det är klart att det ställs en hel del relevanta frågor här i kammaren i dag i denna interpellationsdebatt. Men jag får lite grann en känsla av att jag har suttit med i ett förhör i KU. Det kanske inte är så konstigt med tanke på att en av talarna här i dag är en av dem som har anmält statsrådet till konstitutionsutskottet. Jag tycker att alla frågor och all hantering ska ha sin form och att det ska finnas möjlighet till detta.
Fördelen med granskningen i konstitutionsutskottet är att man där kan lägga alla kort på bordet. Då kan också statsrådet få möjlighet att lägga alla kort på bordet. Jag välkomnar den granskning som nu kommer att ske. Åklagaren har inlett en förundersökning. Det är också en av de former som vi har valt, alltså att det svenska rättsväsendet ska hantera denna typ av frågor. Justitiekanslern kommer också att genomföra en granskning.
Självklart kommer även konstitutionsutskottet här i riksdagen att genomföra en granskning. Svensk vapenexport är i dag mycket hårt reglerad. Vi stiftar lagar här i kammaren. Myndigheterna ger tillstånd. Men vi har också en parlamentarisk insyn. Ansvarigt statsråd är inte här och kan därför inte svara på frågorna kopplade till vapenexporten. Då tycker jag att det är otroligt viktigt att det statsråd som är närvarande ges möjlighet att svara på de frågor som han har ansvar för.
Den parlamentariska insynen är viktig - transparensen och öppenheten. Man kan uppfattas som något tråkig om man vill hålla sig till form, att var och en har sin sak. Alla kort ska på bordet. Det pågår en granskning. Då ska man också där ha möjlighet att höra alla perspektiv. Herr talman! Alla myndigheter förutsätts följa de lagar och regler som gäller. Självklart är det då också viktigt att alla får möjlighet att komma till tals.
Jag hoppas nu att de former som vi riksdagsledamöter har kommit fram till också ska gälla i denna sakfråga. Därför ser jag fram emot den fortsatta granskning som ska ske.
Cecilia Widegren (M):
Det är rätt intressant att när man säger att man välkomnar granskning och vill vara öppen och transparent och att alla korten läggs på bordet har man lagt munkavle på någon. Nej, jag försöker hålla mig till formen. Och jag konstaterar att vi kommer att hamna i den här situationen igen, att vi vill ha alla korten på bordet. Det är därför vi som riksdagsledamöter har lagt fast att åklageriet och rättsväsendet har sin struktur, att vi har vår struktur inom riksdagens förvaltning och så vidare.
Vi kommer till den dagen när vi ska ge och få alla korten på bordet, men det är då viktigt att hålla sig till formen. Herr talman! Flera av de ledamöter som är uppe här i debatten var också i kammaren 2005, när MoU:et slöts med Saudiarabien av dåvarande försvarsministern Leni Björklund. Flera partier som är här i kammaren var då också samarbetspartier till regeringen. De frågor som vi ställer i dag kopplade till MoU var lika relevanta då som de är nu.
Inte minst tänker jag på det som Bodil Ceballos lyfter fram om de mänskliga rättigheterna. Det här är otroligt viktiga frågor, men de har koppling till ett annat statsråd och ska också hanteras i den ordningen. Och precis som du beskriver finns den årliga skrivelsen på riksdagens bord som hanterar just vapenexporten, och den ska hanteras i sin form. Man kan uppfattas som tråkig i det här fallet, men det är väldigt viktigt att om alla kort ska läggas på bordet ska det vara på lika villkor.
Fördelen med KU:s granskning är just att sekretessen öppnas i många delar och att man kan få alla korten på bordet. Jag tycker att vi ska invänta granskningen, och jag välkomnar den.
Cecilia Widegren (M):
Att bygga säkerhet och trygghet är ett långsiktigt arbete. När Sverige tog möjligheten att tillsammans med andra länder inom FN bidra både militärt och civilt var det för att göra det långsiktigt. Ingen trodde att detta skulle ske under en natt, utan man trodde verkligen att detta skulle ta sin tid. Arbetet tar sina stapplande steg. Ibland är det till och med steg tillbaka. Det är mycket viktigt att ha en öppen syn på verkligheten och inse att problem fortfarande finns på plats.
Det sägs att ingenting har skett och att utvecklingen har stannat av. Men jag tycker att det är mycket bra att se att åtta gånger fler barn får gå i skolan, att barnadödligheten har minskat och att hälso- och sjukvården har ökat så att 80 procent av befolkningen i dag har tillgång till den.
Det är självklart att det inte har skett av sig självt, utan det har också skett genom att det är säkrare i den miljö i Afghanistan som människorna befinner sig i. Det är tryggare, och man har successivt börjat bygga en egen rättsstat med hjälp och stöd av det internationella samfundet. Det handlar om militär utbildning och polisutbildning. För att afghanerna själva ska kunna klara av detta långsiktigt, Hans Linde, är det viktigt att denna säkerhet finns på plats.
På vilket sätt vill Hans Linde säkra att biståndet når fram om det fortfarande är så att kvinnor och barn inte känner sig säkra när de går till skolan eller när de går till hälsostugan? På vilket sätt vill du att det svenska biståndet i så fall ska nå fram?