Jonas Jacobsson Gjörtler (M):
Jag tackar statsrådet för svaret. Interpellationen handlar om skogsbruket och framtiden kopplat till äganderättsfrågor och den oro som många skogsägare ger uttryck för när det gäller detta. Många ger uttryck för att de uppfattar att det sker en successiv urholkning av äganderätten.
Det ska inte tolkas som att regeringen enligt en uttalad princip ifrågasätter äganderätten, utan det handlar snarare om att ett antal var för sig kanske små och enskilda händelser och aktiviteter från myndigheter, regeringen och andra bidrar till att man känner att man befinner sig på ett sluttande plan där en urholkning av äganderätten pågår.
Trots att statsrådet levererar två sidor text i sitt svar lyckas han inte svara på en enda av de fem frågor jag ställde. Men det finns fler möjligheter att utveckla svaren här i kammaren. Den första frågan handlade om varför vissa viktiga processer som påverkar skogsbruket drar ut på tiden. Jag frågar igen: Varför har arbetet med ett nationellt skogsprogram dragit ut på tiden?
Statsrådet skriver att regeringen anser att det är viktigt. Det är lätt att instämma i det. Det tycker också vi. Det var därför alliansregeringen initierade arbetet och satte igång det. Om det är viktigt borde det vara extra angeläget att få programmet på plats eller att åtminstone kunna presentera rimliga skäl till att det dröjer. Statsrådet får gärna utveckla det.
För det andra gäller det den återkommande frågan om artskyddsförordningen och en översyn av den. Hanteringen av frågan från regeringens sida börjar bli alltmer farsartad.
De två ansvariga myndigheterna, Naturvårdsverket och Skogsstyrelsen, konstaterade i en skrivelse till regeringen redan i juni förra året att det är nödvändigt att göra en översyn av artskyddsförordningen för att säkerställa att den är tillämpbar, effektiv och rättssäker. Det har nu gått 18 månader, eller 546 dagar, sedan dess. Regeringen har haft minst 75 sammanträden där den hade kunnat fatta beslut om att sätta igång översynen.
Det enda besked som kommer från regeringen och företrädare för regeringen när man ställer frågan är att frågan bereds i Regeringskansliet. Jag förstår inte varför det ska vara så svårt att komma överens om att sätta igång översynen. Jag inser att det kan finnas utmaningar i att komma överens om slutmålet. Men att sätta igång en översyn som de två ansvariga nationella myndigheterna har begärt borde inte vara svårt.
Det är dessutom så att EU-kommissionen uppmanar medlemsländerna att om man uppfattar att det finns problem kopplat till regelverken på EUnivå om artskydd och annat göra en översyn av de nationella regelverken i första hand eftersom det är där man bedömer att bristerna kan finnas. Vi misstänker också att det är så eftersom Sverige i detta avseende skiljer ut sig från hur det ser ut i andra länder.
Statsrådet svarar tyvärr inte heller på min fjärde fråga om vad det uteblivna beskedet innebär för effekter för skogsbruket. Det är fler frågor. Det finns anledning att återkomma till dem. Den principiella övergripande frågan handlar om på vilket sätt regeringen är beredd att verka för att tydligare balansera miljöintressena och produktionsfrågorna. I ord nämner statsrådet att de två målen ska vara likvärdiga.
Men trots detta finns det en lång rad exempel på hur regeringen agerar i riktning mot en förskjutning där miljöintressena får en större tyngd och produktionsfrågor, äganderätt och skogsbruk försvagas. Statsrådet får väldigt gärna ge några exempel på åtgärder som regeringen vidtar eller avser att vidta som stärker produktionen.