Gudrun Brunegård (KD):
Principen om en likvärdig skola över hela landet är viktig. Skolinspektionen har där en viktig uppgift att följa upp att skolorna ger eleverna goda och likvärdiga förutsättningar att uppnå målen och få godkända resultat. Därför blir det ironiskt när Riksrevisionen uppdagar att Skolinspektionens eget arbete har bedrivits på olika sätt vid olika avdelningar i landet.
Hur kan man då säkerställa att granskningarna är likvärdiga och att eleverna får likvärdiga förutsättningar att nå målen? Det är därför bra att Riksrevisionen granskar de statliga myndigheterna och påtalar de brister som man hittar. Det är värdefullt, inte minst för dem som står i indirekt beroendeställning.
I det nu aktuella fallet handlar det om de elever och den personal som finns på de skolor där Skolinspektionen har funnit brister. Själva grundtanken med inspektionerna är ju rimligtvis att de brister som har framkommit ska åtgärdas. Men hur ska man kunna säkerställa att identifierade brister verkligen har avhjälpts när Skolinspektionen i ett antal ärenden inte har återkommit med uppföljning?
Det är allvarligt att Riksrevisionen skriver att det inte finns någon "gemensam modell för hur det avgörs vilka tillsynsärenden som ska följas upp med besök och inte". Även hur tillsynsärenden har avslutats av Skolinspektionen har kritiserats. Det har visat sig att ett antal ärenden inte har avslutats alls.
Detta har visat på hur viktigt det är med en oberoende granskande myndighet som Riksrevisionen. Det är också bra att regeringen i väsentliga drag har tagit till sig av Riksrevisionens bedömningar. Men, fru talman, enligt oss kristdemokrater räcker inte detta. Ett viktigt mål med vårt svenska utbildningsväsen är att alla elever ska få likvärdiga möjligheter till en god utbildning.
Skolinspektionen är ett redskap för att kontrollera att huvudmännen följer lagar och förordningar. Riksrevisionens granskning visar att Skolinspektionen i ett antal avseenden inte klarar av detta.
När vi i utbildningsutskottet träffade generaldirektören kunde man läsa mellan raderna att inspektionens resurser helt enkelt inte räcker till att göra de uppföljningar och avslut i alla påbörjade ärenden som de egentligen skulle ha behövt göra.
Vi noterade därför med tillfredsställelse att regeringen i sin budget för nästa år har ökat på Skolinspektionens ramar för att de, som vi uppfattar det, i större omfattning ska kunna göra de efterfrågade uppföljningarna och avsluten av ärendena. Men Kristdemokraterna menar att Skolinspektionen utöver detta behöver få ett utvidgat uppdrag. Alltemellanåt kommer rapporter om att det finns skolor som inte följer skollagen.
Det kan handla om att skilja på flickor och pojkar i undervisningen eller i skolbussar, eller att konfessionella inslag förekommer inom ramen för undervisningen i stället för att ligga separerat, som lagen föreskriver. Skolinspektionen har i dag begränsade möjligheter att göra oanmälda inspektioner.
När en inspektion föranmäls ges den aktuella skolan möjlighet att städa undan eventuella övertramp, som sedan kan återupptas när Skolinspektionen vänder ryggen till.
Därför menar vi att Skolinspektionen behöver få ökade anslag och ett utökat uppdrag för att kunna göra oanmälda granskningar och fler granskningar, förutom att de måste följa upp och slutföra ärenden ordentligt.
Vi har också i flera år drivit tesen att Skolinspektionen borde kunna bidra till att sprida alla goda exempel man stöter på vid besök i skolorna runt om i landet och bygga upp ett slags kunskapsbank. På det viset skulle Skolinspektionens avskräckande roll i dag kunna kompletteras med ett kunskapsutbyte och lärande. Fru talman! Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet.