KBLab/rixvox huggingface dataset:
Per Lodenius (C):
Tack, ministern, för svaret! Med tanke på vad som har hänt i Gislaved ser vi ändå att det är flera kommuner som väljer att sluta med kulturskoleundervisning som innebär att man kan gå iväg under skoltiden. Ser ministern att det kan krävas någon typ av regelförändring kring det här, eller räcker den här vägledningen? Kanske behövs det mer vägledning? Vad säger ministern? Vad man kan göra så att det verkligen blir fler som får tillgång till kulturskolan?
Per Lodenius (C):
Jag vill inleda med att yrka bifall till reservation 1. Fru talman! Från Centerpartiets sida tackar vi för regeringens skrivelse med anledning av Riksrevisionens rapport Rätt insats på rätt plats - polisens arbete i utsatta områden . Riksrevisionen landar i slutsatsen att Polismyndighetens arbete i utsatta områden inte är fullt ut ändamålsenligt.
Även om Polismyndigheten har tagit fram relevanta strategier och rekommendationer för arbetet i utsatta områden, och även om de enskilda polismän som arbetar i utsatta områden har anpassat sitt arbetssätt och arbetar enligt beprövade metoder i den omfattning som är möjlig sett till resurssituationen, visar rapporten att det alltjämt föreligger brister i regeringens ledning av myndigheten som påverkar just förutsättningarna.
Givetvis måste det följas upp och säkerställas att de resurser som särskilt avsatts för Polismyndighetens arbete i utsatta områden också används för detta specifika ändamål. Rapporten visar vidare att det råder brist på teknisk utrustning i form av bevakningskameror och kroppsburna kameror i utsatta områden.
Trots en omfattande satsning, med stöd av bland annat Centerpartiet, på att utöka antalet polisanställda och på att öka attraktiviteten i polisyrket genom bättre villkor, visar rapporten att en tredjedel av lokalpolisområdena med utsatta områden inte uppfyller det nationella målet om en områdespolis per 5 000 invånare.
Det visar sig även ha förevarit problem med att mäta polistätheten i utsatta områden. Att det saknas områdespoliser är en allvarlig brist. Polisen måste finnas närvarande i hela landet. Lokal närvaro och kännedom om de lokala förhållandena är av stor betydelse för det trygghetsskapande och brottsbekämpande arbetet.
Områdespoliser fyller en särskilt viktig funktion i just utsatta områden. Såväl boende som näringsidkare i sådana områden vittnar om att lokal polisnärvaro har en avgörande betydelse både för känslan av trygghet och möjligheterna att beivra brott och för ett framgångsrikt brottsförebyggande arbete. Fru talman!
För det brottsförebyggande arbetet är det också av största vikt att myndigheterna samverkar. Det är därför djupt problematiskt att det fortfarande föreligger osäkerhet när det kommer till sekretesshinder och vilken information som myndigheter får utbyta. Regeringen har uppdragit till Brottsförebyggande rådet att kartlägga vilka hinder som finns för informationsdelning mellan socialtjänst och polis i brottsförebyggande syfte.
Brottförebyggande rådet har i den avlämnade kartläggningen konstaterat att hindret till stor del utgörs av okunskap om sekretesslagstiftningen och dess sekretessbrytande bestämmelse. Här måste regeringen återkomma med åtgärder. Inga av de brister som påtalas är svåra att avhjälpa.
Även om regeringen har en ambition att vända utvecklingen i utsatta områden visar de brister som framkommer i granskningen på ledarskapsproblem från nuvarande regerings sida. Fru talman! Jag är vikarie här i talarstolen i debatten om detta ärende. Men jag ser ändå tydligt att regeringen ytterligare behöver stärka sin ledning och styrning för att säkerställa att Polismyndighetens arbete i utsatta områden är ändamålsenligt.
Marie Granlund (S):
Då man i en valrörelse och även dessförinnan gått ut så hårt som de borgerliga gjorde när det gäller skolpolitiken och skolfrågorna krävs det att man sedan också levererar. Jag tror att väldigt många ute på skolorna ställer sig mycket frågande till det tomrum som just nu existerar. Det pratas om satsningar, men ute på skolorna kan man inte se några sådana.
Det är väldigt skrämmande - jag vet inte om vi har läst samma vårproposition - att läsa att man i regeringens vårproposition flaggar för att det kan bli ekonomiskt besvärliga tider - regeringen själv gör det. Man skriver ned tillväxtprognosen och säger att arbetslösheten kommer att öka. Man säger också att kommunernas ekonomi riskerar att försämras.
Man säger liksom till kommunerna: Se om era hus! Det är i den verkligheten vi just nu finns. Just nu, innan detta har inträffat, drar flera kommuner ned på sina utgifter för skolan. Stockholms stad är en sådan kommun. Där minskar nu lärartätheten - ett trendbrott. Inom förskolan visar det sig att ni ett år tidigare än som hade behövts har avbrutit det särskilda statsbidrag som vi hade till förskolan. Det visar sig ju nu att barngrupperna inom förskolan växer.
Då är det inte medräknat vad vårdnadsbidrag och annat kan innebära i sammanhanget. Min fråga blir därför: Vad ska ni göra åt det här? I vårpropositionen pratar ni om satsningar. Men det handlar om 150 miljoner som flyttas från ett annat konto och som i bästa fall innebär en lärare per kommun. Vad är det för satsning? När kommer alltså satsningarna? Vad ska ni säga till dem ute på skolorna?
Eller, för att följa upp Rossana Dinamarcas fråga: Är det Centerpartiets uppfattning att resurser inte spelar någon roll?
Marie Granlund (S):
Möjligtvis gjordes det en felsägning från Sofia Larsens sida. Ja, det handlar om just en timeout. Vi är på väg tillbaka - så är det. Jag skulle nog inte vilja säga att jag delar uppfattningen här och inte heller håller jag med om det som anförs i vårpropositionen. Också flera ekonomer säger att det har varit fel att i en högkonjunktur väldigt mycket satsa på skattesänkningar och sedan i en lågkonjunktur strama åt. Det är tvärtemot all ekonomisk politik och hur den borde bedrivas.
Det viktiga när vi pratar om det här är satsningarna. När kommer de? Vilka satsningar kommer att nå skolorna? Kommer man att få möjlighet att minska klasstorleken? Kommer man att få möjlighet att anställa fler lärare? 150 miljoner kronor anförs som en jättesatsning, men så är det inte. Det stora numret i vårpropositionen är ju ytterligare sänkta skatter, inte att satsa på skolan.
150 miljoner kronor flyttas, som sagt, från ett annat konto. Ute på skolorna frågar man: När kommer det som utlovats? I Stockholm säger man: Det här är precis tvärtemot vad man sade i valrörelsen.
Man skulle ju satsa på skolorna, inte dra ned och inte införa system som gör att det blir ännu mer orättvist - att de som har de tuffaste förutsättningarna får mindre resurser, medan de som har lättast för sig faktiskt får ännu mer resurser. Det var inte det man var ute i valrörelsen och sade. Det var inte det ni sade. När kommer alltså förändringarna? Ni pratar om speciallärarutbildning och sådant, och det kan väl vara bra. Men när kommer de lärarna ut?
Jo, de kommer ut om fyra år. Vad händer under tiden? Vad säger ni ute på skolorna? Vad händer nu? Vad är det för satsningar som görs?
Marie Granlund (S):
Det är intressant att Margareta Pålsson använder Haninge som exempel. Det är ett jättebra exempel på hur man kan samarbeta. Jag är dock inte alldeles övertygad om att det är till Margareta Pålssons fördel att nämna det med tanke på hur man agerar i riksdagen. I Haninge har man lyft upp skolverksamheten från att den var på botten.
Man insåg att det var viktigt att göra det tillsammans, och Moderaterna i Haninge har velat samarbeta. Man är överens om att det är viktigt med tidig uppföljning, att på olika sätt följa upp eleverna. Däremot är man inte överens om att man också måste fördela resurser därefter, att det måste till mer resurser för att det som man kommer fram till verkligen ska få effekt.
Haninge är ett jättebra exempel på hur Moderaterna även i riksdagen borde hantera situationen bland annat när det gäller betygen. När kommer inbjudan? Vi socialdemokrater och Miljöpartiet har tillsammans med Lärarnas Riksförbund och Lärarförbundet sträckt ut handen för att få till stånd en blocköverskridande överenskommelse så att det blir lugn och ro ute på skolorna. Det behövs arbetsro på skolorna och ordning och reda i skolpolitiken. Men svaret dröjer.
Man vill inte ha någon blocköverskridande överenskommelse. I stället vill man använda betygsfrågan i valrörelsen. Så oerhört oansvarigt! Man går ut och lovar stora satsningar på skolan. I vårpropositionen anslås 150 miljoner kronor - som tas från ett annat konto - till att satsa på läsa, skriva och räkna.
Är det de satsningarna Margareta Pålsson utlovade i valrörelsen? Det kanske är viktigare att sänka skatten än att satsa på skolan.
Marie Granlund (S):
Det är mycket som har lämnats bakom. Diskussionen om mobiltelefoner och kepsar kan vara en sak, men också satsningarna på skolan. De försvann när man väl kom i regeringsställning. Så besviken man är ute på skolorna! På förskolor går nu lärartätheten ned. I många kommuner minskar också lärartätheten och resultaten försämras, till exempel i vår största kommun, Stockholm.
Vad har Margareta Pålsson att säga om detta? Angående diskussionen om Plymouthbröder och avknoppningar är det intressant att Margareta Pålsson säger det hon säger. Skolministern har hela tiden sagt att han vill göra något åt det här med konfessionella friskolor, som Plymouthbröderna. Han tycker att det var fel med de avknoppningar som skedde i Täby. Men Margareta Pålsson har en annan åsikt.
Det är intressant. Det är moderater i Täby och Nacka som stoppar upp det viktiga arbetet att se till att få en skyddslagstiftning mot moderata kommunala företrädare som slumpar bort skolor mot lärares och elevers vilja och dessutom tycker att det är helt okej att sekter startar skolor som förespråkar mannens överordning över kvinnan och är mot datorer och där man inte får lov att äta tillsammans med andra barn i matsalen om man inte tillhör sekten.
Men återigen till resurserna, för det är det viktigaste. När vi satt vid regeringsmakten satsade vi på 15 000 fler lärare. Det satsade vi pengar på. Det var ett sätt att komma ur den kris som 90-talet innebar. Vi gjorde också speciellt riktade satsningar på förskolan för att få ned barngruppernas storlek. De sista åren lyckades vi verkligen. Nu ökar det igen.
Vad har Margareta Pålsson att säga om detta? Jag tror inte att de som röstade på er hade förväntat sig denna utveckling.
Marie Granlund (S):
Vi kanske skulle kunna reda ut ett par frågor. Det verkar som om oenigheten är fundamental när det gäller Plymouthbröderna och Tibble. Jag skulle vilja ställa en fråga till Christer Nylander, som säkert delar utbildningsministerns åsikt om att det är viktigt att se till att all undervisning vilar på vetenskaplig grund. Då är min fråga: Vad är stalltipset?
Vem kommer att gå vinnande ur striden mellan moderater och folkpartister, och för den delen också kristdemokrater? Jag kan förstå att detta är jobbigt, men jag frågar: Vem kommer att vinna det här? Utbildningsministern har tidigare sagt att avknoppning à la Tibble, som Moderaterna i Täby har genomfört, inte har varit bra. Folkpartiet i Täby har också haft synpunkter på detta.
Då är återigen frågan: Vem kommer att gå vinnande ur striden? Är det utbildningsministern och Folkpartiet eller är det Moderaterna som kommer att ta hem det här? Vi kräver att det blir ordning och reda när det gäller avknoppning. Sedan till frågan om vårpropositionen - anser Christer Nylander att 150 miljoner kronor flyttade från ett konto till ett annat är en storsatsning på skolan?
Det räcker ungefär till en lärare per kommun. 900 miljoner är mycket pengar, men inte ens det räcker speciellt långt. Då är frågan vad som händer under tiden i skolorna nu när lärartätheten faktiskt minskar, som i den största kommunen i Sverige. Vad är receptet? Vad gör vi åt det? Vad säger ni till era väljare där ni har lovat förbättringar inom skolan? Det är mina frågor.
Marie Granlund (S):
Det är bara att konstatera att det var precis som vi misstänkte. När utbildningsministern sade att man skulle skärpa reglerna för konfessionella friskolor var det bara ett spel för gallerierna i och med att vi skulle ta ett utskottsinitiativ. Det bekräftar detta. Det finns djupa motsättningar. Man är inte överens. Kristdemokraterna är hyggligt positiva till det här. Moderaterna hyllar det hela tiden.
Det var precis det vi misstänkte: Här kommer inte att hända någonting. Jag tycker att ni skulle sälla er till vår kunskapsgaranti vad gäller detta. Det är samma sak med Tibble. Man kommer tydligen inte fram till någonting där heller, utan det är fritt fram att knoppa av skolor till underpris och mot lärares och elevers inrådan. Det tycker vi är väldigt allvarligt.
Avknoppningar har skett under lång tid, men det måste finnas regler om detta, och det måste finnas regler mot moderater som håller på på det här sättet i bland annat Täby och Nacka. Låt mig gå över till resurserna. Vi satsade på 15 000 fler lärare i skolan. Det är någonting som ni motsatte er. Ni har aldrig sagt att resurser spelar någon roll.
Utbildningsministern säger fortfarande att resurser inte spelar någon roll för skolan. Vi har en annan uppfattning. Vi tror att fler lärare gör skillnad. Vi tror också att satsningar i de utsatta områdena, som ni har avbrutit, gör skillnad. Min fråga kvarstår: Kommer det mer pengar i budgetpropositionen?
150 miljoner kronor flyttade från ett konto till ett annat är inte speciellt mycket pengar, oavsett om man skriver flashiga pressmeddelanden om att nu är det storsatsningar på skolan. Det är inte sant. 150 miljoner kronor flyttade från ett konto till ett annat innebär ungefär en lärare per kommun i bästa fall.
Marie Granlund (S):
Min interpellation handlar om principiella överväganden när det gäller avknoppningar av skolor. Tidigare har vi här i kammaren diskuterat Tibble gymnasium som ett exempel på vad som händer i det borgerligas Sverige. Tibble gymnasium i Täby skulle säljas ut, mot elevers och lärares vilja - dessutom till underpris.
Det är Moderaterna som i strid mot övriga partier i Täby drivit fram detta. Precis som skolministern nämner i sitt svar har skolministern tidigare sagt att det här med avknoppningar måste ses över. I oktober kallade skolministern tillsammans med socialministern till en presskonferens om avknoppningar inom den offentliga sektorn. Nya regler skulle tas fram. Sedan har ingenting hänt.
Om man är illasinnad skulle man kunna tänka sig att presskonferensen hölls eftersom de på Regeringskansliet visste att Uppdrag granskning skulle ha flera reportage om just avknoppningar och då just i Täby kommun. Man blir alltmer övertygad eftersom ingenting, som sagt, händer. Vart tog utredningen vägen? På Utbildningsdepartementet vet man ingenting om det. Man säger att det kanske är Socialdepartementet som ska ansvaret för den.
Det går också rykten om att det är Mats Odell som ska ha ansvaret. Efter händelsen med Tibble gymnasium anförde skolministern att den händelsen i sig skulle ha preventiv effekt på kommunernas handlande i avvaktan på klarare regler. Så har det emellertid inte blivit, för sedan stod nästa skola på tur. Denna gång var det Karinlundsskolan i Strängnäs som skulle överlåtas till privata Europaskolan.
Precis som i Tibblefallet var det Moderaterna som anförde det hela. Ann Landerholm, moderat kommunalråd, skulle överlåta Karinlundsskolan till Europaskolan. Som av en händelse är hennes man, den tidigare riksdagsledamoten Henrik Landerholm, vice ordförande i Europaskolan. Även denna gång var elever och lärare emot. Beslutsprocessen forcerades och oppositionen fick minimal information.
Men opinionstrycket blev för hårt, så man lade det hela på is. Det hastar således med klara riktlinjer för avknoppningar. När kommer sådana riktlinjer? Flera kommuner står på tur. 25-30 ansökningar har lämnats in. Avknoppningar som de vid Tibble gymnasium och Karinlundsskolan väcker en rad principiella frågor, precis som skolministern varit inne på, om hur privatisering av befintlig skolverksamhet ska kunna ske.
Det handlar om vilka villkor som ska gälla för både lärare och elever och om hur kvaliteten i undervisningen ska kunna garanteras. Vår utgångspunkt är att hela skolväsendet ska präglas av rättvisa villkor, demokratisk insyn och likvärdig kvalitet. Detta måste även gälla för de fristående skolorna. Möjligheten att välja skola är värdefull. De fristående skolorna har en naturlig plats i utbildningsutbudet.
Men det måste finnas en balans mellan de offentliga och de fristående skolorna i en kommun så att kommunen ges faktiska möjligheter att ta sitt övergripande ansvar. Min fråga är: När kommer en skyddslagstiftning mot de moderata kommunala företrädarna?
Marie Granlund (S):
Jag tackar för svaret men vill emellertid konstatera att ibland har skolministern en förmåga att vara väldigt snabb, och ibland tar det lite längre tid. Som sagt ser vi verkligen fram emot att den här utredningen kommer, för det är väldigt viktigt.
Man skulle kunna misstänka att det är Moderaterna som försöker stoppa att den kommer till stånd, eftersom frågan nästan inte har varit aktuell tidigare om Jan Björklund har avknoppat någonting i Stockholm. Men den stora explosionen nu pågår där Moderaterna styr, och det pågår mot föräldrars och lärares vilja. Det här säger Mats Gerdau inte någonting om.
Jag vet inte om det är i enlighet med vad man får lov att diskutera i interpellationsdebatten. Han berör inte någonting av det min interpellation handlar om. Men det kanske fungerar i en del fall. För att systemet med friskolor ska fungera måste man verkligen få bort avarterna. Det tycker jag är väldigt viktigt. Då är det här en av de avarter som finns. Det gäller Tibble och Strängnäs, och det blir säkert fler.
Jag tror inte att det är ett moratorium nu i avvaktan, utan det här kommer att fortgå. Det är självklart oerhört allvarligt med elever som tvingas byta skola eller tvingas sluta och lärare som tvingas byta arbetsplats. Det är väldigt viktigt att det sker någonting snabbt. Det andra som det också måste göras någonting åt och som skolministern har begravt i skollagen handlar om konfessionella friskolor.
Hur ska man hantera dem? Är det rimligt att Plymouthbröderna faktiskt får starta skola? Såvitt jag vet råder det en väldigt stor oenighet om det i alliansen. Nästa är till exempel John Bauer. Är det rimligt att man tjänar 150 miljoner kronor på skolor? Skolministern har tidigare sagt att det mer eller mindre är omöjligt att tjäna pengar på skolor. Men faktum visar att det inte är på det viset.
Det kommer interpellationer om det nästa vecka, så vi kan fortsätta med den frågan då. Jag skulle vilja säga till Mats Gerdau: Upplever inte du någonsin att det finns något problem över huvud taget? Bortser du bara från vad dina moderata kolleger gör i Täby? Bortser du bara från vad dina moderata kolleger gör i Strängnäs? Är det helt okej bara det är privat, till vilket pris som helst och gärna så att nära och kära tjänar på det hela?
Är det då konstigt att vi reagerar? Är det konstigt att det håller på att bli demonstrationer? Är det konstigt att det blir tidningsskriverier? Då skulle jag vilja fråga: Vad vill Moderaterna göra åt det? Är det ni som stoppar arbetet i Regeringskansliet, eller varför går det inte framåt och blir någonting av den här jätteviktiga utredningen?
Den borde ha varit tillsatt för länge sedan för att se till att elever får studiero, att lärare får arbetsro och att vi får veta vad som faktiskt gäller.
Marie Granlund (S):
Jag är övertygad om att om friskolorna verkligen ska kunna fungera måste avarterna åtgärdas. Det säger också Friskolornas riksförbund. Det är inte något som bara Socialdemokraterna säger, utan vi är helt överens om det. För att barn som går på en friskola ska få studiero och inte behöva attackeras för att de går på den skolan, måste man få ordning och reda i systemet.
Det gäller inte bara i klassrummet, utan det gäller också systemen inom skolan och friskolan. Varför har vi inte tidigare gjort något åt typ det som händer i Tibble eller Strängnäs? Det var för att frågan inte var aktuell. Vi visste till exempel inte att Jan Björklund höll på att knoppa av skolor i Stockholm. Det var inte så aktuellt på den tiden. Nu är det en fullständig explosion, och det är mot lärares och elevers vilja.
Frågan var inte aktuell när det var flest socialdemokrater som styrde i kommunerna. Men ni vill privatisera till vilket pris som helst. De andra avarterna, till exempel Plymouthbröderna och John Bauer som startar skolor, är det oerhört viktigt att man gör något åt. Vad det till exempel gäller vinst inom friskolesektorn hade vi en utredning på gång.
Att lägga ned den var något av det absolut första som ni gjorde när ni kom till makten, förutom att slakta komvux. Det finns mycket som skulle ha kunnat bli genomfört om man hade velat. Som sagt är skolministern ibland väldigt snabb när han vill och ibland tar det längre tid. Jag kan förstå att det här är en svår fråga i regeringen.
Och vad gäller detta med Tibble och Strängnäs kan det inte vara så lätt att ha med Moderaterna att göra, framför allt då partiordföranden kommer från just Täby.
Marie Granlund (S):
Det är intressant att höra att Utbildningsdepartementet verkar vara väldigt delat. Skolminister Jan Björklund säger att det ska bli fler behöriga lärare. Man ska inte få lov att sätta betyg om man inte är behörig. Detta är någonting som vi socialdemokrater absolut ställer upp på. Men då måste man också se till att det blir fler behöriga lärare.
Då är det ganska anmärkningsvärt att man inte gör någonting när man ser resultaten, utan säger att det kanske kommer att hända någonting i framtiden. Men det är nu man måste ta tag i det här och fortsätta att beta av detta. Satsningen är en flopp. Också Sydsvenska Dagbladet skriver att den nya utbildningen för obehöriga lärare är en flopp. Vi kan inte bara sitta ned och vänta. Söktrycket finns, men utbildningen passar inte de sökande.
Det säger såväl kommunerna som Umeå universitet, som har i uppdrag att utvärdera det här. Umeå universitet säger så här: En specifik grupp lärare i yrkesämnen är ur arbetsmarknadssynpunkt särskilt intressant. Många ser VAL, den nya satsningen, som den möjlighet som av olika skäl en reguljär lärarutbildning inte kan erbjuda.
Här bör emellertid påpekas att begränsningen i poängram jämfört med den satsning som vi socialdemokrater hade, SÄL, är särskilt besvärande. Dels ska yrkesbranscherfarenhet bedömas, både mot kravet på yrkeskompetens och mot kravet på högskoleutbildning, dels ska lärarerfarenheten bedömas. Sammantaget innebär detta betydande svårigheter att rymma behovet av kompletterande utbildning inom de nuvarande 60 poängen.
Slutligen skriver man att de som har utvärderat det här vill framhålla att en tidsmässig förlängning av projektet, det vill säga ytterligare ansökningsomgångar utöver de tre planerade, inte efterfrågas om detta inte kopplas till utökad poängram. Kan det vara tydligare? De som regeringen själv har utsett att utvärdera denna satsning säger att den inte fungerar. Ministern säger att det kanske kommer att fungera någon gång i framtiden.
Det skulle vara välkommet om ministern hade ett besked att ge i dag om att detta kommer att åtgärdas i budgeten i höst, så att man verkligen kan se att det kommer att hända någonting, att Utbildningsdepartementet talar samma språk. Nu är det en delad utbildning. Det fungerar inte i praktiken. Det är väldigt många elever som drabbas av det här under resans gång.
Min fråga till ministern är: Kan vi förvänta oss att det kommer förslag om detta i budgetpropositionen i höst?