KBLab/rixvox huggingface dataset:
Gunnar Andrén (L):
Jag står fast vid att man inte kan veta exakt vilken tiondels procent som ska gälla. Däremot är det en väldigt annorlunda signal som Vänsterpartiet vill skicka, nämligen att man ska höja bolagsskatten. Vi vill sänka den just för att kunna ha kvar företagen och jobben i Sverige.
När man ser den allmänna utvecklingen i Europa är det inte race to the bottom, men det är alldeles uppenbart att det har förekommit en skattekonkurrens för bolagen.
Att i det läget föreslå att Sverige ska höja sin skatt är en signal där det ligger i farans riktning att företag skulle dra slutsatsen att om detta blir verklighet är det inte det bästa investeringsklimat som man kan komma till. Det måste väl till och med Jacob Johnson tycka.
Jag menar att det var en viktig signal, även om det kostade ett antal miljarder som man skulle ha kunnat använda till annat om företagen hade varit kvar i Sverige - sådant som Leif Jakobsson argumenterar för. Men om jobben och beskattningsbasen inte är kvar i Sverige spelar det såklart ingen roll vilken skattesats man har på bolagsskatten.
Jag håller fast vid att Vänsterpartiet har en gentemot alla andra avvikande politik för detta, nämligen att ni vill driva kapital, företag och arbetsplatser ut ur detta land. Det är jag absolut emot. Det är ingen skräckpropaganda. Den står ni själva för.
Gunnar Andrén (L):
Vi kan inte gå igenom alla frågor. Men eftersom Jacob Johnson tar upp mineralnäringen håller jag med om att det är viktigt att vi har goda skatteförhållanden och andra infrastrukturförhållanden.
De företag som Jacob Johnson talar om kan lita på en sak, nämligen att varken alliansföreträdarna, Socialdemokraterna eller Miljöpartiet kommer att genomföra den mineralskatt som ditt parti vill göra och som skulle vara just en signal om att vi inte vill ha företagen över huvud taget. Det är den typen av skatter som är farliga. Man föreslår ett införande av en mineralskatt.
Jag hade dess värre inte möjlighet att lyssna på den debatten i dess helhet. Den var uppenbart ett bevis på att det är viktigt med goda företag och goda villkor för mineralnäringen i Sverige. Då kan det bli bra investeringar och många jobb inte minst i Norrbotten.
Jag tror för min del att det är väldigt bra för mineralnäringen och jobben i vårt land att vi inte har någon särskild sådan mineralskatt som Vänsterpartiet nu vill införa. Det skulle vara en signal: Investera inte här på det sätt ni har tänkt er.
Gunnar Andrén (L):
Det är möjligt att vi vill försämra för alla i det här landet. Jag har inte riktigt upplevt vår politik på det sättet ska jag gärna erkänna. Jag börjar med den ändan som Leif Jakobsson tog upp först med sänkning av bolagsskatten. Det är naturligtvis riktigt att Danmark har tittat på Sverige. Jag bestrider inte alls det. Vi har å andra sidan också tittat på ett annat land, nämligen på sänkningen av den brittiska bolagsskatten.
Jag tror att det var ett viktigt argument för att man föreslog en sänkning av skatten också i Sverige. Så är det naturligtvis. Det handlar om konkurrensförhållandena. Det är precis som antyds i den mening som Miljöpartiet har skrivit: Investeringar i näringslivet bestäms till mycket stor del på den globala marknaden. Sverige som är ett litet land är på den globala marknaden.
Jag ska återkomma till den andra frågan som egentligen inte hör direkt till detta men är övergripande. Vill vi Sverige ont? Vill partierna detta som har fått nästan 50 procents stöd? Herr talman! Jag känner inte igen mig i den beskrivningen. Vi kan ha olika åsikter om en del av reformerna.
Men det gäller själva ansatsen att vi skulle vilja förstöra svenska arbetsmarknaden. Jag står absolut för att det är bra med kollektivavtal och försäkringar. Försäkringar är inte bidrag, och så vidare, utan det är pengar som man har betalat in. Alltihop detta står dessa partier för.
Varför skulle vi vilja gå till val på att göra försämringar inom utbildningspolitiken, arbetsmarknadspolitiken eller någonting annat? Nej, det ska vara ordning och reda. Jag håller med Leif Jakobsson i allt på den punkten. En av de viktigaste orsakerna till att vi har så framgångsrika företag är att det finns ordning och reda och politisk stabilitet i detta land.
Jag protesterar bestämt mot att vi skulle med en enda stavelse vilja göra det sämre i landet.
Gunnar Andrén (L):
Har Sverige blivit ett låglöneland under de senaste sex åren? Är det på det sättet som Leif Jakobsson antyder? Herr talmannen får ursäkta mig. Den diskussion jag och Leif Jakobsson har ligger i kanten av men är ändå övergripande för vad vi ska diskutera. Jag kan inte se att detta har blivit ett låglöneland. Jag stämmer inte in i detta.
Tvärtom har inkomsterna ökat väldigt väl i vårt land under senare år. Leif Jakobsson tar upp att det är en massa nedskärningar till exempel på arbetsmarknadsutbildningen. Jag har varit ledamot av riksdagen ganska länge, men inte fullt så länge som Leif Jakobsson. Under andra konjunkturer har också Socialdemokraterna skurit ned mycket under arbetsmarknadsutbildningen.
Jag har väl aldrig någonsin sagt att det skulle vara en ambition att sänka utbildningskvaliteten eller någonting sådant? Det är fråga om hur stor efterfrågan man har eller inte. Herr talman! Den grundläggande frågan är: Har regeringen ambitionen att försämra för Sverige? Mitt svar är nej.
Jag tycker inte att Leif Jakobsson har lyckats med att visa att vi ens har ambitionen att göra detta. Jag tycker att det är precis tvärtom. Vi vill göra Sverige bättre bland annat genom att använda skattepolitik på ett något annorlunda sätt än vad Socialdemokraterna har gjort.
Gunnar Andrén (L):
Ibland kan man få intrycket att vi förflyttat oss till Stockholms stadsfullmäktige, en institution som jag aldrig någonsin satt min fot i, utom möjligen som journalist. Det påminner om när Sveriges radio gör Ekots lördagsintervju med Filippa Reinfeldt och hela Sverige ska representeras av Stockholms läns landsting. Det kan kännas lite problematiskt på andra håll.
Jag håller naturligtvis med Teres Lindberg i många avseenden. Att vi har en huvudstad som fungerar tycker jag är viktigt, precis som det är viktigt att vi har en Region Syd med Malmö, Köpenhamn och Lund som fungerar och att Göteborg fungerar. Däremot håller jag inte med Teres Lindberg om att denna och tidigare regering inte skulle ha gjort någonting. Herr talman!
Låt mig berätta något om det som har gjorts. Det har gjorts investeringar i Södra länken med ungefär 6 miljarder. De jublade ända borta i Töcksfors, som Runar Patriksson sade, när de fick höra startanslagen. Citybanan är i storleksordningen 16 miljarder, mycket kommer från landstinget och Stockholms stad, Förbifart Stockholm kostar omkring 23,5 miljarder, Norra länken vet jag inte exakt, men jag skulle tippa på ungefär 10 miljarder.
När det gäller tunnelbanan till Nacka vet vi inte ännu, men 10-15 miljarder lär den komma att kosta. Det är ganska betydande investeringar även i ett nationellt perspektiv. På den punkten håller jag alltså inte med. Däremot håller jag med Teres Lindberg om att det är viktigt att vi har en väl fungerande huvudstad, inte minst på järnvägssidan. Citybanan kommer att förbättra situationen från Hudiksvall till Malmö, vill jag påstå.
Gunnar Andrén (L):
Jag vill absolut inte frånta Socialdemokraterna och många andra partier äran av det som skett. Det har skett i samverkan. Den stora skillnaden är, som Teres Lindberg påpekar, att det har funnits en annan form av finansiering i Stockholmsregionen - statliga bidrag, landstingspengar och pengar från Stockholms stad och kranskommuner ända bort till Eskilstuna.
Även de betalar nu till Citybanan. Det är intressant och skiljer sig från förhållandena i andra delar av landet. Jag håller inte med om att den nuvarande regeringen skulle ha varit särskilt passiv. Det har skett mycket.
I stället skulle man kunna fråga sig vad som hände mellan 1871 - jag menar inte att Socialdemokraterna ska ta ansvar för politiken på den tiden - och till dess att man fattade beslut om Citybanan efter 2006. Jag tror inte att det har varit fel på ambitionerna hos Socialdemokraterna under den tiden heller, men det är inte alltid möjligt att komma fram till resultat.
Jag var med i Malmö 1974 när danska Folketinget fattade det första beslutet att bygga Öresundstunneln. Jag var på den tiden på Sydsvenskan och tillstyrkte det starkt. Jag är glad över att andra delar av landet fått bättre kollektivtrafik, bättre möjligheter till samfärdsel. Här har vi sett en utveckling. Jag håller definitivt inte med om att den nuvarande regeringen skulle varit mer passiv än någon annan regering.
Det är inte sant, tvärtom visar det sig - vilket Lena Asplund och andra varit inne på - att regeringen satsar kraftigt på att förbättra kollektivtrafiken, vägtrafiken och järnvägstrafiken i Sverige. Dessa resultat kan vi se. Men allt sker inte på en dag, och det duger inte att bara åka flyg över landet.
Gunnar Andrén (L):
Jag trodde i all min enfald att Jacob Johnson hade läst den reservation som han har skrivit under. Så är uppenbarligen inte fallet, och därför, herr talman, ska jag läsa in den i protokollet. Reservationen är ganska kort, och man lägger märke till att den andra delen om EU-medlen inte finns med över huvud taget.
Så här står det: "Vi anser att ett fördjupat samarbete mellan medlemsstaterna på området för skatt på finansiella transaktioner bäst regleras på EU-nivå" - det var det som jag ansåg vara logiskt - "och ser därför inte någon grund för att ifrågasätta kommissionens förslag till direktiv om genomförande av det fördjupade samarbetet på området för skatt på finansiella transaktioner ur subsidiaritetssynpunkt." Det är vad som står där.
Innebörden är ju den att ni inte tar ställning till det som vi diskuterar, nämligen om det ska vara egna medel och beskattningsrätt eller inte. Det är det som det handlar om. Vi anser att det går för långt utöver det, men ni godtar detta. I själva verket har ni godtagit, möjligen utan att förstå detta, att EU ska få egna medel. Det är det som inte står här men som är innebörden av ert förslag, Jacob Johnson, och därför tycker jag att man måste vara ärlig och diskutera den frågan.
Ni öppnar för möjligheten att svenska pensionärers pengar går till att betala Tysklands EU-avgift, och det är jag inte med på att vi ska göra. Det är inte detta parlaments uppgift att göra på det sättet.
Gunnar Andrén (L):
När det gäller valpskatter är Folkpartiets och de andra allianspartiernas åsikt entydig: Det är vi emot. Sedan kan man alltid diskutera hur den finansiella sektorn över hela världen ska beskattas. Där har vi ingen deciderad åsikt. Där måste vi se exakt hur förslagen utformas.
Det är väl fullt möjligt att man kan tänka sig någon väldigt intressant konstruktion som gör att alla länders finansinstitut måste vara med och finansiera.
Men den här konstruktionen är inte alls av den karaktären, och det gör, som jag sade tidigare, att ni, oavsett om ni tycker att det inte ska vara så eller inte, kommer att säga att svenska folkpensionärers fonder, om de handlar med tyska aktier eller vad det nu kan vara för någonting, i själva verket kommer att gå till att finansiera EU-ländernas medlemsavgifter i EU. Detta är vi absolut emot.
Om Jacob Johnson hade läst lite mer hade han sett att regeringen har två väldigt bra ståndpunkter i den här frågan, nämligen att vi tolererar att de här elva länderna går vidare med en fördjupad finansiell transaktion. Men vi är mycket emot den andra delen om att det ska vara egna medel. Det kan man skratta åt eller vad man vill, men på den punkten är regeringen solklar.
Det finns ingen som helst tvekan. Men på den punkten blir det så att om det förslag som ni har lämnat skulle vinna riksdagens bifall så godkänner man att det blir egna medel, för det är kommissionens förslag att öppna för detta. Detta är vi emot, och det är den väsentligaste frågan: Nationell beskattningsrätt ska vara kvar.
Gunnar Andrén (L):
Det är alltid glädjande när intresset är stort för den här typen av frågor. Jag tänkte i huvudsak tala om traditionsfartyg. Det är en del i betänkandet. När det gäller traditionsfartygen bör man gå till botten med frågan, och det gjorde Vasa 1628. Det kom upp till ytan 333 år senare och har så småningom blivit Sveriges största turistattraktion och museum.
Vi har också skeppet Götheborg - jag ser göteborgaren Lars Johansson där borta - som sjönk 1745 utanför Göteborg. Det har nu åkt till Kina och så vidare och är en viktig del av bilden av Sverige. Herr talman! Jag tillhör dem som under ett antal år har väckt motioner om traditionsfartyg. Vi brukar säga som så att det inte är någon mening med att väcka motioner.
Det här är ett ganska bra exempel på motsatsen. Det tar sin tid, men den 1 maj förra året, precis för ett år sedan, trädde en rad förändringar i kraft som föreslagits i de motioner som jag, Lars Hjälmered och några andra skrivit. Björn von Sydow, som tillhört vår lilla grupp när det gäller veteranjärnvägar, har också fått till stånd ändrade förhållanden.
Det är bra för Sverige, turistindustrin och så vidare. Annelie Enochson tillhör också denna lilla grupp som jag har arbetat med. Veteranfartyg, veteranbilar och veteranjärnvägar har betydelse för många orter och platser i Sverige.
De är en viktig del av bilden av inte minst Västkusten och skärgården utanför Stockholm. Jag ska inte gå in på alla detaljer, men vill notera att det under senare år har tagits viktiga steg framåt på det här området. Vi måste värna om det flytande kulturarvet, som jag kallar det, för det är väldigt viktigt.
Herr talman! Jag skulle vilja avsluta med två andra saker, som är lite mer polemiska. Det första gäller det anförande som herr Wiklander från Sverigedemokraterna höll. Han krävde att Sverige skulle arbeta väldigt mycket mer genom Europeiska gemenskaperna. Det kan man tycka.
Men samtidigt företräder han ett parti som vill att vi ska lämna EU. Det är inte helt lätt att få klart för sig vad Tony Wiklander och Sverigedemokraterna vill i den här typen av frågor. Man står på minst två ben och vinglar fram och tillbaka.
Det andra är att jag måste erinra Lars Johansson samt de ärade åhörarna och protokollsläsarna om att det har skett en väldig utveckling när det gäller tonnageskatten. Jag är mycket glad över att Socialdemokraterna, Miljöpartiet och Vänsterpartiet har ändrat åsikt i denna fråga sedan början av 2000-talet.
Jag har tillhört skatteutskottet under snart elva år, herr talman. Under den tiden har vi behandlat frågan många gånger. Tyvärr gick det många år i början då den här frågan inte var aktualiserad på samma sätt som nu. Jag ska inte vara för polemisk, men det är väldigt bra att vi nu kommer att se fram emot en lösning.
Jag håller med Lars Tysklind, Lars Johansson och Annelie Enochson och många andra om att införandet av en frivillig tonnageskatt är en viktig fråga för svensk sjöfarts framtid, om än inte den enda.
Gunnar Andrén (L):
Hur ser Socialdemokraternas affärsplan ut? Det är en intressant fråga. Utöver denna ideologiska fråga som Peter Persson har ställt har han tidigare ställt en annan fråga till statsrådet Borg, nämligen: Vad gör regeringen för företagsamheten för att undvika uppsägningar i Jönköpings län?
Det är en oerhört väsentlig skillnad mellan den frågan och denna, för det handlar om olika syn på vad som är ägget och vad som är hönan. Jag tror att vi var många som tyckte att den socialdemokratiska partiledningens artikel om affärsplanen var bra.
Den tog sikte på att skapa förutsättningar för att vi skulle ha välfärd i kommunerna, nämligen att säkra skattebasen genom starka och vinstgivande företag. Peter Persson ställer nu en helt annan fråga, nämligen: Hur mycket bidrag ska man ge till kommunerna? Den väsentliga frågan, Peter Persson, är alltid denna: Hur klarar sig företagen i Jönköpings län?
Hur klarar sig Munksjö? Hur klarar sig alla svenska företag så att vi kan ha någon välfärd att ta av? Det är det som är frågan. För några år sedan fick jag höra andra socialdemokrater diskutera hur man skulle anslå. Det var under den våldsamma krisen 2009-2010. Då skulle man anslå såväl 14 miljarder som 12 miljarder och 7 miljarder extra till kommunsektorn.
Men aldrig hörde vi talas om hur man skulle klara att finansiera detta. Det är det som är det väsentliga. Jag välkomnar Peter Perssons tidigare fråga, nämligen hur man klarar företagsamheten i Jönköpings län. Det är den viktiga frågan. Herr talman! Under senare tid har varslen stått som spön i backen i det här landet.
Tiotusentals personer har varslats. Har någon hört att vi har varslat någon enda i någon kommun eller något landsting? Det är möjligt att det har förekommit någonstans, men jag har i alla fall inte hört att det är det som är problemet. Problemet är de konkurrensutsatta företagen, som har stora problem att klara sin lönsamhet. Det är där problemet ligger. Vad vill då Socialdemokraterna att vi ska göra med den offentliga sektorn?
De säger inte någonting annat om det än att vi ska kompensera den offentliga sektorn genom att höja ungdomsarbetsgivaravgiften till det dubbla. Den vill man kompensera för. Men de andra tolv miljarder som man vill lägga på företagsamheten i höjda socialavgifter ska man inte kompensera för. Vad är det för politik?
Om man lägger ytterligare 30 miljarder under 2013 på svensk företagsamhet, som ni har föreslagit och som denna riksdag dess bättre har avslagit, är det klart att den kommunala sektorn hamnar i en jättesvårighet så småningom om vi inte kan klara sysselsättningen i den andra sektorn. Det är nämligen den som står för basen i beskattningen. Herr talman!
Jag tycker att den socialdemokratiska affärsplanen var bra. Men det som föredras här är ingen affärsplan. Det är en tom pratbubbla, för att citera en tidigare talare.
Gunnar Andrén (L):
När man spelar en fotbollsmatch är det inte bara att lägga sig i försvar från början till slut. Man måste ändå se till att man har någon form av anfall. Och anfallet i detta läge är att se till att huvuddelen handlar om att producera någonting framåt. Det går inte bara att säga: Vi ligger under med 0-5, och det avgörande är vem som gör sista målet. Men så är det inte.
Peter Perssons tidigare interpellationer har varit mycket insiktsfulla, nämligen: Hur klarar vi den svenska välfärden genom att se till att de många företagen får goda förutsättningar i detta land att producera i Jönköping i Småland och i resten av Sverige. Det är alldeles riktigt att om det skulle vara på det sättet att vi precis som 2009 får mycket stora fall i fråga om skatteintäkterna, då måste staten gå in. Men det har vi ännu inte sett.
Vi har bara sett en del kostnader som en följd där. Men försvarslinjen från varje regering måste vara att se till att företagsamheten i detta land klarar sig. Det är en mycket konstig affärsplan som jag nu hör från Socialdemokraternas Peter Persson. Den affärsplan som ni hade tidigare var mycket bra, nämligen att se till att företagsamheten klarar sig.
Jag har tidigare försökt få svar från de tidigare vice ordförandena i skatteutskottet Lars Johansson, Veronica Palm och Jennie Nilsson, men jag har ännu inte hunnit fråga Leif Jakobsson. De säger att skatteavdraget på 80 miljarder om året har åstadkommit bara elände. Men nu säger Peter Persson att ett stort antal landsting och ett stort antal kommuner ska höja skatten. Tänk om vi inte hade haft jobbskatteavdraget. Vad skulle folk ha handlat för i detta land? Vilken försvarslinje skulle vi ha haft för att hålla företagsamheten uppe?
Det hade blivit massor av varsel i hela kommunsektorn och i hela landstingssektorn.
Gunnar Andrén (L):
Jag vill tacka Börje Vestlund för att han har ställt denna fråga. Handelsfrågor väcker inte ofta så stort intresse. Jag vill gärna säga att Börje Vestlund ofta ställer frågor som är mycket viktiga för det svenska välståndet. Det är viktigt att vi kan debattera dessa frågor även om antalet åhörare på läktaren är mindre än man skulle ha hoppats. Fru talman!
Inget har gagnat den svenska välfärden så mycket som den fria handeln. Utan den skulle vi inte ha råd med det välstånd som vi håller oss med i vårt land. Från borttagandet av det bottniska handelstvånget till tullstriden 1887 har det varit otroligt värdefullt att de svenska företagen har haft goda villkor och kunnat exportera så mycket.
Vi ser att de stora svenska företagen är mycket viktiga för vår levnadsstandard och för vår möjlighet att upprätthålla välfärden. Man behöver bara nämna ABB, Ericsson, Atlas Copco, Sandvik, Volvo och inte minst LKAB, ett statligt företag, Saab i Linköping, Scania och handelsföretag som Hennes & Mauritz och Ikea och alla våra viktiga skogsföretag som fru talman är väl bekant med från Sundsvall och Västernorrland.
Det är klart att vi alltid måste se till att vi har mycket goda förutsättningar för alla dessa stora företag. Om det är någonting som vi har märkt under de allra senaste åren så är det vikten av att knyta samman det mänskliga och det tekniska produktionskapital som vi exporterar med finansieringsvillkoren.
Om det var någonting som var bekymmersamt så var det när exporten föll med 17 procent 2009, vilket statsrådet nämnde. Då skakade hela Sverige, vill jag påstå. Jag vill inte efterlysa fler åtgärder, men jag efterlyser ytterligare en betoning av att svenska exportföretag får mycket goda finansieringsvillkor.
Det som vi framför allt såg var att när goda finansieringsvillkor föll bort och företagen skulle hitta finansiering på den internationella kapitalmarknaden och något internationellt kapital inte fanns gick det i hög grad ut över sysselsättningen i Sverige. Därför är det så oerhört viktigt att vi också har goda finansieringsvillkor. Den organisation som vi har för detta med olika garantivillkor är säkert mycket bra.
Men här får vi aldrig förtröttas när det gäller att se till att vi också i denna del håller oss i topp i den internationella konkurrensen så att våra företag kan exportera och att vi klarar välståndet i vårt land. Jag ska sluta detta anförande på följande sätt: Det är aldrig fel att göra rätt.