Nooshi Dadgostar (V):
Vi diskuterar i dag tidsbegränsade bygglov eller tillfälliga bygglov. Vänsterpartiet har ett antal reservationer i det här betänkandet, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservation 4. De flesta av oss härinne och därute bor i en kommun med bostadsbrist. Det gör att många inte kan flytta närmare jobbet. Det gör att många 25åringar fortfarande bor hemma.
Det gör att flera tjejer och killar måste trängas ihop i en etta för att ha råd med en väldigt hög andrahandshyra. Anledningen till detta är att Sverige under väldigt lång tid har saknat en social bostadspolitik. Jag menar att det därför är olyckligt i grunden att den här frågan kopplas ihop med flyktingpolitiken.
Det är många fler än flyktingar som i dag saknar en bostad, eftersom vi under lång tid har satsat alldeles för lite politisk tid och resurser på att bygga bostäder som folk faktiskt har råd med. Politiken har alldeles för länge varit styrd av ett fåtal stora företag som bara har arbetat för egna intressen. Det har byggts för dyrt och för lite, och det är något som långsiktigt behöver förändras.
Bostäder ska vara något som vi alla enkelt har tillgång till. Det ska vara en självklarhet att man ska kunna flytta hemifrån när man blir vuxen, ungefär som att man ska få vård när man blir sjuk eller få gå i skolan när man har fyllt sju.
Det ska inte bara vara jättedyra bostadsrätter i extravaganta skrytbyggen eller socialbostäder för de allra fattigaste, utan vi måste alla gemensamt se till att det byggs trygga och varma hem för alla, även för den generation som flyttar hemifrån i dag. Det absolut viktigaste, enligt mig, är att få fram hyresrätter med rimliga hyror.
Därför har Vänsterpartiet tillsammans med regeringen genomfört stora satsningar på byggande av hyresrätter med överkomliga hyror. Utgångspunkten för Vänsterpartiet är att bostadsbyggandet i Sverige i regel ska planeras långsiktigt och vara för permanent bruk. Det är en stor investering.
Och vi ska i Sverige ställa höga krav, ja kanske till och med högre krav än vad vi ställer nu, på att det byggs med hög kvalitet utifrån ett stadsmiljö-, gestaltnings- och samordningsperspektiv och för att bostäderna ska vara hållbara och hålla god standard. Husen ska ju stå i 50 eller kanske 100 år. Det är helt enkelt dumt att bygga dåligt från början och bygga in sociala problem för lång tid framöver.
Men i vissa fall behöver möjligheten finnas att under en begränsad period bygga bostäder med tillfälliga bygglov - så är det. Många av de bostäder som i dag byggs med tillfälliga bygglov håller dessutom ganska god kvalitet. Reglerna för tillfälliga bygglov behöver därför vara ändamålsenliga.
I den situation som är i dag finns det ett behov av att under rimliga former avhjälpa den allra mest akuta situationen på bostadsmarknaden. Att upprätta tillfällig byggnation på mark i väntan på permanent byggnation är ett exempel på smart användning av mark.
Det kan till och med vara rimligt att bostädernas ekonomiska hållbarhet i sig avgörs av den enskilde aktören och att lagstiftningen, som förslaget är nu, i stället fokuserar på att platsen ska kunna återställas i enlighet med planen.
Eftersom det tillfälliga bygglovet ändå ska finnas kvar i 15 år kommer förändringarna av lagstiftningen att påverka stadsmiljöer ända fram till åren kring 2040. 15 år är en ganska lång tid, kanske inte utifrån ett stadsmiljöperspektiv men i en enskild individs liv. Vi menar därför att det finns ett antal goda argument för att begränsa lagstiftningens giltighetstid till tre år.
Det är viktigt att planering av permanent byggnation inte trängs ut av sämre temporärt byggande. Det är redan en ansträngd personalsituation på plankontoren i kommunerna. Vi menar att vi inte får hamna i situationen att knappa personalresurser gör att planering av permanent byggande avstannar.
Lagändringen får naturligtvis inte leda till att kvalitet och standard slentrianmässigt försämras för allt fler personer i vårt land. Vi ska inte plötsligt få en mängd halvtaskiga korttidsboenden överallt. Det är inte det som är syftet, utan tanken måste vara att använda mark på ett smart sätt, även tillfälligt, för att avhjälpa den akuta bostadsbristen.
Vi vill därför begränsa lagstiftningen till tre år i stället för regeringens förslag på sex år. Vi vill även utvärdera lagen för att kontrollera att de negativa effekter som detta kan få inte uppstår.