Wiwi-Anne Johansson (V):
När Justin Trudeau, Kanadas nye premiärminister, nyligen fick frågan om varför det var så viktigt med en helt jämställd regering svarade han: Därför att det är 2015. På frågan om varför det är viktigt med en helt jämställd, det vill säga individualiserad, föräldraförsäkring i Sverige blir mitt svar detsamma: Därför att det är 2015.
Men det som vi ska rösta om och debattera här i kammaren i dag är inte en jämställd föräldraförsäkring, tyvärr. Betänkandet heter En mer jämställd föräldrapenning , och det säger ju något om hur vi fortfarande ser på föräldraförsäkringen år 2015. Herr talman! Vi vet att kvinnor har en sämre ställning på arbetsmarknaden än vad män har.
Vi vet att kvinnor arbetar mer deltid än män. Vi vet att det finns kvinno- respektive mansdominerade arbetsmarknader. Vi vet att kvinnor har sämre lön, och förutom deltid oftare har de också fler osäkra anställningar än män. Vi vet också att kvinnor får sämre pension än män. Vi vet att det beror på att kvinnor inte tjänar lika mycket.
Vi vet att kvinnor tar ett större ansvar för barn och familj än vad män gör. Detta vet vi, och det är 2015. Över 20 år efter det att den första pappamånaden infördes och rätt många år efter att den andra så kallade pappamånaden infördes tar vi ytterligare ett litet steg framåt. Det går med tomtesteg. Vänsterpartiet vill ta ett rejält kliv för jämställdheten.
Vi menar att det nu är dags att ta ett steg för att göra kvinnor och män jämställda i arbetslivet och i familjelivet. Herr talman! Diskussionen om och invändningarna mot att dela föräldraförsäkringen jämställt har pågått i decennier. Några framsteg har gjorts med två och nu snart tre månader som inte kan överlåtas och som brukar kallas pappas månader.
Det är alltid något förstås, men det är kanske just något mer jämställt med den tredje månaden, dock inte helt jämställt - inte så länge vi inte tar klivet fullt ut och delar upp föräldraförsäkringen på två, tre eller kanske till och med fyra föräldrar. Det finns ju också så kallade stjärnfamiljer. Herr talman!
Låt folk själva bestämma och diskutera hemma vid köksbordet hur de ska dela dagarna. Det är nog den vanligaste invändningen mot en individualiserad försäkring. Folk vet vad som är bäst för dem och deras barn. Politiker ska inte lägga sig i. Till dem vill jag säga att föräldraförsäkringen är en politiskt beslutad försäkring.
Politiker har alltså fattat beslut om att den ska finnas och hur den ska utformas. När familjerna sitter där vid köksbordet har de i själva verket en massa politiska beslut att ta hänsyn till när de fattar beslut om hur just deras upplägg ska se ut. De måste förstås också ta hänsyn till hur politiken har format deras vardag och deras verklighet.
I de flesta familjer fattas väl också rationella beslut utifrån den verklighet som de lever i. Så den som vid köksbordet har en svag ställning på arbetsmarknaden och låg lön har kanske inte så mycket val. Men den verklighet vi alla lever i utgår ju till stor del från andra fattade politiska beslut - eller för den delen brist på beslut.
Det är beslut som har gjort att vi fått en segregerad arbetsmarknad där kvinnor tjänar mindre, oftare arbetar deltid, oftare är sjuka och oftare slutar som fattigpensionärer än män. Därför borde vi politiker vara modiga och fatta beslut som underlättar för kvinnor och män att behandlas lika på arbetsmarknaden och i familjelivet. Herr talman!
Jag erinrade mig ett födelsedagskalas för ett par år sedan. Då var det en fråga som dök upp vid bordet. Anna, 32 år och tvåbarnsmor, tog ganska ilsket upp frågan varför hon nu efter fem år som förälder halkat efter sin man i lön med 5 000 kronor i månaden.
Innan de fick barn tjänade de båda lika mycket. Ja, vad tror ni att det beror på? Slutligen vill jag citera ur en debattbok som kom ut 2004 med titeln Vems valfrihet?
På s. 36 förs ett resonemang om valfrihet, och jag citerar: "Det enda instrument som statsmakterna har att påverka hur människor beter sig därhemma vid köksbordet är egentligen föräldraförsäkringen, i övrigt har familjer all frihet i världen att göra precis som de vill. Det blev ett skäl till att börja kvotera föräldraförsäkringen.
Familjen får fatta mängder av beslut själv men om besluten leder till något som vi i förlängningen inte kan acceptera, för vi accepterar inte osakliga löneskillnader mellan män och kvinnor, då måste staten kunna ta det här steget in och påverka." Gissa vem som skrev detta? Jo, det var Bengt Westerberg.
Jag håller med Bengt Westerberg, men jag vill ta steget fullt ut till en kvoterad och individualiserad föräldraförsäkring. Det tror jag är det enda rätta. Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottets förslag och till reservation 2.