Margareta Cederfelt (M):
I dag debatterar vi som sagt betänkandet med motioner om associationsrätt från den allmänna motionstiden. Jag skulle vilja börja med att säga att detta är ett av riksdagens verkligt viktiga betänkanden. Därför skulle jag gärna se att det fanns fler än de tolv motioner som finns i betänkandet. Vi ledamöter väcker årligen fler än 3 000 motioner; det är nästan 4 000.
Av dessa handlar tolv om associationsrätt. Det tycker jag talar sitt tydliga språk. Jag skulle vilja se många fler motioner på detta område. Jag blev väldigt glad när Hannah Bergstedt från Socialdemokraterna började tala om att det aldrig har varit så många företagare i Sverige som i dag. Precis så är det.
Det tycker jag är ett väldigt bra betyg, herr talman, för Alliansens politik. Vi har sett till att införa RUT, för att nämna ett exempel. RUT är någonting det har visat sig att framför allt kvinnor startar företag inom. Vi kan se också andra områden där det är kvinnor som startar företag.
Därför är det viktigt att vi ser till att vidta åtgärder så att kvinnor får möjligheten, precis som män har haft under många år, att starta företag inom de områden där kvinnor till stora delar arbetar. Företagande är viktigt. Det är viktigt för vår välfärd och för att vi ska kunna fortsätta att behålla våra sunda statsfinanser och ta ansvar för ekonomin.
Det är dock också viktigt, precis som jag nämnde, för att människor ska kunna förverkliga sina livsdrömmar. Nu kommer jag till själva sakfrågan. Jag kommer att beröra i huvudsak två områden från de motioner som finns i betänkandet. Det ena handlar om könsfördelningen i bolagsstyrelser, och det andra handlar om franchise.
När det kommer till könsfördelningen tycker jag precis som övriga Alliansen att det är viktigt att kvinnor har möjlighet att få makt, inflytande och positioner, att de har möjlighet driva företag och att det finns jämställdhet. Jag måste dock säga att vi har olika syn på hur vi ska nå dit.
Som moderat politiker, och ingående i Alliansen, tycker jag att det är viktigt att vi vidtar åtgärder som har effekt - att kvinnor kan få starta företag och skaffa sig erfarenhet som företagare. Det handlar om att skaffa sig erfarenhet som ger kompetens för att sitta i bolagsstyrelser.
Jag säger detta, herr talman, därför att det precis som Hannah Bergstedt tidigare nämnde i många företagsledningar inte ingår kvinnor. Kvinnor återfinns inte på vd-positionerna och positionerna som finanschefer, försäljningschefer med mera. Det är oftast från dessa tjänster som styrelseledamöter sedan rekryteras.
Därför är det viktigt precis med de åtgärder Alliansen har vidtagit. Jag tänker på tidigare näringsminister Maud Olofsson, som startade mentorprogram dit mer än 200 kvinnor blev antagna. Fler sökte för att skaffa sig nätverk, erfarenheter och kunskap.
När det sedan gäller att utse ledamöter till styrelserna, vilket vi har debatterat tidigare, vill jag säga att det finns en fråga som handlar om ägaransvar och ägarrättigheter. Att vi som politiker skulle gå in och lagstifta om hur det privata näringslivet ska utse sina styrelser känns fullständigt främmande.
Jag vill säga att det är en fråga som inte heller oppositionen genomförde under sina år i majoritet. Margareta Winberg talade om kvotering. Per Schlingmann har under nuvarande majoritet talat om kvotering. Jag vill ge lite perspektiv på hur det ser ut i styrelserna. För tio år sedan, 2002, var 6 procent av styrelseledamöterna i bolagen kvinnor.
År 2007 var siffran 19,3 procent. Den gick ned lite grann 2008 men är i dag 22,9 procent. Jag tror på en fortsatt ökning. Vad vi egentligen bör diskutera och debattera inom politiken är dock hur vi som politiker ska kunna ta ansvar för de styrelser där vi själva har ett ägaransvar - kommuner, landsting och stat.
I staten har andelen kvinnor ökat, och som nämndes tidigare finns det i storstadsregionerna fler kvinnor i de politiskt tillsatta styrelserna på kommun- och landstingsnivå. Jag tycker att detta är en fråga som är angelägen. Vi politiker, oavsett partifärg, måste ta större ansvar när det gäller kommuner och landsting och kvinnors representation. Jag vill dock ta upp en annan fråga.
Det har talats om könsmaktsordning och att kvinnor är underordnade. Jag vill lägga till inte ett annat perspektiv utan snarare en annan ingång, som ingen har berört. När andelen kvinnor ökar i en verksamhet säger forskningen att det finns en tendens att makten flyttar.
Makten flyttar från de områden där andelen kvinnor ökar. Detta ser jag som en intäkt för hur viktigt det är att vi inte börjar kvotera. Då finns det nämligen en risk att makten flyttar. Däremot är det viktigt att vi aktivt arbetar för att skapa möjligheter för fler kvinnliga företagare.
Det är nämligen från näringslivet och genom de erfarenheter personer får där som styrelseledamöter sedan rekryteras. Det tycker jag är viktigt, så att makten inte flyttar i väg och kvinnorna blir en chimär när det gäller makten.
En annan fråga jag har undrat över när oppositionens företrädare har talat är: När ni talar om kvinnor och underrepresentation, varför talar ni inte om åldersdiskriminering eller invandrarfrågan? Var finns det på er agenda?
Jag vill också nämna en annan fråga, herr talman, som visar hur viktigt det är att kvinnor får möjlighet att driva företag - vilket vi har sett till via RUT. Jag tänker på innovationer, uppfinningar. Vet ni hur stor andel kvinnor det är som innehar ett patent? Det är 9 procent av de patent som tecknas varje år. Så har det sett ut under lång tid.
Jag vet att många utifrån de patent som tecknas går vidare och startar ett företag. Därför är det också när det gäller uppfinnande viktigt att se till att kvinnor startar fler företag.
Där välkomnar jag återigen de insatser som Alliansen har vidtagit, bland annat att tillsätta forskningsutredningar för att se efter varför det är så att få kvinnor uppfinner och går vidare. Jag bedömer att vi har vidtagit många åtgärder. Nu ser jag att min talartid tickar i väg. Franchise ska jag säga ett par ord om, herr talman, innan jag lämnar talarstolen.
Hur ser den typiske franchisetagaren ut? Jo, det är en småföretagare, ofta verksam inom en stor kedja. Det finns fler än 24 000 franchisetagare inom en vid spridning av företag. Det nämndes flera här. Posten är ett, Anticimex ett annat. 7-Eleven och McDonalds talas det ofta om.
Ikea nämndes inte här. Men det är några exempel på verksamheter där franchisetagare finns. Jag vill också nämna att franchiseföretagen ingår ett avtal mellan två parter, mellan franchisegivaren och -tagaren.
Jag vill också säga att ett avtal inte kan ändras ensidigt av en part under en innevarande mandatperiod - detta har jag inte hört någon av de tidigare talarna säga - utan det krävs en överenskommelse mellan två parter för att göra det. Jag understryker detta därför att det är en viktig del när det gäller franchisetagandet.
Det kommer mer om franchise senare från allianskollegerna. Vi delar som sagt talartiden och ingången i områdena.