Hillevi Larsson (S):
Om man tittar på siffrorna när det gäller kejsarsnitt i Sverige är det intressant att se att 1970 var det 5 procent av alla födande som förlöstes med kejsarsnitt. År 1990 var siffran uppe i 10,6 procent och 2011 var siffran uppe i 17 procent. Man kan ju se att det har skett en successiv ökning av kejsarsnitten i Sverige.
Det här är en trend som man kan se i många andra länder också i den utvecklade delen av världen. Det är ändå oroväckande tycker jag. Det är också oroväckande att man kan se att de akuta kejsarsnitten har en så hög andel av den totala mängden kejsarsnitt. Man kan säga att ungefär hälften av kejsarsnitten är planerade och ungefär hälften är akuta.
En annan oroväckande sak är att det finns rätt stora skillnader mellan olika delar av landet. Man kan till exempel se att på Gotland och i Stockholm är det så många som 20 procent av alla förlossningar som slutar med kejsarsnitt. I Östergötland är det 12 procent och i Skåne är det 15,8 procent. Det kommer alltid att behöva göras kejsarsnitt, så det är inte det diskussionen handlar om.
Det finns helt klart medicinskt motiverade kejsarsnitt. Av olika orsaker råds kvinnan att göra ett planerat kejsarsnitt för sin egen säkerhets skull och för barnets säkerhet. När det däremot gäller de akuta kejsarsnitten är det ingenting som har förutsetts, och det är ingenting som önskas vare sig av vården eller av den födande kvinnan.
Det kan vara väldigt traumatiskt för en kvinna som har haft en normal graviditet och en förlossning som sätter i gång spontant att helt plötsligt, hastigt och lustigt förlösas med akut kejsarsnitt. I det läget är det ofta fara för barnets liv. Det kan naturligtvis också vara att kvinnan är i fara, men framför allt är det barnet det handlar om.
Om man jämför vanliga vaginala förlossningar med kejsarsnitt kan man se att det finns en ökad risk kopplad till kejsarsnitt. Det gäller i synnerhet akuta kejsarsnitt. Det ökar risken för andningsstörningar hos barnen. Det ökar risken för kraftiga blödningar hos mamman. Det ökar risken för svåra infektioner hos mamman. Det ökar även risken för blodpropp hos mamman.
Vi har ju en låg spädbarnsdödlighet i Sverige och även en låg mödradödlighet, men i de fall man ändå kan se av mödradödlighet är blodproppar tyvärr en viktig del, det vill säga att det om man har otur kan få ett dödligt förlopp. Därför är det allvarligt. Därför tycker jag att det är ett problem att vi kan se att kejsarsnitten ökar i Sverige.
Bakom de här siffrorna ligger såklart att mödrarna har blivit äldre i dag jämfört med tidigare. Det är ju en del av saken, men det är inte hela förklaringen. Speciellt när det gäller de akuta kejsarsnitten kan man se en koppling till att ju färre barnmorskor det finns och ju fler födande kvinnor, desto fler akuta kejsarsnitt.
Det innebär att vi helt klart politiskt kan förebygga åtminstone en del av de akuta kejsarsnitten. De planerade kejsarsnitten, de som är medicinskt motiverade, kan vi naturligtvis inte göra någonting åt. Det ska göras kejsarsnitt. Det ser jag inte som något negativt. Men när det gäller de som bygger på väldigt stark förlossningsrädsla tror jag att det mycket handlar om att göra förlossningsvården bättre. Kvinnor är ju inte oroade utan anledning.
Det tror jag är det bästa sättet att förebygga den delen.