Birger Lahti (V):
Jag håller med Hjälmered om att det är klart att alla i Sverige vill kunna tända när det är mörkt. Då ska det lysa eftersom solen inte lyser. Det är alltså ett dilemma vi har. Vi ska debattera näringsutskottets betänkande 6 Ambitionshöjning för förnybar el och kontrollstation för el certifikatssystemet 2015 .
I budgetpropositionen för 2015 angav regeringen att Sverige på sikt ska ha ett energisystem som baseras på 100 procent förnybar energi. Här stöder jag och Vänsterpartiet regeringens ambitioner till fullo. Regeringen angav också att den förnybara elproduktionen bör byggas ut ytterligare. Målet ska vara minst 30 terawattimmar el från förnybara källor 2020, vilket ska ersätta den nuvarande målsättningen.
Och ett mål till 2030 ska tas fram. Vidare angav regeringen att elcertifikatssystemet ska användas för att uppnå detta mål. I januari 2015 fick Energimyndigheten i uppdrag att redovisa de justeringar av kvotkurvan som behövs för att möjliggöra regeringens ambitionshöjning samt konsekvenserna av dem.
Uppdraget redovisades i februari 2015 i rapporten Finansiering av 30 TWh ny förnybar el till 2020 . Miljö- och energidepartementet har i departementspromemorian Amb itionshöjning inom elcertifikats systemet till 2020 föreslagit en ändring i lagen om elcertifikat .
Ändringen innebär att kvotkurvan anpassas för att möjliggöra regeringens ambitionshöjning. Underlag för en sådan justering av kvoterna har tagits fram av Energimyndigheten. Regeringen har följt Energimyndighetens förslag och föreslår de ändringar som är nödvändiga för att höja ambitionerna inom elcertifikatssystemet. Samtidigt har Norge och Sverige kommit överens om ett nytt avtal avseende målen för elcertifikatsmarknaden.
Vad som känns bra med elcertifikatssystemet är att det är teknikneutralt så länge som det är förnybart. Många säger att det bara är fråga om sol och vind, men så är inte fallet. Det ska man komma ihåg när man debatterar den här frågan.
Jag fick äran att följa med Energikommissionen till Tyskland och lära mig om bland annat Energiewende, Tysklands val av energipolitik och det som är bra och mindre bra i sättet att till exempel bekosta omställningen till förnybart. Utan att lägga värderingar på hur man hade valt att jobba med frågan och i vilken ordning, kan jag bara konstatera att tyska elkonsumenter betalar ca 50 öre per kilowattimme för övergången till förnybart.
Vi elkonsumenter i Sverige betalar knappt 3 öre. Elcertifikatsystemet är alltså kostnadseffektivt, det måste vi komma ihåg. Det var den information som jag fick och de reflektioner som jag gjorde vid besöket i Tyskland. Här är vi i Vänsterpartiet överens med regeringen och yrkar därmed bifall till punkt 1 i proposition 2014/15:123 om ambitionshöjning för förnybar el och kontrollstation.
Vad vi däremot inte är överens med regeringen om är vad som ska falla ut vid nästa kontrollstation. Vad gäller tilldelning av elcertifikat efter 2020 och nya mål så vill regeringen analysera dessa frågetecken, och det är bra. Men här vill jag och Vänsterpartiet att regeringen återkommer med förslag till hur torven ska fasas ut från elcertifikatssystemet och att man ska utreda hur den elintensiva industrin skulle påverkas om den skulle ingå i kvotsystemet.
Därför yrkar jag och Vänsterpartiet bifall till beslutspunkt 2 i propositionen, vissa övriga frågor som den kallas för i texten. Därmed yrkar jag bifall till reservation 4. Jag vill bara instämma i att jag och Vänsterpartiet är måna om att det finns en basindustri i det här landet så att vi klarar oss. Men i dag ser jag inte de farhågor som målas upp.
Vi har överskott på el. Det förbrukas få timmar. Vi har kommit överens om att vi ska behålla effektreserven, så jag delar inte de farhågorna. Detta är ett sätt att jobba med dessa frågor. Därför tycker vi att det är värt att fortsätta. Det är ju inte den bästa tajmningen nu med tanke på de låga elpriserna, vilket gör att det inte är någon som vill investera. Det förstår jag.