Jan Björklund (L):
En lång rad påståenden i Marie Granlunds senaste inlägg behöver korrigeras. Till att börja med säger Marie Granlund att antalet examina sjunker i Sverige. Det är riktigt att det finns statistik som visar att antalet examina 2009-2010 sjönk jämfört med tidigare. Det berodde på att det började färre studenter fyra år tidigare, 2005-2006. Vi behöver inte exercera om vems regering som är skyldig till det ena eller andra, men nu ökar studentantalet igen.
Det är inte så att man tar examen första året. Man tar examen sista året på sina studier. Före 2006 var det ett sjunkande studentantal - naturligtvis på grund av högkonjunkturen. De senaste åren har det varit fler studenter än någonsin. Examensfrekvensen kommer att öka kraftigt under de kommande åren därför att det har varit så många studenter under lågkonjunkturen och därför att vi har byggt ut. Självklart hänger det ihop. Konjunkturen påverkar hur många som söker, och tre fyra år senare tar de examen.
Det finns en väldig målkonflikt som vi borde diskutera, Marie Granlund. Om vi kunde nå enighet om att studenterna i ökad utsträckning ska komma in på sina förstahandsval skulle jag kunna skaka hand med Marie Granlund här och nu. Jag är för den modellen. Då kommer Lunds och Uppsala universitet att växa. Men det som också kommer att hända är att flera av de regionala högskolorna kommer att försvinna.
Dessa lever i hög utsträckning på dem som inte kom in i Lund och Uppsala på sina förstahandsval. Från borgerligt och liberalt håll kan jag dock säga att vi i mitt parti är beredda att gå i riktning mot att förstahandsvalet ska prioriteras hårdare. Jag kan berätta varför det är som det är. Det beror på att tidigare regeringar slagit vakt om de regionala högskolorna, liksom en ganska bred majoritet här i riksdagen i dag.
Det är klart att Lund och Uppsala kan bygga ut med 2 000 platser, men då rycker man undan mattan för ett antal regionala högskolor. Det är så det hänger ihop. Jag är beredd att gå den vägen. Det är bara det att varje gång jag står här i riksdagen och diskuterar antalet platser med andra socialdemokrater än Marie Granlund kräver de att de regionala högskolorna ska få fler platser och att de stora universiteten ska dra ned. Varje månad har jag den typen av debatter med andra företrädare för Marie Granlunds parti.
De tycker att Lund har för mycket platser och forskningsresurser och att det borde spridas ut mer. Detta är den målkonflikt som finns. Det är sant att det i år minskar med ungefär 9 000 platser i svensk högskola därför att det tidigare gjorts tillfälliga satsningar som nu dras ned. Det är också sant att Socialdemokraterna inte vill minska riktigt lika mycket som regeringen - bara med 2 000 platser. Men det är i alla fall en minskning av antalet platser som ert parti vill ha, Marie Granlund.
Stå inte och låt som att det skulle bli en utbyggnad med er politik! När jag lyssnar på dina partikamrater låter det som att minskningarna skulle ske på de stora universiteten, eftersom ert parti ständigt vill prioritera de små regionala högskolorna. Det är så det hänger ihop. Det går inte att stå och säga en sak här och sedan stå för helt andra saker när partiet tar ställning i olika motioner och i kammaren. Det sker en neddragning totalt sett, men när det gäller Lunds universitet bygger vi ut.
Det är en prioritering vi gör. De efterfrågade universiteten ska få fler platser, till exempel Lunds universitet. Marie Granlund är välkommen att stödja den politiken. Men hennes parti gör det inte. Där är det alltid de regionala högskolorna som ska prioriteras. De stora universiteten tycker man har för mycket. Det är sant.