KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mikaela Valtersson (MP):
Om Anders Borg lyssnade ordentligt kunde han höra att jag inte alls pratade om att ni inte tycker om ekonomiska styrmedel. Tvärtom gav jag er en eloge för att ni höjer bensinskatten och för att ni använder ekonomiska styrmedel även om ni inte gör så mycket som skulle krävas i den situation vi nu är i. Ni tar i alla fall ett litet steg på vägen.
Däremot gör ni inte tillräckligt vad gäller att också göra nödvändiga investeringar för att se till att människor har alternativ, se till att det finns kollektivtrafik att välja i stället för att åka bil till exempel. Det krävs satsningar på järnväg och kollektivtrafik för att ge människor de möjligheterna. Det är där ni brister.
Kostnaden för Förbifart Stockholm är beräknad till 25 miljarder, ungefär lika mycket som det svenska samlade biståndet eller ungefär 1,2 miljarder kronor per kilometer. Byggtiden beräknas till åtta år, och tidigaste byggstart blir ungefär 2011. Att investera ungefär 25 miljarder och tolv år i ett projekt som ökar växthusgaser som späder på klimatproblemen är helt fel väg att gå.
Förbifart Stockholm utgör en central del i en politik som i stället skapar kraftiga ökningar av trafiken och dess klimatpåverkan. Man måste göra det ena, Anders Borg, men man måste också vara konsekvent. Man kan inte med andra handen samtidigt vidta åtgärder som motverkar och ökar på problemen och utsläppen som ger ett icke klimathållbart samhälle.
Mikaela Valtersson (MP):
Jag vill tacka näringsministern för svaret på interpellationen. Bostadssektorn i Sverige står för ungefär 40 procent av den totala energianvändningen i landet. Det har skett en väldigt kraftig energieffektivisering i den här sektorn, men den har samtidigt motverkats av större bostadsyta, större produktion och befolkningstillväxten. Det finns dock en stor potential till ytterligare effektivisering i sektorn. Det visar inte minst Energimyndigheten på.
Men det är också viktigt att energianvändningen totalt i sektorn minskar, och där räknar Energimyndigheten i sina prognoser endast med en mycket liten minskning av energianvändningen - totalt på 1,4 procent. Om användningen totalt i sektorn kan minska kan man också frigöra energiresurser från sektorn som i stället kan användas för att minska koldioxidutsläpp genom att till exempel tillgängligt biobränsle i högre utsträckning kan användas för elproduktion.
De så kallade miljonprogramsområdena står inför ett enormt renoveringsbehov. Husen är ofta riktiga energislösare, och det vore väldigt klokt att om man ändå renoverar också tar tillfället i akt och gör energibesparande åtgärder. Sabo, de allmännyttiga företagens organisation, har räknat ut att de renoveringsbehov som miljonprogrammen står inför skulle kosta ungefär 70 miljarder att åtgärda.
Om man dessutom skulle göra energieffektiviseringsåtgärder skulle det kosta 70 miljarder till. Det är mycket enklare och klokare att göra rätt från början, när man bygger nytt, men man måste också vidta åtgärder i det befintliga bostadsbeståndet. Den stora energianvändningen i våra bostäder i dag är faktiskt ofta helt onödig. Teknik finns i dag för att bygga mycket energieffektiva hus.
Den svenska byggnormen på 110 kilowatt per kvadratmeter och år är hög jämfört med vad som tekniskt och ekonomiskt är lönsamt. Det avgörande är att den mest energieffektiva tekniken blir praxis och att de miljöprofilerade bostadsområdena inte bara blir en marginell företeelse i framtiden. Men det kräver också ett bredare angreppssätt med många olika åtgärder för att minska energianvändningen i befintlig bebyggelse där det finns en väldigt stor potential.
På vilket sätt, mer än det som näringsministern i svaret räknar upp sker i dag, är man beredd att bidra till att höja ambitionsnivån? Det är en sak att tala om vilka verktyg som vi har. Men vad är man beredd att göra för att höja ambitionsnivån för att nå de mål som vi har satt upp bland annat i EU?
Mikaela Valtersson (MP):
Gunnar Andrén var tidigare inne på den snabba och positiva utveckling och den minskning av oljeanvändningen i bostäder som har skett sedan 70-talet. Där kan man se ett exempel på att aktiva åtgärder verkligen lönar sig. Det var ju en enormt snabb utfasning under förra mandatperioden, som var en direkt följd av priset på villaolja och de politiska åtgärder som beslutades här i riksdagen och vidtogs under perioden.
Det är väldigt positivt att man är beredd att se över byggnormer och byggregler. Jag tror verkligen att det behövs ganska snart och att det är en av de viktigaste delarna för att ge den här utvecklingen en skjuts. När ett av de största byggföretagen i Sverige, JM, för ett par veckor sedan kunde säga att alla de hus som de bygger hädanefter ska ha en energianvändning på 70 kilowatt per kvadratmeter och år, långt under byggnormen, tror jag att alla kan klara det.
Det är fullt rimligt och inte med någon avancerad teknik utan med befintlig teknik. Jag håller helt med om att man ska vara mycket försiktig med stöd. Jag ivrade inte och ropade inte efter några stora stöd, utan jag frågade om man kunde tänka sig någonting sådant om det behövs. Man ska vara väldigt försiktig med den typen av åtgärder, precis av de anledningar som räknades upp här.
Men ibland kan det vara nödvändigt, och det är det man behöver titta på. Alla åtgärder lönar sig inte i dag. Det som Kungsbacka till exempel har satsat stort på, med solceller, lönar sig inte utan stöd i dag. Man behöver ibland ge incitament. Om det är en som bygger och en annan som sköter driften finns i dag inte riktigt incitamentet att se till att minska driftskostnaderna framöver när man bygger. Men för dem som eventuellt inte tycker att det lönar sig och för att få i gång en utveckling initialt kan det ibland behövas ett stöd.
Mikaela Valtersson (MP):
Jag förstår om regeringen och finansministern vill tala om det här som en liten detalj. För mig är det ingen liten detalj. Jag tror att det för de flesta människor inte är en liten detalj om man står utanför arbete. Man måste fokusera på vad som är de verkliga problemen och hur man löser att människor kan få komma tillbaka i arbete. Om man då upphöjer utanförskapet till norm och räknar in människor som är borta från jobbet några dagar för förkylning har man hamnat fel.
Det är själva poängen. Man fokuserar inte på rätt problem. Om ni gjorde det skulle man kanske kunna vidta åtgärder för människor som behöver hjälp att komma tillbaka och som står långt utanför. Om man är tydlig med vad man menar, gör rätt analys och talar om vilka problem man pratar om är det okej för min del. De flesta av dessa människor är inte i ett utanförskap. Det är att befästa en bild av de människorna som är helt fel.
Det gör att ni kommer fjärran från de problem som finns i samhället. Att vi redovisade den här statistiken i budgetpropositionen under den förra mandatperioden går ju inte att jämföra. För det första var inte sjuklöneperioden med och för det andra är det inte på samma sätt. Vi har inte diskuterat och pratat om utanförskapet på det sättet och gjort om det till personer och gjort en stor sak av att det skulle ha minskat. Jag har ingenting emot att man redovisar statistik över hur många som är sjuka en kort period och hur många som får ersättning från olika system.
Att upphöja det till den stora politiska frågan om att minska antalet personer i utanförskap är något helt annat än att redovisa statistik. Det finns ju ett tydligt samband mellan utbildning och arbetslöshet. Ju lägre utbildning desto högre arbetslöshet. Det är just de människor som står långt ifrån som behöver hjälp med att underlätta omställning och omskolning med utbildningsinsatser, inte med nedskärningar på komvux, kvalificerad yrkesutbildning och högre utbildning. Tvärtom.
Det är den hjälpen man behöver i stället för att fokusera på helt fel problem. Det är problemet med regeringens politik.
Mikaela Valtersson (MP):
Jag tackar näringsministern för svaret. Bostadssektorn står i dag för en dryg tredjedel av Sveriges energianvändning och orsakar en stor del av de utsläpp av växthusgaser som finns i Sverige. För att rejält kunna minska denna klimatpåverkan från bostäder måste både nybyggda och redan befintliga bostäder bli avsevärt mer energieffektiva. Därför behövs under de kommande åren stora energibesparande åtgärder i hela bostadsbeståndet.
Sverige har antagit ett mål om att minska energianvändningen i bostadssektorn med 20 procent till år 2020 och med 50 procent till år 2050 jämfört med 1995 års användning. Boverkets senaste utvärdering visar att det är osäkert om dessa energimål kommer att kunna uppfyllas i tid. Energianvändningen i sektorn minskar visserligen, men utvecklingen går alldeles för långsamt.
För att minska den totala energianvändningen i bostadssektorn krävs att stora energibesparande åtgärder vidtas i samband med ombyggnation och renovering. Energieffektiviseringsutredningen har konstaterat att det finns en stor outnyttjad effektiviseringspotential i den befintliga bebyggelsen, och endast en mindre del av de lönsamma åtgärderna väntas ske spontant i samband med kommande renoveringar.
En av de viktigaste åtgärderna för att minska energiförbrukningen i bostäder är att förbättra klimatskalet i husen för att förhindra att värme läcker ut. En sådan åtgärd är att byta befintliga fönster mot mer energisnåla alternativ. Det krävs incitament som gör det lönsamt och attraktivt för människor att vidta energibesparande åtgärder. Sedan 2006 finns ett ekonomiskt stöd till installation av energieffektiva fönster i småhus.
Intresset har varit stort, och redan i april i år var de 100 miljoner som avsatts för innevarande år beviljade. Problemet för många är att det är stor ryckighet och svårförutsägbara regler för den typen av stöd. Nu har många småhusägare planerat åtgärder, såsom fönsterbyte, i vetskap om att det finns ett stöd. Regeringen har dock ännu inte gett något besked om ifall man tänker sig en eventuell förlängning av stödet eller planerar att avsätta ytterligare medel i tilläggsbudgeten.
Det innebär att många småhusägare som planerat att söka stöd kanske inte längre har möjlighet att få det. Det riskerar dessutom att medföra att den ökade efterfrågan på energifönster, som vi sett under de senaste åren, mattas av. En sak man framöver får fundera över är vilka stöd som verkligen behövs för att ge incitament till bra energibesparande åtgärder.
Jag måste därför fråga näringsministern: Hur tänker regeringen då de stöd som finns inte räcker till och människor som planerat blir utan det stöd som de trodde fanns? Vad har ni att säga till dessa människor? Kommer ni att skjuta till mer pengar i år? Jag tolkar svaret från näringsministern så att stödet inte kommer att förlängas och att det inte är en väg som ni vill välja, alltså att ge incitament och subventioner till den typen av energieffektiva åtgärder.
Kommer regeringen att skjuta till mer pengar åtminstone i år så att de villaägare och småhusägare som planerat ett fönsterbyte kan få det stöd som de trodde fanns?
Mikaela Valtersson (MP):
Också jag tror att det behövs en kombination av olika åtgärder, och det krävs definitivt att man framöver ser över de lagar och regler som styr detta, till exempel i förbrukad kilowattimme per kvadratmeter. Det behöver kanske även tillföras något sådant vad gäller ombyggnation, vilket ju inte finns alls i dag.
Men det behövs också andra typer av åtgärder såsom information och i vissa fall i form av ett rent stöd för att få i gång en utveckling. Därför måste man tänka på att det sker en del positiva saker i bostadsbranschen. Det finns ett tryck på att vilja se över sin energiförbrukning, även av ekonomiska skäl, men det är långt ifrån tillräckligt.
Av någon anledning finns det en del hinder och problem som gör att det inte går tillräckligt fort och att det inte sker av sig självt. Att innan man har de nya spelreglerna och verktygen på plats avskaffa de befintliga känns lite märkligt. Jag är helt med på att man kan behöva fundera över om stödet ska se ut exakt på detta sätt i framtiden.
Jag för min del tror att man kanske ska ha ett mer teknikneutralt stöd om det ska subventioneras, men det är inte riktigt dags att avskaffa det stöd som finns innan utvecklingen kommit i gång och ett nytt regelverk finns på plats. Detta stöd gäller ju endast småhus, men det finns behov av fönsteråtgärder också i flerbostadsbeståndet, inte minst i de så kallade miljonprogramsområdena där bara omkring 3 procent av fastighetsbeståndet har treglasfönster.
Det är naturligtvis inte självklart att ekonomiskt stöd alltid är det mest lämpliga styrmedlet. Jag tror att man behöver ha skärpta energikrav i både ny- och ombyggnation. Om man emellertid tar bort stödet innan de nya verktygen finns på plats visar det på en bristande ambitionsnivå i den viktiga klimatomställning som krävs.
Faktum kvarstår att det nuvarande stödet löper ut inom den närmaste framtiden, och i dag finns inga andra styrmedel som kan bidra till en ökad installation av energieffektiva fönster i bostäder. Det kommer att medverka till att en del av den energieffektiviseringspotential som finns kanske inte realiseras, vilket i sin tur ytterligare försvårar Sveriges möjligheter att nå uppsatta energimål.
Dessutom kommer det att medföra negativa effekter för de fönstertillverkare som finns på marknaden och som haft en positiv utveckling de senaste åren. Också byte av fönster bedöms ha en stor effektiviseringspotential. Åtgärderna är oftast lönsamma om det ändå finns ett renoveringsbehov, men det sker inte alltid. För små småhusägare är det trots allt en stor kostnad. Frågan, som jag inte tycker att näringsministern riktigt svarat på, är hur man ser på dem som planerat ett byte under innevarande år.
De har utgått från att stödet finns, och intresset har varit stort. Det är positivt att det är ett så stort tryck därför att så många vill vidta åtgärder så att pengarna är slut redan i april. Kan man då inte tänka sig att även om ni lägger fram andra styrsystem senare att under detta innevarande år skjuta till mer pengar för dem som ändå har planerat den typen av ganska kostsamma åtgärder med hjälp av det stöd de trodde fanns?
Mikaela Valtersson (MP):
Det var ett tydligt besked från näringsministern att det inte är högprioriterat att ha den typen av stöd kvar. Det är viktigt att ha en kontinuitet i de stödsystem och regelverk som finns. Problemet är att det blir en stor ryckighet för människor som har förväntat sig att det finns ett stöd för att vidta en stor åtgärd i sina hus som också är klimatsmart och bra för miljön, men sedan finns inte stödet om inte pengar skjuts till.
Det skapar en problematisk ryckighet och oförutsägbarhet. Näringsministern frågar sig hur man kan motivera att vissa skattebetalare ska subventionera åtgärder som andra skattebetalare vidtar. Det är ett dilemma som jag verkligen tycker att man ska ta på allvar och att politiker alltid ska fundera över. Vi ska vara försiktiga med de resurser vi har. Samtidigt måste vi också fundera på hur vi klarar den stora utmaningen och det stora ansvar som vilar på oss att skapa ett hållbart samhälle och klara klimatomställningen.
Om vi tar det ansvar som krävs och vidtar de åtgärder som krävs för att nå dit gynnar det alla medborgare i ett land och alla skattebetalare. Det är i ljuset av det vi måste fundera över vilken typ av åtgärder och stödsystem som krävs för att nå den utveckling vi vill ha. I dag kan vi se att det inte går tillräckligt fort och att vi inte når dit riktigt i den takt vi vill. Då måste vi fundera över vilka åtgärder som krävs.
Vilka beslut och vilket ansvar krävs från oss politiker för att komma dit? Då är detta en sådan sak. Det är samma logik och resonemang som ni har haft bakom miljöbilspremien. Här är det vissa skattebetalare som kanske åker kollektivt till jobbet varje dag, men de sponsrar att få i gång en utveckling på miljöbilsmarknaden.
På samma sätt kan man motivera den typen av åtgärder om det leder till något positivt och bra för de flesta medborgare.
Mikaela Valtersson (MP):
Jag skulle vilja fråga Stefan Attefall om kommunernas situation. Kommunerna går ju mot en väldigt svår situation, och det är viktigt att kunna undvika en situation som leder till mer uppsägningar i kommuner och landsting. Redan i år kommer många att gå med underskott och visstidsanställningar förlängs inte. Dessutom gör de nya a-kassereglerna det ännu värre. Det som regeringen har gjort under den här mandatperioden gör att människor drabbas mycket hårdare i konjunkturnedgången.
När socialbidragen ökar och skatteintäkterna minskar skulle jag vilja fråga Stefan Attefall om ni från alliansens sida ser det problemet. Kommer det bättre besked både till Anders Knape i Sveriges Kommuner och Landsting och till Sveriges kommuner som kan ge möjlighet att skapa bättre förutsättningar i kommunerna?
Mikaela Valtersson (MP):
Det är en speciell situation i kommunerna, och det är oerhört allvarligt om kommunerna börjar säga upp folk. Det finns industrier som drabbas ännu värre, men kommunsektorn är väldigt stor och det handlar om viktiga verksamheter. Om det blir en situation med många uppsägningar försämrar det konjunkturen ytterligare.
Stefan Attefall sade att det är det som händer runt omkring en lågkonjunktur som gör att socialbidragskostnaderna ökar och att man får ta konsekvenserna av det. Så är det inte. De flesta bedömare är överens om att det är en medveten politik från regeringen som har gjort att det kommer att ske. Det är en medveten politik där man har försämrat trygghetssystemen.
Det leder rakt till en utveckling där kommunerna får ta smällen, människorna får ta smällen och socialbidragskostnaderna ökar. Det är något ni har gjort med öppna ögon. Det är inget som bara händer. Det som sedan tyvärr händer runt omkring oss förstärker detta ytterligare. Nu krävs det en annan politik. Nu krävs det att ni ändrar det och ser allvaret. Ska jag tolka Stefan Attefalls besked som att ni inte tycker att det behövs ytterligare åtgärder?
Tänker ni avvakta och titta lite på siffrorna? Det går att se redan nu att det behövs. Det är alarmerande.
Mikaela Valtersson (MP):
Bertil Kjellberg vill att vi ska föra en saklig debatt. Vi kan reda ut några saker, till exempel om finansieringen av era förslag. Det gäller inte bara förmögenhetsskatten. Delar av jobbskatteavdraget har inte heller varit finansierade. Vi ska hålla oss till rätt fakta. Man kan tycka att det ska vara sakligt. Men ni måste ändå stå till svars för den politik ni har drivit och att ni har sett till att jättemånga människor i dag står utanför trygghetssystemet.
Du kan tycka att det är jobbigt och att det känns elakt, men ni får stå till svars för det. Man ska hålla samtal på en korrekt nivå, tycker Bertil Kjellberg. Jag tror inte att du kan hitta en enda ekonom i Sverige som inte tror att den kommande ökningen av socialbidragen i kommunerna beror på att folk har hamnat utanför a-kassan. Jag tänker inte jämföra er med något annat parti; det vore att gå lite väl långt.
Men att för andra gången här i debatten säga att det skulle bero på flyktingar är lite väl magstarkt och ger ganska otrevliga signaler. Vad är det mer för samhällsproblem ni tycker beror på flyktingarna? Är det hela lågkonjunkturen, eller? Du kritiserar oppositionens förslag till stimulansåtgärder.
Vi har föreslagit den typ av stimulansåtgärder som väldigt många ekonomer och statliga myndigheter har efterfrågat, åtgärder som är tillfälliga, som handlar om offentliga investeringar i till exempel infrastruktur och som handlar om saker som ändå behöver göras och som ger jobb på en gång nu. Det är sådana åtgärder som totalt saknas i regeringens aviserade program.
Mikaela Valtersson (MP):
Jag vet inte om jag hängde med helt. Jag vet inte vilka utlovade stora belopp du talar om. Jag pratar om inriktningen på de 8,3 miljarder som regeringen har aviserat. Inriktningen på dem är fel och leder inte till de åtgärder som i dag behövs. Sedan behövs dessutom ytterligare nivåer.
Även om delar av den ökning av socialbidragen vi kommer att se framöver skulle handla om nyanlända flyktingar frågar jag dig om just de delar som beror på er politik, de delar som beror på att man har sabbat trygghetssystemen och att många människor står utanför a-kassan. Kan vi inte diskutera den delen? Ni får väl ändå stå till svars för er politik! Din analys att ni inte vinner på det delar jag.
Men ni får ändå diskutera er politik. Jag kommer att fortsätta att göra det här i kammaren fram till hösten 2010. Det kan jag lova. Jag vill veta vad du kan svara på den del som rör er politik. Om vi nu lämnar det här med flyktingar - är ni beredda att försöka göra någonting som underlättar för kommunerna och som gör att problemen minskar och att kommunerna kan stå bättre rustade att möta lågkonjunkturen?
Mikaela Valtersson (MP):
På tal om vulgodebatt tror jag faktiskt att det skulle bli bättre om du håller dig till manus, Carl B Hamilton. Jag skulle vilja ställa en fråga. Den handlar om något som inte har varit upp så jättemycket, nämligen ROT-avdraget. Jag skulle vilja veta hur du ser på det. Regeringen har aviserat att införa ett ROT-avdrag eller åtminstone komma med ett förslag om ett ROT-avdrag i januari.
Men det ska inte omfatta hyresrätter. Det är en helt obegriplig slutsats. Det finns ett väldigt stort behov av ombyggnation just i flerbostadshusområden, i hyresrätter och i miljonprogramsområdena. Om man satsar stort på ombyggnation i miljonprogramsområdena finns det en väldigt stor möjlighet till energieffektivisering och att samtidigt skapa jobb i byggsektorn. Det är en väldigt arbetskraftsintensiv åtgärd.
Jag skulle vilja fråga Carl B Hamilton vad det är som gör att ni inte tycker att hyresrätter ska omfattas. Vad är det som gör att ni väljer att inte ta den möjligheten att både spara energi och skapa väldigt många arbetstillfällen? Är det möjligtvis ett sådant område där ni tycker att pengarna gör väldigt lite nytta?
Mikaela Valtersson (MP):
Jag har stor respekt för att man vill förändra så att svarta jobb blir vita, men då är fortfarande frågan: Gäller inte det i hyresrätter och miljonprogramsområden? Jag förstår inte riktigt. Där finns det en enorm potential som verkligen skulle ge många arbetstillfällen. Gäller inte den ekvationen där? Det är säkert så, som Carl B Hamilton själv säger, att det är systemet med hushållsnära tjänster som skiljer er från andra. Så är det nog.
Ni har valt att avisera ett ROT-avdrag som ingår i konstruktionen med hushållsnära tjänster. Man hade kunnat säga att vi skulle göra det nu, på en gång, och sedan komma med ett nytt förslag om en månad med en ny konstruktion som också gäller flerbostadshus och hyresrätter för att kunna åstadkomma både energibesparingar och arbetstillfällen på det område där det finns en stor kraft och en stor potential.
Jag håller med om att det behövs många andra saker för att nå energi- och klimatmål. Därför har vi lagt fram ganska omfattande förslag i en partimotion. Det handlar om att man behöver ändra byggreglerna och energiförbrukningen per ytenhet. Man behöver göra det samtidigt som jag tror att man måste ge morötter i form av till exempel miljöinriktade ROT-avdrag och energieffektiviseringsstöd.
Om man gör det samtidigt kan man få en väldigt bra utveckling där man når klimat- och energimål samtidigt som man möter lågkonjunkturen och skapar jobb.
Mikaela Valtersson (MP):
Jag ska fatta mig väldigt kort. Otroligt mycket mer skulle behöva göras redan detta år. Det gäller till exempel att göra stora satsningar på en grön omställning i Sverige, att satsa stort på utbildning, att vidta konkreta åtgärder för att möta en skenande ungdomsarbetslöshet och att kunna ge kommunerna pengar för att undvika nedskärningar i dag inom vård och skola.
Vi är kritiska till regeringens tricksande med utgiftstaket och med att i december i år tillskjuta pengar till kommunerna - pengar som är tänkta för år 2010. Men vi har tidigare i dag haft en lång diskussion om den ekonomiska politiken som väldigt mycket går in också i det som gäller år 2009. Därför tänker jag vid detta tillfälle nöja mig med att tillönska riksdagens tjänstemän och ledamöter en väldigt trevlig sommar. Jag yrkar bifall till reservation 6.