Kerstin Lundgren (C):
Det nordiska samarbetet, regeringens skrivelse och den svenska delegationens berättelse behandlar vi bland annat i detta betänkande. Staffan Danielsson kommer senare i debatten att ge en tydligare inblick i den svenska delegationens arbete utifrån mittengruppens perspektiv. För Centerpartiet är det här tydligt.
Vi är glada för en bred samsyn om vikten av nordiskt samarbete. Norden, vår region, med välstånd, öppenhet, trygghet och samarbete, som utvecklats genom frihandel och slopade gränshinder, skulle vi kunna tala om som den liberala demokratins skyltfönster mot världen. Det är någonting som är värt att lyfta fram och påminna om.
Inte minst i dessa tider är det viktigt att utveckla samordningen och ytterligare fördjupa vårt samarbete för att göra det tydligare, och då också, som vi pekar på, gentemot andra internationella organisationer. Det är också viktigt att vi förbättrar rörligheten mellan våra länder, vilken har varit en av framgångsfaktorerna.
Det var tragiskt, fru talman, när id-kontroller återinfördes mellan nordiska länder, mellan Sverige och Danmark. Det var en sorgens dag för nordiskt samarbete. Må detta upphöra! Fru talman! Nordens säkerhet har tidigare berörts. Det här betänkandet lyfter inte fram de frågorna. Det lyfter inte fram Natodiskussionen och annat, eftersom det handlar om regeringens skrivelse, delegationens arbete och de motioner som föreligger.
Om man läser betänkandet framgår det att de frågorna inte finns med i den här debatten. Därför väljer jag nu också att inte fokusera på dem, även om jag tycker att de är viktiga. Men betänkandet rör inte bara Nordiska rådet, utan också Arktis- och Barentssamarbetet. Det är inte minst viktigt.
Där, fru talman, finns det bara motioner, ingen redogörelse från regeringen. Jag hade kunnat läsa högt från debatten den 6 mars 2014 här i kammaren, men jag avstår.
Då kritiserades alliansregeringen hårt från socialdemokrater, miljöpartister och vänsterpartister, efter att Sverige inför ordförandeskapet i Arktiska rådet 2011 för första gången hade presenterat en strategi för den arktiska regionen, en strategi som var möjlig att följa upp. Till och med Riksrevisionen tittade på detta i två granskningar.
I dag, när Sverige under en regering med Socialdemokraterna och Miljöpartiet är ordförande på nytt, hänvisar man, fru talman, just till denna svenska strategi från 2011. Det är värt att notera. Likaså är det värt att notera att regeringen inte lämnat någon redogörelse om arbetet i Arktiska rådet och Barentsrådet. Det kan man läsa tydligt i betänkandet från utrikesutskottet.
Vi har från utrikesutskottet samlat påtalat i fyra betänkanden, senast år 2015/16 och 2016/17, att vi vill se en redogörelse för arbetet i Nordiska rådet.
Då har vi, fru talman, ändå samlat oss till att inte kräva en separat årlig skrivelse, vilket socialdemokrater och vänsterpartister under tiden i opposition tydligt argumenterade för och drev att man skulle få. Vi har varit öppna för att detta ska kunna göras i samarbete och i den redogörelse som regeringen gör för arbetet i Nordiska ministerrådet.
Men av detta har vi inte sett något. Här finns det också skäl att på nytt understryka att Riksrevisionen gjorde en granskning av strategin och vårt arbete i Arktiska rådet och pekade på vikten av att prioritera öppna och tydliga mål som går att följa upp.
Man underströk också vikten av att riksdagen får regelbunden information, vilket riksdagen flera gånger redan krävt. Regeringen stod bakom detta, och regeringen har inte sedan dess haft någon annan mening.
Det finns anledning att understryka i den här debatten att regeringen måste säkerställa att vi får en redogörelse för Arktiska rådets arbete, men inte till utrikesutskottet utan till denna kammare, så att denna kammare har möjligheter att bedöma hur man har prioriterat och hur ansvaret har hanterats från regeringens sida i Arktiska rådet.
Med det, fru talman, yrkar jag bifall till Centerpartiets reservation nr 3 under punkt 1. Jag står självklart också bakom reservationen om Arktiska rådet, som vi har all anledning att återkomma till senare i debatten. Vi väntar med den, fru talman.