Lena Hallengren (S):
Återigen tack, Anders W Jonsson, för möjligheten att diskutera primärvård! Det är inte varje dag vi gör det, men det borde det vara. Primärvården är en helt bärande del i hela sjukvårdssystemet. Jag vill säga det igen: Jag är väldigt glad att vi har fått förutsättningarna för ett fastläkarsystem på plats. Vi är inte framme än, utan nu ska vi se till att utbilda de allmänspecialister som krävs för att bemanna våra hälso- och vårdcentraler.
Men vi har ändå förutsättningarna på plats, och likaså Socialstyrelsens riktlinjer - det ordet ska man vara försiktig med i en vårddebatt - eller uppskattning att det skulle handla om ungefär 1 100 patienter. Det kan naturligtvis variera, men det går ändå inte att komma ifrån att om man har för många patienter blir det svårt som läkare att ha den där kontinuiteten och känna sina patienter. Det tror jag att vi är helt överens om.
Jag blev glad när Socialstyrelsen landade på ungefär den nivån. Jag tycker att det visar att vi alla menar allvar med att fastläkarreformen är till både för patienterna och för läkarnas arbetsmiljö. Men den är också den helt nödvändiga grunden för att man ska kunna jobba förebyggande och faktiskt kunna flytta en hel del vård som inte måste ske på ett sjukhus. Det handlar också om att se till att patienter som inte borde vara på ett sjukhus har tillgång till primärvården på ett annat sätt.
Vi har enorma utmaningar när det handlar om den psykiska ohälsan och mycket annat, och där kan primärvården komma att spela en viktig roll. I dag tog jag emot förslaget till en äldreomsorgslagstiftning. Där är just tillgången på medicinsk kompetens någonting som man ska titta på, och även här är primärvården helt central. Hur ska vi se till att våra äldsta medborgare får möjlighet att slippa åka fram och tillbaka till sjukhus? Hur ska också de kunna få en kontinuitet?
Jag vill bara på olika sätt understryka primärvårdens enorma betydelse och med det säga att de fyra kommande åren är detta ett enormt viktigt utvecklingsområde. Vi har lagt grunderna för att man ska kunna ställa om primärvården, men vi är absolut inte framme och färdiga. När det kommer till frågan om arbetsmiljö och arbetsvillkor är det någonting som personalen i vården värderar väldigt högt. Men det gäller också väljarna i allmänhet, som tycker att arbetsmiljö och arbetsvillkor för vårdens personal är viktigt.
Det är klart att det ibland kan handla om att få starta sitt eget; det har jag stor respekt för. Men många gånger handlar det kanske också om att inte vilja starta sitt eget utan att få vara en del i någonting större. Oavsett vem som är utförare, en offentlig eller en privat, är det nog ändå min bild - Anders W Jonsson kanske inte håller med - att det finns ersättningssystem och att de gäller både de offentliga och de privata.
Jag tycker egentligen inte att det är fråga om konkurrensneutralitet och att man skulle gå in med så väldigt mycket pengar. Jag hörde Anders W Jonssons inlägg, och jag förstår att vi inte tycker lika. Men min bild är ändå att det är skillnad mellan att vara offentlig och privat aktör. En offentlig aktör kan inte sätta sitt stopp och säga att man inte kan ta emot fler patienter.
Alla har rätt att lista sig på en hälsocentral, och till slut är risken stor att det är just de offentliga som får ta ansvaret. När en privat aktör läggs ned måste de offentliga ta hand om patienterna. Det är ändå ett uppdrag som de offentliga har; sedan kan man diskutera hur mycket det ska värderas till. Vi behöver jobba vidare med glesbygden. Vi har en utredare, Åsa Himmelsköld, som exempelvis ska titta på hur man kan ersätta den nationella taxan.
Där är fokus inte minst på glesbygd, så jag vill nog säga att de här frågorna verkligen är på agendan. Det är också delvis Anders W Jonssons och Centerpartiets förtjänst, för här delar vi verkligen engagemanget för att det ska finnas vård i hela landet för att man ska kunna leva i hela landet.