KBLab/rixvox huggingface dataset:
Betty Malmberg (M):
Först måste jag korrigera en uppgift som jag sa förut när det gäller reservationer. Jag hade en gammal upplaga. Det är reservationerna 25 och 28 som jag yrkar bifall till. Jag tackar Robert Stenkvist för svaret. Jag ser heller ingen nackdel med att man lyssnar in och har en tät omvärldsanalys. Det är en väldigt viktig uppgift för oss politiker.
Men det blir lite intressant när man ser att samma begrepp och samma benämningar på vissa saker kommer igen i de föreliggande förslagen. Det kan ändå vara spännande att se: Vilken analys gjordes på vägen som gjorde att det var någonting vi fastnade för? Det talas om dimensionering till högskolan.
Självklart är det viktigt för presumtiva studenter att de vet att det finns en arbetsmarknad utanför. Därför vill vi från Moderaterna stärka studie- och yrkesvägledning genom hela utbildningskedjan. Vi tror att det är en viktig väg att gå fram. Vi talar om kvalitet i utbildningen. Men det handlar också om att vi måste få en bättre samverkan mellan arbetslivet i regionen och de utbildningar som ges. Universitetskanslersämbetet har varit inne och gjort analyser.
Där ser man att inte ens samverkan med kommuner när det gäller behovet av lärarutbildningsplatser är till fyllest. Där vill vi hitta en väg framåt där man ser på just hur man kan öka den typen av kontaktyta mellan lärosätena och arbetsmarknaden runt omkring. Avslutningsvis vill jag säga att vi har enorma problem och enorma behov av lärare framgent.
Robert Stenkvist väljer att inte nämna detta utan nämner arkitektutbildningen. Jag skulle gärna vilja höra lite: Vad är Sverigedemokraternas syn på de alarmerande siffror som finns på lärarutbildningens område?
Betty Malmberg (M):
Tack, Thomas Strand, för många viktiga grundprinciper som vi väl i stort delar! Thomas Strand nämnde också hur viktigt det är med kvaliteten och försäkrar oss om att regeringen står upp för den allra högsta kvaliteten. Men där skiljer sig nog min uppfattning lite från Thomas Strands. Jag tycker att man i handling har visat att detta inte är fallet.
Pengar är inte allt - absolut inte. Men när man rycker undan 300 miljoner kronor, planerade och i princip redan prognostiserade pengar, från högskolorna måste jag ändå reagera. Det här korrelerar inte med att man står upp för långsiktighet och att man står upp för kvalitet.
När vi nu säger att vi vill ha en översyn av resursfördelningssystemet säger Thomas Strand: Varför gjorde man inget tidigare? Thomas Strand minns då inte att alliansregeringen faktiskt införde just kvalitetspengar, just för att premiera kvalitet. Det var ett sätt att tydligt markera att det var vad alliansregeringen eftersträvade i högre utbildning. Det är därför det är ytterligare olyckligt att man gör på detta sätt.
Herr talman! I mitt anförande ställde jag en öppen fråga till Thomas Strand som bland annat handlade om: Vad händer med studieavgifterna? Ministern för högre utbildning antyder ibland att man är beredd att se över om de här avgifterna ska bort. Det innebär att vi kommer att få än mindre pengar att fördela, om vi förutsätter att det är status quo.
Då skulle det bli än mindre pengar att fördela till högre utbildning. Detta skulle jag gärna vilja ha ett svar på.
Betty Malmberg (M):
Tack, Thomas Strand, för svaret! Thomas Strand säger: Hög kvalitet kan vi kombinera med en utbyggnad av antalet platser. Visst är så fallet. Det går många gånger att göra så. Men samtidigt är det så att ju fler personer som pengar ska fördelas på, desto färre kronor blir det per person. Det är ett bekymmer.
Alliansregeringen tillförde under sin tid faktiskt 1,2 miljarder kronor i extrapengar till högre utbildning för kvalitetsaspekter. Men likafullt säger lärosätena att det inte var det som gjorde att man samtidigt kunde förbättra sina utbildningar. Det handlar också om ett synsätt och ett angreppssätt. Där har jag och Thomas Strand samma uppfattning. Jag har en annan fråga.
Det sägs nu att arbetslivserfarenhet ska ge grundläggande behörighet till högre utbildning. Jag vet att det är ett utredningsuppdrag, men jag skulle gärna vilja höra Thomas Strand reflektera lite kring det och vilka signaler det ger till alla dem som på gymnasieskolor och på komvux strävar efter att på olika sätt skapa sig sin plattform för att kunna gå vidare med grundläggande utbildning.
Är det verkligen så att jag bara för att jag har varit yrkesverksam uppfyller kraven för att kunna plugga vidare på högskolan? Jag har ytterligare en fråga. Den gäller utbildningsmålet. Under Socialdemokraternas tid i opposition sa man alltid: Vi måste höja så att fler har högre utbildning i Sverige.
Man talade om någonting som beräknades kosta 4 miljarder per år under sju år. Vart har den ansatsen tagit vägen?
Betty Malmberg (M):
Tack, Jabar Amin, för dina kommentarer om högskolebetänkandet! De rörde först att alla ska ha rätt till utbildning. Jag trodde att vi hade kommit förbi situationen där vi alla måste stå upp som företrädare för politiska partier och berätta att vi tycker att alla i Sverige ska ha rätt till en högkvalitativ utbildning.
Men för sakens och tydlighetens skull vill jag berätta att också vi moderater tycker att detta är viktigt.
Det är därför vi moderater har kämpat och det var också därför alliansregeringen under sin tid kämpade för att utveckla kvaliteten i grundskolan: för att fler skulle få chansen, fler talanger skulle få brinna, fler skulle få synas med sin kompetens och på det viset också vinna behörighet till högre utbildning. Det är en kedja som håller ihop.
Det hjälper inte att vi går in och gör förändringar bara i högskolan, utan det här måste ske i allt från lågstadiet, från förskolan, och hela vägen upp genom utbildningssystemet. Det är att jobba för breddad rekrytering. Men det tar tid innan vi ser alla effekter. Sedan sa Jabar Amin, precis som Thomas Strand tidigare, att det inte finns någon motsättning mellan kvalitet och kvantitet.
Faktum är att det finns ett antal rapporter som ändå pekar på detta, bland annat från Universitetskanslersämbetet. Thomas Strand frågade mig i vårt replikskifte varför man inte såg några effekter av alla pengar som alliansregeringen pumpade in.
Jo, därför att det fanns stora hål i systemet eftersom man under tidigare röda regeringar hade byggt ut antalet platser på högskolan i en sådan omfattning men inte samtidigt skjutit till kvalitativa medel. Därför märktes det inte. Det är ert problem.
Betty Malmberg (M):
Ja, den rödgröna regeringen har på bara ett års tid kunnat lägga fram ett nytt system. Hur kan det komma sig? Kan det bero på att alliansregeringen redan hade satt igång en utredning som handlade om just detta? Kan det vara så, Jabar Amin, att det var alliansregeringen som hade krattat manegen och slutfört utredningen som gav de här förutsättningarna?
Ja, det stämmer att vi fick kritik av Enqa. Det var därför vi var tvungna att göra korrigeringar, vilket alliansregeringen också gjorde. Det är ju det som är själva kontentan. Här slår man sig för bröstet för någonting som man faktiskt inte ens har varit med om att ändra. Det är intressant att Jabar Amin säger att det tidigare systemet var så bedrövligt.
Men utbildningsutskottets utvärderingar, herr talman, visar att det var det som fick rektorer, våra ledare ute på universitet och högskolor, att helt plötsligt se att de inte hade fullständig kontroll på kvaliteten. Det finns åtskilliga sådana vittnesmål, Jabar Amin, i våra rapporter från utbildningsutskottet.
Jag tycker att det vore klädsamt av en företrädare för Miljöpartiet, som dessutom innehar utbildningsministerposten, att hålla sig till sanningen hur den än ser ut. Nu kommer vi till antalet platser och hur många platser vi skulle vilja lägga ned. Alliansregeringens budget gällde för förra året. Vi hade avsatt medel för en utbyggnad på 10 000 platser till 2018.
Den rödgröna regeringen river upp och fördelar om det. Till och med där man har sagt att vi kan gå in och ta fler platser har den rödgröna regeringen skyfflat det åt sidan. Förutom de 10 000 platserna som vi hade till 2018 hade vi 300 miljoner kronor för kvalitet. De är borta.
Betty Malmberg (M):
Tack, Gunilla Svantorp, för ditt viktiga inlägg där du lyfte upp den situation vi står inför med lärarutbildningarna! Det finns enormt stora utmaningar.
Jag tog upp i mitt anförande hur viktigt det är med fler vägar in i läraryrket, som vi i Alliansen har lagt fram yrkanden om, vikten av att få in svenska som andraspråk i yrket och vikten av att det finns lärare som är väl förtrogna med att använda digital teknik. Det måste finnas med redan under lärarutbildningen innan de kommer ut i verksamhet. Herr talman!
Jag skulle vilja lyfta fram en lite tråkigare rapport som rör de stora avhoppen från lärarutbildningen. Universitetskanslersämbetet, UKÄ, har visat på att många hoppar av. Man ser till exempel att två nybörjare på en ämneslärarutbildning i slutändan faktiskt bara blir en.
Jag har ställt en skriftlig fråga till ministern om detta där jag har undrat vilka åtgärder man avser att vidta. Jag fick svar precis nu, och därför är det kanske lite osjyst för Gunilla Svantorp, men det intressanta att läsa i svaret är att i princip varenda sak som ministern föreslår är åtgärder som vidtogs redan under alliansregeringen.
Faktum är att den utredning ministern hänvisar till handlar om ett förslag som Alliansen hade lagt fram och som skulle träda i kraft den 1 augusti 2015, men nu ser man över förslaget. Vad är Gunilla Svantorps bild av och kommentarer till detta förslag?
Varför kan man inte öppna för fler fristående aktörer att bedriva utbildning?
Betty Malmberg (M):
Tack, Gunilla Svantorp, för svaret! Detta är ett problem och en utmaning. Jag vill lyfta fram att alliansregeringen agerade för att göra förändringar. Alliansregeringen sjösatte en ny utbildning. Det var vi som tog initiativ till övningsskolorna.
Det var vi som tillsatte utredningar när vi såg att söktrycket minskade till exempelvis ämneslärarutbildningarna i grundskolan. Jag saknar att man inte gör mer från den rödgröna regeringens sida. Dessvärre ökar hotet som finns framför oss. Då måste vi ingripa på något sätt.
Därför har vi lagt fram förslag om till exempel fler fristående aktörer. Gunilla Svantorp lyfte fram organisationen Teach for Sweden, som gör ett fantastiskt jobb. Men varför inte tillåta fler att vara med och bidra till utvecklingen?
Från Alliansens sida lägger vi fram förslag om KPU, det vill säga kompletterande pedagogisk utbildning för er som inte är bekanta med begreppen, så att fler snabbare kan bli färdiga och yrkesverksamma som lärare. Vi kommer snart att diskutera en proposition som rör doktoranders situation i den högre utbildningen.
Också här förberedde alliansregeringen, men den rödgröna regeringen tycker att dessa studenter - Sveriges högst skolade akademiker - ska behöva läsa lika länge som de som inte har den långa utbildning de har. Detta förvånar mig. I mitt förra inlägg var jag inne på frågan om digital teknik. Hur ser Gunilla Svantorp på det?
Vad kan vi göra för att modernisera lärarutbildningen så att lärarna är rätt rustade i klassrummet?
Betty Malmberg (M):
Det var ett intressant linjetal, Robert Stenkvist, om Sverigedemokraternas syn på forskning. Det är nog sant att det gav lite mer kött på benen än Sverigedemokraternas reservationer som i första hand berör samiska språket, genusforskning och just detta med att definiera konstnärlig forskning.
Tack för att vi fick mer kött på benen. Det var också intressant att höra att Robert Stenkvist står bakom, som jag uppfattar det, satsningen på strategiska forskningsområden.
Däremot förvånar det mig att Sverigedemokraterna inte kan stödja den reservation som Liberalerna och Moderaterna har och som handlar just om utvärderingen och effekterna av utvärderingen av de strategiska forskningsområdena, som jag refererade till i mitt anförande. Jag skulle gärna vilja ha en förklaring till det.
Sedan måste jag säga att jag håller med Robert Stenkvist när han tar upp frågan om ungas psykiska ohälsa och forskning om det. Vi har faktiskt ett särskilt yttrande om just den frågan - kanske inte om just ungas psykiska ohälsa men om psykisk ohälsa över huvud taget. Detta är en viktig del. Det är oerhört väsentligt att vi är duktigare på att se helheterna i dessa frågor.
Jag är glatt överraskad över att Robert Stenkvist med en sådan lätthet sedan säger att andra fokusområden, som genusforskning, visst kan vara bra och visst kan vara dålig. Men jag förstår att Robert Stenkvist är den som avgör vad som är god och vad som är dålig forskning på genusområdet. Skulle du kunna utveckla detta lite grann, Robert Stenkvist, vore jag tacksam.
Betty Malmberg (M):
Jag kan hålla med Robert Stenkvist såtillvida att det kan finnas mer väsentlig eller oväsentlig forskning. Jag tycker ändå att det är intressant att höra hur Robert Stenkvist gör sig till talesperson för vad som ändå finns och vad som är relevant och icke relevant.
Robert Stenkvist refererade också till klimatforskningsområdet, som han hävdar tydligen inte förhåller sig till samma utvärderingskriterier som annan forskning. Detta är lite märkliga uttalanden.
För oss som tror på akademins autonomi, akademins självständighet och akademins vetenskaplighet blir det lite märkligt om vi som politiker gör denna typ av uttalanden om vad som är väsentligt och icke väsentligt. Jag vill beröra en annan sak och ställa en fråga till Robert Stenkvist.
Han säger att Sverigedemokraterna vill koncentrera forskning till högskolor som har högre dignitet, som jag förutsätter att ni menar. Detta är en diskussion som har förts fram och tillbaka, så ni är inte ensamma om att ta upp själva frågeställningen.
En utgångspunkt för oss i Alliansen var dock, och är fortfarande, att god forskning ska premieras - forskning av god kvalitet. Det var också därför vi var intresserade av detta med de strategiska forskningsområdena, för det handlade faktiskt just om det. Den kan bedrivas överallt. Den bedrivs på lärosäten. Den bedrivs på Uppsala universitet, men den kan också bedrivas på Högskolan i Skövde.
Jag skulle vilja säga, bara som information, att EU har två flaggskeppsinitiativ i Sverige. Ett är grafenprojektet, som drivs vid Chalmers. Det andra är the Human Brain Project, där forskare från Högskolan i Skövde är deltagare och delaktiga. Det tycker jag vore intressant att höra en kommentar till från Robert Stenkvist.
Betty Malmberg (M):
Det finns en del som vi är överens om, Thomas Strand, och jag uppskattar alltid Thomas Strands godmodiga tonläge. Men det finns också väsentliga skillnader, och det förvånar mig att Thomas Strand inte nämnde vad jag förde fram under mitt anförande.
Det var ju just långsiktighet som alliansregeringen införde genom till exempel satsningarna på strategiska forskningsområden. Det gav långsiktighet, det gav risktagande och det var ganska vida svängar på de forskningsprofiler som angavs.
När då regeringen inte ens rättar sig efter vad forskningsfinansiärerna anser bör ske med de här strategiska forskningsområdena är det förvånande. I det läget blir det också väldigt bekymmersamt, för det skickas fel signaler ut till sektorn. Vad är det egentligen som är väsentligt? Då vill jag komma till kvalitetsbegreppet.
Thomas Strand raljerade en del med Christer Nylander om det här, men det är just det begreppet som jag saknar i Socialdemokraternas hittillsvarande utspel kring forskning. Vi kan vara med på att vi ska ta ut en kompassriktning, må så vara om den är på sju eller tio år.
Men Thomas Strand missar en del av Moderaternas argumentation: Vi vill också koppla in EU:s ramprogram, där vi har väldigt mycket pengar att hämta. Det löper i sjuårsperioder, och därför hade det varit väldigt viktigt att också kunna dra nytta av dem och gå omlott för att få hem mesta möjliga forskningsmedel till Sverige.
Betty Malmberg (M):
God samtalston är alltid härligt, Thomas Strand, men det jag brinner för är också att vi ska nå den goda kvaliteten i forskningen.
Där är det utan tvekan så att de redskap i form av omfördelningar som alliansregeringen gjorde i avsikt att höja och premiera den bästa forskningen nu har plockats bort, trots att vi har en nu gällande proposition som ligger. Detta kan vi inte bortse från! Jag vill också komma in på detaljregleringar i strategiska forskningsområden.
När det gäller life science är vi överens. Vi behöver inte diskutera vikten av att vi i Sverige satsar på life science och samverkan inom detta område, men jag hyser två orostankar här. Det första är att majoritetstexten i stort faktiskt bara handlar om de åtgärder som alliansregeringen vidtog för att försöka komma till rätta med problemen. Det som Alliansen inte gjorde var att utse den här nationella life science-samordnaren.
Det andra är proteinforskningen som Thomas Strand också tar upp, och då vill jag koppla tillbaka: Han säger att vi inte får ha för mycket detaljregleringar, men nu ska vi gå in och satsa på proteinforskning - enkom! Det läggs 340 miljoner på detta.
Merparten kommer från Wallenbergstiftelsen, men vad är detta om inte detaljregleringar? Jag måste säga att här får vi nog koppla tillbaka till den tidigare argumentationen.
Det kan vara så väl att det här är en riktig satsning att göra, men när man ifrågasatte forskning om cancerområden som för detaljerad, då måste jag höja ett varningens finger angående proteinforskningen.
Betty Malmberg (M):
Ett gott ledarskap och ett systematiskt strategiskt arbete är bland de viktigaste faktorerna för att nå goda resultat, oavsett verksamhet. Detta gäller alltifrån Hallins verkstäder hemma i Ödeshög till verksamheten på landets universitet och högskolor.
Beträffande de sistnämnda är rektors ledarskap och mandat samt styrelserna för våra lärosäten ytterst viktiga funktioner för att lärosätena ska bli framgångsrika i den nationella och globala konkurrensen.
Styrelsen som varande lärosätets högsta beslutande instans har inte bara ansvar för högskolans alla angelägenheter och för att dess uppgifter fullgörs; den har också ett strategiskt ansvar för att utveckla verksamheten. Detta anser vi moderater att styrelserna både kan och bör utveckla i mycket högre grad än vad som sker i dag.
I det läget är det därför rimligt att samtliga ledamöter, även studenter och lärare, är just fullgoda ledamöter i styrelsen och att en majoritet av ledamöterna är externa. Vi moderater delar regeringens uppfattning i denna fråga, och vi står också bakom förslaget om ett nytt sätt att utse nomineringskommitté. Herr talman!
För oss moderater är målet att utbildning och forskning vid universitet och högskolor ska hålla en internationellt sett hög kvalitet och bedrivas effektivt. Den så kallade Ledningsutredningen, som alliansregeringen tillsatte, var ett viktigt led i detta.
Denna utredning tar upp frågor som att identifiera och tydliggöra olika beslutsstrukturer, belysa tillgång till strategiska medel och rekrytering samt hur en kompetent och strategisk styrelse fungerar. Det sistnämnda är ju något som jag redan har berört.
Jag kan erkänna att jag hade höga förväntningar på vad utredningen skulle resultera i. Även om jag finner att mina förväntningar inte infriades till fullo respekterar jag svårigheten i att balansera lärosätenas autonomi mot statsmakternas intressen. Med det sagt anser vi det mycket viktigt att följa upp de förslag och rekommendationer som Ledningsutredningen fört fram.
Vi menar att den modell med rekommendationer som prövats i utredningen är ett intressant angreppssätt som kan möjliggöra nya sätt för politiken att styra universitet och högskolor i en värld där högskolorna har fått - och bör ha - ökad autonomi.
Därför anser vi det i högsta grad motiverat att följa upp styrkor och svagheter med den modell som har använts i Ledningsutredningen. Övriga partier tycks dock vara kallsinniga till detta. Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation 3.
Betty Malmberg (M):
Med anledning av Thomas Strands anförande och den diskussion som förs här vill jag än en gång bara påpeka att vi moderater står upp för autonomin. Vi ser det som väsentligt att studenter och lärare blir fullgoda ledamöter. Vi ansluter oss också till att majoriteten av ledamöter ska vara externa. En frågeställning som Thomas Strand inte berör ingår i den reservation som vi moderater lägger fram.
Det handlar om vikten av att följa upp och utvärdera Ledningsutredningens slutsatser. Varför det är så viktigt tog jag upp i mitt anförande.
Detta är ett helt nytt koncept för att studera och se vilka resultat man når av en mjukare typ av styrning, eftersom vi värnar autonomin och inte vill ha en detaljreglering av det som är universitets och högskolors angelägenheter. I utskottet bedrivs det en hel del uppföljnings- och utvärderingsarbete, vilket är en ny uppgift som vi är ålagda.
Som jag har uppfattat det ser vi att värdet av det arbetet är väsentligt. Jag vet att också Thomas Strand brukar dela den uppfattningen. Det är därför som det är så förvånande att man inte vill ålägga regeringen det här uppdraget. Det är faktiskt regeringen som har störst chans att göra ett fullgott arbete. Jag skulle gärna vilja ha ett klarläggande kring detta.
Utöver det vill jag ställa en fråga till Thomas Strand som gäller en annan uppgift som finns med i Ledningsutredningen. Det handlar om att regeringen uppmanas att se över resursfördelningen. Thomas Strand har tidigare tillstyrkt det här, och jag undrar var Thomas Strand och Socialdemokraterna står i dag.
Betty Malmberg (M):
Tack, Thomas Strand, för svaret som nog var ganska väntat. Det står att man förutsätter att regeringen kommer att göra en uppföljning. Så har utbildningsutskottet uttryckt det. Likafullt vet både Thomas Strand och jag att det inte alltid blir så.
I alla goda samhällen vill man inte lägga ekonomiska resurser på att se efter huruvida regeringens förslag får det genomslag som man har förväntat. Med tanke på att det var ett helt annat koncept, en helt annan systematik och metodik i Ledningsutredningen anser vi fortfarande att det hade varit av största vikt att följa upp det hela. Herr talman!
Sedan undviker Thomas Strand att svara på frågan om resursfördelningssystemet, vilket också var väntat. Det handlar alltså om resursfördelningen till högre utbildning. Thomas Strand och Socialdemokraterna har i opposition alltid förfäktat att resursfördelningssystemet borde ses över, men i dag när man befinner sig i regeringsställning tiger man kring de här frågorna.
Jag har ställt frågan till ministern för högre utbildning, men inte heller hon anser att det vore viktigt att följa upp denna fråga och att se över och utreda resursfördelningssystemet. Trots att Thomas Strand vet att universitetskanslern tycker det och trots att utredaren av ledningssystemet ställer sig bakom detta.
Vi moderater anser att det är av största angelägenhet att vi också fullgör det. Varför, Thomas Strand, har Socialdemokraterna inte svängt i den här frågan?
Betty Malmberg (M):
Jag begär replik därför att jag tycker att det är ett lite märkligt förfarande med det särskilda yttrande som Sverigedemokraterna har presenterat i betänkandet. Jag tycker om ärlighet. Det vill jag verkligen säga. Vad jag förstår är Sverigedemokraterna ärliga i detta särskilda yttrande.
Men samtidigt finns det en svaghet i detta att de i princip svär sig fria från ansvar. Det handlar trots allt om 67 miljarder kronor per år som går till våra lärosäten, våra universitet och högskolor, som dessa styrelser förfogar över. I stället säger de: Vi har i dagsläget inget eget förslag.
Varför skulle de i så fall inte ha kunnat ansluta sig till att man ska utvärdera och följa upp vad förslagen resulterar i? Det hade nog varit gängse ordning. Annars ger det lite känslan av: Vad handlar detta egentligen om, Robert Stenkvist?