Laila Bjurling (S):
Under den allmänna motionstiden skriver vi ledamöter tusentals motioner i vitt skilda ämnen. En del av motionerna behandlar vi tillsammans med ett regeringsförslag i samma fråga. Resten av dem behandlar vi i särskilda motionsbetänkanden som det här. Det här betänkandet innehåller 101 yrkanden, ungefär hälften från regeringspartierna och hälften från oppositionen.
Det handlar om stort och smått: skriftliga besked, skatteflyktslagen, kostnader i skattemål, personnummer och registreringsnummer, synlig skatt och folkbokföring, skattenämnder och skattetillägg. Vad ska man då välja att ta upp i debatten? Jag kommer att ägna mig åt två frågor. Den ena är skattefusket, och den andra är skyddet för personuppgifter. Varför har vi skatter?
I Sverige har vi valt ett system med generell välfärd som huvudsakligen finansieras genom skatter. Då måste vi också få in skatterna. Skolan, vården, de gamla, polisen, ja, allt som vi gemensamt tycker är viktigt ska betalas, och skatterna gör att vi kan betala lönen till alla tusentals anställda i vår gemensamma sektor.
Det ställer stora krav på att alla är med och betalar efter sin förmåga och dessutom att alla kan lita på att de får ta del av välfärden efter sina behov. Det betyder också att skattesystemet måste vara enkelt att förstå och att det ska vara lätt att göra rätt. För att det ska fungera borde skatterna också vara likformiga med få undantag och få särregler, men så är det inte i dag.
Den borgerliga regeringen har karvat och ändrat i systemen så att de närmast liknar ett såll. Skatter och avgifter varierar starkt. Är du sjuk betalar du en skatt. Är du pensionär betalar du efter ett annat system - rättare sagt efter flera andra system beroende på varifrån du får dina pengar. Jobbar du är det ytterligare andra skattetabeller.
Arbetsgivarna ska betala olika arbetsgivaravgifter utifrån den anställdes ålder. Kontrollen av den som får F-skattsedel minskar - till och med drastiskt. Momsen varierar utifrån om du äter hamburgaren på plats eller tar den med dig hem. Herr talman! Nu ska jag slarva lite med siffror. Jag kan inte komma ihåg exakt hur de ska vara, men storleksordningarna är ungefär.
Skatteforskning har visat att ungefär 5 procent av skattebetalarna är notoriska skattefuskare. Ungefär 20 procent betalar alltid sin skatt precis som de ska göra. Men de övriga 75 procenten är villiga att betala skatt utifrån att alla andra också gör det. Om de 75 procenten upplever att andra fuskar med skatten har de inte heller lust att göra rätt för sig.
Därför är det så oerhört viktigt att skattekontrollen fungerar. Skatteverket uppskattar att skattefelet är ungefär 133 miljarder kronor om året. En del är missförstånd och misstag, men en mycket stor del är rent skattefusk. Kopplingen mellan skattefusket och den organiserade brottsligheten växer.
Flera kriminella sammanslutningar ägnar sig åt att hyra ut svart arbetskraft, bland annat inom bygg-, städ-, transport- och tvätteribranscherna. Skattebrottsmyndigheten jobbar intensivt med att utreda brott, men de får inte ens tipsa Skatteverket om konstigheter de upptäcker i sina brottsutredningar. Vad gör regeringen åt skattefusket?
Vi socialdemokrater menar att ni är passiva i frågorna. Visserligen har den borgerliga regeringen tagit upp våra förslag om personalliggare och oanmälda besök i vissa branscher, till exempel restauranger och frisörer. Ni har också tagit upp förslaget om certifierade kassaregister. Men sedan tog det stopp. Inga egna idéer alls. Jo, den borgerliga majoriteten har infört skattereduktion för hushållstjänster.
De säger att de gör det för att göra svarta arbeten vita. Men då skapas också samtidigt stora utrymmen för mer skattefusk. Det finns ingen möjlighet i världen för Skatteverket att kolla om det som sägs vara utfört också är utfört. Hur ska Skatteverket kontrollera om det var buskarna eller träden som beskars?
Hur ska Skatteverket kontrollera om arbetet över huvud taget har blivit utfört? Vad är det som hindrar att en kund och en företagare kommer överens om att skicka bluffakturor till Skatteverket? Skattereduktionen för hushållstjänster har dessbättre inte blivit någon större succé, men nu har den borgerliga majoriteten beslutat att utöka den till att omfatta också reparationer och tillbyggnader i privatägda bostäder.
Det innebär att det blir ännu fler risker för skattefusk. Vi socialdemokrater menar att det behövs mycket bättre kontrollmöjligheter för att värna vårt skattesystem och därmed vår gemensamma välfärd.
Vi har lämnat förslag om att kortläsare ska integreras i kassaregistret, om utökade möjligheter till oanmälda kontroller och krav på personalliggare i fler branscher, att arbetsgivare ska lämna uppgifter om lön och skatteavdrag på arbetstagarnivå till Skatteverket varje månad och bättre kontroll av F-skattsedlar.
Vi tycker att ekobrott och skattefusk ska vara en viktig punkt på agendan under Sveriges ordförandeskap i EU. Herr talman! Jag yrkar bifall till reservationerna nr 1, 2 och 3. Men innan jag avslutar mitt anförande vill jag säga några ord om skyddade personuppgifter.
Jag tror inte att någon av oss kan föreställa sig hur det är att vara så rädd och så utlämnad att man måste leva med skyddad identitet. Tusentals människor lever så i dag. Det handlar om vittnen som behöver skyddas.
Det handlar om unga män och kvinnor som förföljs för att de har valt att leva på ett annat sätt än deras föräldrar och släktingar. Men i de allra flesta fallen handlar det om en kvinna som måste fly från en man hon tidigare har levt tillsammans med. Det kan vara en kvinna som i åratal varit utsatt för våld, förnedring och förtryck och som har lyckats bryta sig loss från sin plågoande men som ändå inte får vara i fred.
Det kan vara en kvinna som får fortsätta att vara rädd för att hennes förre man ska hitta henne och fortsätta sitt våldsutövande. Dessa kvinnor kan skyddas genom att deras personuppgifter blir sekretessbelagda, och de kan i värsta fall också behöva få en helt ny identitet.
Trots att nog alla inser hur viktigt det är att de skyddade uppgifterna inte röjs händer det alltför ofta, och kvinnan får återigen bryta upp och gömma sig någon annanstans. Ofta finns det också barn som tvingas leva på samma skyddade sätt. Det är barn som inte får tala om för sina kompisar var de bor och ibland inte ens får tala om vad deras riktiga namn är.
Vid utskottets seminarium om folkbokföringslagens regler om skyddad identitet och de våldsutsattas situation fick vi problemen beskrivna av olika myndigheter och av företrädare för kvinnojourer och brottsofferjourer. Det är uppenbart att dagens regler, trots goda intentioner, inte räcker till för att vara det skydd som behövs.
Den så kallade Stalkningsutredningen har kommit fram med ett antal goda förslag som skulle kunna ge bättre skydd. Såvitt jag vet har den remissbehandlats, och sammanställning av svaren pågår i Regeringskansliet. Jag utgår från att regeringen så fort som möjligt kommer med förslag i utredningens anda, och därför avstår jag från att framställa några yrkanden i dag.