KBLab/rixvox huggingface dataset:
Björn Leivik (M):
Den första lag som gjorde det möjligt för kommunerna att inrätta medborgarkontor där förvaltningsuppgifter för annan huvudmans räkning kunde utföras tillkom redan 1994. Tre år senare, 1997, gjordes vissa förändringar.
Bland annat kunde man avtala om myndighetsutövning i begränsad omfattning, men det var fortfarande en försöksverksamhet. År 2004 justerades lagen ytterligare en gång. Regeringen föreslår nu att lagen ska permanentas och att vissa byråkratiska hinder ska avlägsnas.
Avtalens giltighetstid ska inte behöva anges i samtjänstavtalet, regeringen ska i fortsättningen inte behöva godkänna avtalet och möjligheten att återkalla avtalet ska tas bort. Däremot ska det i avtalet framgå vilka förvaltningsuppgifter som kräver tillgång till personuppgifter samt vilka uppgifter som innefattar myndighetsutövning.
Det bör påpekas att inblandade myndigheters ansvar gentemot varandra och gentemot enskilda inte har förändrats. Lagrådet har anfört vissa betänkligheter avseende rättssäkerheten och den personliga integriteten. Regeringen inser naturligtvis att det kan finnas en risk för brott mot sekretesslagen om förvaltningsuppgifterna blir alltför omfattande.
Därför bör det enligt propositionen även i fortsättningen finnas möjlighet till styrning och kontroll av de statliga myndigheterna på detta område. Genom en förordning kan anges de typer av ärenden som får förekomma i samtjänst.
I förordningen kan även införas en generell bestämmelse som ger myndigheterna möjlighet att avtala om andra ärendetyper under förutsättning att de är av enklare beskaffenhet. Herr talman! Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag och framhåller att det är angeläget att förenkla hanteringen av samtjänstavtalen.
Utskottet utgår från att de myndigheter, kommuner och landsting som deltar i verksamheten gör detta på ett ansvarsfullt sätt och att antalet ärendeslag begränsas. Utskottet anser avslutningsvis att de föreslagna lagändringarna innebär förbättringar för medborgarna utan att skyddet för den personliga integriteten försämras. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet.
Björn Leivik (M):
Det betänkande som vi nu debatterar handlar om 18 motionsyrkanden från allmänna motionstiden. De motionerna har alla på ett eller annat sätt bäring på vallagen och hur lagens intentioner följs, särskilt i fråga om hantering av röstlängder, röstningsförfaranden, valkretsnamn med mera. Herr talman! Jag kommer främst att uppehålla mig vid frågan om öppethållande och tillgänglighet vid förtidsröstning.
Enligt 3 kap. 3 § tredje stycket vallagen ansvarar kommunerna för att det finns röstningslokaler som är öppna, så att väljarna får goda möjligheter att rösta. Röstningen får, som tidigare har sagts, påbörjas tidigast den 18:e dagen före valdagen i lokaler som kommunerna tillhandahåller. Allt fler utnyttjar möjligheten att rösta i förtid, varför det är viktigt att tillgängligheten vad gäller öppettider är stor.
Vid valet 2002 förtidsröstade 1,6 miljoner. Det kan jämföras med valet 2006 då nästan 1,8 röstberättigade valde att rösta innan valdagen. Det motsvarar 31,8 procent av alla avgivna röster. Förtidsröstningen är en bra möjlighet.
Den gynnas också av att Valmyndigheten lämnar bidrag på över 100 miljoner till kommunerna för att klara av uppgiften. En av motionärerna påtalar, och det har nämnts här i talarstolen, att det fanns kommuner som startade röstningen senare än 18 dagar innan valdagen och att man inte erbjöd att ha öppet samtliga dagar fram till valdagen. Det har påtalats, och Valmyndigheten har utrett.
Dessa utredningar visade att tillgängligheten till röstningslokalerna fungerar ganska väl. De fåtal fall där tillgängligheten var begränsad har underställts länsstyrelserna för prövning. De har talat med kommunerna, och de har förklarat varför det har varit så. Valmyndigheten och länsstyrelserna har då godtagit de eventuella brister som varit i tillgänglighet.
Herr talman! Utskottet anser att det finns anledning att analysera om det är förenligt vallagen och lagstiftarens avsikt att röstningslokalerna kan hållas öppna från en senare dag än 18:e dagen före valdagen och att lokalerna inte är öppna samtliga dagar. Utskottet säger också att det eventuellt finns anledning att förtydliga regelverket. Där tror jag att vi är helt överens.
Utskottet förutsätter att en översyn kommer till stånd utan att riksdagen behöver ge regeringen detta till känna. Vi har talat med våra kolleger på andra sidan vattnet. Vad vi erfar pågår det för närvarande på Justitiedepartementet ett arbete med att skriva direktiv till en utredning.
Vi förutsätter, precis som också har sagts, att regeringen följer de idéer som utskottet har framfört. I Justitiedepartementets direktiv ingår bland annat att se över offentliga valförberedelser. Det är grundlagsenheten som jobbar med dessa frågor. Vi är nöjda med de kontakter som vi har haft med regeringen.
Vi litar på att regeringen följer utskottets intentioner.
Björn Leivik (M):
Vi är helt överens i sakfrågan. Detta är oerhört viktigt. Det handlar om demokratiska rättigheter, precis som vi har sagt här allihop. Vi är överens om detta. Det handlar bara om vilket förhållande vi har till regeringen. Det framgår att ni är lite osäkra på om regeringen lyssnar och om ni har bra kommunikation. Om ni har haft det tidigare vet jag inte. Men vi har bra kommunikation, och vi har talat med den.
Det framgår också av utskottets betänkande att detta pågår. Jag refererade också vad som sagts när vi talat med Justitiedepartementet om vad som pågår. Vi är helt nöjda med våra kontakter, och vi har ett förtroendefullt förhållande. Jag tittade också på hur det var med tillkännagivanden under förra perioden. Det fanns inte något.
Detta är inte på något sätt underligt eller annorlunda från tidigare mandatperiod.
Björn Leivik (M):
Vi är helt överens. Det hänger både på er och på oss att detta inte glöms bort. Skulle det bli ett maktskifte är det samma sak där. Då måste detta påtalas. Efter de kontakter som vi har haft har vi fått uppgifter om att det pågår arbete med direktivskrivning som ska vara klart under våren. Vi är helt nöjda med de svar vi har fått.
Björn Leivik (M):
Som nyss sades här är det 18 motioner som vi behandlar i betänkandet. Åtta av dem behandlas på så kallat förenklat sätt. Det innebär att det är motioner som har behandlats tidigare, och inget nytt har egentligen tillförts. Därför har utskottet tagit samma ställning som tidigare.
Av de motioner som har fått lite mer grundlig beredning vill jag uppehålla mig helt kort vid två stycken. Den ena gäller kommunernas storlek och uppgift och den andra sanktioner mot kommuner med mera. När det gäller kommunernas storlek och uppgifter är vi väl överens om och medvetna om att det finns problem för en del.
Det är inte bara storleken det handlar om utan det kan vara skattekraft, geografi, inflyttnings- eller utflyttningskommuner med mera. När det gäller kommunernas möjligheter att klara sina uppgifter finns det även för små kommuner en rad verktyg. Vi har en lång tradition av kommunal samverkan genom till exempel kommunalförbund.
Det finns många som i sådana förbund sköter räddningstjänst, skolfrågor, trafik med mera. Man kan skapa gemensamma nämnder. Det finns också företag. Det är inte ovanligt att man lägger turistfrågor i sådana företag. Stiftelser är en annan samarbetsform för skyddsvärd natur, byggnader, anläggningar och annat. Man har även föreningar.
Det finns kommuner som tillsammans med näringslivet bildar föreningar och driver just den typ av frågor som har anknytning till både kommuner och näringsliv. Interkommunala avtal är vanliga när det gäller till exempel gymnasie-utbildningar.
Ansvarskommittén gjorde bedömningen att det för närvarande inte behöver göras någon kommunindelningsreform, men säger också att det finns anledning för staten att särskilt följa utvecklingen inom de mindre kommunerna. Ansvarskommitténs förslag bereds för närvarande. Utskottet anser att beredningen bör avvaktas, varför motionen avstyrks.
När det gäller sanktioner mot kommuner som bryter mot lag anser utskottet att det inte är nödvändigt med ett tillkännagivande om utökade sanktionsmöjligheter. Bestämmelser om laglighetsprövning finns i kommunallagen. Om ett beslut överklagas som inte har tillkommit i laga ordning, det vill säga inte är en angelägenhet för kommunen, upphävs beslutet.
Det finns då en möjlighet för revisorerna att kontrollera om domarna följs. Om det inte görs ska det påtalas för nämnden. Om nämnden inte bryr sig om det går man vidare till fullmäktige och får upp frågan på det sättet. I lagen från 1993 infördes även bestämmelser om sanktionsavgifter.
Man har en lägsta avgift på 10 000 och en högsta på 1 miljon kronor. Ganska nyligen, i proposition 2008/09:231, föreslogs nya regler i konkurrenslagen, vilket innebär att en kommun eller ett landsting kan förbjudas att bedriva viss verksamhet.
Utskottet anser, fru talman, att detta sammantaget räcker och att ett tillkännagivande inte är nödvändigt. Fru talman! I övrigt yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet.
Sofia Arkelsten (M):
Det som jag grundade mig på är Livsmedelsverkets uppgifter. De finns på dess hemsida. Per person ligger Sverige och Danmark lika när det gäller konsumtion av transfetter. När det gäller varför vi sade nej förra gången var det också att vi tror att kommunikation och information fungerar bättre i de här frågorna än lagstiftning. Det var även en fråga inom EU som inte var avgjord.
Man kan aldrig skylla på EU att vi valde att inte tycka som Miljöpartiet.
Sofia Arkelsten (M):
Den första frågan rörde uppskattningen. Jag har fått uppgifterna från hemsidan. Under förra årets debatt var jag dessutom också med på besök till konstiga ställen tillsammans med Gunvor G Ericson som sitter där borta. Där träffade jag professor Åke Bruce som arbetar på Livsmedelsverket. Han har varit väldigt tydlig med de här siffrorna. Han är professor, eller något liknande. Det tycker jag känns tryggt. Den andra frågan gällde tillsyn när man hade mobil försäljning.
Jag tycker att det var ett bra svar i betänkandet. Där visas också att man helst ska ansöka om tillstånd där man har huvuddelen av sin verksamhet men att det också är tillåtet för andra kommuner att göra tillsyn. Det var till och med en paragraf, som jag inte kan nämna nu, som rörde det. Jag tror att vi kan vara trygga med att Jordbruksdepartementet håller koll på detta och inte stoppar det i en låda.
Sofia Arkelsten (M):
När det gäller lagstiftning om transfetterna tycker jag att man ska vara ödmjuk inför lagstiftningsinstitutet. Det är ett ganska klumpigt sätt att arbeta. Jag tror att man kan nå större nytta när det gäller information och kommunikation i den här frågan. En lagstiftning som ni föreslår skulle vara ett stort slag i luften. Jag ser inte poängen i det. Ni säger på vanligt socialdemokratiskt sätt att detta är ett problem som staten ska lösa när det handlar om något så personligt som matvanor.
Jag kommer absolut inte att bedöma Danmarks sätt att leva. Jag kan referera till en nutritionist på Livsmedelsverket. Hon heter Annika Sohlström. Hon säger så här: Om man får i sig för mycket transfetter har man nog mycket speciella matvanor. Då är det inte bara transfetterna som är problemet, utan man får också i sig för mycket mättade fetter, salt och socker. Jag tror att det är väldigt viktigt att man har den inställningen.
Transfetterna ingår inte i tallriksmodellen. Det är tilläggsmat och utfyllnadsmat, som man ibland kallar det. När det gäller smiley tror jag också att man ska vara väldigt ödmjuk. Vi ser i Danmark att det inte fungerat särskilt bra. Det brister i rättssäkerhet. Det är långt mellan tillsynen. Det är många som klagar över att en smiley sitter kvar väldigt länge även om restaurangen byter ägare och har kanske förändrat sina rutiner.
En statlig märkning i all ära, men jag är inte säker på att det är det alltid är det bästa.
Sofia Arkelsten (M):
Det är klart att man måste förutsätta att människor följer reglerna. Någon annan människosyn kan jag inte ha. Det tycker jag är viktigt att ha med. Jag tror också att det är viktigt att man har tillsyn som fungerar och att man har egenkontrollprogram. Man måste arbeta aktivt med de här frågorna. De skandaler som inträffade i höstas berodde på människor som gjorde fel. De bröt mot de regler som fanns; det ska man komma ihåg.
Det är jätteroligt att höra att Bo Bernhardsson säger att det finns en diskrepans i alliansen. Det finns ganska stora diskrepanser i kartellen, eller vad ni nu vill kalla er. Ni fick heta kartellen när vi hade en fotbollsmatch, men det var visst inte så uppskattat. Ni har inte ens enat er om reservationerna när det gäller transfetter och inte heller om de andra reservationerna. Jag uppfattar inte det här på samma sätt som du.
Och jag är hemskt ledsen, men det är svårt för mig att stå här och kommentera din känsla.
Sofia Arkelsten (M):
Dina ord gör mig rörd, Jacob Johnson, när du lyfter marknadsföringen till höjderna. Det som däremot skrämmer mig i den motion som vi ändå pratar om är synen på den statliga kampanjen, när politiker ska berätta vad som är rätt och fel. Vi kanske tycker lite mer lika, och det är måhända bara en stor skillnad i språkbruk mellan höger och vänster.
Poängen med vad jag sade är att detta redan pågår. Det var fantastiskt att du lyfte upp ung företagsamhet som exempel på att det här händer överallt i samhället. Jag tror inte att det civila samhället behöver oss politiker i den här frågan längre. Det händer redan. Det är på gång. Se det, och var positiv! Jag är lite ledsen för att vi inte tv-sänds just nu, utan bara via webb-tv.
Annars hade Jacob Johnson kunnat köra en liten kampanj rakt ut till tv-tittarna, alldeles statligt och bra. Varsågod!
Sofia Arkelsten (M):
Nej, Jacob Johnson, nu skräms du faktiskt! Det krävs mycket marknadsföring för att ändra människors beteende. Det handlar mer om något slags statlig propaganda i det här fallet, och det tycker jag är obehagligt. Men det är fint att Livsmedelsverket arbetar aktivt för bra matvanor. Det är naturligtvis ingen som kan vara emot bra matvanor. Men det är ganska stor skillnad på det och att staten ska reglera, bestämma, informera om och marknadsföra exakt vad det är vi ska äta.
Det tycker jag är lite obehagligt.
Sofia Arkelsten (M):
Jag vill inleda med att säga att jag naturligtvis har ett engagemang för allas lungor, inte bara stockholmarnas. Sedan tycker jag att det är lite härligt att det känns som förr, när Per och jag syntes i Stadshuset. Det här är också något vi har diskuterat förut, tror jag. Jag tror att Stockholm agerar på flera sätt just nu. Man har antagit ett nytt miljöprogram. Man har infört ett antal olika saker, bland annat det här med spolning av gator, när man låter partiklarna försvinna med dagvattnet för att sedan renas i reningsverken.
Det har varit en ganska stor skillnad. Det har nu testats på Hornsgatan och visat sig fungera väldigt bra. Gatustädningen ska också ha ökat. Man har också gjort försök med olika typer av underlag för att undvika att det ska bli särskilt mycket partiklar. De partiklar som dras upp av hjulen är en del.
Det finns också en del som handlar om bilarna och utsläppen. Där tror jag att det är väldigt viktigt med luftkvalitetsdirektivet som kom nu i december. Det har kanske inte haft så stor effekt ännu, men jag tror att det är oerhört viktigt. Det ska träda i kraft 2010. Vi ville komma längre och komma åt fler partiklar. Därför kommer vi också att införa normer för små partiklar i svensk lagstiftning. Men det vet säkert Per Bolund.
Dessutom hade vi häromdagen frågan om kraven på utsläppen från tung trafik och bestämmelserna i Euro 6 uppe i utskottet. Det blir strängare gränser för partiklar när det gäller utsläppen från bilarna. Jag tror att det är väldigt viktigt. Det som jag nu hoppas är att vår bilpark kanske kan bytas ut något snabbare än tidigare. Där är det viktigt med alliansens politik för fler i arbete och lägre skatter.
Sofia Arkelsten (M):
Det som har skett i Stockholm har haft effekt. Man är inte färdig heller. Jag vet att Ulla Hamilton som är miljöborgarråd är klart engagerad i detta och jobbar med frågan. Jag är fortfarande imponerad av henne. Det finns andra saker också. Man kan fundera på om man ska leda ut trafiken ur stan. Just nu tvingas alla bilar åka genom stan. Man kan inte åka runt. Men jag tror att det är att gå för långt att tro att Per Bolund skulle tycka att en ringled vore trevligt. Men vi ser också att trängselskatten så att säga tappar fart.
Det kommer fler och fler bilar in till stan ändå. Motionen handlar om miljökvalitetsnormen och rättsverkan mot enskild. Det är ett väldigt stort hopp framåt. Jag har juristbakgrund och blir lite stressad av Miljöpartiets förslag. Det är så att vi reglerar på två sätt. Vi reglerar verksamheter och ställer krav på de verksamheter som finns.
Det finns ett förfarande där man söker tillstånd, och det finns tillsyn. Till detta kommer dessa miljökvalitetsnormer. Om man då tror på den enskildes rätt och rättssäkerheten är det inte helt enkelt att lagreglera enbart med miljökvalitetsnormen som instrument. När det gäller dubbdäcken är jag öppen för diskussion. Jag tycker att det är en viktig fråga. Vi har ännu inte landat i något slags förslag när det gäller det än.
Men jag ser också att det är ohållbart att ha dubbdäck i innerstan.
Sofia Arkelsten (M):
Jag litar stenhårt på att stenograferna kommer att göra ett bra jobb så att jag kan läsa om detta. Socialdemokraterna har lämnat några förslag. Men ni säger inte vad de kostar. Det är ett rent önsketänkande som Dan Nilsson levererar. Ni säger ingenting om hur mycket pengar som ni vill lägga på ett internationellt forskningscentrum. Ni säger inte om ni är för eller emot Havsmiljöinstitutet. Jag uppfattade dig som att du var lite för det.
Men jag vet inte om Dan är för ett forskningsinstitut som Moderaterna eller alliansen föreslår, eller om det måste vara en socialdemokratisk idé. När det gäller handelsgödsel talade jag lite grann med min kollega Sven Gunnar Persson före debatten. Han berättade att vi är de enda i Europa som har denna skatt. Jag är jätteimponerad av LRF som har arbetat med Greppa näringen som är ett bra projekt för att minska övergödningen.
När det gäller hot spots och de stora djurfabrikerna, som man skulle kunna kalla dem, är det något som vi redan har sagt att vi ska jobba med tack vara Baltic Sea Action Plan. Jag hörde ingenting nytt från Dan. Jag hörde ingenting som var spännande och roligt. Men jag kan göra ett försök och läsa vad han har sagt. Men jag uppfattar det som att ni inte har någonting att komma med i denna politik.
Sofia Arkelsten (M):
Det var faktiskt en höjdare att komma överens med Centerpartiet i de här frågorna. Jag är rätt stolt över den klimatpolitik som vi har levererat. Jag och Claes Västerteg har tillbringat många timmar i Klimatberedningen, där vi var väldigt nära att komma överens med alla partier. Jag kan lugna Roland Bäckman. Det var så trevligt, en riktig höjdare. Det är klart att det är oroande om man har höga kadmiumnivåer. Men kadmiumfrågan är inte ny.
Det är inte så att det här är första gången vi har diskuterat den, utan den har diskuterats länge. En av de saker som vi måste prata om är att tillsynen fortfarande finns kvar. Politikens uppgift är naturligtvis att se till att maten är säker. Men det är ganska oansvarigt från socialdemokratins sida att säga att bara för att man har en liten skatt som inte har någon påverkan längre blir allting bra. Jag vägrar tro att det är så ni egentligen tycker. Det här är någonting vi följer.
Ett styrmedel tycker jag ska styra, annars är det meningslöst. Det finns inget egenvärde i att införa skatter.
Sofia Arkelsten (M):
Jag vill vara tydlig mot Tina Ehn. Jag tror att handelsgödselskatten hade en effekt. Men en skatt har en miljöstyrande effekt när den påverkar kostnaden. Kostnaden har sprungit i väg. Det som ibland kallas peak fosfor, alltså bristen på fosfor i världen, har påverkat mer än någon regering hade vågat göra. Vi har alltså en högre kostnad nu än tidigare, en ganska rejäl kostnad. Då är själva skattedelen inte den relevanta biten.
Egentligen borde de som Tina Ehn pratar med vara tokglada för att kostnaden har gått upp så fantastiskt mycket. Det är mycket mer än den skatt som kunde ha funnits. Jag har även fört en diskussion med branschorganisationen Svenskt Vatten, som följer frågan, har en pågående diskussion och också lägger ned pengar på forskning när det gäller kadmiumfrågorna. De ger en lite annan bild av detta.
Skatten på växtnäring infördes i en tid av överproduktion. Den kunde påverka produktionen också. Våra egna överskott är nu borta, och vi har ett ökat behov av att få ut mer livsmedel men även biobränsle. Jag undrar vilken Miljöpartiets inställning är till detta. Är det så att man ska skatta bort även livsmedelsproduktion och biobränsle i Sverige?
Är det inte meningen att vi ska kunna producera här?
Sofia Arkelsten (M):
Det kommer att bli en mycket intressant valrörelse. Om man lyssnar på de olika siffrorna menar Miljöpartiet att det handlar om 28 kronor per bondgård. Om man tittar på det sammantaget per producerande enhet är det ungefär 300 eller 400 miljoner kronor om året. Det är sammanlagt ungefär 1 miljard. Det beror på hur man vill visa vad skatten egentligen gör.
Jag kan konstatera att när den miljöstyrande verkan är borta är skatten ganska meningslös. Det som har hänt nu är att kostnaderna har ökat mycket mer. Vi kan tala lite om den ekologiska odlingen. Den är oerhört intressant. Vi har förstärkt miljöersättningen för ekologisk produktion i landsbygdsprogrammet med ungefär 60 miljoner kronor per år. Målet om att 20 procent av jordbruksmarken ska vara i certifierad ekologisk produktion ligger fast.
Det har funnits 16 miljoner som har gått till marknadsfrämjande insatser. Men där har livsmedelsproducenterna spöat regeringen ganska rejält och lägger mycket mer pengar på att marknadsföra ekologiska produkter. Det tycker vi är bra. Ungefär 8 miljoner kronor är i dag öronmärkta för ekologiska satsningar. Jag tycker att det är rätt att minska de pengarna. Där går marknaden in och gör ett alldeles utmärkt jobb som är mycket tuffare och bättre. Däremot delar jag Tina Ehns inställning när det gäller kretsloppen.
Jag tror att vi allihop kan bli mycket bättre på att arbeta med kretslopp och att återföra näringsämnen. Första steget är väl att det har blivit så fantastiskt dyrt med fosfor. Det kommer att ställa nya krav. Men det är inte bara kostnaden som styr. Det som också är viktigt är att man får nya sätt att arbeta, kunskap och forskning. Vi har aldrig tidigare lagt mer pengar på forskning.
Vi har också tagit ett rejält tag i kunskapsdelen som är skola, högskola och högre utbildning. Jag har fullt förtroende för regeringen.
Sofia Arkelsten (M):
Det är alltid intressant att bli recenserad av Miljöpartiet. Naturligtvis är det här ett lyxproblem, därför att det är många länder som inte klarar att nå upp till sina åtaganden. Det är många länder som inte klarar det som fanns i Kyotoprotokollet. Vi ska vara stolta och glada över att vi har möjligheten att fundera på hur vi ska hantera överskottet av utsläppsrätter. Vi tar naturligtvis klimatfrågan på allvar, och det tror jag egentligen inte att Per Bolund tvivlar på.
Vi träffas ju i många olika debatter. Frågan som skiljer oss är hur vi ska lösa de olika klimatproblemen. Under regeringens tid har vi gått från ett mål på -4 procent till -40 procent. Jag tycker att det säger en hel del om hur klimatfrågan prioriteras. Jag fick en fråga, fru talman, från Per Bolund om vilka investeringar man skulle kunna göra.
Jag säger så här: Jag skulle inte vilja spekulera i exakt vilka investeringar det skulle kunna vara. Jag är inte säker på att det är det bästa sättet att lösa det här. Det som händer nu är att vi i god ordning väntar på att regeringen ska titta på det här och komma med ett förslag till riksdagen. Och vi kommer att få tillfälle att diskutera det här igen. Det vi diskuterar i dag är formerna.