Patrik Björck (S):
Tack, statsrådet, för svaret! Jag hade frågat jämställdhets- och biträdande utbildningsministern om hon hade tänkt ta initiativ till att utvärdera vårdnadsbidraget ur ett jämställdhetsperspektiv, och jag hade sett fram emot att få diskutera frågan med jämställdhetsministern. Men det kan naturligtvis vara lika intressant att diskutera frågan med socialministern, och jag tackar för svaret. Vad blev svaret på frågan? Jag tolkar det som att svaret blev nej.
Ministern avslutade sitt anförande med att säga att "för närvarande finns inget ytterligare statistik- eller utvärderingsuppdrag lämnat eller inplanerat". Det är väl ett mycket klart och tydligt nej. Vad som har fått mig att fundera är bland annat en rapport från Försäkringskassan. Där framgår att en sammanställning av tidigare forskning om effekter av vårdnadsbidrag visar att detta fortfarande är ett relativt outforskat område, särskilt forskning om långsiktiga effekter.
Försäkringskassan menar att de studier som finns emellertid visar att vårdnadsbidraget har en negativ påverkan för arbetsutbudet för kvinnor, särskilt kvinnor med invandrarbakgrund och låg utbildning men även ensamstående kvinnor. Forskningen visar också att vårdnadsbidraget påverkar arbetsfördelningen i hemmen. I de familjer som använder vårdnadsbidrag är uppdelning av tid med barn och hushållsarbete mer ojämn.
Om Försäkringskassan lägger fram en sådan rapport blir ministerns svar märkligt, herr talman. Ministern sade i sitt svar att meningen med reformen är att "förbättra förutsättningarna att kombinera arbete och familjeliv". Om en statlig myndighet konstaterar att forskningen säger att resultatet är det motsatta borde väl rimligen regeringen vilja utvärdera detta och inte svara nej på frågan.
Statsrådet sade vid flera tillfällen ungefär samma sak i sitt svar, nämligen att "regeringen vill förbättra förutsättningarna för ett aktivt och jämställt ansvar för föräldraskapet". Man vill det, men var finner man stöd för att reformen åstadkommer det man säger sig vilja? Annars var det ett märkligt svar, särskilt som det avslutades med att man inte ens är intresserad av att ta reda på vad som verkligen gäller. Ministern sade ytterligare att man ska "underlätta för föräldrar att kombinera yrkesliv med familjeliv".
Påståendet att "förutsättningarna för män och kvinnor att dela mer lika på tiden hemma med de små barnen förbättrades också med införandet av jämställdhetsbonusen" blir lite märkligt eftersom jag inte ens har frågat om detta, men jag återkommer till frågan senare, herr talman. Jag går tillbaka till den verklighet jag beskriver.
Forskningen visar på en negativ inverkan på arbetsutbudet för kvinnor. Ministern sade visserligen att regeringen inte bryr sig om arbetslinjen vid den typen av reformer. Vi vet i och för sig sedan tidigare att arbetslinjen inte är någonting som den här regeringen vårdar särskilt mycket. Skulle man inte åtminstone kunna fundera över jämställdhetsaspekten då det här särskilt drabbar kvinnor? Det är min fråga.
Forskningen säger att de studier som finns pekar på att detta har en negativ inverkan på arbetsutbudet för kvinnor. Här säger man att det här är till för att förbättra förutsättningarna för ett aktivt och jämställt ansvar för föräldraskap och att underlätta för föräldrar att kombinera föräldraskap med yrkesliv. Varför vill man inte utvärdera det?