KBLab/rixvox huggingface dataset:
Magnus Jacobsson (KD):
Jag vill börja med att tillstå att ledamoten Jens Holm har mer pengar i sin budget än vad Kristdemokraterna har. Jag blev väldigt nyfiken när jag lyssnade på anförandet vad gällde just järnväg och till och med på bristen i anförandet vad gällde väg. Skälet till min nyfikenhet är en liten beräkning som jag, när jag för något år sedan hade förmånen att komma tillbaka till riksdagen, bad en av våra tjänstemän att göra.
Om vi ökar godsflödet med 100 procent, vad skulle det få för effekter på lastbilsflödet? Om vi tar 100 procent mer på järnväg, vad innebär det med 2018 års siffror i minskat flöde på lastbil? Svaret är 8 procent.
Det går alltså inte att med trovärdighet hålla ett anförande i kammaren där man stenhårt argumenterar för järnvägen som enda lösning. Kristdemokraterna vill ha mer järnväg. Vi vill att nordiska triangeln förbättras liksom järnvägen upp till Norrland.
Vi anser att det är mycket viktigt att få igång fungerande godspendlar, gärna nattetid när andra flöden inte befinner sig på spåret. Vi är positiva till detta och ligger på ungefär samma budget som regeringen, som för övrigt över tid har ökat budgeten på både järnväg och väg. Men själva teoribildningen, att ställa transportslag mot varandra, håller inte.
Vi kommer att behöva så kallade inlandshamnar där lastbilar för fram gods till järnväg, på samma sätt som vi har riktiga hamnar, enligt mig som bohuslänning, där vi tar emot gods från utland och kan skeppa gods mot utland. Min grundfråga blir: Hur ska Vänsterpartiet få bort allt gods som måste gå i det finkapillära systemet?
Magnus Jacobsson (KD):
Det är helt korrekt att vi har tackat nej till en del av regeringens satsningar som vi bedömer som ineffektiva. Vi tror inte att de kommer att ge det resultat som regeringen tillsammans med Liberalerna och Centern tror. Vi gör en helt annan bedömning. Vi tycker nämligen, precis som tidigare företrädare konstaterade, att Sverige har förhållandevis låga banavgifter och en förhållandevis välfungerande marknad, vilket vi är positiva till. Fru talman!
Jag noterar att jag inte får svar på min huvudfråga. Om vi fördubblar godsflödet påverkar det ungefär 8 procent på det rörliga. Det hjälper inte med fler båtar eller fler tåg, för det går inte båt ända fram till min mamma i Delebäck. Det är ett system som hänger ihop, och det är där bristen är. Det handlar inte om brist på pengar utan brist på samhällsanalys.
Magnus Jacobsson (KD):
Jag har en liten fundering. Trafikverket släppte rätt nyligen en rapport där man pekar på de inriktningar som kommer i den kommande propositionen. När det gäller vårt mål om 70 procent till 2030, som är ett delmål, pekar man på tre strategier: elvägar, biobränsle och högre pris vid pump. Man nämner till och med 50 kronor.
Samtidigt pekade man på att detta inte kommer att räcka exempelvis när det gäller biobränsle, och det sägs även från skogens håll. Det är ju egentligen restvaror som är tänkta att användas - annars blir det hela träd som får användas, och då får vi inte den miljöeffekten. Då är det kanske elektrifieringen som är den väg som har bäst förutsättningar att bidra till att vi lever upp till målen.
Vi ser redan i dag att man exempelvis inom kollektivtrafiken har löst en hel del, men man har också använt mycket av det biobränsle som finns. Om lastbilar och personbilar också ska gå in finns antagligen inte biomassan för att göra biobränsle. Jag tror inte heller att något parti kommer att vara fullt berett att gå fram med 50 kronor - kanske något, men inte något av våra två partier.
Vi ser också att det sker en väldig massa spännande saker i norra Sverige. Vi ser hur det byggs nya fabriker och hur digitala lösningar gör att man inte måste flytta till Stockholm utan kan driva sitt företag ändå. Vi ser hur stora och tunga gamla industrier går över till elektrifiering för att kunna göra vätgas. Det händer en hel del i norra Sverige, vilket gör att de kommer att använda mer av den el som de producerar. Detta innebär att det kommer att finnas mindre el att flytta ned till oss. Vi ser också att överföringskapaciteten är för svag.
Vi ser att det är svårt - man kan inte bygga en laddstolpe om det inte finns el i backen. Samtidigt avvecklar vi kärnkraften. Hur kommer ni att lösa detta?
Magnus Jacobsson (KD):
För det första vill jag verkligen tacka för svaret. Jag uppskattar det, och jag delar ledamotens uppfattning att vi måste titta på restprodukter om vi över huvud taget ska klara av att få fram mer biobränsle. Där finns nog en hel del att göra. Framför allt blir det väldigt konstigt om vi ska ha en miljöpolitik som bygger på att vi förbättrar våra utsläpp genom att man hugger ned regnskog i andra delar av världen och planterar palmer för att ta fram palmolja och så vidare. Den delen håller jag med om.
Men när jag tittar på det här är det ändå så att en av de stora förmågorna - ett område där vi verkligen skulle kunna gå fram - är elektrifiering. Det handlar inte bara om kapacitetsbrist i meningen ledning utan också om kapacitetsbrist över dygnet. Vi exporterar el om man ser på hela året, men vi exporterar inte el varje timme eller varje minut. Vi har en kapacitetsbrist.
Om vi ska klara de mål som vi är överens om att klara måste vi få fram mer kräm i ledningarna, förutom att vi behöver få fram ledningarna.
Magnus Jacobsson (KD):
Jag ämnar inte försöka förlänga debatten alltför mycket, men jag vill bara dubbelkolla att jag hörde rätt. Jag uppfattade det som att ledamoten sa att vägtrafiksystemet ur ett miljöpartistiskt perspektiv mer eller mindre är färdigbyggt. Då blev jag nervös. Vad vi ser i Sverige och egentligen i hela västvärlden är en utökad urbanisering. Fler människor väljer att flytta in till städer.
Det är en process som har pågått under en längre tid, och det finns väldigt lite som talar för att den kommer att avstanna. I Stockholm har vi Östlig förbindelse. I min hembygd bygger man om runt Göteborg. Vi ser behov i Malmö. Men vi ser också i norra Sverige att våra universitetsstäder och städer med tung industri kommer att behöva en fungerande infrastruktur.
Det räcker inte att infrastrukturen bara fungerar inne i städerna; det är rätt bra om man emellanåt också kan köra mellan städerna. Jag träffar en hel del människor, framför allt från landsbygden, som är djupt frustrerade över att man just nu sänker hastigheterna därför att man inte bygger ut vägsystemet.
Jag måste bara få ställa frågan: Var det rätt uppfattat att Miljöpartiet uppfattar det som att vägsystemet i princip är färdigbyggt?
Magnus Jacobsson (KD):
Jag har all respekt för att man om man bor i Stockholm eller Uppsala och har förmånen att pendla mellan Stockholm och Uppsala kan uppleva att trafiksystemet är förhållandevis väl utbyggt. Det finns både järnväg och fin motorväg, men till och med i det systemet finns det flaskhalsar emellanåt. Och man behöver inte åka långt norr om Uppsala innan man upptäcker att vägsystemet inte fungerar.
Som ledamot är man givetvis också välkommen att besöka min hembygd och komma ut på kusten och se hur hela systemet kör fast en sommardag ute i Grebbestad. Alltså, med all respekt: Vi måste ha en fungerande infrastruktur i hela landet. Sedan kanske det inte måste vara just färre bilar som kör, utan det är bränslet som är den stora problematiken.
Det är klart att en ökande befolkning med ökande mobilitet kommer att innebära fler fordon i någon form, men då är det bränslet och utsläppen vi måste bekämpa, inte själva fordonet.
Magnus Jacobsson (KD):
Det har länge funnits en irritation bland traditionella båtturister och badande avseende vattenskotrar som framförs i hög hastighet nära andra båtar eller personer som badar. Det är därför positivt att det nu kommer en reglering som syftar till att få dem som framför dessa fordon att uppträda på ett mer korrekt och säkert sätt.
Samtidigt väljer regeringen lösningar som inte stämmer överens med den tradition som finns inom sjöfarten.
KD står därför bakom utskottets tre förslag till tillkännagivanden avseende ett teknikneutralt obligatoriskt förarbevis, att ge båtlivets befintliga utbildningsorganisation och andra externa aktörer möjlighet att utbilda och examinera för förarbevis samt att ge båtlivets befintliga utbildningsorganisation och andra externa aktörer som erbjuder utbildning och examination möjlighet att utfärda förarbevis.
Fru talman! Samtidigt som vi nu ser över lagen avseende förarbevis för vattenskoter ska vi vara medvetna om att det finns allt fler båtar som är konstruerade på ett sådant sätt att de kan framföras med en väldigt hög fart. Vi har därför pekat på behovet av en mer generell översyn av behovet av förarbevis när det gäller båtar som går i förhållandevis höga hastigheter.
Vi anser inte att obligatoriska praktiska moment ska ingå i utbildningen för det nya förarbeviset för vattenskoter. Ett skäl till detta är att de praktiska momenten i regel inte utgör ett problem. Tvärtom verkar dessa personer ofta ha god kunskap om hur man kör själva fordonet. Man brister dock i sjövett och respekt för övriga personer som befinner sig i eller på vattnet.
Ett annat skäl att avstå från praktiska utbildningsmoment är att det är kraftigt kostnadsdrivande. Samtidigt bidrar det troligtvis inte till något substantiellt i själva utbildningen. Fru talman! Vi står bakom de tillkännagivanden som föreslås i betänkandet. Vi står även bakom våra egna reservationer, men för tids vinning yrkar vi bifall enbart till reservation nummer 9.
Magnus Jacobsson (KD):
Det är väldigt svårt att bedöma vad det kommer att bli i kostnader. Ledamoten Holm har helt rätt i att just nu i detta ögonblick är det kostnader för att behålla Bromma. Det var precis det jag försökte gå in på i slutet av mitt anförande. Alla framtidsanalyser säger att det kommer att ta olika lång tid innan flyget är återställt.
Nu befann jag mig i den här kammaren vid "nine eleven", och jag var då flygansvarig för Kristdemokraterna. Man såg samma effekt där, vilket var helt logiskt. Det skedde ett fruktansvärt angrepp. Flyget internationellt gick ned, men det återhämtade sig förhållandevis snabbt. Det som i teorin skulle kunna tala emot att det återhämtar sig lika snabbt den här gången skulle kunna vara digitaliseringen.
Vi vet bara inte hur länge vi som människor upplever att digitaliseringen är en bra lösning. Jag hör till dem som tror att människan i mångt och mycket är en social varelse. Man kommer att använda digitala lösningar för en del snabba möten. Men i längden kommer vi nog att vilja umgås igen.
De mellansamtal som blir när man tar lite kaffe vid ett möte är lika viktiga i näringslivet och den offentliga sektorn som i det privata familjelivet. Det mellanmänskliga kommer att tala för att återhämtningen sker snabbare än vad vi tror. Det är också så, vilket jag försökte peka på i slutet av mitt anförande, att vi nästan bara har talat om den inhemska svenska rörelsen och den europeiska rörelsen. Men det pågår någonting. Det pågår en förändring internationellt.
Kina är i dag världens största ekonomi. För bara några år sedan var det USA. Det händer grejer utanför vårt område som påverkar även flyget. Jag delar helt enkelt inte ledamotens analys att det kommer att vara en så lång risk, men det är svårt att bedöma hur länge det är en risk.
Magnus Jacobsson (KD):
På den retoriska frågan väljer jag att svara retoriskt att vi alltid vet bättre än V. Men vi lämnar det därhän. Det som de andra har sagt, och vi har suttit på samma möten, är en tidsbedömning. En del bedömer att det kommer att ta väldigt lång tid. Andra bedömer att det kommer att ta något kortare tid. Vi har även haft en professor hos oss i utskottet som har konstaterat att infrastruktur alltid växer med 1 1⁄2-3 procent över tid.
Det hänger ihop med hur den allmänna ekonomiska tillväxten är. Det är just det som är min poäng när jag pekar på den internationella rörelsen. Om ekonomin växer i världen kommer det att påverka ekonomin i Europa eftersom vi i dag är beroende av varandra. Sverige är ett av de mest exportberoende länderna i världen. När ekonomin växer så växer även den svenska ekonomin. Det leder också till inhemska flygrörelser. Jag är väl medveten om att Bromma framför allt har inrikesflyg.
Sedan ska man vara medveten om en sak. Det tillkännagivande vi gör är en tydlig markering mot i första hand Miljöpartiet som vill stänga Bromma, och sedan vill man helst inte utveckla Arlanda. Med det tillkännagivande som vi nu gör har vi signalerat att man måste fatta beslut om Arlanda innan man går in i Brommadiskussionen. Det sätter en otrolig press på regeringen att göra saker i rätt ordning. Det är framför allt det som vi kristdemokrater har pekat på.
Vi delar den uppfattning som har lyfts fram av Socialdemokraterna i talarstolen i dag. Arlanda måste utvecklas. Men då kan man inte börja med att stänga Bromma för att sedan bromsa Arlanda. Det är därför som vi har ställt oss bakom initiativet. Det är för att sända en tydlig signal att Sveriges riksdag vill ha ett levande och väl fungerande flyg. När vi vet hur utvecklingen blir kan vi eventuellt fatta ett framtida beslut om Bromma.
Magnus Jacobsson (KD):
Det är jätteviktigt att vi lyssnar på vad olika parter säger. Swedavia är i det här fallet en part, nämligen den som driver just de här flygplatserna. Sedan finns det andra parter, exempelvis de som landar på flygplatserna. De har konstaterat att det finne en del problem med detta. De har till och med haft problem att få slottider när de har försökt att komma in på Arlanda. Det är också viktigt att vi refererar till olika organisationer hyfsat lika.
Stockholms Handelskammare är tydlig med att man nog på sikt kan stänga Bromma. Men då måste det ske investeringar i Arlanda. Det sa inte regeringen vid den presskonferens man hade. Här finns alltså en väldigt tydlig tonskillnad. När det gäller det tillkännagivande vi gör i dag sa Handelskammaren i utskottet rent ut: Det är ett bra tillkännagivande. Det var inte för att de i första hand kanske försvarade Bromma.
Det gäller den delen i tillkännagivandet där vi är otroligt tydliga med att man måste utveckla Arlanda om man ska klara både inrikes- och utrikeskapaciteten. Svaret på frågan är att vi kristdemokrater delar analysen att vi just nu har ett pandemiläge. Vi vet inte hur snabbt det återhämtar sig. På den inhemska marknaden, och med inhemska menar jag även den europeiska marknaden, ser vi att återhämtningen troligtvis kommer att ta tid.
På den något större marknaden sker andra saker som vi inte ens har fått analyser på. Den internationella medelklassen växer faktiskt. Det är något som är positivt när människor går från fattigdom in i medelklass och från fattigdom in i bättre välfärd. Det påverkar våra handelsmönster. Det är något som är positivt för Sverige eftersom vi är ett exportberoende land som kommer att sälja mer. Men det kommer också resultera i mer rörelser. Det är väldigt svårt att bedöma.
Vår bedömning och vårt svar har varit att man inte kan stänga Bromma just nu om man inte först har en tydlig strategi med Arlanda, och den saknas hos regeringen.
Magnus Jacobsson (KD):
Ingen ifrågasätter att återhämtningen kommer att ta tid. Ingen ifrågasätter att det sker en digitalisering och att fler kommer att använda den digitala tekniken. Men regeringen var inte tydlig med vad man ville med Arlanda. Man hade en presskonferens där man glad i hågen signalerade att nu stänger vi Bromma.
Vi i den här kammaren vet, för vi har ju hört debatterna förut, att det finns partier som gärna skattar bort flyget, trots att flyget rör sig över nationsgränser och inte kan jämföras med den inhemska strukturen som rör sig inhemskt. När regeringen inte svarar på frågan om den framtida investeringen på Arlanda skapar man en osäkerhet. Fru talman!
Det är väldigt enkelt för regeringen att skapa trygghet i systemet och bidra till att Arlanda får nya flyg. Det räcker att man lyssnar till det som riksdagen i dag säger, för det finns två sidor i den signalen. Den ena är: Stäng inte Bromma innan vi vet hur framtiden ser ut! Den andra är: Kom med ett tydligt besked om att utveckla Arlanda!
Om regeringen kunde komma med en proposition med tydliga besked om att Arlanda ska bli en framtida nod är jag helt övertygad om att fler partier skulle titta på den med stort intresse. Men hittills har vi bara fått höra: Stäng, stäng, stäng! Vi är några som säger: Flyget är viktigt, flyget behövs och flyget ska utvecklas.
Magnus Jacobsson (KD):
Tack, ledamoten Lindberg! Jag blir glad när jag lyssnar på dig. Jag tycker att det är positivt. Jag kan ta några enkla exempel. Jag bor i Uddevalla - det är inte i den här delen av Sverige. Min hustru kommer från Estland. Vi flyger faktiskt en hel del. Vi flyger till släkten men har också av andra skäl valt att ibland göra flygresor. Det kan vara affärsresor eller semester.
Vi har i princip aldrig tittat på Arlanda. Teres Lindberg har helt rätt, fru talman. För många av oss i Sverige är Arlanda inte ett alternativ. Vi tittade på Landvetter-Frankfurt när vi skulle till några vänner i Brasilien.
När vi åkte till Israel tittade vi på Köpenhamn-Frankfurt, hela tiden med matartrafik från Landvetter. Vi var med släkten i Thailand vid ett tillfälle; då var det Helsingfors.
Det är enligt min bedömning en helt korrekt analys att om Arlanda på sikt ska ha en chans måste man ha en flygstrategi som inte bara handlar om Stockholms stad och Stockholmsregionen utan som handlar om Sverige. Jag är den förste att tillstå detta. Det finns bara ett litet problem.
För några minuter sedan stod en del av regeringsunderlaget och förklarade att man inte står bakom den politiken. Detta är också ett av skälen till att vi har kunnat samla fem partier kring en markering om att vi måste kunna hantera hela landet. Trots att vi har lite olika tonläge när det gäller frågan om Bromma har vi ändå kunnat samla oss och säga: Bevara och utveckla Arlanda. Men regeringen måste göra det!
Magnus Jacobsson (KD):
Jag kan tycka att ledamoten Lindberg kanske bara läser tillkännagivandets ena sida. Det har nämligen två ben. Det har ett bevarandeben - inget snack om det. Men det har också ett framåtsyftande ben, där det pekas just på vikten av att vidta åtgärder på Arlanda så att Arlanda i framtiden kan klara både inrikes- och utrikesflyg.
Det som är så spännande är att vi här i kammaren har fått ett väldigt tydligt besked - samma tydliga besked som gavs på regeringens presskonferens: Med nuvarande regering kommer ingenting att hända på Arlanda.
Det är den oron som är ett av skälen till att vi i dag har denna politiska situation, med fem partier som trots en viss oenighet sinsemellan har kunnat enas om att det är för tidigt att ta beslut om Bromma eftersom vi inte vet hur framtidsutvecklingen ser ut och att det är helt åt skogen att man inte klarar av att ta beslut om att utveckla Arlanda. Det hänvisas mycket till Swedavia, och jag har stor respekt för det.
Men vi är några som känner en viss frustration över att man hänvisar till en rapport som är hemligstämplad och som vi inte ens kunde få ta del av vid något av de två tillfällena i trafikutskottet. Jag ställde en uttrycklig fråga i trafikutskottet om Swedaviarapporten och fick det klara beskedet att de betraktar den som en affärshemlighet. Vi har alltså inte fullt ut fått det underlag vi har efterfrågat. Det tycker jag, fru talman, är oförskämt, och nu har jag sagt det här i kammaren.
Det vore klädsamt att politiken åtminstone fick en chans att få samma och likvärdiga underlag när vi debatterar en fråga. Ytterst handlar denna debatt inte bara om Bromma. Den handlar om Sverige och Sveriges förmåga att vinna den kamp som ledamoten Teres Lindberg lyfte fram. Jag är glad över Teres Lindbergs engagemang i frågan, och jag skulle vara ännu gladare om regeringen hade samma engagemang.
Magnus Jacobsson (KD):
Jag har den största respekt för Patrik Jönssons erfarenhet och har vid flera tillfällen haft förmånen att få lyssna på argumentationen från Sverigedemokraterna. Vi kristdemokrater delar upp den inre kompetensen och upphandlingen.
När man lyssnar på dem som i dag jobbar med underhållet säger egentligen alla operatörer samma sak, nämligen att det finns en stor risk att det blir mindre kompetens om man återförstatligar verksamheten. Det innebär att man kommer att få en kunskapsflykt när personer som inte vill tillbaka under det statliga paraplyet helt enkelt väljer att jobba i andra branscher.
Vi vet redan i dag att det är svårt att få fram personal med rätt kompetens. Det som lyfts fram är helt korrekt, alltså att Riksrevisionen har kritiserat Trafikverket för bristande kompetens. Jag sa också i mitt anförande att det är där som vi kristdemokrater skulle vilja sätta fokus: att man blir bättre på att upphandla och att man blir bättre på att hålla kontroll på spåret. Det måste ägaren göra.
Sedan gör man seriösa upphandlingar där den som genomför underhållet har en bra motpart. Från kristdemokratiskt håll delar vi alltså uppfattningen att motparten i detta fall brister. Det är också det som flera av utredningarna har visat. Men lösningen att återförstatliga kommer inte att lösa problemet.
Den stora risken med att återförstatliga är snarare att vi får fler som lämnar branschen, och då har vi verkligen ställt till det för oss, fru talman.
Magnus Jacobsson (KD):
VTI:s undersökning pekar på att det har skett besparingar genom den metod som vi använder i dag. Riksrevisionen är otroligt tydlig i sin kritik. Den handlar framför allt om bristen på förmåga att upphandla på ett korrekt sätt. De olika operatörer som åtminstone vi kristdemokrater har lyssnat till signalerar väldigt tydligt att de upplever samma brist från Trafikverket.
De upplever att man är sen på bollen när det gäller digitalisering av kontrollen av spåren och att man är sen på bollen att använda sig av tågens nya teknik där även lok och annat kan känna av standarden på ett spår. De upplever egentligen en frustration över att de inte har en tillräckligt stark motpart. Vi kristdemokrater skulle vilja att man stärker Trafikverkets förmåga att göra goda upphandlingar.
I den delen tror jag att vi är helt överens, nämligen att vi vill ha ett bättre fungerande underhåll. Däremot finns det grupper som även vi har talat med och som delar Sverigedemokraternas uppfattning. Det är framför allt de fackliga parterna. Det är kanske här det går en mer ideologisk skiljelinje.
Vi kristdemokrater tror på marknadskrafterna och på idén om att man har olika parter som kan lägga anbud, medan de fackliga parterna tror på idén att gå tillbaka till mer av det gamla. Jag var lite förvånad över att Sverigedemokraterna har landat i den hållning som Socialdemokraterna, Vänstern och Miljöpartiet har. I deras fall förstår jag det. Det hänger liksom ihop med deras ideologiska rötter. I Sverigedemokraternas fall var jag något mer förvånad.
I grunden tror jag däremot att om vi ska få ordning på underhållet måste fokus ligga på bättre upphandlingar. Att återta personal som ska göra jobbet hjälper inte om arbetsledningens beställning är dålig.
Magnus Jacobsson (KD):
Jag måste erkänna att jag har, höll jag på att säga, ett moralfilosofiskt problem när jag ska debattera med Jasenko Omanovic. Det är inte så att han bara är norrlänning, utan han är också en förbaskat trevlig sosse. Oaktat det måste jag ändå som en av många oppositionsföreträdare försöka ta lite debatt med dig. Men du ska ha den kredden; jag uppskattar att jobba ihop med dig i trafikutskottet. Fru talman!
Jasenko lyfte upp ett par viktiga aspekter, till exempel punktlighet. Och där är vi överens. Han lyfter upp vikten av investeringar i Norrland. Där är vi överens. Sedan tar det stopp. 90 procent av alla transporter sker på väg. 10 procent sker på järnväg.
I den hittillsvarande socialdemokratiska budgeten gör man investeringar i framtiden. I den kommande budgeten, som vi ska diskutera på måndag, gör man investeringar i framtiden.
Vi är överens om att det är bra med investeringar i framtiden, men det uppstår ett problem där man i balansen lägger mer på investeringar än vad man lägger på att sköta det man redan äger och har. Det är här jag kommer till min fråga. Vi ser nu på nationell nivå, ungefär som vi ser i många kommuner, en underhållsskuld.
Vägkroppen går sönder, och järnvägskropparna går sönder. Vad ämnar regeringen göra, och vad ämnar Socialdemokraterna göra, för att ta itu med underhållsskulden? Trots de nya pengar som Jasenko lyfter fram befinner vi oss i ett minusläge.