Maria Larsson (KD):
Jag hann aldrig till det europeiska perspektivet i det förra svaret, så jag vill gärna ta och besvara de frågorna nu. EU-arenan är väldigt viktig för oss att arbeta med. Vi skrev tydligt i den första regeringsförklaringen som ligger till grund för hela mandatperioden att vår uppgift är att se till att det finns en restriktiv alkoholpolitik på plats i Sverige och att vi från svensk sida för den.
Därför har vi verkat bland annat för höjda minimiskatter på alkohol. Det är intressant att se att flera europeiska länder i dag höjer sina alkoholskatter. Vi har ett gemensamt problem, inte minst med ungdomsdrickandet. Vi har verkat för bättre punktskatter. När punktskattedirektivet var uppe och behandlades - jag kommer inte riktigt ihåg hur länge sedan det är - fick vi till stånd, mycket genom svenskt pådrivande, en bättre kontroll av alkohol som privatimporteras.
Man ska tydligt kunna identifiera ursprungsland och därmed också beskatta i mottagarlandet. Den alkohol som köps i Tyskland ska kunna beskattas i Sverige. När det gäller Rosengrendomen, som Eva-Lena Jansson talade om i sitt första inlägg, var det verkligen inget som vi ville ha infört eller bidrog till att införa. Det är ett mål som har legat i EG-domstolen.
Utslaget blev att Sverige skulle tillåta det här. Det var inte mycket förhandlingsutrymme där. När domstolen dömer har vi att rätta oss därefter. Det gjorde att vi fick be riksdagen att besluta om lagändringar. Men det är viktigt att där säga att även på sådan alkohol ska skatt betalas i Sverige. Man har skattskyldighet i Sverige för den alkohol som importeras.
Det gör att den inte blir så rasande mycket billigare, eftersom de svenska skatterna är höga. Det är ett av våra två verkningsfulla instrument i den restriktiva alkoholpolitiken. Det handlar om höga skatter på alkohol, och det handlar om försäljningsmonopolet. Båda två är väldigt viktiga instrument i den restriktiva alkoholpolitiken.
På EU-nivå finns det väldigt mycket mer att göra, skulle jag vilja säga. Det finns en samsyn på ett annat sätt i dag. Det finns en syn på alkoholen som en folkhälsofråga, inte som en näringslivsfråga eller som en handelsfråga längre. Jag kan se att alla länder i dag jobbar mot ungdomsdrickandet. Det kommer att vara en av mina prioriterade frågor under ordförandeskapet.
Vi kommer bland annat att ha en stor expertkonferens här i Stockholm i september månad med ministerdeltagande men också med väldigt många experter och frivilligorganisationer från många länder. Vi kommer också att vara arrangör för väldens första internationella alkoholkonferens, även den i september. Det är första gången som det arrangeras en sådan, och vi får förmånen att arrangera den tillsammans med WHO. Vi försöker verkligen att vara offensiva i det internationella arbetet.
Vi är beroende av hur omvärlden ser ut, också för vad som händer i Sverige. Visst kommer det väldigt mycket alkohol över gränserna. Jag var nere hos tullen i Helsingborg för ett par veckor sedan, såg de överlastade bilarna och hörde polisen och tullen berätta om att samma bilar kan återkomma flera gånger per vecka. Det handlar naturligtvis inte om att det är privat bruk. Det försäljs, många gånger till minderåriga ungdomar.
Det gäller att kunna bekämpa det med tullens och polisens insatser. Därför är det glädjande att både tullen och polisen har fått ökade resurser för att kunna göra det arbetet på ett gediget och bra sätt. Det är lite av en ojämn kamp, för det är naturligtvis väldigt mycket att inventera en enda bil. Man måste lasta ur allting, dokumentera allting och sedan skrida till handling.
Men det förtar inte vikten av att vi gör ett offensivt arbete.