KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lars Beckman (M):
Jag vet inte om det var ett försök till härskarteknik att säga att jag och Carl-Oskar Bohlin är okunniga. Jag kan dock berätta att lagen om allmänna vattentjänster trädde i kraft den 1 januari 2007. Dessförinnan gällde 1970 års va-lag. Lagen reglerar vattenförsörjning och avlopp övergripande med hänsyn till människors hälsa och miljö. Ansvaret för att ordna vattentjänster ligger på huvudmannen, det vill säga kommunen. Jag skulle nog påstå att vi är hyfsat insatta i detta.
Miljöministerns retorik går inte riktigt ihop. Å ena sidan säger statsrådet att detta är ett problem som man har känt till under lång tid, men å andra sidan reagerade man först när man fick ett brev från kommunerna. Det går inte ihop.
Det handlar om människor, om fastighetsägare som bor på landsbygden. Jag tror att det möjligtvis finns en storstadssyn på detta. Kanske vissa politiker från vissa partier tror att det passar bra med storstadslösningar - vad vet jag - medan man har löst avloppsfrågan under lång tid på landsbygden.
Precis som visades i programmet Kalla fakta finns det fastighetsägare - äldre människor som har fastigheter med låga värden - som blir påtvingade väldigt dyra lösningar som de inte vill ha. Som jag sa i mitt första inlägg är det bra att regeringen har tillsatt en utredning. Det vore ännu bättre om man hade gjort detta längre tillbaka i tiden så att det hade funnits en lösning på plats.
En tydlig signal - i alla fall från mig - till kommunerna är: Behandla inte era kommuninvånare på detta sätt under tiden, och tvinga inte på fastighetsägare lösningar som de inte vill ha! Eftersom kommunerna inte sköter detta tillräckligt väl måste riksdag och regering agera för att skapa bättre förutsättningar för privata fastighetsägare på landsbygden.
Lars Beckman (M):
Tack, statsrådet, för svaret! Det gläder mig att vi verkar vara överens om att vi behöver bättre beslutsunderlag här i riksdagen och även i regeringen. Den här interpellationen skrev jag när jag pratat med Trafikverket. Jag ville helt enkelt veta vad stoppen på E4 mellan Gävle och Söderhamn och mellan Hudiksvall och Sundsvall kostat.
Det är ingen statshemlighet att det är stora problem just på en två-plus-ett-väg som heter E4 och som går mellan Gävle och Söderhamn. Trafiken stoppas om och om igen, och de som drabbas av detta är naturligtvis privatbilister, pendlare och den tunga godstrafik som går efter vägen.
Då vore det rimligt att kunna ta reda på vad stoppet har kostat så att man kan väga det mot vad det kostar att åtgärda problemet. Jag tror att vi behöver mycket bättre beslutsunderlag, precis som jag skriver i interpellationen, och jag vet att statsrådet är engagerad i däckfrågan.
När det inträffar allvarliga händelser är det klart att det är viktigt att veta om privatbilisten körde med dubbfria däck, kanske till och med på grund av att det är dubbdäcksförbud i Stockholm, eller om denne körde med trafiksäkra dubbdäck. Det är sådana saker som vi måste få fram.
När det gäller till exempel däckfrågan var det ovärderligt med undersökningen som visade att det är 43 procent större risk att omkomma om du kör med dubbfria däck jämfört med dubbdäck. Sådana undersökningar är bra att ha för oss beslutsfattare när vi sedan väger politik och åtgärder mot varandra. Därför är det bekymmersamt att den här statistiken inte fanns. Det förvånade mig.
Man kan gå in på SCB:s hemsida och få reda på nästan allt i det här landet, men vi kunde inte få reda på vad återkommande trafikstörningar kostar. Jag tycker därför att det är otroligt bra att statsrådet väldigt tydligt signalerar att vi behöver den här sortens beslutsunderlag så att vi kan fatta kloka beslut om prioriteringar och också väga trafikslag mot varandra.
Om det är så att till exempel vägnätet är underdimensionerat i dag skulle man ju få fram det om Trafikverket var väldigt tydligt med vad trafikstörningar kostar. Vad kostar det till exempel att en skolbuss åker i diket på grund av bristfällig vinterväghållning?
Vad kostar det samhället när Trafikverket går ut och säger att man inte ska välja E4:an under sportlovet utan de mindre vägarna och konsekvensen blir avåkningar utefter de mindre vägarna?
Lars Beckman (M):
Det är tråkigt att statsrådet när vi diskuterar en stor, viktig och angelägen fråga, där vi i sak verkar vara överens, helt plötsligt förflyttar sig till SSU:s kongress någonstans långt-bort-i-stan. Jag rekommenderar statsrådet, tv-tittarna och tittarna på riksdagens hemsida som tittar på debatten i efterhand att gå in och lyssna på Ekots lördagsintervju med Socialdemokraternas partisekreterare.
Lyssna noga på programledaren när han - eller om det var en hon - informerar partisekreteraren om hur många fler miljarder i statliga skatteintäkter som alliansregeringen hade. Lena Baastad blev svarslös. Men låt oss nu hålla oss till ämnet. Det är därför det är så tråkigt när statsrådet far iväg på någon annan resa.
Det är alltså viktigt att ha bra beslutsunderlag. Det är vi helt överens om. Det var därför jag tog upp däckfrågan. Jag kan se inte minst på E4:an när det kommer bilister som kör med dubbfria däck och orsakar trafikolyckor. I en allvarlig situation när det är blixthalka har dubbdäcken en stor betydelse.
De har också en stor betydelse för andra trafikanter, inte minst den tunga trafiken. När bilister med dubbdäck kör och river upp ytan blir det en bättre friktionsyta mot isen. Det är alltså bra för alla bilister. Om det är så att statsministern vill driva ett korståg för däck ska man driva ett korståg mot dubbfria däck - ur trafiksäkerhetssynpunkt.
Det vore alltså bättre om alla bilister körde med dubbdäck - ur trafiksäkerhetssynpunkt. Det är 44 procent större risk att dö i en trafikolycka när du kör med dubbfria däck jämfört med dubbdäck. Man har granskat samtliga dödsolyckor, och man har tittat på vilka däck bilisten hade.
Det vore bra om regeringen tog fram ett förbud mot kommuner att införa dubbdäcksförbud. Men vad vet jag? Det är en balans mellan luft i storstäder och trafiksäkerhet. Om vi tar bort SSU-retoriken är det seriöst att prata om vad det innebär att inte investera i trafiksäkra vägar.
Om till exempel regeringen höjer a kassor, barnbidrag eller andra bidrag, vad får det för konsekvenser för dem i Hälsingland när Trafikverket säger att det inte finns pengar till vägunderhåll? Trafikverket måste göra om asfaltvägar i Hälsingland till grusvägar på grund av att regeringen har avsatt för lite pengar. Därför är det bra att Moderaterna har avsatt ungefär en halv miljard mer per år jämfört med regeringen.
Om man börjar mäta underlåtenhet hos våra myndigheter med vetenskapliga metoder kommer vi att få se att det finns ett stort behov av reinvesteringar, att se till att underhålla det vägnät som finns. Det gäller stora och små vägar, och det gäller genomfartsvägar. Sedan måste naturligtvis regeringen alltid prioritera och titta på var behoven är störst.
Då kan vi se vissa trafikleder, till exempel E4 genom Sverige. Det är självklart att E4:an ska vara öppen och farbar 24 timmar per dygn, alla årets dagar, oavsett väder. Då hade det varit bra - och det är vad den här interpellationen handlar om - att veta vad det kostar när E4:an är avstängd i 18 timmar. Och vad är alternativkostnaden för att se till att det finns en fungerande E4?
Lars Beckman (M):
Jag tyckte att statsrådet sa att Alliansen inte hade ställt krav på vinterdäck för tunga fordon. Faktum är att det var en moderat infrastrukturminister som under 2012, tror jag, införde krav på just vinterdäck för tunga fordon på drivande axlar. Jag vet inte om statsrådet slant med tungan eller om han har glömt bort att det faktiskt var Alliansen som införde vinterdäck för tunga fordon.
Det förs en debatt bland yrkesfolk som kan detta. Jag har visserligen behörighet att köra buss och lastbil, vilket jag också gjorde i min ungdom, men jag skulle absolut inte kalla mig yrkeschaufför. Debatten gäller vad som är mest effektivt och vilka åtgärder man ska vidta.
Detta får vi återkomma till när statsrådet lägger fram ett skarpt förslag, om det kommer ett sådant. Det är givetvis viktigt om regeringen underlåter att investera i infrastruktur och väljer stora, breda bidragsutbyggnader före att avsätta tillräckliga resurser till exempelvis vägnätet.
Det är klart att det har betydelse om jag bor i Hälsingland eller någon annanstans och vägarna blir sämre och sämre. Jag körde själv i Hälsingland i söndags, och trots att tjällossningen inte ens har kommit igång märks det att det behövs mer pengar till infrastrukturen. Detta är något som infrastrukturministern får slåss för med sin finansminister - att prioritera rätt saker.
Det är bra att vi är överens om att det finns ett behov av en bättre och mer uttömmande bild av de samhällsekonomiska konsekvenserna av trafikstörningar. Jag tror att oavsett vilken regering vi har efter valet kommer vi att få bättre beslutsunderlag i framtiden. Tack för en bra debatt!
Lars Beckman (M):
Tack, statsrådet, för svaret! Det är väldigt viktigt för Sverige att man löser integrationsutmaningarna och får fler människor i jobb. Men det är minst lika viktigt för den enskilde, som måste få en plats på arbetsmarknaden.
Tyvärr imponerar inte regeringens politik på det här området heller, varken i fråga om utfallet, det vill säga hur många som kommer i jobb, eller på de företagare som ska anställa utrikes födda. Jag har sedan 2010 haft förmånen att regelbundet ha rundabordssamtal med utrikes födda företagare, ett tiotal per gång.
Det är väldigt bra att föra ett resonemang och diskutera: "Ni är ju framgångsrika företagare. Ni har gjort den här resan. Vilka saker tycker ni är viktiga och att vi politiker bör göra?" Ett av dessa rundabordssamtal hade jag i Gävle för något år sedan. Jag hade också ett seminarium här i riksdagen i onsdags, med utrikes födda företagare.
Om man stämmer av vad företagarna säger med den politik som regeringen för är det intressant att se att det kanske finns en förklaring till att glappet mellan utrikes födda och inrikes födda ökar på arbetsmarknaden. En av de viktigaste sakerna som alltid kommer upp är språket. På seminariet i onsdags sa en av företagarna: "Varför krånglar ni till det så mycket? Varför gör ni inte mer av det som fungerar?
Se till att människor kommer i jobb direkt och får lära sig språket på jobbet!" Det handlar till exempel om att sfi-undervisningen måste förbättras, och kanske framför allt om att kunna kombinera arbete med sfi-undervisning. Det handlar också om attityden till företagsamhet.
Vid rundabordssamtalet i Gävle för en tid sedan var många företagare från olika branscher där - det var någon tandläkare, och det var någon glasmästare. De sa att attityden till företagsamheten är det viktigaste: "Skuldbelägg inte oss företagare! Lyft oss som de integrationshjältar vi är! Svartmåla inte mig som företagare!"
När den iranske tandläkaren kom till Sverige för länge sedan - jag tror att det var 1986 - hade man ett år på sig att lära sig svenska. Lärde man sig inte svenska på ett år fick man lämna Sverige. Vid rundabordssamtalet sa Mohammad Yazdani just: "Vad tror ni att jag gjorde? Tror ni att jag lärde mig svenska på ett år?" Man pratar också om att skatter har betydelse.
Man måste få behålla en större del av vinsten, så att man kan utveckla sitt företag och göra investeringar i det egna företaget. Det här är viktigt.
Jag tror nämligen att om vi inte löser jobben för den stora volymen människor som har kommit till Sverige kommer de nedskärningar som ni har gjort i LSS - finansministern har sagt att ni ska spara in på stöd enligt LSS, för att finansiera hanteringen av flyktingkrisen - att vara en västanfläkt mot vad nästa alliansregering kommer att behöva göra.
Precis som statsrådet själv sa är det ett enormt misslyckande när det gäller andelen utrikes födda kvinnor på arbetsmarknaden. Jag kommer att återkomma till det i mitt nästa inlägg.
Lars Beckman (M):
Statsrådet Ylva Johansson höjer tonen när hon är svarslös, men jag har inga problem med det. Det är alltså Socialdemokraterna som siffertrixar inför ett val genom att vräka på med bidragsjobb under en högkonjunktur. Jag har respekt för att Ylva Johansson inte läser Dagens industri, det är klart att det kanske inte är prioriterat. Men vi kan ha högläsning från en intervju med din chef häromdagen: Socialdemokraternas viktigaste vallöfte 2014 var att Sverige till 2020 skulle ha EU:s lägsta arbetslöshet.
Statsrådet kanske känner igen det vallöftet. Sedan fortsätter journalisten: Men Sverige har enligt Eurostat i stället halkat från plats 12 till plats 16. Herr talman! Detta är bekymmersamt. Det borde också vara bekymmersamt för regeringen om vi tittar på andelen förvärvsarbetande.
Bland kommunmottagna flyktingar och flyktinganhöriga var förvärvsgraden 30 procent bland kvinnor som kom hit 2012. Förvärvsgraden bland dem som kom hit 2013 var 24 procent. Förvärvsgraden bland dem som kom hit 2014 var 18 procent. Förvärvsgraden bland de kvinnor som kom hit 2015 var 7 procent, och förvärvsgraden bland dem som kom hit 2016 var 2 procent.
Det är uppenbart att Sverige har stora problem med att få människor som kommer hit att snabbt börja jobba. Detta sker i en brinnande högkonjunktur. Tänk hur det blir när vi går in i en lågkonjunktur, herr talman! Efter en högkonjunktur kommer nämligen alltid en lågkonjunktur. Hur kommer det då att se ut på arbetsmarknaden?
Jag tror att man måste göra mycket, till exempel få fler företag att anställa utrikesfödda och få fler utrikesfödda att starta företag.
Lars Beckman (M):
Tack, statsrådet, för svaret! Låt mig först fastslå det självklara: Vi är överens om att det ska finnas en god arbetsmiljö på svenska arbetsplatser. Tittar vi på utfallet var sjukskrivningar och ohälsa skapas kan vi tyvärr se att detta sker i kommuner och landsting och i viss mån även i statlig verksamhet.
Den lägsta sjukfrånvaron finns inom de privata företagen och framför allt inom de privata små företagen. Herr talman! Just nu pågår en intensiv diskussion i medierna om hur valrörelsen i Sverige kan tänkas påverkas. Det är en viktig debatt.
Det är viktigt att diskutera vilket ansvar internationella mediejättar har för att inte sprida fake news, antisemitisk propaganda eller annat. Otillbörlig påverkan på det allmänna valet är en oerhört viktig fråga för alla politiska partier. Det borde inte finnas någon skillnad i det avseendet.
Det blir dock bekymmersamt när LO satsar 30 miljoner på att hjälpa Stefan Löfven att vinna valet och också tänker ställa krav. Detta står att läsa i en artikel i Aftonbladet. Här finns även en kravlista på regeringen. Om detta hade skett i andra länder hade vi kanske till och med kunnat kalla det korruption.
I artikeln från Aftonbladet säger LO vidare att man ska "genomföra en halv miljon samtal, dubbelt så många som 2014, med medlemmar via telefon och ute på arbetsplatser". Herr talman! Vi vet att LO får ungefär 83 miljoner i statligt bidrag. De får det via ett anslag från Arbetsmiljöverket som går till regionala skyddsombud.
Det var därför jag ställde denna interpellation, som handlar om hur vi säkerställer att LO inte använder dessa personer i partipolitiskt arbete för att genomföra de här samtalen på arbetsplatserna och på så sätt se till att Socialdemokraterna vinner valet. Det här handlar om en intresseorganisation som vill påverka valutgången. Jag har fått ett svar, som egentligen inte svarar på min fråga. Men statsrådet har naturligtvis möjlighet att göra det nu.
Vad jag är intresserad av är alltså hur vi säkerställer att dessa medel inte används till partipolitiskt arbete för att påverka den svenska valutgången. För mig är det en hygienfaktor att de medel som ska gå till ett visst ändamål naturligtvis ska användas till just det. Jag tror även att vi bör ha en vidare och bredare debatt om det är lämpligt att ge så mycket pengar till en intresseorganisation.
Kanske blir det mer renodlat om man har arbetsmiljörådgivare som är anställda av exempelvis Arbetsmiljöverket. Vi hade precis en debatt här om det. Vad jag vill veta är alltså: Hur vet vi att dessa 83 miljoner inte används på ett felaktigt sätt? Hur säkerställer vi att de inte går till partipolitiskt arbete? Detta vill jag ha svar på.
Lars Beckman (M):
Det är väl jättebra att vi är överens om att politiska partier inte borde ha anonyma Twittertroll, som vi kunde konstatera att Socialdemokraterna tänkte inleda valrörelsen med. Det är också en hygienfaktor. Även jag tycker att vi ska ha personliga samtal i valrörelsen. Det är jätteviktigt.
Jag tror att Aftonbladet sätter fingret på en viktig fråga när de i en faktaruta under artikeln om att LO satsar 30 miljoner på att hjälpa Löfven att vinna valet skriver: "Sedan arbetarrörelsens födelse i Sverige i slutet av 1800-talet har Socialdemokraterna och LO haft täta band. Genom stora delar 1900-talet var fackets arbete på arbetsplatserna, där de uppmanade alla att rösta på S, . en stor anledning till att partiet satt vid regeringsmakten - i princip hela tiden."
Jag tror att vi tack och lov har lämnat bakom oss det samhälle där Socialdemokraterna kunde styra samhällsdebatten. Vi hade inte internet. Vi hade inte fria etermedier. Det var en sammanblandning mellan socialdemokrater, partiet, LO, staten och myndigheter. Jag tror att vi måste renodla detta.
En av de sista korporativa frågor som finns kvar är möjligtvis kopplingen i att staten ger 83 miljoner till en organisation som vill påverka den svenska valutgången med samtal på arbetsplatser. Vad har då LO för resurser?
Ja, det är klart att man har ombudsmän, ombud och så vidare, men det går inte att utesluta att det kan finnas partipolitiska inslag i till exempel konferenser om arbetsmiljö som man har med regionala skyddsombud. Det är precis därför jag har ställt den här frågan till Ylva Johansson. Hur säkerställer statsrådet detta? Det gäller naturligtvis inte statsrådet personligen, men hur säkerställer Arbetsmiljöverket att medlen inte används på ett otillbörligt sätt?
Hur säkerställer vi att inte det regionala skyddsombudet, oavsett vilket län det gäller, tar med sig socialdemokratiska politiker på arbetsplatser eller arrangerar möten eller vad det nu kan vara för någonting? Jag tycker att det här är en väldigt allvarlig fråga. I dag gäller det Socialdemokraterna. I en annan tid kan det gälla ett annat parti vars värderingar inte alls stämmer överens med Ylva Johanssons.
Jag tycker att det borde bekymra statsrådet mer att man inte har bättre kontroll över hur de här pengarna används.
Lars Beckman (M):
Min enkla fråga i interpellationen till statsrådet var: "Hur anser ministern att vi på bästa sätt kan säkerställa att uppföljning och kontroll sker av att regionala skyddsombud, under tiden de är arvoderade av statliga medel, inte ägnar sig åt partipolitiskt arbete?" Jag kan konstatera att jag inte har fått svar på frågan. Jag kan också konstatera att Ylva Johansson glider på svaret. Hon ser inte problemet med sammanblandningen av olika roller. Det tycker jag är ett bekymmer.
Jag tror att vi har anledning att återkomma till exempelvis direktdemokrati och tänka på om inte det vore ett bra sätt att säkerställa medlemmarnas inflytande i en del organisationer. Jag kan också konstatera att vissa fackförbund nu utesluter personer som är aktiva i vissa politiska partier. Man kan undra vilken arbetsmiljö den person som inte ens får vara med i fackförbundet kan ha. Har man då förtroende att kontakta facket?
Transport utesluter vissa medlemmar. Det borde naturligtvis bekymra ett statsråd som värnar arbetsmiljön om inte alla får vara med i facket och om inte facket värnar alla löntagares arbetsmiljö. Jag tycker att det är fråga om en sammanblandning. Jag skulle även vilja rikta en direkt uppmaning till dem som betalar ut det här bidraget till exempelvis LO. Det är ert ansvar att granska denna verksamhet. Det är ert ansvar att se till att partipolitiskt arbete inte förekommer.
Jag tror inte minst att medierna har en viktig roll här. Runt om i landet kan lokala nyhetsredaktioner mycket väl titta på vad konferenser innehåller och om det finns inslag av partipolitiskt arbete eller inte. Jag tror att det finns stor anledning att återkomma till den här frågan.
Lars Beckman (M):
Jag tackar statsrådet för svaret. Jag vill också passa på att välkomna Föreningen för myggbekämpning som sitter på åhörarläktaren och som också hade möjlighet att få tala lite grann med statsrådet före denna interpellationsdebatt. Fru talman! Detta borde naturligtvis inte vara en partiskiljande fråga, det vill säga att man ska kunna bo och leva i hela Sverige. Det kan tyckas självklart för oss att det ska vara så.
Men för dem som bor i vissa orter i Värmland eller för dem som bor vid nedre Dalälven och har upplevt den myggplåga som har funnits under lång tid, innan man hittade denna tekniska lösning med bekämpningsmedel, är det fruktansvärt.
Jag som är född och uppvuxen i Norrbotten och har varit med om myggen i Överkalix kan försäkra att det är stor skillnad mellan myggen i Överkalix och myggen vid nedre Dalälven. Den stora skillnaden är att myggen vid nedre Dalälven är mycket aggressiva och sticker direkt. Anledningen till min tidigare skriftliga fråga och denna interpellation är naturligtvis att frågan inte är löst inför denna sommar.
De boende vid nedre Dalälven får nu fundera på hur denna sommar ska bli och har dagliga samtal om det. När vi nu snart går in i april ska de boende kunna veta att de kommer att ha en myggfri sommar. Men det vet de alltså inte. Jag tycker att det är mycket olyckligt att denna regering har sänkt det statliga anslaget.
Åsa Romson sänkte anslaget från 4 till 3 miljoner. Jag tror hon sa att man får förlita sig på vädret. Sedan blev det en extrem myggsommar, och jag tror att man betalade ut pengar. Nu sägs det att det finns 3,3 miljoner att söka, men i verkligheten är det 2,4 miljoner eftersom det krävs 900 000 kronor i medfinansiering.
När jag i förra veckan talade med bekämpningsorganisationen inför denna interpellationsdebatt om de vet hur man söker, om pengarna är fixade och så vidare sa de att de inte vet det. Det är olyckligt att vi inte har fått till en långsiktig lösning på denna fråga. Jag tror också att man kan förvänta sig att det inte kommer att bli mindre mygg i Sverige utan att det kommer att bli fler platser där dessa myggor kommer att sticka vidare.
Därför tror jag att vi måste ha en nationell beredskapsplan för det och att det är en nationell fråga. Statsrådet talar om alternativa lösningar i sitt svar. Då kan vi till exempel konstatera att kommunen har sagt att de åtgärder som man har vidtagit i Forshaga och Deje de senaste fyra åren inte har fungerat.
Det har inte fungerat med öppna landskap och slåtter för att bekämpa myggen, och nu konstaterar man även i Värmland att man måste använda bekämpningsmedel. Med stor sannolikhet kan man misstänka att fler kommuner och fler regioner kommer att söka pengar från de statliga bidrag som har minskat. Det tycker jag är olyckligt.
Jag anser att staten måste hitta en långsiktig lösning och att vi måste anslå tillräckligt mycket pengar. Varför ska staten göra det? Till exempel vid nedre Dalälven äger staten nämligen ungefär hälften av de stora områden där myggen finns. Det är därför fullt rimligt att staten tar minst halva det ekonomiska ansvaret.