Mikael Damberg (S):
Jag noterar att svaret på frågan om SAS var att Moderaterna inte hade något att säga om social dumpning i den här frågan heller. Det är ganska symtomatiskt att ni aldrig har något att säga om rättvis konkurrens och sjysta villkor vare sig på arbetsmarknaden i Sverige eller i flygbranschen i Europa. Därför valde jag att ta fasta på vad interpellanten skrev om just SAS. Vi driver en politik för sjysta villkor både här hemma och i Europa.
Är det då så att företag flyttar ut i massiv skala från Sverige, eller är det så att investeringarna in till Sverige ökar? Låt oss titta på statistiken. Förra månaden rapporterade Kommerskollegium att utländska direktinvesteringar fortsätter att flöda in till Sverige. År 2016 ökade flödet från 52 miljarder till 168 miljarder kronor.
Det är enorma investeringar som kommer till Sverige. Vi har sett en del exempel på detta i medierna, oavsett om det handlar om datacenter som etableras eller om industriföretag som väljer att bygga ut. Faktum är att industrisektorn inte har gjort så här stora investeringar sedan finanskrisen. Både internationellt kapital och näringslivet i Sverige verkar tro ofantligt mycket mer på Sveriges utveckling än vad Moderaterna gör.
Vi har gått från en situation då vi hade väldigt stora underskott i den offentliga sektorn, vilket skapade en osäkerhet om den ekonomiska politiken. Att vi nu har tagit oss till en situation med överskott i den offentliga sektorn, där vi har råd att göra ökade investeringar, är också en av förklaringarna till att stabiliteten i svensk ekonomi värderas ännu högre i internationella rankningar.
Och det är få saker som ger så mycket trygghet när det gäller investeringar som att det är ordning och reda i statens ekonomi och att man därmed har möjlighet att göra ökade investeringar. Beviset för om man gör rätt eller fel i ekonomisk politik handlar i mycket om hur det går och om vilken effekt man får av den förda politiken. Jag kan konstatera att det är 150 000 fler människor som går till jobbet. 96 000 av dem är i privat sektor.
I det här sammanhanget är det också viktigt att man förmår att hålla ihop samhället. Vi var inne på detta i den förra interpellationsdebatten. Ja, vi har föreslagit några skattehöjningar för dem med absolut högst inkomster i Sverige. De får betala lite mer. Men vi sänker skatten för de pensionärer som har jobbat ett helt liv. Vi sänker också skatten för de företagare som väljer att anställa sin första person. Det är en riktad skattesänkning till just växande företag.
Om bara några tiotusental av de 300 000 företag som berörs av detta skulle våga göra sin första anställning skulle det ha stor betydelse för sysselsättning och arbetslöshet runt om i Sverige. När man jobbar med skattepolitik gäller det att rikta sina insatser till det som ger mest nytta. Jag ska inte gå in så långt på skattepolitik nu eftersom jag bara har 56 sekunder kvar. Men man kan konstatera att den förra regeringen lade väldigt mycket pengar på sänkta arbetsgivaravgifter för unga - 16 miljarder kronor om året.
I dag är detta som bortblåst i era motioner till riksdagen. Varför det? Därför att det inte fungerade. Det kostade väldigt mycket pengar, men det gav ingen utdelning. Nu har vi tagit bort detta och sett till att pressa tillbaka ungdomsarbetslösheten, så att vi har den lägsta ungdomsarbetslösheten på 13 år. Man måste också våga prioritera resurser i statens ekonomi och göra det som ger mest pang för pengarna.