Sven-Erik Österberg (S):
Jag vet också att tillförordnad generaldirektör inte hamnar där av sig självt. Det är regeringen som bestämmer vem som ska vara tf. Det var inte min fråga. Det har tagit väldigt långt tid att rekrytera sedan Ingrid Bonde lämnade sin tjänst på Finansinspektionen efter ett väl förrättat värv. Platsen har stått tom under en lång period.
Mitt i denna period kommer en brinnande finanskris, och man har en tillförordnad på plats. Att byta chef mitt i att man diskuterar stabilitetspaket till bankerna är kanske inte det lämpligaste. Det medger jag. Processen hade dock pågått länge dessförinnan, och jag tror att det beror på förfaringssättet. Det är svårt att vaska fram någon genom annonsering.
Det var precis den argumentation jag använde när jag stod på Mats Odells plats. När det gäller chefsrekrytering i såväl stat som näringsliv vet vi att oftast har den chef man vill ha redan ett bra jobb. Det är sällan man vänder sig till Arbetsförmedlingen och söker en generaldirektör bland dem som är arbetssökande där. Det sker oftast på erfarenhetsgrund av att man fungerar som chef någon annanstans.
Får man dem att söka via annons har de också blottat att de vill byta jobb. Det är en signal till den nuvarande arbetsgivaren att man inte vill vara kvar. Vi behöver inte diskutera rättigheter och lagar - det sänder en signal till uppdragsgivaren som inte är bra på chefsnivå. Man ser att högste chefen hellre vill jobba någon annanstans. Som chef har man då på något sätt eroderat sin grund i verksamheten.
Skulle man inte få tjänsten efter annonsering, utan stanna kvar, är det en besvärlig sits. Det är precis så det fungerar med annonsering. Då får man oftast den sökande som av olika skäl inte riktigt befinner sig i den situationen och som man inte tycker passar för jobbet - för att tala i klartext. Det är så det fungerar, och därför blir det problem. Det har Mats Odell upptäckt. Därför vill han lägga sekretess på dem som söker så att man inte ska veta vilka de är.
Skälet är att arbetsgivaren inte ska veta att personen i fråga har sökt. Vad har vi då vunnit i processen? Då är det ingen öppenhet längre. Då fungerar det som förut. Det är bara lite mer papper som snurrar runt. I stället kan man vända sig direkt till dem som kan vara intresserade eller använda en rekryteringsfirma som vaskar fram någon och tillfrågar: Skulle du kunna tänka dig att vara verksamhetschef? Därefter gör man en intervju och diskuterar.
Ingen i omgivningen känner då till att samtal pågår. Det vore rekorderligt att säga att det är bättre att göra på det sättet än att annonsera och sedan lägga sekretess på det. Då har vi inte vunnit något i processen. Det är nästan lite pinsamt när det blir så. Vi vet båda vad som gäller. Det är bra att Mats Odell säger att det är svårt. Så lät det inte när jag stod på hans plats tidigare.
Då var det hur lätt som helst att göra en sådan rekrytering. Det är bra att vi har kommit så långt och närmat oss varandra i detta. Utnämningspolitiken borde inte vara något som föranleder politisk strid mellan olika partier. Där skulle man kunna vara ganska överens om hur det ska gå till. Det skulle ge en stabilitet till chefstillsättning inom staten. Jag tror att Mats Odell och jag är helt överens om att en av de viktigaste uppgifterna är att se till att få bra chefer i staten och på myndigheterna.
Det kommer att vara helt avgörande för hur staten kommer att fungera i sina olika grenar. Man måste försöka få de bäst lämpade på plats så att de kan göra ett bra jobb. Det kommer regeringen, oavsett färg, och svenska folket att tjäna på. Vi har en stor gemensam uppgift i den frågan.