Jacob Johnson (V):
EU-kommissionen föreslår att en gemensam konsoliderad bolagsskattebas ska införas på EU-nivå. Systemet ska vara frivilligt, och bolagen ska kunna välja att följa detta system eller det nationella systemet. Modellen innebär att samma skatteregler tillämpas i alla medlemsstater och att en gemensam skattebas räknas fram för alla EU-företag i en företagsgrupp.
Basen fördelas sedan mellan de stater där företagen är verksamma enligt en fördelningsnyckel. Staterna bestämmer själva vilken skattesats som ska tillämpas på deras andel av skattebasen. Fru talman! Nu handlar inte dagens debatt om kommissionens förslag i sak utan om förslaget är förenligt med den så kallade subsidiaritetsprincipen eller det vi på svenska kallar närhetsprincipen.
Enligt denna ska EU, på de områden där man inte har exklusiv befogenhet, vidta en åtgärd endast om och i den mån som målen för den planerade åtgärden inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och därför, på grund av den planerade åtgärdens omfattning eller verkningar, bättre kan uppnås på unionsnivå. Enligt Lissabonfördraget ska alla nationella parlament i EU bedöma om kommissionens initiativ är förenligt med denna princip. Det är det vi håller på med nu.
Skatteutskottet beslöt i sin beredning att höra vad regeringen tycker om förslaget när det gäller subsidiaritetsprincipen. Regeringen skriver inledningsvis i sin faktapromemoria att kommissionens förslag är mycket omfattande och komplext och måste analyseras närmare innan slutlig ställning kan tas i sak.
När det gäller subsidiaritetsprövningen slår regeringen först fast att grundprincipen om skattesuveränitet för medlemsstaterna måste värnas när det gäller direkta skatter och att det faller inom ramen för varje medlemsstats nationella kompetens att säkra välfärden genom att ta ut och använda skatteintäkter på lämpligt sätt. Företagsbeskattningen är nära integrerad med andra delar av skatteområdet och med medlemsstaternas ekonomiska och politiska förhållanden.
Regeringen konstaterar att medlemsstaten är bättre lämpad än EU att bedöma och överblicka hur företagsbeskattningen bör utformas för att nå politiska och ekonomiska mål både nationellt och inom EU.
Regeringen påpekar vidare att de nationella företagsskattesystemen generellt sett är utformade på ett sätt som passar näringslivsstrukturen i varje enskild medlemsstat och att det finns en risk för att direktivet skulle kunna minska konkurrensen och därmed negativt påverka produktiviteten inom EU.
Dessutom anser regeringen att den i direktivet föreslagna fördelningen av skatteintäkter mellan medlemsstaterna via den här fördelningsnyckeln går längre än vad den rättsliga grunden i artikel 115 medger. Den säger att rådet ska utfärda direktiv som direkt inverkar på den inre marknadens upprättande eller funktion. Ja, regeringen har alltså en hel rad invändningar mot förslaget ur subsidiaritetssynvinkel.
Och den, regeringen alltså, konstaterar att en förändrad skattefördelning mellan medlemsstaterna inte heller är nödvändig för att den inre marknaden ska fungera bättre. Pliktskyldigast håller dock regeringen med kommissionen om att det finns vissa fördelar med förslaget, till exempel administrativa förenklingar, minskade dokumentationskrav, minskad risk för dubbelbeskattning, möjligheter till gränsöverskridande kvittning av förluster och ökad rättssäkerhet.
Men regeringen påpekar även att erfarenheter från mervärdesskatteområdet visar att problem med rättsäkerheten inte försvinner vid en harmonisering utan blir av en annan art. Fru talman! Mot bakgrund av regeringens egna argument kommer jag fram till slutsatsen att förslaget strider mot subsidiaritetsprincipen och yrkar därför bifall till förslaget i utskottets utlåtande och avslag på reservationen. Fru talman!
Även om skatteutskottet endast behandlat kommissionens förslag ur subsidiaritetssynvinkel kan jag inte låta bli att i sammanhanget något referera regeringens yttrande om förslaget ur proportionalitetssynvinkel.
Regeringen tycker att det är tveksamt om kommissionens förslag skulle fungera bättre än dagens läge med olika skattesystem och att nya komplikationer kan uppkomma, till exempel den schablonmässiga fördelningen av resultat till olika bolag, vilket skulle innebära avsteg från de internationellt vedertagna principer som tillämpas inom OECD.
Regeringen framhåller även att ett frivilligt parallellt system innebär att medlemsstaternas administrativa kostnader ökar på grund av hanteringen av både det nationella systemet och EU-systemet. Regeringen anser därför när det gäller proportionalitetsprincipen att det finns tveksamheter kring om förslaget är förenligt med denna princip.