Margot Wallström (S):
Det är ingen brist på självgoda kommentarer. Jag kan dock inte låta bli att påminna Mikael Oscarsson om att det parti som han är medlem i faktiskt ingick i den dåvarande alliansregeringen som 2009 medgav tillstånd för Nord Stream att lägga de första två rörledningarna i svensk ekonomisk zon. Vid det laget hade Ryssland använt militärt våld mot Georgien. Det skedde redan 2008.
Ryssland hade även stoppat gasleveranserna till Ukraina och EU vid två tillfällen. Ändå valde den dåvarande regeringen att hålla utrikes- och säkerhetspolitiken borta från beredningen av tillståndsärendet. Det var en naturlig följd av att man då, liksom regeringen nu gör, respekterade havsrätten och tillämpade gällande lagar och regler.
Jag känner inte till att det från svensk sida vidtogs några andra åtgärder i Bryssel eller andra huvudstäder för att på utrikes- eller säkerhetspolitiska grunder stoppa Nord Stream. Jag nämner inte detta bara för att kritisera alliansregeringen utan för att ställa Mikael Oscarssons kritik i relief till hur hans kollegor i den dåvarande regeringen faktiskt agerade. Jag har heller inte hört att Mikael Oscarsson har påverkat dem som verkligen skulle kunna göra skillnad, nämligen hans partikamrater i exempelvis Tyskland.
Det är de som ska köpa gasen. Det är det som kommer att avgöra om detta är ett kommersiellt intressant företag framöver. Regeringen måste säkerställa att vi agerar utifrån folkrätten och att det vi gör vilar på en solid och rättssäker grund samt att det bygger på en så fullständig kännedom som möjligt om relevanta fakta.
Därför genomfördes under 2016 ett gediget arbete inom Regeringskansliet rörande vilka möjligheter som finns att tillämpa gällande svensk författning och vilka ramar som sätts av grundlagen vad gäller det kommunala självstyret. Samtidigt tog vi in information från såväl berörda myndigheter som de olika aktörerna på lokal nivå.
Med utgångspunkt i det arbetet gjorde regeringen en helhetsbedömning av vilka åtgärder som var lämpliga att vidta i förhållande till de beslut som fattas på lokal nivå. På EU-nivå har vi konsekvent drivit linjen att Nord Stream 2 måste vara förenligt med relevanta delar av EU-rätten och respektera de energipolitiska målsättningarna inom energiunionen. Detta måste ju ha gällt också när den förra regeringen tog beslut om Nord Stream.
Det räcker inte att hävda att projektet måste stoppas om man inte är klar över vilka rättsliga och politiska förutsättningar som finns för att uppnå ett sådant resultat. Tycker Mikael Oscarsson att vi ska agera utan att ha en rättslig grund för detta? Hur skulle det se ut? Kommissionens bedömningar är helt centrala när det gäller EU-politiken och energipolitiken.
Regeringen har tydligt framfört att vi förväntar oss att kommissionen genomför en ingående granskning av hur detta stämmer med EU-lagstiftningen och med energiunionens målsättningar samt att man återrapporterar till medlemsstaterna innan EU, förhoppningsvis, kan enas om en gemensam linje om gasledningens framtid. Regeringen har från början diskuterat vilka författningsändringar som behöver göras för att vi ska kunna tillgodose totalförsvarets behov.
Därför tillsätter vi nu en utredning för att komma fram med konkreta förslag på hur dessa författningsändringar ska se ut. Den utredningen kompletteras med en översyn gällande säkerhetsskydd vid utkontraktering av säkerhetskänslig verksamhet.