Ann-Sofie Lifvenhage (M):
På dagens agenda har vi genomförandet av balansdirektivet. Balansdirektivet och de lagändringar som krävs för dess införande har tidigare varit aktuella här i kammaren. Utifrån den sociala pelaren på EU-nivå ser vi den ena frågan efter den andra inom det arbetsmarknadspolitiska och socialpolitiska området ta form.
Från Moderaternas sida har vi från start avvisat den sociala pelaren och de frågor som mynnat ut ur densamma då vi anser att den leder till mer överstatlighet på det socialpolitiska området, ett område där vi anser att Sverige har god kompetens och väl fungerande modeller som vi bör värna.
Frågor bör hanteras så nära den de berör som möjligt när vi inte uppenbart gemensamt tjänar på att lyfta frågorna till en högre nivå. Kommissionen har de senaste åren med hänvisning till den sociala pelaren kommit med en rad förslag på bindande regler på det socialpolitiska området. Det här är något som vi beklagar.
Jag tycker att det är en bra tumregel att inte lyfta frågor till EU-nivå som Sverige inte vill att EU fattar skarpa beslut om. Frågor om sysselsättning och socialpolitik är grundläggande för alla medlemsstater inom EU. Många saker förenar oss, men inom det här området har vi olika förutsättningar. Vi har också kommit olika långt.
Även om vi alltid gynnas av att samverka, dela erfarenheter och ta del av varandras framgångsrecept är det helt olika vägar vi behöver gå för att nå de nationella målen. Därför bör vi fortsätta värna och värdesätta den nationella kompetensen. Sverige har en väl fungerande modell som bygger på samverkan mellan arbetsmarknadens parter.
Det är en modell som tjänar och har tjänat Sverige väl och som vi därmed bör fokusera på att behålla. Ett förstärkt erfarenhetsutbyte där vi delger varandra framkomliga vägar och resultat av arbete vi gjort och har ett öppet klimat för just erfarenhetsutbyte bör vara den främsta samarbetsformen på området. Fru talman!
Genom inrättandet av den sociala pelaren har sociala och arbetsmarknadspolitiska frågor förts upp på EU-nivå, vilket innebär att vi nu tyvärr måste lägga alltmer kraft och energi på att motverka förslag som riskerar att skära rakt in i den svenska arbetsmarknadsmodellen. Därtill tar implementeringen av den sociala pelaren tid och ekonomiska resurser som i stället borde läggas på mer prioriterade gemensamma områden. Det menar jag är olyckligt.
Förändringar som Sverige och våra parter på det arbetsmarknads- och socialpolitiska området vill göra borde vara svenska prioriteringar, inte sprungna ur den sociala pelaren eller ur ett överstatligt peka-med-hela-handen-direktiv.
Här uppskattar jag att vi nu ofta hör arbetsmarknadsministern - senast inför arbetsmarknadsutskottet och på EU-nämndens sammanträde förra veckan - vara tydlig med att Sverige säger nej till ytterligare förflyttningar av regleringen av svensk arbetsmarknad bort från Sverige.
Med den inställningen sätter jag stort hopp till att vi inte ska behöva se fler bindande direktiv och lagförslag på området utan att vi gemensamt över partigränserna värnar och står upp för den svenska modellen. Moderaterna lämnar i dag ett särskilt yttrande, där vi förtydligar vår ståndpunkt i frågan.
Jag vill avslutningsvis ta tillfället i akt att önska talmannen, presidiet, kansliets medarbetare, utskottskollegorna och riksdagens service- och trygghetsteam en förhoppningsvis solig och avkopplande sommar.