Stefan Jakobsson (SD):
Jag yrkar bifall till reservation 8 i UbU17, reservation 13 i UbU18 och reservation 4 i UbU19. Låt mig ge lite kredd till Alliansen. Reformer tar tid, herr talman. Alliansen ska ha kredd för detta.
Alliansen genomförde reformer under sina åtta år som nu under senare tid har gett resultat. Framför allt har kunskaperna hos eleverna och hos lärarna ökat. Det var det som var den stora skillnaden. Vi som är lärare, både i den här kammaren och bland dem som lyssnar på oss, vet att perioden från tolkning till verkstad och till att det sker ett faktiskt resultat för eleverna är 5-8 år, alltså mycket längre än en mandatperiod. Herr talman!
Jag börjar med att ta upp UbU17 och det som är grundläggande. Här har vi ett förslag som nog skulle underlätta otroligt mycket. Det gäller Bunkeflomodellen. Vi som har debatterat tidigare i dessa frågor vet att Bunkeflomodellen har lett till fantastiska resultat. Normalt är det 80 procent av eleverna som kommer in på gymnasiet.
Av den första kullen som gick ut grundskolan med Bunkeflomodellen som grund var det 96 procent av eleverna som kom in på gymnasiet. Vad är Bunkeflomodellen? Vi har motionerat om att det ska kallas för Bunkeflo 2.0. Vi vill ha in både föreningslivet och näringslivet i skolan. På så sätt kopplar man ihop skolan med både föreningslivet och näringslivet.
Näringslivet satt tidigare ihop med skolan, men tyvärr har trådar mellan dem gått förlorade. När man tar in föreningslivet i skolan frigörs det extremt mycket tid för lärarkollegiet. Då finns det en annan vuxen i rummet som kan ta hand om eleverna medan läraren kan fokusera på andra saker. Detta skapar ofta en samhörighet med samhället. Som idrottslärare har jag många gånger använt föreningslivet som ett verktyg mot de elever som inte riktigt skötte sig i klassrummet.
Jag hade en nära kontakt med de föreningar som de var med i. Då hade vi en överenskommelse mellan eleverna, föräldrarna och föreningslivet, att om eleverna inte skötte skolan fick de inte heller vara med på matcherna. Det finns också en meningsfullhet i det som man gör. Man vet varför man lär sig i skolan. SYV-arna har tyvärr mer eller mindre försvunnit i det svenska skolsystemet eller också har de så många elever att ta hand om att de kanske bara har 1 1⁄2- 2 minuter att ägna åt varje barn. Här finns det en stor brist.
Tidigare talare har pratat mycket om digitala nationella prov som ska rättas centralt - tack! Jag vet att både Camilla och Ulrika har varit lärare. Så många timmar som vi har ägnat åt att rätta dessa prov när det arbetet skulle kunna skötas digitalt och rättas centralt! På så sätt säkerställer man en jämlikhet i det svenska skolsystemet.
Om man sedan inför nationella prov även i årskurs 8, som vi har föreslagit tillsammans med Alliansen, har man som lärare ett år på sig att vidta åtgärder. Nu går jag över till UbU18 som handlar om lärare och elever. Jag tror att det finns en felskrivning i skollagen.
Om en lärare kommer hit från ett annat land får man bedriva undervisning i alla ämnen utom i sitt eget modersmål. Om man kommer hit från till exempel Kanada och jobbar som lärare i Sverige får man bedriva undervisning och sätta betyg i alla andra ämnen utom i engelska, vilket är helt sjukt. Det vill vi förändra.
Vi har också förslag om att skolledare - och det exemplet har vi hämtat från Finland - ska bedriva 5 procent av sin arbetstid i klassrummet som pedagoger. Då ser vi till att säkerställa att fler och fler rektorer har lärarbakgrund, vilket är till en enorm nytta. Det kan jag som lärare uttala mig om. Jag har jobbat med de olika typerna av rektorer.
Jag vet att det här funkar väldigt bra i Finland, så vi i Sverige behöver inte ta till oss det utan att det finns forskning. Förslaget är inte bara framplockat. Detta finns redan och fungerar väldigt väl. Det skulle också ge skolledarna en insikt i hur det är i klassrummet. Grattis till alla lärare som lyssnar på det här och som fortfarande orkar! Det är show åtta timmar om dagen i klassrummet, och man måste orka hela tiden.
Hemligheten med att vara en bra lärare är att man ska få orka vara det. Om man orkar vara en bra lärare känner också eleverna av det ganska snabbt. Jag har tidigare nämnt SYV:arna. Vi har förslag om att skapa en plattform för SYV:ar. Det ska vara en plattform där man digitalt är knuten till andra SYV:ar. En elev kan helt plötsligt få för sig att man vill djupstudera intarsia och vill veta vad man då ska söka för linje.
Troligtvis finns det en SYV på den skolan som inte har en aning om detta. Men finns det ett nätverk kan frågan läggas ut där. Det behöver i princip inte vara svårare än ett Facebooknätverk. Vi vill att staten ska ta fram ett sådant nätverk så att SYV:arna kan kommunicera med varandra i landet. På så sätt får de ytterligare en styrka i stället för en svaghet.
Nästa fråga är elevers och pedagogers arbets- och skolmiljö. Det är dags att ta bort kommunens budgetregulator. Kommunen klarar inte av att hantera dessa pengar, eftersom man skär ned på skolhälsovården. I dagsläget är skolhälsovården ett av de viktigaste benen i skolan. Varför är det så många elever som mår dåligt? Jo, därför att det inte finns en fungerande skolhälsovård.
Söker en elev sig till kurator i dag kan eleven få vänta kanske i månader innan han eller hon får träffa en kurator. Kuratorerna är kraftigt överbelastade och antalet är underdimensionerat. Detta har kommunerna konstant skurit ned på sedan 1991. Vi vill återupprätta en riktig skolmiljö för eleverna när det gäller skolhälsovården. Detta är också grundläggande för att lärarna ska orka vara bra lärare.
De ska inte behöva vara vaktmästare, inte it-konsult, inte skolsyster, inte behöva vara skolläkare. Alla dessa saker behöver återinföras. I UbU19 förs en övergripande diskussion kring det här. Framför allt vill vi ha en nivågruppering med allmän och särskild kurs. Alla som är gamla nog känner igen det. Förr i tiden kunde man välja mellan allmän och särskild kurs.
Vi vill återinföra allmän och särskild kurs i matematik, svenska och engelska. Alla barn är inte lika. Alla barn har olika förutsättningar för de olika ämnena. Då måste det återinföras en nivågruppering. Det ska inte vara någon mur mellan nivåerna så att man inte kan byta. Självklart ska man kunna byta. Det kunde vi på vår tid, och då ska dagens elever också kunna göra det. Camilla från Moderaterna pratade om statligt övertagande, om jag förstår det rätt.
Vi har båda besökt Academy Schools i England. Där fanns det ett statligt övertagande. Det ska inte bara gälla friskolor som i dag, utan det ska också gälla allmänna skolor i kommunerna. I dagsläget kan man missköta en kommunal skola hur mycket som helst och visa hur dåliga resultat som helst utan att någonting händer. Här måste man kunna gå in. För några år sedan kunde vi titta på tv-serien Klass 9A .
Den handlade om en grekisk matematiklärare som gick in och styrde upp en klass. Vi vill ha en statlig rektor som går in och styr upp en hel skola. Jag vet inte om man får ha attribut här i talarstolen. Men jag vill visa upp min Ville vinster-i-välfärden-smurf. Min gruppledare Mattias Karlsson har i långa debatter använt smurfar för att försöka att förklara detta med vinster i välfärden för andra partier.
Jag tänker nu ta tillfället i akt och prata klartext. Var står Sverigedemokraterna i den här frågan? Nej, Lena Hallengren, det ska inte vara så att tillståndet för en friskola dras in genom ett statligt övertagande och att tillståndet återinförs så att friskolan kan göra nya vinster.
Vi ser att det finns många nivåer där man kan styra upp detta med friskolorna och de kommunala skolorna så att det blir likvärdigt och rättvist. Om man vill starta en skola ska man begära tillstånd. Så är det redan i dag, men tillståndet överförs inte på en ny ägare. Skulle det bli konstiga övertaganden i framför allt friskolor ska man ansöka om ett nytt tillstånd.
Det är den första tydligheten som jag vill göra. Den andra tydligheten är att vi vill ha en prövorätt för de kommunala skolorna, inte en vetorätt utan en prövorätt. Vetorätt sätter friskolorna på väldigt hal is. Båda instanserna ska kunna ansöka om en överprövning hos Skolinspektionen, som har en specialtillsatt enhet som kan fatta beslut om hela landets förskolor.
På så sätt blir det också en likhet över hela landet. Vad är nästa steg? Jo, det är tillsyn. Antalet oanmälda inspektioner måste öka kraftigt. Det är alldeles för få personer inom Skolinspektionen som gör oanmälda besök. Det gäller framför allt de konfessionella skolorna. Där vill vi se en kraftig ökning så att man ser att det går rätt till där.
Jag ska exemplifiera kvalitet väldigt enkelt. I dag finns det ett system på Skolverket, Välj skola. Där kan man söka nivåer och skolor. Vi vill ha ett mer offentligt system än så, herr talman. Vi skulle vilja ha ett enkelt system som liknar det när vi ska åka på semester med våra familjer. Då kan man se på hotell och annan inkvartering och se var de ligger och hur många guldstjärnor de har.
Hur många stjärnor har den här campingen och hur många har den där? Det handlar om ett offentligt system där skolorna presenteras och där det visas vad de har för kvalitet. Det skulle vara ganska enkelt att ha nationella prov som en parameter, om vi gör dem digitala och på så sätt säkerställer att det inte fuskas. Därefter finns det sanktioner och straff, och här vill jag vara väldigt tydlig, herr talman: Jag vill inte straffa de skolor som missköter sig genom att kräva dem på pengar.
Jag vill inte att vi sätter upp en summa pengar som de måste in med, för gör vi det får de ännu mindre pengar till nästa år för att klara av uppgiften och sköta sig och det är helt fel. Det finns många andra saker, till exempel utdelningsförbud om det är en friskola. Indragning av tillstånd är bra mycket skarpare och effektivare än att döma ut böter till skolor. Det här ska gälla både kommunala skolor och friskolor. Herr talman! Jag vill också vara väldigt tydlig med att skatt betalar man i Sverige och ingen annanstans.
Jag vill se till att skatten stannar i Sverige. Genom EU-inträdet har vi sett pengar försvinna ur Sverige hela tiden. Tidigare var det så, herr talman, att jag gav 100 kronor till någon som jag ville skulle utföra ett arbete. De betalade skatt till kommunen, herr talman, och jag fick tillbaka 30 kronor.
Då tog jag dessa 30 kronor och använde dem igen, fick tillbaka 10 kronor, sedan 3 kronor och så 1 krona - mer än 140 kronor att använda i stället för 100 kronor till något företag som inte skattar i Sverige och pengar som bara försvinner. Vi har talat om en buffert, något som vi är väldigt tydliga med i motionen. Jag ska förklara det: En skola ska inte kunna lägga ned.
Om jag kommer ihåg det rätt var det en friskola som lade ned några enheter, bland annat i Eskilstuna, där det satt en lapp med "tack så mycket för den här tiden". Sedan fick alla elever rassla över till den kommunala skolan. Så ska det inte funka. Det måste finnas en buffert innan man kan ta ut någon vinst över huvud taget för att på så sätt säkerställa att eleverna kan gå terminen ut. Med detta tror jag att mitt smurfanförande är klart, så då kan jag ta undan honom.
Det här är ett attribut som jag vet att Mattias Karlsson har använt; jag hoppas att det har gått fram till allihop här inne var vi står någonstans. Vi vill också titta väldigt noggrant på de konfessionella skolorna. Vi har till och med lyft upp en motion som en enkel motion, herr talman, för det är väldigt aktuellt just nu att göra en objektiv utredning av hur det faktiskt ser ut. Jag vet att många av de kristna förskolorna ligger på topp 50listan. De sköter sig väldigt bra och har väldigt goda meriter.
Men vi vill ha en offentlig och objektiv utredning. Hur fungerar Sverigedemokraternas politik? Vi kan tänka oss Jenga. Daniel Riazat var inne på det här förut och tyckte att vi inte hade politik på alla områden. Jag har förklarat en gång varför vi inte har det, och det är för att vissa saker är vi inte själva skyldiga till att ha tagit fram. Då har vi heller ingen politik för det, utan då har vi hellre en politik som löser problemen innan de uppstår.
Om herr talmannen tänker sig Jenga, träspelet där man staplar tre bitar i taget, handlar det om att peta ut de här bitarna nedifrån, lägga dem ovanpå och få en så hög stapel som möjligt, och då har man vunnit. Det är vad de övriga sju partierna har hållit på med under alla år, och det är det Sverigedemokraterna inte vill göra. Vi vill inte ha det här skrangliga tornet där skolväsendet knappt står på fötterna längre.
Vi vill ta bort de förslag i den här Jengastapeln som är dåliga förslag, och det gör vi genom att plocka bort vissa satsningar som de andra partierna gör, framför allt regeringen som är ansvarig för budgeten. Vi tar bort vissa satsningar, och då blir det lätt den här diskussionen om 10 miljarder hit eller dit. Men jag tror att jag har förklarat det ganska tydligt många gånger, så jag hoppas att jag slipper ta det en gång till.
Vi vill ta de satsningar som inte är effektiva och slänga dem i papperskorgen, och sedan vill vi återskapa den här trästapeln in i botten så att vi får en Jengastapel som står stilla. Först då kan vi utveckla skolan framåt. Jag tror att jag har kommenterat det mesta, men jag har en liten intressant sak som jag skulle vilja ta upp innan jag slutar. Det är just det här om Skolkommissionen.
De har för en gångs skull lyckats otroligt bra med att göra en bra analys. Man har konkretiserat några få förslag som inte var riktigt lyckade allihop. Exempelvis när det gäller lottning, herr talman, har man misslyckats fullständigt. Vad händer nu när vi äntligen har tillsatt en kommission bestående av forskare och erfarna människor på området, där alla partier faktiskt har fått komma med input? Vad gör vi då? Jo, vi lägger ned Skolkommissionen.
När vi äntligen fått fram en lösning! Det här skulle ju kunna vara någonting som finns kvar. Tänk att använda den erfarenheten i framtiden - inte lägga ned kunskapsområden utan bibehålla dem! Herr talman! Jag hade förmånen att få besöka Singapore nyligen, och där har man den här instansen. Man kallar det för Ministry of Education, MOE, och den finns kvar. Oavsett vilket parti som tar över, oavsett vad som händer runt omkring finns den här instansen kvar. Här har vi ett problem i Sverige.
Sist jag räknade, herr talman, tror jag att jag landade i 447 statliga institutioner. I Sverige löser vi problem som uppstår med att tillsätta ytterligare en institution. Det vill inte vi ha. Otydligheten i det svenska skolsystemet är tillräckligt stor redan i dag. Vi vill tillsätta ett Ministry of Education i Sverige - det tror vi hade varit lösningen på många av de problem som finns i det svenska skolsystemet.