Kerstin Lundgren (C):
Den 17 juni hade vi här i kammaren den senaste debatten om Libyeninsatsen. Då hade vi den arabiska våren i färskt minne. Det var en vår som väckte drömmar om frihet och demokrati över hela regionen. Det var en vår som också släckte mångas drömmar och mångas liv.
Det var en vår som fick FN:s säkerhetsråd att handla, först och främst genom det mandat, 1970, som lyfte fram insatser som vapenembargo, sanktioner, reseförbud, frysning av tillgångar och så vidare.
Man gav i uppdrag åt ICC att granska vad som hände på alla sidor efter den 26 februari. Om det förekom övergrepp skulle det registreras. Det var ett viktigt uppdrag.
Det gav Gaddafi chansen att välja en annan väg än våldets väg. Gaddafi gjorde inte det; han valde våldets väg.
Herr talman! När FN:s säkerhetsråd kallar sina medlemsländer är det avgörande att FN:s medlemsländer hörsammar begäran, annars är FN tandlöst.
Därför har Sverige en god tradition att ställa upp när frågor kommer från säkerhetsrådet - så också den här gången. Sverige har deltagit för att säkra flygförbudszonen. Vi har bidragit till den samlade insatsen för att skydda civila och för att säkra en fredligare och fri värld med respekt, tolerans och ansvarstagande.
För Centerpartiet fanns det ingen tvekan den 1 april och den 17 juni och det finns inte heller någon tvekan i dag om att vi ska besluta om att bidra med det vi kan bistå med, det som efterfrågas.
Det handlar i det här fallet om fem Gripenplan som vi ställer upp med för att spana och övervaka. Herr talman!
Det har under diskussionen funnits antydningar som det finns skäl att kommentera. Ingen ska tveka om vår hållning - ingen diktator och ingen förtryckare var de än befinner sig. Vi står alltid upp för människors frihet och demokrati.
Människor som kämpar för frihet och demokrati har vårt stöd. Misstolka inte att vi talar med dig om du är ledare någonstans. Tolka inte det som att vi stöder dig, för så är det inte.
När folket reser sig - det kommer man att göra i fler länder - finns vi där till stöd. Det finns diktatorer som hotar sitt folk och talar om dem som råttor som Gaddafi gjorde.
Så sent som för någon vecka sedan manade han sitt folk till strid och kamp för att driva ut förtryckarna och terroristerna.
Är det någon som tror att människorna i Tripoli skulle ha fått fira sin seger ute på gatorna om inte vi den 17 juni hade fattat beslut om att bistå och om världssamfundet hade dragit sig tillbaka och sagt att det är lugnt och fint och att man hade klarat sitt uppdrag?
Om vi tycker att det är bra att människorna får fira på gatorna i Tripoli, precis som man får göra på gatorna i andra länder, måste vi vara beredda att ställa upp för att göra det möjligt, annars är vi i praktiken stöttare av diktaturer. Herr talman!
Att Gaddafi inte var beredd att möta de krav som det libyska folket reste gjorde att världssamfundet måste handla. Hur världssamfundet handlat finns det många som diskuterar. Jag har också hört ryska företrädare tala om att detta har överskridit mandatet.
Men jag är inte beredd att här i kammaren ge de ryska företrädarna, oavsett om det är Putin, Medvedev eller någon annan, vetorätt i tolkningen. Jag tycker att det är viktigt att vi får rapportering eftersom det tydligt framgick i uppdraget att det skulle rapporteras och ske i samråd med generalsekreteraren Ban Ki Moon. Det ska också avrapporteras till säkerhetsrådet för bedömning.
Där kommer vi att få ett underlag för att pröva. Herr talman! I detta sammanhang är det också viktigt att markera att detta arbete inte får leda till att vi på något sätt glider undan när det gäller straffrihetsfrågan eftersom straffrihet inte får råda. Det är viktigt att ICC fullföljer mandatet oavsett om det nu visar sig att det är nya ledare i Libyen som har gjort övergrepp.
Det är därför viktigt att man fullföljer detta mandat. Även här är det uppenbart att Sverige och vår insats kan spela roll och göra skillnad.
Inte minst genom den information som har samlats in genom vår övervakning kan det vara möjligt att medverka i prövningen av eventuella övergrepp mot människor i Libyen. Det är en prövning som ICC ska göra.
I fråga om det långsiktiga perspektivet gäller responsibility to protect, skyldighet att skydda, både före, under och efter. Det är klart att vi också har ett ansvar att finnas där efter detta och att stötta en demokratisk utveckling, val och en konstitution i vardande. Men det är naturligtvis libyerna och Libyen - Libyen är ett rikt land - som har styråran.
Detta är inget enkelt uppdrag. Det är ingen snabb resa. Vi får säkert uppleva nya vårar, somrar, höstar och vintrar innan vi, både libyerna själva och vi övriga, verkligen kan utvärdera vad som har hänt och ställa frågan: Har vi nått målet?
Där ska Sverige delta på olika sätt med EU:s grannskapspolitik, med Europarådet, med partnerskap för demokrati som erbjuds och med Venedigkommissionen för att bygga en konstitution. Vårt stöd ska finnas. Vi ska delta och göra att libyerna får möjlighet att fira verklig demokrati och verklig frihet i en tid som kommer. Herr talman!
Jag yrkar bifall till utskottets förslag med anledning av resolutionen och avslag på reservationerna.