KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anna Ekström (S):
Jag har under många år beundrat Amineh Kakabavehs kamp för hedersutsatta kvinnor och hennes outtröttliga kamp för att sätta stopp för hedersförtrycket i Sverige.
När jag hör det här inlägget blir jag också glad över det Amineh Kakabaveh berättar om sitt samarbete med folkhögskolor och arbete med att se till att man inom folkhögskolans värld lever upp till de krav som finns på vår folkbildning: att de ska vara ett verktyg för demokratin och för människors, inte minst kvinnors, rättigheter. I de syften som finns för den svenska folkbildningen är de värdena tydligt och klart framskrivna.
Jag utgår också från att det är något som Amineh Kakabaveh och hennes medarbetare bidrar till att sätta ljuset på. Det gäller även de misshälligheter som finns. Jag håller helt med om att det inte bara ska vara medier som rapporterar om de felaktigheter som Amineh Kakabaveh berättar om. Vi ska ha möjlighet att säkerställa att den typen av felaktigheter också rapporteras inom systemet.
Jag utgår från att det också sker när Amineh Kakabaveh får kännedom om felaktigheter. Jag vill passa på och betona hur viktigt det är att vi ser till att den svenska skolan - alltifrån förskola, pedagogisk omsorg ända upp till vuxenutbildning och folkbildning - upprätthåller den värdegrund som den svenska skolan och de värderingar som den svenska folkbildningen ska vila på.
Det handlar om människors rättigheter, om kvinnans rättigheter och om att motarbeta förtryck. Amineh Kakabaveh har där ett starkt stöd från min sida. Amineh Kakabaveh ställer också konkreta frågor om ett enskilt studieförbund, nämligen studieförbundet Ibn Rushd. Hon har gjort det vid ett flertal tillfällen tidigare i interpellationsdebatter här i kammaren.
Jag svarar den här gången precis som jag alltid gör: Med de regler som finns om hur vi i Sverige styr vår förvaltning är jag förhindrad att uttala mig om vilka studieförbund som bör eller borde få bidrag. Det är en fråga för Folkbildningsrådet. Det finns de i Sverige som säger att en myndighet borde fördela dessa pengar, och även i detta fall hade jag svarat exakt samma sak.
Oavsett vem som fördelar bidragen är jag som statsråd förhindrad att uttala mig om vilka enskilda organisationer som borde eller inte borde få ersättning. Jag är däremot väldigt angelägen om att det arbete som vi gör genom Demokrativillkorsutredningen ska slutföras. Jag har goda förhoppningar om att det ska kunna göras inom mandatperioden.
Denna fråga, fru talman, ligger inte på mitt bord utan på kulturministerns. Här har vi dock ett stort och viktigt arbete att göra för att se till att demokrativillkoren är klara och tydliga och också efterlevs inom folkbildningen.
Anna Ekström (S):
I den svenska förskolan, skolan och folkbildningen ska människors lika värde stå i centrum. Under den förra mandatperioden genomförde regeringen en förändring av läroplanen för skolan i vilken vi för första gången tydligt skrev in att vi inte ska ha könsseparerade grupper i skolan, i alla fall inte utan starka pedagogiska skäl.
Detta gjordes som direkt respons på att det hade dykt upp att det förekom könsseparerade grupper av exakt de skäl som Amineh Kakabaveh berättar om. Regeringen arbetar också just nu med ett förslag om att införa ett etableringsstopp för religiösa friskolor, och det görs av liknande skäl som dem som Amineh Kakabaveh redogör för. I vuxenutbildningen är dessa frågor oerhört viktiga. Många som kommer till Sverige får sin första bild av det svenska samhället genom sfi-utbildningen.
Det är väldigt viktigt att de fina ord som redan finns i våra läroplaner också omsätts till verklighet i studiecirklar, i folkhögskolor och inom vuxenutbildningen.
Jag kommer, fru talman, att arbeta hårt för att vi fortsättningsvis har klara och tydliga regleringar och skrivningar men också med det som är svårare än att skriva vackra ord på ett papper, nämligen att se till att dessa principer genomsyrar verksamheten i hela vårt land, från Ystad till Haparanda men också i varenda stadsdel, i vartenda studieförbund och i varenda folkhögskola. Det här är inte lätt, fru talman.
Men det är något som vi alla tillsammans måste kämpa för för att se till att vår folkbildning bidrar till ett sammanhållet Sverige. Jag kommer inte att låta mig nöjas med mindre än så.
Anna Ekström (S):
Michael Rubbestad har frågat mig vilka konkreta åtgärder jag avser att vidta för att öka andelen manlig personal i den svenska förskolans värld. Förskolan spelar en viktig roll för barns allsidiga utveckling, och den bidrar till att skapa likvärdiga förutsättningar inför skolstarten. Utbildningen i förskolan ska vara rolig, trygg och lärorik för alla barn. Enligt skollagen är det förskollärare som ansvarar för undervisningen i förskolan.
Förskollärarnas kompetens och särskilda ansvar är mycket viktigt för att garantera en likvärdig förskola av hög kvalitet. Det är viktigt att förskolläraryrket, barnskötaryrket och förskolan som arbetsplats är tillgänglig för alla personer oavsett kön, inte minst för att en del i förskolans uppdrag handlar om att motverka könsmönster som begränsar barnens utveckling och val.
Hur barn blir bemötta och vilka krav och förväntningar som ställs på dem bidrar till att forma deras uppfattningar om vad som är kvinnligt och manligt. Det är därför av största vikt att barn i förskolan får erfara att män och kvinnor, pojkar och flickor, kan arbeta i alla yrkeskategorier. Könsfördelningen bland personalen som arbetar inom förskolan är, som Michael Rubbestad belyser, ojämn. Andelen män som arbetar i förskolan har visserligen ökat något över tid, men från låga nivåer.
År 2006 var andelen män 2,4 procent i kommunala förskolor och 4,5 procent i de fristående förskolorna. År 2020 var andelen män 4 procent i kommunala förskolor och 5,7 procent i fristående förskolor. Av de studenter som antogs till förskollärarprogrammen under perioden mellan läsåren 2011/12 och 2019/20 var mellan 6 och 8 procent män.
För de män och kvinnor som arbetar i förskolan men som inte har nått en förskollärarexamen finns det möjlighet att komplettera sina tidigare studier och nå en examen genom vidareutbildning av lärare, VAL. Andelen manliga elever som tog examen på gymnasieskolans barn- och fritidsprogram, där barnskötarutbildning ges, har ökat från 24 procent 2010 till 36 procent 2020.
Regeringens arbete har som mål att alla barn och elever ska få möta kunniga och kompetenta lärare och förskollärare oavsett var i landet de bor. Det är så vi lägger grunden för en jämlik kunskapsskola och ett starkt samhälle. Åtgärder för att öka andelen män i förskolan handlar om ett långsiktigt arbete som behöver ske på olika samhällsnivåer.
Regeringen har satsat på förskolan, gjort insatser för att stärka det pedagogiska ledarskapet och påbörjat arbetet med att inrätta ett professionsprogram för förskollärare, lärare och rektorer. Programmet ska skapa en nationell struktur för kompetensutveckling med syfte att utveckla skolprofessionerna för att på så sätt främja skolutveckling, stärka professionernas attraktionskraft och skapa förutsättningar för högre kunskapsresultat och måluppfyllelse.
Som utbildningsminister kommer jag att fortsätta att arbeta för att förskolläraryrket och barnskötaryrket är yrken för såväl män som kvinnor.
Anna Ekström (S):
Tack för uppläsningen ur interpellationen, Michael Rubbestad! Ett gott råd till ledamoten är att om man vill att särskilda frågor ska besvaras är det klokt att skriva frågorna på det sättet redan i interpellationen. Jag var väldigt intresserad när jag lyssnade på uppläsningen.
Jag kan ha fel, men jag skulle tro att många av sifferuppgifterna är hämtade ur en utredning som jag gjorde när Lena Hallengren faktiskt var förskoleminister. Jag tyckte också att jag kände igen en hel del från skolverksrapporten som sannolikt också är framtagen under min tid som chef för Skolverket.
Det här är frågor som jag har arbetat mycket länge med, och jag är fullt medveten om de avsevärda problem som pedofilrykten innebär för män som arbetar i förskolan. Jag är också väldigt medveten om hur viktigt det är att vi i samhället står upp bakom manliga förskollärare och män som arbetar i förskolan.
Att de utsätts för misstankar bara på grund av sitt kön är inte acceptabelt. Samtidigt vet vi att det är viktigt att många män arbetar i och känner sig välkomna i förskolan. Jag kan ange ett stort antal argument för varför det är så.
Ett har Michael Rubbestad nog själv bidragit med: Ju fler män som arbetar i förskolan, desto mindre blir de män som arbetar där utsatta och nästan sedda som exotiska inslag i verksamheten. I själva verket, fru talman, är en av erfarenheterna som finns av ett aktivt arbete för att främja att det blir fler män i förskolan att det är viktigt att se till att männen inte lämnas ensamma, alltså att man inte så att säga portionerar ut en man per förskola.
Det är faktiskt en erfarenhet som männen i förskolan delar med den kvinnorörelse som jag bekänner mig till: Det är klokt att på arbetsplatserna se till att ha ett sammanhang där man arbetar och inte lämnas helt ensam och som en annorlunda varelse. I mina många samtal med manliga förskollärare och manliga barnskötare lyfter de hela tiden fram en sak: De vill inte ses som annorlunda.
De vill inte ses som speciella, exotiska personer som finns där som representanter för det manliga könet. De vill, fru talman, ses som professionella yrkesmänniskor som utför ett arbete. Därav tycker jag att mitt svar faktiskt fortfarande fungerar.
De åtgärder vi kan vidta för att säkerställa att män söker sig till förskolan är åtgärder som handlar om att lyfta fram män som professionella yrkesutövare och inte som representanter för ett manssläkte. Jag vill tacka Michael Rubbestad för att han lyfter de här viktiga frågorna. Men jag håller fast vid att det som sägs i mitt svar är relevant. Vi behöver se till att männen i förskolan ses som professionella yrkesutövare och inte som bara män.
Anna Ekström (S):
Den lag som riksdagen röstade igenom och som Michael Rubbestad hänvisar till innebar att vi ökade kraven på att visa upp registerutdrag inför anställningar. Vi såg till att de kraven också gäller gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Det är krav som inte funnits tidigare. Vi såg också till att det blev ett enhetligt och administrativt enkelt sätt att sköta det.
Jag har mycket svårt att se att den stora, avgörande skillnaden när det gäller att kunna upptäcka sådant som inte bör förekomma i mäns bakgrund inför en anställning i en förskola skulle vara om handlingen i fråga visas upp och gås igenom eller visas upp och arkiveras.
Den skillnaden har inte den avgörande betydelse som Michael Rubbestad här påstår. Fru talman! Jag kan konstatera att den enda som här i riksdagens talarstol talar om att den här ordningen skulle innebära större risk för att vi anställer folk med pedofilbakgrund i våra förskolor är Michael Rubbestad själv.
Anna Ekström (S):
Jag är den första som vill stävja debatten om att män ska utmålas som pedofiler, och jag hoppas därmed slippa se uttalanden på Sverigedemokraternas Facebooksida av typen: Pedofiler ska inte få jobba med barn. Det är ett uttalande som gjordes i samband med det lagstiftningsarbete som vi alldeles nyss diskuterade. Fru talman!
Jag vill också påminna om att Sverigedemokraterna aktivt driver att Jämställdhetsmyndigheten ska läggas ned. Det är en myndighet som har stor betydelse för att vi i vår verksamhet och lagstiftning ska säkerställa att vi har ett arbete som genomsyras av riktig jämställdhet och ett genusperspektiv. Det skulle i det här fallet ge stora fördelar i arbetet med att säkerställa att vi har fler män som arbetar i förskolan. Fru talman!
En förbättrad jämställdhet i skolan och förskolan skulle antagligen innebära att flickor framöver skulle ha större möjligheter att göra karriär. Men det skulle också innebära att män och pojkar skulle ha större möjligheter att fritt välja yrke efter sina egna intressen och inte efter förutbestämda könsroller. Med ett klassiskt genusperspektiv ökar vi alltså förutsättningarna att öka andelen män inom förskolan och andra verksamheter. Fru talman!
Vägen framåt är, precis som vi uppenbarligen har varit överens om här i riksdagens två talarstolar, att se män som arbetar i förskolan som professionella yrkesutövare som förtjänar samhällets respekt.
Anna Ekström (S):
Roger Haddad har frågat mig om regeringen avser att presentera en proposition för att skärpa kraven för pedagogisk omsorg och i så fall när. Roger Haddad har även frågat mig vilka verktyg som kan förväntas att jag och regeringen ger kommunerna för att kunna förhindra att förskolor och pedagogisk omsorg drivs av personer med koppling till extremism.
Roger Haddad har också frågat mig hur jag och regeringen ska agera för att helt förhindra att såväl förskolor som pedagogisk omsorg nyetableras med konfessionell inriktning. Alla barn i pedagogisk omsorg och förskola ska erbjudas en trygg och god verksamhet fri från radikalisering och extremism. Som Roger Haddad nämner har regeringen gett en särskild utredare i uppdrag att bland annat lämna förslag för att stärka kvaliteten i pedagogisk omsorg.
Utredningen tillsattes bland annat mot bakgrund av att det uppmärksammats behov av att stärka tillsynen av enskilda huvudmän. Utredningen redovisade sitt uppdrag den 11 juni 2020. Utredningen föreslår i betänkandet Stärkt kvalitet och likvärdighet i fritidshem och pedagogisk omsorg bland annat ökade krav vad gäller lämpligheten på den som är huvudman för pedagogisk omsorg och att kommuner ska ha tillsyn över att kraven uppfylls.
Betänkandet har remitterats, och förslagen bereds för närvarande inom Regeringskansliet. Det är viktigt att hindra oseriösa och olämpliga aktörer att bedriva verksamhet inom pedagogisk omsorg. De förslag som läggs fram på området behöver därför ge kommuner rätt förutsättningar att agera skarpt om det till exempel uppmärksammas att den som bedriver verksamheten är olämplig eller om barn riskerar att fara illa av andra anledningar.
Regeringen tillsatte 2018 en utredning som har haft i uppdrag att bland annat analysera regelverket för konfessionella inslag i skolväsendet. Utredningen redovisade sitt uppdrag den 8 januari 2020. Utöver etableringsstopp för grund- och gymnasieskolor med konfessionell inriktning lämnade utredningen bland annat förslag som omfattar förskolan samt skärpt ägar- och ledningsprövning mot särskilda demokrativillkor.
Betänkandet har remitterats, och förslagen bereds för närvarande inom Regeringskansliet.
Anna Ekström (S):
Pedagogisk omsorg har, säger Roger Haddad, lite flugit under radarn. Inte för mig. Jag bedrev under min tid som chef för Skolverket ett arbete där vi gick igenom omsorgsformen pedagogisk omsorg. Jag gjorde det med alldeles egna erfarenheter av att ha vuxit upp i ett hem där min mamma var dagbarnvårdare.
Jag vet hur bra ett fungerande familjedaghem kan vara. Jag vet också hur viktigt det är att familjedaghemmet fungerar väl. De barn som kommer till en dagbarnvårdare kommer inte till en byggnad som är uppförd för att användas för just förskoleverksamhet eller barnomsorg, utan de kommer till ett hem. Inom det hemmets fyra väggar måste barnen kunna känna sig trygga.
De undersökningar som har kommit från Skolverket och till viss del även från Skolinspektionen visar, fru talman, att de flesta barn i pedagogisk omsorg erbjuds en god verksamhet där de ges den omsorg och den trygghet som ett barn ska ha. Men de visar också med förfärande tydlighet att det finns verksamheter som inte lever upp till de krav vi ska ställa på hur barn ska växa upp i Sverige. Jag ser väldigt allvarligt på det, och det var ett viktigt skäl till att den utredning som Roger Haddad nämner tillsattes.
Utredningen lades på regeringens bord för drygt ett år sedan. Roger Haddad får tro på mitt ord när jag säger att vi har arbetat mycket hårt under den här tiden. Under en tid av pandemi har vi varit tvungna att göra väldigt tuffa prioriteringar på departementet, men just detta arbete har pågått hela tiden.
Jag hoppas att jag inom kort kommer att kunna lämna de besked som efterfrågas i dag. Men var så säker, Roger Haddad! Jag har för avsikt att lägga fram förslag för att förhindra oseriösa och olämpliga aktörer att bedriva verksamhet inom pedagogisk omsorg. Jag har också för avsikt att lägga fram förslag för att skärpa kontrollen av förskolor med konfessionell inriktning.
Anna Ekström (S):
Jag vill bara påminna Roger Haddad, som ställer frågor om hur vi ska se på förskolor och pedagogisk omsorg som nyetableras med konfessionell inriktning, om att i tilläggsdirektiv till Utredningen om konfessionella inslag i skolväsendet gavs utredningen i uppdrag att bland annat lämna sådana författningsförslag som behövs för att ett etableringsstopp för fristående skolor med konfessionell inriktning skulle kunna införas.
Det tilläggsdirektivet togs fram, som Roger Haddad vet, efter en överenskommelse mellan regeringen, Centerpartiet och Roger Haddads eget parti Liberalerna. Att lämna förslag om etableringsstopp för förskolor och pedagogisk omsorg med konfessionell inriktning var inte en del av utredningens uppdrag.
Däremot lämnar utredningen ett antal andra förslag som omfattar förskolan, till exempel att en enskild som ansöker om att bli godkänd som huvudman för förskola ska ange om verksamheten ska ha en konfessionell inriktning. Jag skulle verkligen välkomna fortsatta samtal med till exempel Centerpartiet och Liberalerna för att hitta ytterligare åtgärder som kan hindra att oseriösa och olämpliga aktörer bedriver förskola och, för den delen, fru talman, pedagogisk omsorg.
Jag kan också konstatera att Roger Haddad är besviken över att förslagen inte har lagts på riksdagens bord ännu. Ja, man kan alltid önska att det skulle gå fortare att ta fram förslag. Men detta är en verksamhet som finns i hela vårt land och som har stor betydelse, och vi ska ha den omsorg om lagstiftningsprocessen som verksamheten förtjänar.
Jag är för min del, fru talman, stolt över att tillhöra den regering som tar fram förslag om tydliga och tuffa regler för hur vi ska kunna förhindra oseriösa och olämpliga aktörer att bedriva verksamhet inom pedagogisk omsorg.
Till sist, fru talman, vill jag bara som en kommentar till Michael Rubbestads slutanförande säga: Jag har här i kammaren klart och tydligt sagt att jag har för avsikt att lägga fram förslag för att förhindra oseriösa och olämpliga aktörer. Jag har inte sagt vare sig bu eller bä på frågan om hur regeringen kommer att behandla det förslag som utredningen tog fram om ett totalt stopp för nya verksamheter.
Och att jag inte har sagt något om det kan inte tolkas som vare sig det ena eller det andra, utan där gäller det som jag har sagt - att beredning pågår i Regeringskansliet. Vi får alla avvakta vad den beredningen slutar i.
Anna Ekström (S):
Jag ska börja med att påminna Roger Haddad om en sak som Roger Haddad är väl medveten om, nämligen att förbud mot religiösa friskolor är ett tydligt socialdemokratiskt vallöfte och en tydlig socialdemokratisk politik. Här lyckades vi inom ramen för januariavtalet hitta en väg framåt, som både jag och Roger Haddad har varit väldigt nöjda med under de år som januariavtalet gällde. Fru talman!
Om jag har räknat rätt var det här sista gången som Roger Haddad i egenskap av utbildningspolitisk talesperson för Liberalerna ställde frågor till mig i interpellationens form. Jag vill ta tillfället i akt och tacka för ett väldigt gott samarbete. Det har varit ett sant nöje, fru talman, både att samarbeta med Roger Haddad och att kritiseras mycket hårt av Roger Haddad.
Jag har stora erfarenheter av båda och kan intyga att Roger Haddad utför båda dessa uppgifter med samma omsorg och samma skicklighet. Tack för ett gott samarbete, Roger Haddad!
Anna Ekström (S):
Jag får väl inleda med att försöka sjunga upp mig efter vårt lilla stopp. Jag får börja med att säga att jag blev nästan förtvivlad när jag lyssnade på Mikael Oscarssons inlägg, där han klagade över att jag hade utelämnat något i mitt svar. Det är nämligen det utan jämförelse längsta svar jag någonsin har avgivit på en interpellation, kanske beroende på att det var väldigt många och väldigt långa frågor i interpellationen. Jag hoppas verkligen att jag ska kunna svara på alla frågor.
Jag vill plocka upp några av de saker som Mikael Oscarsson tog upp i sitt inlägg och peka på att den rapport som kom från Riksrevisionen för ganska många år sedan är en rapport som har varit väldigt betydelsefull och som har inneburit förändringar för både regeringens och Folkbildningsrådets sätt att arbeta. Riksrevisionen har ju också i en uppföljning kvitterat att det allra mesta i rapporten är omhändertaget.
Det som Riksrevisionen själva säger inte är omhändertaget är framför allt de målsättningar som finns beskrivna och som handlar om att man ska uppfylla ett visst antal moment. De räknar så att säga hur mycket man har åstadkommit. Jag kan verkligen hålla med Riksrevisionen. I den mån Mikael Oscarsson personligen är kritisk mot detta sätt att mäta verksamheten får jag ödmjukt erkänna att det finns problem med att räkna pinnar, att hålla koll på alla moment eller hur många åtgärder som vidtas.
Det är dock ett problem på det här området som delas med ganska många områden. Vi vill ju från statens sida hålla koll på att pengarna används på ett ändamålsenligt och effektivt sätt. Därför är det ganska vanligt att man har den typen av redovisning, som alltid måste kombineras med tydliga högkvalitativa målsättningar och utvärderingar.
I den mån man kan rikta kritik mot detta är det en kritik som kan riktas mot ganska mycket som vi gör i vår skattefinansierade verksamhet. Mikael Oscarsson gjorde en stor poäng av att det gäller att hålla koll på vad som händer, och jag håller med om det, fru talman. Vi ska hålla koll på skattekronorna. De pengar som vi avsätter till folkbildning ska gå till folkbildning.
Men vi ska också ha en stor respekt för en princip som knäsattes redan under folkhemmets uppbyggnad - jag tror att det var 1944 - när det uttalades att folkbildningen skulle vara fri och frivillig. Samhället är större än staten. Det kan finnas väldigt viktig och nyttig verksamhet som ska utföras men inte inom statens verksamhet.
Därför är det en viktig princip att folkbildningen är fri och frivillig eller, för att använda Olof Palmes välkända uttryck: Sverige är en studiecirkeldemokrati.