Lars Tysklind (L):
I detta betänkande behandlas ett ganska begränsat urval av frågor om jakt och viltvård. Men det är glädjande att se engagemanget i debatten och att det skickas ut lite krokar utanför just de frågorna. Det får gärna vara på det sättet. Liberalerna har inga reservationer i betänkandet, men jag har ändå lite synpunkter och vill redovisa några av Liberalernas utgångspunkter.
Liberalerna vill vara tydliga med att vi värnar om den biologiska mångfalden och därmed livskraftiga viltstammar. Det handlar till stor del om kunskapsbaserad förvaltning. Och i viltförvaltning är jakt en naturlig del. Det finns tydliga målkonflikter mellan olika intressenter.
Och rovdjursförvaltning, inte minst, har varit uppe till diskussion många gånger i den här kammaren. Liberalerna anser att det är vitalt att man har en bred förankring, särskilt bland boende i rovdjurstäta områden. Alldeles nyss diskuterades illegal jakt.
Vi är övertygade om att dialog och acceptans är bra sätt att förebygga det. Därför tycker vi att det ska vara möjligt med skyddsjakt och selektiv licensjakt, för att förhindra oacceptabla rovdjursskador i bland annat tamdjurshållning.
Sedan tycker vi liberaler också att det är viktigt att vi lever upp till de EU-åtaganden som vi har för att skydda hotade djurstammar, det vill säga mycket av det som står i art- och habitatdirektivet. Nu har den frågan på något vis blivit avgjord i och med att kommissionen har sagt att man inte ämnar se över den delen av naturvårdsdirektivet.
Vi vill ändå uppmärksamma det som kommissionen sa, att man skulle utnyttja det nationella utrymmet bättre. Det fanns alltså ett sådant utrymme som staterna inte hade utnyttjat. I och med det måste vi titta vidare på förvaltningen av rovdjur. Så långt som möjligt bör det ligga på en nationell och regional nivå.
När det gäller jakt och jägare känns det som att någon står upp för jägarna, någon står upp för djuren och någon står upp för jakten. Detta är ett lite konstigt förhållande. Man måste naturligtvis gå i takt. Det finns inte något motsatsförhållande i detta. Jag är inte själv jägare, men jag förstår att jakt kan innebära en stor upplevelse med både spänning och naturupplevelse. Vi tycker att man ska uppmuntra fler att bli jägare.
Det gäller speciellt unga och kvinnor, som är underrepresenterade i gruppen jägare. Det vore bra om det blev en bredare rörelse. Handel med viltkött har tagits upp. Man vill att det ska kunna säljas som en konsumentprodukt. Här har vi en resurs i Sverige som vi ska ta till vara.
Jag vill nog påstå att detta är ett ganska klimatsmart kött. Då ska inte regelverket hindra att köttet kommer ut på marknaden. Det är också ett av de hinder mot att nå ut på marknaden som har uppmärksammats, att viljan att jaga och minska stammen blir mindre.
Sedan vill jag från Liberalernas sida uttrycka att det är bra att det har införts en rättsprocess som av allt att döma fungerar. Det får vi naturligtvis följa, men vi kan konstatera att den licensjakt som nu sker har kunnat genomföras i rätt tid. Fru talman! Sedan vill jag säga några ord om diskussionen om stödutfodring av klövvilt, och det finns också med i dagens betänkande.
Vi har inte med någon reservation, men för oss liberaler - och jag hoppas även för regeringen - gäller fortfarande tillkännagivandet från hösten 2016 om att man skulle återkomma i frågan med ett nytt förslag som inte innebär ett generellt förbud.
Det ska i stället handla om ett mer preciserat lagförslag som ger möjlighet att utfärda förbud mot utfodring av klövvilt när andra lösningar visat sig vara inte möjliga och det går att påvisa påtaglig skada. Det fanns tidigare en viss tveksamhet om vad Alliansens förslag innebar. Emma Nohrén hade inte heller med sig papperet om vad förslaget innebär.
Förutom det vill vi också att förbudet ska kunna begränsas till ett område och under en viss tid. Jag tycker ändå att det är ett steg framåt. Jag vill citera den socialdemokratiska ledamoten från den riksdagsdebatt som vi hade under hösten 2016. Han kallade den här diskussionen för "trams och fulspel". Jag tycker att vi har kommit lite längre i debatten här i dag.
Jag uppfattar - och jag uppfattar att även regeringen gör det - det som positivt att det nu vidtas både frivilliga och andra åtgärder inom området som lyfter frågan framåt. Det handlar ju om Jägareförbundet som har en prioriterad uppgift att sprida information om följderna av utfodring. Även Naturvårdsverket jobbar med frågan. Nu väntar vi bara på regeringens lagförslag som bygger på tillkännagivandet.
Trots allt hänvisas det till fortsatt beredning i betänkandet. Om den beredningen inte innebär att det ska komma ett lagförslag, då kan man ju undra vad man då tänker på. Vad innebär den beredningen? Är det bara ett tomt ord?
För min och Liberalernas del känns det som att detta har blivit ett politiskt spel där man säger att eftersom man inte fick igenom sin proposition i riksdagen ska man minsann inte lägga fram något förslag alls. Det kan vi syssla med här, men det hjälper ju inte saken.
Som ett komplement till de åtgärder som nu vidtas är det viktigt att det blir en laglig reglering på detta område.