David Josefsson (M):
Tack, statsrådet, för svaret! Förr i tiden fanns det lokala ölbryggerier i snart sagt varje ort med självaktning i Sverige. Men under senare halvan av 1900-talet började ett fåtal stora aktörer köpa upp och sedan lägga ned mindre bryggerier och centralisera produktionen för att få fram stordriftsfördelar. Den utvecklingen har nu vänt under det sista decenniet, och i stället har nya bryggerier börjat öppna.
Enligt SCB fanns det 42 bryggerier 2010, och antalet ökade sedan till hela 392 bryggerier 2017. Ökningen utgörs främst av bryggerier med produktion i mindre volymer, präglad av bra råvaror och högt hållbarhetstänkande och med lokal prägel. Parallellt med mikrobryggerierna har det också uppstått ett ökat intresse för alkoholdrycker med lägre alkoholhalt - folköl, lättöl och alkoholfri öl.
Svenska dryckesvanor har börjat skifta från att man dricker stora mängder industriproducerad öl till att fler och fler ser ölen som en dryck av hög kvalitet som konsumeras snarare för smakupplevelsen än för ruset. Detta tror jag att de flesta ser som en positiv utveckling, herr talman. Men många bryggerier upplever inte riktigt att det är samhällets inställning.
Snarare vittnar man om onödiga byråkratiska hinder då man menar att nuvarande alkohollagstiftning inte är skriven utifrån mikrobryggeriers eller folkölsbutikers situation. Olika kommuner ger olika besked och tillämpar olika praxis. Eftersom mikrobryggerier per definition brygger små volymer är många bryggerier också beroende av andra intäktskällor.
En sådan är att arrangera ölprovningar, vilka utgör en viktig del i många bryggeriers verksamhet, både som intäktskälla och som marknadsföringskanal. Frågan om den svårtolkade alkohollagstiftningen har särskilt aktualiserats i Göteborg. Där fick en folkölsbutik stänga i våras eftersom kommunen inte ansåg att det fanns utrymme i lagen för att arrangera folkölsprovningar trots att liknande verksamhet finns i bland annat Stockholm och Malmö.
Och nu i november uppstod en diskussion kring hur lagstiftningen ska tolkas när det gäller ölprovningar på bryggerierna. Såväl lokalpolitiker av olika politisk färg som bryggare och kommunala tjänstemän uttalade sig i medierna och menade att lagstiftningen bör ses över. Jag begär givetvis inte att ministern ska döma i frågan om hur kommuner ska tolka alkohollagen. Men frågan som uppstår är givetvis: Är regeringen beredd att se över lagen?
Ministern svarar mig nu, herr talman, att hon inte är beredd att se över lagstiftningen. Det är faktiskt ett svar som förvånar mig. I ett tillkännagivande från maj 2018 beslutade riksdagen om att verka för en lagstiftning som möjliggör gårdsförsäljning under nuvarande alkoholmonopol. Det behandlas också som punkt nr 23 i JÖK:en, och en utredning ska tillsättas nästa år. I alkohollagens 8 kap.
1 § regleras att Systembolaget som detaljhandelsbolag får anordna dryckesprovningar. Jag menar att utreder man gårdsförsäljning blir en konsekvens ofrånkomligen att man också bör utreda reglerna kring hur det här påverkar detaljhandelsbolag och provningar på mikrobryggerier. Ska jag alltså tolka statsrådet som att hon ändå inte är beredd att se över lagstiftningen ens inom ramen för utredningen av gårdsförsäljning?