KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mats Odell (KD):
Krister Örnfjäder har en väldigt livlig fantasi måste jag säga. Av denna lilla fjäder, som har varit regeringens officiella politik under lång tid, drar han nu hel del fantastiska slutsatser och spekulerar fritt. Det är en sen timme, och det är kallt i lokalen, som någon annan påpekade, men jag tycker inte att Krister Örnfjäder har hållit huvudet tillräckligt kallt. Vad jag har sagt är att det inte finns några planer på att sälja ut Vattenfall.
Det finns inte på en skala. Det vi har talat om är att om bolagets investeringsplaner ska fullföljas talar allt för att det kommer att behövas nytt kapital. Det skulle vara intressant att höra Krister Örnfjäder redogöra för sina synpunkter här.
Är det rimligt att ta pengar - miljarder under utgiftstaken - för att investera i energi, i vilken form det vara må? Det är här som frågan ställs på sin spets. Vi har sagt att det då är bättre att överväga möjligheten att släppa in någon kompletterande ägare som kommer in med kapital för detta och som naturligtvis får en avkastning på kapitalet.
Men slutsumman måste vara att svenska folket genom sitt ägande och genom investeringarna får en ännu större avkastning än i dag.
Mats Odell (KD):
Jag sade tidigare i mitt anförande att det kunde vara så att man kunde höra historiens vingslag här i kammaren i kväll. Jag är nog lite inne på det. Jag sade också att kärnkraftsfrågan har förgiftat svensk inrikespolitik i snart 40 år. Jag är väldigt glad för Lars Johanssons inlägg här.
Det vittnar om att det finns en beredskap för ett ansvarstagande från Socialdemokraterna trots att partiet befinner sig i en turbulent situation. Det är en styrka som jag vill gratulera till. Jag läste också i samma tidning där Lars Johansson uttalade sig att elpriset fortsatt ned.
Spotpriset på el på den nordiska elbörsen Nordpool sattes till i snitt 72 öre per kilowattimme mot onsdagens 102 öre per kilowattimme. De krånglande reaktorerna vid Ringhals levererar nu åter el på nätet, och så vidare. Det är klart att dessa saker och att man kommer till rätta med de tekniska problemen har betydelse också i det korta perspektivet. Men på det politiska området är det väldigt lovande.
Jag gratulerar Lars Johansson till hans initiativ.
Mats Odell (KD):
Det är egentligen onödigt att ha flera repliker. Utgångspunkten för de olika parterna i sådana samtal är, precis som Lars Johansson sade, den politik som man har arbetat fram. Förhandlingar leder förhoppningsvis fram till en överenskommelse som är bra. Jag tror dock inte att den kan innefatta de element som för närvarande finns i oppositionens gemensamma politik, nämligen att kärnkraften ska stängas av framöver.
Det mesta ute i verkligheten har trots allt visat att det inte är lösningen på framtidens problem. Samtidigt ska man självklart satsa på den förnybara energin. Här har regeringen nu gjort historiska satsningar. Det är viktigt för oss att fortsätta dem samtidigt som den här typen av samtal kan pågå.
Mats Odell (KD):
Det är spännande frågor som Börje Vestlund ställer. Hur får man små företag att växa till medelstora företag, och hur får man medelstora företag att växa till Ericsson och motsvarande? Jag tror att det är väldigt olika vilka målsättningar företagare har. En del vill växa; andra vill inte växa.
En del har bärkraftiga affärsidéer som kan skalas upp så att de blir globala. Ikea är ett sådant exempel. Det kan handla om en innovation. Våra största börsföretag är ofta byggda på innovationer i slutet av 1800-talet och början av 1900-talet. Det handlar också om att det finns lämpliga aktörer som kan ta ett familjeföretag vidare.
Då finns det i Sverige olika aktörer. Vi har en grupp som i dag är ganska hårt ansatt av olika skäl: riskkapitalbolagen som man benämner som om de nästan har bovstatus.
Sanningen är, herr talman, att exempelvis ordföranden för IF Metall, Stefan Löfvén, sade på ett seminarium i Almedalen för två somrar sedan att deras medlemmar har ett större inflytande i private equity-ägda företag än i börsnoterade företag. Där finns ägarna närmare. Där är det ett större inflytande och en bättre löneutveckling.
Jag vill peka på att den typ av företag som går in i till exempel ett familjeföretag och sätter in kapital och kompetens är ett av de bästa exemplen på hur mindre företag har kunnat växa och bli större. Det behövs andra metoder också, men det är aktörer som i Sverige har varit väldigt duktiga på detta. Jag tycker att det är viktigt att nämna det i det här sammanhanget.
Mats Odell (KD):
Den sista frågan kan jag lätt svara på: Vet ej. Jag vet inte var Annie Lööf är. När det gäller Saab finns det en beredskap. Regeringen satsar i budgetpropositionen 1,6 miljarder extra för 2012 för insatser i arbetsmarknadspolitiken. Det är en kraftig förstärkning av Arbetsförmedlingen och annat sådant som behövs.
Vad som kommer att hända med Saab vet vi inte. Vi vet att bolaget har varit oerhört intressant för ett antal kinesiska aktörer. Jag har i dag sett olika uppgifter om vilka som kan vara intresserade av att driva det här företaget vidare. Ingen av oss vet detta i dag, men jag tror att jag vågar säga att regeringen har gjort vad man har kunnat. Man har snabbt expedierat när det har kommit begäran från Saabs ledning om att exempelvis få förändringar i de panter som staten har haft.
Det har varit det mest konkreta som har kommit från Saab till regeringen. Och man har varit en samtalspartner. Men man har icke varit en aktör i den här processen. Nu har staten en stor beredskap för att bidra till att de som i olika skeden inte kommer att få fortsätta att arbeta inom Saab Automobil också kan komma vidare på arbetsmarknaden.
Mats Odell (KD):
Låt mig börja med den senaste frågan, om jag är beredd att göra någonting åt sjuklöneansvaret. Jag kan bara tala för mitt eget parti. På vårt riksting i somras beslutade vi att avskaffa eller minimera kostnaderna för småföretagens sjuklöneansvar. Det var ett beslut som togs av vårt riksting och det är någonting som jag kommer att arbeta för.
När det gäller produktivitet är det ju så att det finns olika typer av produktivitet. Nu talar Kent Persson om gruvindustrin, malmen och skogen. Jag skulle ändå vilja säga att svensk gruvindustri, exempelvis LKAB, men också andra företag, är mycket produktiv. Det görs nu också stora investeringar i Malmbanan.
När det gäller hela den processen är det bara att titta på lönsamheten i verksamheten som är helt fantastisk jämfört med andra länders gruvindustri. Jag tror att vi står oss väl när det gäller både malmen och skogen i fråga om produktivitet. Produktivitet hänger ju ofta, Kent Persson, samman med hur många anställda det är i förhållande till omsättningen.
Produktiviteten sjunker när man anställer fler människor, innan de har blivit fullt produktiva i en verksamhet. När vi har en lågkonjunktur brukar produktiviteten gå upp och när konjunkturen sedan vänder och man börjar nyanställa människor sjunker den. Jag tror att Sverige ligger väl till när det gäller produktivitetsutveckling.
Jag håller med Kent Persson om att vi ska hålla ett öga på detta, men det är inte en statlig uppgift att främja produktivitet i näringslivet. Det måste ske genom allmänt goda villkor för företagande och att det finns ett sådant regelverk som gör det möjligt att upprätthålla produktiviteten. Det finns det, skulle jag vilja säga, i huvudsak i Sverige. Det är betydligt värre i länder som Spanien och andra länder där man har en oerhört rigid arbetsrätt.
Mats Odell (KD):
Jag håller med Kent Persson om att det är viktigt att vi hela tiden inriktar politiken på att Sverige ska kunna höja sig i värdekedjan och så att säga ha mer added value i det som både konsumeras här hemma och det som vi exporterar. Jag skulle nog vilja säga att svensk gruvindustri ligger högt. Ta pellets till exempel, som har utvecklats här.
Lönsamheten för de produkter som exporteras från svensk råvaruexport är extremt hög jämfört med andra länder. Även här har Sverige faktiskt lyckats. Men det är klart att ett land som har både skog och malm som något av en ryggrad i sin näringslivsstruktur och därtill förädling av de här råvarorna är väldigt känsligt för detta.
Kunskapsinnehållet i svensk export är låg, säger Kent Persson. Ändå måste man konstatera att det är svensk exportindustri som är det stora dragloket också nu. I den konjunktursituation som vi befinner oss i är det fortfarande exporten som drar.
Jag välkomnar alla initiativ som på ett långsiktigt hållbart sätt ytterligare kan höja kunskapsinnehållet här. Men jag är inte säker på att alla de förslag som finns i oppositionens motioner skulle bidra till detta, om jag uttrycker mig försiktigt.
Mats Odell (KD):
Det finns exempel på något lyckat branschprogram, men att ha detta som någon sorts grundpelare för sin näringspolitik tror jag inte är en framkomlig väg. Exemplen på dem som har misslyckats är betydligt fler. Strukturomvandling är ingenting som socialdemokratin historiskt har varit främmande för. Det har funnits inslag i socialdemokratisk politik som har uppmuntrat och skyndat på strukturomvandlingen. Man kan ta den solidariska lönepolitiken som exempel.
Den hade till uppgift att hålla ned lönerna i de lönsamma branscherna och få upp dem i de olönsamma för att snabbare få fram en strukturomvandling. Det viktiga här är att vi har ett nyskapande av jobb. När strukturer inte längre är livskraftiga måste det finnas andra branscher som står där och tar vid och efterfrågar arbetskraft.
Jag betonade inte ordet soppa utan ordet tunn, Carina Adolfsson Elgestam. Det står många bra saker, men när man summerar vad det handlar om tycker jag att det var branschprogrammen som stod kvar som det som i vissa delar skiljer ut den offensiva näringspolitiken. Däremot är de andra ingredienserna skadliga.
Jag menar att ett återinförande av någon form av förmögenhetsskatt är en döbelnsmedicin att ge till patienten som driver ut kapitalet ur landet. Likaså kan inte en fördubbling av arbetsgivaravgifterna för ungdomar vara en medicin för att råda bot på ungdomsarbetslösheten. Jag träffade representanter för callcenterföretagen som har tiotusentals ungdomar anställda.
De sade att detta skulle vara ett dråpslag mot hela denna instegsbransch. De skulle få avskeda jättemånga för att över huvud taget finnas kvar på marknaden och i stället ta till andra lösningar. Jag tror tyvärr inte att detta är ett recept för en framgångsrik näringspolitik.
Mats Odell (KD):
Jag besökte ett callcenterföretag nere i Kronobergs län för någon månad sedan. Det var Transcom i Strömsnäsbruk i Markaryds kommun. Jag tror att de har ungefär 300 anställda. Företaget är hotat av olika skäl.
Men den kostnadsökning som skulle drabba denna arbetsplats i Carina Adolfsson Elgestams egen valkrets gör att företaget överväger att lägga ned sin verksamhet på grund av bristande lönsamhet. Hon talar om att detta är pengar som går rakt ned i ägarens fickor. Skrämselpropaganda eller inte, men det är i alla fall inte riktigt seriöst att säga det.
Ofta är dessa instegsbranscher för unga människor inte särskilt lönsamma. De skapar mycket sysselsättning, och många får sitt första jobb där. Att då höja kostnadsläget i dessa företag leder i värsta fall till att de säger upp folk. Sedan får de sänkta arbetsgivaravgifter när de nyanställer.
Men att detta kommer att vara ett dråpslag för en bransch som callcenterbranschen är alldeles uppenbart. Sedan finns det inte några vattentäta skott mellan samverkan mellan statliga företag eller statliga myndigheter och olika branscher. Det har vi haft. Jag kan som exempel ta telekombranschen och samverkan mellan före detta Televerket och Ericsson. Det var framgångsrikt.
Det var även samverkan mellan Asea och SJ och så vidare. Men det finns ingen anledning att göra detta till någon sorts politisk princip och att det är detta som vi nu ska lita på. Världen ser annorlunda ut än vad den gjorde på den tiden som dessa branschprogram var framgångsrika.
Den här samverkan fortsätter på väldigt många områden när det gäller beställning och upphandling, inte minst från statliga myndigheter och aktörer.
Mats Odell (KD):
Det är svårt att inte känna sympati när man lyssnar på Kent Persson. Han är alla goda gåvors givare och slår in ganska många öppna dörrar. Men han gör det med charm och ett leende, och det är ju alltid trevligt. Problemet är inte de förslag som Vänsterpartiet kommer med, för de överensstämmer i många delar med sådant som regeringen föreslår.
Problemet är, när man tittar på Vänsterpartiets politik totalt sett, hur ni finansierar de förslagen. Ni vill stänga ned 40 procent av elproduktionen genom att avveckla kärnkraften. Det är ett förslag som naturligtvis är ett dråpslag mot den basindustri som vi har som dominerande arbetsgivare i ett 90-tal kommuner runt om i Sverige.
Det är klart att det är den helheten som gör att bilden inte blir lika positiv som när man bara läser det särskilda yttrande som Kent Persson har fogat till utskottets betänkande. Kent Persson säger att det regeringen säger är bara prat men att Vänsterpartiet har lagt fram förslag.
Då vill jag erinra om att det pågår ett arbete med både forsknings- och innovationsproposition och att en innovationsstrategi är på väg fram. Jag förstår otåligheten, men detta är produkter som kommer att presenteras i närtid. Vi får ta debatten när förslagen kommer, om Kent Persson då tycker att förslagen är otillräckliga. I så fall får vi diskutera det.
Men förslagen är på väg fram.
Mats Odell (KD):
Det är kanske inte så att vi har samma politik, men ni föreslår riskkapitalavdrag och säger att Sverige behöver en innovationsstrategi, utan att precisera exakt hur den ska se ut, att det behövs en fungerande infrastruktur för transporter och att det största problemet är bristen på växande småföretag. Det är väldigt allmänt hållet. Jag inser att man i ett så här kort särskilt yttrande inte utvecklar detaljer.
Men väldigt mycket av detta är sådant som regeringen redan är i gång med. Beträffande riskkapital lade till exempel Företagsskattekommittén för drygt en månad sedan fram sitt första delbetänkande, som jag kan säga att jag och mitt parti inte tycker går tillräckligt långt. De föreslår en kredit, men vi anser att det bör vara ett riktigt avdrag. Det är en sak som nu diskuteras, och det kommer ett förslag från regeringen.
Vi kan också ta upp den tråd som Kent Persson hade uppe när det gäller Fouriertransform. Det är ett projekt som pågår, och det är inget som regeringen har för avsikt att ta tillbaka. Det har gjorts satsningar också på fordonssidan, och det finns inga planer på att de ska avslutas.
Kent Persson säger också att det saknas kapital och att staten ska gå in då. Det är där som vår principiella skillnad ligger. Staten är inte den som ska äga småföretag och gå in med ägarkapital. Däremot ska det finnas ordningar som skapar förutsättningar för att små och medelstora växande företag kan få tag på riskkapital.
Det är människor av kött och blod som bör vara de som satsar det kapitalet och som intresserar sig för hur det utvecklas i de verksamheter som man tycker är värda att satsa på. Skattebetalarna bör inte bli ägare till landets småföretag.
Mats Odell (KD):
Det är naturligtvis värdefullt när en riksdagsledamot från en ort som drabbas drar en lans för sin ort och för åtgärder som skulle kunna vända utvecklingen. Det handlar inte om att Astra Zeneca lider brist på pengar. Astra Zeneca är det företag som betalar in mest skatt av alla företag i Sverige.
Man har en väldigt god ekonomisk situation. Man har ett samarbete när det gäller forskningsinriktning i olika forum som Vetenskapsrådet och olika forskningsinstitutioner i life science-sektorn.
Vad jag tror skulle behövas är snarast att vi i den nya forskningsproposition som arbetas fram får ett nytt forskningsråd för life science-sektorn och att man tar ett större grepp om denna mycket viktiga näringsgren som står för en så stor del av svenska exportinkomster. Det handlar inte om brist på statligt engagemang i Södertälje.
Det handlar om ett strategiskt beslut i Astra Zenecas styrelse att helt lägga om forskningspolicyn. Inga skattepengar i världen hade kunnat ändra på detta. Jag tror att Ingela Nylund Watz har fullständigt fel i sin analys. Det handlar om att Sverige ska fortsätta att vara en forskningsnation. Regeringens ambition är att 1 procent av bnp ska användas till offentligt finansierad forskning.
Det är en politik som är helt central för att Sverige ska kunna fortsätta att vara en välfärdsnation. Jag ser med tillförsikt fram mot den forsknings- och innovationsproposition som kommer att läggas på riksdagens bord, och hoppas att vi kan hitta breda överenskommelser om en så viktig del av Sveriges välståndsskapande krafter. Det är inte brist på statligt engagemang som gör att Astra Zeneca och andra stora life science-företag i dag omstrukturerar sin forskning.
Mats Odell (KD):
Först vill jag korrigera Ingela Nylund Watz. Statsministern har inte sagt att näringslivet är ett särintresse. Han har sagt att vissa av näringslivets organisationer är ett särintresse. Det är stor skillnad.
Om Ingela Nylund Watz tror att det var branschprogrammen, exempelvis på life science-området, som höll Sverige under armarna är det en uppfattning som hon nog är ganska ensam om utanför det socialdemokratiska partiet. Sverige är ju en framgångssaga. Det beror på att vi har goda förutsättningar för forskning och utveckling och att det satsas mycket.
Den här regeringen har gjort enorma satsningar på att öka de statliga insatserna på forskningsområdet. Ingela Nylund Watz har en poäng i att vi måste samverka. Det tror jag att vi kan enas om. Jag fick nyss lära mig att det inte längre heter branschprogram, utan något annat som jag nu inte minns.
Vi behöver samverka, men det är inte i första hand de statliga insatserna som garanterar konkurrenskraften utan att vi har goda och bästa tänkbara förutsättningar för enskilda och företagare att utveckla sin verksamhet i vårt land.
Mats Odell (KD):
Debatten har verkligen gått i enighetens tecken i själva grundfrågan om frihandelns positiva princip. Men så har det inte alltid varit, absolut inte. Striden om frihandeln hölls i detta hus under förra seklet.
Ur den striden och striden om marknadsekonomins principer har frihandeln och marknadsekonomin gått segrande. Det är dagens debatt ett bra tecken på. Här i huset finns en övertygelse om att frihandel är en viktig princip att försvara. Vi i näringsutskottet har besökt ett antal olika länder och kontinenter.
När vi har besökt snabbväxande länder har vi kunnat notera att där finns en smygande protektionistisk tendens. I kontakt och diskussion med våra parlamentariska motparter har vi försökt att tala om att frihandeln trots allt är det som långsiktigt kommer att ge också deras land en bättre utveckling.
Detta är en kamp som måste vinnas hela tiden. Man tycker sig se kortsiktiga vinster. Men långsiktigt genererar frihandeln bättre ekonomiska förutsättningar för länder och deras medborgare än andra principer. Att värna om frihandeln som princip är för Sverige ett väldigt viktigt intresse, och vi har hört att Sverige är ett litet och exportberoende land. Men det är också ett globalt intresse.
Även om utvecklingsländerna har särskilda behov som behöver beaktas är frihandel en stark välståndsskapande kraft också bland världens allra fattigaste länder. Sverige ska också vara en tydlig röst inom Europeiska unionen och andra forum för en öppen och fri handel och för att motverka olika protektionistiska krafter. Det gäller inte minst i tider av osäkerhet och oro för den ekonomiska utvecklingen.
Lika viktigt är det att de pågående förhandlingarna inom Världshandelsorganisationen WTO, den så kallade Doharundan som har nämnts här, kan föras framåt mot ett ambitiöst mål. Men vi måste vara ärliga och konstatera att utsikterna för att Doharundan ska kunna slutföras i närtid ser ganska dystra ut för närvarande. Herr talman! Detta innebär att Sverige måste fortsätta att vara en pådrivande kraft i de förhandlingarna.
I detta betänkande behandlas ett antal handelspolitiska områden.
Det är handel och arbetsvillkor, miljöteknik till utvecklingsländer, miljö- och djurskyddskrav, exportförbudet av snus, exportfrämjande, digitala handelshinder, handel med sjukvårdstjänster, miljöteknikexport, export av svenska bär - det har vi nästan glömt bort här, har jag en känsla av - och exportfrämjande politik för global utveckling.
Utskottet avstyrker antingen dessa motioner för att vi tycker att motionärerna har fel eller för att kraven redan är tillgodosedda. Herr talman! Med tanke på att Hans Rothenberg redan har debatterat detta vore det inte rimligt att jag ännu en gång upprepar den debatten.
Mats Odell (KD):
Det har inte tillkommit någon ny information i den här frågan. Vi har tidigare hört från andra alliansföreträdare hur osannolik en sådan uranbrytning skulle vara mot bakgrund av den mycket låga uranhalten i den malm som finns i de fyndigheter som i dag är kända i Sverige. Det är fullständigt osannolikt.
Men om det skulle ske skulle det göra det efter att folket i närområdet har sagt ja till detta, efter att regeringen har sagt ja och efter att våra miljömyndigheter har kunnat försäkra sig om att det sker under sådana miljömässiga omständigheter att det är acceptabelt. Det, Lise Nordin, är bakgrunden till Kristdemokraternas ståndpunkt.
Mats Odell (KD):
Jag uppfattar Lise Nordin och Miljöpartiet som teknikpessimister. Ni är oroliga för det som händer. Det är bra. Men att vara pessimistisk inför framtiden och möjligheterna att hitta nya lösningar är inte bra.
Jag hörde i går eller om det var i förrgår på radio om forskningen på KTH om de nya smarta möjligheterna att använda det utbrända kärnbränslet för den nya generationen som är betydligt miljövänligare och som inte alls har de risker som vi förknippar med de kärnkraftsgenerationer som finns i dag.
Att principiellt säga nej till saker och ting kan man naturligtvis ägna sig åt om man vill ta korta vägar och skaffa sig snabba poäng. Vad vi tycker är viktigt är att verksamheter som ska finnas ska vara förenliga med god miljö och med god hälsa. Sverige är väldigt framgångsrikt på de här områdena.
Vi ligger långt framme när det gäller djurskydd och miljöarbete, och vi kommer icke i vårt land att släppa fram en smutsig brytning av några metaller. Oavsett om de strålar eller inte strålar kommer vi att se till, genom våra myndigheter och de befolkningar som finns i kommunerna som faktiskt har vetorätt mot detta, att en smutsig brytning inte släpps fram. Detta är för oss den linje som vi tycker är moraliskt rimlig att försvara.
Mats Odell (KD):
Vi tyckte att ni hade en del onödigt slängiga skrivningar som mest var politisk retorik. Vi har med det mesta, och som jag sade, när det gäller att regeringen inte får vara saktfärdig skriver vi: "Avslutningsvis vill vi understryka vikten av att regeringen skyndsamt hanterar det vi har anfört ovan."
Om du, Karin Åström, går igenom er text och jämför med vår kommer du att se att vi har allting med. Jag hoppas mot den här bakgrunden att vi ska kunna fullfölja det som jag och Lars Johansson diskuterar, nämligen att vi vill jobba tillsammans. Det här är en så viktig sak, och det är en väldigt positiv signal om vi kan vara eniga.
Vi gjorde nyligen ett bra besök i det nygamla Gruvsverige där man nu öppnar gruvor igen i Dalarna, Värmland och Bergslagen. Jag tycker att det blev en samstämmighet då. Låt oss bygga vidare på den! Vi tillstyrker er motion, delvis, utom de här, som vi tycker, lite onödiga slängarna. Vi har samma inriktning att här får man icke dra benen efter sig.
Det är en snabb process som nu pågår. Det är miljarder som investeras av privat kapital i de här regionerna, och det är viktigt att vi får snabba och tydliga besked. Tänk om vi tillsammans kunde säga att nu sätter vi oss ned och jobbar med detta och lägger manken till så att det blir tydliga besked som kan leda till det som Karin Åström pratar om, nämligen att vi går vidare och kommer längre så att mineralindustrin kan känna att här finns en bred samstämmighet om hur det här ska hanteras.
Vi har lite olika uppfattningar när det gäller om man ska förbjuda uranbrytning eller inte. Vi säger att ska den förekomma ska den vara sådan att den accepteras av de närboende. Låt oss titta på det som förenar mer än det som skiljer i det här avseendet!