Tomas Eneroth (S):
Jag noterade att det blir lite svårt för Lars Beckman att argumentera för stora järnvägssatsningar när alliansregeringen valde att lägga 100 miljarder mindre än vi nu gör på detta och ifrågasätta fördelningen 75-25. Nya stambanor för höghastighetståg kan man, om man vill göra som Lars Beckman, kalla fantasiprojekt.
Jag tror inte att alla de moderata politiker runt om i landet som är djupt engagerade i detta tycker att det är fantasiprojekt. I stora delar av världen och Europa har man höghastighetstågsprojekt. Det som är viktigt, oavsett om vi talar om höghastighetståg eller inte, är att vi ger ett utrymme för nyinvesteringar i nya stambanor. Det som har hänt är att vi under 10-15 års tid har haft en kraftig ökning av tågtrafiken för att fler vill åka tåg.
Fler privatpersoner vill åka tåg, men fler företag vill också skicka gods på tåg av klimatskäl och av andra skäl. Men när detta skedde skedde inte motsvarande investeringar, vare sig i järnvägsunderhåll eller i nyinvesteringar, eftersom alliansregeringen tyckte att det var viktigare att sänka skatter. Därför är det trångt på spåren, och därför får vi de flaskhalsar som Lars Beckman nu talar om. Det är klart att det kommer att ta tid att åtgärda de underinvesteringar som har varit.
Men det kommer inte att räcka att stärka det befintliga järnvägssystemet. Om vi ska kunna avlasta det måste vi också ha nya stambanor för att kunna se till att det finns utrymme för utökad kapacitet för persontrafik och för godstrafik. Jag tillhör dem som tror att det är bra att man kan göra gemensamma breda överenskommelser när det gäller stora strategiska frågor för Sverige.
När det gäller frågan om höghastighetståg skulle jag önska att det fanns en bred uppslutning, eftersom det kommer att vara ett stort industriellt projekt som kommer att spänna över flera mandatperioder. Det är ett av skälen till att jag också vill ha en dialog med allianspartierna. När ett sådant projekt väl påbörjas kan det nämligen inte bara avbrytas mitt i. Stora industriella projekt och systemprojekt är någonting som vi generellt är bra på i Sverige. Vi är duktiga på att hitta och modernisera med ny teknik och hitta effektiva transportlösningar.
Men vi måste också ta ansvar för finansieringen. Det är ett av skälen till att jag gärna vill ha en bred överenskommelse där. Återigen: Jag kan inte kommentera enskilda objekt, men jag delar Lars Beckmans uppfattning att det är viktigt att förstärka järnvägen. Jag delar också uppfattningen att vi måste hitta mer kapacitet som gör att hela stråken kan utnyttjas.
Det spelar ingen roll om man gör investeringar i BK4 för 74-tonslastbilar, i vissa järnvägssträckor eller i vissa vägsträckor om man inte kan utnyttja hela systemkapaciteten. Det är för övrigt ett av skälen till att jag i detta arbete med en trafikslagsövergripande plan lyfter in sjöfarten och hamnarna. Hamnarna har varit försummade under lång tid i fråga om planeringen.
Från Sveriges hamnar blev man därför mycket glad när jag som första statsråd någonsin, vad jag vet, bjöd in hamnarna till ett möte - jag tror att bland andra Gävle hamn var med - för att diskutera hamnarnas betydelse för att mer gods ska kunna flyttas över till sjöfart. Detta är underutnyttjad resurs.
I detta läge när vi, till skillnad från föregående regering, har genomdrivit en förändring när det gäller tonnageskatten, som gör att vi ökar inflaggningen i den svenska sjöfarten, innebär det faktiskt att vi ger kapacitet för att man ska kunna lägga över mer gods på tåg och sedan över till sjöfarten. Det tror jag att inte minst många i Gävleregionen kan uppskatta. I den nationella planen kommer vi att ge besked om hur vi ser på Ostkustbanan, eller för den delen Norrbotniabanan.
Jag är också glad över att vi har 100 miljarder mer. Det kommer inte att räcka för alla de önskemål som finns, eftersom vi fortfarande under lång tid kommer att få lida av underinvesteringarna under den period då man prioriterade skattesänkningar framför sådant som bygger landet starkt.