Tomas Eneroth (S):
Jag tackar både Carl-Oskar Bohlin och Peter Helander för engagemanget i frågan. Vi har ju diskuterarat den vid ett flertal tillfällen tidigare. Nu har vi haft ett läge med en övergångsregering som inte fick agera under fyra månader - en historiskt lång regeringsbildningsperiod. Vi tillträdde för tre veckor sedan, och jag ska ärligt säga att jag redan under första veckan efterfrågade fortsatt underlag och beredning i frågan om de regionala flygplatserna, inte minst Mora.
Jag har också varit i kontakt med kommunalrådet och med landshövdingen, naturligtvis, eftersom jag vet att det är en viktig fråga. Det är en viktig fråga för väldigt många i Dalarna, och det är viktigt att vi säkerställer att vi kan ha bra kommunikationer i hela landet. Det var ett av skälen till att jag, när jag tillträdde som infrastrukturminister, valde att ta ett helhetsgrepp om just de regionala flygplatserna.
På samma sätt som vi inom ramen för flygstrategin har en diskussion om Arlandarådet och Arlandas utveckling för fler internationella förbindelser ut i världen och för att Arlanda ska växa som ett starkt nav för svenskt flyg har det varit viktigt för mig att titta på hela den svenska flygplatsstrukturen. Vi har små kommuner som ofta med egna medel har varit med och finansierat och driftat flyget.
Jag tycker att vi måste titta på var gränsen går för det statliga ansvarstagandet. Hur ser egentligen gränslinjen ut för att säkerställa att vi har ett fungerande inrikesflyg och bra förbindelser för både medborgare och företag? Det är nu över tio år sedan det gjordes en utredning och en ordentlig översyn av den svenska flygplatsstrukturen. Sedan dess har väldigt mycket hänt.
I några fall har vi fått andra förbindelser som kanske förbättrat förutsättningarna att resa med tåg eller andra kommunikationer. På andra ställen har vi sett hur otroligt viktigt flyget varit. Inte minst Nextjets konkurs för drygt ett år sedan visade vilken otrolig utmaning det innebar när flera kommuner, fem stycken, stod helt utan flygförbindelser på grund av att ett privat bolag inte kunde bära sina kostnader.
Utgångspunkten för Moras bekymmer är att det bolag, Flexflight, som flög mellan Sveg och Stockholm och mellanlandade i Mora dubbelfakturerade, både Mora kommun och staten, vilket naturligtvis uppmärksammades. Det var i strid med EU:s regelverk och faktiskt också med svensk lagstiftning. Det var det som gjorde att Falu tingsrätt till slut sa att det inte var en rimlig hållning.
Efter det valde Flexflight att inte flyga och mellanlanda på den sträckan. Det är viktigt att säga att det varken var Trafikverkets, regeringens eller någon annans utgångspunkt att avsluta flygförbindelserna, utan det var faktiskt det flygbolag som körde på sträckan som valde att sätta lönsamheten före uppdraget att mellanlanda och klara trafiken från Mora.
Sedan dess har vi studerat alla möjligheter som finns att se fortsatta möjligheter, inte minst efter de uppvaktningar vi tagit emot från Mora och hela Dalarna. Den senaste var naturligtvis i somras.
Regeringen gav då Trafikverket i uppdrag att förhandla och se om det fanns förutsättningar att ingå en överenskommelse med Mora flygplats som just beredskapsflygplats för att på det sättet upprätthålla en kapacitet för ambulansflyg, som Carl-Oskar Bohlin nämnde, eller för brandflyg, en fråga som blivit alltmer viktig.
I det här läget och i dagens interpellationsdebatt kan jag inte ge några andra besked än att vi fortsätter att bereda denna fråga i Regeringskansliet, inte minst inom ramen för den översyn som nu görs av den svenska flygplatsstrukturen men naturligtvis också med utgångspunkt från de budgetrestriktioner som nu finns. Jag ska återkomma till dem i nästa omgång.