Beatrice Ask (M):
Skärpt ton och skärpt ton - det har stått i en del tidningar att jag skriker. Det vet jag inte om jag gör, men jag kan säga att jag har träffat alla länspolismästare och tagit upp det här. Jag träffade dem ganska snabbt efter att den här rapporten kom. Jag kan säga att när jag läste den gick jag i taket, naturligtvis. Dock ska man ha klart för sig att rapporten är gjord på ett ganska litet underlag. En del uppgifter är från ett par år tillbaka.
Med en ny rikspolischef och med det omtag som ändå har gjorts tycker jag att man har tagit tag i en del av det som kan vara skälen till det som finns i rapporten. Man kan se att det har hänt en del. När det gäller de värsta uttalandena kan man inte veta vem som har gjort dem och med vilka förutsättningar.
Den reaktion jag har mött hos poliser som arbetar med trafiksäkerhet säger mig att man har ett seriöst anslag och vill göra ett bra jobb. Man ser det som något mycket viktigare än att bidra till den officiella statistiken hos Rikspolisstyrelsen. Det tycker jag är bra. Det är klart att jag har pratat med länspolismästarna om detta och om den attityd som måste prägla arbetet.
Jag har vid tidigare tillfällen också haft många samtal om hur vi formulerar mål och hur vi mäter. Det är något som hela tiden måste utvecklas i en verksamhet där detta inte har varit vanligt. Alla som har sysslat med olika verksamheter vet ju att det ibland är svårt att fånga in både kvantitet och kvalitet och hur man använder det hela. Det finns ibland en ovana vid att jobba med detta i polisverksamheten, men man har blivit mycket bättre.
Det är otroligt viktigt. Den diskussionen har vi också. Jag har träffat poliser som säger att det bara är statistiken som räknas och att det inte syns när man till exempel pratar med någon människa eller gjort något annat som tar tid. Då har jag sagt att om det inte går att markera sådant på rapportlapparna, så vänd på bladet och skriv det du gjorde.
Jag är säker på att den chef som får en rapport och ser att man inte har gjort allt det som man skulle pricka i rutorna utan av olika skäl har gjort en annan bedömning kommer att tycka att det var klokt. Kvalitet får man ju annars oftast inte med. Skälet till att jag inte går tuffare fram och kräver att man ska avskaffa målen är att det skulle innebära att man lätt skickar signaler till dem som inte vill att vi ska mäta effektivitet.
På något sätt måste jag ändå driva på här. Jag tror att det inte bara är Sven-Erik Österberg och många socialdemokrater utan medborgare i gemen som kräver att vi kan visa att de satsningar vi gör på polisen faktiskt ger resultat och att polisen jobbar seriöst. Då måste det också finnas olika sätt att mäta och se att man gör skillnad.
Det som är viktigt att se med statistiken över trafikkontroller är ju skillnaden mellan olika myndigheter. Man kan bryta ned statistiken i förhållande till struktur, befolkning och så vidare och se att en del gör mer och andra mindre. En del gör bättre insatser och en del kanske är lite sämre.
Detta är naturligtvis ett viktigt underlag för Rikspolisstyrelsen i att leda olika polismyndigheter och att försöka få till stånd att man delar med sig av best practice , så att vi får en verksamhet som utvecklas. Det finns andra typer av statistik som jag inte ska dra in i det här. Det gäller utredningsverksamheten. Där ser vi tydligt att en del är mycket duktigare än en del andra. Det är klart att man då bör lära sig av dem som uppnår bättre resultat.
Detta är alltså skälet till att jag inte ifrågasätter detta med att man mäter resultat utan i stället försöker peka på att det måste utvecklas så att fler ser nyttan av det och att vi faktiskt också mäter det som det är rätt att mäta.