Larry Söder (KD):
Det är givetvis roligt att finansministern tar sig tid att diskutera bosparande för unga. Det påvisar allvaret och att ministern tycker att det är en viktig fråga, vilket hedrar ministern. För mig handlar denna fråga om att över 100 000 unga fortfarande inte har fått sin första bostad. Av dessa ungdomar vill fyra av tio äga sin egen bostad i villa.
Frågan gäller även hur vi vill att ungdomar ska se på sin ekonomi. Jag tror på att vi ska försöka få våra ungdomar att se långsiktigt på sin ekonomi, att man kan lägga undan till något som är ekonomiskt bra längre fram och att se ett sparande som en investering för ekonomisk stabilitet inför framtiden. Vi vet att det boende som gynnar ungdomar mest under deras livstid är det egna boendet.
Det är billigast, ekonomiskt mest stabilt och även socialt mest stabilt. Samtidigt som undersökningar visar att nio av tio ungdomar vill äga sitt eget boende i framtiden borde det vara varje politikers uppgift att inom bostadspolitiken främja det ägda boendet. Med den prissituation som råder är det ett väldigt stort steg för ungdomar att kunna äga sin egen bostad.
Vi ställer höga krav på en egen insats genom bolånetaket, vilket gör det väldigt svårt för vem som helst att spara ihop till en insats. Jag tror att många ungdomar inte har råd att spara till den insats som behövs helt av egen kraft, utan staten skulle behöva påvisa det goda med sparande. Eftersom man inte ser möjligheten att spara ihop till insatsen själv kan även drivkraften att spara minska drastiskt.
För att öka möjligheten för unga till den första ägda bostaden vill vi att man ser över kreditrestriktionerna. Vi tror att de olika beslut som lagts på varandra har blivit några för många. En översyn skulle innebära att man gör kloka avväganden och minskar på kreditrestriktionerna. Detta skulle underlätta för ungdomar att få råd och möjlighet att låna till en egen bostad.
Vi skulle även gärna se en alternativ modell för amorteringskrav och skuldkvotstak där man i stället för att ställa höga krav på hushållen ställer högre krav på bankernas bolåneportföljer. Med detta sagt tror vi även att staten med hjälp av ett bosparande skulle kunna hjälpa alla ungdomar att spara till sitt eget boende. Vi behöver få våra ungdomar att spara mer, och vad skulle vara bättre än att spara till sitt eget boende?
Vi är ganska ensamma om att inte ha ett incitament för att spara till sitt boende. Ett sparande förbereder även ungdomarna på att när man väl har köpt sitt boende blir det naturligt att amortera på bolånet. Att skapa incitament för sparande är inte något som regeringen är bäst på. I stället höjde man skatten på sparande två gånger under förra mandatperioden.
Vi kristdemokrater skulle vilja införa ett förmånligt bosparande som förval för alla ungdomar mellan 18 och 34 år med inkomst av tjänst där ett skatteavdrag ingår. Det påvisar att staten tycker att det är bra med sparande, i synnerhet sparande till bostad. Sparandet skulle rikta sig till nästan alla ungdomar i åldern 18-34, vilket vi anser är nödvändigt för ett ökat sparande i landet som helhet bland ungdomarna. Skulle detta kosta staten i intäktsbortfall?
Givetvis; men det skulle vara med syftet att ge långsiktigt stabil ekonomi för den enskilde. Att införa ett bosparande gynnar staten, ungdomen och bostadsbyggandet. Är finansministern beredd att införa ett liknande system som det jag skisserar? Vilka hinder ser finansministern för ett införande?