Ismail Kamil (L):
Sveriges säkerhetspolitiska linje ligger fast. Sverige ska inte förhålla sig passivt om ett angrepp skulle drabba ett EU-land eller ett nordiskt land eller om en katastrof skulle äga rum. Det gäller Sveriges samlade försvar, såväl militär som civil förmåga. Därför är det viktigt att motverka inre splittringar framför allt inom EU.
Sveriges säkerhet byggs solidariskt med andra länder. Ett enat EU och ett gemensamt agerande från EU gör att vi blir mer trovärdiga och inflytelserika. EU kan på så sätt vara en stark global aktör.
Det nordiska försvarspolitiska samarbetet har fördjupats de senaste åren i syfte att stärka parternas nationella försvar men också för att hitta gemensamma lösningar.
Den nordiska solidaritetsförklaringen i april 2011 går ut på att bistå varandra med relevanta medel om ett nordiskt land skulle drabbas, exempelvis av en terrorattack, och om det landet skulle be andra nordiska länder om hjälp.
Sverige har ett bra samarbete med Nato dels genom Partnerskap för fred, dels genom Euroatlantiska partnerskapsrådet och genom deltagande i Natoledda fredsfrämjande operationer. Fru talman! Dagens utmaningar och hot är gränsöverskridande. Sveriges säkerhet måste därför i hög grad byggas solidariskt med andra länder.
Därför måste vi vara aktiva och drivande i arbetet för stabilitet och säkerhet i Europa och omvärlden. Sverige har bidragit och måste även i fortsättningen bidra till krishanteringsinsatser under FN:s, EU:s och Natos ledning. Ett aktivt deltagande leder till ökad säkerhet.
Ett starkt FN-system och ett nära samarbete med regionala aktörer ska vara centralt för en global fred och säkerhet. Begreppet skyldighet att skydda är centralt i utvecklingen av folkrätten. Folkpartiet tycker att det är bra att fokus har flyttats från staters säkerhet till att människors säkerhet sätts främst.
Ett tydligt uttryck för principen skyldighet att skydda gavs i FN:s säkerhetsråds resolution 1973 om situationen i Libyen. Tyvärr har Ryssland och Kina blockerat allt agerande vad gäller Syrien. Civila dör och civila mål attackeras varje dag utan att säkerhetsrådet kan agera.
Det är inte acceptabelt att 70 000 människor har mördats och att ett inbördeskrig är i gång utan att något agerande från FN:s sida kunnat stoppa diktatorns och regimens våld gentemot det syriska folket. Det bästa vore självklart om man med fredliga medel uppnådde en överenskommelse utan att presidenten skulle vara en del av den överenskommelsen.
Världssamfundet får inte på något sätt ge straffrihet åt dem som gjort sig skyldiga till krigsförbrytelser eller brott mot mänskligheten. EU:s gemensamma utrikes-, försvars- och säkerhetspolitik främjar stabilitet och fred i världen. Från Folkpartiets sida anser vi att Nato är en central aktör för den europeiska säkerheten och integrationen.
Nato är en garant för säkerhet och stabilitet inte bara i Europa utan i hela världen. Det är därför ingen nyhet att vi från Folkpartiets sida vill ha medlemskap i Nato. Fru talman!
Sverige måste vara en stark aktör vad gäller att försvara de universella normerna och värderingarna, såsom demokrati, yttrandefrihet, jämställdhet och mänskliga rättigheter. Globaliseringen har inneburit att territoriella gränser får allt mindre betydelse.
Regionala väpnade konflikter, terrorism och organiserad brottslighet kan utgöra hot på nära håll även om hoten kan vara geografiskt långt borta. Den ekonomiska krisen får inte hindra Sverige och EU från att bedriva en aktiv utrikes- och säkerhetspolitik.
Förmågan att utöva makt på den internationella scenen för att skapa fred och säkerhet kräver att vi agerar som en union. Sverige ska fortsätta att vara en stark kraft för öppna samhällen, ett öppet Europa och en öppen värld. Vi har ett ansvar att stödja demokratiutvecklingen i olika regioner.
Ett sådant stöd är stöd för fred och säkerhet. Sverige och EU måste verka för solidaritet, rättstatsprincipen, respekt för mänskliga rättigheter och yttrandefrihet. Ett fortsatt starkt svenskt engagemang för fredsarbete är mycket viktigt.
Vi har ett förtroendekapital som få länder har och kan därför agera i förebyggande syfte men också i samband med konflikthanteringar. Krig och väpnade konflikter är ett av de största hindren för utveckling och fattigdomsbekämpning. Målet måste vara att uppnå välstånd genom demokrati, mänskliga rättigheter och en fungerande rättstat.
Utan fred och säkerhet kan dessa mål inte uppnås. Fru talman! Jag måste säga att det är häpnadsväckande att höra Vänsterpartiet säga: Fråga irakierna eller fråga afghanerna om Nato gett dem frihet. Vad är lösningen från Vänsterpartiets och Hans Lindes sida? Ska man inte göra någonting alls?
En diktator som sitter vid makten i 20, 30, 40 år kan inte avlägsnas med bara ord. Vänsterpartiet säger att om demokrati och respekt för mänskliga rättigheter fungerar behöver man inte ha något annat, för då har vi fred. Problemet är att demokratin inte fungerar i dessa länder. De har inte respekt för mänskliga rättigheter.
Jag kan förstå att Hans Linde och hans parti av ideologiska skäl till varje pris är emot Natoledda fredsfrämjande operationer. Jag förstår att det är jättejobbigt för dem. Inte heller tycker jag att Miljöpartiets sätt att ta upp Natofrågan, att säga att det är populistiskt, är korrekt.
Nato spelar en central roll för europeisk säkerhet. Sverige har, och har under många år haft, ett nära och bra samarbete med Nato. Det nordiska försvarspolitiska samarbetet har fungerat bra, liksom de nordiska ländernas medlemskap i Nato. Det är bra för fred och säkerhet. Innan jag går in på Urban Ahlins frågor, fru talman, vill jag säga något när det gäller Sverigedemokraterna.
Det låter mycket märkligt att Sverigedemokraterna är för ett samarbete med Natoländerna. Är det för att människorna är blonda eller på grund av någonting annat? Ett samarbete med andra europeiska länder eller regioner är däremot inte bra. Dessa överenskommelser ska vi inte vara en del av. Det är människosynen som skiljer oss liberaler från Sverigedemokraterna.
Jag tycker att Urban ställer relevanta frågor. När det gäller Ryssland tycker vi från Folkpartiets sida att det är fråga om hot. Du tar upp en fråga utan att ge svar, Urban. Du säger att Ryssland har upprustat. Samtidigt anser du att man ska avvakta och se. Där ligger den stora skillnaden mellan Folkpartiet och Socialdemokraterna.
Ser vi att de upprustar måste vi ha beredskap för detta. Därför anser vi att vi måste satsa mer på försvaret, och därför har vi inom Alliansen sagt att vi från och med 2015 ska försöka hitta en lösning där vi satsar mer på försvaret.
När det gäller ifall det är ett särintresse vill jag svara att nej, det är inte ett särintresse. Det här är ett gemensamt nationellt intresse. Vad beträffar militär alliansfrihet har jag tagit upp Lissabonfördraget. Jag har tagit upp det nordiska samarbetet. Jag har tagit upp att vi som medlemmar i EU har vissa förpliktelser.
Om vi ska se på det politiskt är vi inte alliansfria. Som Hans Linde sade är vi militärt alliansfria på det sättet att vi inte kommer att agera för Nato eller för något annat. Samtidigt tillhör vi, är en del av, Europeiska unionen, och därmed är vi faktiskt inte alliansfria, om vi ska ta det ordagrant.
I och med Lissabonfördraget är vi inte alliansfria, utan vi är bundna av försvarspakten inom Europeiska unionen, där vi ju också har utrikespolitik. Ja, vi har olika syn på denna fråga, men det är långt från den splittring som finns inom de rödgröna och Sverigedemokraterna. För Miljöpartiet är Nato den elaka delen.
Enligt Vänsterpartiet har Nato inte gjort någonting, men man kommer inte med några lösningar för hur vi ska lösa de kriser som finns i länderna. Sverigedemokraterna plockar russinen ur kakan. Det är bra med ett nordiskt samarbete men inte i övrigt. Vad gäller Socialdemokraterna tackar jag Urban för de argument han gett beträffande Ryssland, att de har upprustat.
Skillnaden mellan Folkpartiet och Socialdemokraterna är att om de har upprustat anser vi att vi måste ha beredskap medan Socialdemokraterna vill avvakta och se.