Eva Flyborg (FP):
Jag ska börja med att poängtera att i den här debatten i dag talar jag inte för mitt parti. Det har Barbro Westerholm gjort på ett förtjänstfullt sätt. I dag talar jag på mitt eget och medborgarnas uppdrag. Herr talman! Vem skall bestämma över min och er egen död? I dag debatterar riksdagens socialutskott betänkande SoU14. Det handlar om hälso- och sjukvårdsfrågor samt tandvårdsfrågor.
Insprängt i detta betänkande, på några sidor, finns det ett kort avsnitt som behandlar en motion om något som berör alla människor till sist, nämligen vår egen död. Motionen tar upp frågan om vem som har rätt att besluta om vårt eget livsslut, och man menar att det borde vi själva få göra, inte vare sig läkaren, politikerna eller Bibeln. Ganska självklart?
Jo, för en förkrossande majoritet av svenska folket, men inte för de politiska partierna - ännu. Jag har funnit, herr talman, allvarliga fel vid utskottets behandling av vår motion. Hela utskottets resonemang behandlar de livsuppehållande metoder och processer som finns att tillgå, inklusive sedering. Det är i och för sig bra att det nu klart framgår att det är möjligt med kontinuerlig sedering.
Det är också bra att man nu fastslår att man självklart kan få avböja eller avsluta livsuppehållande insatser om man så själv vill - allt gällande om en läkare bedömer att man är beslutsförmögen till detta. Men vår motion handlar inte alls om det utskottet väljer att prata om utan vår motion handlar om respekten och rättigheten för varje människa att få avsluta sitt eget liv i lugn och värdighet, med samhällets stöd och i en rättssäker process.
Det handlar inte om att till varje pris hålla liv i döende, svårt plågade människor. Utskottet väljer att helt bortse från det vår motion tar upp och föreslår. Herr talman! Varje motion som väcks av en ledamot av Sveriges riksdag har rätt att bli behandlad av riksdagen. Det har faktiskt inte vår motion blivit, och därför borde utskottet få bakläxa på sitt eget betänkande. Icke godkänt, socialutskottet!
Herr talman! Samhället förändras varje dag. Så är det. Det som var omöjligt i går är möjligt i dag. Det kan handla om rymdresor, genmanipulation, surrogatmoderskap, diktatorer som kastas ut eller att livslängden ökar för oss människor. Vår syn på saker förändras också över tiden. Elvis Presley med sina vickande höfter tyckte man var skadlig för den unga generationen - eller hur?
Beatles långa hår över öronen och ned i pannan sågs med förfäran av en del. En ensam ogift mamma var en skam för den övriga familjen. I dag är allt detta fullt normalt och helt okej - särskilt att gilla Beatles, det är väldigt normalt. Att vara homosexuell sågs för inte så länge sedan som en sjukdom, och det är i många länder brottsligt och belagt med höga straff, till och med dödsstraff. Det är helt borta i vårt samhälle i dag.
När frågan om aborter kom upp blev det en massiv protestvåg och ett fullständigt ramaskri, särskilt från vissa grupper. Men i ljuset av kvinnans självständighet och rätten till sin egen kropp ändrades den allmänna uppfattningen i frågan. De som var emot fick acceptera att samhället helt enkelt gått vidare och ändrat åsikt. Det här, herr talman, är bara några få exempel på hur samhällets uppfattning radikalt förändras över tid. Det som var fel då är rätt nu.
Och så måste det få lov att vara. Det är själva grunden, drivkraften, för människans hela existens. Vi utvecklas och förändras. Även den fråga jag vill lyfta upp i dag om självbestämmande vid livets slut måste få debatteras på ett sansat och omdömesgillt sätt. Den moteld som möter oss som står bakom motionen, och fler med oss, är inte sällan lika hård som den som dåtidens abortförespråkare mötte.
Inte sällan var det med liknande argument och från liknande grupperingar. Ibland är nivån oroväckande låg. Vi motionärer menar att människor har en rätt till sina egna kroppar, en rätt till sitt eget liv och en rätt till sin egen död. En människa som står inför sin egen snara död ska inte tvingas att pinas ihjäl utan få den lindring eller hjälp han eller hon behöver.
Den hjälpen kan ibland vara att få avsluta ett liv i plågor, att själv få bestämma när och hur man vill avsluta sitt liv - ett värdigt liv, en värdig död. Herr talman! Men omvärlden då? Ja, vi vet att flera länder redan har en liknande lagstiftning på plats och att fler länder följer i den riktningen, bland annat Kanada, flera grannar i Europa och flera delstater i USA.
Senast var det Storbritannien, som nu har ändrat lagen så att den som hjälper en nära anförvant eller vän att ta sitt eget liv inte ska bli åtalad för medhjälp till dråp eller annat. Undersökningar som gjorts i Sverige visar att en förkrossande majoritet, runt 80 procent av svenska folket, stöder rätten att själv få bestämma över sin egen död.
I Finland har motsvarande undersökning precis gjorts, och där hamnade man på ungefär samma siffror som i Sverige, nämligen att 77 procent var entydigt positiva. Herr talman! Vi vet också att Smer, Statens medicinsk-etiska råd, inte tycker att den palliativa vården fungerar som den ska, att kompetensen är för dålig, att det är för få platser där vården över huvud taget finns och att uppföljningen är för dålig.
Så utskottets antagande att allt nu är bra är en kraftig missbedömning. Dessutom landar Smer i slutsatsen att frågan om att läkare i speciella fall ska ha rättighet att förskriva läkemedel vid ett självvalt livsslut ska utredas. Det är precis det som vi motionärer i vår blocköverskridande motion menar är en rimlig och balanserad väg framåt. Herr talman!
Det är i grunden mycket olyckligt att en liten minoritet ska få hindra en modern syn på rätten till våra egna liv och vår egen död. Jag uppmanar alla riksdagsledamöter att tänka själva i denna fråga. Den är inte ett dugg partipolitisk utan allmänmänsklig. Det är inte fråga om religion utan om lagstiftning. Det är fråga om liv och död.
Vid morgondagens votering finns det tyvärr ingen reservation att ta ställning till eller att rösta på. Motionen kommer inte att bifallas - i alla fall inte i morgon. Men, herr talman, jag hoppas på ett tyst bifall i era hjärtan. Det vore i alla fall ett första steg.