Beatrice Ask (M):
Det är bra att vi fick hit inrikesministern så att vi fick svaret ja på frågan om vi behöver bättre villkor för kameraövervakning, som en majoritet i riksdagen faktiskt tycker. Vi är helt överens, och du får väl tala med dina partikamrater om saken sedan, inrikesministern. Det finns flera viktiga saker att ta upp i den här debatten. Den första är att Anders Ygeman och många andra lyfter fram de solidariska och medmänskliga insatser som många människor har gjort. Det är bra.
Men de frågor vi måste ställa oss är: Vad kan medborgarna förvänta sig av oss politiker och av samhället? Vad ska staten och de offentliga myndigheterna göra? Här finns det mycket att förbättra. Jag tycker att det är viktigt att säga. Vi kan inte förlita oss på enskilda människors engagemang när det handlar om så här allvarliga saker. En av statens viktigaste uppgifter är att säkra landet från den här typen av dåd.
En annan viktig sak är frågan om insatsstyrkan. Den var uppe här tidigare. Regeringen tycker att vi ska stärka insatsstyrkan och pekar på Atlassamarbetet. Vi hinner tyvärr inte be utländska polismyndigheter om hjälp i händelse av ett attentat. Det visar det som hände i Norge; det visar attackerna i Paris.
Vi måste skärpa den inhemska kapaciteten. Det är skälet till att Moderaterna tycker att Nationella insatsstyrkan borde kunna ingripa på två ställen samtidigt, och vi fortsätter att driva den frågan. Det är bra med samarbete med andra länder - vi måste hjälpa varandra - men vi måste också se att detta är insatser som kräver mycket kort inställelsetid.
Till Adam Marttinen och också till andra vill jag säga att vi naturligtvis måste ha bättre ordning på flyktingmottagande och gränskontroller. Det är ingen tvekan om det. Men flyktingar är inte en säkerhetsrisk per definition. Det är så oerhört tragiskt att det ständigt upprepas att man ska se flyktingar som ett problem.
Däremot är det en risk att flyktingströmmar och kraftiga sådana liksom otydliga rutiner när det gäller mottagande och asylprövningsprocesser utnyttjas av kriminella. Människor i affekt och förtvivlan är också lättare för extrema organisationer att rekrytera och påverka. Därför behöver vi arbeta med ordningen i asylprocessen.
Vi måste jobba med att personer som har fått ett avslag lämnar landet och en rad sådana åtgärder. Där har vi moderater många tydliga förslag.
Jag ska kanske inte påminna om det, men alliansregeringen fick mycket kritik i samband med REVA-debatterna för att vi gav uppdrag till polis, migrationsmyndigheter och andra att göra det som vi är ålagda att göra enligt Schengenregelverket, nämligen att se till att den inre utlänningskontrollen fungerar. Här finns det alldeles säkert väldigt mycket mer att göra, och det måste vi jobba med.
Vi behöver också fler förvar eftersom vi har haft en mycket stor flyktingström, och vi kommer att ha många som ska avvisas. Då kan man förvänta sig att det blir fler som inte ger sig av omedelbart. Det kan vara så att man i den mängd människor som har kommit hittar fler som behöver tas i förvar, och då måste den möjligheten prövas, liksom naturligtvis olika varianter på hur det kan hanteras. Det är mycket viktigt.
Till sist vill jag säga att jag är mycket stolt över mina allianskamrater. Det är nästan ingenting som ni säger som jag inte tycker är klokt och intressant. Låt mig avsluta med att säga lite slarvigt det som Roger Haddad uttryckte mycket bra: Vi kan inte hålla koll på allt i vårt samhälle, men vi måste bli bättre på att närma oss de människor som finns i utsatta områden. Precis så är det.
Den långsiktigt farligaste risken för oss är de utsatta områdena, skuggsamhället och risken för parallella rättssystem. Det måste hanteras om vi långsiktigt ska förebygga sådant som det som hände på Drottninggatan.