Christer Nylander (L):
Som många har sagt tidigare väntar vi nu här i riksdagen på en intensiv forskningsdebatt de kommande åren och en forskningsproposition under hösten. Samtidigt är det så att verkligheten inte väntar, utan den förändras väldigt snabbt. Globalt gör vi forskningsframsteg på en lång rad områden. Vi ligger på flera områden, inte minst det tekniskmedicinska, nära stora intressanta genombrott.
Det handlar om Sakernas internet, artificiell intelligens och självlärande datorer. Det handlar om virtuell verklighet, självkörande bilar, E-hälsa, medicinsk teknik, och det handlar om väntade genombrott i kampen mot stora sjukdomar, om on demand-tjänster och väldigt mycket annat. På många sätt driver tekniken förändringarna i ett samhälle. Det går snabbt, och det är rätt omfattande förändringar som ligger framför oss om detta landar.
Herr ålderspresident! Att Sverige ska ligga i topp var en sak som Alliansen var väldigt noga med när det gäller forskningspolitiken. Vi avsatte rejält med resurser. Det gjordes två stora forskningspropositioner som flyttade fram positionerna rätt rejält, 9 miljarder kronor. Vi gjorde tunga investeringar i forskning. Vi lyckades få på plats viktiga infrastruktursatsningar på forskning, till exempel ESS i Lund.
Vi funderade också mycket på hur man skulle få näringslivet att vilja satsa på forskning i Sverige och se till att det fanns anledning att anlägga stora forskningsinvesteringar i vårt land. Och det handlade mycket om skattesystemet, om infrastruktur och väldigt mycket annat. Jag ser tyvärr att den nuvarande regeringen inte än så länge har samma fokus. Det har inte riktigt imponerat.
Det har varit mycket om att flytta fokus bort från kvalitet till kvantitet i högskolan och i forskningen, och det tror jag är väldigt olyckligt om Sverige ska fortsätta att ha ambitionen att ligga på topp.
Man kan inte titta på forskningspolitiken bara för sig, för i grunden handlar det om människor och att få människor att satsa på en forskningskarriär, att få duktiga och framstående forskare från andra länder att vilja komma till Sverige och utöva sin gärning här. Det handlar om resurser för forskning. Det handlar om bra anställningsvillkor, som Fredrik Christensson tidigare sa, om karriärvägar för forskare och att känna en trygghet och möjlighet till utveckling. Det handlar om jämställdhet.
Det handlar om rörlighet mellan olika högskolor, universitet och forskningsanläggningar. Det handlar om vilket kulturliv som finns runt omkring för att skapa kreativitet och nya tankar. Det handlar om trygghet. Det handlar om värderingar i samhället, därför att i ett samhälle som har trånga värderingar är det svårt att tänka breda tankar.
Det handlar också om att lyckas vara attraktiv för utländska forskare i en värld där många satsar på att locka till sig talanger och att våga satsa på kvalitet, därför att det är till syvende och sist kvalitet som lockar de allra flesta att engagera sig i ett lands forskning.
Regeringen har gjort en hel del saker i högskolepolitiken och forskningspolitiken som verkar negativt, och vi ser lite ambitioner och ett lågt engagemang hitintills. Jag hoppas att forskningspropositionen ska bli bättre. Men det handlar inte bara om det - jag tycker att Betty Malmberg tydligt noterade de brister som finns i regeringens forskningspolitik hittills - utan det handlar också om den ekonomiska politiken generellt.
Ska vi lyckas bli ett forskningsland med hög klass och vara ett av de främsta i världen handlar det rätt mycket om att se till att de allmänna förutsättningarna att leva och verka i det här landet, både som enskild och som företagare, är väldigt goda. Den ekonomiska politik som regeringen nu för bidrar inte till att lyfta Sverige som forskningsland. Herr ålderspresident!
Det är förvisso så att tekniken just nu driver utvecklingen, men det vore ett stort och allvarligt misstag om man glömde området humaniora och samhällsvetenskap bara för att de tekniska och naturvetenskapliga framstegen ser så lockande ut just nu. Det handlar om att personer måste kunna orientera sig. Det handlar om att samhället måste kunna orientera sig, och det blir allra viktigast i tider när samhället förändras väldigt snabbt.
Det talas ibland om tre huvudsakliga kunskapsbaser i ett samhälle och i forskningssamhället: den naturvetenskapliga och medicinska kunskapsbasen, den instrumentella och ekonomiska kunskapsbasen och den humanistiska och samhällsvetenskapliga kunskapsbasen. Ibland hanterar vi dem var och en för sig, och ibland ser vi till och med att det finns konkurrens mellan dem. Ibland nedvärderar vi den ena till förmån för de andra, och det sker inte minst när det gäller humaniora när man kallar det för en hobbyverksamhet som inte är särskilt viktig.
Jag menar att samtliga dessa tre baser är väldigt viktiga och förstärker varandra. Det är intressant att fundera på hur de relaterar till varandra och hur de förhåller sig till varandra. Vi kan nog inte välja det ena eller det andra, utan vi behöver utveckla samhällets forskning och samhällets kunskap på alla områden och försöka hitta den balans som behövs.
Inte minst blir det viktigt när tekniken och naturvetenskapen förändras snabbt att också den humaniora och samhällsvetenskapliga forskningen hänger med. Ett tydligt exempel på detta är att i dag utvecklas enormt många nya idéer kring självstyrande bilar i Kalifornien, men lagstiftningen i Kalifornien tillåter inte att de provas i verkligheten. På något sätt visar det hur viktigt det är att de olika kunskapsbaserna lyckas balansera varandra och utvecklas tillsammans för att stärka varandra. Herr ålderspresident!
Liberalerna har tre reservationer i det här betänkandet. Det gäller de strategiska forskningsområdena som alliansregeringen införde 2009 för att öka och förbättra de långsiktiga villkoren för forskning. Det handlar om forskarskolor för socionomer, som vi tycker bör införas för att lyfta denna yrkesgrupps status och koppling till forskning. Socialsekreterarna bör ges möjlighet att gå en forskarutbildning på deltid och samtidigt vara kvar på sin arbetsplats.
Det gäller forskningsanläggning för forskning inom fjärde generationens kärnkraftsteknik. För tids vinnande, herr ålderspresident, nöjer jag mig med att yrka bifall till reservation nr 2.