Peter Helander (C):
Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande. I dag debatterar vi mineralpolitik, vilket har varit ett politiskt område i många hundra år. Mina kollegor Mattias Jonsson och Helena Antoni har beskrivit historien, och som sagt har Sveriges mineralpolitik, malmbrytning och metallframställning en tusenårig, och ännu längre, historia.
Det har, precis som Helena Antoni sa, funnits uppemot 3 000 gruvor i landet. De flesta av dem har varit belägna i Bergslagen. Jag hoppas att ni vet var Bergslagen ligger. Det är delar av Värmland, delar av Västmanland, delar av Dalarna och delar av Örebro län - alltså relativt nära Stockholm. Sveriges gruvhistoria går tillbaka till 1200-talet, eller egentligen till 1000-talet.
Mycket av vårt välstånd bygger på inkomster från till exempel Falu gruva. Jag kommer från Dalarna där Falu gruva ligger. Falu gruva och järnmalmerna i Bergslagen har ända sedan medeltiden gett en stor inkomst till Sverige. De senaste hundra åren har malmfälten i Västerbotten och Norrbotten också betytt mycket för Sveriges ekonomi. Eftersom jag kommer från Dalarna vill jag tala lite mer om Falu gruva.
Brytningen startade före 1000-talet. Man ska komma ihåg att bolaget som bedrev bearbetning av Falu gruva också är världens äldsta aktiebolag. Brytningen i Falu koppargruva har haft en enorm betydelse för Sverige. Under stormaktstiden på 1600-talet svarade koppargruvan i Falun för två tredjedelar av all kopparproduktion i världen. Gruvan lades ned 1992 efter att ha varit i drift i över tusen år.
Jag kommer ihåg när den lades ned. I dag är den ett fantastiskt besöksmål. Passa på att besöka Falu koppargruva om ni besöker Dalarna! Det har alla vi som varit elever i Dalarna fått göra - även om vi inte ville det fick vi gå ned i gruvan. I dag har vi bara tolv gruvor kvar i drift. Samtliga är metallgruvor.
Två gruvor ligger i Örebro län, en ligger i Dalarna, fyra ligger i Västerbotten och fem ligger i Norrbotten. Man ska komma ihåg att trots att det beviljats över tusen undersökningstillstånd från 2013 och fram till i dag har ingen ny gruva öppnats. Med det vill jag säga att ett undersökningstillstånd mycket sällan leder till gruvdrift.
De tolv gruvorna som finns kvar i dag har en enorm historisk bredd. Garpenbergsgruvan i Hedemora har jag varit nere i själv, och jag vet att den har anor från 1000-talet, även om det står när man söker på nätet att den är från 1200-talet. Zinkgruvan i Askersund är från 1700-talet, och Malmberget i Gällivare och Kiirunavaara i Kiruna är från 1800-talet. Fru talman!
I det här betänkandet finns det ett tillkännagivande riktat till regeringen om att man senast i samband med avlämnandet av budgetpropositionen 2021 ska redovisa vilka åtgärder som har vidtagits sedan det förra tillkännagivandet, som vi hörde talas om här, kom 2019. Det handlade om att regeringen snarast ska vidta åtgärder för att förenkla och förkorta tillståndsprocessen för gruv- och mineralnäringen.
Att utskottet ställer sig bakom detta tillkännagivande kan förstås uppfattas som att man prutar på miljötillståndsprövningen, men så är inte fallet. Långa handläggningstider och ineffektivitet i tillståndsgivningen är varken bra för de företag som vill investera eller för dem som inte vill se en etablering av en gruva.
Jag, och säkert många ledamöter med mig, har fått berättat för mig att många års väntan skapar psykisk ohälsa för den som inte vill se gruvdrift. Kortare och effektivare handläggningstider vore alltså bra för alla parter. Fru talman! I betänkandet finns två motioner av mina centerkollegor Anders Åkesson, Sofia Nilsson och Kristina Yngwe.
De vill se ett totalförbud mot utvinning av gas och olja ur skiffer eftersom sådan utvinning både försvårar arbetet med att ställa om till ett fossiloberoende samhälle och i dagsläget innebär påtagliga miljörisker. Även Kristdemokraterna har en liknande motion. I Sverige förekommer alunskiffer i delar av Skåne, Västergötland, Östergötland, Närke, Öland, fjällkedjan och södra Östersjön.
Det kan synas lite märkligt att vi inte ställer oss bakom dessa motioner. Men det hör ihop med att i januariavtalet från 2019 regleras att prospektering och nyexploatering av kol, olja och fossilgas ska förbjudas på motsvarande sätt som har gjorts med uran. Det står också att regelverket för när mineral får utvinnas från alunskiffer ska skärpas.
Förhandlingar har skett, som jag själv har deltagit i, och frågan ska utredas och ny lagstiftning finnas på plats 2022. Detta är alltså anledningen till att vi inte ställer oss bakom dessa motioner. Avslutningsvis vill jag påminna om att Sverige har en av världens tuffaste miljölagstiftningar, och det är bra.
Det är dock ett faktum att vi kommer att behöva utvinna nya metaller i Sverige för att kunna möta de behov som uppstår i och med klimatomställningen. Men vi ska inte bara utvinna nya metaller. Vi ska också återvinna metaller, vilket vi är duktiga på i Sverige. Svensk gruvindustri, stålindustri och skogsindustri är i framkant vad gäller teknik- och miljöarbete.
Sverige borde därför värna den världsledande industri vi har i landet så att det inte slutar med att våra företag läggs ned, jobben försvinner och vi i stället importerar material och produkter som är mycket sämre ur miljö- och klimatsynpunkt än vad svenska produkter är.