Peter Hultqvist (S):
Läkare: Det finns risk att han dör. Så lyder en mening i ett tidningsklipp jag har med mig här. Det handlar om en man i Hedemora som fick rätt till 75 procents sjukersättning hos länsrätten på grund av högt blodtryck. Han har tydligen haft denna typ av problem sedan någon gång på 90-talet, då han hade ett rekord på 270/220, vilket man väl ändå får betrakta som högt. Han har haft problem med detta i många år.
Nu har det kommit till en punkt där man är oenig mellan Försäkringskassan och sjukskrivande läkare, som menar att han har kapacitet att jobba 25 procent. Man hänvisar honom till annat arbete. Hur enkelt är det att få annat arbete avpassat för sjukdom vid 62 års ålder? Men Försäkringskassan driver frågan vidare och ska ha rätt till varje pris.
Man går till Kammarrätten i Sundsvall med detta. De som betraktar det här utifrån funderar på om det är ett rimligt förfarande. I dag på förmiddagen ringde en person som berättade om en människa som hade varit med om två självmordsförsök, var inne i en depression och hade ett läkarintyg på sjukskrivning. Men Försäkringskassan hade sagt att de inte var beredda att godkänna det.
Jag kan naturligtvis inte gå in och säga exakt vad som är rätt och fel, men det finns så mycket sådant här i dag inom Försäkringskassan i hanteringen av enskilda individer, som gör att man måste reagera inte bara som politiker utan också som människa.
Det är klart att man kan sätta sig och göra något slags skuldförteckning över vilka borgerliga och socialdemokratiska politiker som någon gång har varit med och gett något direktiv och vem som äger skulden. Men jag tycker att det är fullständigt ointressant. Jag har hållit på med sådana här problem även under förra valperioden, diskuterat dem i olika sammanhang med ministrar och andra och försökt driva på.
Vi måste ha en annan hantering inom ramen för Försäkringskassan. Grundproblemet är inte enbart att det bedöms olika i olika delar av landet. Min upplevelse är att ett av grundproblemen är att man är för brutal och krass i bedömningarna många gånger. Det finns en mänsklig dimension som man missar.
Det är alltför många i central politisk position som har varit inblandade i att försvara den typen av politik. Upplevelsen är att det har blivit hårdare under de senaste åren. Det får ministern tycka vad hon vill om. Skruven har dragits åt ytterligare.
Det är upplevelsen hos många människor, oavsett vad vi står här i kammaren och presenterar för listor på vem som har gjort vad. Det är betydligt viktigare för mig än hur man tar debatten rent tekniskt här i kammaren och vilka som säger att de är mindre dåliga än någon annan.
Om det är många människor som säger att de kämpar mot övermäktig byråkrati och att man ska vara frisk för att orka vara sjuk är det någonting som inte är bra i systemet. Om de här problemen inte åtgärdas och om politikerna ägnar tiden åt att bara hålla på och titta på vem som har gjort mest fel eller mest rätt förvärras trovärdighetskrisen. Vår roll måste vara att försöka göra något åt det här.
Det finns också många bra upplevelser av korrekt, bra och snabb service och bra besked. Men det finns för många exempel på krångel med sjukintyg, försäkringsläkare, utebliven ersättning, överklaganden och myndighetsbeslut som uppfattas som horribla. Det är för mycket sådant, och det måste vi ta på allvar, oavsett vem som vinner tävlingen om plus och minus och vem som har varit bäst och sämst. Där har ministern ansvar att agera.