Åsa Regnér (S):
Ett utredningsarbete syftar oftast inte till att skapa konsensus i samhället, och så var det inte i det här fallet heller. Det handlade om att analysera problemet och möjligheterna, lyssna till vad kommunerna över huvud taget hade för erfarenheter - det hade ingen gjort - och göra annan kartläggning som vi inte hade. Det är viktigt att det nu finns en ordinarie struktur som har tagit över denna uppgift, och dit kan kommunerna vända sig.
Men de har fortfarande det kommunala självstyret. De får fatta en mängd beslut själva när det gäller detta. Regeringens huvudspår när det gäller sakfrågan är att vi har fri rörlighet inom EU, men det finns ett regelverk runt det. Om man inte har försörjning eller är kvar i ett annat EU-land för att man studerar har man inte rätt att uppehålla sig i landet.
Till den fria rörligheten hör också ett regelverk. Vi har tecknat avtal med Rumänien och Bulgarien om samarbete på ett antal områden som du räknar upp. Det rör sig om medborgare i dessa länder. Det är länder med tillväxt, fred, demokrati och demokratiskt valda regeringar. Det är inte sönderfallande stater, som vi dessvärre också ser inte så långt från EU.
Det är rimligt att man lägger huvudansvaret i dessa länder och samarbetar med dem för att de ska kunna göra ytterligare saker, och det gör vi också. I dessa avtal framhålls jämställdhet och kvinnors rättigheter. Vi talar sällan om det, men en majoritet av dem som ber om pengar i Sverige är kvinnor.
Jag har fortfarande, efter 30 år som jämställdhetsaktivist, otroligt svårt att förstå varför denna grupp ska finna sig i att det räcker att sitta och be om pengar på gatan. I avtalen ligger därför fokus på kvinnor, jämställdhet, barn, socialtjänst och sociala rättigheter - en mängd frågor där vi alltid samarbetar med andra länder när vi ska arbeta med fattigdomsbekämpning. Därför gör vi också det.
Vi har fungerande arbetsgrupper och täta kontakter. Vi har under sommaren också haft besök av experter för att jobba vidare med dessa avtal. Vi för en dialog på EU-nivå om de här frågorna.
Av dem som befinner sig i Sverige är en majoritet, men inte alla, romer, och vi har talat med EU-kommissionen om hur man ytterligare kan skärpa kvalitetskraven och arbetet när det gäller inkludering av romer, bland annat i anslutning till strukturfonderna. Det tror jag är ett oerhört viktigt arbete. Sedan har vi också vidtagit en mängd åtgärder i Sverige. Bland annat har den så kallade Fead-fonden destinerats för detta.
När det gäller andra frågor som den nationella samordnaren Martin Valfridsson pekade på har vi också gått vidare med frågor om människohandelsbrottet och med avhysningsfrågan. När det gäller barns rätt till skolgång uttryckte den nationella samordnaren att det var en av de svåraste frågor han stötte på, och det är en väldigt komplicerad fråga.
Som det är i dag har kommuner rätt att ge barn skolgång, men min uppfattning är att vi måste jobba för att dessa EU-länder ska ha möjlighet att erbjuda barn bra skolgång där. Jag har också besökt skolor och pratat med skolledare. Det är inte en fördel för dem att föräldrarna inte är närvarande och att barn rycks in i och ut ur dessa skolor.
Min fasta övertygelse är att vi måste jobba med fattigdomsbekämpning i det här fallet som vi gör i alla andra.