KBLab/rixvox huggingface dataset:
Patrick Reslow (SD):
Det finns mycket i vad Caroline Helmersson Olsson sa som vi kan skriva under på. Jag tror att förslaget om ämnesbetyg kommer att bli bra. Både Socialdemokraterna och oppositionen har länge kämpat i denna fråga. Det är viktigt att landa rätt i betygssystemen så att det inte blir hastiga förändringar.
Men ibland kan det ta lite längre tid än vad man vill. Vi hade gärna sett att förslaget hade genomförts tidigare. Nu blir det ändå ett antal skolstarter som kommer att tvingas att gå med det system som vi nu tycker är stressigt och svårt innan ämnesbetygen införs hösten 2025.
Det är tre kullar till som ska gå med det stressiga systemet. Hade inte Caroline Helmersson Olsson hellre sett att förslaget kunde genomföras lite fortare eftersom vi ändå har haft så lång tid att förbereda oss? Jag tycker att mycket av det som sas om statusen för yrkesprogrammen var bra, även om vi inte riktigt delar uppfattning om den exakta utformningen.
Jag tycker ändå att det är viktigt att säga att vi sverigedemokrater inte tycker att man ska utestänga elever. Vi tycker inte att den som vill läsa in högskolebehörighet inte ska få göra det. Däremot ser vi en fara i att skapa ett system där man utgår från att högskolebehörigheten ska läsas in i stället för att vara en möjlighet. Man kan läsa två år och sedan få ett års tillägg. Den parlamentariska gruppen hade också den diskussionen.
Skulle inte Caroline Helmersson Olsson se en fördel med att göra så och därmed inte stänga elever ute från möjligheten att läsa in behörighet?
Patrick Reslow (SD):
Problemet är ju att dagens system inte riktigt skiljer bort de teoretiska inslagen så som vi hade önskat. Vi kan gå tillbaka och titta på hur det var med yrkesprogrammen på 80-talet. Det var ju inte så att de var impopulära. Tvärtom var det så att studie- och yrkesvägledarna var väldigt bra på att skicka elever rätt. Och det var stora program. Det var många som gick dem.
Då var också gymnasieskolorna lite större till omfånget och lite mer strategiskt placerade. Men något hände. Caroline Helmersson Olsson nämnde Gy 07. Ja, det fanns många problem med Gy 07 som gjorde att den skrotades. Men en sak som inte var bra när man väl formulerade yrkesprogrammen var att man tog bort möjligheten att läsa in högskolebehörighet. Det var inte bra.
Jag tror att vi är överens där, men jag ser en fara i att den lösning som regeringen nu föreslår kommer att leda till sämre genomströmning därför att man fortfarande avskräcks av att läsa mer teori om man inte har tillräckligt bra betyg från grundskolan. Jag är rädd att det blir fel där, och jag önskar att vi hade kunnat göra det på ett lite mer effektivt och nytänkande sätt. Så till dimensioneringen.
Dimensionering är bra, precis som jag sa. Problemet med utredningen som kommer med sitt förslag i juni är att den fått kritik för att man behöver bygga upp en massiv byråkrati för att hantera denna dimensionering.
Min fråga till Caroline Helmersson Olsson är hur Socialdemokraterna och regeringen ser på att bygga upp en enorm byråkratisk apparat dit massvis med pengar ska gå - pengar som hade kunnat gå till eleverna i undervisningen - för att säkerställa att alla kommuner ska ha sin lilla skola och inte samarbeta med varandra.
Patrick Reslow (SD):
Sverigedemokraterna är, till skillnad från Miljöpartiet, inget utopiskt parti. Vi tror mer på vad som händer här och nu och ser verkligheten i stället för att drömma oss vidare.
Det sägs att det i dag är problem för att vi har ett system som gör att man kan välja till att läsa in högskolebehörighet och att det skulle innebära att elever väljer bort yrkesprogram. Jag tror att det har en helt annan förklaring.
Annika Hirvonen säger att föräldrarna är de viktigaste studie- och yrkesvägledarna och att det är de som förmår eleverna att göra ett felaktigt val. Ursäkta ordvalet, men jag uppfattar det nästan som att Annika Hirvonen sa det.
Men vilken betydelse har den politiska retoriken om man från politiskt håll ständigt tjatar om vikten av att läsa vidare på högskola och universitet och om vikten av att ha grundläggande behörighet? Tror inte Annika Hirvonen att elever då tänker: Om jag väljer ett yrkesprogram kommer det att försvåra mina livschanser. Men faktum är att det är precis tvärtom. Livslönen ökar när man väljer att yrkesprogram.
Man har mycket bättre chanser att få ett jobb senare i livet om man väljer ett yrkesprogram än om man väljer vissa typer av högskoleförberedande program och även om man senare går vidare till universitet. Vilket ansvar har politiker när de använder en sådan retorik och hela tiden hackar ned på bristen på högskolebehörighet när man faktiskt har en möjlighet att läsa in den grundläggande högskolebehörigheten på yrkesprogrammen redan i dag?
Patrick Reslow (SD):
Det är här den logiska kullerbyttan sker hos Miljöpartiet. De säger att man inte har möjlighet till grundläggande behörighet. Det har man visst i dagens system. Det är bara det att man måste välja till det; man måste göra ett aktivt val för att få det. Men att man inte har möjlighet till grundläggande behörighet är inte sant. Det är inte sant, och det är det jag menar är ett stort problem.
När politiker på detta sätt - medvetet, vet vi att det är - försöker skapa bilden att om man väljer yrkesprogram får man ingen möjlighet att läsa in grundläggande högskolebehörighet, ja, då tror jag att föräldrar tar till sig det. Det är där problemet ligger.
Går vi tillbaka och tittar på hur det såg ut innan yrkesprogrammen blev treåriga ser vi att det var väldigt populära program - eller linjer, som de då kallades. Precis som nu gav de jobb och hög livslön, och folk trivdes och tyckte att det var kul.
Elever som hade det svårt på högstadiet, som inte gillade de teoretiska kurserna, gick med glädje in på yrkesprogrammen och klarade sig alldeles utmärkt. Sedan skedde någonting. Teoretiseringen av yrkesprogrammen blev fel från början.
Ändringen man gjorde för tio eller elva år sedan när man gjorde det till ett aktivt val att läsa in grundläggande behörighet var i grunden positiv, men sedan har politiker förstört detta genom sin retorik. Det som sägs stämmer alltså inte. Det är inte så att elever på yrkesprogram i dag inte har någon möjlighet att läsa in grundläggande behörighet. Men det krävs ett aktivt val. Jag tycker att vi ska vara ärliga om det, Annika Hirvonen.
Patrick Reslow (SD):
Caroline Helmersson Olsson sa några intressanta saker. Bland annat sa hon att det är lite svårt - vi vet inte vilka yrkeskunskaper som behövs inför framtiden. Det är rätt. Samtidigt har vi snart en proposition på bordet som går ut på att vi på förhand ska kunna sia om vilka yrkeskunskaper som kommer att behövas.
Jag noterar detta och får återkomma till det citatet längre fram. Caroline Helmersson Olsson sa också att man inte vill stänga dörrar. Nej, det är ingen som vill stänga dörrar. Jag tycker att vi kan vara ärliga och säga att det inte är någon som vill stänga dörrar. Vi föreslår ett två-plus-ett-system, det vill säga att dessa program i grunden är två år och att man sedan ska kunna välja till ett tredje år.
Det innebär att man inte behöver hänvisas till komvux. Det tredje året på programmet ska finnas, men det ska vara valfritt. Här stängs inga dörrar för någon. Den som vill läsa in grundläggande högskolebehörighet ska göra det. Problemet är att de teoretiska kurserna ska utökas i den modell som regeringen nu lägger fram.
Man ska pressa in detta under de här tre åren, tillsammans med yrkesinriktningarna. Det innebär att man tar bort fokus från yrkeskunskaperna genom att pressa in mer teoretiska ämnen i detta. Min fråga till Caroline Helmersson Olsson är om hon ser ett problem med detta.
Och vad är viktigast för Caroline Helmersson Olsson: yrkesskicklighet för de elever som har gått på yrkesprogrammen eller teoretiska studier?
Patrick Reslow (SD):
Caroline Helmersson Olsson ser ingen oro, men faktum är ju att flera remissinstanser har uttryckt just denna oro. De är rädda för att genomströmningstiden ökar och att det blir svårare för en del elever att ta en gymnasieexamen. Även om man lägger fram ett förslag borde man se den oro som många lyfter fram. Jag tycker att det är ganska anmärkningsvärt att en företrädare för Socialdemokraterna inte ser någon oro alls när andra gör det.
Behovet från arbetsmarknaden är ju en väldigt välutvecklad yrkesskicklighet. Det finns alltså inget behov av att man ska tvingas att läsa in en grundläggande högskolebehörighet, som är just grundläggande och som i sig är ganska begränsande, utan behovet rör en ökad yrkesskicklighet. Det är också det som remissinstanserna säger - de är rädda för att detta sker på bekostnad av yrkesskickligheten.
Men Caroline Helmersson Olsson ser inga problem med det. Jag noterade också att Caroline Helmersson Olsson i sitt förra replikskifte - eller i huvudanförandet - sa att det finns skolor som är väldigt bra på marknadsföring och att de är bra på att locka fler elever till utbildningarna. Är inte detta någonting som man borde ta till sig?
Skolor som är bra på att marknadsföra sig lockar också fler elever till utbildningar. Är det inte detta - att kommunerna går ut och marknadsför sina yrkesprogram väldigt hårt och slipper att hela tiden höra att detta stänger dörrar och liknande, vilket för övrigt inte stämmer - vi framför allt ska lägga kraft på när det gäller yrkesprogrammen? Vad tror Caroline Helmersson Olsson om det?
Patrick Reslow (SD):
Låt mig först och främst rikta ett tack till statsrådet för att hon tar sig tid att vara här och är delaktig i debatten. Det är väl också den första debatten när det gäller en proposition, om jag förstod rätt. Det tycker vi om, och det ser vi gärna mer av från utskottets sida.
För en tid sedan kom Skolverket med en rapport som visade att elever som lämnar grundskolan med svaga betyg har goda chanser att klara gymnasieskolan om de läser ett yrkesprogram.
Jag tror att det bland de elever som hade betyg mellan stegen F och E var 22 procent på högskoleförberedande program som klarade av att ta examen inom tre år, medan det av dem som gick yrkesprogram var 42 procent som tog examen inom tre år.
Om man tittar på betygsstegen E-D ser man att det var 49 procent av eleverna på högskoleförberedande program som tog examen inom tre år medan det var 74 procent av dem som gick yrkesprogrammen som gjorde det.
Det här visar att yrkesprogrammen fyller en viktig funktion och att elever som har svaga betyg från grundskolan klarar sig väldigt väl i jämförelse på gymnasieskolan, trots att vi har ett system där man inte får en grundläggande behörighet till högskolan. Skolverket har varit kritiskt till reformen och att den kommer att leda till sämre genomströmningshastighet.
Då är frågan: Hur tror statsrådet att det blir med genomströmningen när de här eleverna får en allt tyngre studiebörda med teoretiska studier?
Patrick Reslow (SD):
Jag konstaterar att skolministern sällar sig till den mängd ministrar som förvanskar och generaliserar vårt sätt att se på saker och ting. Jag beklagar detta. Jag hade ändå förhoppningar om att vi kanske skulle få en skolminister som inte ägnade sig åt sådant, men de förhoppningarna grusades redan i det första replikskiftet. Vi pratar inte bara om skoltrötta och studiesvaga. Men det vi kan slå fast är att studiestarka elever klarar sig oavsett vad de väljer.
Några kanske väljer ett yrkesprogram. Det finns ju de som är intresserade av det, kanske just därför att de inte vill fortsätta att läsa teoretiska ämnen. De kanske är bra på bild, teknik eller någonting annat och vill använda händerna, bli murare eller elektriker - som vi behöver så mycket. Studiestarka elever klarar sig oavsett vilken utbildning de väljer. Det visar också Skolverkets rapport. Men studiesvaga elever klarar sig bättre på yrkesprogrammen.
Jag fick inget svar på hur skolministern ser på genomströmningstiden. Skolverket är tydligt i sin kritik: Detta kommer att påverka genomströmningstiden. Detta kommer att innebära problem med att ta en examen inom tre år. Det är väl inte en bra politik att föra? Vi ska ge ungdomar chanser, alla chanser som finns. Vi ska se till att de utbildar sig till det de vill bli. Men vi ska inte stöpa dem i samma form.
Vi måste inse att elever är olika, och vi ska bejaka de olikheterna. Vi måste inse att det finns de som har det lätt i skolan och också de som går ur skolan med dåliga förkunskaper. Vi gör inte dem en tjänst genom att tvinga dem att läsa teoretiska ämnen om de inte vill det. Tvärtom kommer det att bli en katastrof.
Jag skulle gärna vilja höra vad ministern tycker om Skolverkets rapport angående genomströmningstiden för just studiesvaga elever.
Patrick Reslow (SD):
Jag är ju från Malmö, så jag har inga som helst problem med att förstå Niels Paarup-Petersen. Han hade för min del också kunnat tala danska. Det hade jag också förstått. Det är hemspråk. Jag tycker att det är bra att Niels Paarup-Petersen bjöd upp till lite dans här. Men jag tycker att Centerpartiet vantolkar vad vi säger.
Vi har inget emot validering. Det vi menar är att vi är skeptiska till att man ändrar formuleringen i lagtexten. Som det står i dag talas det om ett erkännande av kunskaper och kompetens som en person besitter. Nu ändrar man det till en persons "kunnande".
Vi menar att det finns en risk för att man nedvärderar betydelsen av formell utbildning. Det är inte säkert att det blir så, men vi ser en risk för det. Vi tycker inte att propositionen belyser detta tillräckligt och är riktigt klar med varför man ändrar ordvalen i lagtexten. Det måste finnas en anledning till att man väljer ordet "kunnande" och inte "kompetenser".
Om det skulle vara samma sak hade man ju kunnat behålla formuleringen i lagtexten. Därför är vi lite tveksamma. Vi kan inte hela tiden skapa lätta vägar in som underminerar betydelsen av den formella utbildningen.
Vi ser problem inom till exempel äldreomsorgen, där vi får signaler om att de äldre inte förstår stora delar av personalen. Är det denna utveckling vi vill se? Jag tycker inte det.
Patrick Reslow (SD):
Jag tror att ett problem kanske är att vi läser propositionen på olika sätt. Niels Paarup-Petersen läser texten som en enskild proposition eller ett enskilt betänkande. Vi ser hur man agerar på andra ställen i utbildningskedjan, där man hela tiden nedvärderar synen på kunskap och formell utbildning. Det handlar om väldigt många steg.
Om man inte har klarat av gymnasiet ska det finnas någon extraväg för att läsa in på komvux. Om man inte klarar av det ska det finnas någon väg till. Men någonstans måste samhället ta ansvar för sina resurser. Jag blir lite upprörd när Niels Paarup-Petersen står här och säger att Sverigedemokraterna vill slänga ut folk som har bott här i hela sitt liv. Det är ett ogrundat påstående, och det är inte alls sverigedemokratisk politik.
Att vi vill stoppa invandringen och har en helt annan syn på migrationspolitiken än Centern vill jag gärna betona, så där finns en stor skillnad. Att vi vill hindra att folk som har flyttat till Sverige kommer i arbete stämmer inte heller.
Det kan mycket väl finnas sätt där propositionen kan stämma rätt, men vi vill inte se en utveckling i landet där vi hamnar i sitsen att formell utbildning inte betyder särskilt mycket. Det finns yrkesområden där vi måste betona den formella utbildningen. Risken är att ju mer av denna typ av lagstiftning vi får, desto mer urholkas synen på kunskap.
Detta tycker vi inte är bra i längden. De generaliserande lagstiftningarna tycker jag inte är bra. Vi ser som sagt problem i dag inom vårdsektorn och äldreomsorgen med att man har svårt att förstå. Det finns också problem med kompetensen hos en del som jobbar där, för det finns mycket klagomål på att man inte riktigt förstår de äldres situation.
Patrick Reslow (SD):
Det framgår lite grann av det där sista att Socialdemokraterna inte riktigt har förstått hela poängen med skolpolitiken. Bara för att man kastar ut pengar innebär det inte att man får den effekt som man vill ha eller de resultat som behövs. Vi kan lägga hur mycket pengar som helst på skolsektorn, men om vi inte gör något åt innehållet eller följer upp att det fungerar effektivt kan vi fortsätta vräka ut pengar utan att det får något resultat därefter.
Detta är en tydlig brist i den socialdemokratiska politiken. Man lyckas inte balansera kraven på innehåll i utbildningen med kostnaderna för den. Det har vi sett i flera år, och här får det bara fortsätta. Jo, vi har läst samma uppföljning. Problemet jag hör i det som ledamoten säger är att man inte vill ha en specifik granskning av just dessa medel, utan man vill ha en generell uppföljning av utbildningssektorn. Det är väldigt anmärkningsvärt.
Regeringen slår på stora trumman och säger att man ska satsa pengar på vissa utbildningar inom bristyrken för att få fram fler människor som kan komma i arbete. Det är i sig helt rätt. Men att man inte vill göra en specifik uppföljning av hur dessa pengar använts - hur skattemedel har använts till just dessa utbildningar - är högst anmärkningsvärt.
I en sådan uppföljning skulle man ju kunna få fram att man inom vissa yrken behöver satsa annorlunda, göra mer och ha mer dialog med universiteten och högskolorna medan man på andra områden redan har en attraktivitet och då kan bygga ut dem ännu mer. Att Socialdemokraterna inte vill ha en sådan uppföljning tycker jag är högst anmärkningsvärt.
Patrick Reslow (SD):
Paula Örn är en ganska ny ledamot i utbildningsutskottet, så jag välkomnar henne till debatten. Men jag ser att hon redan har gått igenom något som jag tror är en obligatorisk socialdemokratisk introduktionskurs för utbildningsdebatter. Man måste i alla sammanhang vända och vrida på de argument som man får. Nu säger Paula Örn att hon hör att Sverigedemokraterna inte vill satsa mer resurser på skolorna. Det var inte vad jag sa.
Jag sa att man inte bara kan slänga ut pengar på skolan om man inte ser till att pengarna används effektivt. Mer pengar löser inte problemen om pengarna inte används på rätt sätt. Just därför är det viktigt att följa upp att varenda skattekrona som satsas på utbildning också används till det de ska vara till för. Bara för att man ökar kostnaderna och bygger ut antalet utbildningsplatser innebär det inte att det får gynnsamma effekter. Det behöver inte vara så, och därför måste vi ta reda på det.
Dessa pengar skulle vi kunna satsa på andra viktiga saker som verkligen ser till att människor får rätt utbildningsnivå och är beredda och redo för ett framtida yrkesliv. Jag beklagar att Socialdemokraterna efter alla dessa år fortfarande stampar i samma skor och på samma plats och inte inser behovet av uppföljning och utvärdering av hur skattepengar används.
Patrick Reslow (SD):
Låt mig börja med det sista. Det är anmärkningsvärt om Gunilla Svantorp inte har koll på hur det funkar, inte minst i socialdemokratiska kommuner, där man ibland vägrar skära ned på platserna när man inte har tillräckligt många elever. Det tar lång tid. Gunilla Svantorp förespråkar nu ett system där man ska ta bort kösystem och liknande. Det kommer då att bli ännu svårare för kommunerna att planera sin verksamhet. Man måste anpassa.
Är det så att vi har 10 000 elever i en kommun och 3 000 av dem väljer en fristående skola kan vi inte ha 10 000 platser i kommunen - det säger sig självt. Däremot måste vi ha några platser som står redo ifall det flyttar in personer till kommunen. Här gäller det också att vi har alla de nödvändiga analysinstrument som krävs, exempelvis för att kunna beräkna demografin framöver och för att kunna ha kontroll över invandringspolitiken och liknande, så att vi vet ungefär hur det kommer att se ut i kommunerna.
Det är detta som har varit en stor katastrof under de år då ni har styrt. Det har bara kommit in en massa människor som man inte har haft koll på. Ni är delaktiga i det. Sedan är det den andra punkten. Det är fem partier i denna riksdag som tycker att vi har ett bra skolsystem. Det är inte bara 1 av 349 ledamöter. Det är fem partier. Jag vet inte hur det har varit när utländska besökare har stått här.
Kanske har de mötts av den socialdemokratiska retoriken. Det är klart att de i så fall har påverkats av det. Hade de mött ett annat politiskt styre hade de kanske kunnat få lära sig att det fina med Sverige är att vi har demokrati och jämlikhet. Det är inte föräldrarnas plånbok som avgör var man ska gå i skola och vilken skola man kan välja, utan det är öppet för alla.
Det är det som är det fina i det svenska systemet, och det är jag redo att försvara till den yttersta gränsen.
Patrick Reslow (SD):
Detta ärende handlar om skolpengen och om differentieringen av den. Om Gunilla Svantorp vill ha en debatt om vinstdrivande skolor kan vi ta den någon annanstans. Den debatten har vi haft många gånger här i andra sammanhang. Dessutom, Gunilla Svantorp, om ni nu är så starka förespråkare av vinstförbud, varför lägger ni inte fram ett sådant förslag? Gör det! Vi är redo att ta den debatten också i denna kammare. Varför gör ni inte det? Ni har ju pratat om det i många år nu.
Jag tycker att det är helt ointressant att stå här och prata om vad man tyckte 2013. Det är nio år sedan - nio! Hur långt tillbaka ska man gå? Ska vi läsa upp Socialdemokraternas skolprogram från 1940-talet eller 1950-talet? : Ja.) Det kan vi mycket väl göra, men jag tror inte att det skulle vara så bra. Gunilla Svantorp kan stå och säga ja hur mycket hon vill. Och när det gäller att byta sida kan vi ta argument från 1997, som jag nämnde i debatten.
Efter det har Socialdemokraterna bytt sida och åsikt. Då sa man att alla skulle ha möjlighet att välja skola. Det var något fint. Jag håller med om det. Socialdemokraterna hade rätt 1997, då det skulle vara öppet för alla att välja skola. Rätten att välja skola är fundamental, och den ska vi stå upp för.
Vi ska inte ha någon elevpeng eller liknande som ska täcka de extra kostnaderna, utan man ska ha 100 procent ersättning från skolpengen. Vi tycker att det var jättebra. Det var fantastiskt, Gunilla Svantorp. Men att hålla på och diskutera vad vi tyckte för många år sedan är inte fruktbart, utan det handlar om vad vi tycker här och nu.
Vi kan konstatera att fem partier står upp för rätten för elever att välja skola. Socialdemokraterna gör allt för att knäcka de fristående skolorna och pratar illa om dem i alla sammanhang i samtliga debatter. Detta tycker jag är oanständigt.
Patrick Reslow (SD):
Är det här på riktigt? Är det här en skolpolitisk debatt i Sveriges riksdag, eller är det någon gymnasiedebatt ute på någon liten skola någonstans med de allra sämsta företrädarna för det som skulle kunna likna någon typ av regering? Det här är så låg debattnivå att det inte finns.
Jag tycker att det är pinsamt att gå upp i debatten och ta replik på ett sådant anförande som vi nyss har hört. Skolministern har i diverse artiklar farit med osanning efter osanning. Det påstås, det häcklas och det hånas utan någon substans. Och nu står skolministern här och säger: Ni vet vad som gäller, men ni gör inget åt det.
Jag ska upplysa skolministern om att det finns andra politiska visioner än den socialdemokratiska. Jag förstår att skolministern tycker att socialdemokratin är det bästa i hela världen. Men jag kan upplysa om att det inte är det. Vi är många som inte tycker det. Vi är många som är trötta på socialdemokratin, och vi är många som tycker att det inte görs någonting alls. Och så står skolministern här och säger att det är dags att släppa den politiska prestigen!
Vem är det som har politisk prestige i det här rummet? Ja, inte är det vi sverigedemokrater. Vi har sagt att vi är villiga att diskutera kösystemet. Vi är villiga att diskutera statlig finansiering. Vi är villiga att diskutera statligt huvudmannaskap. Vi är villiga att se över ersättning för det ansvar som finns. Men vi är inte villiga att göra detta genom att straffa friskolor.
Den som har politisk prestige är skolministern, som inte vänder sig till oppositionen för att diskutera och komma fram med förslag som kan vinna majoritet i den här kammaren. Det här är en debatt på en sådan låg nivå att det är skrämmande. Detta måste vara den sämsta skolministern i landets historia.