Marie Nordén (S):
Jag får tacka ministern för svaret även om det inte var det jag hoppades på. Vi debatterade just den här frågan om tillgång till specialistsjukvård på lika villkor med socialminister Hägglund tidigare i vår, då vi fick de första signalerna om att Rikstrafiken och nu Trafikverket förordade en omprioritering, eller ska vi säga nedprioritering, vad gäller upphandlingen av flyget mellan Östersund och Umeå.
Jag måste säga att det under debatten blev smärtsamt uppenbart för oss att socialministern inte riktigt förstod vad vi pratade om eller att det inte fanns de kunskaper man hade önskat med tanke på att han har ansvar just för frågan om rättvis och tillgänglig sjukvård för alla i hela landet. Jag fick inget direkt svar av socialministern under debatten, men jag hade ändå en förhoppning om att han skulle ta med sig frågan till infrastrukturministern och resten av regeringen.
Naturligtvis hade jag också hoppats att det här skulle slippa komma upp i vårändringsbudgeten, men tyvärr fick vi beskedet nu, och det var helt motsatt mot vad vi försökte uppnå med vår tidigare interpellation. Jag måste därför tyvärr återigen konstatera att regeringen inte riktigt vill se hur olika förutsättningarna och villkoren ser ut i landet och att vi i Norrlands inland drar det korta strået igen.
Ministern beskriver helt korrekt bakgrunden till varför vi har haft eller har ett statligt ansvar och ett riksdagsbeslut för en fungerande flygförbindelse mellan Östersund och Umeå. Varken förutsättningarna, orsaken eller behovet har dock förändrats, och jag vill börja med att kommentera den resvaneundersökning som ministern hänvisar till.
Den har genomförts som enkäter till resande under 15 dagar med totalt 213 svar från resande mellan Östersund och Umeå, det vill säga 1 procent av det upphandlade antalet platser som är 19 500.
Jag tycker att det är häpnadsväckande att regeringen kan grunda sitt förslag på ett så undermåligt och definitivt osäkert beslutsunderlag och att man över huvud taget drar några långtgående slutsatser utifrån 1 procent av totalen. Det visar på något sätt att regeringen inte riktigt tar frågan på allvar, och jag tycker att man borde ställa högre krav på beslutsunderlag.
Om jag hade varit minister hade jag sagt att detta inte duger - vi kan inte grunda våra slutsatser på ett så litet underlag som 213 enkätsvar, varav 11 resande har svarat att man är patienter. 11 personer är alltså grunden för att ministern säger att underlaget är för bräckligt. Jag tycker att ministern borde säga att det här duger inte!
Visst har resandet för patienter förändrats sedan 80- och 90-talet då vi tog beslutet, men det betyder inte på något sätt att vi inte fortfarande har behovet av en flyglinje som staten säkrar mellan Östersund och Umeå för att få en fungerande specialistsjukvård. Det är just det som var en av orsakerna till att vi tycker att enkätsvaret är odugligt, för man har inte tagit reda på vilka som reser i tjänsten.
Det är ju så att sjukvården och samarbetet mellan sjukhusen har förändrats under de år som gått, allt för att förbättra för patienterna, effektivisera vården och öka kompetensen hos personalen. Det innebär till exempel att i stället för att patienter ska resa till Umeå varje gång de behöver träffa en specialist så reser specialisten till Östersunds sjukhus då det är möjligt. Det gäller till exempel onkologen som är där två dagar i veckan för att gå igenom eftervård.
Jag tycker att det finns anledning för ministern att fundera på hur man kan fatta ett beslut grundat på ett så undermåligt underlag. Tycker verkligen ministern att det räcker, och är färre resande grundorsaken till att man ska dra in flyglinjen?