Olof Lavesson (M):
Kulturarvet utgörs av vad tidigare generationer skapat och hur vi i dag uppfattar, tolkar och för det vidare. Kulturarvet är inte statiskt utan något som ständigt förändras och omformuleras. Varje tid bildar sig en egen uppfattning om vad som är kulturarv och vad det betyder. Herr talman! Detta är varken regeringens definition eller något jag själv kommit på, utan det är hur begreppet kulturarv förklaras av Wikipedia.
Just detta om kulturarvet som något som ständigt förändras, omformuleras och även omvärderas tycker jag är centralt. Kulturarvet är inget som så lätt låter sig definieras eller stängas in. Det är i ständig rörelse. Konsten och kulturen är till sitt väsen inkluderande, dynamisk, föränderlig, urban, öppen och tillmötesgående. Det är därmed också vårt kulturarv.
De enda gränser som kulturarvet sätter är mot dem som vill stänga ute och definiera det ena eller andra uttrycket som mer rent, genuint eller exklusivt. Det svenska kulturarvet är helt enkelt det kulturarv som har vuxit fram i Sverige, men med intryck och uttryck från hela världen. Utan öppenheten och globaliseringen finns inget svenskt kulturarv. Därför är det också viktigt att markera mot dem som vill sätta gränser.
Genom att stå upp för öppenheten vårdar vi arvet från tidigare generationer, och vi tar ansvar för dem som lever här i dag och för dem som kommer att utgöra vår framtid. Kulturarvet är i det sammanhanget en grund som skapar trygghet i en värld som just nu är allt annat än trygg. Detta har vi alla ett ansvar att stå upp för. År 2018 är Europas kulturarvsår, men man skulle kunna säga att vi i Sverige också kan se tillbaka på 2017 som ett verkligt kulturarvsår.
Den kulturarvsproposition som regeringen presenterade förra året har gett många tillfällen att diskutera och debattera kulturarvet och att rikta såväl beröm som kritik. I dag har vi att behandla ett motionsbetänkande som rör motioner från förra motionsperioden, och jag kommer därför att fokusera på det motionsyrkande som Moderaterna har väckt och som rör kulturarvet under jord. Herr talman!
Den första raden i den första boken av Herman Lindqvists omfattande svenska historia inleds med följande mening: I begynnelsen var Skåne - punkt! Det säger jag inte bara som skåning utan för att denna mening sträcker sig tillbaka till när inlandsisen först släppte sitt grepp för ca 10 000 år sedan. Strax därefter kom de första människorna till Sverige.
Det första som fanns i Sverige av mänskligt avtryck var därmed invandringen. De äldsta föremål vi i dag gräver fram är daterade till ungefär år 3000 före Kristus, det vill säga ca 5 000 år gamla. Vi har ett rikt och omfattande kulturarv under jord som bär på unika berättelser om vårt land och hur det har vuxit fram. Detta arv ska vi vårda och värna för kommande generationer. Samtidigt möter detta arv i dag stora utmaningar. Sverige växer, och Sverige växer på sina ställen fort.
Behoven av utbyggnad är stora, framför allt i och omkring våra större städer. Att hitta en balans mellan det moderna samhällets krav på nya bostäder och infrastruktur och skyddet av kulturarvet är en ofta komplicerad uppgift. Bedömningar över landet kan skifta, vilket kan skapa en känsla av godtycklighet hos den som försöker utveckla vårt urbana samhälle. Ofta får länsstyrelserna klä skott för detta när de upplevs som bromsklossar.
Detta har inneburit många och i vissa fall onödigt skarpa konflikter mellan stat och kommun. Detta gäller inte bara kulturarvet under jord utan även det vi bygger över jord. Just nu behandlar kulturutskottet tillsammans med civilutskottet en ny politik för gestaltad livsmiljö där vi försöker förena behov av snabb och billig utbyggnad med krav på hållbara livsmiljöer där vi även ska fylla mellanrummen mellan människor med värdefullt innehåll.
Men det gäller i synnerhet även det som ligger djupt ned i marken under våra fötter - vårt gemensamma kulturarv. Kulturutskottet konstaterar i sitt betänkande att detta är ett område som styrs av olika regelverk och att ansvaret delas mellan olika aktörer, och utskottet betonar att det krävs ett tvärsektoriellt ansvar och arbete som kan bidra till ökad samsyn. Utskottet hänvisar med detta också till det nyss nämnda arbetet för gestaltad livsmiljö och de uppdrag som där riktas till flera myndigheter.
Moderaterna menar dock att det behövs en särskild översyn för att långsiktigt säkerställa en god balans mellan olika intressen i de regelverk som länsstyrelserna har att tillämpa. Syftet ska vara att åstadkomma förbättringar i villkoren för byggandet och samtidigt värna viktiga delar av kulturarvet under jord. Det måste vara möjligt att utveckla vår framtid och samtidigt slå vakt om vår historia. Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall till reservation 4.