Jan Ericson (M):
Användningen av miljöskatter har ökat över tid, både för att styra människors beteenden i den riktning som en majoritet av politikerna önskar och för att öka statens skatteintäkter. Begreppet grön skatteväxling har också fått allt större betydelse. Man menar då att man sänker skatten på exempelvis arbete och i stället höjer den på sådant som man anser är miljöskadligt. I teorin har detta ansetts gå jämnt ut i statens finanser.
Många har dock invänt mot att detta är feltänkt och inte hållbart i längden. Om människor ändrar sina beteenden på det sätt som politikerna önskar faller automatiskt skatteintäkterna och det uppstår en brist i statens budget. Riksrevisionen har nu granskat frågan, och i sin rapport rekommenderar de regeringen att utveckla metoden för att beräkna skatteintäkter på lång sikt så att den bättre fångar utvecklingen på klimat- och energiområdet.
Riksrevisionen påpekar att statens intäkter från energi- och koldioxidskatter kommer att minska i framtiden med nuvarande skatteregler och påpekar att denna trend inte syns i regeringens långsiktiga beräkningar.
Regeringen anger i sin svarsskrivelse att de delar Riksrevisionens bedömning att den metod som används för att beräkna inkomster från miljö och energiskatter på lång sikt kan förbättras, men att överskattningen av skatteintäkterna dock inte är av den omfattningen att bedömningen av finanspolitikens hållbarhet nödvändigtvis blir felaktig. Från moderat sida håller vi inte med om detta. Det är uppenbart att regeringen brister i att bedöma intäkterna från miljöstyrande skatter på lång och kort sikt.
Ett aktuellt exempel är den nya skatten på plastbärkassar som regeringen har infört och som, förutom att den inte medför några tydliga miljövinster och är dåligt utformad, enbart har inbringat en bråkdel av de intäkter som regeringen hade räknat med till statsbudgeten. Det går inte att komma ifrån att inkomster från en stabil skattebas kan ersättas med en eroderande skattebas på längre sikt, vilket är idén med grön skatteväxling.
I den gröna skatteväxling som regeringen och dess samarbetspartier håller på att genomföra ska höjda miljöskatter växlas mot sänkt skatt på jobb och företagande med minst 15 miljarder kronor. Dessutom innebär januariavtalet att miljöskatternas andel av skatteinkomsterna ska öka. Det är skillnad på att beräkna och prognostisera intäkter från en relativt stabil skattebas, såsom arbete, jämfört med intäkter från en eroderande skattebas, exempelvis när miljöskadlig verksamhet beskattas.
Det skapar risker för de offentliga finanserna att göra den sortens skatteväxling om det inte kombineras med exempelvis utgiftsminskningar eller andra inkomstförstärkningar. Det är centralt att miljöskatter koncentreras till att vara just miljöstyrande. Om miljöskatter successivt utgör en alltmer betydande del av statens intäkter skapar det risker för offentliga finanser eftersom hela idén med miljöstyrande skatter är just att det som beskattas ska fasas ut.
Det är av stor vikt att skatter och förändringar av skatter utvärderas, särskilt när det råder osäkerhet om vilken effekt skatteförändringen kan förväntas få. Kemikalieskatten är ett exempel där detta inte gjorts. Riksdagen tillkännagav för regeringen redan under riksmötet 2017/18 att kemikalieskatten ska utvärderas. Detta är fortfarande inte helt uppfyllt. Kemikalieskatten är en skadlig punktskatt som inte har någon miljönytta.
Den har införts på främst elektronikvaror i Sverige och blivit en ny tung pålaga som en hel bransch tvingas hantera med nya omfattande kostnader och administration som följd. Kemikalieskatten har också kritiserats för att enbart inbringa en begränsad andel av de intäkter som regeringen ursprungligen räknade med. Skatten och dess negativa konsekvenser är ännu ej helt utvärderad i enlighet med vad riksdagen uppmanat regeringen att göra.
Detta borde ha skett och hade kunnat utgöra ett viktigt underlag när regeringen nu planerar och förbereder en ny skadlig kemikalieskatt i form av en skatt på kläder och skor. Sammanfattningsvis anser Moderaterna att regeringen måste ta frågan om att byta ut stabila skattebaser mot eroderande skattebaser på allvar.
Vi föreslår därför att riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör vidta åtgärder för att bättre beakta och prognostisera hur inkomsterna på klimat, miljö- och energiområdet, inklusive regeringens gröna skatteväxling, påverkar offentliga finanser på kort och lång sikt och tillkännager detta för regeringen.
Vi föreslår också att riksdagen ställer sig bakom att regeringen i större utsträckning behöver följa upp och utvärdera effekterna av de skatter man inför med miljöstyrande motiv liksom presentera mer genomgående konsekvensanalyser av risker med och effekter av grön skatteväxling och tillkännager detta för regeringen. Jag yrkar därmed bifall till reservation 1.