Åsa Romson (MP):
Jag tackar för debatten även om jag som minister kanske inte fick väldigt tydliga inspel om hur vi ska hantera Riksintresseutredningen. Jag måste vara ärlig där. Det är intressant, som Lars Tysklind säger, att belysa detta område. Riksintressen är ingen enkel materia. Det skulle vara väldigt bra att hitta enklare vägar som tydliggör för fler aktörer, men är verkligen förslaget i Riksintresseutredningen det håll ni vill gå åt?
Jag bara undrar eftersom jag får den retoriska frågan: Ska bostadsbyggande bli riksintresse? Men det finns inget sådant förslag på bordet. Utredningen föreslår inte att bostadsbyggande blir ett riksintresse. Jag blir alltså lite förundrad över debatten man vill föra här som om det var det förslaget som låg på bordet.
Den här utredningen har ju, efter att ha penetrerat frågan under ett antal månader, inte kommit fram till att det ska bli ett riksintresse utan att man ska göra en ganska komplicerad avvägning mot väldigt mycket annat. Jag måste vara ärlig med det. Jag är inte helt klar över att det här underlättar för någon med fokus på just bostadsbyggande.
Jag ska naturligtvis inte låta bli att svara på frågan hur regeringen och jag tror att vi ska få tillgång till mer byggbar mark. Det jag tycker har visat sig väldigt tydligt genom åren och genom historien är att man får mer byggbar mark om man bygger och bygger ut effektiv infrastruktur. Man får inte hyresrätter att fungera i ett område utan kollektivtrafik.
Det är fullständigt uppenbart att människor måste kunna ta sig till och från arbete och skola och ha en fungerande arbetsmarknad att röra sig inom. Där är infrastrukturen det som sätter begränsningarna, herr talman, för om vi får byggbar mark eller inte. Men den frågan verkar just nu inte vara populär att diskutera hos oppositionen. Man vill hellre diskutera de regelverk som ligger till grund för en översiktsplanering och en planeringshorisont.
Jag är den varmaste anhängaren av att utveckla och modernisera planeringsverktygen i Sverige. Vi har en väldigt starkt driven lokal planering och horisont. Med de stora utmaningar som samhället står inför när det gäller både bostadsbyggande och infrastrukturplanering men inte minst klimatfrågan och anpassningen till hur vi säkerställer en trygg samhällsutveckling behöver vi säkert starkare inslag av regional planering; det är jag övertygad om.
Men är vägen att gå verkligen att uppmåla bilden av att kommuner inte vill bygga för att de antingen inte klarar snårskogen av riksintressen eller anlägger naturreservat på den bästa byggbara marken? Jag tror att vi politiker är fel ute om vi tror att det är det som på riktigt är problemet. Svaret på just den här frågan, den som gäller riksintresse för bostadsbyggande, får jag nog rikta tillbaka till interpellanten.
Det finns inte något förslag på att bostadsbyggande ska bli riksintresse efter utredningen som skulle titta på riksintressen, vilket både den förra och den här regeringen har stått bakom. Däremot finns det en hel del andra förslag och genomlysningar av problematik och möjliga vägar framåt för att underlätta det som kanske har vuxit till ett svårt planeringsverktyg för många.
Men ska vi gå framåt i bostadsbyggandefrågan kommer vi ändå tillbaka till vad som motiverar kommunerna att bygga och hur vi säkerställer att det kravet blir tydligt från den nationella nivån när bostadsbristen är så stor som den är i dag.