KBLab/rixvox huggingface dataset:
Rasmus Ling (MP):
Jag vill börja med att yrka bifall till de reservationer som har så kallad falsk majoritet, nämligen reservationerna 37 och 54. Förra veckan kom det en rapport från Brottsförebyggande rådet som fick mycket uppmärksamhet.
Den bekräftar visserligen någonting som vi redan kände till, att Sverige är bland de länder i Europa som ligger högst när det gäller antalet dödade med skjutvapen. De flesta av de jämförda länderna i rapporten har haft en positiv utveckling under 2000-talet med färre sådana mord eller att det inte har skett någon förändring.
Sverige ligger förvisso bland länderna i mitten vad avser det totala antalet mord per capita. Det har alltså skett en minskning av andra typer av mord i vårt land. Men utvecklingen är oerhört allvarlig. Skottlossningar med svårt skadade och dödade i det offentliga rummet på öppen gata gör någonting med samhället. När det är publikt på detta sätt och så brutalt blir vi rädda.
Det hotar tilliten och tryggheten i samhället. Tröskeln för denna form av oerhört grovt våld har blivit alldeles för låg i många grupper. Att stoppa utvecklingen av denna brutala brottslighet är en av de viktigaste uppgifterna för oss alla.
Vi har också sett att det har funnits exempel lokalt och regionalt där man har visat att utvecklingen kan vändas och att det kan gå åt rätt håll. Fru talman! Mer undanskymt i debatten har mäns våld mot kvinnor varit. Men den senaste tiden har det fått en mer framträdande plats i debatten, vilket jag verkligen välkomnar.
Denna typ av brott och övergrepp sker mer sällan på öppen gata, även om det också förekommer. Men mycket av detta sker innanför hemmets fyra väggar. Häromdagen presenterades en utredning som föreslår höjt minimistraff för våldtäkt från minst två års fängelse till minst tre års fängelse.
Utredningen föreslår också en skärpning av straffet för grov kvinnofridskränkning från nio månaders fängelse till ett års fängelse. Detta är bra. Miljöpartiet har under många år arbetat för att man på olika sätt ska utvidga vad som är sexualbrott och att man också ska se mer strängt på sexualbrott. Fru talman!
Det pågår ett arbete i regeringen med att ta fram ett program mot mäns våld mot kvinnor - ett paket. Jag ser fram emot att det ska vara brett och kraftfullt och presenteras om inte alltför lång tid. Fru talman! Jag vill också lyfta fram knivlagen, som flera har varit inne på tidigare.
Regeringen har aviserat att det ska bli en skärpning när det gäller brott mot knivlagen och att fler fall än i dag ska bedömas som grova. Det är också en bra åtgärd. Knivar är, och lär fortsätta vara, lättillgängliga eftersom den vardagliga användningen är helt ofarlig när de används till det som de ska användas till.
Men i och med att de är lättillgängliga kan de också väldigt lätt tas med dit där de absolut inte ska användas. Och det är fortfarande vanligare att kniv används vid uppgörelser av olika slag. Det är också någonting som vi måste komma till rätta med. Fru talman! Med detta yrkar jag alltså bifall till reservationerna 37 och 54.
Rasmus Ling (MP):
De män som slår och mördar måste möta samhällets samlade kraft, och de kvinnor som faller offer för våld måste möta samhällets fulla stöd. Det har gjorts mycket på det här området, men betydligt mer måste komma till för att möta detta enorma samhällsproblem.
Ett problem som finns i dag är att män, som det oftast är, som dömts till kontaktförbud alldeles för enkelt kan bryta mot det utan att det får vidare konsekvenser. Så ska det inte vara. Regelverket måste skärpas här. Den som bryter mot ett kontaktförbud ska få fotboja.
Flera frågor som rör stöd till brottsoffer ligger också på andra utskott utanför det här betänkandet men är ändå värda att ta upp i det här sammanhanget. En sådan fråga är boendesituationen.
Alla de kvinnor som är i en relation där det förekommer våld, och som inte kan lämna den på grund av att de inte har en sådan bostadssituation att de kan ta sig vidare, är ett problem som vi måste rikta mycket större fokus på.
Det är ingen enkel sak att lösa i bostadsbristens Sverige, men det är otroligt viktigt att göra mer på både nationell och kommunal nivå för att komma åt problemet. Ingen ska vara kvar i ett förhållande om man inte vill, särskilt när det förekommer våld, på grund av att bostadssituationen inte går att lösa. Fru talman!
Finansieringen av kvinnojourer är en annan oerhört central fråga. Under den öppna hearing som vi hade för ett par veckor sedan i utskottet var det flera organisationer som lyfte detta. Det är någonting som vi måste lösa. Det är inte rimligt att de organisationer som jobbar med de här oerhört viktiga frågorna inte får en rimlig framförhållning och kan planera sin verksamhet.
Man måste ha långsiktighet och framförhållning i ekonomin. Det är något som jag hoppas att vi över partigränserna kan enas om framöver. Fru talman! Jag ska slutligen säga något om personer i prostitution, som borde ges brottsofferstatus. Den som köper sex av 15-18-åringar borde regelmässigt ha gjort sig skyldig till våldtäkt mot barn.
Med detta vill jag yrka bifall till reservationerna 25 och 27, som har så kallad falsk majoritet.
Rasmus Ling (MP):
Det blev en dramatisk dag. Jag vet inte om alla journalister här utanför är angelägna om att följa justitieutskottets betänkande 28 om unga lagöverträdare eller om det är något annat. Det är i alla fall vad vi nu ska fortsätta att debattera här. Fru talman!
Det är en mindre andel barn och unga som begår brott i dag än tidigare, men bland dem som begår brott tenderar det att bli en grövre brottslighet. Att komma till rätta med detta är helt avgörande. Inte minst handlar det om att förhindra nyrekryteringen till gängen.
De senaste åren har ett flertal åtgärder och nya lagar antagits för att komma till rätta med det - den nya påföljden ungdomsövervakning och snabbare lagföring - och i 34-punktsprogrammet finns en rad åtgärder vad gäller unga som begår brott. Vissa har kommit på plats och har därmed debatterats här tidigare, och andra är på gång. Fru talman!
I går presenterade regeringen ett massivt åtgärdspaket vad gäller mäns våld mot kvinnor. Man kan fråga sig om mäns våld mot kvinnor är något som har med unga lagöverträdare att göra, men tyvärr förekommer mäns våld mot kvinnor även i unga relationer. Flera av de åtgärder som presenterades i går handlar om detta.
Det handlar exempelvis om insatser i skolan och möjligheten att använda tidiga förhör bättre i själva domstolsprocessen. Detta får bäring inte minst på mäns våld mot kvinnor. Fru talman!
För några veckor sedan debatterade vi ett förslag till utskottsinitiativ om tilläggsdirektiv till en utredning som ännu inte var tillsatt. Det handlar om att förändra lagen om sluten ungdomsvård. Tillägget rörde det som oppositionen kallar ungdomsfängelser och att Kriminalvården ska få ansvaret.
Även denna fråga hanteras i betänkandet. Vi har debatterat det tidigare, men jag kan säga det igen: Det är inget bra förslag. Det är en stor omorganisation som riskerar att få allvarligt negativa följder för hela kriminalvården.
Det bortses också från att kriminalvården i dag inte hanterar barn inom anstalter och att helt ny kompetens då behöver arbetas upp. Fru talman! Att göra förändringar i lagen om sluten ungdomsvård är dock helt nödvändigt, och där har Miljöpartiet varit drivande.
De som begått de brott som det är fråga om när det gäller sluten ungdomsvård behöver förändras. Det behövs längre påföljder än i dag för att de unga som begår dessa allvarliga brott ska komma till rätta med sina liv.
Slutligen, fru talman, eftersom Liberalernas talesperson Johan Pehrson var inne på det som har hänt i Malmö och de väldigt uppmärksammade uttalandena därifrån, vill jag i sammanhanget påminna Liberalernas Johan Pehrson om att det i Malmö är Socialdemokraterna och Liberalerna som styr.
Om han på allvar är intresserad av vad som händer i Malmö har han inte mindre än fyra liberala kommunalråd att höra av sig till för att se till att det sker en förändring i verkligheten. Med detta, fru talman, vill jag yrka bifall till reservation nummer 1.
Rasmus Ling (MP):
Under den senaste tiden har det i debatten funnits ett efterlängtat fokus på frågan om våld i nära relationer, ett av de allvarligaste samhällsproblemen vi har. I de allra flesta fall är det män som utövar våld mot kvinnor. Det här är ett område som spänner över många fält och berör inte bara oss i justitieutskottet.
Mycket mer kommer att behöva göras på området också framöver. Offer för våldet i nära relationer blir i väldigt många fall barn som lever i hushållet. De utsätts själva för våld, hotas eller tvingas se och uppleva det med allt som det innebär.
Inget barn borde någonsin utsättas för brott eller vara i närheten av brott som begås, men tyvärr är det inte så. Med det beslut som fattas i dag blir det ett brott i sig att barn blir vittnen till ett allvarligt brott. Det är bra, och det är på tiden. Det här har många barnrättsorganisationer länge arbetat för.
I detta sammanhang är det värt att lyfta fram alla de ideella civilsamhällesorganisationer som arbetar för barns rättigheter runt om i vårt land. Tack så mycket för allt som ni gör och för att ni driver dessa frågor framåt! Fru talman! Detta brott kommer att gå under allmänt åtal.
Barnets möjlighet i dessa fall att föra sin talan och göra sin röst hörd genom särskild företrädare ökar betydligt. Man uppskattar att fler än 200 000 barn i dag växer upp i hem där det förekommer våld. Det här sätter på olika sätt spår för livet. Förutom allt uppenbart i form av otrygghet kan det också föra med sig andra problem senare i livet.
Vi som är vuxna har ansvaret att se det, upptäcka det och vidta åtgärder mot det. Fru talman! Den förändring som gör det straffbart att låta barn uppleva brott stärker barnets ställning. Den som är ansvarig får ett eget straff till följd av det här, och barnet har även rätt till skadestånd.
Grovt barnfridsbrott kommer att kunna straffas med upp till fyra års fängelse, och normalgraden kommer att kunna straffas med upp till två års fängelse. Det visar att det här är en väldigt allvarlig sak. Fru talman! Barnkonventionen har blivit svensk lag. Vissa tyckte vid införandet att det var fel.
Jag och Miljöpartiet är väldigt övertygade om att det var rätt, eftersom det på olika sätt stärker barnets ställning. Det får följdverkningar i verkligheten. De förändringar som görs i dag är långt ifrån de enda. En lång rad andra förändringar har också gjorts. Med detta vill jag, fru talman, yrka bifall till reservation 4.
Rasmus Ling (MP):
Jag vill tacka Ellen Juntti för frågan och engagemanget för det här. Jag är inte rädd för att lägga utredningsresurser på saker som gör det bättre för barn i Sverige. Jag tror heller inte att det var vad Gustaf Lantz menade tidigare. Men med det förslag som vi nu har blir det bättre. Vi tar tydliga steg åt rätt håll.
Barnens möjligheter att komma till tals kommer att bli bättre än vad de är i dag. Jag ska inte på något sätt utesluta att det som Ellen Juntti tar upp från utredningen kan vara någonting att ta fasta på i framtiden. Men jag konstaterar att vi med det här förslaget tar tydliga steg framåt, vilket är bra. Sedan uppskattar jag att det finns ett engagemang i frågan.
Jag ser att vi alla kommer att följa upp hur det vi beslutar i dag kommer att spelas ut i verkligheten och i praktiken framöver.
Rasmus Ling (MP):
Ellen Juntti kan vara helt trygg med att jag, Miljöpartiet och regeringen kommer att följa upp barnfrågor brett. Vi kommer aldrig någonsin att slå oss till ro och känna att vi är klara, utan det måste hela tiden följas upp hur detta kan bli bättre.
Det gäller inte minst eftervården och uppföljningen efter att brott begåtts mot barn eller barn bevittnat brott. Det kommer vi att ha fokus på, för barnen är det absolut viktigaste som ett samhälle ansvarar för. Som jag var inne på i mitt huvudanförande har barnkonventionen stärkt barnens ställning.
Det gör också att vi får ett tydligare uppdrag att följa upp, så att barns rättigheter gäller över alla områden. När barnkonventionen blev svensk lag ställde sig Moderaterna inte bakom det.
Jag hoppas att man nu ser värdet av detta, att man kommer att acceptera att riksdagen antagit barnkonventionen som svensk lag och att man inte kommer att jobba för att den inte ska vara det.
Rasmus Ling (MP):
När det gäller pandemins konsekvenser för barn delar jag oron. Jag har - det har säkert Juno Blom också gjort - tagit del av en rapport utgiven av Barnens Rätt i Samhället, där de beskriver de olika konsekvenser som uppstått för många barn i form av ökad isolering, mer våld i hemmet och liknande.
Det här är någonting som definitivt tas på allra största allvar. Vill Juno Blom ha detaljerade svar på vad regeringen gör och planerar är det förstås bättre att gå till ansvarigt statsråd. Men jag kan understryka att det här är en av de mest prioriterade och viktiga frågorna för hela samhället.
Det är definitivt något vi kommer att ha fokus på även framöver.
Rasmus Ling (MP):
Ja, så är det självklart. Oavsett vilket brott det gäller, men särskilt när det gäller brott mot barn, är det absolut viktigaste det förebyggande arbetet. Att bearbeta konsekvenserna är också något som måste göras, men att se till att det inte händer och att man inte kommer i den situationen är naturligtvis det absolut viktigaste.
När myndigheter och andra upptäcker att det förekommer våld i hemmet måste man gripa in och se till att situationen kan upphöra.
Jag hoppas att den lagstiftning som vi antar nu i eftermiddag blir normerande på det sättet att barn i de här situationerna kommer att sättas ännu mer i centrum än vad som hittills varit fallet, så att lagändringarna får större konsekvenser än vad de innebär rent juridiskt.
Det behövs ett ändrat synsätt som gör att barns rättigheter sätts ännu mer i fokus.
Rasmus Ling (MP):
Jag vill börja med att säga att det var intressant att lyssna till Helena Vilhelmssons anförande om både de historiska förändringar som skett när det gäller lagstiftningen och de myndigheter som haft ansvar för detta och de utmaningar som finns på detta komplexa och svåra område i dag.
Jag har en fråga mot bakgrund av det som Helena Vilhelmsson beskriver när det gäller det man har landat i från Centerpartiets sida - man vill utreda detta och pekar på att riksdagen har sagt det. Min fråga handlar om varför man inte bara vill utreda detta med öppna ögon och förutsättningslöst utan har som utgångspunkt att det här ska genomföras och alltså låser det på förhand, som jag ser det.
Det skulle jag, fru talman, vilja fråga Helena Vilhelmsson om.
Rasmus Ling (MP):
Om man vill se fler svar snarare än färre skulle jag säga att man inte ska bestämma på förhand vad utredningen ska komma fram till i den här delen. När man slår fast att utgångspunkten är att denna förändring ska göras betyder det, som jag läser det, att man slår fast vad man vill att utredningen ska komma fram till. Jag beklagar detta. Vi hade diskussioner om detta i utskottet, och vi har haft det även i andra sammanhang.
Jag har, fru talman, ofta hört Helena Vilhelmsson resonera kring detta. Hon har då haft fler nyanser och varit mer öppen för att man kan komma fram till olika saker och lyssna in olika argument än vad jag tycker framgår av den här texten. Det är trots allt, fru talman, texten som riksdagen beslutar om, och jag beklagar att man har valt att uttrycka sig på detta sätt.
Rasmus Ling (MP):
För att svara på frågan om det är rätt med villkorlig frigivning måste man först fråga sig vad det är för något. Det är ju den möjlighet som myndigheterna har att följa någon efter att den personen har avtjänat sitt straff i anstalt. Om det är en bra ordning att myndigheterna ska ha koll på personer som kan vara farliga efter att de kommit ut ur fängelse är svaret självklart ja.
Min motfråga är: Tycker inte Ellen Juntti att man ska ha en kontroll av personer som kommer ut och som kan vara farliga och begå samma brott en gång till?
Rasmus Ling (MP):
Ellen Juntti frågar om det ska göras en farlighetsbedömning. Självklart ska det göras farlighetsbedömningar av personer som sitter i fängelse. Självklart ska det följas upp. När det gäller sexualbrott är det extremt noga. Mer stöd och resurser behövs från olika myndigheter för att värna de kvinnor som har varit utsatta och riskerar att utsättas framöver. Det här handlar dock om den villkorliga delen.
Då är frågan: Ska den villkorliga frigivningen innebära att det görs en uppföljning och en kontroll? Mitt svar på det är: Ja, det måste göras. Det vore väldigt dumt och farligt för utsatta kvinnor och andra om man inte hade en sådan uppföljande del. Ett sådant system ska vi alltså ha.
Att vi nu går fram med att ökade inslag av skötsamhet och deltagande ska främjas är positivt, och det förefaller vi vara överens om. Men att vi ska ha detta system är självklart för oss. Slutligen frågar Ellen Juntti hur lång tid det kommer att ta. Det är bättre att höra med Regeringskansliet hur processerna ser ut.
Vi är ju ett utskott där vi är väldigt glada i att göra tillkännagivanden utan att alltid beakta att lagstiftning måste beredas och utredas. Att göra förändringar av den här typen tar ibland tid. Den ordningen måste vi ha om lagstiftningen ska fungera i verkligheten.
Rasmus Ling (MP):
Sverigedemokraterna och Adam Marttinen blandar ihop hur långa straffen ska vara med frågan om man ska ha ett system för villkorlig frigivning eller inte. Straffens längd är en sak. Sverigedemokraterna vill i princip alltid skärpa straffen, oavsett vilket brott det gäller. Finns det undantag så rätta mig gärna, men det brukar vara ingången.
Denna fråga handlar om huruvida man ska ha ett system med villkorlig frigivning, med allt vad det innebär i form av kontroll, eller inte. Ska vi ha ett system där myndigheterna följer upp, eller ska vi ha ett där den som är dömd släpps ut på gatan utan någon som helst koll från frivården och från kriminalvården? Jag tycker att svaret är ganska enkelt. För att minska antalet återfall, oavsett hur lång tid man har suttit inne, krävs det att det finns ett sådant här system.
Att Sverigedemokraterna motsätter sig det tycker jag är väldigt konstigt.
Rasmus Ling (MP):
Om Adam Marttinen i en tidigare replikväxling försökte framstå som saklig och sansad misslyckas han kapitalt här. Det är höjden av osaklighet att komma med de påståenden som han gör kring att regeringen skulle vilja släppa ut farliga personer i förtid. Detta handlar om att en villkorlig del möjliggör uppföljning.
Så länge Sverigedemokraterna inte förespråkar livstidsstraff för samtliga brott - det har vi trots allt ännu inte sett - kommer personerna vid något tillfälle att komma ut ur fängelset. Då tycker jag, Miljöpartiet och regeringen att vi ska rusta dem så långt som möjligt för att de inte ska återfalla i brott. Det ska vi göra inte minst för att värna utsatta kvinnor och andra brottsoffer. Det är ett helt avgörande område.
Det handlar om att minska återfallsfrekvensen för att vi ska få ett tryggare land. Jag tycker att det är synd att Sverigedemokraterna inte ser det.
Rasmus Ling (MP):
Vi diskuterar i dag frågan om säkra länder och uppenbart ogrundade asylansökningar. Till att börja med vill jag säga att en rättssäker, förutsägbar och transparent process i asylmål är av allra största vikt. Den som kommer till Sverige som asylsökande ska få veta vad som gäller.
Man ska få information om processen och i ett senare skede en bedömning. Den som har asylskäl ska beviljas asyl. Om man inte har det har man inte rätt att stanna i Sverige. I det här sammanhanget vill jag också påpeka att regelverket säger att det är den som kommer som asylsökande som har bevisbördan gentemot myndigheten och domstolen.
Man måste själv lägga fram bevisen för att man har grund för asyl. Fram till 2018 fanns ett förfarande med en snabbare hantering för dem som har uppenbart ogrundade ansökningar. Det avskaffades efter en dom i EU-domstolen.
Med den förändring som vi med all sannolikhet kommer att klubba igenom i riksdagen i dag kommer detta åter att bli möjligt för dem som kommer från länder som finns på en lista som Migrationsverket tar fram. Herr talman! Vad är då anledningen till att det här förslaget tas fram? Jo, det handlar om handläggningstiderna.
Hur långa eller korta de är i asylmål är en viktig fråga i sig. Att korta tiden för dem som uppenbart inte kommer att få asyl leder till minskad handläggning och kortare tid när förutsättningarna ändå inte finns. Det här innebär inte att den individuella asylrätten snävas in.
Den som har asylskäl ska få sin ansökan beviljad, även om man är från ett land på listan. Även i ett läge där 95 procent, 97 procent eller en ännu större andel får avslag finns det fortfarande 5 procent, 3 procent eller ännu färre som faktiskt har asylskäl, och för de personerna är det viktigt att denna rättighet är intakt och säker. Herr talman!
Det är Migrationsverket som får ansvar för att ta fram den här listan. Vi har i debatten hört att flera partier vill se en annan ordning. Den förvaltningsmodell vi har i Sverige där expertmyndigheter har långtgående befogenheter är dock en bra ordning. Det vore olyckligt att politisera detta genom att låta regeringen ta fram listan. Herr talman! Jag vill yrka bifall till reservationerna 4, 5 och 6.
Jag vet att det egentligen inte är praxis att yrka bifall till flera reservationer. I det här fallet gör jag det för att vi har en så kallad falsk majoritet, där utskottsmajoriteten ser annorlunda ut än majoriteten i kammaren, om partierna följer det de tidigare har sagt. Därför finns det skäl att göra så här.
Rasmus Ling (MP):
Jag tycker att Liberalerna på flera sätt har rört sig i fel riktning i migrationspolitiken det senaste året.
Men det finns också flera delar där jag tycker att Liberalerna överlag och inte minst Fredrik Malm har sunda åsikter och driver bra frågor som de har ett starkt engagemang i. Det gäller inte minst att kämpa för och stödja demokratirörelser och andra som kämpar för mänskliga rättigheter i en rad länder där det inte på något sätt är ofarligt att göra det.
Vi har i den här diskussionen berört en del av de länder som anses säkra eller inte säkra så här långt i processen som Migrationsverket har kommit, och det har varit en diskussion om väpnade konflikter, delar av länder och liknande.
Jag och Fredrik Malm kan utan problem, i alla fall när corona inte begränsar oss, ta ett flyg till Moskva, Kiev eller en del andra platser, herr talman, men det betyder inte att det är säkert för alla som lever där.
Även i ett land där det inte pågår en väpnad konflikt kan delar av befolkningen och inte minst demokratiaktivister och andra som kämpar för mänskliga rättigheter vara oerhört utsatta för tryck från repressiva regimer. Herr talman! Jag vill fråga Fredrik Malm om han håller med om den här problembeskrivningen.
Och ser Fredrik Malm en risk för att en väldigt snabb verkställighet skulle innebära att exempelvis demokratiaktivister inte får en rättvis prövning?
Rasmus Ling (MP):
Det är den asylsökande som själv har ansvaret för att bevisa att man har asylskäl. Det är en rimlig ordning, och jag tror inte att det kan vara på något annat sätt. Men det i sig innebär också att man mycket väl kan vara hotad utan att man kan bevisa det. Det går att försvara den ordningen och samtidigt se en problematik i det och vilja se till att rättssystemet är så rättssäkert som det går.
Fredrik Malm säger att det var 50 bifall för asylansökningar från ett land och att det var flera tusen som sökte. De här 50 är en liten del i statistiken, men det är fortfarande 50 individer.
Ändrar man det här systemet tycker jag ändå att vi måste ha en kontroll så att det inte hastas igenom och vi får en situation där man snabbhanterar ärenden och där de sökande får ett avslag som de, om de haft längre tid på sig att visa på sina asylskäl, egentligen inte skulle få.
Jag hoppas, herr talman, att Fredrik Malm tar det här på ett lite större allvar än vad jag tycker att han ger uttryck för och ändå vill följa det här framöver för att se till att det inte blir på det sättet som jag beskriver.