Ilona Szatmári Waldau (V):
Rysslands krig mot Ukraina präglar kommissionens arbetsprogram. Med gemensamma ansträngningar har EU:s medlemsländer givit sitt stöd till Ukraina, såväl militärt som monetärt, och infört sanktioner mot såväl Ryssland som Belarus.
För att stötta Ukraina i återuppbyggnaden planerar unionen att ta ett gemensamt lån som ska gå till Ukraina, som får en lång amorteringsfrihet och återbetalningstid. Tillsammans med lånet för återhämtningsfonden har EU skuldsatt sig med återbetalningar flera decennier framåt.
Vänsterpartiet stod inte bakom konstruktionen av återhämtningsfonden, men vi delar fullt ut det nya åtagandet för att stötta Ukraina. Det som bekymrar oss mest är hur Sverige kommer att hantera sina kostnader för lånet.
Kostnader kan uppkomma för räntor om kostnaderna inte ryms inom EU:s egen budget, och kostnader uppkommer om Ukraina inte förmår betala tillbaka lånet när den tiden kommer. Den högerkonservativa regeringen har uttalat att det i så fall ska avräknas mot den redan bantade biståndsbudgeten.
Tyvärr uttryckte även den tidigare socialdemokratiska regeringen att stöd till Ukraina skulle räknas som bistånd. Rysslands aggressiva anfall på Ukraina har inte bara drabbat Ukraina och Europa. Det har drabbat hela världen med stigande priser och brist på livsmedel.
Det är därför nu viktigare än någonsin att stödja dem som på grund av fattigdom har svårt att få mat för dagen, och att inte göra tvärtom genom att minska biståndsbudgeten från två håll. Samtliga länder, utom Ungern, är överens om att stötta Ukraina med det här lånet.
Ungerns premiärminister Viktor Orbán använder Ukraina för att pressa EU att betala ut det innehållna stödet till Ungern. Kommissionen tog för lång tid på sig att implementera de beslutade sanktionsmöjligheterna för länder som inte följer demokratiska principer. Nu är kommissionen tydlig med att stöd inte ska betalas ut till Ungern förrän Ungern gjort de ändringar som krävs.
Kommissionen skriver i sitt handlingsprogram att den kommer att fortsätta sitt arbete för att upprätthålla EU:s demokratiska värderingar och institutioner. Det välkomnar Vänsterpartiet, och vi förutsätter att varken kommissionen eller rådet viker sig för Ungern. Rysslands aggression mot Ukraina har inte bara fått konsekvenser för världens livsmedelsförsörjning.
Den har också fått stora konsekvenser för Europas energiförsörjning. Först nu ökar takten i omställningen mot förnybart. En omställning som flera länder borde ha påbörjat för flera år sedan. Kommissionen arbetar med reformer av den europeiska elmarknaden. I de reformerna måste Sverigepriser ingå.
Sverige har kunnat ställa om och måste därför kunna tillgodogöra sig el till svenska elpriser, inte elpriser som drivs upp av en kontinent som är beroende av olja och gas. Inom ramen för den gröna given vill Vänsterpartiet framföra kritik mot förseningen av översynen av kemikalieförordningen Reach och den inriktning som översynen fått.
Det är tydligt att kommissionen låtit sig påverkas i alltför hög grad av kemikalieindustrin och att hänsyn till industrin kan komma att överskugga omsorgen om hälsa och miljö. Det återspeglas i att initiativet nu anges syfta till att säkra innovation och konkurrensfördelar för näringslivet i EU, utöver att skydda hälsa och miljö som var det primära syftet enligt det föregående arbetsprogrammet.
En skyndsam övervakning och kraftfull reglering av kemikalier är angelägen för att undvika att farliga kemikalier sprids. Översynen av Reach bör även leda till att användningen av djurförsök successivt minskar. Kommissionen borde ha inkluderat behövliga översyner av flera andra kompletterande regler för gifter och kemikalier i sitt arbetsprogram.
Utsläppen av koldioxid behöver också minska i högre takt än vad som är beslutat. Det räcker inte med 55 procent till 2030. Klimatet skulle ha behövt få en ännu större tyngd i arbetsprogrammet. Kommissionen framhåller att det finns behov av att stärka den europeiska sociala marknadsekonomin. Några exempel på vad som menas presenteras också.
Vänsterpartiet välkomnar att kommissionen och Europeiska rådet på senare år också börjat jobba med välfärdsfrågor. Alltför länge har unionen byggt på en marknadsekonomi som har varit till för företagens och kapitalets fria rörlighet. Samtidigt måste sociala reformer noggrant granskas - precis som alla andra reformer - så att de inte inskränker det nationella självbestämmandet.
Överstatligheten inom EU måste minska, inte öka. Ett annat förslag från kommissionen är en andra uppsättning av egna medel. Här är det positivt att Sveriges riksdag är enad i att nya egna medel inte ska införas.
Vi kan dock konstatera att Sveriges riksdag har sagt det förut men att majoriteten ändå gett sitt godkännande, som till exempel med plastskatten för ett par år sedan. Kommissionens handlingsprogram innehåller både sött och salt.
Det finns mycket att invända mot och mycket att instämma i. Jag hänvisar därför till Vänsterpartiets särskilda yttrande i utskottet men yrkar naturligtvis bifall till utskottets förslag att riksdagen ska lägga utlåtandet till handlingarna.