Agneta Börjesson (MP):
Vi debatterar nu betänkande KU2 En modern och rättssäker förvaltning - ny förvaltningslag . Jag vill först säga att jag yrkar bifall till utskottets förslag och därmed avslag på reservationerna. Både Emanuel Öz och Marta Obminska har varit inne på vad detta handlar om, och jag kommer nog att repetera en hel del här.
Det är nu för första gången på 30 år som vi får en ny förvaltningslag. Den innehåller grundläggande regler om hur förvaltningsärenden ska handläggas i våra myndigheter. Lagen berör med andra ord stora verksamheter i de kommunala och statliga förvaltningarna med runt 1 miljon anställda.
Syftet med den nya lagen är att ytterligare stärka enskildas rättssäkerhet genom att de nuvarande reglerna reformeras och moderniseras. Vissa allmänna förvaltningsrättsliga principer, som legalitet och objektivitet, har utvecklats. De slås nu fast i uttryckliga bestämmelser som gör att lagen blir mer lättillgänglig och lättläst.
Den nya lagtexten ställer ökade krav på effektivitet i förvaltningsprocessen. Möjligheterna till snabbare ärendehantering med modern elektronisk kommunikation betonas, och regelverket byggs ut för att värna rättssäkerheten. Som tidigare talare sagt är det en lång process som har föregått denna lagstiftning. Redan 2008 tillsattes utredningen under Hans Ragnemalm.
Det var en tjock bibba som avlämnades, och betänkandet blev klart 2010. Därefter har det varit ett gediget arbete som nu har resulterat i den tjocka proposition som kom från regeringen.
Den stora nyheten är just att man inför en så kallad dröjsmålstalan. Det är många, både JO och JK, som tidigare har kritiserat många myndigheter för långsam hantering.
Det har varit så att enskilda bara har kunnat gå via JO eller JK. Onödigt långsam hantering är något som vi från KU ofta brukar behandla i vår höstgranskning av Regeringskansliets hantering.
Dröjsmålstalan ger en ny möjlighet att snabbare få ett beslut när en handläggning har försenats. Den som har inlett ett ärende kan begära att myndigheten ska avgöra ärendet om detta inte har avgjorts i en första instans efter sex månader. Denna förstärkning har varit mycket efterlängtad. Det finns en rad andra punkter som tydliggörs i lagstiftningen.
När det gäller den viktiga delen om att tolkning och översättning ska bli en uttrycklig rättighet har jag bara en kommentar angående det första inlägget från Sverigedemokraterna: Självklart finns det ingenting i lagstiftningen som på något sätt skulle förbjuda översättning av broschyrer.
Det är tvärtom någonting som tydliggörs mycket mer att översättningar är viktiga för att folk ska kunna förstå sina rättigheter bättre. Det införs ett allmänt krav på lämplighet för den som är ombud eller biträde för en part. Det införs uttryckliga bestämmelser om hur ett ärende inleds och vad som gäller i fråga om myndigheternas utredningsansvar.
En parts rätt att bli informerad om hur ärendet handläggs stärks, och dessutom ska motivering av besluten förbättras. Det införs mer heltäckande bestämmelser om när en myndighet får ändra ett beslut och uttryckliga bestämmelser om vilka beslut som överklagas. Precis som flera andra har varit inne på föreslås lagändringarna att träda i kraft den 1 juli nästa år. Förändringarna är välkomna, och jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet.