Peter Hultqvist (S):
Jag tycker att det här svaret har en del övrigt att önska. I den kommun jag kommer från, Borlänge, har vi Europas modernaste pappersmaskin i Stora Enso Kvarnsveden. I närområdet har vi Fors kartongfabrik. Vi har pappersbruket i Grycksbo. Det finns alltså en god representation av industri på papperssidan.
Här krävs långsiktigt stabila elpriser. Det är avgörande för investeringsviljan, för tryggheten i de här jobben. Men det är framför allt avgörande för exportindustrins ställning och exportinkomsterna i Sverige i framtiden.
Vi skulle se det som en fördel om man skulle kunna åstadkomma någon sorts blocköverskridande lösning, om det fanns en sådan vilja från regeringens sida, för att garantera en långsiktighet i energiproduktionen på framför allt elsidan och också en stabilitet när det gäller elprisernas utveckling.
Det som är anmärkningsvärt är att det i Fredrik Reinfeldts första regeringsförklaring för två år sedan uttryckligen står att man kommer att ta initiativ till överläggningar med oppositionen. Men det har man inte gjort än. Två år har gått. Ingenting har hänt på den punkten. Det är till och med så att oppositionen tar det initiativ som regeringen saknar förmåga att göra trots att man har sagt att man har tänkt göra det.
När oppositionen då gör regeringens arbete bekvämar man sig inte ens att komma på mötet. Det tycker jag inte är ett rimligt agerande med hänsyn till den här frågans stora vikt. Egentligen har det inte hänt någonting på det här området sedan regimskiftet. Jag ifrågasätter substansen i det som ministern säger i sitt svar om långsiktiga och stabila spelregler när det gäller energiförsörjningen och om det här med energiöverskottet.
Om inte ministern kan ge en annan bild av det hela handlar det här, vad jag kan begripa, väl egentligen om de tio terawattimmar som man beräknar att vindkraften ska kunna ge ytterligare. Sedan gör man bedömningen om ett energiöverskott. Det är ju inte sådana nivåer på produktionen att det kan ha någon nämnvärd påverkan på det stora hela.
Tomas Kåberger, som är generaldirektör för Energimyndigheten, har ju med andledning av det här konstaterat att det inte leder till sänkta elpriser. Och så länge det finns en marknad utanför Sverige som betalar mer för råel än i Sverige blir det alltså marginella effekter av det här. Ett lokalt överskott på elsidan är heller inte så intressant så länge det finns kablar till andra marknader runt om i Europa och världen.
Det ska man också ha med när man bedömer substansen i det här uttalandet från ministern. Mot bakgrund av att handlingskraften är svag på det här området borde man nu släppa lite prestige och samla alla intressenter, företag, fack, opposition och titta på hur vi ska kunna åstadkomma någonting långsiktigt. Hur ska de spelreglerna se ut?
Det ska kanske vara någonting som sträcker sig längre än den här mandatperioden och har bäring långt in i framtiden, så att det också har en påverkan på investeringstryggheten för den tunga industrin. Hur det än är står basnäringarna för en mycket stor andel av exportinkomsterna i det här landet, och de är väldigt viktiga för välfärden. Det handlar om många arbetstillfällen och många människors dagliga försörjning och också hela bygders möjligheter till överlevnad.
På det här området finns det stark anledning att vara kritisk. Jag förstår inte varför regeringen inte ens en gång bekvämar sig att ta emot en utsträckt hand från oppositionen.