Agneta Gille (S):
Detta betänkande är, som ni har hört, ett betänkande som har elva stycken motionsyrkanden och åtta reservationer. Det är ett betänkande som tar upp alla frågor som har med arbetsgivaransvaret att göra och staten som arbetsgivare. Det är ju en mycket viktig uppgift att vara arbetsgivare.
Inte minst jag är medveten om det eftersom jag tidigare har varit fackligt förtroendevald under en massa år och förhandlat tillsammans med arbetsgivaren. Arbetsgivaren har till uppgift att göra sitt yttersta för att alla ska ha samma möjligheter och rättigheter på arbetsplatsen och att ingen diskrimineras i detta.
Alla ska må bra och också känna sig välkomna på sitt arbete. Grundläggande värderingar ska uppfyllas av staten och av alla myndighetschefer som är arbetsgivare.
När vi i det här betänkandet tittar på den etiska och kulturella mångfalden i statsförvaltningen ser vi att staten i dag inte har nått det mål som vi har satt upp, att staten ska ha samma antal anställda som andelen personer med utländsk bakgrund utgör av Sveriges befolkning. Det skulle vara 17 %.
Vi har inte kommit upp till det utan endast kommit upp till 10 1⁄2 %. Här finns det fortfarande mycket kvar att göra. Det är väl också en av de stora utmaningarna. Det är dessutom en fråga som vi har lyft fram i det här betänkandet och som staten som arbetsgivare måste jobba vidare med.
Vi har i utskottet noterat att åtgärder nämns i myndigheternas årsredovisningar för 2003, och dessutom upprättar myndigheterna handlingsplaner för just detta ändamål.
Jag vill vidare notera att utskottet i juni 2004 har uppmärksammat regeringen på att regeringen har undertecknat en avsiktsförklaring tillsammans med Svenska Kommunförbundet, Landstingsförbundet, LO, TCO och Saco om just insatser för bättre integration på arbetsmarknaden.
Detta är en utmaning att genomföra, och vi kommer från utskottets sida att följa denna utveckling mycket noggrant. Över till jämställdhetsarbetet.
Precis som Gunnar Nordmark sade är jämställdheten mellan kvinnor och män i dag kanske mer aktuell än någonsin efter att vi i går firade den internationella kvinnodagen och att vi under den allmänna debattimmen i dag på morgonen också debatterade detta stora och viktiga ämne. Jämställdhet handlar om rättvisa och fördelning av ekonomisk och politisk makt.
Det handlar om demokrati, om att värdera kvinnor och män lika i alla avseenden. Kvinnor och män ska ha samma möjligheter, rättigheter och skyldigheter inom alla områden i livet. Har vi nått dit vi vill? Nej, det är väl inte så att vi riktigt har full jämställdhet i samhället.
Vi har en bit kvar att vandra i detta. Det beror på den maktstruktur som är så inarbetad i samhället i dag. Det tar tid för en sådan förändring. Det tar tid för denna maktstruktur att skifta fokus till att också se till att det blir jämställt. Men vi kan se att det har förbättrats, att arbetet som har gjorts också ger resultat.
Det finns fler kvinnliga chefer i dag än vad det fanns förra året. Att ha jämställda styrelser inom staten hade vi uppnått redan förra året, men det har förbättrats ytterligare några procent sedan sist. Vad som däremot finns kvar att göra är att alla anställda ska ha lika lön för lika arbete.
Precis som Gunnar Nordmark sade har vi fått uppgifter i medierna genom fackförbundet ST, Statstjänstemännen. Jag har ett pressmeddelande från Arbetsgivarverket som ifrågasätter en del av siffrorna som ST har tagit fram. Med statistik kan man visa det man vill.
Jag ifrågasätter inte någon av siffrorna. Vi ska naturligtvis följa upp och se till att det blir rätt. Med statistik kan man också få fram vilka siffror man vill beroende på hur man räknar. Hursomhelst.
Vi i finansutskottet är inte helt nöjda med att de uppgifter vi har visar att det finns löneskillnader. Vi kräver ytterligare insatser för att uppnå lika möjligheter till befordran och utveckling till samma lön.
Jag vill också lyfta fram att utskottet ser positivt på att staten ordnar ett kvalitets- och kompetensråd även under 2005. Det är ett chefsprogram speciellt för kvinnor på mellanchefsnivå. Det är ett viktigt arbete för att stärka kvinnor på mellanchefsnivå att förbereda sig för att söka högre tjänster.
Det är utskottets mening i detta att jämställdhet mellan könen ska råda i hela det svenska samhället - och så även i statsförvaltningen med samma lön för samma arbete. Vi ska också titta på det stora ansvaret som arbetsgivaren har att se till att alla på jobbet också mår bra. Vi har haft och har fortfarande höga sjuktal i Sverige.
Därför har vi också ett mål att halvera sjukfrånvaron till 2008. Staten ska vara ett föredöme även i dessa frågor. Mycket av dessa viktiga frågor handlar om bra ledarskap. Våra chefer inom staten ska erbjudas och genomgå kompetensutveckling, chefsutveckling, för att hantera alla dessa svåra frågor och uppgifter på bästa sätt.
Det är ett arbete som hela tiden fortgår inom staten. Som en annan del i strategin för ökad hälsa i arbetslivet inrättades 2003 arbetsgruppen Hälsa i staten. Det är ett forum för ökad hälsa och lägre sjukfrånvaro i statens tjänst.
Regeringen aviserar också i sin inledning till budgetpropositionen för 2005 en kraftsamling för ökad hälsa inom den statliga sektorn. Under de närmaste åren ska statsförvaltningens arbete att skapa en attraktiv och effektiv förvaltning stärkas i syfte att verka för målet att halvera sjukfrånvaron till 2008.
Med det, fru talman, har jag tagit upp de viktigare delarna i detta betänkande. Det finns saker som har skett i positiv riktning. Det finns saker som behöver ytterligare åtgärdas. Det är vi medvetna om. Med det, fru talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga motioner samt reservationer.