Anders Borg (M):
Låt oss ta den här diskussionen ur rätt perspektiv. I morgon bitti åker jag till Cypern för att delta i informella Ekofin. Där ska vi fördjupa diskussionen om den kris som pågår i Europa. Det är en kris som har drivit upp arbetslöshetsnivåerna till nya rekordnivåer. Arbetslösheten i Europa ligger nu på över 11 procent. Den här krisen har pågått 2008, 2009, 2010, 2011 och 2012 och är på det sättet unik i sin längd.
Inte någon gång tidigare i modern tid har vi haft en så långvarig och besvärlig kris som denna. I de allra flesta länder har arbetslösheten ökat och sysselsättningen minskat. Offentliga finanser är förödda, och tillväxten har legat och stampat nära noll.
Sverige har i praktiskt taget alla avseenden klarat krisen bättre än de andra europeiska länderna, bättre än dem som ligger närmast oss, som Danmark och Finland och bättre än de flesta jämförbara länder i hela Europeiska unionen. Låt mig beskriva vad det beror på! Ja, vi har alltså starkare offentliga finanser än något annat land.
Vi kan tala om att göra stimulanspaket när de som har ungefär samma läge i offentliga finanser som vi, som till exempel Tyskland och Finland, höjer skatter och skär ned i sina offentliga utgifter. Vi kan gå åt motsatt håll, sänka skatter och öka offentliga utgifter, eftersom vi har en styrka i våra offentliga finanser. Vi har en tillväxt.
Även nu när krisen sliter och drar i Europa tillhör Sverige och våra grannländer dem som växer snabbast. Då ska man komma ihåg att dem vi jämför oss med är länder som ligger på en mycket lägre utvecklingsnivå, som de baltiska länderna och Polen, och som följaktligen måste komma i kapp oss andra. När det gäller sysselsättning och arbetslöshet är det alldeles uppenbart att Sverige i dag står starkare än vad vi gjorde 2006.
Då hade vi haft en period när arbetslösheten, med mycket god tillväxt, steg. Nu har vi haft en period med den värsta krisen sedan depressionen, och sysselsättningen har ökat. I privat sektor kan man knappt hitta ett land som har haft en starkare sysselsättningsökning än Sverige, och det råder inget tvivel om att det här till del beror på regeringens ekonomiska politik.
KI har gång efter annan jobbat igenom frågan och landat i att regeringens åtgärder förbättrar arbetsmarknadens funktionssätt och leder till att fler människor kommer i arbete. Arbetsutbudet ökar, och därigenom får vi långsiktigt en högre sysselsättning. Riksbanken har så sent som i sin förra inflationsrapport gått igenom frågan och pekat ut att det är en betydande nedgång av jämviktsarbetslösheten som följer av regeringens åtgärder.
Om jag gör en snabb sifferomräkning i huvudet tror jag att det handlar om i runda slängar mellan 40 000 och 80 000 personer när det gäller hur Riksbanken tror att arbetslösheten har minskat på grund av de här åtgärderna. Det finns omfattande analyser av Finanspolitiska rådet, SNS, OECD, IMF och andra som pekar i samma riktning.
Jobbskatteavdrag, bättre fungerande försäkringssystem med tydligare drivkrafter att komma tillbaka, en bättre arbetsmarknadspolitik och en större flexibilitet i ekonomin är naturligtvis viktiga saker. Men det är inte de enda. När andra får spara, skära ned och höja skatter kan vi prioritera de långsiktiga framtidsfrågorna. Det kan handla om infrastruktur och forskning eller om att förbättra företagsklimatet.
Ja, där kan Sverige gå framåt när andra får backa. Vi kan alltså skapa bättre förutsättningar för både jobb och tillväxt och på lång sikt också välfärd. Det beror på att vi i grund och botten har en samhällsmodell som är mer stryktålig och som regeringen har säkrat under besvärliga tider.
Det är därför Sverige och den svenska modellen och regeringens politik av många lyfts fram som ett föredöme.