Anders Borg (M):
Låt mig börja med att tacka interpellanten och mina meddebattörer. Detta är en viktig debatt. Jag är övertygad om att vi måste ta ett stort gemensamt ansvar för att vårda våra skattebaser så att vi kan hålla rimligt låga skattesatser och finansiera den välfärd vi behöver utan orimligt höga skatter. Därför tycker jag att detta är en viktig debatt. Det råder en bred enighet om att vi ska ha en god skattemoral i Sverige. Det tror jag att vi alla är överens om.
Sedan kan man naturligtvis diskutera olika upprinnelser till detta. Det skulle kunna bli en debatt där Peter Hultqvist läser upp namn på olika borgerliga personer, och jag och mina meddebattörer läser upp namn på socialdemokratiska statsråd eller partisekreterare som har haft problem med alltifrån byggsäkerhet till bostadsrättsomvandlingar till svartarbete, städerskor, parkeringsböter, reklamskatter och vad det nu kan vara.
Jag tror dock att en sådan debatt i grunden skadar förtroendet för politiker, för den gör att vi står och kastar pajer på varandra utifrån utgångspunkten att någon är helig. Men ingen är utan skuld. Ingen är helig. Ingen är ofelbar. Vi har alla vår litania att redovisa, och det är djupt mänskligt. Det ska vi ha respekt för. Jag har väldigt stor respekt för Bo Bernhardssons påpekande att det också finns en annan ingång till denna diskussion.
Det handlar om att det inte minst inom restaurangbranschen har funnits arbetsförhållanden som är djupt beklämmande. Jag tycker personligen att man utifrån detta enkelt kan konstatera att vi här har ett av de viktigaste skälen till att vi behöver en stark fackföreningsrörelse i Sverige. När man frågar vad man ska göra i en sådan situation är svaret att man naturligtvis ska ta kontakt med sin fackliga organisation och se till att få hjälp med att upprätthålla lagar, regler och kollektivavtal.
De fackliga organisationerna ska naturligtvis hantera situationerna på ett bra och pragmatiskt sätt. Där har den fackliga rörelsen en viktig framtidsuppgift. Jag tror inte heller, som dock Bernhardsson påpekar, att detta skulle vara en fråga om nivåer. Jag tror att det behövs en mycket bredare ansats. Vi behöver diskutera skattenivåer, men vi måste också diskutera kontroller. I våra intäktsanalyser kan vi se att åtgärder med till exempel personalliggare på restauranger förefaller ha gett väsentliga skatteintäkter som vi tidigare inte har sett.
Vi kan konstatera att omvänd moms i byggbranschen och kassaregister kommer att ge viktiga bidrag när vi väl får ordning på det. Kontroll är centralt därför att alla ska konkurrera på lika villkor. Den som säljer mat och restaurangtjänster ska veta att det inte sitter någon i grannfastigheten och agerar utanför lagar och skatteregler. Enkelheten är också viktig. Skatteverkets redovisning som både Lennart Hedquist, Gunnar Andrén och Jörgen Johansson är inne på har visat på många grunder till varför det sker fel.
Komplicerade skatteregler är en vanlig orsak. Vanliga människor ska med enkelhet kunna följa reglerna utan stort krångel och omständligheter. Detta är ett viktigt arbete. Jag är djupt förvissad om att Skatteverket bedriver ett bra arbete på området. Det faktum att de har en hög värdering hos företag och hos allmänheten som en myndighet som fungerar väl är viktigt. De ska naturligtvis fortsätta det arbetet.
Det finns en lång rad av förslag som Skatteverket har fört fram, som Lennart Hedquist reste och som Gunnar Andrén och Jörgen Johansson reste här som vi naturligtvis måste studera noggrant för att fundera på vad vi ska göra under det kommande året. Det nämndes ett datum för ikraftträdande, den 1 januari 2009.
Jag kan inte utlova någonting som är klart till dess, men jag kan definitivt utlova att vår ambition är att den 1 januari 2009 ska ett antal förslag träda i kraft som minskar möjligheten att undandra sig skatt och som bidrar till att vi får ett effektivt skattesystem. Sedan tror jag att vi inte ska förenkla diskussionen om avvägningen kring skatterna till att det bara handlar om att alla ska ha bästa möjliga sjukvård. Det tycker vi alla att människor ska ha. Men det är en avvägning mellan sysselsättning, personlig frihet och välfärd.
De här sakerna måste utvärderas på ett bra sätt så att vi får ett rimligt skattetryck, en rimlig välfärd och en bra och fungerande rättvisa för alla i samhället.