KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jan-Olof Larsson (S):
Jag får tacka ministern för svaret. När det gäller svar lovade landsbygdsministern besked till de här bönderna angående det stöd som han och regeringen valt att dra in. Detta svar skulle komma till julen - den som passerat - sades det i den debatten, som vi hade i december. Något besked kom inte till dessa bönder. På grund av detta kommer de troligen att hamna på obestånd.
En del kanske kommer att gå i konkurs. I går morse fick jag till min förvåning höra landsbygdsministern stå och säga i tv att han och regeringen satsat på bönderna och deras djurproduktion genom att öka på miljöstödet. Hör jag fel? tänkte jag, men sedan gick jag in och läste på text-tv. Nej, ministern stod och sade att han hade ökat på miljöstödet.
Anledningen till att jag har den här debatten nu och att jag hade debatten i december är att ministern tog bort miljöstödet för vissa bönder till 100 procent. 100 procent av miljöstödet försvann för dem som hade mosaikmarker.
Vi kan alla konstatera det val landsbygdsministern gjort: Han låter bönderna som erhållit miljöstöd för bete på mosaikmarker, alltså sådana betesmarker ute på de större öarna som bara fläckvis har bete, klara sig bäst de kan. Mosaikmarksstödet utgör bara en liten del av det miljöstöd som utdelas. Det är relativt få bönder som får det.
Hade ministern i stället valt att fler bönder solidariskt skulle ta en del av bördan av det minskade anslaget som regeringen bestämt skulle det naturligtvis inte slå lika hårt som i dag. I stället för att dra in 100 procent av stödet för dessa bönder kunde han ha dragit in 1 procent av stödbeloppet till betesmarker.
1 procent hade knappt märkts hos de andra bönderna, men det hade solidariskt burit upp de stackars bönder som nu får ta smällen. Men han och Centern satt troligen och röstoptimerade. De tänkte säkert så här: Det är bättre att slå undan benen på några tiotal bönder än att få flera hundra på halsen. Tappar vi flera hundra igen är vi snart nere på noll. Drabbar det några så hårt att de går i konkurs, ja, då får vi väl stå ut med det.
Den situation dessa företagare har hamnat i är helt och hållet den här regeringens ansvar. Regering och myndigheter har mer eller mindre lurat in dem i ekonomiska åtaganden som förpliktar dem att driva verksamheten vidare eller bli återbetalningsskyldiga flera miljoner. Detta för att ministern valt att några få ska bära hela bördan av regeringens neddragningar.
I tv säger ministern som sagt att han ökat miljöstödet för att stärka köttproduktionen. I svaret till mig säger samma minister att budgeten minskat för detta anslag eftersom prioriteringar måste göras i en minskad budget. Det är inte konstigt att människor misstror politiker. Dessa människor som ni mer eller mindre lurat in i dyra investeringar kräver ett tydligt svar av ministern.
Det var utlovat till julen som passerade, men de har inte fått det. Det går inte an att dra den här frågan i långbänk. Det accepterar inte långivare; det accepterar inte de som betalat investeringsstöden. Eskil Erlandsson, gör samma sak med miljöstödet som ni har gjort inom skolans värld: Byt fot! Gå på Socialdemokraternas linje! Låt landsbygden leva! Ge de här bönderna ett svar!
Jan-Olof Larsson (S):
Man kan inte hantera stöden av pengarna på det viset, säger ministern om mitt förslag. Av miljöstöden utgör mosaikbetesmarksstödet någon procent. Det är 8 miljoner av 700 miljoner. Då har ministern och regeringen valt att dra in pengarna där mosaikbetesmarksstödet nu löper ut, så där blir bönderna helt utan.
Man kunde naturligtvis också ha valt att gå in med egna medel - det är en struntsumma i det här sammanhanget, men den är av avgörande betydelse för de här bönderna. Det här är bönder som har fått stöd för att bygga fårstallar för att de ska kunna ha får ute på holmar och skär och därmed göra dessa tillgängliga för turism och annat.
De har fått investeringsstöd för att köpa båt och därmed kunna transportera sina egna djur - och även andras, som en affärsidé - ut till holmar och skär. Nu tappar bönderna ersättningen för att hålla djuren ute på skären, och inte bara de gör det utan också de bönder de har transporterat åt.
Nu tappar de alltså inkomster från andra djurägare, som inte längre köper tjänsten att transportera sina djur ut till betesplatserna eftersom det inte är lönsamt att ha djuren där. Nu tappar antagligen även det lokala slakteriet sitt underlag av slaktdjur, eftersom bönderna drar ned på sin olönsamma djurhållning. Vad blir då konsekvenserna?
Jo, familjer som har satsat på fårproduktion mister sitt underlag för att hålla i gång djurtransporterna. De mister de pengar de har fått in, och de blir återbetalningsskyldiga för den investeringen. De kommer inte att ha något underlag till sitt nya fårstall, eftersom det i och med att miljöstödet togs bort har blivit olönsamt att ha fåren.
Använder man inte fårstallen till det som det från början var sagt blir man också återbetalningsskyldig. Jag var ute och lyssnade på de här bönderna. Jag var ute och lyssnade med länsstyrelsens representanter, och jag var ute och lyssnade på Västkuststiftelsens representanter. Det var den här bilden de målade upp.
De talade om att detta är de konsekvenser det kommer att landa i. Bönderna kommer inte att ha underlag till den verksamheten, och konsekvensen blir med all säkerhet att den familj som litat på Eskil Erlandssons prat om Matlandet Sverige och på de myndigheter som uppmuntrat dem och gett dem stöd nu lämnas i sticket.
De kommer troligen att gå i konkurs. Det är inte säkert; det beror på vilka löften ministern kan ställa ut, men blir de återbetalningsskyldiga för det stöd de har fått går de i alla fall i konkurs. Dessutom kommer slakteriet troligen också att ha tappat så mycket underlag att även de kommer att få lägga ned.
Detta händer för att Eskil Erlandsson har valt att några få bönder som har fått stöd för att hålla markerna öppna och göra dem tillgängliga för oss andra och för turismen inte längre kan få sitt stöd. En mycket liten grupp får ta en mycket stor andel av de neddragningar regeringen gör. Ni måste försöka tänka om med den åtgärd ni har vidtagit.
Det är inte rimligt att så få ska bära så mycket.
Jan-Olof Larsson (S):
Jag är helt klar över, landsbygdsministern, att man inte behöver betala tillbaka stödet för betesmarken. Men tack vare att man fick stöd för mosaikmarkerna kunde man investera i fårstallar och i en färja att ta ut båtarna med.
Här fick man ett investeringsbidrag som man blir skyldig att återbetala om man inte bedriver den verksamheten, och den verksamheten kan man inte bedriva om man inte har får. Och man kan inte ha får, för det blir inte lönsamt eftersom man mister betesstödet. Så är det. Och det handlar om miljoner kronor som den speciella familj som jag har varit och besökt går miste om. Det är de förutsättningar man lever under.
Jag förstår väl att ministern inte står här och nu och tala om att så här blir det med landsbygdsprogrammet - det fick jag reda på redan i december - men det viktiga är vad som händer med de här bönderna som blir så hårt ansatta 2015. Regeringen skulle kunna göra någonting 2014; man har makten och myndigheten att göra någonting åt problemet. Man har ju tagit bort stödet.
Man kunde helt klart ha gjort på ett annat sätt. I Eskil Erlandssons Matlandet Sverige är det 15 000 färre sysselsatta inom livsmedelsproduktionen.
Jag får lite svårt att tro att Eskil Erlandsson tror på det svenska jordbruket, och finansministern gick ut häromdagen och talade om att han inte tror på svenskt jordbruk. Många av bönderna som sliter därute håller vår landsbygd levande och ser till att det finns skolor och ser till att vi får bra matproduktion i Sverige. Försök, Eskil Erlandsson, se till att vi kan rädda kvar dem.
Du har den makten och möjligheten. Tack för debatten!
Jan-Olof Larsson (S):
Detta med att man samlade ihop de olika poster och konton som användes för att förbättra vår havsmiljö har vi talat om i debatten många gånger. Vi hade till och med en RUT-utredning som berörde detta. Det var ju inte så att Alliansen satsade mer pengar, men man samlade ihop de olika kontona i budgeten till ett konto, som man kallade för havsmiljöanslaget.
Det var väl ett bra sätt att tydliggöra det hela, men det blev inte en krona mer. Snarare visade RUT-utredningen att frågan var om det inte blev mindre pengar. Men att det blev tydligare är helt klart. När det gäller arbetsgivaravgiften för ungdomar har utredning efter utredning visat att det är några av de dyraste jobben i Sverige som man har skapat på detta sätt.
Ungefär 1 1⁄2 miljon kostar varje ungdomsjobb. Det är mest subventioner till hamburgerbarer och annat som detta har gått till. Vi tycker att man måste använda pengarna på ett bättre sätt. Vi vill använda mycket av de pengarna till att utbilda ungdomar så att de kan ta dagens jobb. Det tycker vi är viktigare än att man ska ge subventioner för att öka aktieutdelningen för hamburgeraktiebolagen, vilket inte är rimligt.
Lars Tysklind kanske kommer ihåg att när hans budget spikades höjdes faktiskt arbetsgivaravgifterna för dem som var 25 år. Är det för många 25-åringar som har fått jobb, eller varför höjde man arbetsgivaravgifterna för dem? Hade de ingen effekt på dem som hade fyllt 25 år? Vad är argumentet för att det skulle betalas full arbetsgivaravgift för dem? Jag tycker att det är ett konstigt resonemang.
Om er tes att en sänkning av arbetsgivaravgifterna för ungdomar var så bra borde väl detta ha fortsatt även för dem som är 25 år.
Jan-Olof Larsson (S):
Det känns inte ett dugg besvärande. Jag har drivit detta under lång tid. Jag tycker att man ska ta till sig de utvärderingar som görs av experter. Där konstateras det att varje sådant jobb har kostat minst 1 1⁄2 miljon. Vad kan vi inte få för dessa pengar i form av utbildning till ungdomar för att skapa annan sysselsättning som inte är subventionerad på det sättet? Det är konstigt att 25-åringarna ska lämnas därhän och att avgifterna ska höjas för dem.
Jag är riktigt stolt över detta. Jag hoppas att detta finns med redan i vårpropositionen, så att vi får möjlighet att satsa på ungdomarnas utbildning och se till att de får rätt underlag för att kunna få ett jobb. Detta är nämligen ett fruktansvärt slöseri med skattemedel. Det är riktigt att jag tycker att det kan vara bra med en helhetssyn på havsmiljöanslaget.
När ni 2012 sänkte anslaget med 200 miljoner syntes det tydligt hur ni hanterade pengarna. Därför tycker jag att det är bra att man på ett tydligt sätt kan utvärdera, och jag har ingenting emot att det fortsätter på det viset. Vi ville höja det i år, Lars Tysklind, men det gick ni emot. Det syntes också tydligt på havsmiljöanslaget.
Jan-Olof Larsson (S):
Jag vill bara påpeka att det var en liten utvikning från ämnet, men det var Lars Tysklind som hänvisade till dessa arbetsgivaravgifter för ungdomar. Det är riktigt att jag är stolt över att vi tog bort den delen. Det är en ineffektiv åtgärd som är så fruktansvärt dyr. Det är skamligt att ni inte redan har tagit bort den för att i stället satsa pengar på ett vettigt sätt som hade gynnat ungdomarna.
Det är det som vi tycker är så märkligt. Detta var i och för sig en utvikning från ämnet. Men det är dessa pengar som vi har att hantera i den totala budgeten. Om jag inte har läst helt fel i motionsbetänkandet om detta står det ganska tydligt om det arbete som nu pågår med satsning på rening för att få bort läkemedelsrester.
Det står att det i dag pågår ett arbete som man räknar med ska vara klart, utprovat och färdigt, till 2018. Det stöder regeringen fullt ut. Vi satsar pengar på det. Det ingår i budgeten. Vilket konto det är fråga om kan jag inte svara på.
Jan-Olof Larsson (S):
Ledamoten Hultberg menar att han inte kan läsa ut detta i den budget vi jobbar efter. Det är ju er budgetmotion vi jobbar efter, Johan Hultberg. Det var den som vann kammarens gillande när det gällde hur vi ska hantera pengarna i år.
Vad det står i vår budgetproposition får vi vänta med till i december, men just nu behöver ledamoten inte vara det minsta oroad över att vi inte satsar på att lösa detta med läkemedelsresterna. Vi står fast vid att det rimligtvis ska vara utvärderat och utprovat och kunna sättas i verket 2018. Det är vår uppfattning.
När det gäller vargpolitiken är vi helt överens inom regeringen om hur den ska hanteras. Den stora frågan var egentligen att vi inte tycker att det är politikerna i riksdagen som ska bestämma hur stort antal vargar det ska finnas för att det ska vara en livskraftig stam, utan det bör de experter som har den kunskapen göra.
Det bör inte vara något ackorderande här inne. Det är väl vad det handlar om när det gäller att se över systemet. Jag tror dock inte att skiljer så fruktansvärt mycket över huvud taget mellan partierna i den politiken, men det är ju väldigt bra om vi till skillnad från den förra uppgörelsen får en bred uppslutning bakom hur det ska fungera i framtiden.
När det gäller hur vi ska samarbeta för att lyfta fram miljöpositionerna i Europa för Sveriges del tror jag att vi ska dra lärdom av hur Alliansen har gjort. Så ska vi inte göra, för vi har backat år för år när det gäller hur vi går framåt i Sverige.
Jan-Olof Larsson (S):
Lars Tysklind behöver nog inte bekymra sig över om han ska rösta ja eller nej. Det behövs ingen proposition i den frågan, utan det handlar om en handlingskraftig regering som kan ge uppdrag till sina myndigheter och se till att det genomförs en regelförändring. Är det för att ni har suttit och väntat på en proposition om regelförenklingar som det har gått i stå i så många år och inte blivit något av? Det låter ju helt osannolikt vansinnigt.
Som Lars Tysklind säger är vi överens om att yrkesfiskarna lever i en situation där de, från det att de lämnat kaj tills de kommer tillbaka, absolut har brutit mot lagen på något sätt. De kan då bötfällas och kanske förlora det som de har fiskat upp. Då har ni suttit och väntat på en proposition för att åstadkomma någonting! Det låter väldigt konstigt.
Jan-Olof Larsson (S):
Senast i juni månad i fjol antog vi här förslag om förändringar av fiskelagen. Det innebär ju inte att allt regelverk som finns, alltifrån EU:s fiskelagstiftning till svenska regler, inte kan anpassas och ses över. Den före detta fiskeriministern berättade om jordbruket och alla regelförenklingar på det området.
Jag har inte sett några sådana propositioner, utan det är ett naturligt arbete som ska ske ute på myndigheterna. Vi ska inte ha mer regler än nödvändigt. Vi ska göra det så lätt som möjligt för folk att följa de regler vi har.
Men i dag har jag en känsla av att i fråga om den förra regeringsperioden ligger vi i överkant när det gäller att skapa ett reglemente utifrån olika lagstiftningar. Jag nämnde tidigare hälleflundran som exempel. Om svenska fiskare får upp en hälleflundra när man fiskar i Skagerack måste man slänga den i sjön.
Fiskare från Danmark eller Norge kan ta den i land och sälja den. Vi är ensamma om den regeln, och det behöver vi inte lägga fram en proposition här i kammaren för att ändra på.
Jan-Olof Larsson (S):
När det gäller vattenverksamheten och våra kraftstationer jobbas det inom Regeringskansliet för att vi ska kunna uppfylla vattendirektivet från EU. Det innebär att det ska ske en miljöprövning av vattenverksamheten. Där ligger nog den stora knuten för att vi ska få en ökad biologisk mångfald.
Det ska bli lättare för ålen att ta sig fram och tillbaka från sina områden, och jag hoppas att detta kommer att ske inom en snar framtid. Jag sa inte att ni inte har gjort något. Ni har ökat regelverket för fiskarna med 50 procent. Det är det som har skett under den här perioden. Man hittar på egna regler, sådana som inte ens finns i EU, exempelvis detta med hälleflundrorna.
Det är ett litet exempel men nog så kostsamt för en yrkesfiskare. Visst har det gjort något, det har gjort det etter värre. Det är det som har hänt.
Jan-Olof Larsson (S):
Ja, vi är beredda att göra det. Det tänker vi göra genom att vattenverksamheten miljöprövas. Det gäller alla kraftbolag. Man ska miljöpröva vattenkraften. Det innebär i slutändan att inte bara laxen och ålen utan hela den biologiska mångfalden kommer att bli betydligt mycket bättre.
Om man ger uppdrag till en myndighet att göra någonting och ingenting händer på åtta år utan det bara blir värre och värre, då borde man väl på något vis återkoppla till myndigheten och säga att det går åt fel håll, att det bara blir värre och värre för dem som ska fiska, för yrkesfisket. Men så har inte skett.
Jan-Olof Larsson (S):
Jag hade inte tänkt att gå in i debatten men gör det när man från talarstolen diskuterar vilka partier som tycker vad och hänvisar till partier som inte finns representerade här. Jag har haft förtroendet och förmånen att få sitta i miljö- och jordbruksutskottet sedan 2002. GMO-frågan har ständigt varit på tapeten och diskuterats. Samtliga partier har varit rätt så restriktiva i hållningen till införandet av GMO.
De två partier som har varit allra mest restriktiva är Miljöpartiet och ännu mer Kristdemokraterna. Kristdemokraterna vet jag ingår i något som kallas för Alliansen. Min fråga till min kollega Fredrik Malm är: Hur har ni klarat av frågan i åtta år när du har haft en sådan konstant motståndare som Kristdemokraterna?
Man måste naturligtvis diskutera sig fram och se hur förhållandet är i riksdagen. Jag är helt övertygad om att landsbygdsministern klarar av att lösa frågan på ett bra sätt framgent, lika bra som det har skötts under de åtta år som har passerat där vi har haft en ganska sammanhållen åsikt i miljö- och jordbruksutskottet.
Fredrik Malms har farhågor vad gäller Miljöpartiet. Jag tror inte att du behöver oroa dig i den här tappningen. Det är nog bättre om du tittar inom Alliansen för att se hur ni ska få ett stadigt stöd i den frågan.
Jan-Olof Larsson (S):
EU:s nya fiskepolitik är sjösatt, framför allt i Östersjön där man har infört det nya regelverket. Tyvärr finns det inget regelverk för hur man ska hantera de beslut som nu är fattade, så fiskarna står där och begår lagöverträdelser egentligen varenda dag. Som politiker skäms jag för att vi sätter något i sjön som inte är klart.
Riksdagen har samfällt, gång på gång, sagt sig värna det småskaliga fisket. Det är också ett miljömål - en levande kust och skärgård. Det är jätteviktigt, tycker vi. Fisket i sig har inte så stor nationalekonomisk betydelse, men bieffekterna har det. Försvinner fisket från mina hemtrakter, Bohuslän, kommer det att påverka turismen stort.
Vad är Strömstad, Fjällbacka, Grebbestad, Kungshamn och Smögen utan fiskebåtar? Det är ju hjärtat i vår kultur. Roland Utbult framför att utvärderingen av det pelagiska fisket och införandet av försäljningsbara kvoter visade på positiva erfarenheter. Ja, om man vill ha en reducering av den pelagiska fiskeflottan var det positivt.
Det var också det som var syftet, och det lyckades vi med. Inom räkfisket och kräftfisket finns dock inte behovet av strukturomvandling, utan här kommer ett annat problem fram: Hur ska vi se till att unga har råd och möjlighet att börja fiska? Vi har en relativt hög medelålder inom fiskarkåren, och löser vi inte problemet med föryngring har vi inga andra problem heller med fisket. Då försvinner det automatiskt.
Skulle vi gå den väg pelagikerna har gjort har vi ett litet antal båtar som klarar att ta upp hela den svenska kvoten - tre fyra båtar räcker för att ta upp de räkor och kräftor vi får lov att ta upp.
Min människokännedom är också så skadad att jag tror detta: Om en fiskare kan välja mellan att sälja sina fiskekvoter och överlåta båten till en ny generation och att sälja kvoterna till högstbjudande kommer den som bjuder högst att få kvoterna. Då får säljaren en redig pension.
Som ministern nämnde har Havs- och vattenmyndigheten startat ett prov med så kallat polfiske. I en artikel i lokalpressen hemma är man djupt oroad över vilka konsekvenser det får. Men det är inget att vara orolig över, säger myndigheterna.
När förslaget tillkännagavs steg värdet på en räkbåt från 4,7 miljoner på söndagen till 11 miljoner på måndagsnatten. Över en natt höjde myndigheten värdet med hundra procent. Risken med ett prov är att det inte går att backa. Det kunde vi inte med det pelagiska, och det kommer vi att kunna med det här heller.
De som gör dessa affärer för att komma över kvoter vill jag meddela att jag som politiker inte känner några som helst förpliktelser mot dem. Den som köper upp och banken får ta den ekonomiska risken. Jag kommer inte som politiker att gå in och försöka förhindra att de får ta den smällen.
Jag hade hoppats att yrkesfisket skulle få ta den här matchen och försöka komma fram med ett gemensamt förslag. Men det ansvaret har myndigheterna lyft ifrån dem, och det tycker jag är djupt olyckligt. Här är det en konflikt mellan stora och små båtar. Det hade varit bra om de själva först hade fått bena ut det här problemet så mycket de kunde.
Jan-Olof Larsson (S):
Vi kan konstatera på en gång, Roland Utbult, att jag inte vill ha några kameror. Det var nog en misstolkning av artikeln. Jag tillhör också en släkt som har varit fiskare sedan generationer tillbaka. Men min far sa till mig: Om du blir fiskare slår jag av dig ryggen. Det ville han absolut inte att jag skulle bli, och det förstår jag nu.
Men jag vill inte tillhöra den generation i fiskarsläkten som ser till att det svenska fisket försvinner. Och det gör vi om vi, som Havs- och vattenmyndigheten nu har föreslagit, inför systemet med polfiske. Det finns redan de som har köpt upp båtar sedan några år tillbaka - de har fiskat med bägge båtar, men nu räcker det att de fiskar med en i stället - för att komma över kvoter.
Det blir så här med det system som föreslagits: Det är pengarna som styr. Inte minst är det en konflikt mellan stora och små fiskebåtar som de har haft svårt att reda ut. Nu har den statliga myndigheten lyft av yrkesfisket bördan att komma överens. Tyvärr har många av dem gett upp. Nu har de gått en part till viljes.
Jag vill inte ta ansvaret från dem som ska komma med ett gemensamt förslag, men om förslaget ska komma från politiskt håll är riksdagens ställning sedan många år att vi ska värna det småskaliga fisket, vilket för mig innebär att det finns fiskebåtar kvar utefter hela Bohuskusten, Hallandskusten och så vidare. Om vi ska ha ett system med fördelning av kvoter kan vi inte överlåta dem på båtarna längre.
Då får vi överlåta dem geografiskt. Då får SD-, LL- och GG-distrikten kvoter utifrån hur mycket de har fiskat, och då stannar kvoterna geografiskt. Men jag vill helst se att fiskarna själva kommer med ett förslag. Jag är djupt oroad över myndighetens förslag och hoppas att ministern tar till sig det.
Jan-Olof Larsson (S):
I tillkännagivandet står det att vattenmyndigheterna bör göra konsekvensanalys av vilken påverkan på jordbruket vattenverksamheten har på möjligheten till jobb i hela landet i kombination med att målen ska nås. Det står inte att det ska skapas fler jobb. Det kan vara så att man river ett par dammar som inte fyller någon funktion och som inte går att åtgärda på ett biologiskt bra sätt.
Det kan ju ge fler jobb om man kanske utvecklar det till sportfiske och så vidare. Men det som vi tycker är viktigt är att man måste göra konsekvensanalyser av hur det påverkar uppåt, nedåt etcetera. Jag ser inte att det står någonstans om att det ska generera jobb i hela landet.
Att man måste göra bedömningar när det införs miljökrav kommer att kosta för enskilda personer, men så som den här frågan har behandlats - inte minst vattenverksamheten - har man hoppat på de människor som har minst resurser.
De kan då behandlas enligt miljöbalken, och det innebär att den enskilde får stå för hela kostnaden. Skulle länsstyrelsen begära omprövningar, då får staten vara med och betala, men det har man hoppat över i det här läget för att i stället vänta på propositionen som ska komma i höst. Jag och vi socialdemokrater tycker att vi ska vänta på propositionen så att vi kan behandla alla på samma sätt, även dem som har minst resurser för att slåss juridiskt.