Göran Hägglund (KD):
Barbro Westerholm har frågat mig om jag dels är beredd att tillsätta en utredning med uppgift att göra en översyn av cancervården i sin helhet, dels om jag på basen av resultaten av denna utredning och i enlighet med WHO:s rekommendation vill upprätta en nationell cancerplan för att garantera att alla cancerpatienter får en likvärdig vård. Cancersjukdomarna måste tas på största allvar.
Antalet cancerfall i Sverige har ökat kraftigt under de senaste decennierna. Mer än hälften av ökningen kan förklaras med att befolkningen blivit äldre, men närmare 40 % av diagnoserna 2004 ställdes på personer i arbetsför ålder eller barn. Det finns strax över 350 000 människor som lever med en cancersjukdom i Sverige. De som har överlevt har många gånger gjort det tack vare en framgångsrik behandling.
Enligt beräkningar kommer ca 50 000 människor att få en cancerdiagnos i år. Knappt hälften av dessa kommer att dö av sin cancersjukdom.
Mot bakgrund av den allmänna ökningen av cancersjukdomarna har Världshälsoorganisationen, WHO, rekommenderat att alla länder samlar preventiva insatser, aktiviteter för tidig upptäckt, diagnostik, behandling, smärtlindring, palliativ vård och forskning i en nationell cancerplan.
Högst prioritet vid fördelningen av resurser till hälso- och sjukvården har enligt riksdagens prioriteringsbeslut från 1997 de patienter som behöver vård av livshotande akuta sjukdomar, vård av sjukdomar som utan behandling leder till varaktigt invalidiserande tillstånd eller för tidig död, vård av svåra kroniska sjukdomar, palliativ vård och vård i livets slutskede.
Men återkommande rapporter visar att många personer med cancersjukdomar får vänta alltför länge på sin behandling. Det finns även regionala skillnader inom cancervården. Detta är allvarligt med tanke på att sjukvårdens grundstenar enligt hälso- och sjukvårdslagen är att alla ska få en god vård och behandlig oavsett var man bor.
Socialstyrelsen redovisade i april i år förslag till nationella riktlinjer för vård och behandling av de vanligaste cancerformerna, bröst-, kolorektal- och prostatacancer. Riktlinjerna innehåller slutsatser och rekommendationer till åtgärder för att utforma bästa möjliga omhändertagande i hela vårdkedjan av patienter som drabbats av dessa typer av cancer.
De preliminära riktlinjerna har diskuterats i en bred och öppen process med politiker, tjänstemän och professionerna i vården. Socialstyrelsen avser att slutligen fastställa riktlinjerna i december 2006. Socialstyrelsen har i uppdrag att analysera den svenska cancervårdens kvalitet och effektivitet i ett internationellt och nationellt perspektiv.
I uppdraget ingår att bedöma regionala onkologiska centers roll för utvecklingen av cancervården regionalt och nationellt samt att utreda hur kunskapsspridningen inom cancervårdens decentraliserade uppbyggnad fungerar. Socialstyrelsen ska också analysera samspelet mellan kommande nationella cancerriktlinjer och de regionala och lokala vårdprogram som i dag utarbetas av vårdprogramgrupper knutna till regionala onkologiska center.
Utifrån detta ska styrelsen bedöma om det ur ett nationellt utvecklingsperspektiv finns skäl att förändra cancervårdens struktur och organisering. Socialstyrelsen har nyligen, den 31 oktober 2006, lämnat en lägesrapport. I den redovisas de regionala onkologiska centrens roll för utvecklingen av cancervården i Sverige samt hur resterande delar av uppdraget ska genomföras och redovisas för regeringen senast den 30 april 2007.
Regeringen är överens om att det finns ett stort behov av att göra en översyn av cancervården i sin helhet. När Socialstyrelsens uppdrag redovisas kan det utgöra ett viktigt underlag för nästa steg. Jag avser att avvakta resultatet av detta arbete innan arbetet med en nationell cancerplan tar sin början.