Anders Ahlgren (C):
Jag har ganska lång erfarenhet av kommun- och regionpolitik. Därför är det glädjande för mig att se SKL:s redogörelse över den kommunala ekonomin i den rapport man lämnade i april 2015. Vi kan konstatera att vi aldrig tidigare har satsat så mycket pengar på skola, vård och omsorg. Grunden till det här ligger naturligtvis i den ökning av sysselsättningsgraden som skett i Sverige under en rad år.
340 000 fler människor i arbete ger större intäkter för kommunerna i form av skattepengar. Vi har den högsta sysselsättningsgraden i EU. När fler jobbar ökar självklart också intäkterna i offentlig sektor.
SKL har sett en ökning av skatter och statsbidrag med 165 miljarder kronor under alliansåren.
Det här innebär att kommunpolitiker får möjlighet att själva prioritera de egna invånarnas verksamhet på ett helt annat sätt än om allting styrs via statsbidrag som delas ut av dem som alltid "vet bäst". SKL konstaterar också: "Den svenska tillväxten får ytterligare fart av att hushållens konsumtionsutgifter fortsätter öka."
Med andra ord: När människor får behålla mer av sin lön och själva tillåts bestämma vad de ska använda sina pengar till skapar det jobb och effekt på utvecklingen i Sverige. Fler jobb ger ökade skatteintäkter till kommunerna. Tittar vi på den sysselsättningsökning som SKL har i sina prognoser ser vi också positiva resultat för de kommande åren i kommunsektorn.
För 2015 respektive 2016 anger man ett överskott på ungefär 11 miljarder per år. Herr talman! Jag skulle vilja lyfta två områden som långsiktigt kommer att påverka kommunernas förutsättningar att bedriva sin verksamhet. Det ena handlar om urbaniseringens effekter. Det andra handlar om hur vi klarar arbetskraftsförsörjningen för landsorten.
Urbaniseringen startade i slutet av 50-talet, när folk från landsorten erbjöds flyttningsbidrag för att flytta in i de stora fabrikerna i staden. Det är för övrigt ett bidrag som finns kvar än i dag, 2015. På det här sättet har vi målmedvetet tömt landsbygden på invånare. Vi kan också konstatera att Sverige är det land i Europa som urbaniseras snabbast. Ska vi klara att vända denna trend måste vi först och främst sluta skylla på varandra.
Det är för enkelt att säga att det var den förra regeringens eller är den nuvarande regeringens fel att det är på det här sättet. Detta har pågått i 65 år, och det har varit socialdemokratiska statsministrar i ca 45 av dessa 65 år och alliansstatsministrar i över 20. Med andra ord har alla haft sina fingrar i syltburken när det gäller urbaniseringen.
Därför måste vi nu koncentrera oss på att vända trenden, för befolkningsutvecklingen ser allvarlig ut. Vi har en åldrande landsortsbefolkning med födelseunderskott. I de större städerna har vi en yngre befolkning och födelseöverskott. Gapet ökar mellan olika delar av Sverige.
Effekten påverkar inte bara landsorten utan också städerna, som får större krav på bostäder, bra barnomsorg och bra skolor. Det som jämnar ut födelsetalen är flyttnettot. År 2014 var det 40 kommuner som minskade i antal invånare.
Räknar vi bort invandringen är det 168 kommuner som tappar invånare. Den demografiska utvecklingen, som flera har talat om tidigare, visar på att vi får allt äldre invånare, det vill säga att vi behöver allt fler som är med och tar hand om de här människorna. I min egen valkrets, Dalarna, anställdes det förra året fler människor i verksamheter än på 19 år. Det är en effekt av en åldrande befolkning.
Allt fler behöver ersättas på det här sättet. Då kan man fundera lite grann på: Vad får det här för konsekvenser på längre sikt? Innebär det att vi långsiktigt inte kommer att klara av att förse landsbygdens viktiga exportindustrier med arbetskraft? Innebär det att vi inte kommer att klara av att långsiktigt förse landsortens kommuner med personal för skola, vård och omsorg?
Min fråga till regeringspartierna är: Hur ser er handlingsplan ut för att klara arbetskraftsförsörjningen i hela Sverige? Min uppfattning är att ska vi klara denna arbetskraftsförsörjning för hela vårt land krävs det att vi tillsammans tar väl hand om våra flyktingar och invandrare på ett sätt som innebär att de vill stanna och bidra till vårt lands utveckling. För mig är dessa människor en tillgång, en resurs som vi ska vara rädda om.
Ni kommer säkert ihåg att utan invandring är det 168 kommuner som tappar invånare. Vi kunde se i går på nyheterna att de invandrare som nu anländer har en ökad utbildningsnivå, vilket underlättar integration. Centerpartiet har arbetat hårt med att utveckla vår integrationspolitik.
Vi är ett starkt lokalt parti på många orter, och vi ser hur politikerna kämpar för att kunna erbjuda ett bra mottagande av de här grupperna. Men i kommunsektorn råder en stor frustration. Man tycker inte riktigt att man har verktygen för att hantera det här. Redan i februari presenterade vi en rapport med ganska många punkter, ett tjugotal punkter, på vad som skulle kunna göras för att förbättra detta.
Låt mig nämna några exempel som vi lyfter i vårt arbete. Vi skulle vilja ge kommunerna långsiktiga och stabila förutsättningar och ekonomisk kompensation så att kommunerna kan erbjuda bra förutsättningar för de människor som kommer. Vi skulle vilja öka delaktigheten vid mottagandet av flyktingar genom tidig samverkan med Migrationsverket. Vi skulle vilja införa en första-boende-garanti vid kommunmottagagandet.
Det skulle underlätta för dessa människor att få en bostad. Vi skulle vilja jobba hårdare för att få människor i arbete.
Det handlar om snabbare insatser för att de ska komma in i det svenska samhället, om att kombinera utbildningsinsatser med arbetsplatspraktik, om inventering och validering av kompetenser och utbildning redan från första dagen när de anlänt, om metodiskt arbete för att komplettera deras utbildningar, om att kombinera sfi med språkinlärning kopplat till deras yrkeskunskaper och om att stimulera att inlärning av svenska sker i arbetslivet genom praktikplatser.
Herr talman! Kan vi genomföra dessa förslag tror vi att vi får en jämnare fördelning av flyktingmottagningen över hela landet. Det ökar förutsättningarna för att vi ska klara att ta väl hand om dessa människor, som vi vill ska vara med och utveckla Sverige. Avslutningsvis vill jag upprepa min fråga till regeringspartierna: Hur ser er handlingsplan ut för att klara arbetskraftsförsörjningen i hela Sverige?