KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lotta Olsson (M):
Jag tackar så mycket för svaret, men tyvärr är det ett svar som inte gör mig lugn vad gäller Universitetssjukhuset Örebro och den högspecialiserade vården i Örebro. Svaret tog upp frågan om den regionala indelningen och dilemmat med små regioner på vissa håll i landet. Det är inte vad jag har frågat om. Att bygga upp ett universitetssjukhus kräver mycket hög kompetens.
Det kräver att många tycker att en ort är intressant att bo i. Man har först satsat en lång tid på att utbilda sig. Sedan ska man etablera familj, och barnen ska gå i skolan. Sedan ska man satsa på en karriär på ett universitetssjukhus. Det här är inte som att bygga en glasskiosk, utan det är fråga om många högkompetenta personer som satsar en stor del av sin karriär och sitt liv för att bosätta sig på en ort.
Det är enormt viktigt att man kan se att det finns en framtid och att man vet att det man satsar så starkt på har en vision framåt. En hotbild är naturligtvis om regionindelningar läggs om så att förutsättningarna förändras för bland annat den högspecialiserade vården.
Läkarutbildning kan inte finnas på orter där det inte finns högspecialiserad vård. I Örebro län och omgivande län har många positiva krafter kommit fram tack vare läkarutbildningen.
Det finns ett ökat intresse för forskning och ett ökat intresse för att söka tjänster i närområdet - även om utbildningarna fortfarande inte riktigt är klara. Lokala politiker i Örebro län har kritiserat alliansregeringen mycket därför att regeringen godkände att läkarutbildningen fick starta men inte skickade in tillräckligt mycket forskningspengar till universitetet.
Det blir att tala med kluven tunga om man inte verkligen tydligt talar om att det är viktigt att Örebro universitet ska finnas kvar med läkarutbildningen och att den högspecialiserade vården ska finnas kvar i Örebro. Här tycker jag att socialdemokratin och ytterst ministern är svaret skyldiga. Frågan är viktig inte bara för Örebro, utan också Värmland med omnejd har stor nytta av den vården.
Det här är något som folk bekymrar sig över. Patientflöden byggs upp. Det kostar enormt mycket skattepengar och resurser att skapa bra vårdkedjor. Det tar lång tid att synka vårdkedjorna om de slås sönder.
Det är alltifrån ambulanser som ska användas för att skicka hem människor efter en hjärtoperation till organisation av uppföljning av olika ingrepp på mottagningar. Det måste vara långsiktigt och riktigt gjort. Örebro universitet har också fått renommé som ett av de bästa i världen bland de unga universiteten.
Det är väldigt svårt, och det ligger väldigt mycket hårt arbete bakom att kunna ha så hög svansföring som universitet. Det finns ingenting som Sverige behöver mer än människor som vill satsa på utbildning och välutbildade människor som kan ta emot alla som kommer att behöva vård i framtiden. Vi vet ju att läkarbehovet inte kommer att minska framöver. Tvärtom kommer vi att behöva fler läkare i framtiden.
Lotta Olsson (M):
Nu kom ändå visionen om att universitetens roll är viktig fram. Det hördes inte alls i svaret, tyckte jag. Jag måste tolka ministern som att Örebro universitet är ett av de universitet med läkarutbildning som ska få finnas kvar och att man kommer att ta hänsyn till det i regionindelningen. Då tycker jag att det är väldigt konstigt att inte Värmland finns med i det förslag som lagts fram.
I dag köps 40 procent av den högspecialiserade vården i Örebroregionen av Värmland, och Värmland är en viktig partner i att bygga läkarutbildningen. Mycket av den praktik man gör när man går sin läkarutbildning gör man i Värmland.
Men Värmland har kanske ännu svårare än Örebro län att rekrytera läkare, så jag tycker att det är viktigt för ministern att betänka att Värmland faktiskt behöver vara tillsammans med Örebro. Vi har ett långt samarbete.
Jag vill inte alls debattera regionindelningen, men man måste bygga på vad som faktiskt finns, på gamla välfungerande samarbetsformer och på vad som varit kraftfullt för att skapa den kompetens som finns. Att Värmland ska komma med ser jag därför som en nödvändighet för att man ska kunna värna den här läkarutbildningen.
För det är väl inte så att ministern vill ha färre läkarutbildningar eller färre orter där man utbildar läkare i Sverige? Det får jag verkligen hoppas, för det är inte vad vi behöver. Det finns också nästan en solidarisk tanke med att vi i Sverige själva kan utbilda de läkare vi behöver.
Ibland kan jag nästan skämmas på vårt lands vägnar för att vi importerar läkare för att kunna bemanna våra sjukhus och vårdcentraler i stället för att utbilda personer i landet. Det är ju ofta så att läkare från länder som behöver ha sina läkare kvar jobbar i Sverige i stället för att vara kvar i sitt hemland. Ett välfärdsland som Sverige ska kunna utbilda sina egna läkare.
Det är också så att många svenska studenter drömmer om att utbilda sig till det här yrket. De har tidigare inte kommit in på det eftersom det inte har funnits tillräckligt med utbildningsplatser för att säkra vårt behov av läkare framöver. Det här är en viktig signal i regionindelningen.
Det är inte bara att rita om kartan, utan alla funktioner när det gäller att säkra kompetens i högspecialiserad vård måste tas med i regionfrågan. Det är faktiskt den svåraste frågan. Att dra ett streck i landet är inte särskilt svårt, men att värna högspecialiserad verksamhet är enormt svårt.
Det går snabbt att rasera, men det är väldigt svårt att bygga upp igen. Det är inte säkert att det ens går, för om man inte ser någon framtid på en ort flyttar man nog inte dit om man har hög utbildning och möjlighet att skapa sig en bra framtid någon annanstans. Titta alltså på den här kartan, och tänk till!
Rasera inte något som är så viktigt både för Sverige och för Örebroregionen och som väldigt många i vår del av landet väntar på att få ett säkert svar om för att veta hur de ska se på sin framtid.
Lotta Olsson (M):
Det är precis det här det handlar om - hur vi ska kunna värna att vi får ett modernt universitet som kan jobba på ett modernt sätt och har ett nytt tänkande. Det är där Örebro universitet som ett av de unga universiteten har varit en bra föregångare. Vi ser att de unga universiteten är bra på det här. Då är det ju väldigt konstigt om man hotar någonting som faktiskt fungerar för att man vill att det ska fungera överallt.
Tvärtom borde vi se att detta är något som fungerar och som därför måste värnas. Hur värnar vi det som faktiskt fungerar, i stället för att måla med stora penseldrag utan att titta på sådant? Det man slår sönder om man inte värnar de fungerande universiteten kan ta många år att bygga upp. Det går snabbt att göra en förändring, men det tar väldigt lång tid att komma till rätta med sådant som blir fel.
Jag förstår inte varför man inte tar hänsyn till att Örebroregionen tillsammans med Värmland redan i dag har ett bra utbyte när det gäller utbildning och praktikplatser. Det vill man slå sönder, och man vill att vi ska se detta som en förbättring. Tvärtom har vi något i dag som vi vill värna.
Om man nu förändrar det och gör på ett helt annat sätt kan vi inte se det som en förändring till det bättre. För regionindelningen ska väl ändå leda till något som är bättre och inte till något som inte fungerar? Det är ju de goda krafterna vi måste värna.
Lotta Olsson (M):
Min fråga till statsministern rör den andra delen av Sveriges nya jobbagenda som statsministern tog upp i regeringsförklaringen, det vill säga en aktiv näringspolitik för fler och växande företag. Det sänkta ROT-avdraget kommer att påverka antalet jobb negativt. Man ser redan nu att många beställningar på reparationsarbeten ligger före årsskiftet och att orderingången efter årsskiftet är mindre i år än tidigare.
Har man dessutom unga anställda i sitt företag som omfattas av det sänkta jobbskatteavdraget påverkas företagets lönsamhet och förmåga att anställa. Dessutom kommer många att drabbas av ökade skatter på bensin, som slår mot verksamheter utanför storstäderna. Min fråga är: På vilket sätt ska de små byggfirmorna som finns utanför våra storstäder se regeringens politik som jobbstärkande?
Lotta Olsson (M):
Min fråga går till försvarsminister Peter Hultqvist. Hemvärnet är i dag en mycket professionell del av det svenska försvaret. Det svenska hemvärnet är väl bemannat och redo på plats ute i hela landet. I dag har det svenska hemvärnet mycket bättre utrustning än det någonsin haft, och det finns mer utbildade soldater. Vi har aldrig tidigare haft så välutbildade soldater som vi har i dag.
Utöver detta behöver det personliga skyddet för de enskilda soldaterna förstärkas. Vi vet att skyddsvästar inte finns till alla våra hemvärnssoldater i dag. Min fråga till försvarsministern är: När kommer alla våra hemvärnssoldater att ha tillgång till skyddsväst?
Lotta Olsson (M):
Jag kan förstå att frågan inte är publik på det viset, men min intention är att försvarsministern ska ta med sig och prioritera detta. Det får inte vara så att det är verksamheten som ska betala. Det ska inte finnas någon skillnad. Om vi ska ha verksamhet måste vi också ha skydd.
Om vi inte har skyddsvästar kommer vi att få stora problem när det gäller att ta hand om de skador som finns i händelse av konflikt.
Lotta Olsson (M):
Jag har en fråga till it-minister Mehmet Kaplan. Sverige är ett land som har legat långt fram i utvecklingen vad avser it, och det gäller även bredbandsutbyggnad på landsbygden. Det är något som har gynnat oss som land och gjort att olika verksamheter har utvecklats. Bredbandsutbyggnad var också ett prioriterat område under alliansregeringens tid.
Nu är det många som rapporterar att bredbandsutbyggnaden på landsbygden har avstannat och att det inte ens är en självklarhet att telefon och internetuppkoppling fungerar. Hur ser statsrådet på detta? Är det inte längre regeringens avsikt att fortsätta med bredbandsutbyggnaden?
Lotta Olsson (M):
På våra småorter är deltidsbrandmännen en del av ryggraden för att upprätthålla tryggheten och för att det ska finnas hjälp att få vid brand eller till exempel trafikolyckor.
Många deltidsbrandmän har tidigare jobbat på orten, men när små fabriker eller andra små verksamheter ute i landet läggs ned blir det allt svårare att rekrytera personal. Man måste börja tänka i andra banor: Kan någon som jobbar på en skola eller en förskola bli brandman?
Så här har man inte behövt tänka förut, för det har funnits till exempel fabriker där man har kunnat lägga ned verksamheten tillfälligt för att släcka en brand. Detta gör det enorm skört. Det finns också en starkt folklig förankring.
När jag har träffat deltidsbrandmän på småorterna i mitt hemlän har jag förstått att uppdraget i räddningstjänsten ofta går i arv i familjen, främst från far till son. Man har sett det som ett kall att försvara sin trakt mot olyckor.
Det vore besvärligt om detta försvinner. Om vi väntar på en utredning i två år har man hunnit stänga ned på många orter, och då kan vi inte få tillbaka dessa traditioner. Det är lätt att rasera sådant här men svårt att få det tillbaka. Det är redan i dag skört.
Samtidigt är det inte möjligt att ha heltidsanställda brandmän överallt i landet, utan brandförsvaret bygger mycket på deltidsbrandmän. Den som ingår ett avtal att vara deltidsbrandman offrar också något.
Man måste kanske vara någon annanstans än man vill på midsommarafton och kan inte kan göra vad man vill på kvällarna eftersom man är bunden av sina jourtider. Ofta satsar en hel familj rätt mycket socialt engagemang för att en familjemedlem ska kunna vara med i brandförsvaret.
Det är problematiskt när villkoren försämras i nya avtal. Även om det är ett kommunalt ansvar har vi ett nationellt ansvar för att enskilda kommuner inte får rasera något som är så viktigt för oss. Vi har sett de skogsbränder som har varit.
Behovet av räddningstjänst och räddningstjänstpersonal kommer inte att bli mindre i framtiden, tvärtom. Det kommer att krävas att vi står upp för att de ska finnas på plats. Jag är bekymrad över att utredningen tar för lång tid. Sedan är detta engagemang och dessa personer borta, och de går inte att hämta hem igen.
De kan få andra jobb - det har de redan i dag.
Lotta Olsson (M):
Precis som ministern säger är brandförsvar och att man har tillräckligt många utbildade ett kommunalt ansvar, men så är det också med skolan. Verksamheten har blivit rätt styvmoderligt behandlad, tycker jag. Det är inte ett nytt fenomen, men det har funkat och rullat på.
I och med detta har man inte behövt bekymra sig om att utbildningsorterna är väldigt få. Det kan vara svårt för småbarnsföräldrar att ta sig till de två orter som finns i dag. Kursverksamheten har bara bedrivits på två orter. Det finns ett statligt ansvar för att kommunerna ska klara sitt uppdrag. Annars skulle vi inte ha en skoldebatt över huvud taget.
De flesta frågor sköts egentligen av våra kommuner och landsting, men vi måste på strukturell nivå titta på hur det faktiskt fungerar. Det är enormt olika beroende på om det handlar om en liten kommun med behov av deltidsbrandmän eller en storstadskommun med heltidsanställda brandmän. En storstad kan ha resurser på ett helt annat sätt. Jag måste säga att ministern inte kan ducka helt och hållet i de här frågorna.
Han måste på något vis se till att kommunerna har en bra dialog och jobbar med frågorna på ett bra sätt. Självklart är inte lönenivåerna något som vi ska diskutera här. Det ska skötas av andra.
Men när man signalerar massuppsägningar och att det kan bli ett samhällsproblem att man inte har vissa funktioner tillsatta när det blir sommar och varmt och när det kan brinna tycker jag att ministern har ett ansvar.
Lotta Olsson (M):
Min fråga går till vice statsminister Isabella Lövin. Indelningskommittén har föreslagit att Sverige ska indelas i sex olika regioner. Det är en process som har gått rätt snabbt. Förslaget kom före sommaren och landade någonstans vid midsommar på bordet i alla våra kommuner och landsting. Man vill ha remissvar på förslaget i mitten av oktober.
Arbetet pågår för fullt ute i våra regioner och kommuner för att komma med svar på förslaget. De kommer naturligtvis att titta på vilka effekter detta får på deras kommuner, landsting och regioner. Min fråga till statsrådet är: På vilket sätt kommer den ökade centralisering som vi kommer att se i våra regioner att skapa jobb och tillväxt i hela landet?
Har man tittat på hela landets perspektiv, vad förslaget faktiskt innebär? Vi är redan i dag ett av världens mest urbaniserade samhällen.
Lotta Olsson (M):
Min fråga går till försvarsminister Peter Hultqvist. Regeringen är och har varit tydlig med att man ser ett Natomedlemskap som problematiskt eftersom Sverige då gör sig mer beroende av andra länder och beroendet till USA ökar. Nu förhandlar Sverige i stället ensamt med USA om vissa överenskommelser.
Anser försvarsministern att enskilda avtal på försvarsområdet mellan USA och Sverige gör oss mindre beroende av USA än ett Natomedlemskap?
Lotta Olsson (M):
När man går till en förhandling är det alltid lättare om styrkeförhållandet är något så när lika eller om man i alla fall inte är i underläge. Jag undrar om försvarsministern kan se det som en risk. Vi är ett relativt litet land som kommer att förhandla ensamt med ett rätt så stort land, även om det finns andra länder inblandade.
Vi har dessutom påtagit oss ett ökat ansvar för Finland.
Lotta Olsson (M):
Min fråga är till försvarsminister Peter Hultqvist. Vi har under frågestunden redan hört att vi övar mer - vi genomför mer militära övningar nu än på många år. Vi förstärker utrustning, och vi förstärker och utökar även bemanningen. Vi har också ett hemvärn som deltar i övningarna och aldrig någonsin har varit så professionellt som det är i dag.
Min fråga till försvarsministern är om man också avser att förstärka skyddsutrustningen för hemvärnssoldater och i så fall när vi kan se det förslaget på bordet.
Lotta Olsson (M):
Jag tycker att frågan är enormt viktig. Vi ser nu att det inte är svårt att rekrytera till hemvärnet; det är många nya och relativt unga personer som söker sig till hemvärnet och känner sig motiverade. En del av motivet om det skulle komma till en konflikt eller om man faktiskt måste utföra det man tränar för är att man kan känna sig trygg i att man har den skyddsutrustning som behövs.
Det är också det enda som kan hjälpa oss så att vi inte behöver så mycket sjukvård, vilket också är en bristvara.
Lotta Olsson (M):
Jag tackar försvarsministern för svaret. Från den 1 jan 2018 kommer man att återinföra värnplikten till försvaret i Sverige. Det är en nödvändig förändring eftersom vi inte har haft tillräckligt med sökande till vårt försvar. Denna förändring kunde dock ha undvikits om vi bättre kunnat rekrytera sökande. Från årsskiftet blir det en höjning av soldatlönen, vilket är välkommet.
Soldatlönerna har legat still sedan 2012. Lönen spelar givetvis roll, och det är trist att lönehöjningen kommer först i och med att värnplikten återinförs. Alla unga kvinnor och män kan inte bli soldater även om de vill. Det måste vi vara på det klara med.
Försvarsmakten sätter upp vilka krav som ska ställas på de unga för att de ska kunna bli dugliga soldater. Förutom fysiska och psykiska tester är kunskapsnivån en faktor. Att ha godkänt gymnasiebetyg i vissa ämnen är ett grundkrav. Detta grundkrav exkluderar automatiskt alla dem som inte når godkänt i dessa ämnen.
Varje år går 12-13 procent av alla ungdomar ut gymnasiet utan fullständigt betyg, vilket innebär att de inte har möjlighet att söka sig till Försvarsmakten. En del av dem skulle kanske inte klara de övriga inträdeskraven, men vi borde kunna göra det möjligt att bli soldat för dem som är motiverade och har som enda faktor emot sig att de saknar ett eller ett par betyg, om de så önskar.
Det är nämligen inte säkert att man blir en bättre soldat för att man inte har godkänt i till exempel engelska från gymnasiet. Skulle inte Försvarsmakten själv kunna få bedöma om man kan bli en duglig soldat även om något ämne på gymnasienivå inte är klart? Skulle det inte gå att läsa in något eller några ämnen under utbildningstiden till soldat? Och stannar man som soldat i fem år skulle man verkligen hinna komplettera.
Varför inte kombinera vissa komvuxkurser med utbildningen till soldat? Vi lever i en tid då vi måste vara flexibla som arbetsgivare. Vi behöver göra soldatyrket mer attraktivt. Vi behöver också soldater som är motiverade och som vill arbeta som soldater under kort eller lång tid. Då behöver vi reformer som möjliggör att man kan läsa upp sina betyg under soldattiden.
Försvarsmakten har inte själv mandat att styra över detta, utan sådana reformer måste politiken ha fantasi nog att ta fram.
Lotta Olsson (M):
Jag står självfallet bakom det som försvarsministern anför om att skolan måste se till att man når godkända betyg; det är jag den första att stå bakom. När man anställer nya medarbetare till olika jobb brukar man dock ha som viktigaste faktor att titta på motivation och intresse. Att ha en egen motivation är enormt viktigt för att kunna göra ett bra jobb. Så måste det vara också då man söker och får en anställning inom Försvarsmakten.
Där har vi inte lyckats riktigt eftersom vi måste ta till pliktsystemet. Nu går vi visserligen in i en ny typ av pliktsystem, men det är ändå ett pliktsystem. Det finns en risk att de nya soldaterna inte är tillräckligt motiverade. Självfallet kommer Rekryteringsmyndigheten att göra allt för att hitta motivationsfaktorer hos dem som man testar för intagning - det är man väldigt bra på.
Men vore det inte lämpligt om de som saknar något gymnasieämne av olika anledningar också finns med bland möjliga soldater? Det behöver inte vara att de har nått treårig kompetens i engelska som gör att de blir en duglig soldat. Jag kan inte se riskfaktorn i detta. Socialdemokratin brukar hävda att pliktförsvaret är en del av folkförankringen.
Då borde det vara en självklarhet att man inte exkluderar många som kanske har misslyckats därför att skolan inte alltid är bra. Att behöva läsa in ett gymnasieämne vid ett senare tillfälle har gjort att många hindras från både jobb och studier senare. Detta skulle kunna vara en andra chans som gör att vi får väldigt motiverade soldater.
Jag önskar att försvarsministern kunde ta till sig dessa synpunkter och se om det kan finnas en möjlighet att både göra soldatyrket attraktivt och ge ungdomar som inte riktigt fullgjort gymnasiet men som ändå har rätt attityd möjlighet att påbörja en utbildning för att bli goda soldater. Detta tror jag vore ett bra projekt.
Lotta Olsson (M):
Jag tolkar försvarsministerns ansats som smått nyfiken och att vi behöver titta på nya system. När vi utvärderar pliktsystemet kommer vi säkert att lära oss mycket. Det är som sagt inte det gamla pliktsystemet som vi går tillbaka till, utan det är en ny form av pliktsystem. Jag tycker ändå att vi måste titta på att det kan finnas möjlighet att ha en form av lärlingsutbildning, som vi nästan kan kalla det, även till soldat.
Vi måste på alla sätt försöka rusta våra ungdomar så att de når gymnasiebehörighet. Jag tror att många faktiskt skulle kunna känna sig motiverade av att jobba fem år som soldat, då de också spetsar sina teoretiska kunskaper. När jag träffar ungdomar på våra folkhögskolor ser de detta som en möjlighet. Många gånger ger strukturen och miljön i försvaret många en bra chans till en nystart.
De har kanske varit trötta på skolan, och kanske har det funnits många faktorer som gjort att de inte har lyckats så som de egentligen skulle ha kunnat utifrån sin reella möjlighet. Jag hoppas att försvarsministern tar till sig detta och att vi kan ta det som en del i den fortsatta utvecklingen och göra soldatyrket så attraktivt som möjligt.
Det behöver Sverige. Vi ska inte tillbaka till det forna pliktsystemet, utan vi ska ha ett nytt, modernt och smart bemanningssystem för försvaret. Detta tror jag att vi båda står bakom.