Rossana Dinamarca (V):
Studenternas ekonomiska situation skulle jag, till skillnad från några andra talare här, vilja hävda har försämrats genom åren. Många studenter upplever att de ekonomiska villkoren går ut över studierna. Allt fler har blivit beroende av tillskott från föräldrar eller andra närstående, vilket förstärker den sociala snedrekryteringen och gör att talanger riskerar att gå förlorade.
Under Oskar Öholms anförande skrev jag på Twitter om att Oskar tycker att studiemedelssystemet är väldigt bra och att Emil säger att det är bättre än någonsin. Därför frågade jag vad studenterna själva tyckte. Här är några svar som jag har hunnit få: It sucks. Luspank all the time, säger jag som är student. Jag håller inte med. Känns som att hyrorna ökar här i Uppsala i alla fall.
Den skönmålande bilden att studiemedlen skulle vara fantastiskt bra just nu delas kanske inte av så jättemånga. Vänsterpartiet har under lång, lång tid varit drivande i frågan om att höja studiemedlen.
Frågan har utretts, och för över fyra år sedan lämnade den studiesociala kommittén sitt betänkande som var mycket tydligt: Studiemedlen behövde höjas till 9 386 kronor och betalas ut per månad. Sedan betänkandet presenterades har studiemedlen höjts, dock inte till den nivå som föreslogs av kommittén. För första gången sedan studiemedelssystemet infördes skedde ett trendbrott.
Lånedelen ökade nämligen för varje höjning som gjordes. Många kan säkert känna att det kvittar bara man kan få en bättre ekonomisk situation för stunden, men det säger egentligen bara någonting om den svåra ekonomiska situation man befinner sig i som student. När människor väljer att studera vidare är det en investering inte bara för den enskilda individen utan också för samhället i stort.
Vi har också ambitionen att bredda rekryteringen till den högre utbildningen och vill ge fler möjligheten att studera vidare. Högeralliansens studiemedelssystem innebär alltså ännu en gång en växande studieskuld för studenterna. Studenterna får alltså själva betala högeralliansens vallöfte.
För många studenter är studieskulden ett omfattande åtagande som de borgerliga nu vill öka på. Vi menar att det är fel att vältra över en allt större del av bördan för studiefinansieringen på den enskilde studenten. Rädsla för ökad skuldsättning kan, precis som tidigare talare sade, avskräcka studenter, framför allt från familjer utan tradition av högre utbildning.
Vi vill förbättra studievillkoren och minska den ekonomiska stressen på studenterna. Vi har inga reservationer i det här betänkandet, men i vår budgetmotion föreslog vi en höjning av studiemedlen till 9 080 kronor för fyra veckors studier.
I denna summa ingår även en höjning av studiebidraget till 3 130 kronor för fyra veckor, vilket motsvarar en ökning av bidragsdelen från 31,4 till 34,5 procent av totalbeloppet. Det högre bidraget vill vi samtidigt höja till 7 266 kronor för fyra veckor, vilket blir 80 procent av totalbeloppet.
Under 2013 och 2014 vill vi dessutom successivt höja bidragsdelen till 37,7 procent. Herr talman! Apropå den studiesociala utredningen vill jag passa på att fråga regeringspartierna vad som hände med de förslag som det åtminstone då fanns parlamentarisk enighet om. Det har varit tunnsått på det här området.
Vad hände till exempel med att se över åldersgränsen för bostadsbidrag? Det fanns ett förslag om att pröva det per kalenderhalvår i stället för helår. Vad hände med kommitténs förslag om att kunna vara deltidssjukskriven och plugga på deltid? Vi vet nu att det pågår en utredning.
Något som man också tog upp i den studiesociala utredningen som ett led i att likställa studier med arbete var att stärka det sociala skyddsnätet för studenterna och låta studiemedlen vara sjukpenninggrundande. Det skulle innebära rätt till sjuk- och föräldrapenning på högre nivå än dagens lägsta. Signalerna från den utredningen är inte så jättepositiva.
Det är några områden där jag gärna skulle vilja se förslag och handling eftersom det fanns parlamentarisk enighet om dem.