KBLab/rixvox huggingface dataset:
Peter Jeppsson (S):
Jag ska kort gå in på de påståenden som ministern kom med. Ministern säger att det är myndighetens beslut, men myndigheten hänvisar faktiskt till ministern. Jag hörde det med egna öron i måndags. Ministern nämner Finland. Jag kan säga att de inte vidtagit några åtgärder och inte fattat några beslut. De diskuterar förslag. Det är en mycket väsentlig skillnad.
Ministern säger att det inte blir något förbud, men det blir det. Man förbjuder laxfiske med drivlina i södra Östersjön. Visst är väl det ett förbud? När det gäller utfasning kan jag inte se det på något annat sätt, och det kan inte heller de som blir drabbade. Fru talman! Regeringen har en vision om matlandet Sverige, och det är bra, men som den ansvarige ministern låter här blir det bara en läpparnas bekännelse.
Är den visionen inte värd mer? Det säger jag med tanke på att fisket alltid står utanför denna vision. Roland Utbult sade en bra sak, nämligen att det finns en stolthet i yrkeskåren, och det gör det, men glädjen försvinner från yrkeskåren, ministern.
Jag har ett antal punkter som jag tänkte lyfta fram som problemområden och utmaningar, problem som är långt mycket större än de drygt 20 svenska yrkesfiskare som riskerar att helt utplånas i och med det beslut som fattats. Jag anser fångst av lekande lax i våra älvar vara helt oacceptabelt och biologiskt förödande.
Det strider mot all annan fiskeriförvaltning med skyddade områden för fiskens lek, fredningstider för lekperioden. Det innebär en inriktning på fisket, på det blandade beståndet, som myndigheten i detta fall vägrar att frångå. Den växande sälstammen tas inte på allvar. Vad vill ministern och regeringen här? Vi har också skarvens framfart; den tar smolten.
Det ligger faktiskt inom Centerns ansvarsområde att få miljö, jakt och fiske att fungera ihop. Denna Sveriges ensidiga diskriminering av de egna medborgarna kommer sannolikt, precis som i fråga om torskfiskestoppet, att kritiseras av EU-kommissionen. Det är en fråga för vår regering och denna riksdag att värna de egna medborgarnas rättigheter.
Jag tycker att det är helt onödigt att det ska falla på EU-institutionerna att värna de svenska medborgarna, fru talman. Ministern talar om att stötta det småskaliga fisket samtidigt som den egna myndigheten, Havs- och vattenmyndigheten, går emot och gör tvärtom. Det finns en brist på helhetssyn.
Fiskeriverket styckades och områdena fördelades på Havs- och vattenmyndigheten, Statens jordbruksverk och Sveriges lantbruksuniversitet. Det innebär att ministern bidragit till en situation där främjandet av näringen över huvud taget inte kan komma i fråga för Havs- och vattenmyndigheten.
Olika remissinstanser har också kritiserat myndighetens förslag och i stället lämnat egna förslag. Det gäller exempelvis Länsstyrelsen i Blekinge. Fru talman! Tyvärr måste jag konstatera att landsbygdsminister Eskil Erlandsson genom sitt svar inte har tagit ansvar för fiskeripolitiken.
Min fråga blir därför återigen: Vad tycker ministern, är det rimligt att slå ihjäl 20 fiskare för att i slutändan vinna ingenting?
Peter Jeppsson (S):
Jag tackar ministern, men jag och min kollega Roland Utbult fick tyvärr inget svar om vad ministern tycker själv. Det finns ett antal kritiska delar i det här. Det gäller remisstiden och förfarandet fram till beslutet. Remisstiden gick ut den 17 november, och svaret skulle vara inne till den 9 december. Sedan fattades ett beslut.
Jag tycker att det är väldigt kort tid, fru talman. Man har från myndighetens sida nämnt att man ska kunna fiska andra arter. Men vilka andra arter är det? Suzanne Svensson har beskrivit situationen. Är det silltrålning? Då behövs stora investeringar. Det finns inga sådana stora trålare kvar i dag. Vilka ska betala det? Det är inte banken.
Suzanne Svensson har beskrivit hur läget är när man pratar med banken. Ministern tar upp och kritiserar det socialdemokratiska förslaget. Jag kan bara säga så här: Varför har ni inte pratat med yrkeskåren? De är själva beredda att minska uttaget.
Men med myndighetens förslag blir det ett fullständigt stopp för yrkesfiskarna i vår del av landet. Där är den fundamentala skillnaden mellan det socialdemokratiska sättet att agera och myndighetens, tyvärr nu även regeringens.
Jag tycker att det är oerhört tråkigt att vi ska ha en stridsfråga om det här - och inte bara jag, utan fiskarna också. Jag ger ett löfte: Jag kommer inte att släppa den här frågan. Jag återkommer!
Peter Jeppsson (S):
Vi vill nog alla ha en god säkerhet. Det är Anders Hansson och jag överens om. Jag har respekt för det som har framförts. Jag ska börja med att svara på den sista frågan. Det vi socialdemokrater begär tillsammans med Vänstern och Miljöpartiet är en samlad årlig rapport från regeringen.
Vi är väl medvetna om att Strålsäkerhetsmyndigheten lämnar en årsrapport, men vi vill ha en samlad redovisning från regeringen. Någon sådan finns inte. Regeringen redovisar en konstig inställning, inte bara i den här frågan utan också i många andra, när det gäller ägarstyrning och direktiv.
Jag ska ge några exempel. Telia Sonera och vad som hände där är ett exempel; Nuonköpet och Vattenfall är ett annat. Det är exempel där styrning hade behövts. Jag förstår inte rädslan för att styra ett statligt bolag.
Det borde ju vara en trygghet för regeringen och oss alla. Strålsäkerhetsmyndigheten gör ett mycket bra arbete. De är tydliga. Men vi måste också ha tydliga signaler från regeringen. Det tycker jag inte att vi har fått. IAEA gjorde ett stresstest 2011.
Fortfarande 2013 har åtminstone inte jag sett vad det har lett till eller vad regeringen tycker i frågan.
Peter Jeppsson (S):
Det som vi säger är att vi vill ha en sammanställning, alltså en samlad bedömning, från regeringen och kommentarer därtill. Det är ett förtydligande från regeringen om vad den anser om dessa frågor. Det är viktigt att detta kommer fram. Jag förstår inte riktigt varför vi skulle behöva vara så oense i den frågan.
Jag har en fundering om varför det är en så konstig inställning till ägarstyrning när alla verkar anse att en sådan behövs - men inte regeringen. Det har hänt saker som definitivt inte är bra. Därför anser vi att det behövs en tydlig ägarstyrning av verksamheten.
En annan sak som jag sade i mitt förra replikskifte var att det är bra att regeringen avser att återkomma vad gäller IAEA:s översyn som gjordes 2011. Men fortfarande har vi inte sett något resultat av den, och nu är vi inne på 2013. Därför blir jag mer och mer fundersam till varför det dröjer.
Jag vet att man kan gå in och läsa dessa dokument på Strålsäkerhetsmyndighetens hemsida för att se vad dessa tester gav. Men det har inte kommit någon respons från det håll som jag tycker att den skulle komma, nämligen från regeringen. Vad väntar regeringen på? Vad är det som inte är klart. Det hänvisas ändå till detta i betänkandet.
Men varför får vi inte se resultatet och vad regeringen tycker om dessa tester? Det är min fråga.
Peter Jeppsson (S):
När jag frågar runt i Idrotts- och Folkrörelsesverige blir bilden väldigt tydlig. Min kollega Per Svedberg tar upp problematiken i sin interpellation när det gäller just rallyt i Falun. Det finns dock tyvärr ännu fler exempel där Fortifikationsverkets agerande ställer till det rejält.
Tidigare var det mycket enklare, men nu är det både krångligt och framför allt dyrt. Jag kan ta ett annat exempel än rallyt. Det gäller Norrbotten. Norrbottens Motorsällskap skulle få nyttja statliga vägar i samband med motortävlingen NMS-svängen i början av mars. Det fick de från början inte göra. De överklagade, och sedan visade det sig att det gick alldeles utmärkt. Man hade nämligen inga skjutningar i området.
Jag vet inte om man hade påstått det tidigare, men man ändrade sig. Marken upplåts dock för 10 000 kronor. Det är det som är nästa problem: Vad blir prislappen på nästa evenemang för föreningarna? Försvarsmakten lokalt och regionalt är positiv och ser möjligheterna. Det blir nämligen en vinna-vinna-situation med bra PR och goda rekryteringsmöjligheter för Försvarsmakten och deras verksamhet.
När det kommer till Fortifikationsverket blir det dock många gånger nej, och framför allt nej på flera ställen, där man tidigare har haft en tradition av och ett bra samarbete med myndigheterna om att få vara och verka på samma mark. Jag tycker att detta är olyckligt i slutändan, herr talman. Det är förödande för Idrotts- och Folkrörelsesverige.
Frågan är nämligen om vi vill ha ett klimat och ett samhälle där staten säger nej till orientering, handboll, motorcykelverksamhet, bilsportverksamhet, scouter, skidsport, cykelsport, flygsport och brukshundsklubbar - för att bara nämna några exempel.
Det är nämligen detta som är problemet, herr talman: Man utestänger tyvärr stora delar av organisationerna och föreningarna genom det sätt man agerar på. Inte att glömma bort är att många av dessa föreningar och organisationer dessutom bedriver ett aktivt och ovärderligt friskvårdsarbete. Men de stoppas tyvärr, på grund av ren byråkrati och stora, onödiga kostnader.
Det är faktiskt inga kommersiella företag det handlar om, och därför är frågan om inte regelverket behöver ses över och ändras med anledning av detta. Vi äger trots allt alla statens mark; statens mark är vår gemensamma egendom. Då ska den också kunna brukas - framför allt när den står tom och det inte finns någon verksamhet som kan praktiskt stoppa det hela.
Mina frågor till statsrådet Attefall, herr talman, är alltså egentligen: Ska det vara på det sätt jag har beskrivit? Finns det verkligen inga möjligheter att tydligt tala om för statens egen myndighet Fortifikationsverket att detta inte är acceptabelt? Marken står tom.
Andra aktörer och organisationer - ideella krafter - har möjlighet att använda vår gemensamt ägda egendom och ska inte behöva betala ett högt pris för att göra det, vilket i sin tur betyder att de inte har råd att bedriva dessa olika verksamheter som är ovärderliga framför allt för Friskvårdssverige.
Peter Jeppsson (S):
Som statsrådet säger måste man såklart ta hänsyn till Försvarsmakten och Försvarsmaktens verksamhet. Jag tror inte att någon av oss säger emot det. Dessutom sitter jag själv i försvarsutskottet och tycker att det självfallet är en viktig verksamhet. Problemet är, som Per Svedberg beskriver, att Försvarsmakten ofta lokalt och regionalt säger ja, men Fortifikationsverket säger nej av någon anledning. Det är det som är så märkligt.
Försvarsmakten ser vinster i att det här är bra PR och att man kan rekrytera till sin verksamhet. Så kommer nästa statliga myndighet som säger: Nej, det får ni inte göra punkt. Det där får jag inte riktigt ihop, herr talman. Det är där det blir så knepigt för mig och även för de föreningar och organisationer som bedriver en sådan här verksamhet. Miljön är självfallet viktig, och det ska skötas på ett korrekt sätt. Det gör man faktiskt, och det har Per Svedberg beskrivit.
Det är inte det som är problemet. Mer och mer säger man exempelvis nej till att brukshundsklubbarna ska få vara och verka i olika områden där de har varit tidigare. Det är ett slags ny policy som Fortifikationsverket verkar ha antagit som jag inte kan begripa. Det är väldigt bra om man själv inom myndigheten ser över det hela, men jag undrar om man mäktar med att göra det. Då måste man vara kritisk mot sig själv. Jag hoppas att det blir tillräckligt och tydligt.
I det här fallet måste jag säga att det var mycket bättre förr. Det här problemet har dykt upp de senaste åren, till och med det senaste året. Det känns inte bra när vi lever år 2013 att det ska vara på det här sättet. Det är kostnaderna som gör att många blir tvingade att tacka nej, att man helt enkelt lägger ned planeringen därför att man inte har råd.
Det kan inte vara meningen att bara de stora aktörerna ska kunna verka; de små har inte råd. Jag hoppas att statsrådet tar det här med sig på ett förnuftigt och klokt sätt, för jag tror att statsrådet är klok.
Peter Jeppsson (S):
Jag gav en beskrivning av läget i stort med anledning av ministerns svar till Jan-Olof Larsson. Jag tog upp vägningen. De krav som ställs på vägning kan inte ens Havs- och vattenmyndigheten reda ut eller tillämpa. Man ställer krav som inte går att tillämpa, och det tycker jag är anmärkningsvärt. Jag vet att de har testat ett antal gånger, men de har inte lyckats.
Sist gick dessutom deras våg sönder i hamnen i Nogersund, så de fick åka därifrån. Det var sex personer som skulle väga några lådor. Det här var en liten beskrivning. I sitt svar säger landsbygdsministern att en fiskare som har uttömt sin andel av kvoten för en viss art behöver kunna byta till sig kvotandelar för denna art mot kvotandelar för en annan art.
Det resonemanget fanns även när det gällde förbudet att fånga lax med krok. Jag undrar vilka arter ministern menar att man kan byta till sig. Havs- och vattenmyndigheten sade samma sak när man beslutade sig för att förbjuda laxfiske med krok, och man har fortfarande inte kunnat ge besked till fiskarna om vilka arter man ska kunna fiska i stället.
Jag tycker att yrkesfiskarna förtjänar ett svar på den frågan. Jag tycker inte att ministern lyssnade riktigt på vad jag sade. Ministern tog inte upp det. Varför ska det vara en skillnad mellan yrkesfisket och sportfisket? Jag nämnde att det trollingfiske som bedrevs runt Bornholm innebar att över 1 400 laxar togs upp. Det är två års inkomst för en yrkesfiskare.
Vilka signaler ger detta egentligen? Jag tycker tyvärr att det är lite sorgligt att man har hanterat den här frågan på det sättet. Jag vill också på stående fot här i kammaren bjuda ned landsbygdsministern till Blekinge och Sölvesborgs kommun för att ta en diskussion och dialog med näringen.
Peter Jeppsson (S):
Jag vill börja med att tacka försvarsministern för svaret. Samtidigt kan jag tyvärr konstatera att ministern inte ger något konkret svar på mina tydligt ställda frågor, nämligen när beslut kommer från regeringen avseende korvetterna Gävle och Sundsvall och när beslut kommer från regeringen avseende korvetterna Göteborg och Kalmar.
Men, herr talman, jag hör och läser ett annat svar mellan raderna, nämligen att nej, det blir inga ombyggnationer eller modifieringar eftersom en särskild utredare ska lämna förslag till förändringar av processen för hur regeringen styr investeringar i försvarsmateriel. Det gäller i ett långsiktigt perspektiv.
Om så är fallet, att det inte blir sju korvetter totalt, varför kan försvarsministern då inte säga det rakt ut? Det har funnits ett flertal möjligheter att göra det med tanke på mina två tidigare skriftliga frågor, som ministern själv nämnde.
Om frågeställningen i något avseende varit otydlig ger jag ministern en ytterligare chans att svara, men först vill jag ge alla åhörare, såväl i kammaren som hemma vid tv:n, möjlighet att bedöma allvaret i min frågeställning. Min första fråga, herr talman, handlade om läget för bevakningsbåtar och vedettbåtar i marinen.
Sex bevakningsbåtar kommer nämligen att avrustas 2015 och vedettbåten Jägaren 2016. Enligt plan kommer ytstridsfartygen HMS Göteborg och HMS Kalmar att byggas om till så kallade vedettbåtar för att sedan kunna utföra bevakningsuppdrag. HMS Kalmar beräknas vara i drift i mitten av 2016 och HMS Göteborg i mitten av 2017.
I och med det läge som kommer att uppstå ville jag veta vilka åtgärder försvarsministern avsåg att vidta för att säkerställa att personalen kan behållas samt beredskapen garanteras, detta med tanke på ovan nämnda förmågegap avseende uppdraget territoriell integritet.
Svaret som kom på frågan var kortfattat: "Det är Försvarsmaktens ansvar att inom ram för tilldelade medel avdela personal och bemanna förbandet så att ansatt beredskap kan upprätthållas och uppgiften lösas. Det gäller även under det att materielsystem omsätts genom avveckling, ombyggnation eller anskaffning." Herr talman!
När detta minst sagt förbryllande svar kom funderade jag om jag hade ställt en fråga som kunde missförstås. Svaret innebär i praktiken att frågan och problemet bollas tillbaka till Försvarsmakten, trots att myndigheten har behov av att få svar från just regeringen i denna fråga. Min nästa fråga handlade om Försvarsmaktens bibehållande av korvetter.
Efter 2014, då de två korvetterna av Stockholmsklassen avvecklas, är det i praktiken korvetterna Gävle och Sundsvall som tillsammans med fem Visbykorvetter ska utgöra dessa sju korvetter - och Gävle är sedan 2012 avrustad i väntan på regeringsbeslut.
Svaret att regeringen löpande tar ställning till Försvarsmaktens förslag till materielinvesteringar är egentligen bara ett konstaterande. Nästa fråga är: När är beredningskravet uppfyllt? Försvarsmakten har för länge sedan aviserat behoven av ombyggnation och modifieringar och dessutom budgeterat för desamma, men det tycks inte räcka för regeringen eller ministern.
Frågan kvarstår, herr talman.
Peter Jeppsson (S):
Jag känner mig extra lockad, förvarsministern, att kommentera reformen som nämndes både i den här interpellationsdebatten och när vi hade Marinens Musikkår uppe för debatt.
Jag kan tyvärr bara konstatera att det beslut som regeringen och regeringens företrädare här i riksdagen med tre rösters övervikt fattade 2009 att förändra personalförsörjningssystemet nu visar sig kosta så mycket mer än vad regeringen sade från början.
Det beslut som då fattades ställer stora delar av Försvarsmaktens existens på sin spets med tanke på att det blivit ett sådant underskott i ekonomin på grund av omställningen. Det riskerar också att bli en situation vad gäller marinen och flottan där man har personal men inga fartyg. Därmed blir det heller inte så mycket övningar.
Det är som jag ser det inte någon bra rekryteringsstrategi. Detta är tyvärr det sista inlägg jag kan göra. Jag hoppas att ministern ger ett svar på om det räcker med fem ytstridsfartyg av klassen Visby. Så tolkar jag ändå svaret som ministen ger.
Det finns en hel del som regeringen i allmänhet och förvarsministern i synnerhet har att ta tag i. Det gäller avsaknad av beslut vad gäller korvetterna, Marinens Musikkår som läggs ned och ubåtsprojektet A26 som verkar ha strandat. Det gäller FMV:s beslut att lägga ned en flygverkstad på grunder som verkar vara högst diffusa och undermåliga med tanke på den unika blästrings- och målningsanläggningen. Den frågan återkommer vi till.
Jag har ställt en skriftlig fråga och känner mig lite sporrad att kanske ställa en interpellation efter nyår. Jag vill också passa på att önska försvarsministern och försvarsministerns familj en god jul och ett gott nytt år, och så ses vi på det nya året!
Peter Jeppsson (S):
Då måste jag bara säga, ministern, att jag inte har fattat beslut om flygverkstaden; jag vet att det inte är det ministern menar heller. Men jag kan tycka att dumma beslut måste kunna överprövas om det visar sig att de får konsekvenser. Den linjen kommer jag alltid att hålla fast vid. Återigen: Tack, Annicka Engblom! Du har klargjort din ställning i frågan. Du stöder regeringens linje och därmed FMV:s beslut i morgon. Det är beklagligt men tydligt. Jag vill återigen fråga: Om det inte blir effektiviseringar, tillförs pengar till Försvarsmakten?
Får man kompetens? Det är ju det som det mycket handlar om här. Efter dagens debatt, fru talman, står det helt klart för min del att det tunga ansvaret vilar på regeringen, även om FMV trycker på knappen. Bristerna har lyfts upp. Om ingen hänsyn tas till detta blir jag mycket bekymrad och kan bara konstatera att det finns en uppgivenhet hos regeringen. Allt är protokollfört. Jag avslutar med att summera oklarheterna, om det av någon anledning inte framgått tydligt i mina anföranden.
Vilken av de båda myndigheterna, FMV eller Försvarsmakten, kommer att stå för kostnaderna? Varför har ingen utredning gjorts som tittar på om det över huvud taget går att lägga ned en av flygverkstäderna? Man har bara utrett vilken det ska vara. Hur kommer det att påverka de åtaganden vi har när det gäller NRF och Battlegroup 15? Hur blir det med exportstödet? Vi får inte glömma bort exportstödet till JAS Gripen.
Hur beräknas det här kunna hinnas med när en flygverkstad och kompetens faktiskt försvinner? Jag anser, fru talman, att regeringen och FMV äventyrar väldigt mycket. Till vilken nytta? Om man inte kan ordna till felaktigheter utan att det kallas ministerstyre undrar jag, fru talman, vad demokratin är värd. Vad är demokratin värd om vi inte kan göra det här, och vad är då ministerns roll?
Peter Jeppsson (S):
Jag ska ärligt säga att jag egentligen inte hade tänkt delta i debatten om denna interpellation. Min interpellation ska debatteras efter debatten om denna interpellation. Men Johan Forssell bjöd faktiskt upp till det hela. Nu när han sade att man ska ta bladet från munnen tänkte jag att det är ett ypperligt att göra det. Johan Forssell tar upp det historiska perspektivet, och han talar om tidigare beslut.
Men var fanns era reservationer under dessa år? Jag vet att ni valde att i vissa delar lämna dåvarande försvarsutredningar. Men det var en bred parlamentarisk enighet kring de slutsatser som drogs i betänkandena från försvarsberedningarna under de socialdemokratiska regeringarnas tid. När Johan Forssell kommer med dessa påståenden tycker jag att han är svaret skyldig.
Försvarsanslagen har aldrig någonsin varit så låga som de är nu - åtminstone vad jag har sett. De ligger under 1,1 procent av bnp eller bni. Det kan kräva sin förklaring med tanke på det som Johan Forssell påstår. Jag vill göra ett tillrättaläggande - detta vet Johan Forssell - när det gäller våra så kallade besparingar på 2 miljarder som han tar upp.
Jag ska informera dig igen, Johan Forssell. Med tre rösters övervikt övergav regeringen och partierna som anslöt sig till det värnplikten. Vi sade att vi ville ha den kvar. Budgeten byggde på att vi skulle ha plikten kvar. Vi sade nämligen tidigt i detta skede att detta kommer att kosta så mycket pengar - det har vi tyvärr fått rätt i - att vi kan använda dessa pengar till annat.
Vi var också tydliga med att säga att Kosovoinsatsen skulle övergå från en militär insats till en civil insats. Där har vi pengarna, Johan Forssell. Jag tycker därför inte att det är så konstigt att vi kunde ligga på en rimligare nivå. Nu ser vi facit: skenande kostnader för ett yrkesförsvar med anställda soldater och sjömän.
Detta sade vi före 2010. Jag sade också i många debatter med partikamrater till Johan Forssell hemma i mitt hemlän Blekinge att jag är ledsen. Jag kommer förmodligen en gång i framtiden, när det gäller det beslut som fattades om att skrota värnplikten och kostnaderna i detta sammanhang, att säga: Vad var det jag sade? Facit har vi faktiskt.
Det finns väl ingen här i kammaren som kan säga att denna omställning inte har kostat oerhört mycket pengar som skulle ha kunnat gå till mycket annan verksamhet? Jag tycker att vi ska vara ärliga i vår debattretorik och inte glömma historien från alla vinklar. Därför valde jag att gå upp i debatten och bemöta detta. Jag tycker nämligen att det som har framförts är direkt felaktigt. Vi har inte heller något hål på 11 miljarder.
Jag skulle därför vilja be Johan Forssell att förklara varifrån han får de 11 miljarderna. Var finns de 11 miljarderna i ditt kalkylblad? Jag har inte hittat dem i våra.