KBLab/rixvox huggingface dataset:
Inger Fredriksson (C):
Det är kris för gris. Den svenska grisproduktionen har minskat dramatiskt och lever under svår press. För konsumenterna innebär det att det i dessa dagar kan vara svårt att hitta svensk julskinka. För producenterna innebär krisen att de måste noga räkna om det finns kapital nog att överleva tills det eventuellt blir bättre tider.
Läget är ytterst allvarligt, men interpellationen handlar inte om lönsamheten i den svenska grisproduktionen, även om där finns ett visst samband. Den handlar om när förbudet mot obedövad kastrering kommer. "När" kan tyckas vara en enkel fråga. Men det är en hel del hänsyn som måste tas. Exempelvis måste ett beslut kunna genomföras utan att näringen slås ut.
Detta i sig skulle visserligen göra hela kastreringsfrågan onödig, men det skulle å andra sidan innebära att fläskfilén, fläskkotletten och det fläsk vi vill ha till bönorna inte skulle vara svenskt. Det skulle komma från grisar uppfödda i andra länder som kanske har andra krav på djuromsorgen. Det är en sorts dubbelmoral som inte är acceptabel.
Vi tillåter inte produktionen här men bryr oss inte om vad som ligger på tallriken. Svenska grisar ska ha det bra. Det får inte råda någon tvekan om det. Djurskyddsutredningen, som utredaren Eva Eriksson presenterade i veckan, tar utförligt upp frågan och pekar på olika lösningar. En väg är att inte kastrera alls, för att undvika problem med smärta och stress vid ingreppet.
Det kan gå att nå genom avel, könssorterad sperma och uppfödningsmetoder. Även utfodring är en möjlig väg. Här har man inte kommit tillräckligt långt än i forskningen och försöken, men utvecklingen är intressant. En tredje väg är vaccineringen, som också har vissa nackdelar, exempelvis kostnader och den utbildning som krävs.
Jag menar att regeringen bör följa utredarens förslag i frågan och fasa ut den obedövade kastreringen inom tre år. Då kan grisproducenterna ha hunnit få den utbildning de behöver för att djuren inte ska lida vid en kastrering. Forskningen kan också ha hunnit längre när det gäller att utveckla metoder för att göra det onödigt med kastrering i syfte att undvika galtlukt på köttet.
Inger Fredriksson (C):
Jag är övertygad om att landsbygdsministern tar frågan på största allvar och att han också respekterar riksdagens beslut. Vi är överens om att grisar ska ha det bra.
Då måste vi också se till att vi kan förverkliga det här beslutet på ett genomförbart sätt och ge grisproducenterna tid att gå den utbildning som de behöver, så att de inte genom den skonsamma behandlingen ska plåga grisarna i stället. Vi måste också ge tid för ökad forskning och försök.
Inger Fredriksson (C):
Kärnkraften ska vara säker. Det får inte råda någon som helst tvekan om det. Det får inte heller råda någon tvekan om att Centerpartiet vill avveckla kärnkraften. Men vi gör det genom att utveckla alternativen och se till att den kärnkraft som finns kvar är säker. Kärnkraften ska också bära sina egna kostnader.
Det är oerhört viktigt. Det är så vi vill avveckla kärnkraften, och vi stöder energi- och klimatöverenskommelsen.
Inger Fredriksson (C):
Nyligen träffade jag en skogsägare från Dalarna. Hon berättade att familjen hade kartor över gårdens skogsmarker från 1749. Kartorna visade områden som var särskilt skyddsvärda. Dessa skogsområden är skyddade än i dag, tack vare ägarnas omsorger om dem. Enskilda skogsägare tar ett stort ansvar för de naturvärden som deras marker har.
Centerpartiet vill att det ska vara så även fortsättningsvis, eftersom vi tror på människan och vi tror att det man äger är man mer rädd om. Det är bättre att skydda skogen på frivillig väg än att detaljreglera vad som ska göras. Herr talman! Betänkandet tar upp många viktiga frågor inom miljöområdet, och jag vill ta upp några av dem. Centerpartiet ser hela landet.
Vi ser betydelsen för landsbygden av att få lov att bygga i strandnära lägen. Detta håller landsbygden levande. Det har gått en kort tid sedan den nya lagen infördes, och enligt vår uppfattning är det lagens tillämpning som har skapat problemen. För att göra de korrigeringar som kan behövas ska en delegation tillsättas för att se över hur lagen tillämpas.
Är det så att det då kommer fram att förändringarna i lagen inte ledde till en förenkling och att det blev mer möjligt att bygga strandnära, som vi ville, får det bli en förändring. Sverige ser inte likadant ut, men vi ska använda förutsättningarna på bästa sätt, och det finns utrymme för bostäder i sjönära lägen, exempelvis på landsbygden i inlandet. Herr talman!
Naturen är outtömlig om vi brukar den med förnuft. Det gör vi inte till alla delar i dag, eftersom vi inte prissätter miljön på det sätt som är önskvärt. Centerpartiet är starka förespråkare av att börja sätta pris på ekosystemstjänster som pollinering och naturlig rening av vatten och luft. I USA tjänar exempelvis biodlaren mer på pollinering än på honungen.
Sätter vi ett pris på miljön blir det tydligt vilka vinsterna är och vilka förluster det blir om bisamhällen i stället slås ut, våtmarker dikas och skogsmark byter produktion . Ekosystemstjänsterna behöver ges ett värde på marknaden. Alla naturvärden kan inte mätas i pengar, men när en resurs är gratis riskerar den alltid att överutnyttjas.
Jordbruk, skogsbruk, fiske, jakt och fysisk planering måste bedrivas så att naturvärden och mångfald i naturen bevaras åt framtida generationer och så att ekosystemens förmåga att producera tjänster upprätthålls. Centerpartiet ser fram emot den satsning som Miljödepartementet gör på ekosystemstjänster för att göra begreppet känt och använt. Ekosystemstjänster är en väg för att nå miljömålen.
Centerpartiet ser också fram emot resultatet från den utredning som det har beslutats om, där uppdraget är att utreda hur ekosystemstjänster ska värderas i kronor och ören. Det är hög tid att vi börjar prissätta miljön i annat än vackra ord. Det ska löna sig att göra rätt och kosta att göra fel. Något annat är inte långsiktigt hållbart.
Jag yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer.
Inger Fredriksson (C):
Tack för att du tog upp det lokala arbetet, Sara Karlsson! Jag sade nog i mitt anförande att vi måste jobba på alla fronter men att den lokala nivån och vad vi som individer kan göra också är viktigt. Som jag också sade har vi lagt fram en färdplan till 2050. Hur stöttar vi den lokala nivån?
Vår miljöminister Lena Ek är på en rundtur genom Sverige där hon ser de lokala exemplen och tar med sig dem för att föra dem vidare i andra sammanhang. Jag tror att du avsåg Klimp. Jag har tyvärr en kort bakgrund i den här rollen.
Den fungerade väl för sin tid, men det finns inget som säger att man inte kan förändra arbetet och göra på ett annat sätt.
Inger Fredriksson (C):
Det är klart att olika regeringar arbetar på olika sätt. Vi vill uppmuntra kommuner, landsting och regioner att göra egna färdplaner. Vi tror att det är bra att kunna engagera många människor i det här arbetet.
Klimp:en hade också en tendens att ha ett ovanifrånperspektiv, och miljöarbetet måste drivas underifrån så att vi får ett engagemang för de här viktiga frågorna.
Inger Fredriksson (C):
Djur ska ha det bra. Det är vi alla överens om. Djur liksom människor växer inte om de inte mår bra. God djuromsorg är därför en förutsättning för alla som har djur som levebröd eller sällskap. Men denna vetskap räcker inte alltid. Därför har Sverige reglerat djurskyddet hårdare än många andra länder i omgivningen. Centerpartiet uppskattar detta.
Vi vill att djur som står under människans beskydd ska ha det bra, och vi är stolta över att Sverige har gått före andra länder när det gäller djurskyddet. Vi har också drivit på, genom landsbygdsminister Eskil Erlandsson, för att förmå övriga EU-länder att ta efter vårt svenska djurskydd. Det kommer vi att fortsätta göra.
Vi ser även nödvändigheten av att kompensera våra svenska producenter för de ökade kostnader de har jämfört med omvärlden. Vi tycker att det är värt det för att leva upp till en värdig livsmedelsproduktion. Det vore sann dubbelmoral att straffa ut den svenska produktionen med fördyrande produktionskrav och sedan köpa in livsmedel som producerats på ett sätt som inte är tillåtet i Sverige.
Sådan dubbelmoral ska vi inte ha. Vi måste se till att våra svenska livsmedelsproducenter får lika villkor så att de kan försvara vår svenska produktion samtidigt som Sverige måste försöka påverka omvärlden att ge djuren bättre villkor. Ett ytterligare steg i denna riktning är det mjölkkovälfärdsbidrag som landsbygdsminister Eskil Erlandsson aviserade i förra veckan.
Vi uttrycker det lite enklare inom Centerpartiet och säger: kosing. Det är ett bra sätt - som också är synbart i plånboken - att visa uppskattning för det arbete som Sveriges mjölkbönder gör, enligt Centerpartiet. Fru talman! I stora drag är vi överens om djurskyddet i utskottet.
Socialdemokraterna, Miljöpartiet och Vänsterpartiet har dock lämnat ett gemensamt särskilt yttrande som jag vill kommentera något. Jag har förståelse för er otålighet. Det kan tyckas som att inte så mycket har hänt sedan utredningen presenterades 2011 fram till nu 2013. Då jag var här i riksdagen och tjänstgjorde, och nu är jag här igen.
Det är, som många har sagt förut, ett mycket omfattande material som har överlämnats. Det är också oerhört många remisser som har lämnats in. Allt detta måste behandlas och beredas på ett korrekt sätt. Det tar, som alla också har sagt, tid att få till lagstiftning så att den blir bra.
Men det finns också förslag i utredningen som skulle bli svåra och kostsamma att förverkliga, exempelvis registrering av katter. När det gäller hållandet av mjölkkor i uppbundna system anser jag att det inte behövs någon plan. Lönsamhetskraven i produktionen kommer att styra detta. Frågan borde i stället vara hur djuren mår och sköts.
Jag kommer mycket väl ihåg debatten om båspallsmåtten. Det är inte millimeterna som avgör om djuren har det bra eller inte, och den utveckling som vi ser i dag mot allt större mjölkbesättningar gör att beteskravet börjar ifrågasättas. Är det bättre att korna är fria men aldrig får beta fritt?
Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer.
Lotta Olsson (M):
Debatten om regeringens arbetsmarknadspolitiska program fas 3 har under året varit mer eller mindre intensiv. Vi minns väl alla de personliga reportagen med mer eller mindre trista beskrivningar av reformen. Jag skulle vilja belysa de synpunkter som också kommer fram och som inte alls är lika intressanta att berätta om. De flesta trivs i sina fas 3-aktiviteter.
De upplever att fas 3-aktiviteterna ger mening och struktur åt vardagslivet. Självklart har de en dröm om ett vanligt arbete, men fas 3-aktiviteten är en bit på väg. Flera har vittnat om att det är stor skillnad att ha en aktivitet att gå till. De har varit borta från arbetsmarknaden i många år.
Nu finns de i en arbetsplatsliknande miljö och i situationer som de ser som ett första steg mot att komma in på en arbetsplats. Bara att träffa en grupp människor varje dag och att ha någon att prata med över förmiddagskaffet känns för många som ett steg i rätt riktning, mot ett jobb, efter en lång arbetslöshetstid.
Det är trist, tycker jag, att massmedierna bara har skrivit negativt om fas 3-aktiviteterna. Det är en bra aktivitet för att senare komma i jobb. Människor skäms ofta över att de trivs i sina fas 3-aktiviteter - man har inte rätt att vara nöjd eftersom reformen har fått så mycket kritik.
Samtidigt har de haft svårt att komma in på arbetsmarknaden och känner att de behöver den här tiden i fas 3. Har man då rätt att skriva ned fas 3-aktiviteterna? Är det rimligt att tro att människor ska kunna gå direkt ut på arbetsmarknaden efter så långa tider i arbetslöshet som det ofta handlar om? Fas 3 är en bra aktivitet för många i väntan på ett nytt jobb.
Lotta Olsson (M):
Vi ser att det efter den stora finanskrisen 2008 har tillkommit regelförändringar som gör att bankerna i dag har en ökad skyldighet att vara kapitalstarka och att skaffa sig kapital. Att däremot skilja ut den ena verksamheten från den andra inom en bank vill vi inte göra. Vi ser en kulturförändring.
Detta är inte enbart ett Sverigedilemma, utan det är ett Europadilemma och kanske ett dilemma för en stor del av världen. Det har funnits en övertro på vilka pengar man kan låna ut och få tillbaka. Jag vill ändå hänvisa till att det pågår arbete.
Man har skruvat i systemen, och vi har fått mindre risktagning i våra banker.
Lotta Olsson (M):
Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i finansutskottets betänkande OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister med anledning av regeringens proposition. Detta handlar om att införa kompletterande bestämmelser och anpassa bestämmelser till EU:s förordning om OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister. Det är en anpassning till EU:s regelverk.
De delar som redan finns i EU-förordningen upphävs i svensk lagstiftning. Anpassningen till EU:s regelverk syftar till att bättre motverka bristande insyn, som har varit en del av problematiken under finanskrisen.
Dessutom anses bristen på insyn i OTC-handeln i kombination med för hög motpartsrisktagning och koncentration av risk ha bidragit till att förstärka finanskrisen och förloppet hösten 2008. Därför har Europeiska kommissionen gjort ett arbete för att både identifiera och åtgärda risker samt rapportera resultatet av arbetet under 2009.
Den 15 september 2010 lade kommissionen fram ett förslag till förordning. Denna förordning antogs den 4 juli 2012. De förändringar som propositionen nu föreslår ska innefatta centrala motparter och deras clearingmedlemmar, finansiella och icke-finansiella motparter i vissa angivna fall och transaktionsregister samt handelsplatser i vissa angivna fall.
Auktorisation av OTC-derivat kommer att krävas, och ansvaret för auktorisationen kommer att ligga på enskild medlemsstat. För Sveriges del föreslår regeringen att ansvaret ska ligga på Finansinspektionen. Finansinspektionen får också enligt förslaget som uppgift att ta ut särskild avgift av den som åsidosätter sina skyldigheter enligt EU-förordningen.
Finansinspektionen ska också ansvara för registerhållning runt auktorisationen. Ett speciellt transaktionsregister ska införas, vilket enligt propositionen innebär att sekretess ska gälla för uppgifter i registret som handlar om enskildas ekonomiska och personliga förhållanden.
Vidare får Finansinspektionen möjlighet att ta ut erforderliga avgifter samt ta handräckningshjälp av Kronofogdemyndigheten vid behov av platsundersökning. Förslagen i propositionen innebär att svensk lagstiftning nu anpassas till EU-förordningen på ett ändamålsenligt sätt.
Lotta Olsson (M):
Det finns strukturella problem med arbetsmarknaden för kvinnor och män. Män arbetar i högre grad i branscher där lönerna är högre och det är möjligt att starta och driva egna företag. De kvinnliga branscherna är dessutom ofta offentliga branscher. I de av tradition manliga branscherna är det ofta en stor andel småföretagare, och det ses som en självklarhet att en duktig företagare också kan driva företag med vinst.
Så ser det inte ut i de av tradition kvinnliga branscherna. Att tillverka och sälja förband, medicin eller sängar till ett vårdboende betraktas inte på samma sätt som att bedriva vård och omsorg. Ingen ska komma på tanken att en företagande sängtillverkare som levererar sängar av god kvalitet till ett vårdboende skulle vara en förslösare av skattemedel om företaget går med vinst.
Läkemedelsindustrin har heller aldrig fått stå till svars för vinstuttag i företagen. Men om ett företag levererar bra vård och omsorg och går med vinst betraktas det av socialdemokratin som ett förslösande av skattemedel. Det är ett underligt synsätt.
Så länge det bara är av tradition manliga branscher som får vara vinstdrivande, vilket är en nödvändighet för företagande, kommer också kvinnligt företagande att vara lägre än männens. Så ser det fortfarande ut. Antalet företagande kvinnor år 2011 var 122 000, att jämföra med männens 293 000.
Det är en värdering från socialdemokratin att det i branscher där kvinnor arbetar i högre grad än i dem där män arbetar är fult att driva vinstdrivande företag, trots att det skulle gå att skapa både bättre kvalitet och lägre priser i branscherna. Det är den värdering som gör att kvinnors ekonomi ligger efter männens. Det tar tid att förändra värderingar, men regeringen arbetar på, och det går definitivt åt rätt håll.
Lotta Olsson (M):
Ett fungerande skattesystem är grunden för ett välfärdssamhälle. Bara genom att människor betalar sin skatt har vi resurser till välfärden. För att det systemet ska fungera över tid är det nödvändigt att det är ett system som människor i allmänhet tycker är rimligt och rättvist. De allra flesta människor vill vara goda och samhällsnyttiga medborgare och skattebetalare.
Det finns ett värde i att faktiskt vara och känna sig som en god medborgare - att dra sitt strå till stacken. Befolkningen måste dock stå bakom systemet och känna tillit till systemet. Bara då kommer man också att betala sin skatt och bidra. Därför är attityder till svartarbete hos människor intressant att följa. Ungdomsstyrelsen har gjort en stor attitydundersökning under 2013.
Här kan man se att ungas attityder till svartarbete har förändrats över tid. År 2002 svarade 30 procent av ungdomarna mellan 16 och 29 år att det kunde vara rätt att anställa svart. År 2013 hade den siffran minskat till 16 procent - en attitydförändring. Det verkar utifrån denna undersökning som att attityderna till vårt skattesystem har förbättrats.
Ungdomar ser det som mer rätt att betala skatt i vårt nuvarande system än de gjorde 2002. Det har blivit lättare att både vara laglydig, men också att kunna jobba och tjäna extra utan att skatten gör att det inte lönar sig. RUT-reformen har varit en sådan viktig reform.
Många som tidigare inte ansåg sig ha råd att betala tjänster vitt betalade dem svart, vilket innebar att både den som köpte tjänsten och den som utförde den var eller blev skattesmitare. I dag anlitar man inte heller någon för reparationsarbeten i hemmet svart - ROT-avdraget gör att det inte finns någon riktig marknad för det längre.
Politiken kan inte göra allt, men vilka lagar och skatteregler vi skapar påverkar människors attityder till att betala skatt. Det är något som politiken påverkar.
Vi ska inte tillbaka till ett samhälle där vi tar bort möjligheten för många att tjäna en extra slant eller att få lönen att räcka till, så att man ska tvingas arbeta svart. Svenska folket förtjänar att få behålla sin alliansregering.
Lotta Olsson (M):
Det är alltid viktigt att komma ihåg var man kommer ifrån. Det är inte så länge sedan det allmänna ordspråket var: Rösta rött och jobba svart! Nu har vi inte haft en röd regering på nästan åtta år. Att ha ett skattesystem som människor egentligen inte respekterar och där man ser det som självklart att jobba svart är förödande för skattemoralen. Att skattesystemet främjar laglydighet och arbete är viktigt.
Bara så kan vi klara vårt välfärdsland. Dessutom är det avgörande att man inte flyttar kapital till diverse skatteparadis. Här har regeringen arbetat aktivt med att få till samarbetsavtal med mängder av länder i världen. Det finns i dag inte många skatteöar att flytta kapital till. Under Alliansens regeringstid har samarbetsavtal skrivits med alla länder utom tre.
Ett av dem är Hongkong. Den frivilliga rättelse som regeringen har infört - man har fem år på sig att göra en rättelse och betala in sin skatt - har också varit framgångsrik. Det har kommit in mängder med tidigare obetalda skatter. Uppåt 1 miljard kronor har kommit in till statskassan sedan detta infördes.
Sedan 2010 har antalet personer som kommit in med självrättelser ökat från 400 till drygt 1 800. Välkomna hem, alla förmögenheter!
Lotta Olsson (M):
Sverige är ett välfärdsland, och det vill vi att det ska fortsätta vara. Det ska vara ett land där alla får möjlighet att utbilda sig och där man får vård och omsorg när man är i behov av det. För att Sverige även i fortsättningen ska vara ett välfärdsland behöver så många som möjligt i befolkningen ha ett arbete att gå till, genom anställning eller i eget företag, inte bara i dag utan även i morgon och i framtiden.
Vi måste också klara jobben för att våra offentligt finansierade verksamheter ska få de resurser de behöver för att driva en bra verksamhet. Sverige har i dag den högsta sysselsättningsgraden i EU. 79,6 procent av befolkningen mellan 20 och 64 år arbetar. Det är så vi har klarat vår samhällsekonomi.
Det finns ingen trollformel bakom ekonomisk framgång, bara hårt arbete. Förutsättningarna för ett land som vill skapa jobb är att det finns många och starka företag. Vi vet att Sverige har varit ett land med starka företag. Det har gett oss det välstånd vi har i dag. Företagandet ger människor jobb, och jobben leder till löner till anställda men också till skatteintäkter till stat, landsting och kommun.
Därför är företagandet och företagsklimatet strategiskt viktigt. Det finns inget annat sätt att skapa välfärd. Företagandet är viktigt för vård, för skola och för omsorg. Företagen finns dock inte för evigt. Vi vet att företag upphör och att de kanske flyttar sin verksamhet. Därför måste det hela tiden startas nya företag.
Vi vet att det finns många unga i dag som vill starta företag och som har idéer, produkter och tjänster. För dem och för alla andra måste politiken göra vad politiken kan. Många av de län i landet som har den högsta arbetslösheten har ett företagsklimat som inte är gynnsamt. Det borde inte vara så, och det behöver inte vara så. Alla våra kommuner måste arbeta aktivt för att skapa ett bra företagsklimat.
Självklart har vi en tung lågkonjunktur bakom oss som har påverkat nyföretagandet, men just därför är det extra viktigt att trygga jobben och att fler nya företag startas. Våra kommuner kan göra mycket för att skapa förutsättningar för fler företag. Många av dem faktorer som påverkar det finns med i Svenskt Näringslivs rankning av företagsklimatet. Vi vet att företag startas oftare och lättare i de kommuner som har ett bra företagsklimat.
Ett gott företagsklimat är ett gott jobbklimat.
Lotta Olsson (M):
Vår ekonomi har varit robust under den långa lågkonjunktur vi snart hoppas se slutet på. Vår tydliga arbetslinje har varit framgångsrik, med fler personer i arbete och lägre skatter än 2006, samtidigt som skatteintäkterna ökat då fler arbetar. Även om vi har en trist ungdomsarbetslöshet är den betydligt lägre än i de flesta andra länder i EU.
Den svenska ekonomin är dock enormt beroende av exportindustrin. Hälften av vår bruttonationalprodukt kommer från vår export. Den traditionella basindustrin med varor från skog, gruvnäring och verkstadsindustri är viktig för den svenska exporten. För basindustrin är energifrågorna enormt viktiga.
En långsiktig och robust energipolitik med säkrad energitillgång och rimliga prisnivåer behövs för att den svenska basindustrin ska våga satsa framåt.
En ökning av energipriset med 1 öre per kilowattimme skulle exempelvis innebära en ökad kostnad för Stora Enso Fors med 5,4 miljoner kronor, för Avesta Jernverk med 3,5 miljoner kronor och för SSAB i Borlänge med 5 miljoner kronor, enligt riksdagens utredningstjänst. Varje förlorat jobb i basindustrin är ett hot mot den svenska välfärden.
De jobb som finns här ger viktiga skatteintäkter för stat, landsting och kommun. Vi behöver säkra de svenska jobben. Bara så kan vi säkra vård, skola och omsorg. Alliansen har en gemensam energipolitik som säkrar energiförsörjningen och ger konkurrenskraftiga priser på energi. Vi har dessutom aldrig haft en så stark utbyggnad av den alternativa energiproduktionen.
Min fråga är hur Socialdemokraterna tillsammans med sina samarbetspartner ska få till en bra energipolitik som den svenska industrin kan lita på. Detta borde bekymra dem.