Daniel Riazat (V):
Jag skulle vilja börja med att tala om vikten av att vi satsar på vuxenutbildningen. Jag vill också framföra att det är väldigt positivt att det återigen görs satsningar på vuxenutbildningen på ett annat sätt nu när Vänsterpartiet och regeringen gör gemensamma budgetar.
När det gäller distansutbildningar skulle jag säga att det är en av de viktigaste frågorna inom vuxenutbildningen i dag. Allt fler inom den kommunala vuxenutbildningen studerar i dag på distans. Skolverket beskriver i sin lägesbedömning från 2017 att andelen distansstuderande under de senaste 15 åren har ökat från ett par procent till dagens ca 24 procent.
Distansutbildningar är dock tyvärr alldeles för ofta sammankopplade med besparingar på personal och lokaler. Skolinspektionen pekar i en undersökning från 2015 på att de som erbjuder distansutbildningar ofta ställer höga krav på studiedisciplin hos de studerande, medan möjligheten till lärarstöd tyvärr brister.
Andelen som gör avbrott i sina studier är också väldigt stor när det gäller bland annat de som studerar på distans. Göteborgs kommun har gjort en uppföljning av orsakerna, och det konstateras att en vanlig orsak är hur utbildningen är organiserad. Hur tydlig struktur man har och hur pass flexibel man är som organisation påverkar alltså antalet avhopp.
Vänsterpartiet ser positivt på de möjligheter som finns genom distansstudier och som många erbjuds att ta, men när det kombineras med otydliga system, vinstjakt och marknadsanpassning blir detta i stället en del av ett systemfel.
För att distansstudier ska fungera som det är tänkt och finnas där för de studerande som behöver den typen av flexibilitet krävs det ett ordentligt regelverk som reglerar rätten till undervisningstid och lärarstöd och som skyddar de studerandes intressen. Vi menar därför att regeringen bör utreda regelverken kring distansutbildningar inom vuxenutbildningen.
Det finns en annan fråga som Vänsterpartiet brinner för i dessa sammanhang, och det är en rättighetsfråga. För Vänsterpartiet är det viktigt att alla människor har rätt till flera chanser och likvärdiga möjligheter till utbildning. Samtidigt vet vi att den som är äldre och studerar ofta har högre omkostnader och svårare att få ekonomin med studiemedel som huvudsaklig inkomst att gå ihop.
Inköpen av kurslitteratur är en stor ekonomisk börda för många studerande, inte bara för de äldre. Att den som studerar inom vuxenutbildningen måste köpa sin egen kurslitteratur kan ses som ett avsteg från principen om avgiftsfrihet för utbildningen. För den som läser samma utbildning under tonåren kostar det ingenting. Samtidigt kan det ibland också vara problem att få tag på vissa böcker när de har sålt slut.
Biblioteken köper förstås inte heller in tillräckligt många exemplar av varje bok för att det ska räcka till alla; det vore kanske inte möjligt att göra. Om huvudmännen köper in böcker underlättar det även för lärarnas planering, eftersom de då vet vilka böcker de kommer att arbeta med under studietiden.
Vi menar därför att regeringen bör ställa krav på att det inom all utbildning som omfattas av skollagen ska tillhandahållas kurslitteratur kostnadsfritt för eleverna. För Vänsterpartiet är det viktigt med elevassistentutbildningar. Det handlar om att man ska få koncentrera sig på det man är utbildad till att göra.
Därför ser vi positivt på att det finns olika yrkeskategorier inom skolan som kan avlasta bland annat lärarna. På senare tid har det inrättas flera elev- och lärarassistentutbildningar, och detta tycker vi är lovande eftersom det är viktigt att de som avlastar lärarna också har kompetens att arbeta med barn och i en skola. Vi ställer oss inte negativa till att i framtiden ge riktat stöd till denna typ av utbildningar.
Utbildningarna till elev- och lärarassistent bör därför utvärderas för att man ska vara säker på att de sker på ett korrekt sätt. Även om vi alla här inne, tror jag, är positiva till detta är det viktigt att följa upp och utvärdera hur det här systemet fungerar och om personalen faktiskt får rätt kompetens för att arbeta med rätt frågor inom vuxenutbildningen. En annan utbildning som man kan nämna är undersköterskeutbildningen.
I dag tillhandahåller yrkeshögskolan olika slags specialistinriktningar inom undersköterskeutbildningen. Det som är märkligt är dock, när det gäller till exempel utbildning inom demens eller palliativ vård, att det saknas nationella riktlinjer. Olika lärosäten måste alltså uppfinna hjulet på nytt.
I bästa fall tar de del av varandras goda exempel. Oavsett vad man tycker om huvudmannaskapet för vuxenutbildningen måste man ju tycka att det bör finnas nationella riktlinjer för specialistutbildningar för undersköterskor. Vi menar att regeringen bör ta fram förslag om det. Fru talman!
Till sist vill jag komma in på sfi-frågan som har varit väldigt aktuell. Ni såg kanske Kalla fakta för ett par veckor sedan där man rapporterade om en oseriös aktör, en privat aktör, som i princip har satt i system att bedriva en utbildning med väldigt låg kvalitet för att göra vinst på våra skattepengar.
Det här är inte det första eller tyvärr det sista fallet där oseriösa aktörer enbart kommer in i vårt utbildningsväsen för att göra pengar på våra skattepengar. Det här måste det sättas stopp för, menar vi.
Vänsterpartiet ser bildning, språk och kunskap som verktyg för att kunna leva i ett fungerande system - för att kunna få sina rättigheter tillgodosedda, för att kunna tillägna sig nya kunskaper, för att kunna arbeta och ta sig fram i livet samt, vilket kanske är viktigast av allt, för att aktivt kunna delta i det demokratiska samtalet.
På samma sätt som den svenska skolan har ett kompensatoriskt uppdrag ska svenska för invandrare också fungera kompensatoriskt och utjämna skillnader mellan olika grupper i samhället. Det finns dock flera tecken på att det inte alltid fungerar så i praktiken.
I en debatt som domineras av förslag om sänkta löner och enkla jobb finns lite utrymme för en syn på sfi som något som har högre ambitioner än att nyanlända enbart ska lära sig språket för att kunna arbeta.
Vi menar att målsättningen med sfi - att de studerande ska lära sig språket, vilket möjliggör ett aktivt deltagande i såväl arbetsliv som vardagsliv och samhällsliv - måste värnas och vara överordnad enbart sysselsättningspolitiska mål. Det finns många brister med dagens sfi-utbildning, och utbildningen kritiseras ofta, även av oss.
Samtidigt finns många exempel på att det funkar bra runt om i landet och att sfi har haft en avgörande roll för att inkludera människor i samhället. I grunden skulle jag säga att kritiken i många fall bottnar i dels att sfi-utbildningen har en väldigt svår uppgift att genomföra, dels att området inte har varit tillräckligt prioriterat politiskt sett vare sig när det gäller det politiska sakinnehållet eller resursfördelningen.
En konsekvens av det är att ca 35 procent av dem som i dag är lärare på sfi har behörighet att undervisa. Därför menar vi att det behövs en generell kompetenshöjning. Min talartid har nu tagit slut, så jag ska försöka korta ned anförandet ganska rejält. Jag vill avsluta med att tala om rätten till sfi.
Som ni vet gäller rätten att studera sfi från den dag som du har fått uppehållstillstånd och som nyanländ har registrerats i en kommun. Vänsterpartiet har länge drivit kravet att återinföra sfi från dag ett. Vänsterpartiet har drivit den här frågan för att vi anser att asylsökande ska få läsa svenska från den dag som de lämnar in sin asylansökan i Sverige.
Ett projekt som kallas Svenska från dag ett infördes häromåret som en kompromiss mellan regeringen och Vänsterpartiet. Reformen innebar att resurser avsattes för att studieförbunden skulle kunna bedriva svenskundervisning för asylsökande i studiecirkelform. Det har varit väldigt bra. Det är en välkommen satsning. Men det kan inte jämställas med eller ersätta sfi. Därför måste lagen förändras så att utbildningen tillgängliggörs från dag ett.
För att komma åt de brister som råder inom sfi behöver, menar vi, utbildningen reformeras i grunden, och tillräckliga resurser måste tillsättas. Det kommer vi att fortsätta kämpa för. Jag ber om ursäkt för att jag har dragit över tiden. Jag yrkar bifall till Vänsterpartiets reservation 20.