Jacob Johnson (V):
Tack för svaret, finansminister Anders Borg! Det pågår en revolution inom den svenska välfärden. Marknadskrafterna släpps fria. Skolor, äldreboenden, vårdcentraler och sjukhus säljs ut, och kapitalet är snabbt på plats för att plocka russinen ur kakan och maximera vinster till investerare och företagsledare.
Ja, det pågår en marknadsrevolution inom skola, vård och omsorg när nu på bara några år mer hälften av alla vårdcentraler i Stockholms län bedrivs i privat regi och när riskkapitalbolag med hjälp av fiffiga lösningar, räntesnurror och skatteparadis kan ta ut miljarder i ren vinst från den svenska välfärden. Det är vinster som finansieras av våra solidariskt betalade skatter.
Ja, det pågår en kontrarevolution i förhållande till 1900-talets mödosamma uppbyggnad av välfärden efter principen från var och en efter förmåga åt var och en efter behov. Genom regeringen Reinfeldts tvångsinförande av vårdvalet som system, först genom lagen om valfrihet och sedan genom vårdval med etableringsfrihet inom primärvården, har man bäddat för riskkapitalbolagens inträde i den svenska välfärden. Vården har blivit en handelsvara.
Artikelserien "Välfärdens nya herrar" i Svenska Dagbladet beskrev riskkapitalisternas affärsidé att först köpa upp välfärdsföretag med mycket lånade pengar, sedan omstrukturera och till slut sälja till avsevärt högre pris med stora reavinster som resultat.
Utöver att riskkapitalbolagen kan göra absurda vinster vid försäljning av välfärdsföretag har de gjort stora pengar på så kallade räntesnurror genom att låna ut pengar till sitt eget välfärdsföretag till hög ränta. Räntan är avdragsgill, vilket innebär att företagen kan minska sin vinst och undkomma skatt.
Ränteintäkterna, det vill säga svenska skattepengar, hamnar i stället i fickorna på riskkapitalbolaget som i sin tur ofta är placerat utomlands i något så kallat skatteparadis där skatten är väsentligt lägre eller obefintlig. Mina frågor till finansministern handlade om vad han avser att göra för att förhindra denna misshushållning med våra skattemedel. Herr talman! Finansminister Anders Borg säger i sitt korta svar att det är viktigt med ett gott investeringsklimat som säkrar tillgången till riskkapital.
Men hur stämmer detta med till exempel det som står i tidningen Dagens Industri om att riskkapitalbolagen flyr framtidsföretagen, inte minst på grund av vinstmöjligheterna inom vård, skola och omsorg? Riskkapitalbolagen finner det tydligen säkrare och lönsammare att skära guld med pennkniv ur den svenska välfärden än att satsa pengar inom ny teknik för till exempel miljöomställning och energieffektivisering. Jag skulle vilja höra hur finansministern ser på den obalansen.
I den andra delen av svaret tar finansministern upp åtgärder för att begränsa möjligheterna till ränteavdrag genom koncerninterna lån och hänvisar till Företagsbeskattningskommittén som ytterligare ska se över reglerna för ränteavdrag.
Jag välkomnar det, men jag vill veta om finansministern verkligen tror att kortsiktiga riskkapitalbolag är bra ägare av välfärdsföretag och bra instrument för landstingen i det långsiktiga arbetet att leva upp till hälso- och sjukvårdens portalparagraf att vård ska vara likvärdig och behovsstyrd och inte efterfrågestyrd.