KBLab/rixvox huggingface dataset:
Maria Gardfjell (MP):
Jag har några korta frågor till Daniel Bäckström. Min första fråga är om Daniel Bäckström anser att det är i enlighet med vetenskapliga rön och fakta att 170 vargar skulle vara inom ramen för vargens gynnsamma bevarandestatus.
Min andra fråga är om Daniel Bäckström är oroad över den höga andelen varghannar med kryptorkism som har upptäckts vid obduktionerna.
Maria Gardfjell (MP):
Redovisningen med de 100 individerna byggde på vetenskapliga data som väldigt tydligt visar att man inte hade tagit någon som helst hänsyn till inaveln i vargstammen.
Om man tar hänsyn till inavel när man räknar fram siffran för en gynnsam bevarandestatus hamnar man på antalet 300 individer - om vi också får en inflyttning av vargar från Finland och Ryssland till Sverige varje år. Nu är det ju inte så mycket inflyttning av vargar, med tanke på att jakttrycket är så väldigt högt i de norra delarna av landet.
Därför kanske man också måste titta på den andra siffra som Naturvårdsverket redovisade 2015, nämligen att det är 1 700 vargar som skulle behövas. Frågan är varför Centerpartiet inte lutar sig mot vetenskapliga fakta och data när man tar fram sitt politiska förslag.
Maria Gardfjell (MP):
Jag tackar Staffan Eklöf för frågan. När det gäller biologiska bekämpningsmedel kan jag absolut hålla med om att det här är ett område som man behöver ha väldigt god kunskap om, bättre än vad som finns i dag - inte bara för att harlekinnyckelpigan bits, utan av många skäl.
Det handlar framför allt om den biologiska mångfalden och hur de här växt och djurarterna, svamparna och allt vad det är kan sprida sig och påverka miljön långsiktigt. I de allra flesta fall används biologiska bekämpningsmedel på väldigt olika sätt. De används både i växthus och ute på fält.
Jag tror att ett av de problem som finns, kopplat till både biologiska bekämpningsmedel och en hel del odlingsmetoder, är att vi har monterat ned väldigt mycket av fältförsöken i Sverige.
I samband med att vi gick med i EU sa den dåvarande regeringen att fältförsök är jättebra men borde bekostas av näringen. Det här har lett till att det under mycket lång tid varit så att det näringen bekostar är de områden där det finns mycket pengar i näringen.
Det är bekämpningsmedelsföretagens, gödselföretagens och ett fåtal andra områden där det finns fältförsök att tala om. När det gäller nya metoder och ny tillämpning, till exempel inom ekologiskt jordbruk och småskaliga jordbruk, fungerar inte det här på samma sätt.
Maria Gardfjell (MP):
I fråga om ett betänkande där åtta tillkännagivanden föreslås känns det rimligt att yrka bifall till två reservationer. Jag vill tacka Staffan Eklöf för frågan. Jag förstår mycket väl vart Staffan Eklöf vill komma. Han vill slå ett slag för mer GMO. Där tycker Miljöpartiet att man ska använda sig av försiktighetsprincipen. Han vill minska kritiken mot kemiska bekämpningsmedel.
Där tycker Miljöpartiet att man ska gå in med tydligare politik och tuffare krav för att minska giftspridningen i vår miljö. När det gäller biologiska bekämpningsmedel finns det en godkännandeprocess i dag. Den kan säkerligen bli bättre. Det ska Miljöpartiet absolut också jobba för.
Men den fråga där Miljöpartiet och Sverigedemokraterna kanske skiljer sig åt allra mest är hur svenskt jordbruk ska se ut. Miljöpartiet vill ha ett lantbruk i hela landet. Vi vill ha aktiva lantbrukare, små och stora gårdar och en ökad satsning på ekologiskt jordbruk. Fördelarna med ekologiskt jordbruk är många.
Gödslingen ska anpassas efter grödans behov. Man minskar risken för växtnäringsförluster. Man bevarar jordens bördighet. Man använder inte kemiska bekämpningsmedel. Djuren får vara ute och beta under en stor del av sommarperioden. Även ungtjurarna får gå på bete. Djuren får kravmärkt foder.
Och man är inte, på samma sätt som det konventionella jordbruket, beroende av import av insatsmedel. Här är Miljöpartiet mycket tydligare. Vi vill ha ett levande jordbruk och ett giftfritt jordbruk i Sverige.
Maria Gardfjell (MP):
Den kritik som Magnus Ek framför mot myndigheterna är ju häpnadsväckande. Jag tycker också att det är ganska intressant, det här att inleda sin fråga med att anklaga Miljöpartiet för härskartekniker och sedan prata om sin mamma.
Det var absolut så att Centerpartiet var ansvarigt på Miljödepartementet när frågorna fördes in i svensk politik, men det var 2014 man identifierade och förtydligade arbetet.
Det är ju så att den svenska strategin för biologisk mångfald och ekosystemtjänster som infördes i en proposition 2013/14 är ganska tydlig med vad som menas med grön infrastruktur.
Det är jätteviktigt, det underlag som nu finns och som länsstyrelserna i stor utsträckning har arbetat med. Vissa har arbetat klart; andra håller på. Jag vet inte exakt hur det är i Östergötland, men jag kan säga att i Uppsala är det ett fantastiskt bra underlag.
Tanken med underlaget är att man ska kunna använda det i myndighetsarbete och i samverkan med olika aktörer. En sak som lyftes fram på föredragningen i miljö- och jordbruksutskottet var Jordbruksverkets arbete med grön infrastruktur. Man kartlägger alla körvägar, som är viktiga för biologisk mångfald.
Självklart är det bara i dialog med lantbrukarna som man kan bevara körvägarna i jordbrukslandskapet.
Maria Gardfjell (MP):
Centerpartiet agerar lobbyister åt LRF i den här frågan. Det är väldigt tydligt. Magnus Ek säger också det i sitt anförande. Han har minsann arbetat med den här frågan. Han lyfter också upp LRF:s ståndpunkt här. Jag är väldigt kritisk till att lobbyisterna har flyttat in här i kammaren.
Jag tycker att det är rimligt att hålla armlängds avstånd till de olika intresseaktörer som man företräder, även om man vill företräda dem.
Grön infrastruktur har en nyckelroll i arbetet inom hela EU för att vi ska få ett landskapsperspektiv i arbetet med biologisk mångfald men också utveckling som ska gynna oss människor och öka vårt välbefinnande.
Det kan handla om möjligheten att i framtiden utveckla friluftsområden och hålla koll på de områden som kan vara lämpliga. Jag har aldrig sagt att enskilda tjänstemän klarar av hela arbetet själva. Men de är viktiga.
De miljötjänstemän som jobbar i myndigheterna runt om i hela Sverige är oerhört viktiga för Miljösverige. Jag tycker att det är rimligt att Centerpartiet slutar mobba de svenska miljötjänstemännen.
Maria Gardfjell (MP):
Jag ska börja med att yrka bifall till reservationen, vilket jag glömde. Det är en reservation som Miljöpartiet, Liberalerna och Vänsterpartiet står bakom. Isak From sa att EU har ägnat sig åt en kupp när man har föreslagit en restaureringslag för naturen.
I detta ärende går Socialdemokraterna emot sin egen regerings bedömning. Regeringens bedömning var att förslaget uppfyller subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna, men som Isak From meddelade här sa regeringen också att det fanns vissa detaljer som man ville titta vidare på inför ärendets hantering i riksdagen senare under hösten.
Här går alltså Socialdemokraterna emot sin egen regerings bedömning. Man kör högaktningsfullt över sitt eget miljödepartement när det gäller frågan om EU:s naturrestaureringslag.
Är detta verkligen frågor som EU inte har ett ansvar för?
Maria Gardfjell (MP):
Ett motiverat yttrande är ett hårt slag i luften. Vi vet redan nu att Polen och framför allt Ungern kanske kommer att stödja den linje som Isak From också står bakom. Det är viktigt att påpeka att den svenska regeringen inte stod bakom den linjen, men det gjorde Isak From, och han vände hela den socialdemokratiska gruppen i ett svep utan att informera sina kollegor.
Men hur förordningen ska genomföras är faktiskt en senare fråga för förhandling mellan medlemsländerna. Jag vet att Skogsindustrierna har bedrivit en extremt tuff lobbying mot både Socialdemokraterna och partierna i korvkoalitionen, som de heter numera.
Tre dagar efter valet uttalade sig dock Skogsindustriernas vd, Viveka Beckeman, i tidningen Altinget. Hon ändrade sig nu och sa: Vi vill vara en del av lösningen. Jag tror inte att det är en framkomlig linje att EU inte ska lägga sig i skogen, utan jag tror på samverkan. Det säger nu Skogsindustriernas vd.
Det Skogsindustrierna vill se är en regering som inte sätter hälarna i marken utan som påverkar besluten i EU. Herr talman! Risken med ett motiverat yttrande är att man inte får påverka besluten i EU. Hur ska nu Socialdemokraterna ställa sig när deras ivriga påhejare Skogsindustrierna har bytt åsikt?
Är det inte hög tid att här och i dag vända på klacken och ändra sitt yrkande och rösta för Miljöpartiets reservation?
Maria Gardfjell (MP):
John Widegren säger att förslaget från EU handlar om en hög detaljeringsnivå. Det som framkommer tydligt är dock att det finns en otroligt stor flexibilitet i förslaget. Sverige kan självt, utifrån en handlingsplan, bestämma hur man vill arbeta för att uppnå målen.
Moderaternas partiledare har fått i uppdrag att försöka bilda regering. Med anledning av det, herr talman, är det kanske så att jag står framför nästa minister för lantbruk och skogsbruk på Näringsdepartementet.
Då undrar jag vad Moderaterna tycker om att nu gå in i ett ordförandeskap för EU med hållningen att, tillsammans med Ungern, vara ett land som säger att Sveriges suveränitet ska gå före de bestämmelser som gäller i EU i dag.
WWF:s chef Gustaf Lind var tidigare anställd på Regeringskansliet för Moderaterna. Så här uttryckte han det: "Förutom att beslutet är mycket negativt för naturen så befäster det bilden av att Sverige är ett kompromisslöst nejsägarland i EU. Det är en mycket riskabel politik när Sverige i vår ska vara ordförande i EU." Vad är Moderaternas kommentar till detta?
Maria Gardfjell (MP):
Ett motiverat yttrande är ett riktigt hårt slag i luften. Det är inte en sådan ambition att vilja vara med och påverka som John Widegren ger uttryck för. Det är liksom inte det man kan göra när man ger ett motiverat yttrande av det här slaget, för man får inte vara med och påverka.
Att säga nej i dagsläget är alltså inte konstruktivt. Sedan har vi argumentet att skogspolitiken är nationell politik. Men det är inte klimatpolitiken, för den har vi lämnat till EU. Det är heller inte politiken för biologisk mångfald eller andra miljöpolitiska frågor. Det är EU-frågor.
Skulle då inte skogspolitiken eller skogssektorn påverkas av klimatpolitiken? Jo, det gör man, och det är delvis därför dessa förslag kommer fram. Skogsindustrierna har, som jag har sagt tidigare, bytt fot och tycker inte längre som Moderaterna att man ska driva på så här i EU och säga att vi har en nationell skogspolitik.
Jag tror att de drabbas hårt av den linjen. Den inre marknaden var en succé för Skogsindustrierna när de gick med. Den inre marknaden är världens rikaste konsumentmarknad, men nu möter inte skogsindustrin förståelse i Bryssel. Man har skämt ut Sverige och sänkt anseendet och riskerar kanske också sin marknad. Vad tycker Moderaterna om det?
Maria Gardfjell (MP):
Det kan finnas anledning att påpeka att det är riksdagen och inte Miljöpartiet som fastställer EU-politiken för Sverige. Mats Nordberg har haft ett långt anförande om skogspolitik. Jag ska inte svara honom i en skogspolitisk debatt, för vi har ju nu en debatt om subsidiaritetsprövning för en specifik lagstiftning i Sverige.
Men jag ser fram emot att få lyssna på mina efterträdare i Miljöpartiet när de har skogsdebatter här i riksdagen, för det kommer att vara oerhört viktigt. Om Sverigedemokraterna får makt kommer det att bli ett stort bekymmer för den svenska skogen.
Jag lyfte fram i mitt anförande att Sverigedemokraterna har fått en majoritet av riksdagens partier att ställa sig bakom att Sverigedemokraterna får utforma Sveriges EU-politik. Det oväntade stödet kom från lobbyisterna från skogsindustrierna.
Jag har suttit i riksdagen de senaste fyra åren och sett hur Sverigedemokraterna på område efter område använt subsidiaritetsprövningen som metod för att kritisera EU. Men jag har också sett de senaste åren hur Moderaterna och Kristdemokraterna anslutit sig. I det här specifika ärendet har också Centerpartiet och Socialdemokraterna gått på samma linje.
Det har inte alltid varit så att Sverigedemokraterna fått igenom sin linje. Men jag undrar, herr talman: Är Mats Nordberg och Sverigedemokraterna nöjda nu?
Maria Gardfjell (MP):
Jag ska inte gå in i den här skogspolitiska debatten, men jag får väl ändå säga något som responderar på en av de saker som Mats Nordberg lyfte fram i sitt anförande. Det var att med den här politiken skulle det bli färre jobb i skogen.
Jag undrar om det verkligen stämmer med anledning av att Sverige tillsammans med Finland ju är de länder i Europa som har lägst antal arbetstillfällen per hektar skog.
EU-kommissionen visar på att de här förslagen kommer att leda till fler jobb och även till utveckling av fler branscher - till exempel besöksnäringen, som är en viktig och växande bransch i Sverige.
När det gäller skogen och huruvida det är svensk politik eller om det är EU-politik har den debatten gått hög. Självklart har Sverige en egen skogsvårdslag. Men i dagsläget har vi en skogsvårdslag som kom till 1993, före EU-inträdet.
Det kan ju få partier att tro att skogspolitik är helt fri från EU-politik. Men riksdagen har ju beslutat att vi ska ställa oss bakom till exempel EU:s klimatlag. Vi har bara sju år på oss att nå upp till de mål som krävs. Då måste också skogssektorn bidra i klimatarbetet, och det påverkar naturligtvis skogen.
Är det något som Sverigedemokraterna helt motsätter sig?
Maria Gardfjell (MP):
Peter Helander blev ju lite ledsen för att jag inte tog replik på honom, så nu ska jag inte göra Kjell-Arne Ottosson ledsen. I sitt anförande nämner Kjell-Arne Ottosson miljökommissionären Virginijus Sinkevicius och Frans Timmermans.
Han skulle önska att dessa två kunde komma till Sverige för att få veta lite mer om svenskt skogsbruk. Faktum är att både Virginijus Sinkevicius och Frans Timmermans har besökt miljö- och jordbruksutskottet.
Men när Frans Timmermans ville diskutera skogsfrågor specifikt kom inte Kjell-Arne Ottosson eller någon annan representant från Kristdemokraterna till mötet över huvud taget. Är det inte lite sent påtänkt att bjuda in Frans Timmermans när ni inte ens dök upp på mötet?
Maria Gardfjell (MP):
Kjell-Arne Ottosson har en mycket märklig inställning till den representativa demokratin. Skulle det inte ha någon betydelse att vi som folkvalda i Sveriges riksdag möter upp när EU-kommissionärer besöker vårt utskott för att få reda på mer om exempelvis skogspolitiken i Sverige?
Det är väldigt lätt att stå här i talarstolen och säga att de inte lyssnar, men om man inte ens bemödar sig att gå på ett möte när Frans Timmermans, som är den näst högsta personen i EU-kommissionen, kommer till Sveriges riksdag just för att prata med oss kanske man inte ska klaga i efterhand.
Herr talman! Kjell-Arne Ottosson säger att vi lever i olika världar och att vi har olika förutsättningar i EU. Ja, vi har olika förutsättningar, men vi har en gemensam inre marknad och ett gemensamt EU som vi måste stå upp för. Vad tycker Kristdemokraterna om detta?
Maria Gardfjell (MP):
Jag vill rikta ett stort tack till Staffan Eklöf för alla de debatter som vi har haft; det har varit intressant.
När det gäller det politiska ansvaret för hur man som politiker måste agera menar jag att Staffan Eklöf har ett mycket stort problem nu.
Faktum är att man inför att politiska beslut fattas ska opinionsbilda, driva på, säga sin mening, trycka till och vara med och fatta beslut. Men om man inte får som man vill måste man faktiskt ta ansvar och respektera de redan fattade besluten.
När nu besluten om klimatlagen, Green Deal och andra områden i EU är fattade, ska man då inte utgå från dem i stället för att, som Staffan Eklöf gör, utgå från sitt eget önsketänkande?
Staffan Eklöf och alla andra ledamöter i Sveriges riksdag som tillträder på måndag har ju all frihet att titta på konsekvensanalyser och ha synpunkter inför att lagstiftningen nu ska formas i förhandlingar mellan medlemsländerna.
Här har man en möjlighet att påverka innehållet om man tycker att det går åt ena eller andra hållet. Jag är övertygad om att Miljöpartiet kommer att driva på för en stark miljölagstiftning och för att vi ska ha ett hållbart växtskydd och en hållbar användning av bekämpningsmedel i Europa.
Maria Gardfjell (MP):
Frågan är vem som har en sund syn på EU-samarbetet. Dagens Nyheters ledarsida varnar i dag för att ge Sverigedemokraterna inflytande i EU-arbetet över huvud taget. Jag hoppas att det är någonting som Moderaterna, Kristdemokraterna och för all del Liberalerna tar på allvar.
Moderaterna, Sverigedemokraterna och KD har ett eget yrkande i det här ärendet. Man menar att bindande mål om ekologiskt lantbruk finns på nationell nivå och att det därför inte behövs sådana på europeisk nivå.
Jag vill bara påpeka för Staffan Eklöf och de övriga ledamöterna i M, SD och KD att vi inte längre har riksdagsbundna mål för ekologiskt lantbruk. Målen finns i stället i handlingsplanen för livsmedelsstrategin.
Jag hoppas verkligen att Sveriges riksdag beslutar om mål för ekologiskt lantbruk. Men om man inte ens har lust att kolla upp fakta innan man skriver sina förslag till riksdagen blir det väldigt svårt både för allmänheten och för riksdagen själv att förstå vad det beslutas om.
Jag tycker att det är sorgligt, fru talman, att Sverigedemokraterna har en sådan bakvänd syn på EU och använder subsidiaritetsprövningen som ett sätt att visa sitt EU-motstånd.
Maria Gardfjell (MP):
Om bara tre månader ska Sverige vara ordförandeland i EU. Linjen från både regeringen och riksdagen har varit att man vill vara återhållsam med synpunkter inför ordförandeskapet.
Men här bidrar ju Socialdemokraterna till att Sverige gör ett hårt slag i luften med det här motiverade yttrandet och ställer sig på samma sida som Ungern och kanske Polen.
När det gäller Socialdemokraternas agerande i den här frågan måste jag säga att jag är förvånad. Socialdemokraterna har under lång tid arbetat i miljöns tjänst, men nu har man backat.
Kanske var det bara något slags nyck inför valrörelsen. Jag hoppas att man får tillbaka ett socialdemokratiskt parti som tar miljöfrågorna på allvar.
I det här fallet borde Socialdemokraterna ha arbetat hårt för att få utskottet att stå bakom den linje som Miljöpartiet och regeringen har om att det här ärendet bör vara i enlighet med subsidiaritetsprincipen.
I stället har man skapat något slags linje två, som egentligen bara är ett förtäckt sätt för Sverigedemokraterna, Moderaterna och Kristdemokraterna att få igenom en helt orimlig linje här i Sveriges riksdag.
Maria Gardfjell (MP):
Tack för en otroligt viktig fråga från Jessica Rosencrantz! Miljöpartiet är självklart starka förespråkare för att också ordningsvakter ska kunna vara med och arbeta mot nedskräpning.
Men för att regeringen ska kunna ta det initiativet krävs det också förändringar i annan typ av lagstiftning, som ligger under Justitiedepartementets ansvarsområde. För att regeringen ska kunna initiera detta arbete krävs det ett beslut här i riksdagen i dag om att skapa bemyndigandet kring det här arbetet och förändringarna i miljöbalken.
Därefter kommer man att kunna vidta sådana åtgärder på Justitiedepartementet och gå vidare med sådana typer av förslag. Det skulle jag och Miljöpartiet tycka vore väldigt bra.
När det gäller frågan om okunnighet handlar det om att ett argument som ofta framförs är att polisen inte ska prioritera småskalig brottslighet och att detta är ett okunnigt påstående. Jag kanske skulle ha varit tydligare, fru talman, men det är faktiskt ett uttalande från en polis som har skrivit en artikel ihop med Håll Sverige Rent.
Artikeln handlar om hur viktigt det är för polisens del att kunna ha ytterligare ett verktyg i sin verktygslåda när de möter ungdomsgängen som provocerande slänger småskräp framför poliserna och de inte kan agera på detta.
Detta är alltså ett välkommet bidrag för att polisen helt enkelt ska kunna agera mot normöverskridande beteende från ungdomsgängens sida.
Maria Gardfjell (MP):
Först och främst måste vi ändå konstatera att det är väljarna som väljer vilka som har möjlighet att bilda regering efter nästa val. Det är absolut viktigt att gå vidare med alla former av förslag som kan minska nedskräpningen.
Jag föreslår att Jessica Rosencrantz också ställer frågor till justitieministern om detta, för jag kan inte enbart utifrån mina kontakter på Miljödepartementet svara på exakt hur hela regeringen ser på frågan. Jag tycker dock att det är mycket positivt, och det finns också en förutsättning för detta nu efter eftermiddagens beslut om de nya reglerna.
Jag vill också lyfta fram en fråga som Jessica Rosencrantz var inne på i sitt anförande, nämligen att det inte får bli för krångligt och byråkratiskt att införa både nedskräpningsavgiften och formerna för att städa upp skräpet.
Här finns det en liten problematik: I vissa kommuner kan det bo väldigt få människor, men man kanske har en väldigt stor besöksnäring. Då kan det vara oerhört viktigt att reglerna ändå är lite krångliga så att vi får en möjlighet att fokusera mer resurser till kommuner med väldigt mycket besöksnäring.
De ska få de resurser som behövs för att kunna ha en väldigt bra städning. Det vill jag ändå passa på att säga.
Maria Gardfjell (MP):
Jag har en lite allvarlig fråga till Kjell-Arne Ottosson. Jag tycker väldigt mycket om att debattera med Kjell-Arne. Det är flera sakfrågor som har kommit upp vid sidan av utskottsinitiativet och som oroar mig mycket.
En av de sakerna handlar om det som Kjell-Arne Ottosson tog upp i sitt anförande, nämligen att Kristdemokraterna vill förbjuda personer som är anställda vid myndigheter att vara aktiva i och medlemmar i miljöorganisationer. Man kallar detta för myndighetsaktivism.
En annan fråga som också har tagits upp i anslutning till utskottsinitiativet är att det finns andra politiker som förespråkar sänkt stöd till miljöorganisationer som arbetar för att till exempel rädda våra älvar.
Detta oroar mig mycket, och jag skulle vilja fråga Kjell-Arne Ottosson hur han ser på förslagen utifrån ett demokratiskt perspektiv. Är detta verkligen förenligt med grundlagen?
Maria Gardfjell (MP):
Jag tror att om Kjell-Arne Ottosson hade besökt organisationen Bird Life hade han vetat att de inte har sitt säte på Ölands södra udde utan mitt på Öland. Jag ska gå vidare. Det är väldigt oroväckande att Kristdemokraterna driver på att enskilda tjänstemän som arbetar i myndigheter inte ska få organisera sig i vanliga organisationer.
Jag tycker att det är ett stort demokratiskt problem. Men jag vill också lyfta fram frågan om vattenkraften. Anledningen till att jag tar replik på Kjell-Arne Ottosson är det som han sa i talarstolen. Vi har 2 100 vattenkraftverk i Sverige. Ungefär 210 av dem är storskaliga. 80 procent av våra vattendrag är utbyggda, och vattenfall och forsar är numera sällsynta.
Det är en väldigt liten del av vattenkraften som är miljöanpassad. Det är också en väldigt stor andel av de små vattenkraftverken som inte ger någon elproduktion.
I den energiöverenskommelse som finns mellan ett flertal av riksdagens partier sägs att man ska restaurera naturmiljöerna kring just de små vattenkraftverken som inte ger någon elproduktion men som har stor påverkan på livsbetingelser för växter och djur.
Nu framkommer det av Kjell-Arne Ottossons anförande att han vill gå längre än Centerpartiet och sätta ett moratorium och helt enkelt förbjuda möjligheterna att miljöanpassa de vattendrag som delvis har blivit förstörda på grund av småskalig vattenkraft. Är KD mot energiöverenskommelsen?