KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ann-Charlotte Hammar Johnsson (M):
Tack, Lotta Olsson, för en viktig interpellation! Och tack, statsrådet, för svaret! Anmälningsbenägenheten har sjunkit i landet. Upplevelsen är att det inte tjänar så mycket till, oavsett om det hamnar om bluffakturor, stölder, inbrott och skadegörelse. Man ser sig som en i raden med icke lösta brott, och det kräver och tar tid att engagera sig i att anmäla. Denna nedåtgående spiral är allvarlig.
Det betyder att det är en annan sida som tar över, det vill säga baksidan av samhället, när brottsligheten får fotfäste och tar för sig, och det med stora konsekvenser. Då blir det en ond cirkel. Den här otryggheten skapar, som sagt, en negativ spiral för företag och för att driva företag, och det är allvarligt.
Brottsligheten tvingar företagen att lägga pengar på säkerhetsåtgärder som kameraövervakning, inhägnader, hundar och till och med bevakning av personal. Dessutom höjs försäkringspremierna när risken att utsättas för brott ökar. Den som känner sig trygg behöver inte lägga tid på att hantera brott, och det är en konkurrensfördel. Det gör att man kan utveckla sin verksamhet i stället för att hålla på med fel sorters frågor.
Det är viktigt för företagsklimatet att man inte behöver göra det. Lotta Olsson tog upp pandemin och småföretagandet. En del av pandemins baksida är de maffialiknande metoder som besöksnäringen har utsatts för, och det är riktigt allvarligt.
Sveriges nuvarande och framtida välfärd vilar, precis som Lotta Olsson sa, på att ett växande näringsliv kan skapa både de arbetstillfällen och skatteintäkter som krävs. För att näringslivet ska ha goda förutsättningar att växa måste vi odla ett gott företagsklimat, och statsrådet tog upp ett antal av de lagkrav som kommer från den 1 maj, bland annat tillträdesförbud i affärer. Vi välkomnar detta; det var inte en dag för tidigt.
Det gäller även detta med tillgreppsbrotten. När det gäller offentlig upphandling behöver myndigheter som Bolagsverket, Skatteverket och Polismyndigheten rätt saker. De behöver inte bara pengar, vilket ofta förs fram, utan de behöver jobba rätt. När polisen skulle serva sina bilar blev det helt fel kriterier i upphandlingen. Det krävdes att personal skulle köra långa sträckor, och då stod man utan bilar och kunde inte komma ut.
Det spelar stor roll hur myndigheterna får sina inköp gjorda. Även samverkan mellan myndigheter har stor påverkan. Många gånger är det de små och medelstora företagen som råkar mest illa ut eftersom de inte har de muskler som de stora företagen har, även om jag givetvis tycker att brotten mot dem också är förfärliga.
När det gäller immaterialrätten och Bolagsverket, som statsrådet var inne på, behöver man verkligen stärka upp för att företagen inte ska råka ut för mer på nätet. I digitaliseringens värld måste man jobba mer med smarta lösningar för att förebygga och förhindra. Samtidigt behövs det lokala perspektivet från kommuner och polis så att staten kan arbeta gemensamt med myndigheterna för att få ett bättre företagsklimat.
Ann-Charlotte Hammar Johnsson (M):
Tack, statsrådet, för svaret! Jag ska ta vid där Lotta Olsson slutade. Vår partikamrat Niklas Wykman var ute i medierna i går och föreslog att tullen ska tillföras 400 miljoner kronor för att stoppa stöldligor, att de ska få utökade befogenheter så att de kan göra fler stickprovskontroller för stöldgods och att de ska få möjlighet att utreda penningtvättbrott och enklare kunna genomföra husrannsakningar med mera.
Det hade varit intressant att höra statsrådets kommentarer om detta. Det är lösningar som man kan ta till här och nu. I veckan har vi haft möjlighet att lyssna på Komet, Kommittén för teknologisk innovation och etik. I deras föredragning talades om att möjliggöra nya lösningar i samhället för hållbarhet och global konkurrens.
Det handlar om teknik, individer, organisation, regler, samhälle, rättssäkerhet, ekonomi och effektivitet. Det som vi diskuterar är tvärsektoriell verksamhet. Det handlar mycket om att hitta lösningar mellan kommuner, myndigheter och, i det här fallet, företagare. Man talar inte explicit om brottslighet, men jag tänker att detta måste vara applicerbart på det.
Lotta Olsson nämnde Tyskland, men jag skulle vilja ta upp Danmark. Där finns ett exempel med sju kommuner som har kunnat arbeta med testbäddar, ungefär, kring olika frågor som behöver lösas. Där kan man titta på både Skatteverket och byggsektorn, som har stora problem. Där behövs ett närmare samarbete till exempel om hur man ska lösa frågor kring GDPR, som står i vägen, och hur kan man lösa detta trots de hinder man ser och få till konkreta lösningar.
Detta ser jag som ett innovativt sätt att ta sig an frågor för att i morgon kunna lösa de problem vi sitter med i dag. Jag hoppas att detta kan ge oss lite snabbare lösningar, precis som i vårt grannland.
Ann-Charlotte Hammar Johnsson (M):
Tack, statsrådet, för svaren! Nu har statsrådet ägnat tid åt att berätta om finanskrisen i stället för pandemin. Det hade varit bättre att få höra om företagens situation än att han förvanskade mina ord om att Moderaterna har varit delaktiga och drivit på för att få igenom stöd som regeringen inte var villig att ta fram. Fru talman!
I de avslutande raderna i statsrådets skriftliga svar står det på följande sätt: "Avslutningsvis följer jag och regeringen noggrant de ekonomiska effekterna för företagen och överväger löpande behovet av erforderliga åtgärder för näringslivet." Det är för ett av dessa stöds skull som jag står här i dag. Det finns säkert många fler exempel på andra områden.
Men när man inrättar ett stöd och ser att det uppenbart inte får den effekt som man tänkt, är man då villig att skruva i systemet eller är man nöjd med att bara ha ett papper med en lista över stöd? Utifrån det kan någon säga att detta stöd kan den här gruppen inte söka. Helt plötsligt har man inte koll på att handelsbolag, ofta mindre, med passiva ägare och en aktiv ägare - det är så man startar dessa bolag - bedöms i klump.
Folk som inte får sin utkomst från detta hamnar i situationen att de ska räknas med för att bolaget ska få ett stöd. Följden blir som om man sa: "Sök gärna våra stöd. Men stopp! Du kan inte få det." Länsstyrelsen kan inte kontrollera detta, och de kan inte bedöma de passiva delägarna. Min fråga kvarstår: Är regeringen villig att gå hem och skruva i systemet så att det är möjligt att få det här stödet? Vi talar ju om viktiga saker. Dessa personer är aktiva.
Ett handelsbolag med dessa förutsättningar jobbar så här. Det är så det fungerar i verkligheten. Kommer alltså statsrådet och Näringsdepartementet att ge ett uppdrag till Skatteverket och länsstyrelsen? Jag vet ju att man inom departementet har diskuterat frågan men kommit fram till att det hela är svårt.
Ann-Charlotte Hammar Johnsson (M):
Jag kan tänka mig att jag även hade kunnat stå i denna talarstol om det var Norge som var i samma läge som Skåne. Nu är det inte så, utan det gäller Skåne. Och jag råkar bo där. Nej, Anders Ygeman, du kan inte lägga orden i munnen på mig och säga att vi är helt överens och att vi delar samma uppfattning, för det gör vi inte. Det finns mycket mer att diskutera vad gäller denna fråga.
Hur stora satsningar man än säger att man gör - det säger man i varje fråga - handlar detta om en långvarig eftersläpning som gjort att vi nu sitter fast där vi gör. Interpellationssvaret innehåller positiva delar, och man säger sig vilja göra saker och ting. Vi får väl utvärdera krispaketet objektivt. Det är viktigt att veta om rätt saker har blivit gjorda, att de blir gjorda där och då och att saker och ting har gjorts snabbt för att komma på plats. Men vad kan vi lära av det här för morgondagen?
Höganäs AB, Pågen, Polykemi, Lindab med flera måste få elkapacitet, och våra kommuner måste kunna bygga och ansluta internationellt. Allt måste fungera och kunna utvecklas. Det är viktigt att få analyser och lägesbilder för framtiden. Det kräver att regeringen tittar på de beslut som tagits och vad som gäller framåt. Jag ser att ni är på väg att göra det, men skynda gärna på! Ta fram rapporter! Det varnades tidigare för Malmö, Västerås och Uppsala. Det kan bli ett läge där vi sitter fast.
Då gäller det att kunna göra rätt saker och vara förberedda. Det krävs även utredning. Myndigheter måste ges i uppdrag att titta på frågan om det går att betala för kapacitet och användning av effekt. Sist men inte minst: Med tanke på denna diskussion, som jag hade velat säga mer om, vilket jag inte har möjlighet att göra i det här anförandet, skulle jag vilja be statsrådet att i slutanförandet verkligen ta sig an oron i Skåne och ge lite mer besked från regeringen.
Vi får inte hamna i ett läge där vi har gott om el ett antal dagar per år men inte har det den dag det smäller.
Ann-Charlotte Hammar Johnsson (M):
Tack, statsrådet, för inlägget! Ja, det finns stora belopp. Men mackägarna har inte medlen när de ska söka. De är väldigt små och har inte musklerna för att kunna ligga ute med de här pengarna. Det är svårt att bli dagens nya kyrka mitt i byn om man inte kan ställa om. Jag ska ta ett exempel från norra delen av landet.
En mackägare i Harads skulle ligga ute med 2,1 miljoner kronor till dess att han kunde söka och få tillbaka pengarna. Den mackägaren och andra behöver ett så kallat brygglån, det vill säga de behöver låna pengar under en kortare tid för att de ska kunna lägga rör, plasta cisterner och göra om macken, så att den blir i det grundläggande skick som MSB nu har begärt när det gäller säkerhet och skydd.
Det gick alltså inte att hitta någon som ville lägga ut dessa medel, trots att regeringen talar om alla dessa pengar som finns att söka för mackägarna. Det kom ett tiotal nej från dem som skulle kunna lämna pengar - banker. Hur slutade det då i Harads?
Jo, kommunalrådet fick traska in på banken och övertala den om att man skulle få kortfristiga lån för att sedan få medel från landsbygdsprogrammet. Det är verkligen en extraordinär handling och en handling i kris om ett kommunalråd måste traska in på banken. Jag tänker mig att det inte är den utveckling vi vill ha. Det var alltså på håret att det löste sig. Denna mackägare hade alltså checkat ut nu i juni om detta inte hade varit möjligt.
När det gäller den här platsen skulle hemtjänsten få köra sex mil för att tanka utan den macken. Om dessa mackar försvinner kommer den levande landsbygden, där man kan bo, leva och verka, inte att fungera. Jag tycker inte att det är konstigt. Jag tror att det är precis som jag har sagt och som statsrådet också säger. Om det inte finns några sökande kan det bero på att man inte har möjlighet att söka eftersom man inte har möjlighet att göra det som förväntas av en.
Fru talman! Det är inte så att mackägarna täljer guld med kniv i dessa verksamheter. Det vet landsbygdsministern också, med tanke på hennes bakgrund i en inlandskommun i Halland - även om avstånden i inlandskommuner i södra Sverige skiljer sig från dem i norra delarna. Men det är tydligt att det finns en problematik.
Även i den del av landet jag kommer från, Skåne, ska människor kunna ta sig fram, och många platser ligger utanför tätorterna. Om man jobbar skift inom exempelvis sjukvården måste man ju kunna ta sig dit och måste då ha drivmedel till bilen på rimligt avstånd.
I Sydsvenskan skriver Sofia och Magnus Westin i Dösjebro i Kävlinge kommun om sin kombinerade mack och handel: Om en av dessa delar saknas får vi väldigt svårt att klara oss. Statsrådet har ju också tagit upp hur viktigt det är med service såsom post, apotek med mera.
Jag tror att det blir problematiskt om servicepunkter stängs ned framöver. Jag får återkomma till min lösning på problemet i mitt nästa inlägg.
Ann-Charlotte Hammar Johnsson (M):
Tack, statsrådet, för svaret! När det gäller hur det här hänger ihop med flyget och flygplatserna finns det inget konstigt i att man har den diskussionen utifrån olika perspektiv. Arlanda var uppe på tapeten i det senaste inlägget från Maria Stockhaus. I dag på morgonen har vi kunnat höra att de internationella flygbokningarna till Arlanda skjutit i höjden för juli och augusti.
Man talar om en ökning med nästan 2 000 procent, enligt bokningsdata hos IATA:s samordnade bokningssystem. Mätningen är gjord i år under april och maj månad och jämför med 2020. Man kan förstå att siffrorna är höga jämfört med under den pandemi vi var i. Det kanske inte är tillräckligt. Men det far upp med en hög och brant ökning.
Resandet 2020 var 6 535 000 jämfört med 25 642 623 resenärer 2019. Nu ökar det under två månader med 1 993 procent, för att vara exakt. Det är just vad det handlar om. Vart tar Arlanda vägen? Vad kommer att hända nu framåt efter pandemin? Det är en internationell flygplats. Statsrådet talar om direktflyg.
Precis som Maria Stockhaus tog upp tidigare har vi haft direktlinjer som vi inte ville ha som gick till Köpenhamn i stället. Regeringen får bestämma sig. Vill man ha flyg med direktlinjer, eller ska man inte ha det? Vad händer med det internationella flyget? Det måste också in i perspektivet när man diskuterar Bromma som en inrikesflygplats. Från mitt perspektiv har det varit viktigt att rädda flygplatsen under den tid som det har varit pandemi.
Ängelholms flygplats har tagits över av kommuner för att säkra jobb, utveckling och tillväxt i regionen. Det är oerhört viktigt för regionerna. Det är alldeles för tidigt att säga någonting om Bromma. Det måste få lov att ha en utveckling tillsammans med vad som händer på Arlanda.
Ann-Charlotte Hammar Johnsson (M):
Tack för svaret, statsrådet! Det är intressant och bra att höra att det finns en ambition att vi ska kunna fortsätta med ålfiske i landet. I mitt förra inlägg tog jag upp att de viktiga delarna kulturhistoria och besöksnäring ska kunna finnas i symbios med ålfisket. Vi har också talat om vattenkraft, säl och skarv och att de åstadkommer större skada på ålbeståndet än ålfisket gör.
För vattenkraftens, sälens och skarvens fortlevnad krävs inte att ålen överlever. Det gör det däremot för ålfiskarna, som är beroende av dess fortlevnad. Därför är de små fiskerinäringarna måna om ålens fortlevnad, och de besitter ovärderliga kunskaper om ålen som behövs om vi ska kunna förstå och skydda den bättre.
Fiskarna har dessutom själva tagit många initiativ för att stärka ålbeståndet. Genom Ålfonden, som statsrådet var inne på, finansierar de utsättning av glasål i Östersjön; de har hittills satt ut cirka 1 miljon ålyngel. De arbetar också inom Ålakademin för att uppnå bättre vattenkvalitet i Östersjön. Det är beundransvärt. Är ålfiskeförbud förenligt med europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna?
Konventionen medger en stat att genomföra lagstiftning för att reglera nyttjande av egendom i överensstämmelse med det allmännas intresse. Praxis visar att sådan lagstiftning kan användas för att skydda fiskbeståndet genom begränsande bestämmelser. Det finns mycket att säga om detta. Jag hinner inte säga allt på den här korta tiden.
Men med hänsyn till alla dessa delar, till att man kan ifrågasätta om det går att införa ett förbud och till att det finns en vilja att ha kvar ålbeståndet för att vi ska kunna fiska, vill jag precis som föregående talare veta om regeringen kommer att göra det möjligt med generationsskifte så att kulturarv och besöksnäring kan fortsätta i symbios med detta.
Ann-Charlotte Hammar Johnsson (M):
Jag tackar för denna interpellation, som handlar om det allmänna uppdraget - eller jakt- och viltvårdsuppdraget, som det egentligen heter numera. Det finns en del frågetecken i svaret från statsrådet, som jag har läst och som han nyss läste upp. Jag vill börja med att det ska ha kommit rättslig kritik från flera aktörer. Jag har själv bara noterat en aktör som har påtalat detta, och det är Miljöpartiet.
Jag skulle vara tacksam om statsrådet ville tala om vilka de andra är, ifall jag har missat någonting. För Moderaternas del har vi drivit att landets viltförvaltningsdelegationer ska få mer att säga till om och att de ska få ta fler beslut. Det som nu sker är ju att makten går ut från landet och tillbaka till det offentliga och Naturvårdsverket.
Detta skapar orosmoln och bekymmer, eftersom jägarna har gjort ett fantastiskt bra jobb längs vägen. Det förtroende och den respekt som finns för Naturvårdsverket är lite naggat i kanten, för att uttrycka sig milt. Det går att höra och läsa på flera ställen. Man oroar sig också för den ökade centraliseringen, vilket är ett bekymmer i sig. Fru talman! Offentlig upphandling nämns.
Det syftar till att skapa långsiktighet i den här frågan. Det man undrar över beträffande lagstiftning är detta: Eftersom världsledande expertis säger att man ganska länge i det allmänna uppdraget inte har krävt offentlig upphandling blir denna frågeställning väldigt märklig, och jag skulle gärna vilja ha detta utrett. Det är alltså inte bara en svensk advokat som har sagt detta, utan det är världsledande expertis.
Lagen om offentlig upphandling gäller vid köp av varor och tjänster och byggnadsentreprenörer. Men den gäller inte bidrag. Eller är det en större förändring som är på gång? Tänker regeringen att även andra bidrag ska upphandlas? Ska vi syfta till att idrottsföreningar, fotbollsklubbar, ridklubbar, fiskeklubbar med flera ska upphandla? Det är också en fråga som jag har.
I statsrådets svar säger han att jakt- och viltvården i Sverige sedan lång tid karakteriseras av en folkrörelse där det ideella engagemanget hos markägare och jägare spelar en avgörande roll. Med tanke på de frågor jag har skulle jag vilja veta varför det är så angeläget att flytta denna fråga från någonting som fungerar väldigt väl i dag.
Ann-Charlotte Hammar Johnsson (M):
Tack, statsrådet, för svaret! Interpellationen handlar alltså om det allmänna uppdraget eller, om man så vill, jakt- och viltvårdsuppdraget. Jag tar mina sista frågor igen. Jag tycker att det är en tråkig retorik när man hänvisar till valrörelsen när vi pratar om angelägna frågor som vi har ett stort engagemang i. Jag skulle gärna vilja att också statsrådet ville prata om dem i stället för om någonting annat, som är något av spelteorier.
Det tas upp att man har haft pilotärendet från EU, och man säger från Sverige att man ska se över detta. Sedan har EU svarat med sitt och lämnat det därhän, och därefter är det upp till landet att göra saker och ting. Jag tycker att regeringen gömmer sig alldeles för mycket genom att använda EU som ett underlag för debatten. Ska det fungera bättre - det kan det alltid göra? Svar ja.
Men då måste man också kunna redovisa på vilket sätt någonting som fungerar i dag ska förändras till någonting bättre. Hur ska detta förbättras? Vad är det man vill åstadkomma som man inte får grepp om och som regeringen vill göra? Jag skulle vilja fråga statsrådet om LOU - det raljerades lite över kunskapen kring det. Har vi fel när vi talar om att bidrag ska in under upphandlingsprocessen? Det är ingenting som vi har tagit beslut om tidigare. Är det på väg fram nu?
Hur ska statsrådet då se till att bidrag kommer in under offentlig upphandling? Det får statsrådet faktiskt lämna svar på. Sedan gäller det den rättsliga kritik som har kommit. Självklart vill man veta vilka de är. Man har läst att det är ett parti, Miljöpartiet, som har lämnat kritik. Det saknas information om andra. Man måste också kunna redovisa vilka de andra är. Vilka är de andra som har lämnat kritik? Vad är det EU säger som inte Sverige kan göra?
Hur kan LOU stå i vägen för bidrag? Hur tänker regeringen? Hur ska det bli bättre med den här nya ordningen?
Ann-Charlotte Hammar Johnsson (M):
Tack för svaret, statsrådet! Angående svenskt kustfiske, kustnära fiske och husbehovsfiske är det angeläget för fiskelägena i Öresund att de kan finnas kvar och ha en livlig aktivitet.
Det är olyckligt att det framkommit att det i svaren från Havs- och vattenmyndigheten och länsstyrelsen inte har rapporterats till regeringen att tumlarbeståndet har ökat samtidigt som man fiskar. I våras talade tidigare statsrådet Jennie Nilsson om transparens från länsstyrelsen och samråd. Det ska sägas att något sådant inte hade skett då, innan sommaren. Jag skulle vilja veta vad som har hänt med den frågan sedan dess.
De har engagerat sig som man ska - och behöver - i den här frågan, utifrån den oro de besitter kring vart beslutet från Havsmyndigheten tar vägen. Det är en angelägen fråga att man ska kunna fortsätta fiska. Statsrådet talar om att det måste finnas en balans - ja, men det finns svar på detta och exempel som är lämnade på hur uppgiften kan lösas.
Det är ju så att tumlarna ökar. Det måste med i den här diskussionen så att man kan behålla husbehovsfisket. Jag hoppas att regeringen tar det med sig.
Ann-Charlotte Hammar Johnsson (M):
Medborgare som drabbas av post-covid-besvär - andnöd, hjärtbesvär, värk i leder och hjärntrötthet - har insjuknat i våras och haft symtom som är olika. De har sedan tagit sig till arbetet men insett att efterdyningarna är för stora, och de har fortsatta besvär med sjukskrivning. De som har dessa och liknande besvär och blev sjuka i mars börjar nu få besvär med Försäkringskassan.
Försäkringskassan godkänner inte sjukskrivningar över 180 dagar enligt ordinarie lagstiftning. Därför vill jag fråga statsrådet Per Bolund: Arbetar regeringen med att ge ett nytt direktiv till Försäkringskassan som är covidanpassat för denna grupp?
Ann-Charlotte Hammar Johnsson (M):
Förbudet mot att servera alkohol på krogen efter klockan 20 förlängs till den 24 januari. Detta ger ett fortsatt avbräck för besöksnäringen. Krögarna är förtvivlade. Liv ska räddas, och vi ska hålla pandemin stången. Men samtidigt behövs lösningar, antingen i form av ersättningar eller att man får ha öppet med covid-19-säkerhet. Konkurser och massarbetslöshet står för dörren. Näringslivet saknar framförhållning från och dialog med regeringen.
Varför väljer regeringen att lämna så sena besked när företagen skriker efter tydlighet och framförhållning och vill bidra med lösningar? De står nära konkursens brant. Min fråga går till Per Bolund.
Ann-Charlotte Hammar Johnsson (M):
Man kan inte påstå att god tid är ett signum för regeringen. Företag och deras organisationer har likt trumpetfanfarer försökt komma med lösningar för att bidra och hjälpa till så att de ska kunna använda egna lösningar. De har även haft samtal med regeringen. De vill veta om de ska fortsätta låna eller om de ska stänga sina dörrar. De behöver planera sina verksamheter om de inte ska blir tvungna att ta ännu mer lån och hamna ännu längre ned i djupet. Varför fortsätter regeringen att ge besked i sista minuten?
Ann-Charlotte Hammar Johnsson (M):
Min fråga går till statsrådet Tomas Eneroth. Jag vill tala om företagsstöd. Handelsbolag har nu fått möjlighet att få omsättningsstöd, men då ska de komma upp i 200 000 kronor. Konstruktionen av det gör däremot att handelsbolag inte kan ansöka om stödet i den utsträckning som de skulle behöva eftersom de består av två delar. Ofta är det både passiva och aktiva ägare. Länsstyrelsen har fått uppdraget att dela ut stöden och räknar nu in de passiva ägarna i stödet, trots att de inte har med detta att göra.
Det handlar därför inte om 200 000, utan det kan bli 200 000 gånger tre om det finns tre ägare, två passiva och en aktiv. Jag vill fråga statsrådet Tomas Eneroth om han är villig att ta med sig frågan till Regeringskansliet så att stödet kan justeras.
Ann-Charlotte Hammar Johnsson (M):
Svenska företag inom transportsektorn utsätts för snedvriden konkurrens. Enligt lag får utländska lastbilar som kommer med transporter till Sverige endast göra tre stopp under sju dagar i Sverige, sedan måste de lämna landet. I veckan har vi kunnat ta del av medierapportering om det omfattande fusket med transporterna. Forskare har under längre tid kartlagt tusentals lastbilar i Sverige i den kallade Cabotagestudien.
Det visar sig att vinsterna med att fuska är större än sanktionsavgifterna. Samma förare som för åtta år sedan körde illegalt gör det fortfarande, upprepande. Jag vill fråga statsrådet Mikael Damberg: Är regeringen beredd att införa högre sanktionsavgifter och andra åtgärder för att få bort fusket och den snedvridna konkurrensen?