Morgan Johansson (S):
Det som nu händer i Mellanöstern, Syrien och Irak är den värsta humanitära krisen i vår tid. Jag besökte själv Jordanien och Libanon så sent som i våras, och det är vad FN-personalen där säger. 12 miljoner människor är på flykt. 8 miljoner är kvar i landet i Syrien. 4 miljoner har lyckats ta sig ut. Bara i Libanon talar vi om snart nästan 2 miljoner flyktingar.
I Jordanien är det säkert 600 000-700 000. Det är en katastrof - en mänsklig, humanitär katastrof - av enorma mått. 250 000 människor är döda. Vi känner alla till den bilden. Vi känner till hotet från Isis, terrorsekten, och vad den håller på med i de här områdena.
Vi känner till Bashar al-Asads bombningar av det egna folket. Han bombar sönder de egna städerna. De ligger i ruiner. Men det känner både Markus Wiechel och jag till. Det som skiljer oss åt är att när människor kommer från dessa platser, när de flyr från dessa platser, då vill jag hjälpa dem. Jag vill ge dem skydd och stöd - här i Sverige.
Vad vill Sverigedemokraterna? Vad jag förstår av den sverigedemokratiska retoriken vill de kasta tillbaka dem ut i kriget igen. Vad vill Sverigedemokraterna annars? Det är precis det detta handlar om: tusentals - tiotusentals, hundratusentals - människor som kommer till Europa och därmed också till Sverige och som söker asyl och skydd. Vi prövar då deras asylskäl.
Mellan 2011 och 2015 räknar vi med att ungefär 100 000 människor från Syrien har beretts skydd i Sverige. Jag är fantastiskt stolt över det som vi har gjort. Vi har i så fall räddat livet på över 100 000 människor. Det är det som är Sverige: solidariteten och ansvarstagandet.
Vi vänder inte ryggen åt världen, utan vi ser vad som händer i världen och försöker hjälpa till efter bästa förmåga. Just nu kommer det utöver vuxna och familjer också många ensamkommande barn. Det är helt korrekt. Så är det. Jag var själv i Malmö och besökte ankomstboenden för ensamkommande barn i förra veckan. Jag vet precis hur det ser ut. Jag vet siffrorna också.
Då ägnar sig en del, som jag var inne på i tidigare inlägg, rasistiska bloggar och inlägg åt att försöka misstänkliggöra de här barnen. "Det är inga riktiga barn. Det är egentligen bara vuxna män." 20 procent av dem är flickor. Enligt den statistik vi har från Migrationsverket är 10 procent av dem under tolv år.
Jag tror att de sa på ankomstboendet att det yngsta ensamkommande barnet, som de hade hittat på Malmö central, var fem år. Bilden man försöker få ut, att detta egentligen inte är några barn, att detta är vuxna, är alltså fullständigt felaktig. Det är ljug. Det är lögner. Det är klart att det här innebär ett stort åtagande för Sverige och en stor utmaning för Sverige som vi måste hantera. Självklart är det så.
Det handlar om att få fram tillräckligt många platser men också om att få fram tillräckligt många utbildningsplatser, om att bygga skolor och bostäder och om allt annat som vi nu håller på att göra. Det första som vi tar oss an när det gäller de ensamkommande barnen är att vi inrättar en ny form av boende, stödboende, som komplement till HVB-hemmen. Det gör att vi kan få fram fler platser.
Bara Statens institutionsstyrelse kommer att få i uppdrag att ta fram 1 000 sådana platser i statens regi till att börja med när vi har den nya lagen på plats. Vi behöver naturligtvis göra mycket mer. Det kan aldrig vara ett alternativ att vända ryggen åt dessa barn.