KBLab/rixvox huggingface dataset:
Tomas Eneroth (S):
Lars Beckman har frågat mig om jag avser att göra några särskilda prioriteringar i budgetarbetet och infrastrukturpropositionen så att resurserna räcker till att säkerställa att det befintliga järnvägs- och vägnätet får ett tillfredsställande underhåll. När den här regeringen tillträdde var situationen sådan att det under många år hade underinvesterats i underhåll av den statliga transportinfrastrukturen.
Regeringen presenterade under 2018 en ny trafikslagsövergripande nationell plan för transportinfrastrukturen, där resurserna ökade kraftigt till underhåll av både vägar och järnvägar. Detta har möjliggjort för Trafikverket att utöka genomförandet av angelägna underhållsåtgärder i hela landet. Regeringen har nyligen lagt fram en proposition för riksdagen med den största ekonomiska ramen någonsin för transportinfrastrukturåtgärder.
Sammanlagt uppgår ramen till 876 miljarder kronor för perioden 2022-2033. Det här gör vi för att både ta hand om och utveckla befintlig infrastruktur, men också för att genomföra nya investeringar i hela landet. För underhåll av vägar och järnvägar föreslås ramen uppgå till 362 miljarder kronor. Det är väl behövligt för att möta de stora behov som finns efter många år av eftersatt underhåll.
Men det är även viktigt att de medel staten tillför på infrastrukturområdet används effektivt och på bästa sätt. En bättre kostnadskontroll behövs. Kunskapsnivån när det gäller kostnadsutvecklingen och lärandet från tidigare erfarenheter behöver därför öka så att tidiga insatser kan göras. En god transparens kring orsakerna till kostnadsökningar är viktig. Arbetet med att verka för ökad produktivitet och innovation i anläggningsbranschen behöver också intensifieras.
När riksdagen har tagit ställning till propositionen fortsätter arbetet som syftar till att ta fram underlag till en ny nationell plan, den så kallade åtgärdsplaneringen. I åtgärdsplaneringen kommer regeringen självklart att bejaka frågan om behovet av underhåll i hela landet. Den här regeringen vill att hela Sverige ska växa, leva och utvecklas, och ett väl fungerande transportsystem är en viktig del i samhällsbygget.
Tomas Eneroth (S):
Jag tackar också för debatten i kväll. Jag kommer själv från Kosta, ett litet samhälle mitt i Småland med närmare 800 invånare. Jag är väl bekant med en miljö där vägarna är helt avgörande. Där går inga stambanor. Ja, det finns en militär flygplats, men alternativen till bilen är få. Det innebär att det är bilen vi använder oss av.
Jag tror att många i Småland känner igen sig i beskrivningen av att det under senare år har varit mer och mer vägarbeten. En del har till och med svurit lite över vägarbetena: Är det ännu ett vägarbete! Ja, det är det eftersom vi reparerar. Klagar ni på vägarbeten så skyll på mig, har jag sagt i intervjuer.
Efter år av underinvesteringar passar vi på att renovera. Därför lägger vi också mer resurser än någonsin på att ha en bra kvalitet i det svenska vägunderhållet. Men jag tänker att det är viktigt att poängtera att vi också måste säkerställa att de resurser vi lägger på vägunderhåll faktiskt går till vägunderhåll. Jag hoppas att ledamöterna från både Sverigedemokraterna och Moderaterna läser Riksrevisionens rapport.
Där påtalas att kostnaderna för underhållsinsatser har ökat med 60 procent jämfört med index på 10 procent. Det är en dramatisk kostnadsökning för vägunderhåll. Jag har därför lagt ett uppdrag till Trafikverket att göra en ordentlig kostnadskontroll.
När vi nu har en regering som kraftigt ökar satsningarna på vägunderhåll och järnvägsunderhåll ska det inte bli en möjlighet för företag att tjäna pengar. I stället ska vi använda och hushålla med skattebetalarnas kronor på bästa sätt. Det gör vi genom att säkerställa att vi får mer järnvägsunderhåll och vägunderhåll för pengarna i den största infrastrukturproposition som någonsin har lagts fram i landet.
Tomas Eneroth (S):
Erik Ottoson har ställt ett antal frågor till mig om trafiksäkerhet för jakthundar. Att skapa säkra passager för vilt på det högtrafikerade vägnätet bidrar bland annat till att minska trafikrelaterade skador på jakthundar. Det är Trafikverket som bedömer och beslutar om val av åtgärd. Sverige är också världsledande inom trafiksäkerhetsarbetet med högt ställda mål och nollvisionen om att ingen ska dödas eller skadas allvarligt i trafiken.
Det behövs ett fortsatt aktivt arbete med dessa frågor för att uppnå målen och ambitionerna. Infrastrukturpropositionen, som regeringen nyligen lämnat till riksdagen, innebär den största ekonomiska ramen för infrastruktur någonsin och bland annat fortsatta satsningar på just trafiksäkerhet. Avslutningsvis vill jag påminna om hundförarens ansvar att hålla sig välinformerad om de bestämmelser som gäller för jakt med hund.
Tomas Eneroth (S):
Tack, Erik Ottoson - jag uppskattar verkligen engagemanget i jakt och jakthundar! Jag uppskattar mindre att Erik Ottoson som ledamot inte ger svar på en fråga om huruvida det är klokt av Moderaterna att avsevärt, med 30 miljarder kronor, dra ned resurserna på utvecklingsanslaget och trimnings och miljöåtgärder. Det är det som skulle kunna innebära mer resurser till exempelvis viltstängsel, och jag har ändå uppfattat det som att Erik Ottoson är för den typen av insatser.
Jag tror att det kan vara viktigt för att minska antalet viltolyckor. Jag nämnde tidigare siffran 60 000 trafikdödade djur på våra vägar, varav 233 jakthundar. Det är naturligtvis allvarligt men glädjande nog ändå en ordentlig minskning, enligt Agria, en 20-procentig minskning.
Det finns säkert olika orsaker till detta, både att vi nu gör mer insatser för att skydda trafikanter och, tror jag, ett ökat säkerhetsmedvetande och en ökad teknisk utveckling när det gäller våra fordon. Sedan är det naturligtvis viktigt att påpeka, även om jag uppfattar att Erik Ottoson tycker att det är arbetsamt, att det är ett strikt hundägaransvar. Vi kommer inte ifrån det.
Den som har en hund har ett ansvar för hunden. Det gäller i jaktsituationer, och det gäller i alla andra sammanhang. Då måste man säkerställa att man kan ta det ansvaret. Annars är det så: Vid olyckor som sker är det du som hundägare som har ett ansvar. Så säger regelverken. Jag tror att det är viktigt att också påminna om detta.
Det är viktigt att vi - och det ligger inom ramen för arbetet med nollvisionen - utformar infrastrukturen på ett sätt som innebär att vi får färre skadade och dödade i trafiken.
Nu har ju nollvisionen i syfte att begränsa antalet skadade och dödade människor, och vi är nu i ett läge där vi har det lägsta antalet någonsin tack vare ett mycket framgångsrikt arbete i Sverige - men också tack vare ett framgångsrikt arbete i svensk fordonsindustri, där vi arbetat med att skapa allt säkrare fordon som kan bromsa och stanna i god tid.
Det handlar dessutom om att vi anpassar hastigheten efter det väglag som råder och att det nu i allt högre takt faktiskt kommer bilar som kommunicerar med varandra och ser till att informera om saker som händer längs vägen. Jag är alltså optimistisk när det gäller trafiksäkerheten. Jag tycker att det är viktigt att vi fortsatt säkerställer att vi kan ha viltstängsel längs våra vägar och på andra sätt säkerställer att det blir en trygg trafikmiljö så att fordonen kommer fram.
Men jag är förstås också angelägen om att jaktverksamhet ska kunna fungera på ett bra sätt. Där har hundägare ett strikt hundägaransvar, och vi ska naturligtvis se till att det blir en så bra samverkan som möjligt inte minst med Nationella Viltolycksrådet, som arbetar otroligt framgångsrikt med detta.
Tomas Eneroth (S):
Jag uppskattar som sagt engagemanget. Om nu Erik Ottoson, fru talman, är engagerad i att man ska få sätta upp skyltar kanske det också ska uttryckas lite tydligare när frågorna till regeringen formuleras framöver.
Även om det är sant att riksdagsledamöter inte ska behöva stå till svars inför frågor från regeringen tycker jag ändå att det är intressant att Erik Ottoson inte med ett ord bemöter det faktum att det förslag som han själv och Moderaterna kommer att rösta för i riksdagen innebär en avsevärd minskning av resurserna för den här typen av insatser.
Jag tror att vi behöver mer insatser både för trafiksäkerhet och för att kunna utveckla det svenska transportsystemet. I utvecklingsanslaget inryms nyinvesteringar i både järnväg och väg liksom trimnings- och miljöåtgärder som på det sättet förbättrar trafiksäkerheten. Där vill, fru talman, Moderaterna skära ned med över 30 miljarder kronor.
Alla riksdagens ledamöter har naturligtvis möjlighet att rösta för olika förslag och kan göra precis som de vill i det sammanhanget. Den möjligheten finns naturligtvis också för ledamoten Ottoson. Jag har som sagt inget övrigt att tillägga mer än att jag uppskattar Nationella Viltolycksrådets arbete. Jag tycker att det är väldigt viktigt. Jag tycker också att det är viktigt att vi kan fortsätta att öka trafiksäkerheten i Sverige, och det gör vi.
En viktig del är det som Trafikverket gör med att sätta upp viltstängsel och utforma trafikmiljön på ett säkert sätt. En annan är det starka ideella engagemang som finns. En tredje, som varit aktuell här, är naturligtvis att vi sedan ser till att skydda inte minst hundar från att komma upp på vägar där fordon kör i mycket hög hastighet.
Tomas Eneroth (S):
Thomas Morell har frågat statsrådet Mikael Damberg om regeringen har en handlingsplan för hur effektiva räddningsinsatser ute till havs ska kunna släcka bränder i elektriska fordon och om handlingsplanen i så fall också omfattar räddningsinsatser för människor som befinner sig ombord på fartyg med brinnande elfordon. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Det finns omfattande bestämmelser i lag, förordning och myndighetsföreskrift om hur en brand ombord på ett fartyg ska förhindras eller släckas.
Regelverket syftar till att säkerställa säkerheten för människoliv till sjöss. Bestämmelserna om brandbekämpning ombord på fartyg baserar sig i mycket stor utsträckning på internationella regler. Det pågår nu en revidering av dessa regler, och Sverige driver aktivt på i förhandlingarna för ett förbättrat skydd vid händelse av bränder ombord på fartyg.
Tomas Eneroth (S):
Jag kan återgälda önskningen och tacka Thomas Morell för många debatter under det här riksdagsåret. Det kommer säkert att bli fler debatter framöver. Det ser jag fram emot. Återigen: Vi har ett stort kunnande i Sverige när det gäller sjösäkerhet, och det är något som vi ska vara stolta över och som svensk expertis sprider i landet.
På tal om de rent allmänna frågorna som rör oss som arbetar med transport- och infrastrukturfrågor är en viktig del också att öka inflaggningen, så att det är svenskbyggda och gärna svenskdrivna fartyg som finns på våra vatten och för att säkerställa att vi har bra kompetens ombord. Men, och det är viktigt att poängtera för dem som följer den här debatten, säkerhetsreglerna gäller även annan personal och andra befälhavare.
Det finns ett internationellt regelverk inom IMO i Sverige. Just nu bedriver vi också en kampanj för att få komma in i IMO:s styrelse för att kunna göra än mer avtryck i det internationella säkerhetsarbetet.
Tomas Eneroth (S):
Maria Stockhaus har frågat mig vad jag avser att göra när det gäller den utredning om Bromma flygplats som är tillsatt. Det har tillsatts en utredare som ska analysera och redovisa hur driften och verksamheterna vid Bromma flygplats formellt kan avvecklas. Det handlar bland annat om att beskriva de juridiska respektive ekonomiska förutsättningarna och konsekvenserna av en avveckling av flygplatsen.
Utredaren har också i uppdrag att beskriva och redovisa åtgärder för att säkra nödvändig kapacitet vid Arlanda flygplats vid en avveckling av verksamheten. Uppdraget ska redovisas senast den 31 augusti 2021. Tillkännagivandet i riksdagen minskar inte behovet av att belysa dessa frågor.
Tomas Eneroth (S):
Tack, Maria Stockhaus! Låt mig börja i riksdagen. Jag har, som jag har nämnt tidigare under dagens interpellationsdebatter, varit i riksdagen länge. Jag kom in 1994 och har den allra största respekt för diskussionerna, förslagen och besluten som tas här. Därför har det varit väldigt viktigt för mig som infrastrukturminister att också vara noggrann med att följa riksdagens beslut. Det som har hänt när det gäller tillkännagivandena, inte minst 2016, är att vi fick en diskussion om flygskam, vilket gjorde att flyget minskade kraftigt.
Vi har sedan dess också haft en pandemi som innebär att i princip allt reguljärt flyg mellan länder har upphört. Vi står med tom kapacitet på Bromma, på Arlanda och på många flygplatser runt omkring i världen. Jag vet inte om det är en god idé från vare sig Moderaterna eller någon annan att driva tom verksamhet vidare till väldigt dyra pengar. Vi ska vara aktsamma om skattebetalarnas pengar.
Swedavia har till regeringen lämnat in en redovisning som visar att det inte finns marknadsmässiga förutsättningar att driva Bromma vidare. Vi vet från internationella flygorganisationer att det kommer att ta ganska lång tid innan flyget återhämtar sig - till 2025, 2026 eller 2027. Det är klart att det då kanske finns förutsättningar att ändå utreda hur en nedläggning och avveckling av verksamheten vid Bromma kan se ut och om det finns förutsättningar att säkra kapaciteten på Arlanda.
Jag tror att ett sådant utredningsförfarande skulle vara nog så viktigt oavsett vilken slutsats man sedan drar. Jag ser inte att detta på något sätt skulle vara en obstruktion mot riksdagsbeslutet. Det vore tvärtom ett sätt att faktiskt säkerställa att vi har bra beslutsunderlag för att kunna fatta beslut framöver. Jag tror att det är viktigt. Jag förstår och har all respekt för att ett oppositionsparti vill misstänkliggöra och driva på. Så ska det vara, och så skulle det säkert vara om platserna var ombytta också.
Men jag tror faktiskt att vi i det här läget måste lyssna inte minst på näringslivets olika företrädare, som handelskammaren i Stockholm och andra som när en oro för vad det innebär om vi inte kan få en kapacitet på Arlanda.
Tomas Eneroth (S):
har ställt tre frågor till mig om regler för biogasbilar och den statliga miljöbilsdefinitionen. Låt mig inleda med att understryka att regeringen gör stora satsningar på att ställa om transportsektorn och vår fordonsflotta. En viktig del i det arbetet är förbättrade förutsättningar inte minst för biogasen. Vi har bland annat infört stöd för utveckling av biogasbussar och vid privata inköp av biogasbilar.
Vi har gett Transportstyrelsen i uppdrag att se över merkostnaderna för gasbilar vid besiktning. Vi har breddat stödet till produktion av biogas. Det är viktiga insatser för att Sverige ska kunna klara av målsättningarna i Parisavtalet. Nu har Sverige, precis som andra EU-länder, i uppdrag att införa ett EU-direktiv för att stärka marknadsintroduktionen av el- och vätgasbilar.
När det gäller den offentliga upphandlingen kräver EU-direktivet att 38,5 procent är en ren lätt bil. Förslaget innebär alltså inget förbud mot att offentlig sektor ska få upphandla gasbilar. Cirka två av tre bilar som upphandlas i offentlig sektor kommer fortsatt att kunna vara gasbilar.
Förslaget om hur EU-direktivet bör genomföras i Sverige, inklusive ändringen i den statliga miljöbilsdefinitionen, är nu ute på remiss till den 28 juni, och regeringen är beredd att lyssna på remissinstansernas synpunkter. För mig är det självklart att vi behöver kraftfulla åtgärder inom flera områden för att ställa om transportsektorn till fossilfrihet. Biogasens nytta som resurs måste tas till vara på bästa sätt.
Tomas Eneroth (S):
Jag tycker att det här är en märklig debatt. Jens Holm bevittnar själv och till och med berömmer regeringens alla insatser för inte minst biogasbilar. Det är premier, investeringar, förbättrade förutsättningar och nu senast besiktning.
Att vi sedan i den statliga miljöbilsdefinitionen, där staten har med ungefär 30 biogasbilar, säger att staten ska gå före och upphandla rena bilar är inte något som påverkar hela biogasmarknaden.
Det här handlar om de 30 bilmodeller som staten har att upphandla som biogasfordon. 38,5-procentsregeln gäller för kommuner och regioner. Med det regelverk som finns nu kan man till och med öka andelen biogasfordon hos kommuner och regioner. Det rör över huvud taget inte privatpersoner.
Det var inte så länge sedan vi hade en diskussion i kammaren där Jens Holm pratade sig varm för utbyggnad av elbussar i kollektivtrafiken. Nu är det uppenbarligen helt andra tongångar. Jag tror att det är bra att vi främjar elfordon och att staten går före.
Sedan kan man i dessa tider tycka att det är märkligt att Jens Holm för en stor diskussion om detta när Jens Holm nu, inte bara i utskottet, allt oftare gör överenskommelser med Sverigedemokraterna, Moderaterna och Kristdemokraterna för att föra en politik som motverkar en sådan utveckling. Det sker framför allt nu i ett läge när vi riskerar att få en parlamentarisk situation med en regering som inte kommer att främja klimatet framöver.
Det är också konsekvensen av det agerande som Jens Holm och hans parti just nu bedriver.
Tomas Eneroth (S):
Låt mig först göra en lite mer allmänpolitisk reflektion. Jag kan ändå konstatera att det nu är relativt ofta som Vänsterpartiet i trafikutskottet gör upp med Sverigedemokraterna, Moderaterna och Kristdemokraterna. Nu är det fråga om att förorsaka en konstitutionell kris när Vänsterpartiet har redovisat att man kommer att rösta på Sverigedemokraternas förslag till misstroendevotum mot regeringen.
Hur det ska bidra till en mer konstruktiv och progressiv klimatpolitik är för mig helt främmande, men det kanske Jens Holm kan redovisa i något annat sammanhang. Det här handlar om att vi främjar biogasbilar. Vi gör det på en mängd olika sätt med produktionsstöd och nu senast med förslaget om ett stöd vid besiktning av biogasbilar. Vi gör mycket för att främja biogasfordonen. Vi tycker också att det är rimligt att staten går före.
I den statliga miljöbilsdefinitionen som bara stipulerar vad statliga myndigheter ska göra finns, enligt uppgift, ett trettiotal fordon. Där är det rimligt att staten går före och visar att vi minsann också kan främja helt rena bilar enligt EU:s definition. Då skulle det i så fall innebära laddhybrider eller för den delen säkerligen rena elbilar i de fordon det handlar om. Det här kommer inte att ha en stor påverkan.
Tvärtom innebär 38,5-procentsregeln att regioner och kommuner i sin upphandling fortfarande kan öka andelen biogasfordon. Privatbilar berörs inte av detta. Snarare ökar vi incitamenten för att köpa biogasfordon med den besiktningspremie eller diskussion som har lagts ut som ett uppdrag för att titta på besiktningskostnader. Jag delar inte oron, men jag har också varit noga med att skicka ut förslaget på remiss.
Jag kommer att lyssna på remissinstansernas synpunkter. Jag tror också att det är en missuppfattning eller ett medvetet sätt att väcka uppmärksamhet - det har jag all respekt för - men om man läser förslaget noggrant framkommer det att vi har att implementera ett EU-direktiv. Det gör Sverige. I samband med det skärper vi statens ambitionsnivå när det gäller att ha fler rena fordon.
Att Jens Holm och Vänsterpartiet tycker att det är ett bekymmer att staten vill gå före och ha fler rena fordon är lite märkligt. Varför skulle det vara ett bekymmer? Låt oss först se på remissinstansernas synpunkter på den remiss som finns, och låt oss sedan ta en diskussion om hur vi framöver ska reglera. Det viktiga är att alla har klart för sig att det finns ett direktiv att implementera. Det gör Sverige.
Tomas Eneroth (S):
Som jag säger tror jag att konsekvensen är att det trettiotal biogasfordon som staten har upphandlat kommer att bli elfordon på sikt. Det är väl den ena konsekvensen i den statliga miljöbilsdefinitionen. I övrigt är det inget tvivel om att det är under den här regeringens ledning och under socialdemokratiska regeringars ledning som vi har fört en progressiv klimat- och miljöpolitik och främjat både biogasproduktion och biogasfordon. Vi har också sett en dramatisk ökning av antalet biogasfordon.
EU-direktivet är vi skyldiga att implementera, och det innebär att vi fortsatt till och med kan öka andelen biogasfordon i landet. Jens Holm tillhör ett parti som nu äventyrar den här typen av satsningar genom att på måndag ställa sig bakom Sverigedemokraternas misstroendevotum och i det läget kanske, om olyckan skulle vara framme, se till att vi får en helt annan klimat- och miljöpolitik i det här landet.
Tomas Eneroth (S):
Jessica Thunander har frågat mig om jag är beredd att riva upp och ompröva infrastrukturobjekt med hänsyn till miljömålen. Låt mig inleda med att konstatera att Sverige har en mycket ambitiös klimatpolitik. Sverige ska bli världens första fossilfria välfärdsland. De klimatmål som är uppsatta ska nås.
Just nu genomförs regeringens nationella trafikslagsövergripande plan för infrastrukturen för perioden 2018-2029, en satsning på över 700 miljarder kronor. Det innebär bland annat den största järnvägssatsningen i modern tid. Det gör vi för att öka tillgängligheten, modernisera svensk infrastruktur och öka möjligheterna för klimatsmarta transporter. Utgångspunkten för den nationella infrastrukturplaneringen är att de transportpolitiska målen ska nås.
Klimatmålen är en central utgångspunkt. Därutöver finns det också flera andra mål som riksdagen och regeringen satt upp. Det är många samhällsutmaningar där transportsystemet spelar en stor roll och flera behov ska vägas mot varandra. Regeringen har nu inlett arbetet med att ta fram en ny nationell plan genom att uppdra åt bland annat Trafikverket att ta fram inriktningsunderlag.
Utgångspunkter är bland annat att klimatomställningen ska genomsyra politiken och att klimatmålen ska nås. Klimatmålen är därför även en central utgångspunkt för den statliga transportinfrastrukturplaneringen. Trafikverket redovisade sitt inriktningsunderlag den 30 oktober. Underlaget gick samtidigt ut på bred remiss och kommer att beredas på sedvanligt sätt inom Regeringskansliet.
Tomas Eneroth (S):
Tack, Jessica Thunander, för en viktig diskussion! När det gäller grundfrågan om att lyfta ut ska vi komma ihåg att det inte görs så ofta. De gånger man lyfter ut objekt ur en nationell plan skapar det stora konvulsioner eftersom hela tanken är att det är en långsiktig planering så att det finns förutsägbarhet, inte minst för kommuner och regioner. Det mest kända exemplet på utlyfta projekt är att den nytillträdda borgerliga regeringen 2006 valde att lyfta ut Norrbotniabanan.
Jag har sagt det vid några tillfällen nu: Tänk om man inte hade gjort det! Då hade den varit byggd nu, ungefär. Då hade vi haft Norrbotniabanan längs Norrlandskusten. Hur viktigt hade det inte varit för Northvolts etablering och för deras möjlighet att rekrytera personer till Skellefteåregionen? Hur viktigt hade det inte varit för möjligheten att ha klimatsmarta person- och godstransporter längs hela Norrlandskusten i stället för bilar och lastbilar? Det är klart att det hade varit en väsentligt bättre investering.
Min utgångspunkt är att man ska vara väldigt försiktig med att förändra förutsättningar när det finns en vikt i att man har förutsägbarhet. Varje nationell plan är å andra sidan en ny nationell plan. Men jag tror att man ska vara väldigt försiktig, inte minst utifrån behovet av förutsägbarhet i transportplaneringen. Jag delar inte uppfattningen att Trafikverket inte ser klimatutmaningen.
Jag tycker tvärtom att Trafikverket gör ett gediget arbete i att beskriva de utmaningar som klimatomställningen innebär för hela infrastrukturen. Där har man förstärkt sin kompetens, och man arbetar på ett väldigt bra sätt med att beskriva detta. Det är också så att Trafikverket i sina processer, i upphandlingen av genomförandet av infrastrukturbyggandet, nu ställer helt andra klimatkrav än man gjorde förr i tiden.
Det är också viktigt eftersom själva byggandet av infrastruktur, hur mycket vi än vill se det, i sig leder till ganska tunga klimatutsläpp. Min utgångspunkt är att vi ska klara klimatmålen. Vi ska ställa om Transportsverige, och vi ska göra det i hela Sverige med hela Sveriges support - inte bara storstädernas.