KBLab/rixvox huggingface dataset:
Åsa Torstensson (C):
Maria Stenberg har frågat mig på vilket sätt jag avser att garantera tillgång till betalservice i hela landet. Övergången från kassaservice till grundläggande betaltjänster har förberetts noga, och regeringen har vidtagit betydelsefulla åtgärder för att garantera tillgången till grundläggande betaltjänster. Regeringen har avsatt medel för upphandling av betaltjänster och gett Post- och telestyrelsen i uppdrag att genomföra upphandlingen.
Detta arbete pågår för närvarande. Vidare har regeringen sett till att länsstyrelserna bevakar att de upphandlade tjänsterna motsvarar samhällets behov. Jag har stort förtroende för myndigheternas arbete. Jag har även hållit ett dialogmöte med landets pensionärsorganisationer. Genom det mötet fick jag en aktuell och bra bild av hur pensionärernas behov av betaltjänster ser ut.
I länsstyrelsernas bevakningsuppdrag ingår därför särskilt att bedöma tillgängligheten till tjänsterna ur både äldres och funktionshindrades perspektiv. Jag litar på att Post- och telestyrelsen kommer att lösa uppgiften på ett bra sätt. Detsamma gäller länsstyrelserna. Skulle det vid återrapporteringen visa sig att tillgängligheten i någon del inte motsvarar det statliga ansvaret kommer jag naturligtvis att överväga nödvändiga åtgärder.
Åsa Torstensson (C):
Jag förstår egentligen inte vad Maria Stenberg saknar för viljeyttring.
Jag måste faktiskt upprepa det jag har sagt i tidigare debatter: Svensk kassaservices service i den struktur den har haft nu och dess nedläggning efter ett riksdagsbeslut har naturligtvis en grund i att efterfrågan har förändrats över tid.
Om inte efterfrågan på den servicen förändrat sig skulle väl Socialdemokraterna inte ha sett till att organisera detta i Svensk kassaservice för några år sedan. Det är också orsaken till att vi nu går vidare med att identifiera de områden som kan vara aktuella för upphandling.
I samband med det har över 1 600 bankkontor identifierats och placerats ut på en karta. Ett avstånd om 30 kilometer från bankkontor har mätts upp, och på den framtagna kartan kan man se hur befolkningens tillgång till bank ser ut. På 150 orter har Svensk kassaservice i dag ett fast serviceställe.
På 20 av de här orterna, där det saknas alternativ, har Post- och telestyrelsen efter samråd med länsstyrelserna funnit att en upphandling behövs. Utöver dem har sammanlagt 67 landsbygdsområden identifierats där man har så dålig tillgång till betaltjänster att upphandling bör ske. Det är ett oerhört tydligt underlag.
Det är ett underlag som är tillgängligt för interpellanten på myndigheternas hemsidor.
Post- och telestyrelsens slutsats är att upphandlingen ger dem som behöver det tillgång till de här tjänsterna på ett rimligt villkor samt att upphandlingen i sig inte heller - vilket inte Maria Stenberg efterfrågar, men som andra efterfrågar - kommer att hämma framväxten av nya lösningar som också marknaden naturligtvis har ett intresse av.
Det har ju hänt och det händer saker runt omkring i landet nu när det ges möjlighet att föra in det som i dag ingår i Svensk kassaservice i annan service. För den grupp som består av 1 644 hushåll som har erbjudits utsträckt lantbrevbärarservice upphandlar Post- och telestyrelsen den tjänsten även i fortsättningen.
Här sker ingen förändring.
Det kommer inte att se likadant ut, men det har heller inte Svensk kassaservice gjort över tid. De som har haft behov av att vända sig till Svensk kassaservice vet nog hur det har förändrat sig över tid.
Åsa Torstensson (C):
Jag har full förståelse för att förändringar alltid skapar oro runt om i landet. Jag tror också att det är viktigt att förstå att Svensk kassaservice har funnits i alla delar av landet. Men åker Maria Stenberg runt och säger att Posten ska läggas ned förstår jag att det skapas oro i landet.
Det som pågår nu sker på grund av att jag har tagit initiativ och gett Post- och telestyrelsen i uppdrag att se till att göra en upphandling på de här orterna så att man får en service som motsvarar den som Svensk kassaservice har erbjudit. Det är ju på mitt och på regeringens uppdrag som myndigheter har att sköta dessa uppgifter.
Jag tror inte att Maria Stenberg menar att jag personligen kan sköta upphandlingen, för då tror jag att jag skulle få stå till svars för andra anmälningar. Upphandlingen som Post- och telestyrelsen har att ansvara för går ut på att ge motsvarande service som på andra orter på de 87 orter där man har identifierat att det inte finns en marknad.
Precis som Maria Stenberg säger existerar inte marknad överallt. Det finns inte något som tar vid på ett naturligt sätt. Det är därför som det är en upphandling på gång. Det är därför som det är Post- och telestyrelsens ansvar att tillsammans med länsstyrelserna identifiera de orterna och sedan genomföra upphandlingen.
Återigen vill jag säga att för den grupp som består av 1 644 hushåll som erbjuds utsträckt lantbrevbärarservice upphandlar Post- och telestyrelsen den tjänsten även i fortsättningen, så här sker ingen förändring. Jag tror att det är bra, för naturligtvis är det så vid förändringar, som Maria Stenberg också hänvisar till, att det skapas oro, för man vet inte vad som kommer efter en sådan förändring.
Det är naturligtvis självklart. Det är därför som länsstyrelsen har som uppgift att följa upp och utvärdera för att staten ska vidta åtgärder för att lägga saker till rätta, om det inte skulle vara tillfredsställande. Det är också en del i förändringsprocessen.
Samtidigt hade jag anledning att överlägga med pensionärsorganisationerna. Det är många generationer som inte använder sig av den moderna tekniken eller har tillgång till den i stället för att använda post och bank.
Det innebär att det fortfarande finns ett ansvar hos staten att sköta upphandlingen. Parallellt med detta sker ett annat arbete som rör IT-infrastrukturen.
Det pågår för att det ska bli tillgängligt och ha bra kapacitet i alla delar av landet, men det hjälper inte alltid den generation som inte känner sig villig eller mogen att använda sig av detta.
Åsa Torstensson (C):
Jag tror att det är bra, Maria Stenberg, att vi har haft denna interpellationsdebatt. Det pågår ett arbete i landet där Post- och telestyrelsen och länsstyrelserna är aktiva för att göra en upphandling som är klar till årsskiftet. Men jag skulle aldrig säga att det inte kommer att ske en förändring.
Som politiker är jag ständigt aktiv i att skapa förändringar. Det kan vara så till och med, Maria Stenberg, att en förändring också leder till mycket bättre service. Låt oss se resultatet av upphandlingen och därefter göra en utvärdering så att det blir en bra service i alla delar av landet. Det är för mig avgörande.
Jag är den första som ställer mig bakom att staten har en roll där marknaden inte fungerar.
Åsa Torstensson (C):
Staffan Anger har frågat om jag kommer att medverka till att vi får investeringsmedel till en större sluss i Södertälje. Låt mig först säga att både Köpings och Västerås hamnar spelar en viktig roll i det svenska transportsystemet. Dessa hamnar är beroende av en väl fungerande sluss i Södertälje. Jag delar också Staffan Angers uppfattning att sjöfarten i Mälaren är viktig för näringslivets transporter.
Hur Mälarsjöfarten och slussen i Södertälje kommer att se ut i framtiden beror bland annat på det slutliga utfallet av Klimat- och sårbarhetsutredningens slutbetänkande som presenterades den 1 oktober förra året samt i utredningens delbetänkande som presenterades i november 2006. Denna utredning redovisar bland annat vilka åtgärder som måste vidtas för att förhindra översvämningar i Mälaren.
Klimat- och sårbarhetsutredningen visar att Sverige kommer att påverkas kraftigt av klimatförändringarna, och anpassningen till klimatförändringarna bör påbörjas redan i dag. Utredningen föreslår därför att avtappningskapaciteten genom Södertälje sluss samt slussen vid Söderström i Stockholm ökas. Kostnadsansvaret bör enligt utredningen delas mellan kommunerna runt Mälaren och staten.
Regeringen gav i början av det här året i uppdrag till bland annat Sjöfartsverket att utveckla regionala systemanalyser som ska tydliggöra förutsättningarna för bland annat regional, kommunal och privat medfinansiering av olika infrastrukturprojekt.
Sjöfartsverket kommer senast den 30 september i år att redovisa sitt uppdrag och slutsatserna där tillsammans med Klimat- och sårbarhetsutredningens analyser kommer att utgöra ett viktigt underlag för regeringens slutliga ställningstagande till vilka åtgärder som bör vidtas när det gäller slussen i Södertälje.
Åsa Torstensson (C):
Som interpellanten Staffan Anger och andra har sagt beror det på flera intressenter att det blir en bra lösning när det gäller slussen i Södertälje. Jag har mött detta framför allt utifrån ett näringslivsintresse i form av uppvaktningar och artiklar som Staffan Anger har lämnat över till mig.
Det handlar om engagemanget för att fortsatt ha bra förutsättningar för godstransporter och därmed vikten av att man skapar förutsättningar för investeringar i slussen i Södertälje.
Men inte desto mindre har den naturligtvis ett mycket tydligt samband med de risker och de sårbarhetssituationer som dagens infrastruktur nu står inför och kanske till viss del redan har blivit drabbad av. Det kommer att krävas tydligare säkerhetsanalyser och säkerhetsåtgärder.
Men det handlar framför allt om att förebygga ett eventuellt kommande ökat tryck på grund av klimatförändringar. Därför är naturligtvis det som Klimat- och sårbarhetsutredningen har lämnat ifrån sig en oerhört viktig del i det samlade ansvaret när regeringen därefter går vidare med detta.
Det finns ett engagemang och ett tryck att man ska överföra ytterligare gods på sjöfarten, i detta sammanhang utifrån näringslivet i och kring Västmanland och så vidare.
Det får naturligtvis också konsekvenser på de investeringar eller kommande ytterligare kostnader som skulle krävas. Staffan Anger angav vikten av att det också görs investeringar för att man ska kunna ta emot större fartyg.
Större fartyg innebär ytterligare krav på muddringar för säkerheten i fråga om djup och bredd. Det är i sin tur miljöpåverkande, som i sin tur kräver miljökonsekvensanalyser.
Detta är alltså en mycket komplex fråga i sig, precis som Gunnar Andrén säger. Det finns minst två sidor när det gäller de åtgärder som krävs för slussen i Södertälje.
Inte desto mindre tror jag att det är viktigt att vi också ser att Sjöfartsverket, som har ansvaret för slussarna i Södertälje, arbetar med de gamla portarna och har ersatt portarna nedströms med nya.
Man analyserar och har påbörjat en projektering av slussportarna uppströms för att undersöka vilka möjligheter det finns att sätta dit slussportar som gör det möjligt att öka avtappningskapaciteten jämfört med i dag. Det är naturligtvis viktigt att se att det pågår ett arbete.
Vi befinner oss alltså inte i en stillastående situation även om det är andra åtgärder som interpellanten och övriga debattörer efterfrågor just i syfte att stärka situationen i fråga om godstrafik till sjöss. Men jag tror att det är viktigt att vi har med oss att det också vidtas åtgärder i dag.
Åsa Torstensson (C):
Jag tror att det är viktigt att se Mälarhamnarna som en del av en infrastrukturkedja. Då berörs naturligtvis fler än de specifika kommuner utifrån vilka Staffan Anger och Jörgen Johansson diskuterar.
I det här sammanhanget berör åtgärderna och effekterna när det gäller slussen i Södertälje mer än enbart svenskt näringsliv med anledning av de sårbarhets- och klimatdiskussioner som vi nu har så högt upp på dagordningen.
Det pågår ett arbete utifrån att Sjöfartsverket tillsammans med övriga transportverk har i uppgift att senast den 30 september beskriva och dra slutsatser av Klimat- och sårbarhetsutredningen men också göra mer systemanalyser av transportsystemet.
Detta åligger också länsstyrelserna och annan regional nivå som finns i de sammanhangen. Detta ska alltså förankras och göras tillsammans med både näringsliv och regionala och lokala företrädare. Det arbetet är oerhört viktigt just för att sätta Mälarhamnar i ett större sammanhang.
En annan åtgärd med anledning av klimatdiskussionen generellt är att vi har gett Sika och våra verk i uppdrag att utreda och analysera vilka möjligheter och vilka incitament som egentligen finns när det gäller att föra över gods från ett transportslag till ett annat.
Det talas mycket om att det är lätt att med ekonomiska styrmedel föra över gods från ett transportslag till ett annat. Men det finns också de som är kritiska till den synpunkten.
Därför vill vi ha en regelrätt analys för att också kunna skapa förutsättningar för att göra rätta prioriteringarna i den infrastrukturplanering som vi ska ange och som sträcker sig lite längre fram i tiden.
Viktigt är att Klimat- och sårbarhetsutredningen, som ska resultera i en proposition, har i uppgift att skapa ett underlag och förutsättningar för analyser och för att förebygga så att vi inte hamnar i en Arvikasituation.
Därför tror jag mer på att utredningens inriktning beträffande det offentligas roll är tydligare i ett förebyggande arbete än att försäkringsbolagen kommer in i ett skede där det redan är katastrof eller ett problem uppkommit.
Som jag sagt är Klimat- och sårbarhetsutredningen viktig med anledning av åtgärderna kopplade till slussen i Södertälje. Den propositionen är en viktig del för vilka åtgärder som så småningom kommer att vidtas. I dagsläget är det kanske inte så lätt att avgöra vilka summor vi har att hantera.
Vi pratar om drygt 600 miljoner kronor i ett tidigare underlag som den tidigare regeringen fick. I dag är det svårt att avgöra om det är realistiska summor man pratar om. Det där får vi återkomma till med anledning av det underlag som finns och det arbete som nu pågår i departementet.
Åsa Torstensson (C):
Jag vill tacka deltagarna i denna interpellationsdebatt för den här diskussionen. Som flera av er har sagt handlar det kanske inte enbart om slussen i Södertälje och om investeringar i den utan också om sjöfartens roll framöver och dess möjligheter att spela en större roll framöver utifrån klimatet och den sårbara situation som vi i dag befinner oss i och utifrån de åtgärder som krävs för att minska koldioxidutsläppen.
Inte desto mindre ska det också konstateras att själva investeringen i slussen i Södertälje har två oerhört viktiga ben. Också det måste lösas.
Ett ben handlar om intresset för att stärka sjöfarten och därmed få in tyngre och större fartyg, vilket naturligtvis får ytterligare konsekvenser när det gäller behovet av muddring som i sin tur också är miljöpåverkande.
Samtidigt måste vi analysera konsekvenserna av det som Klimat- och sårbarhetsutredningen lämnat ifrån sig - detta med vikten av att göra investeringar för att möta kommande situationer eller den situation vi nu befinner oss i med anledning av den förändrade klimatsituationen.
Självklart måste också alla som lyssnar på debatten vara införstådda med att situationen för slussen i Södertälje inte är någon nyuppkommen situation nu 2008. Redan i början av 2000-talet lyftes den fram som en viktig fråga från Sjöfartsverkets sida. Därmed har den diskuterats under många år både från näringslivet och från lokala och regionala politiska företrädare.
Vi ska ha med oss det. Samtidigt har det under tiden dragit i väg, och tidsaspekten har gett nya underlag utifrån just sårbarhetsaspekterna.
Det gör att det är bra att Sjöfartsverket nu tillsammans med andra företrädare återkommer till regeringen med en uppdatering om vad som behöver göras och vilka åtgärder man är beredd att vidta.
Åsa Torstensson (C):
Monica Green har återigen frågat mig vilka fler initiativ jag avser att ta för att lösa upp problematiken kring järnvägen och Lerums kommun. Dessutom frågar Monica Green vad jag avser att göra för att se till att Göteborgs järnvägsstation kan byggas om till en modern genomfartsstation.
Jag vill till en början återigen påminna Monica Green om den debatt i frågan vi hade den 18 december 2007 och att Monica Green den 9 april i år ställde en snarlik interpellation till mig och hann se svaret innan hon drog tillbaka sin interpellation. Kort därefter inkom Monica Green med ytterligare en interpellation som vi debatterade den 9 maj i år. I de föregående svaren och under debatterna har jag gett ett tydligt svar angående järnvägen genom Lerum.
Jag sade att initiativet för att hitta en lösning ligger hos Lerums kommun och hos statliga Banverket. Jag sade att lösningen ska utformas på ett sätt som är bäst för regionen som helhet och för järnvägssystemet. Detta meddelade jag Lerums kommun i ett brev, och jag förmedlade även budskapet till Banverket och Västra Götalandsregionen.
Jag noterade att Västra Götalandsregionen inte delar Lerums kommuns önskan om en särskild utredare och att regionen anser att detta skulle leda till ytterligare förseningar. I stället pekade regionen på att det är synnerligen viktigt att olika aktörer och intressenter gör vad man kan för att förbättra spårkapaciteten och höja kvaliteten i tågtrafiken på Västra stambanan. Jag finner ingen anledning att agera på annat sätt än vad jag precis redogjort för.
Svaret är därmed detsamma nu som vid de två tidigare tillfällena. Min förhoppning är att parterna kommer att så snart som möjligt komma överens om en lösning som kan gynna kommunen, regionen och Sverige. Jag kommer att följa frågan noggrant. Angående Göteborgs station har Banverket tagit fram en järnvägsutredning om olika ombyggnadsalternativ. Ombyggnaden av stationen är en del av projektet Västlänken, som är en ny järnvägstunnel under Göteborg.
Regeringen bereder för närvarande en infrastrukturproposition som ska presenteras hösten 2008 i samband med budgetpropositionen för 2009. Efter riksdagens beslut med anledning av förslagen i propositionen kommer ett mer konkret arbete med prioritering av olika åtgärder utifrån dess nytta att genomföras. Regeringen avser sedan att fatta beslut om nya långsiktiga infrastrukturplaner.
Som ett förberedande arbete genomför nu trafikverken, länsstyrelser och regioner regionala och nationella systemanalyser. Dessa kommer att fungera som underlag i åtgärdsplaneringen.
Åsa Torstensson (C):
Monica Green som interpellant får gärna återkomma varje månad fortsättningsvis avseende diskussionen om Lerum, men jag har redan svarat att uppdraget ligger hos Banverket.
Banverket, regionen och Lerums kommun har haft möten och sittningar helt nyligen, förra veckan, och precis som jag tidigare har svarat Monica Green är det Banverkets uppgift - det är Banverket som har ansvaret för frågan. I dagsläget arbetar man på det sättet.
För övrigt sker det ganska mycket på järnvägens sida, och jag tycker att det är oerhört stimulerande i dagsläget. Jag kan ta Monica Greens fråga om Göteborgs central.
Västra Götalandsregionen, som hade ett mycket tydligt ansvar för att hålla samman inriktningsmålen till 2020 i det underlag som regeringen bad om inför infrastrukturpropositionen, har tillsammans med sina kommuner och näringslivet tydligt pekat på vikten av att ha bra järnvägsinfrastruktur.
Det är det underlaget som nu hanteras i regeringen, dels med inriktningspropositionen, dels med åtgärdsprojekten i en senare del under mandatperioden.
Vikten av att hitta bra järnvägsinfrastruktur är oerhört avgörande för att vi ska kunna hitta möjligheter att möta klimatutmaningarna. Järnvägen är eftersatt och har ett stort behov av underhållsresurser och därtill, troligen, behov av nya spår, som Monica Green säger.
Därtill har Banverket, Vägverket och Sika ett uppdrag att analysera förutsättningarna att överföra gods mellan de olika transportslagen. Många av dessa utredningar är i sig oerhört viktiga och avgörande för att skapa bra förutsättningar för gods på järnväg och för bra persontrafik framöver.
Åsa Torstensson (C):
Det underlag som Banverket har lämnat i dag är intressant för att skapa bra förutsättningar för persontrafik. Även om det inte är ett slutgiltigt underlag som det därmed kan gås vidare med, ger det en djupare analys av hur man kan få snabba persontransporter.
Snabba persontransporter med höghastighetståg kräver separerade banor, och det ingår i det underlag som Banverket har lämnat ifrån sig. Den andra delen i Monica Greens interpellation gällde arbetet kring Göteborgs station, men Monica Green har inte återkommit till frågan.
För att skapa bra, moderna flöden krävs det en modern station. En del av det underlag som regionen har lämnat ifrån sig innehåller kommande inriktning och kommande åtgärdsprogram.
Vi kommer naturligtvis att återkomma till det med anledning av de prioriteringar som kommer att göras och måste göras på grund av att det finns en oerhört stor uppförsbacke vad gäller järnvägsinfrastrukturen i det här landet. I nuvarande planer saknas 50-60 miljarder.
Det innebär att det är ett pussel som måste läggas för att skapa bra järnvägsinfrastruktur, även om man blickar så långt fram som till 2020 eller därefter.
Åsa Torstensson (C):
Eva-Lena Jansson har frågat mig om jag avser att lämna garantier för att Posten AB:s samhällsuppdrag, också efter en kommande privatisering, kvarstår i samma omfattning som tidigare. Eva-Lena Jansson har också frågat mig om jag avser att ta initiativ till att utreda landsbygds- och glesbygdsboendes möjlighet att erbjudas en posttjänst liknande den som boende i flerfamiljshus har.
Regeringen anser det vara självklart att vi ska ha en god postservice i hela landet och att den ska vara tillgänglig för alla. Samgåendet mellan Posten AB och Post Danmark A/S förändrar inte den bedömningen. Syftet med regeringens proposition om samgåendet är att genomföra en strukturförändring som skapar en långsiktigt fungerande verksamhet för både den svenska och den danska posten.
Utökade stordriftsfördelar och finansiella resurser i det nya bolaget kommer att underlätta detta i framtiden, trots eventuellt mindre volymer i brevhanteringen. Därmed stärks förmågan att i framtiden tillhandahålla den samhällsomfattande posttjänsten med fortsatt hög kvalitet, tillgänglighet och lönsamhet.
Det nya bolagets inriktning ska vara att arbeta inom postmarknaden med utgångspunkt i de samhällsomfattande posttjänster som de båda bolagen tillhandahåller i respektive land. En samhällsomfattande posttjänst ska tillhandahållas i Sverige även efter samgåendet. Av bolagsordningen kommer att framgå att bolagets huvudinriktning ska vara att bedriva rikstäckande postverksamhet i Sverige.
Posten AB:s samhällsuppdrag, det vill säga rollen som tillhandahållare av en samhällsomfattande posttjänst, är förknippat med det tillstånd att bedriva postverksamhet som Post- och telestyrelsen utfärdar. Postlagens regler tillämpas oberoende av vem som äger respektive postföretag. Samhällsuppdraget kan därför hanteras på motsvarande sätt som i dag, även i en situation med förändrad ägarstruktur i Posten.
Sammantaget anser jag att den samhällsomfattande posttjänsten kommer att kunna tillhandahållas på ett tillfredsställande sätt. Detsamma gäller de särskilda nationella intressen som föreligger i form av utsträckt lantbrevbärarservice och portofri befordran av blindskriftsförsändelser. Jag fortsätter naturligtvis att följa frågan mycket noga. Vad gäller de posttjänster som erbjuds lands- och glesbygdsboende är det Post- och telestyrelsen som har till uppgift att bevaka att reglerna följs.
Vi tillämpar i Sverige olika former för postutdelning i glesbygd respektive tätort. Någon ändring i det avseendet är inte planerad. Post- och telestyrelsen har nyligen fått i uppdrag att klargöra vissa frågor som rör utdelning i tätort. Uppdraget ska redovisas senast den 19 juni 2008.