Mikaela Valtersson (MP):
Jag tackar näringsministern och Gunnar Andrén för engagemanget i frågan. Jag kan inte låta bli att bli lite nyfiken. Om detta var Gunnar Andréns första interpellation med innehåll undrar jag hur de eventuella interpellationer utan innehåll var. Men man får väl titta i riksdagsprotokollen. Jag vill kommentera det som Gunnar Andrén sade om att man har gjort en förändring så att skatten inte går upp om man vidtar energibesparande åtgärder. Det är någonting som Miljöpartiet har drivit väldigt länge, nämligen att bra miljöinsatser ska löna sig i stället.
Samtidigt vill jag påpeka att detta fortfarande är en verklighet för de 220 hushåll i Sverige som inte har fått en sänkt fastighetsskatt och som inte når upp till taket i fråga om avgiften. De får en ökad skatt. Många åtgärder som kan göras är ekonomiskt lönsamma och tekniskt möjliga i sig och kommer att ske spontant. Det är helt rätt. Det finns många enkla åtgärder att vidta.
Man kan fundera över och analysera varför de ändå inte vidtas och om det initialt behövs något stöd för att komma i gång, sprida kunskaper och utbildning och så vidare. Är inte regeringen beredd att bidra till att få en ordentlig fart på en sådan utveckling mot ett energisnålt byggande, om det finns någonting i dag som kan sägas om hur man kan tänka sig en sådan utveckling.
Det är en rätt komplicerad fråga där mycket skulle löna sig men där det finns mycket som inte görs. Vill regeringen ta vara på erfarenheterna från de ställen där detta har visat sig fungera, framför allt i Västsverige, där många lågenergihus byggs? Det finns kommuner som har gått före, till exempel Alingsås, Kungsbacka och Göteborg. Ska de spridas till resten av Sverige? Sabo har visat sitt Skåneexempel där man har sparat 20 procent.
I de flesta lågenergihusen i Västsverige har energianvändningen halverats. I Alingsås finns ett ombyggnadsprojekt i miljonprogramsområdet Brogården. Samtidigt görs husen om till så kallade passivhus. Energianvändningen har mer än halverats och kommit under standarden för nybyggnation, utan att samtidigt ge avkall på komfort eller kvalitet. Nu när klimatfrågan har kommit upp rejält på dagordningen finns det goda förutsättningar att medvetenheten om energifrågorna i byggsektorn ökar.
Fortfarande verkar det finnas en tröghet i branschen och bland fastighetsförvaltare som gör att arbetet inte sker i den utsträckning som skulle krävas. Det behövs fler aktiva insatser. Det behövs eventuella skärpningar av byggnormen, och det behövs stöd till informations- och utbildningsinsatser. Det behövs ett experimenterande med ny teknik och innovationer inom bostadssektorn. Det är bra att man vill höja ambitionsnivån.
Näringsministern räknade i sitt svar upp en rad verktyg som kan användas, men hon gav inte så många besked om vilka verktyg eller åtgärder hon de facto tänker sig använda. Behöver till exempel byggreglerna ändras för att stimulera en utveckling till ett mer energisnålt byggande? Är regeringen beredd att på något vis bidra med stöd för energieffektiviseringsåtgärder i befintlig byggnation? Tidigare fanns stödet på 1,1 miljard till energieffektivisering av offentliga lokaler. Det avskaffade ni.
Är regeringen beredd att tänka över det igen och se om det behöver utökas för flerfamiljshus eller annan typ av bebyggelse för att få i gång en på sikt lönande utveckling? Ett av problemen är att man tänker lite för kortsiktigt. Om man räknar på detta under investeringstiden och det dag ett är färdigbyggt kanske det inte kommer tillbaka på en gång.
Men om man gör en livscykelanalys och räknar 10-20 år framåt visar det sig att de flesta åtgärderna för att spara energi lönar sig rejält i fråga om driftskostnader.