Karolina Skog (MP):
Ewa Thalén Finné har frågat mig om jag håller med om bedömningen att det är allvarligt att dagens lagstiftning i det närmaste innebär ett totalstopp för byggande på jordbruksmark och att den därmed utgör ett hinder för landsbygdsutveckling. Hon har också frågat vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att det ska vara möjligt att bygga på jordbruksmark och att bo utanför våra tätorter.
I plan- och bygglagen anges att mark- och vattenområden ska användas för de ändamål som områdena är mest lämpade för med hänsyn till beskaffenhet, läge och behov. Företräde ska ges åt sådan användning som från allmän synpunkt medför en god hushållning. Vid kommunal planläggning och i bygglovsärenden ska bestämmelserna i 3 och 4 kap. miljöbalken tillämpas. Enligt 3 kap.
4 § i miljöbalken är jordbruk en näring av nationell betydelse. Brukningsvärd jordbruksmark får tas i anspråk för bebyggelse endast om det behövs för att tillgodose väsentliga samhällsintressen och om detta behov inte kan tillgodoses på ett från allmän synpunkt tillfredsställande sätt genom att annan mark tas i anspråk.
Med väsentligt samhällsintresse avses bland annat bostadsförsörjning. Jordbruksmark är en begränsad resurs med avgörande betydelse för att trygga livsmedelsförsörjningen inom landet, och syftet med bestämmelsen är att säkerställa en långsiktig hushållning med denna resurs.
Jordbruksmark är inte enbart av intresse ur ett nutida produktionsperspektiv utan även ur ett långsiktigt perspektiv. Brukbar mark med bibehållen bördighet ska finnas tillgänglig i Sverige även för kommande generationer. Den dåvarande regeringen tillsatte 2014 en särskild utredare som fick i uppgift att se över reglerna för hushållning med mark- och vattenområden och föreslå ändringar.
Uppdraget redovisades i december 2015, när den så kallade Riksintresseutredningen överlämnade slutbetänkandet Planering och beslut för hållbar utveckling - Miljöbalkens hushållningsbestämmelser . Utredningen föreslog bland annat att länsstyrelserna skulle få utökade möjligheter att bevaka intresset av brukningsvärd jordbruksmark i den kommunala planeringen.
Utredningen föreslog också att mark- och vattenområden som var särskilt lämpliga för bostadsförsörjning skulle kunna vara av väsentligt allmänt intresse. Riksintresseutredningen har remitterats, och remisstiden gick ut i februari i år. Utredningens förslag bereds för närvarande inom Regeringskansliet, och jag kan därför inte nu uttala mig om vilka av de förslag som utredningen har lämnat som kan komma att resultera i en förändrad lagstiftning.
I januari i år lämnade även Landsbygdskommittén sitt slutbetänkande För Sveriges landsbygder - en sammanhållen politik för arbete, hållbar tillväxt och välfärd . Kommittén ansåg att det finns flera skäl till att landsbygden behöver uppmärksammas mer i kommunernas översiktsplanering och lade därför förslag inom området samhällsplanering och bostadsbyggande.
Remisstiden för Landsbygdskommitténs betänkande gick ut i mars i år. Betänkandet bereds för närvarande inom Regeringskansliet. Regeringen arbetar mycket aktivt för ett ökat bostadsbyggande genom det bostadspolitiska paketet. I arbetet för ett ökat bostadsbyggande är det dock viktigt med ett långsiktigt perspektiv där väsentliga samhällsintressen vägs mot varandra.