Ann Linde (S):
Jag vill börja med att säga att det känns bra att vara tillbaka här och få möjlighet att diskutera EU. När jag var ny minister för ett år sedan kom jag till debatten och hade tappat rösten. Jag kunde då bara sitta och lyssna på alla klokheter men kunde inte själv tala, och det var nog lika bra det. I dag ska vi hantera regeringens skrivelse angående EU-verksamheten under 2016 och EU-kommissionens vitbok om EU:s framtid.
År 2016 var på många sätt ett turbulent politiskt år. Vi har ett helt annat politiskt landskap i dag än när jag tillträdde för ett år sedan. Därför kommer jag att fokusera på framtidens utmaningar och möjligheter snarare än det som har skett. Det råder ingen tvekan om att EU står inför stora utmaningar. Det mest uppenbara är såklart brexit.
För nästan exakt ett år sedan vaknade vi upp till nyheten om att Storbritannien hade valt att lämna EU. Vi i de resterande medlemsstaterna är redo att starta brexitförhandlingarna. Regeringen är väl förberedd och kommer att stå upp för alla de svenskar som bor i Storbritannien, kämpa för våra handelsintressen och värna den svenska EU-avgiften. Det finns ytterligare en utmaning som engagerar mig särskilt.
I en tid av otrygghet och ökade auktoritära krafter fyller EU en allt viktigare roll. En av EU:s främsta styrkor är de gemensamma värden som samarbetet bygger på: demokrati, rättsstatens principer och de grundläggande rättigheter som vi har enats om. Detta är den verkliga kärnan i det europeiska samarbetet.
Den behöver ständigt värnas, skyddas och främjas av alla medlemsstater. Det kan låta uppenbart, men det är det inte alltid och då måste vi agera. Att brista i respekt för EU:s grundläggande värden måste få konsekvenser. Trots de stora utmaningarna har de senaste valen i Europa visat på ett stärkt stöd för EU snarare än tvärtom.
Allt fler inser behovet av samarbete. Här i Sverige är tongångarna alltmer positiva. Enligt nya siffror från SCB ökar stödet för Sveriges EU-medlemskap, och motståndet minskar. Herr talman! Det går bra för Sverige. Den svenska modellen levererar. Och EU är en starkt bidragande orsak till våra framgångar. Vi är ett litet, exportberoende land.
Sju av tio varor som exporteras går till EU:s inre marknad. Faktum är att vårt beroende av omvärlden ökar, och det blir allt viktigare för företag att agera med hela världen som marknad. Resultaten är tydliga. Sedan vi blev en del av EU:s inre marknad, 1995, har Sveriges varuhandel med EU fördubblats. Och tjänstehandeln har till och med tredubblats.
Under samma tidsperiod har antalet jobb som genereras av vår utrikeshandel ökat med drygt 400 000. Direktinvesteringar från EU till Sverige har ökat nio gånger sedan 1997. Det råder alltså ingen tvekan om att EU är viktigt för oss. Det är därför vi måste ta de stora utmaningarna på allvar. Det allra viktigaste är att EU kan leverera resultat, både i det stora och i det lilla.
Man måste visa att EU skapar ett värde för alla medborgare. Då krävs det förändring. Den viktigaste EU-diskussionen är den som handlar om politikens innehåll. Många av dagens möjligheter och utmaningar sträcker sig över nationsgränserna och kan bara åtgärdas genom gemensamma ansträngningar.
EU borde framför allt fokusera på de frågor som behöver gemensamma lösningar och skapar ett värde för medborgarna. Regeringen har tre huvudprioriteringar i EU-arbetet under 2017. För det första ska vi ha ett Europa för jobb och inkluderande tillväxt. För det andra ska vi ha en ambitiös klimat, energi och miljöpolitik. Och för det tredje ska vi ha en solidarisk flykting- och migrationspolitik och en säker omvärld.
I dag tänker jag fokusera på jobben. Men låt mig först snabbt säga något om behovet av en offensiv klimatpolitik. Donald Trump har meddelat att USA kommer att lämna Parisavtalet. Utmaningar på klimat- och migrationsområdet är exempel där EU-samarbetet behövs, särskilt nu. När andra kliver av får vi kliva fram. Det handlar i grunden om hela vår planets framtid. Så till jobben.
Jag vill ha ett EU där tillväxt och sociala framsteg förstärker varandra. Tack vare EU är den svenska ekonomin inte bara sammankopplad med andra EU-länder utan med hela världsekonomin. Handeln inom den inre marknaden är avgörande för Sverige. Och vi kämpar för att förenkla handeln ännu mer. Fler svenska företag kan växa om det blir enklare att sälja och köpa tjänster över gränserna.
Och vi kan få fler svenska företag som Skype, Klarna och Spotify om EU förenklar digitaliseringen. Jag vet också att det behövs sjysta villkor på den inre marknaden. EU:s medborgare ska kunna lita på att deras sociala rättigheter är skyddade och inte behöva vara oroliga för lönedumpning. De sociala trygghetssystemen, arbetsmarknadspolitiken och utbildningspolitiken är i grunden nationella angelägenheter och ska så vara också i framtiden.
Samtidigt har vi mycket att vinna på att jämföra med och lära av varandra och samordna våra nationella system på ett sätt som främjar rörligheten för EU-medborgare, arbetstagare och egenföretagare. Under våren har kommissionen lagt fram ett paket för det som i EU kallas det sociala området. Det innehåller bland annat en pelare för sociala rättigheter.
Regeringen ser pelaren som en möjlighet till ett gemensamt politiskt åtagande som kan bidra till en positiv utveckling i hela EU, inte minst i medlemsstater som har svaga sociala skyddsnät. Därför är det glädjande att även Liberalerna har tagit ställning för denna pelare.
Som ett led i arbetet med att lyfta upp vikten av den sociala dimensionen på alla nivåer står statsminister Löfven och kommissionens ordförande Juncker värd för ett toppmöte om rättvisa jobb och tillväxt i Göteborg den 17 november.
Toppmötet blir ett tillfälle att på högsta nivå diskutera hur vi kan få ett EU där en väl fungerande inre marknad, fri rörlighet och rättvisa jobb bidrar till hög sysselsättning och tillväxt, och där vi genom att lära av varandra rustar oss för framtidens utmaningar. Det är så vi möter våra medborgares förväntningar och levererar i deras vardag.
Genom diskussion och dialog ska mötet bidra till att diskussionen om EU:s framtida utveckling främjas. Herr talman! EU måste ha en politik som bidrar till att förändra människors vardag till det bättre. Och EU måste komma närmare medborgarna så att de kan påverka politiken. Frågan om ökad delaktighet i EU-arbetet ligger mig varmt om hjärtat. Regeringen har ett stort ansvar.
Men för att förbättra delaktigheten på riktigt krävs det även att andra aktörer bidrar. Därför har jag inlett ett arbete med så kallade EU-handslag. I EU-handslagen har regeringen tillsammans med centrala aktörer åtagit sig att vidta åtgärder för att stärka delaktigheten, kunskapen och engagemanget kring EU-relaterade frågor.
De första två EU-handslagen ingick jag i slutet av förra året med arbetsmarknadens parter, inklusive SKL, och med EU-kommissionens och Europaparlamentets kontor i Sverige. Därefter har jag ingått handslag med Europaforum Norra Sverige, med LSU - Sveriges ungdomsorganisationer, med Sveriges Elevkårer, med Region Östergötland och kommunerna i Norrköping, Motala och Linköping.
Det är verkligen glädjande att det finns ett så stort intresse för att bidra i arbetet. LSU presenterade i handslaget tre sidor fulla med åtaganden. Även när jag var i Norrköping den 23 maj blev jag imponerad av engagemanget jag mötte.
Inför handslaget hade regionen och kommunerna diskuterat vad de, utifrån sina respektive roller, kunde göra för att stärka delaktigheten i EU-relaterade frågor och sedan fatta beslut om åtgärder i kommun- och regionstyrelsen. Redan dagen efter handslaget sågs de på ett möte för att diskutera hur de nu kan ta arbetet vidare.
Jag har många handslag inplanerade till hösten runt om i hela Sverige. Ett viktigt åtagande från regeringen i EU-handslaget har varit att inrätta ett arbetssätt med EU-sakråd, som jag just nämnde. Arbetsmarknadens parter, civilsamhället och näringslivet har länge efterfrågat bättre och mer strukturerade dialoger i EU-frågor.
Genom att bjuda in relevanta aktörer till EU-sakråd i ett tidigt skede i lagstiftningsprocessen kan regeringen få ett fördjupat beslutsunderlag i sakfrågor och få en bättre bild av samhällsdebatten om dessa. Utifrån behovet av en diskussion om hur EU ska utvecklas och regeringens arbete för att öka delaktigheten är EU-kommissionens vitbok om EU:s framtid välkommen.
Vitboken presenterar, som bekant, fem olika scenarier som ska stimulera diskussionen runt om i medlemsländerna. Det ska såklart inte tolkas som om det endast finns fem förutbestämda alternativ, utan det är just scenarier. Vi behöver gemensamt utforma hur vi vill att EU ska utvecklas för att möta de viktigaste politiska frågorna.
Som en del av framtidsdebatten presenterar EU-kommissionen också fem tematiska underlag: den sociala dimensionen, globaliseringen, EMU, försvar och EU:s framtida finanser. Jag är glad över att kommissionen vill stärka delaktigheten i diskussionen om utformningen av EU:s framtid. Det finns verkligen mycket att diskutera.
För att säkerställa att vitboken hanteras på ett sätt som främjar delaktighet kommer regeringen att bjuda in berörda EU-sakråd om respektive diskussionsunderlag. Därefter planerar vi att ordna ett övergripande EU-sakråd om EU:s framtid. Herr talman! Utmaningarna är många, men framtidens möjligheter är också stora.
Med förbättrad dialog och delaktighet ska vi och kan vi utveckla EU för att uppnå konkreta resultat.