KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jens Holm (V):
Djurskyddsmyndigheten har inte flyttats till Jordbruksverket, utan den har skrotats helt och hållet. Det är en viktig precisering i sammanhanget. Om man har synpunkter på en myndighet som är ny och har fungerat bara ett antal år, och ifall man värnar djuren, borde man väl snarare bidra till förbättringar av myndigheten i stället för att bara lägga ned den knall och fall.
Vad gäller kontrollerna tycker jag att en måttstock på hur bra systemet fungerar är antalet kontroller som utförs varje år. Det är också därför som Jordbruksverket redovisar den statistiken varje år.
Jag skulle vilja fråga Anita Brodén: Ifall antalet kontroller av hur djuren har det i Sverige halveras från ett år till ett annat och fortfarande ligger kvar på en väldigt mycket lägre nivå i dag än 2008, alltså åren före den stora omorganiseringen, är Folkpartiet nöjt med det? Tycker Folkpartiet att det är okej? Låt mig ta ett konkret exempel.
För några veckor sedan gick djurskyddskontrollanterna i Skåne ut och sade: Vi behöver mer resurser - vi klarar inte av att kontrollera exempelvis alla djurtransporter som sker. Det här var lite i ljuset av hästköttsskandalen och det faktum att ungefär 10 000 hästar försvinner ur statistiken varje år. Kan det vara så att de smugglas till andra länder där man slaktar dem, om slaktvärdet till exempel är fyra gånger så högt i Italien som i Sverige?
Djurskyddskontrollanterna i Skåne ville ha mer resurser för att kunna göra fler kontroller, så att vi kan få bättre kontroll och djuren kan få det bättre. Vad gjorde regeringen? Fick de mer pengar?
Jens Holm (V):
Utvinning av så kallad skiffergas kommer stort, särskilt i Nordamerika. Den utvinningsmetod som används kallas för fracking. Det handlar om att miljontals liter vatten och kemikalier pressas långt ned i berggrunden under väldigt högt tryck. Skifferlagren sprängs till slut, och gas kan utvinnas.
Konsekvenserna för miljön av denna metod kan vara helt förödande. Den gas man bryter är oftast metangas, och det är en gas som läcker ut i rätt stora mängder vid fracking. Metangas har en uppvärmningspotential som är mer än 20 gånger starkare än koldioxid.
De kemikalier som läcker ut riskerar att förgifta grundvattnet. Mikael Höök, forskare vid institutionen för geovetenskap på Uppsala universitet sade nyligen till tidningen Riksdag & Departement angående fracking av skiffergas: Det är ungefär som en fest där vodkan tar slut. Då övergår man till folkölen. När den är slut tar man till mäsken.
Det är där vi är nu. Höjda oljepriser och ny teknik gör det kanske intressant och lönsamt att borra än djupare, att använda kemikalier och att spränga upp skifferlagren genom fracking. Bara för att det går rent tekniskt behöver det dock inte vara rätt.
Jag ser med väldigt stor oro på att intresset för skiffergasbrytning nu sprids även till Europa och faktiskt också till Sverige. Det har hittills delgivits hela 17 undersökningstillstånd för brytning av gas i skiffer i Sverige - fem på Öland och tolv i Östergötland.
Jag önskar att Sverige kunde gå den väg flera andra europeiska länder har gjort, nämligen klart och tydligt säga: Metoden fracking är inte acceptabel. Vi inte vill ha den. Vi vill ha ett förbud. Så har Frankrike gjort, och så har Bulgarien gjort.
Jag vet att Österrike ganska nyligen har infört väldigt mycket hårdare restriktioner för skiffergasbrytning så att det inte längre är intressant att använda metoden. I Tjeckien, Rumänien och Tyskland överväger man just nu också förbud. I reservation 8 föreslår vi i Vänsterpartiet och Miljöpartiet gemensamt att fracking ska förbjudas i Sverige.
Vi vill också att den svenska regeringen ska verka för ett förbud inom EU. Det är bra timing att verka för detta på EU-nivå nu när EU-kommissionen har aviserat att man vill ta fram ramverk för skiffergasbrytning.
Ifall kommissionen inte får uppbackning och påtryckningar från aktiva medlemsstater är jag dock rädd att detta ramverk kommer att bli tandlöst. Jag välkomnar inlägget från Centerpartiets Helena Lindahl. Helena sade klart och tydligt att Centerpartiet inte vill ha någon utvinning av skiffergas i Sverige.
Välkommen att rösta på reservation 8, säger jag då till Centerpartiet! Jag delar också till stora delar anförandet av Kristdemokraternas Mats Odell. Han sade att han hyste stora frågetecken kring skiffergasbrytningen.
Ifall man hyser dessa stora frågetecken och känner denna stora oro tycker jag att den logiska konsekvensen är att man stöder oss i ett förbud mot fracking vid brytning av skiffergas. Därför vill jag yrka bifall till reservation 8.
Jens Holm (V):
Jag tackar Johan Johansson för frågan. Ja, det är bra för Sverige. Det är bra lokalt ifall vi kan ta ut högre avgifter från de stora gruvbolag som bedriver gruvdrift. Hela vår tanke med en höjd mineralavgift är just att pengarna ska stanna kvar i regionen, att det ska leda till utveckling och nya jobb i regionen.
Vi i Vänsterpartiet vill inte ha någon form av u-landsutveckling, ifall det uttrycket tillåts, nämligen där man öppnar upp för stora bolag. De kan komma dit och bedriva sin verksamhet precis som de vill. De betalar 2 promille i mineralavgift, vilket jag tycker är en försumbar summa i sammanhanget ifall vi vill ha resurser till att utveckla verksamhet lokalt.
Jag tycker att det som bygden lokalt behöver är att de stora bolagen bidrar mer än vad de gör i dag. Jag skulle också vilja tacka Johan Johansson för att han tar upp frågan om fracking.
Det känns som att alla partier i kammaren hyser en väldigt stor oro kring den här metoden, där man pumpar ned kemikalier under väldigt hårt tryck och spränger upp berggrunden för att kunna få upp metangasen. Då tycker jag, Johan Johansson, att det känns lite klent att ni i Moderaterna hyser denna oro men bara vill avvakta utvecklingen och hoppas på bättre teknik i framtiden.
Det är väl nu och här vi har chansen att påverka utvecklingen, och det är därför vi säger att den här formen av gasutvinning kan vi aldrig acceptera. Vi önskar att vi hade med oss Moderaterna på det förslaget.
Jens Holm (V):
Vad gäller fracking fick vi tyvärr inget klart besked från Moderaterna. Det noterar jag. Ett medskick från Vänsterpartiet är att det är här och nu som vi har chansen att sätta stopp för den här metoden. Känner man den oro som alla partier här uttrycker, när jag lyssnar på dem, borde man säga att vi inte ska tillåta den här metoden i vårt land.
Ett minimikrav är också att man från regeringssidans partier klargör vad man kommer att spela in till kommissionen när de ska göra översynen. Det har vi tyvärr inte hört någonting om i dag. Jag måste säga att siffran 3 miljarder kronor som du sade, Johan Johansson, känner jag absolut inte igen mig i. När vi har gjort våra egna uträkningar handlar det om ungefär 200 miljoner kronor.
Det där känns lite mer som en hittepåsiffra från er sida. Ni måste klargöra det mycket tydligare ifall vi ska kunna ha en seriös debatt om sådana siffror.
Jens Holm (V):
Om inte här, var? Om inte nu, när? Om inte vi, vem? Orden är den filippinske chefsförhandlarens vid klimattoppmötet i Doha i december i fjol. Naderev Saño, som han heter, talade inför den samlade kåren av klimat- och miljöpolitiker samt experter.
Två dagar tidigare hade en tyfon svept över södra Filippinerna och skapat stor förödelse. Saño ansåg att sådana extrema väderfenomen är en följd av ett förändrat klimat och att hans land och andra fattiga länder är de som drabbas.
Därför vill jag fråga Cecilie Tenfjord-Toftby hur länge man inom regeringen tänker utreda frågan om bindande mål för energieffektivisering och förnybar energi på EU-nivå. För ett tag sedan lade EU-kommissionen fram ett konkret förslag om att reformera handelssystemet med utsläppsrätter.
Det ska ju vara EU:s viktigaste styrmedel för att minska utsläppen på EU-nivå och tas också upp i det nu aktuella betänkandet. De svenska moderaterna röstade ned den ganska modesta reformen. Jag undrar om Cecilie tänkt ta upp frågan inom Moderaterna så att de röstar rätt nästa gång.
Jens Holm (V):
Lycka till, kan jag säga till Cecilie Tenfjord-Toftby. Dess värre ska beslut fattas om ett par veckor i EU-parlamentet. Det är väldigt svårt för oss andra att påverka Moderaterna, men när jag ändå har en moderat riksdagskvinna framför mig kan jag inte låta bli att skicka uppmaningen att se till att de moderata EU-parlamentarikerna följer den linje som jag tror att merparten i den här kammaren vill ha, nämligen att det behövs en reform av EU:s utsläppshandelssystem.
Rätten att släppa ut ett ton koldioxid måste kosta bra mycket mer än att ta en kaffe på stan. Det är så märkligt med resonemanget kring bindande mål för förnybar energi och energieffektivisering på EU-nivå. Varför ska man hålla på och utreda det? Själva formen finns ju redan. Vi har systemet på plats i dag. Vi har bindande mål till 2020.
Jag förstår inte varför man ska utreda om vi ska förlänga samma system till 2030. Jag kan verkligen hålla med om att det som behöver utredas och tittas närmare på är innehållet. Vad ska vi ha för slags mål för de olika medlemsländerna? Det är verkligen någonting som måste debatteras, utredas och så vidare.
Men det som vi diskuterar i dag är om vi ska förlänga det system vi redan har med bindande mål för energieffektivisering och förnybar energi. Jag förstår inte varför ni vill fördröja den processen ytterligare och liera er med länder som Tjeckien och Polen. Det känns inte riktigt okej, tycker jag.
Jens Holm (V):
Jag delar i stort synen i Helena Lindahls beskrivning av den tvetydiga utveckling vi ser på energiområdet. Å ena sidan ser vi att det förnybara växer snabbt, å andra sidan ser vi att olja, kol och gas fortsätter att ha en stark ställning.
Det är väl i ett sådant här läge som vi verkligen behöver bindande krav för förnybar energi och energieffektivisering. Vad kan vara bättre för det förnybara än att vi sätter upp bindande krav? Då sätter vi just de långsiktiga spelregler som branschen behöver. Som jag har sagt tidigare är det inte målen i sig som vi diskuterar här. Det förstår jag.
Det är en ganska grannlaga uppgift att komma fram till exakt vilka målsättningar varje enskilt medlemsland ska ha. Men när Sverige spelar på samma planhalva som Tjeckien och Polen, som inte är intresserade av bindande krav för förnybar energi, tycker jag att det är någonting som är fel när Sverige förhandlar på EU-nivå.
Är det verkligen Centerns åsikt att Sverige inte ska driva bindande mål för förnybar energi och för energieffektivisering? Det skulle jag vilja veta. Sedan har jag en fråga till. Helena Lindahl tog upp skiffergasutvinning vid ett flertal tillfällen. Det är en mycket oroande utveckling som sker i Nordamerika, och nu håller den på att sprida sig till Europa.
Vad kunde vara bättre och tydligare än ett politiskt ledarskap i den här frågan där vi säger nej till skiffergasutvinning i Sverige eller åtminstone inför ett moratorium? Vill inte Centerpartiet ha det?
Jens Holm (V):
Det som jag inte tycker är särskilt tillfredsställande med regeringens och regeringspartiernas klimat- och energipolitik är den form av självgodhet som finns i dag. Vi ska komma ihåg att vi ligger långt fram vad gäller förnybar energi. Det får regeringspartierna att sätta sig med armarna i kors och tycka att vi inte behöver göra någonting.
Är det någonting som ett land verkligen borde göra när det är bäst i klassen är det att hjälpa de andra att också bli bäst i klassen. Jag tror till och med att man förväntar sig att Sverige ska spela en mycket aktiv roll när det gäller bindande krav på förnybar energi och energieffektivisering. När Sverige inte gör det utan spelar i samma liga som Tjeckien och Polen blir det inget starkt tryck i den här frågan.
Helena Lindahl säger att vi får se var vi landar i frågan om bindande krav på förnybar energi och energieffektivisering när kommissionen kommer med sitt förslag i slutet av det här året. Ska vi bara sitta med armarna i kors? Kommissionen har ju skickat ett dokument, en grönbok, till oss och ställt en massa frågor. De frågar medlemsländerna vad de vill, och då svarar den svenska regeringen: Nej, det här ska vi utreda vidare.
Den svenska regeringen säger inte: Självklart behöver vi bindande krav på det här området. Jag välkomnar att Helena Lindahl säger att det är Centerpartiets åsikt att vi ska ha bindande krav på det här området. Det tycker jag är jättebra, men då borde man verkligen driva den frågan också i riksdagens kammare. Och nu när det finns ett sådant förslag som man kan rösta på borde man rösta på det i eftermiddag.
Jens Holm (V):
Mats Odell svarar ju inte på Lise Nordins fråga. Mats Odell börjar prata om vad som händer om vi har hundra procent förnybart. Kan vi verkligen producera all vår el och energi med förnybart? Men, Mats Odell, det är inte det frågan handlar om. Frågan handlar om huruvida det på EU-nivå ska finnas bindande krav för förnybar energi och för energieffektivisering. Det är det som ni vill utreda.
Sedan vill ni inte utreda frågan om huruvida det på EU-nivå ska finnas bindande krav på minskningar av koldioxidutsläppen. Det vill ni inte utreda, utan det vill ni ha som bindande krav. Varför vill ni ha bindande krav för det ena men inte för det andra? Där tycker jag du är oss svaret skyldig. Sedan håller jag inte riktigt med om den framgångssaga som du försöker beskriva EU:s klimatpolitik som.
Det främsta styrmedlet inom EU:s klimatpolitik är ju handelssystemet för utsläppsrätter. Vi vet i dag att det är billigare att släppa ut ett ton koldioxid än att ta en kaffe på stan. Alla är överens om att det finns ett gigantiskt systemfel i det här handelssystemet.
Kommissionen har föreslagit att man ska åsidosätta utsläppsrätter för ungefär 900 miljoner ton för att få systemet att börja fungera. Då skulle jag vilja veta vad Kristdemokraterna spelar in för kreativa förslag i det. Är det någonting som ni stöder eller inte?
Jens Holm (V):
Det var mycket som Lena Ek sade i det här anförandet, men det var faktiskt inte ett enda svar på mina och Sara Karlssons frågor. I första hand ska de här debatterna ge oss folkvalda ledamöter en chans att ställa frågor om regeringens politik, och ministrarna borde rimligen svara oss, eller hur? Jag får väl därför fråga igen: Vilka kreativa utsläppskällor är det som regeringen backar upp i de här förhandlingarna?
Jag har inte hört någonting än från regeringen. Är det 30 procent minskningar av växthusgaser på EU-nivå som är den svenska regeringens formella linje? Eller är det bara Lena Ek, med all respekt för miljöministern, och hennes parti som anser det? Hur blir det med EU:s snabbstartspengar?
Kommer de pengar som man avsatte till klimatet i syd att förlängas och kommer de att höjas till över 20 miljarder kronor per år? Och vad anser den svenska regeringen? Hur mycket har den svenska regeringen föreslagit i förhandlingarna? Det tycker jag också är väldigt oklart. Sara Karlsson tar här upp frågan om AAU:erna, alltså utsläppsrätterna, men får inte heller något svar på det. Driver den svenska regeringen att de ska annulleras, alltså att de ska tas bort från marknaden?
Det är jätteviktigt med Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod. Jag vill påminna om att den inleds den 1 januari 2013, om ett par veckor. Ifall vi har en utsläppshandel med miljarder av extra utsläppsrätter, varav ungefär 80 miljoner kommer från Sverige, som kan säljas fritt på den marknaden säger det sig självt att utsläppshandelssystemet inte kommer att fungera över huvud taget.
Det måste vi få besked från Lena Ek om. Jag skulle vilja ta upp en annan fråga som jag inte hann gå in på i mitt förra inlägg. Jag och Lena Ek har i den här kammaren diskuterat miljöskadliga subventioner. Det är en del av klimatpolitiken. Ifall vi kan få bort det som subventionerar det som är dåligt för miljön kan vi också få ned utsläppen.
Jag blev väldigt glad när vi hade en debatt om det den 12 juni i den här kammaren, då miljöministern berättade för mig att regeringen avsåg att presentera en lägesrapport i höstens budgetproposition. Lägesrapporten för utfasande av miljöskadliga subventioner återkom miljöministern till flera gånger i sitt anförande den 12 juni i år.
I budgeten som har kommit nu finns det mycket riktigt ett kapitel som heter Miljöskadliga subventioner . Men där finns det ingen kartläggning av de svenska miljöskadliga subventionerna, utan där står det bara att man ska fortsätta att utreda frågan. Då vill jag fråga: När kommer kartläggningen av de miljöskadliga subventionerna, Lena Ek?
Jens Holm (V):
I förra numret av tidningen Miljöaktuellt säger Anders Turesson som varit chefsförhandlare för svensk klimatpolitik i åtminstone tio år och deltagit i förhandlingarna i tolv år: Du måste visa i egen handling på hemmaplan att du menar allvar. Det är först då du på allvar kan vinna andras respekt. Det är precis det som klimatfrågan handlar om. Vi måste visa att vi menar allvar.
Då reser vi ned till Doha med nya additionella medel till utvecklingsländerna. Då reser vi ned till Doha med konkreta förslag på hur man hanterar det stora överskottet av utsläppsrätter. Då reser vi ned till Doha med konkreta krav på hur EU ska minska sina utsläpp med mer än det man tidigare sagt. Jag har frågat i två anföranden och får fråga en gång till om EU ska minska sina utsläpp till 30 procent.
Vi fick lite av ett klargörande från miljöministern, men fortfarande står det inte klart om det är Centerpartiets och Lena Eks åsikt eller om det numera är den svenska regeringens officiella position att EU ska minska sina utsläpp med 30 procent till 2020. Det är en ganska lätt fråga att svara på.
När jag tidigare har frågat Lena Ek om överskottet av utsläppsrätter har hon svarat mig att det är för tidigt att låsa EU i en alltför fast position vad gäller överskottet. När är det då läge att komma ut på banan och säga att det är helt orimligt med miljarder av utsläppsrätter i överskott?
De måste tas bort från marknaden, för annars kommer inte den andra åtagandeperioden att fungera. Vad gäller klimatbiståndet ställde jag en rak fråga. Hur mycket avsätter den svenska regeringen i klimatbistånd? Det figurerar nämligen otroligt många siffror. Jag kan dock ta den debatten med biståndsministern om miljöministern hellre vill det.
Jens Holm (V):
Jag vill tacka Sara Karlsson för en viktig interpellation i ett förvisso ganska svårt och tekniskt ärende. Som Sara Karlsson säger brukar EU:s handelssystem för utsläppsrätter pekas ut som det enskilt viktigaste styrmedlet för att få ned EU:s utsläpp över huvud taget.
Lika viktigt som handelssystemet är för att minska utsläppen är det för att sätta ett pris på att släppa ut. Priset på att släppa ut styr möjligheten att ställa om våra samhällen och att till exempel gå från samhällen som använder mycket fossil energi till samhällen som är baserade på förnybara energikällor.
I dessa dagar läser man om extremt låga priser på utsläppsrätter. Det har i sin tur lett till att exempelvis kolindustrin expanderar kraftigt just nu; det är helt enkelt så billigt att släppa ut. Det är bra att kommissionen har identifierat problemen. Man säger att ett av de stora problemen är att det finns ett så stort överskott på utsläppsrätter.
I dagsläget ligger det på 955 miljoner ton - ett ton är en utsläppsrätt. Kommissionen säger i sin rapport, som jag har läst, att det stora överskottet sannolikt kommer att stiga till mellan 1,5 och 2 miljarder ton till slutet av nästa år. Någonting måste göras.
Kommissionen tar i sin rapport upp sex alternativ när det gäller hur man kan åtgärda det stora överskottet på utsläppsrätter. Syftet är att man ska få upp priset på att släppa ut från dagens 7 euro per ton till åtminstone 30-40 euro per ton.
Utsläppshandelssystemet är ett handelssystem som är designat av politiker. Som miljöministern sade tidigare satt både jag och miljöministern, när vi var EU-parlamentariker, och förhandlade om det här systemet. Som EU-parlamentariker försökte vi göra det så robust och välfungerande som möjligt. Därför har vi politiker ett ansvar att se till att systemet över huvud taget fungerar.
I dagsläget fungerar det inte. Det är märkligt att miljöministern säger att hon inte har någon åsikt om de här förslagen - eller att hon åtminstone i dagsläget inte vill ha någon åsikt om förslagen. Det tycker jag är mycket märkligt. Storbritannien har sagt att man vill ta bort utsläppsrätter från marknaden för att få upp priset.
De har sagt att man som alternativ kan sätta ett prisgolv, det vill säga att det inte får bli billigare än så att släppa ut. Där är den svenska regeringen knäpptyst. Det tycker jag är märkligt. Flyget har inkluderats i handeln med utsläppsrätter. Det talade miljöministern om i den förra debatten.
Miljöministern sade att jag var skeptisk till att man går till den internationella luftfartsorganisationen för att finna en lösning. Jag tycker att det är jättebra om man finner en lösning inom ICAO. Problemet är att man har försökt det i ett år, och det har inte hänt någonting.
Samtidigt säger stora länder som USA, Kina, Indien och andra att man vägrar att delta i systemet och betala för sina utsläpp. Jag kan ärligt säga till Lena Ek att jag tycker att det är fantastiskt om man får med alla länder på ett avtal till hösten. Det är jättebra, men jag är skeptisk till den strategin. Det var det jag ville ha sagt.
Jens Holm (V):
Ju tidigare man är ute på banan, desto större chans har man att påverka ett händelseförlopp.
Det är därför jag tycker att Storbritannien har spelat en mer konstruktiv och progressiv roll i klimathänseende; relativt tidigt, innan kommissionen kom med sin rapport, underströk man vikten av att plocka bort utsläppsrätter från marknaden för att på det sättet få upp priset på utsläpp.
Jag vill understryka den fråga som Sara Karlsson tog upp på slutet. När kommer den svenska regeringen att bekänna färg i den här frågan? Blir det inför miljörådet i december som man från regeringen kommer att säga på vilket sätt man vill se till att utsläppshandelssystemet börjar fungera? Det tycker jag är en väldigt viktig fråga.
Jag vill också understryka att kommissionen i sitt förslag tar upp möjligheten att begränsa tillgången till internationella krediter som en av möjligheterna, förutom att ta bort utsläppsrätter från handeln.
Det kan innebära att man gör mindre av så kallade CDM, som Lena Ek var inne på i den tidigare debatten, det vill säga uppköp man gör i andra länder för att uppnå sina mål på hemmaplan. Detta tycker jag låter som ett väldigt bra förslag. Men det går stick i stäv med den svenska regeringens klimatpolitik, som handlar om att 30 procent av utsläppsminskningarna ska göras i andra länder och inte på hemmaplan.
Vi i Vänsterpartiet vill använda alla dessa CDM-pengar plus ett additionellt klimatbistånd till klimatöverföring av resurser till syd. Totalt anslår vi 4,5 miljarder kronor mer än regeringen på klimatbistånd. Det vill jag ha sagt, för det som Ek sade om detta i den tidigare debatten var felaktigt.