KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ylva Johansson (S):
Ali Esbati har frågat mig om jag avser att i kommande direktiv för översyn av Samhall kritiskt belysa bolagets tilltagande fokusering av verksamhet till bemanning inom servicebranschen. Frågeställaren frågar också om jag avser att i någon form involvera medarbetare och fackliga organisationer i analysen av Samhalls utveckling. Samhalls uppdrag är att skapa utvecklande jobb för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. Det är Arbetsförmedlingen som anvisar personer till Samhall vid en anställning.
En sådan anställning kan ske för personer som inte kan få ett annat arbete än skyddat arbete samt vars behov inte kan tillgodoses genom andra insatser. Sysselsättningsgraden bland dem som har en funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga är betydligt lägre än för övriga i befolkningen, och antalet arbetslösa med funktionsnedsättning som finns hos Arbetsförmedlingen är fortfarande på mycket höga nivåer. Många har också mycket långa arbetslöshetstider. Arbetsmarknadssituationen för dessa personer måste förbättras.
Det finns en rad olika insatser för att öka möjligheterna till jobb för personer med funktionsnedsättning med nedsatt arbetsförmåga, till exempel lönebidrag. När dessa insatser inte har varit tillräckliga har skyddat arbete hos Samhall varit, och bör fortsätta vara, en insats för de personer med funktionsnedsättning med nedsatt arbetsförmåga som har allra svårast att få ett arbete. Vid olika tillfällen har kritiska synpunkter framförts om att det inte alltid är de personer med funktionsnedsättning som har svårast att få ett jobb som anvisas till Samhall.
Jag tar kritiken på allvar och vill säkerställa att det är dessa personer som får anställning på Samhall. Vi behöver få mer kunskap om processen från det att Arbetsförmedlingen bedömer att en person har en funktionsnedsättning med nedsatt arbetsförmåga till vilka som faktiskt anvisas och erbjuds anställning i Samhall. Jag kommer att ta initiativ för att säkra kunskap i denna fråga. Samhall ska erbjuda trygga och utvecklande arbeten över hela landet.
Ylva Johansson (S):
Det är självklart alltid viktigt att lyssna på de anställdas synpunkter. Jag utgår från att ledningen också gör det. Det finns ett behov av en översyn av Samhall. Jag vill dock inte utlova en jättestor och jättebred översyn, för jag ser samtidigt behov av att vi kan agera och säkerställa att vi har en väl fungerande verksamhet relativt snabbt. Det är två saker som jag skulle vilja titta närmare på.
Det första är att säkerställa att det är de personer som är avsedda i målgruppen, det vill säga de som har svårast att få jobb, som Samhall tar sig an. Det andra handlar om att vi med gemensamma ansträngningar har utökat antalet utvecklingsanställningar inom Samhall.
Dessa gäller framför allt yngre personer där alla möjligheter inte är uttömda men där man utnyttjar anställningen på Samhall för den särskilda kompetens som Samhall har att stärka människors arbetsförmåga för att komma vidare. Det är ingen livstidsanställning utan en tidsbegränsad anställning, en utvecklingsanställning. Det är ett relativt nytt inslag, och det skulle vara intressant att följa upp hur det har fungerat och vilka effekter det har fått.
Det är något som jag själv tror mycket på, men för att vara säker på att det fungerar behöver vi ta reda på vad utfallet faktiskt är. Det är viktigt att man inom Samhall använder sin förmåga att stärka människors arbetsförmåga så att de kommer vidare och kan utvecklas, och jag bedömer att man är duktig på det.
Regeringens synsätt när det gäller människor som är arbetslösa generellt och personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga speciellt är att alla människor har resurser. Det måste vara arbetsmarknadspolitikens roll att på bästa sätt utveckla och stärka dessa resurser så att människor kan använda dem på arbetsmarknaden och försörja sig själva med en anständig lön.
Ylva Johansson (S):
Den stora utredning som tillsattes av den gamla regeringen, den så kallade Funkautredningen som tittade på personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga i förhållande till arbetsmarknaden, utredde egentligen inte Samhall utan landade lite kortfattat i att Samhall skulle konkurrensutsättas. Man gick inte djupare in i frågorna. Det är också ett skäl till att vi behöver titta på en del saker närmare. Fru talman!
Jag tror att jag och Ali Esbati är överens om att Samhall har och bör ha en mycket viktig och unik roll på svensk arbetsmarknad.
Jag tror att det finns ett brett stöd här i riksdagen för att säkerställa att vi har ett Samhall som kan verka på allra bästa sätt för de personer som har svårast att få jobb på annat sätt, för att stärka deras arbetsförmåga och se till att också personer med svåra funktionsnedsättningar som medför nedsatt arbetsförmåga kan arbeta och bidra i samhället och försörja sig själva genom lön.
Ylva Johansson (S):
Fredrik Schulte har frågat finansminister Magdalena Andersson om regeringen för diskussioner om att införa medborgarlön eller sex timmars arbetsdag, om finansministern kan garantera att regeringen inte kommer att lägga fram förslag om införandet av medborgarlön eller sex timmars arbetsdag och hur finansministern ställer sig till idén om att införa medborgarlön och sex timmars arbetsdag. Ansvaret inom regeringen är så fördelat att jag besvarar interpellationen.
Regeringen har inga planer på att genom lagstiftning införa medborgarlön eller sex timmars arbetsdag. Arbetstidsfrågorna hanteras främst av arbetsmarknadens parter i kollektivavtal. Det finns avtal som innebär att arbetstiden är kortare än de 40 timmar som enligt arbetstidslagen är maximal ordinarie arbetstid per vecka. Det finns också lokala försök med förkortad arbetstid i olika branscher. Regeringen ser givetvis positivt på att arbetsmarknadens parter gemensamt kommer överens om vilken arbetstid som ska gälla på olika arbetsplatser och i olika branscher.
Men regeringen har som sagt inga planer på att genom lagstiftning genomföra medborgarlön eller sex timmars arbetsdag.
Ylva Johansson (S):
Fredrik Schulte försöker göra det troligt att regeringen snart kommer att lagstifta om sextimmarsdag och medborgarlön. Jag undrar om någon ens tror på Fredrik Schulte i detta. Men mitt besked är: Så blir det inte. Det är beskedet från regeringen. Fredrik Schulte ägnar sin tid här i riksdagens talarstol åt att slåss mot väderkvarnar.
Det står honom naturligtvis fritt att göra det, men jag har svarat på frågan och har inget ytterligare att tillägga.
Ylva Johansson (S):
Jag vill först säga att jag tar starkt avstånd från Fredrik Schultes nedvärderande och felaktiga bild av mina regeringskollegor. Jag har svarat på frågorna. Jag har svarat tydligt. Och jag företräder hela regeringen när jag svarar. Om jag vore moderat företrädare skulle jag vara lite försiktigare med att uttala mig om definitiva besked efter den senaste veckans många turer om vad moderatledaren har sagt och inte menat när det gäller för Sveriges riksdag helt avgörande frågor.
Ylva Johansson (S):
Hanif Bali har frågat mig hur många traineejobb för nyanlända jag kommer att få till stånd under mandatperioden. Som Hanif Bali påpekar finns det endast något hundratal traineejobb i dagsläget. Traineejobb innebär en kombination av arbete och reguljär utbildning. Flera parter är involverade i denna insats, och hur många traineejobb som kommer till stånd är därför beroende av dessa parters aktiva agerande. Traineejobben måste få växa fram kontinuerligt för att säkerställa god kvalitet i både anställning och utbildning.
Samtidigt finns det ett tydligt behov av att säkra generationsväxlingen inom en rad olika branscher. För att säkerställa kompetensbehovet i generationsväxlingen har regeringen gjort bedömningen att målgruppen för traineejobben behöver utvidgas till att även omfatta långtidsarbetslösa och nyanlända. Möjligheten att komplettera en grundskoleutbildning eller gymnasieutbildning med en mer yrkesinriktad utbildning, som svarar mot de krav som arbetsgivare ställer, kan underlätta inträdet på arbetsmarknaden för dessa grupper.
Det är också viktigt att komma ihåg att traineejobben är en av många insatser för att korta tiden från nyanländas ankomst till arbete. Regeringen har i 2016 års budgetproposition föreslagit ett antal satsningar som ska leda till en snabbare etablering på arbetsmarknaden, däribland förstärkta arbetsmarknadsinriktade insatser, validering och en rejäl höjning av ersättningen till kommunerna för mottagande av nyanlända.
Regeringen har även gjort satsningar som innebär både en kraftig utökning av antalet utbildningsplatser och åtgärder som syftar till högre kvalitet inom utbildning för vuxna. Regeringens samtal med arbetsmarknadens parter, Arbetsförmedlingen och andra berörda myndigheter har lett till att flera så kallade snabbspår in på arbetsmarknaden, bland annat för kockar, slaktare/styckare, hälso- och sjukvårdsyrken samt lärare och förskollärare, har införts. Regeringen har även tagit initiativ till den så kallade 100-klubben, som är en satsning där näringsliv och statliga myndigheter erbjuder jobb och praktik för nyanlända.
Arbetsförmedlingen har en central roll för att uppnå regeringens mål om en snabbare etablering av nyanlända på arbetsmarknaden. Myndigheten ska ha väl uppbyggda arbetsgivarkontakter och ge ett professionellt stöd till arbetsgivare som rekryterar. Alla arbetssökande, oavsett yrkesbakgrund och utbildningsnivå, ska ges stöd och vägledning i ett aktivt arbetssökande. Arbetsförmedlingen befinner sig i ett omfattande förnyelsearbete där arbetsgivararbetet är i fokus.
Ylva Johansson (S):
Arbetsmarknadspolitiska insatser är inte ett självändamål utan är till för att människor ska komma i arbete och för att arbetsgivare ska få tag i rätt kompetens. Vi står mitt uppe i en stor generationsväxling på arbetsmarknaden.
En betydande del av de matchningsproblem som vi har i dag är att personer lämnar arbetsmarknaden och går i pension inom yrken där vi under många års tid inte har haft tillräckliga volymer av utbildning av nya till de yrken där det finns stor efterfrågan. I skenet av detta har regeringen föreslagit traineejobb, som just är ett svar på detta. Men det är inte det enda svaret.
Det finns också andra sätt att klara generationsväxlingen och se till att man får rätt kompetens. Mitt uppdrag är inte kopplat till hur många personer som är i varje arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Mitt uppdrag är kopplat till att klara arbetslösheten, matchningen och tillväxten på arbetsmarknaden. Vi får använda de instrument som krävs för att nå dit.
En regering och inte minst ett oppositionsparti måste självklart finansiera sina förslag. Då beräknar man hur mycket resurser som behövs, för att tydliggöra att man har avsatt de pengar som krävs i sin budget. Men jag har i styrningen av Arbetsförmedlingen varit tydlig med att vi är flexibla. Är det så att vissa åtgärder inte fungerar lika bra som de borde får vi ändra i dem eller styra om till andra åtgärder som fungerar bättre. Det är så man bör styra arbetsmarknadspolitiken, tycker jag.
Så gör vi till exempel med traineejobben nu. De togs fram i en situation där vi hade mycket hög ungdomsarbetslöshet. Nu sjunker ungdomsarbetslösheten mycket snabbt, och då gör vi förändringar för att öppna mot andra grupper och ställa en del annorlunda krav på vilka som kan vara berättigade till den typen av stöd. Det finns också andra insatser som krävs för att vi ska klara kompetensförsörjningen.
Jag besökte i går IFI i Stockholm, där personer som har en utbildningsbakgrund motsvarande sex till nio års grundskola kombinerar sfi med yrkesutbildning. Jag var oerhört imponerad över både de goda resultaten och den stora målmedvetenheten hos de studerande.
De får en helt annan motivation när det är kopplat till yrkesutbildningen, och man räknar med att kunna korta utbildningstiden med flera år, samtidigt som man kan få fram undersköterskor, kockar och byggnadsarbetare till arbetsmarknaden i Stockholm, som har stor efterfrågan på detta. Detta är sådant som jag också gärna stöder.
Vi behöver vara flexibla och hitta vägar där man kombinerar utbildning och arbete för att kunna klara de kompetensbehov som finns och för att se till att arbetslösa kommer i arbete.
Ylva Johansson (S):
Mina moderata motdebattörer lyssnade tydligen dåligt i valrörelsen. Socialdemokraternas viktigaste vallöfte handlade om jobben och arbetslösheten - ungdomsarbetslösheten specifikt och arbetslösheten allmänt. Jag tror faktiskt att väljarna uppfattade det. Det var ett av skälen till att det blev ett byte av regering, eftersom den tidigare regeringen hade misslyckats med jobben. Jobben och arbetslösheten är fortsatt regeringens viktigaste prioritering.
Jag tänker inte gå i fällan att styra mot särskilda arbetsmarknadspolitiska insatser och låta det skymma sikten för det viktigaste, nämligen jobbtillväxten och att lediga jobb kan tillsättas, att arbetslösa får jobb och att arbetslösheten sjunker. Det behövs en flexibilitet i arbetsmarknadspolitiken, och det tänker jag leverera. Den gamla regeringen styrde hårdare mot specifika insatser.
Det var inte något lyckosamt sätt att styra. Nu har vi ändrat styrningen av Arbetsförmedlingen. Vi styr inte mot ett specifikt antal i fråga om varje arbetsmarknadspolitisk insats, utan vi styr mot de övergripande målen om låg arbetslöshet och god matchning. Fru talman!
Vi har ett läge där sysselsättningsgraden är högre än den någonsin var för ungdomar under den gamla regeringen. Jag hoppas att vi alla gläds åt att det är på det sättet. Det stämmer inte att långtidsarbetslösheten bland ungdomar skulle ha ökat; tvärtom sjunker den. Moderaterna har använt sådana siffror tidigare.
Om man jämför olika månader olika år kan man ge intryck av att det skulle vara på det sättet. Men det är inte så om man tittar på de totala siffrorna eller säsongsrensade siffror. Långtidsarbetslösheten bland ungdomar sjunker alltså rätt tydligt, vilket är mycket glädjande. Det betyder inte att alla problem är lösta. Det finns fortfarande stora utmaningar.
Min erfarenhet är att ju svårare utmaningar vi har och ju mer komplex problematik som de arbetslösa har, desto större flexibilitet behövs i de insatser som man kan göra för att de arbetslösa ska komma i arbete. Det är bland annat därför som vi har öppnat för ett mycket nära samarbete med hjälp av Dua mellan Arbetsförmedlingen och kommunerna för att kunna göra mer skräddarsydda insatser. Vi behöver flera olika verktyg i arbetsmarknadspolitiken.
Men vi behöver inte en stark styrning när det gäller vilka verktyg som ska användas och i vilka lägen. Det ska avgöras av vilka behov som finns och möjligheterna att komma i arbete.
Ylva Johansson (S):
Det är nästan lite rörande med denna omsorg från Christian Holm Barenfeld och Hanif Bali om de arbetsmarknadspolitiska insatserna. Som socialdemokrat tycker jag att det är viktigt med arbetsmarknadspolitiska insatser. Från Moderaterna brukar det låta tvärtom. De brukar inte tycka att det är så viktigt. De brukar i stället tala om riktiga jobb. Men min och regeringens mål är att vi ska klara jobbtillväxten och arbetslösheten.
För att göra detta behöver vi verktyg. Arbetsmarknadspolitiska insatser är ett sådant verktyg. Utbildningspolitiken är ett annat sådant verktyg. Investeringar är ett tredje sådant verktyg. Vi behöver använda de verktyg som krävs för att vi ska nå de högt uppsatta målen när det gäller jobben och arbetslösheten. Men det är inte ett självändamål att ha så många som möjligt i arbetsmarknadspolitiska insatser. Dessa insatser ska användas för att man ska klara att få människor i arbete, och de behövs.
Ylva Johansson (S):
Det är intressant att det inte tycks vara någonting som är så provocerande för oppositionen som att regeringen har för avsikt att lyckas med sin politik. Det finns ingenting som ni blir så upprörda över som att regeringen har för avsikt att nå högt uppställda mål. Frågan formulerades så här: Anser arbetsmarknadsministern att målet om EU:s lägsta arbetslöshet går att nå?
Självklart är svaret på den frågan ja. Den som skulle svara nej på den frågan ska nog fundera över om det är politik som man ska ägna sig åt. Då ska man kanske ägna sig åt någonting helt annat. Arbetsmarknadspolitiken måste alltid anpassas efter verkligheten.
Det betyder att när verkligheten förändras måste också politiken förändras, om den ska vara framgångsrik. Då gäller det att förstå den situation som vi har just nu. Nu har vi en situation med mycket stark tillväxt av nya jobb.
Det har lett till att det är många lediga jobb som inte tillsätts och till att en stor och växande andel av de arbetslösa inte har den kompetens som efterfrågas på arbetsmarknaden. I andra lägen kan det vara en annan situation. Men nu har vi den här situationen.
Det viktigaste som man måste göra är självklart att se till att rusta personer som är arbetslösa med den kompetens som efterfrågas och också att underlätta för arbetsgivare att efterfråga lite lägre kompetens än den som man i förstone hade tänkt sig - detta för att underlätta för människor att få en chans att komma in på arbetsmarknaden.
Svenskt Näringslivs bedömningar av hur många nya jobb som krävs för att nå regeringens mål är ett mått på hur stark tillväxten är. Man kan jämföra den bedömning som Svenskt näringsliv nu gör med den som man gjorde för ett år sedan. Det som har hänt under det året är att Sverige har tagit emot 163 000 asylsökande, vilket är en all time high-siffra, inte bara i vårt land utan i alla utvecklade länder.
Trots detta stora flyktingmottagande i Sverige har Svenskt Näringsliv räknat upp prognosen med bara 30 000 jobb. Det säger någonting om hur stark den underliggande trenden av ekonomisk tillväxt och tillväxt av nya jobb är just nu. Den består inte för evigt, utan det krävs också att man underhåller det med politiska insatser.
Men i det läge som vi har just nu är det absolut viktigaste att rusta människor med utbildning och på andra sätt för att göra dem redo att ta de lediga jobben.
Ylva Johansson (S):
Moderaterna har aldrig haft höga mål, men jag representerar ett parti som ofta har haft det och ofta har klarat det. Det tänker vi göra nu också. Men det är självklart så att den flyktingsituation och det asylmottagande vi hade förra året har gjort det svårare. Allt annat vore naivt att säga. Jag vill rätta Christian Holm Barenfeld på en punkt. Det är inte så att Sverige i dag har ett rekordstort mottagande av asylsökande.
Men vi hade det förra året, och det var därför nödvändigt att lägga om politiken för att hantera situationen, vilket regeringen också gjorde. Låt oss komma ihåg vilken politik Moderaterna bedrev när man hade chansen att styra över arbetsmarknadspolitiken. Vad gjorde man? Jo, man satsade på sänkt arbetsgivaravgift för unga.
Det var en mycket dyr reform som gav väldigt lite pang för pengarna, vilket är dokumenterat. Man satsade på jobbcoacher, etableringslotsar och skattesänkningar. Inget av detta gav särskilt gott resultat beträffande arbetslösheten eller jobbtillväxten. Låt oss också dra oss till minnes hur det lät på Moderaterna i valrörelsen.
Om man återställer arbetsgivaravgiften för unga kommer det att bli ett dråpslag - ungdomsarbetslösheten kommer att öka, sa Moderaterna då. Nu har vi återställt arbetsgivaravgiften för unga till tidigare nivå och satsat på andra insatser. Och ungdomsarbetslösheten sjunker. Det är inte så att ni i Moderaterna haft ett jättebra record beträffande att kunna förutse effekterna av olika politiska förslag, vare sig era egna eller våra.
Men det ska väl sägas till ert försvar att dessa alltid är svåra att förutse, då verkligheten givetvis förändras. Det är just därför arbetsmarknadspolitiken måste vara flexibel och anpassa sig efter de utfall som blir och den föränderliga verkligheten. Lite senare i dag kommer jag att träffa OECD.
De har gjort en oberoende granskning av Sveriges etableringspolitik och kommer att presentera denna på en presskonferens i dag. Jag hoppas att Christian Holm Barenfeld tar chansen att lyssna på den. Jag tycker att det är viktigt att bli recenserad och granskad av utomstående. OECD kommer att göra den här typen av granskningar av flera länder, men Sverige är först ut.
Vi har just nu inget att jämföra oss med, eftersom rapporten om oss är den första. Men senare kommer det att levereras rapporter också från granskningar av andra länder. Det kommer att bli intressant att kunna jämföra i vilka delar svensk politik är lyckad och i vilka delar vi kanske har att lära av andra länder, inte minst när det gäller att förkorta tiden till arbete för nyanlända.
Ylva Johansson (S):
Christian Holm Barenfeld säger att den gamla regeringen gjorde mycket som var bra. Det är möjligt. Men två saker misslyckades man med: ekonomin och jobben. Man gick från mycket stora överskott i de offentliga finanserna till mycket stora underskott. Arbetslösheten var alarmerande hög, särskilt ungdomsarbetslösheten.
Den var så hög att vi fick EU-stöd från de andra EU-länderna, varav de flesta var hårdare drabbade av finanskrisen än Sverige. Fru talman! Jag vill ändå tacka för debatten. Vi kommer säkert att återkomma till frågorna om jobbmålen, jobbskapandet och arbetslösheten. Christian Holm Barenfeld är en flitig interpellant. Jag ser fram emot att återkomma till de frågorna i fler debatter.
Ylva Johansson (S):
Katarina Brännström har frågat mig om jag kommer att vidta åtgärder för att säkerställa att Arbetsförmedlingen genomför upphandlingarna eller om det finns en vilja att avveckla upphandlade arbetsmarknadsutbildningar i avsikt att göra allt i egen regi. Till att börja med vill jag betona betydelsen av att den som flytt till Sverige ges goda förutsättningar att snabbt etablera sig på arbetsmarknaden och i samhället.
Regeringen har därför lagt fram ett antal förslag i vårbudgeten som handlar om att erbjuda tidiga insatser till personer som söker asyl i Sverige, insatser för ett hållbart mottagande och en effektivare etablering på arbetsmarknaden samt förslag för att minska arbetslösheten. Arbetsmarknadsutbildning är ett viktigt verktyg för att utrusta de arbetssökande med de kompetenser som efterfrågas på arbetsmarknaden.
Jag ser allvarligt på att Arbetsförmedlingen i sina upphandlingsförfaranden inte i tillräckligt stor utsträckning har lyckats möta behoven av arbetsmarknadsutbildning. Arbetsmarknadsutbildning förväntas bidra till matchning av arbetssökande mot lediga jobb hos arbetsgivare. Det är även allvarligt att inte fler får arbete efter en arbetsmarknadsutbildning. Jag har därför självklart tagit kontakt med Arbetsförmedlingens generaldirektör Mikael Sjöberg och diskuterat de uppkomna problemen.
Riksrevisionen lämnade i en granskningsrapport i slutet av 2015 rekommendationer till Arbetsförmedlingen som rör hur upphandlingar av arbetsmarknadsutbildning kan utvecklas. Regeringen menar att Riksrevisionens granskning är ett viktigt underlag i Arbetsförmedlingens utvecklingsarbete inom området arbetsmarknadsutbildning. Regeringen betonar värdet av att myndigheten, i möjligaste mån, tar till vara den effektiviseringspotential som Riksrevisionen identifierat när det gäller behovsanalyser i samband med upphandlingar.
Regeringen kommer noga att följa Arbetsförmedlingens fortsatta arbete, inte minst i fråga om hur resultaten efter genomförd arbetsmarknadsutbildning utvecklas. Regeringen har lämnat sin bedömning av Riksrevisionens granskningsrapport till riksdagen, som nu behandlar frågan. Inom Arbetsförmedlingen pågår just nu ett förnyelsearbete som bland annat omfattar utveckling av de tjänster som erbjuds till arbetsgivare och arbetssökande.
Det handlar inte minst om utveckling av hur myndigheten ska säkra att de utbildningar som efterfrågas kan tillhandahållas. Regeringen avser inte att i detalj instruera Arbetsförmedlingen om vilka upphandlingar myndigheten bör genomföra för att klara sitt uppdrag att tillhandahålla arbetsmarknadsutbildningar som utrustar arbetssökande för jobb.