KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ardalan Shekarabi (S):
Jag tror att vi har en gemensam målsättning om att verka för kvalitetshöjning i offentliga verksamheter. Vi är också överens om att det finns behov av ändringar i regelverket för alla aktörer, inklusive dem som bedriver verksamheter i egen regi. Det är ett arbete som regeringen bedriver. Vi jobbar också med att förbättra styrningen och resursanvändningen i de verksamheter som är i egen regi.
Målsättningen är dock att det ska finnas ett regelverk som säkerställer resursanvändningen också hos privata aktörer så att vi höjer kvaliteten även där. Då måste vi ha som utgångspunkt att resurser till offentliga verksamheter ska användas till offentliga verksamheter. Det kommer att kräva regler för kvaliteten, det kommer att kräva regler för vinstuttag och det kommer att kräva regler för syftet med verksamheten.
Svar på interpellationer Dessa regler är inte till för att skada jämställdheten i den offentliga sektorn. Tvärtom är reglerna till för att säkerställa att vi erbjuder medborgarna de tjänster som bedrivs i och finansieras av det allmänna. Dessa tjänster är viktiga för att jämställdheten ska kunna förbättras i vårt samhälle; det vet vi. Vi har kunskap om det, och vi kan basera vår politik på forskning och erfarenhet av välfärdsbygget.
Då måste man ställa sig frågorna: Är det rimligt att det ska vara möjligt att dra ned på bemanningen på förskolorna för att öka vinsten? Kommer det att gynna jämställdheten? Kommer det att gynna situationen för de kvinnor som arbetar i välfärden?
Jag har inte mött en enda förskollärare som har sagt till mig: Möjliggör vinstuttag i större utsträckning så att min arbetsgivare drar ned på bemanningen! Däremot måste vi jobba för att säkerställa resursanvändningen.
Ardalan Shekarabi (S):
Maria Malmer Stenergard har frågat finansministern om riksdagsledamöter bör få tillgång till de beräkningar som enligt henne ligger till grund för regeringens beslut om fördelning av medel till kommuner och landsting med anledning av migrationsuppgörelsen samt hur riksdagen ska kunna utöva sin kontrollmakt fullt ut om beräkningarna inte lämnas ut. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen.
Regeringen har i propositionen Extra ändringsbudget för 2015 föreslagit ett tillfälligt stöd till kommuner och landsting med anledning av flyktingkrisen. Medlen ska fördelas enligt principer som regeringen och allianspartierna kommit överens om och som presenterats i propositionen. Inom Regeringskansliet har en preliminär fördelning av medel mellan kommuner och mellan landsting räknats fram. Regeringen har inte tagit ställning till denna beräkning.
Den preliminära fördelningen har publicerats på regeringens webbsida. Regeringskansliet har vid flera tillfällen lämnat information om tillvägagångssättet för att ta fram beräkningarna på frågor från enskilda kommuner, Sveriges Kommuner och Landsting och riksdagens utredningstjänst. Regeringskansliet har också lämnat besked om vilken statistik som legat till grund för beräkningarna.
Flera personer, däribland Maria Malmer Stenergard, har begärt att få ut beräkningarna för den preliminära fördelningen. Den tjänsteman som tagit ställning till dessa framställningar har bedömt att beräkningarna inte återfinns i några allmänna handlingar. Maria Malmer Stenergard har begärt att det ansvariga statsrådet ska pröva det besked som hon erhållit i denna fråga.
Jag vill inte föregå prövningen av hennes begäran men kan konstatera att enskilda riksdagsledamöter har samma möjligheter som allmänheten i övrigt att ta del av allmänna handlingar. Regeringen har i den ovan nämnda propositionen lämnat den information som utifrån ansvarsfördelningen mellan riksdagen och regeringen ansetts behövlig. Varken regeringen eller Regeringskansliet har erhållit någon begäran om ytterligare information från finansutskottet, som ansvarat för riksdagens beredning av propositionen.
Utskottet har i sitt betänkande föreslagit att riksdagen beslutar i enlighet med regeringens förslag . Om riksdagen beslutar i enlighet med förslaget kommer regeringen att besluta om tilldelningen av medel till kommuner och landsting.
Ardalan Shekarabi (S):
Underlaget för de preliminära beräkningarna utgör än så länge enbart ett arbetsmaterial i Regeringskansliet. Ärendet kommer att avslutas först när regeringen fattar beslut om fördelningen av medel till kommunerna. Detta beslut kan fattas först när riksdagen tagit ställning till de kommuner som kollektivt ska tilldelas det tillfälliga stödet. Eftersom ärendet inte är avslutat är underlaget inte allmän handling.
I egenskap av riksdagsledamot räknas Maria Malmer Stenergard formellt sett som en enskild individ, och hon kan inte begära ut underlaget för riksdagens räkning. Eftersom underlaget inte är en allmän handling ska det inte lämnas ut till henne.
Maria Malmer Stenergard har precis som hon sa begärt att få frågan om utlämnande av underlaget prövad av regeringen, och regeringen kommer att behandla den begäran i sedvanlig ordning. Det ska dock sägas att när ärendet om fördelningen avslutas kommer handlingarna i ärendet att bli allmänna, i enlighet med lagstiftningen.
Då ska tjänstemannen i Regeringskansliet också ta ställning till vilka minnesanteckningar och underlag som ska arkiveras och därmed bli del av allmänna handlingar. Avsikten är att underlaget kommer att läggas i akten och därmed bli en allmän handling. Då kommer det naturligtvis att hanteras utifrån den lagstiftning som gäller.
Ardalan Shekarabi (S):
Jag vill alltså inte föregå själva hanteringen, och det är regeringen som fattar beslutet, så att vi är klara med den ordning som gäller enligt vår lagstiftning. Eftersom det finns uppgifter som framkommit i medier och också på regeringens webbsida kan man fråga sig om inte det är den allmänna handlingen.
Men de uppgifter som är publicerade på hemsidan är en preliminär fördelning som Regeringskansliet har tagit fram och lagt ut för att ge viss ledning om hur medlen kommer att fördelas. Fördelningen görs i enlighet med den överenskommelse som även Moderaterna står bakom. Den preliminära fördelningen är givetvis en allmän handling eftersom den publiceras. Men publiceringen medför inte att ärendet om fördelning är avslutat eller att de andra handlingarna blir allmänna.
Granskningen av fördelningsbeslutet kan ske först när ett beslut om fördelning finns, alltså ett regeringsbeslut. I samband med detta beslut kommer beräkningarna av de enskilda bidragen att finnas tillgängliga.
Ardalan Shekarabi (S):
Det finns en ordning för detta. Detta regleras ju i vår grundlag, och det är precis den ordning som Regeringskansliet och regeringen följer i de frågor som handlar om utlämnande av allmänna handlingar. Det är självklart den ordning som följs också i detta ärende. Det är viktigt att komma ihåg att om riksdagen hade bestämt sig för att detta underlag som presenteras av regeringen inte var tillräckligt hade man kunnat begära mer underlag. Det finns en ordning för detta.
Men finansutskottet har ju ansett att det finns tillräckligt underlag för att fatta ett beslut utifrån det som presenteras av regeringen. Regeringen har därmed följt den ordning som gäller. Jag kommer inte att föregå den rättsliga bedömningen av den begäran som interpellanten har lämnat in till Regeringskansliet, utan den ska göras i den ordning som följer av Sveriges grundlag.
Ardalan Shekarabi (S):
Att arbetstagare som utför arbete i offentliga upphandlingar gör det med skäliga anställningsvillkor är viktigt både för arbetstagarna och för att upprätthålla en sund konkurrens mellan de företag som deltar i offentliga upphandlingar. Inget företag ska dra fördelar av och vinna upphandlingar genom att ge sina anställda oskäliga anställningsvillkor. Skattepengar ska inte finansiera företag som inte följer lagar och avtal.
Regeringen arbetar just nu med att ta hand om utredningens förslag och de synpunkter som remissinsinstanserna har lämnat. Remissutfallet har varit blandat. Många har varit positiva även om det, som Maria Malmer Stenergard har pekat på, finns remissinstanser som haft invändningar mot förslagen. Det är naturligt eftersom frågan om möjligheten att införa bestämmelser om krav på till exempel villkor enligt kollektivavtal är komplicerad.
Jag, liksom Maria Malmer Stenergard, värnar den svenska arbetsmarknadsmodellen. Behovet av reglering för att uppnå tydlighet och förutsebarhet inom detta område av upphandlingsrätten måste tillgodoses med respekt för den. Centrala utgångspunkter i regeringens arbete är att funktionen av den svenska arbetsmarknadsmodellen och ansvarsfördelningen inom den inte ska påverkas.
Det är, som Maria Malmer Stenergard lyfter fram, också viktigt med de små företagens möjligheter att delta i offentliga upphandlingar. Detta har utredningen särskilt beaktat i sitt arbete och det arbetar regeringen också vidare med.
Ardalan Shekarabi (S):
Jag vill tacka debattörerna för denna diskussion, även om jag har väldigt svårt att förstå ingången i att krav på att villkoren i svenska kollektivavtal ska följas är en kollektiv bestraffning. Det är inte en bestraffning att erbjuda taxichaufförer sjysta villkor. Det är inte en bestraffning att säkerställa att de som städar i våra sjukhus får löner som är högre än 27 kronor i timmen. Det är den verklighet vi har att förhålla oss till i dag. Det borde inte accepteras.
Det borde inte spela någon roll om det står Socialdemokraterna eller Moderaterna efter en politikers namn om vi ska förhålla oss till den svenska modellen, för den bygger på att vi respekterar svensk lagstiftning men också svenska kollektivavtal. Vi har en skyldighet att garantera att medborgarnas skattepengar används på ett sjyst sätt. Vi kan inte garantera det i dag.
Det är inte möjligt, med gällande regelverk och tillämpningen av det regelverket. Regeringen jobbar hårt med att modernisera lagstiftningen och att minska de byråkratiska kraven. Det är också därför det uppdrag som utredningen fick var inriktat på att hitta en lösning som tillgodoser de olika krav och målsättningar som finns vad gäller detta arbete.
Det är därför utredningen valde att inte föreslå ett generellt krav utan rikta in sig på de riskbranscher som finns, där vi ser problem med social dumpning. Det är också regeringens utgångspunkt för det fortsatta arbetet. Till skillnad från den förra regeringen kommer vi att jobba hårt för att förenkla regelverket. Vi har aviserat att vi kommer att inleda ett arbete som går ut på att förenkla regelverket för de nationella upphandlingarna under tröskelvärdena.
Det är viktigt för svenska företag, viktigt för små och medelstora företags chanser att delta i de offentliga kontrakten. Avslutningsvis: Min bild är att svenska företag ställer sig bakom ordning och reda på svensk arbetsmarknad, ordning och reda i de offentliga kontrakten.
Ardalan Shekarabi (S):
Per Åsling har frågat mig vad jag avser att göra för att säkerställa rättssäkerheten och förutsägbarheten för upphandlande myndigheter när 2014 års EU-direktiv på upphandlingsområdet får direkt effekt på grund av att den svenska implementeringen av direktiven inte gjorts i tid. Han har vidare frågat hur jag avser att agera för att hjälpa kommuner, landsting och andra myndigheter med riktlinjer innan nya regler för offentlig upphandling för Sverige trätt i kraft.
Arbetet med att genomföra 2014 års EU-direktiv på upphandlingsområdet är omfattande och komplext. Regeringen beslutade den 4 juni 2015 om en lagrådsremiss om genomförandet. Föredragningen inför Lagrådet påbörjades före sommaren och har pågått under hela hösten. Lagrådets yttrande förväntas inkomma inom kort. Arbetet med genomförandet har hela tiden bedrivits med målsättningen att den nya lagstiftningen ska kunna träda i kraft i tid.
Lagrådsbehandlingen pågår dock fortfarande, och vi kan konstatera att ikraftträdandet kommer att försenas. Det fortsatta arbetet kommer naturligtvis att bedrivas skyndsamt i syfte att säkerställa att de nya lagarna kan träda i kraft så snart det är möjligt. Jag vill framhålla att nuvarande lagar om upphandling förstås gäller till dess de ersätts av nya lagar.
Det är dock riktigt att bestämmelser i direktiven, efter det att genomförandefristen för direktiven löpt ut, kan bli tillämpliga direkt. För sådan direkt effekt krävs att bestämmelserna är ovillkorliga, tydliga och precisa samt att de ger enskilda personer rättigheter. Vilka bestämmelser i direktiven som ska anses ha direkt effekt blir ytterst en fråga för domstolarna att avgöra.
Det är naturligtvis viktigt att upphandlande myndigheter och enheter kan få stöd och vägledning i den uppkomna situationen. För att förbättra det statliga upphandlingsstödet beslutade regeringen att inrätta Upphandlingsmyndigheten, som startade sin verksamhet den 1 september 2015. Myndigheten har i uppdrag bland annat att stödja upphandlande myndigheter för att bidra till att upphandlingar planeras, genomförs, följs upp och utvärderas på ett ändamålsenligt sätt.
Myndigheten har alltså en viktig roll att fylla såväl innan som i samband med att den nya lagstiftningen träder i kraft.
Ardalan Shekarabi (S):
Jag vill tacka Per Åsling och Helena Lindahl för denna konstruktiva diskussion. Det här är en viktig fråga för att vi ska kunna utveckla den offentliga sektorn och också öka den strategiska användningen av den offentliga upphandlingen. Jag vill tacka för engagemanget. Med ett större engagemang kan vi också säkerställa att vi får en effektiv upphandlingspolitik när det gäller hur vi använder alla de miljarder som vi lägger på offentliga inköp. Vi kommer att hålla riksdagen underrättad.
Det är naturligtvis min avsikt att informera riksdagen om den fortsatta tidsplanen. Det är viktigt att vi har en dialog där, så att riksdagen har den information som krävs för förberedelse av riksdagshanteringen av de kommande lagförslagen.
Det är den stora utmaningen med upphandlingspolitiken. Tack så mycket för diskussionen!
Ardalan Shekarabi (S):
Ann-Charlotte Hammar Johnsson har frågat mig om jag och regeringen avser att se över att ta in lösningar i utredningen som inte enkelspårigt tittar på kollektivavtal utan faktiskt ser till hela bilden. Ann-Charlotte Hammar Johnsson har också frågat vilka åtgärder jag och regeringen avser att vidta för att alla former av företag ska kunna lämna anbud vid offentlig upphandling i framtiden, för att tjänsten ska få ett gott innehåll och för att det ska motverka social dumpning. Lagar tillsammans med kollektivavtal utgör grunden för den svenska arbetsmarknadsmodellen.
Krav på villkor enligt kollektivavtal är ett viktigt sätt att motverka social dumpning inom offentlig upphandling. Samtidigt måste det självklart beaktas att det finns leverantörer som inte har kollektivavtal. Upphandlingsreglerna ställer i princip inga krav på att en leverantör ska ha en viss företagsform för att få delta i en upphandling. Alla leverantörer ska ges möjlighet att delta.
Genom det nya regelverket om upphandling kommer det dessutom att finnas regler som tar särskilt sikte på att underlätta för små och medelstora företag att delta i offentliga upphandlingar. Genom ett brett deltagande av leverantörer och genom att ställa krav på att de tillförsäkrar sina anställda skäliga arbetsvillkor kan de upphandlade tjänsterna utföras med kvalitet samtidigt som social dumpning motverkas.
Ardalan Shekarabi (S):
Jag tror att det är fjärde gången som vi debatterar den här frågan. Regeringen har arbetat hårt med att ta fram lagstiftning som gör det obligatoriskt att ställa krav på villkor enligt svenska kollektivavtal i samband med upphandling av tjänster och byggentreprenader. Regeringen gör det eftersom vi ser allvarliga problem på svensk arbetsmarknad. Vi ser social dumpning. Vi ser osjysta villkor.
Vi ser att anställda i offentliga verksamheter har osjysta villkor. Det är verksamheter som finansieras av våra skattemedel. I slutet av förra året gjorde Skatteverket en specialgranskning av just städbranschen, som interpellanten nämner. I den kontrollen avslöjades omfattande svartarbete och ovärdiga arbetsförhållanden för dem som arbetar i branschen. Herr talman!
Jag ber att få citera en artikel från Sveriges Radio om just detta ämne: "Att fusk är vanligt i städbranschen bekräftas också av Emma Unevik, vd på Stockholms Städssystem. Om det inte är svarta löner kan det handla om människosmuggling, extremt långa arbetspass eller olika typer av bidragsfusk. Allt det här och ännu mer finns beskrivet i Skatteverkets rapport.
- Och med hjälp av alla de här uppfinningsrika idéerna dumpar man priserna på stan. Det är tufft att som seriös städföretagare stå emot allt det här fusket, säger Emma Unevik. Hon menar att det dessutom är offentliga verksamheter som driver fusket på städmarknaden, genom att alltid fokusera på så lågt pris som möjligt.
- Jag skulle nästan våga sticka ut hakan och säga att den offentliga upphandlingen är markant sämre än den privata. Som seriöst bolag kan vi konstatera att man alltid går efter lägsta pris och att man anlitar bolag som ligger på oseriösa nivåer. Jag tycker det är en katastrof." Det här är en beskrivning av verkligheten i offentligt finansierade verksamheter.
Vi pratar inte om några små problem på marginalen, herr talman, utan vi pratar om en situation där den offentliga sektorn bedriver social dumpning i städbranschen, i taxibranschen.
Den fråga som vi bör ställa oss är: Ska den svenska staten acceptera detta, eller ska den svenska staten agera och göra det obligatoriskt att följa svenska lagar och kollektivavtal i samband med offentliga kontrakt? Regeringen har gjort ett ställningstagande, och vi skäms inte för det.
I Sverige ska svenska löner och villkor enligt våra lagar och kollektivavtal gälla. Det minsta som man, herr talman, kan kräva av offentlig sektor är att man ställer de kraven när vi agerar som konsumenter. Det är en viktig del i arbetet med att bekämpa den sociala dumpningen.
Det räcker inte med retorik och formuleringar i några dokument, utan det krävs tydliga och konkreta krav för att skapa ordning och reda på den svenska arbetsmarknaden.
Ardalan Shekarabi (S):
Problemet i offentlig verksamhet är att man inte följer lagstiftningen. Det har förts en diskussion om offentlig upphandling inom livsmedelsproduktion som rör ett annat område. Vi har hårda krav på svenska bönder när det gäller djurhållning. Det är bra krav, men de är höga i jämförelse med produktionen i andra länder. När den offentliga sektorn köper livsmedel, då ställer man inte de kraven.
Först kräver vi av bönderna att de ska producera kött med tuffa regler om djurhållning. Men när vi själva agerar som konsumenter och köper kött ställer vi inte de kraven. Det är ett exempel på en bisarr situation som finns inom den offentliga marknaden. Den ordning som bör gälla och som ska gälla enligt lagstiftningen följs inte. Då måste vi ställa oss frågan: Vad kan vi göra?
I fråga om arbetsvillkor för löntagare i verksamheter som är offentligt finansierade finns det en metod, och det är att i lagstiftningen säkerställa att man följer svenska rättsregler och svenska kollektivavtal. I de nya EU-direktiv som vi implementerar krävs det av oss att vi säkerställer att leverantörer följer villkoren enligt lagstiftning och nationella kollektivavtal.
Frågan är: Varför ska vi skämmas för den svenska arbetsmarknadsmodellen? Varför ska vi skämmas för att vi har den ordning som vi har där lönerna bestäms i kollektivavtal? Det finns ingen anledning att skämmas. Tvärtom har vi här en möjlighet att ta tag i reella problem för svenska arbetstagare. Den offentliga sektorn har en enorm makt, inte bara över städbranschen.
Den offentliga sektorn har också en enorm makt över färdtjänst. Ungefär hälften av konsumtionen i taxibranschen kommer från den offentliga sektorn. Då vet vi också att vi har makt att påverka. Herr talman! Förra året kunde vi konstatera att Stockholms läns landsting hade en valmöjlighet.
Man var väl medveten om att om man ställde krav på sjysta villkor för de anställda i färdtjänsten, då skulle en annan leverantör vinna. Skulle dessa villkor inte anges skulle lägsta pris gälla även för de anställdas förhållanden. Då gjorde landstinget ett aktivt val och lät bli att ställa krav som rör villkoren för de anställda.
Direkt kunde vi då konstatera att den sociala dumpningen i taxibranschen fortsatte på grund av ett politiskt ställningstagande i Stockholms läns landsting. Då ställer sig lagstiftaren frågan: Är det okej?
Är det tillåtet enligt de principer som vi säger oss stå upp för att ge denna möjlighet till Stockholms läns landsting att välja mellan social dumpning och sjysta villkor? Vårt svar är att det är inte och ska inte vara tillåtet. Det ska inte vara en valmöjlighet att använda offentliga resurser för att främja social dumpning och försämra villkoren för dem som arbetar i bland annat taxibranschen.
Ordning och reda måste gälla, och då krävs det lagstiftning. Kollektivavtal är den metod som parterna på den svenska arbetsmarknaden har valt när det gäller löner och övriga villkor. Vi har inte någon lagstiftning här, och det ska vi vara stolta över. Men då krävs det också att konsumenten gör aktiva val. Det gäller också den offentliga konsumenten.
Ardalan Shekarabi (S):
Jag tackar interpellanten för diskussionen. Det här är viktigt. Vi måste jobba med att förenkla och tydliggöra regelverket, och det är precis det vi håller på med. Vi kommer att beakta även de synpunkter som kommit fram i Lagrådets yttrande, men det berör inte den debatt vi för i dag - den lagrådsremissen har inte beslutats än - utan det berör alla andra regler på området offentlig upphandling. Vi har alla intressen i världen av att förenkla och förtydliga regelverket.
Just därför behöver vi också tydliga regelverk på det här området, som rör de anställdas villkor. Just nu finns inte det regelverket, vilket innebär att alla upphandlande myndigheter och kommuner, även de små, själva måste konstruera modeller, och det görs. Många kommuner konstruerar egna modeller som handlar om villkor för anställda i upphandlande verksamheter. Det kan de stora kommunerna göra.
De har resurser, jurister och den kompetens som krävs för att man ska utforma olika typer av krav i samband med offentliga upphandlingar. Men det kan inte de mindre myndigheterna och kommunerna göra, och då får vi också otydlighet och oklarhet om vad som gäller på detta område. Därför behövs det en tydlig lagstiftning. Men det räcker inte med en lagstiftning.
Vi kommer också att behöva sätta in stödresurser från Upphandlingsmyndighetens sida och ta fram tydliga riktlinjer och vägledning om hur de här kraven ska utformas, så att vi inte får de problem som interpellanten beskriver. De problemen finns i dagens system i avsaknad av regler.
Men med tydliga regler och med ett utvecklat upphandlingsstöd, vilket vi nu har på plats genom Upphandlingsmyndigheten, kan vi ge de bästa möjliga förutsättningarna till upphandlande myndigheter och till alla de seriösa leverantörer som levererar tjänster och varor till offentlig sektor på ett riktigt bra sätt. De ska inte diskrimineras och särbehandlas negativt.
De ska ges sjysta förutsättningar till sund konkurrens, och då krävs det lagändringar också på detta område.