Gunnar Andrén (L):
Även jag ber att få tacka statsrådet för detta intressanta svar. På en punkt skulle jag dock vilja vara mer konkret, nämligen när det gäller det som står på s. 2. Jag vill ge statsrådet en uppmaning: Byt spår! Där tas upp dels förmögenhetsskatten, dels infrastrukturinvesteringarna.
Jag vill först hälsa Pär Nuder välkommen till hans första debatt i denna kammare som chef för Finansdepartementet. Jag kan lova finansministern att det inte heller blir den sista. Jag hoppas dock att vi inte ska hålla på längre än till 2006. Jag har väckt två interpellationer av helt olika slag.
Men om vi går tillbaka lite i tiden kan vi se vad det är som är lönsamt när det gäller spårbyggen och så vidare. Vi kan gå tillbaka ända till 1853-1854 års riksdag. Vi kan inte fördjupa oss i det, men då lånade man ju mycket pengar. Det vet vi. Nu är det i och för sig intressant att man har 381 miljarder.
Det har kommit ett svar. Det gör att det blir lite svårt att diskutera. Men jag ska börja i en helt annan ände. Jag tror för min del att det är väldigt viktigt att vi får en mer ideologisk skattedebatt än vi har haft under finansministerns företrädares tid. För att skapa förståelse för det svenska skattesystemet måste man alltid motivera detta med annat än fiskala aspekter.
Men man satsar ju massor av pengar, precis som Ulf Sjösten säger, på spår som inte är lönsamma. Detta kan faktiskt till och med nationalekonomer räkna ut. Det är sanslöst att kasta bort så mycket pengar när man kan använda pengarna på ett annat och bättre sätt. Det är skillnad på att anlägga spår till Ösmo respektive till Kalix. Det är synd att vi inte har så mycket pengar.
Jag menar att en av de stora bristerna under senare år har varit att skattesystemet har blivit någon form av räknesnurra eller räknemaskin. Det är inte det som människor efterfrågar. Jag tror att människor måste veta varför man betalar skatter och hur de fungerar.
Men en ansvarig regering måste ta ansvar för varje krona, som Gustav Möller sade, och inte lägga dem på saker som är mindre lönsamma. Det håller jag absolut på. I den här frågan måste regeringen, så länge den nu sitter kvar, byta spår. Det går inte att göra sig beroende av Miljöpartiet som inte förstår att det här är slöseri med skattebetalarnas pengar. Det var det ena. Det andra handlar om förmögenhetsskatten.
På den punkten har jag stora förväntningar på att vår nye finansminister kommer att göra det möjligt för människor att diskutera skattesystemet i dess helhet. Jag vill säga att reklamskatten inte är den viktigaste skatten i detta land. Det är lite synd att den första debatten kommer att handla om en marginell skatt. Det finns nämligen stora skatteproblem i detta land.
Också där måste jag uppmana näringsministern att byta spår. Det är ett katastrofalt besked, som jag ser det, att man ska ersätta undantag från skatteplikt för huvuddelägares aktier med ett tak för skatten. Detta är ju ett besked till H & M-ordföranden att flytta från landet. Vi ska väl inte beskatta arbetande kapital. Det har vi varit överens om, och vi har stött detta.
Jag ska inte gå in på finansministerns önskelista i Dagens Nyheter, men det är klart att den höga kommunalskatten för många människor med låga inkomster är en mycket viktigare fråga än reklamskatten. Men nu kom den första frågan att handla om denna.
Men nu ska nu göra undantag från detta. Hur ska ni få hem Tetrapak och andra företag som flyttat utomlands? Som Ulf Sjösten säger ska vi ju försöka få hem de här företagen. Nu ska ni ta bort de här undantagen. Då blir det ju ännu svårare att få jobben att flytta till Sverige. Jag tycker att det är ett katastrofalt besked. Sedan har jag en sakfråga om s. 2 i svaret. Är det delningsräntan som kostar 1 miljard?
Då måste jag säga att jag tycker att det är väldigt tråkigt att reklamskatten i praktiken nu bara kommer att drabba de nyhets- och opinionsmedier som förser alla delar av samhället med just nyheter och intressanta åsikter. Detta är en besvärande omständighet och en som över huvud taget motiverar mina frågor. Det är en suboptimering inom skattesystemet som är väldigt tråkig att behöva uppehålla sig vid.
Jag blev inte riktigt på det klara med det, men det kanske jag kan få ett svar på. I de andra två frågorna måste jag mana statsrådet: Byt spår, ju förr dess bättre!
Det är riktigt att regeringen och riksdagen anser att vi bör avskaffa denna skatt. Det har vi tyvärr gjort nu under sex år, och det har inte funnits någon möjlighet att avskaffa den, och det gör mig bekymrad därför att den slår så konstigt. Jag ska också ta upp min andra fråga som handlar om enskilda ideella föreningars betalning av skatter.
Jag är av den åsikten, vilket kanske förvånar den nuvarande finansministern, att i fallet med föreningen i Enskede som inte hade betalat skatt menar jag att den hade gjort rätt enligt 1972 års förordning. Jag anser att det är felaktigt att föreningen ska betala skatt. Vi ska inte ha en sådan ordning att alla föreningar i det här landet ska bli skattepliktiga i fråga om reklamskatt.
I förordningen står det att när man har ett annat syfte än kommersiell verksamhet, nämligen att verka för religiöst, nykterhetsfrämjande, politiskt, miljövårdande, idrottsligt eller försvarsfrämjande ändamål eller företräda handikappade och så vidare behöver man inte betala reklamskatt. Men nu drabbas många idrottsföreningar och andra ideella organisationer i vårt land av detta.
Jag vill därför fråga statsrådet: Är detta rimligt, och behöver inte regeringen utfärda en kompletterande bestämmelse till Skatteverket om att detta är en orimlig ordning?