Beatrice Ask (M):
Först vill jag påpeka att jag ifrågasätter att det finns ett allvarligt missnöje inom polisen, även om det finns delar av verksamheten där man önskar sig mer än vad man har. Polisen har aldrig haft mer resurser än vad man har just nu. Men alla vill naturligtvis ha mer, och det finns alltid mer som man skulle vilja göra.
Jag tror att politiker ska passa sig för att bestämma huruvida det är bättre att göra en bandinspelning än att skriva ned uppgifter i samband med en händelse, vilket Björn Söder försöker göra. Det är ingen tvekan om att man i polisarbetet, när en polispatrull rycker ut för att det har hänt någonting, möter människor och ställer frågor, behöver dokumentera det som händer på ett eller annat sätt.
Den erfarenhet man har inom polisen är att det vore bra om man enklare och snabbare än med tidigare ordning kan använda sig av datorer och annat. Många förhör spelas in på band. Jag tror inte att vi i riksdagen ska avgöra exakt på vilket sätt det sker, men jag tror att det är alldeles nödvändigt att se till att man använder sig av moderna metoder. Det är en förnyelseprocess som pågår och som är nödvändig.
Om jag får gå tillbaka till DN:s artikelserie och rapportering om larm tycker jag att artiklarna är oerhört allvarliga. Det är illa om man har fått in en massa larm men inte har svarat eller agerat på alla. Då är det viktigt att känna till att det gäller larm där polisen har fått kännedom om händelser av väldigt olika slag.
När polisen får anmälningar gör man en prioritering utifrån allvarlighetsgrad. Dessa anmälningar innehåller alltifrån väldigt alldagliga, allmänna synpunkter till rent akuta. Vid allvarligare händelser kan polisen besluta att prioritera dem i förhållande till planlagd verksamhet. Det är så det måste gå till.
Allvarliga brister ska naturligtvis alltid prioriteras, och polisen har också inlett en genomgång för att se om något fel har begåtts. Man har tidigare inte ansett att man har gjort fel, men efter artikelserien och den diskussion som har förts är det naturligt att man gör en genomlysning av hur det faktiskt förhåller sig. Jag tycker att det är viktigt att man gör det.
Däremot vågar jag påstå att det inte är resursbrist som det handlar om utan snarare hur man har förmåga att uppfatta olika anmälningar och annat. Då vill jag gå in på detta med att svara i telefon. Det är väldigt lätt att i en talarstol säga att poliser inte ska svara i telefon. Jag är inte helt säker på det.
Jag tror att det på länskommunikationen och den typ av ställen där poliser tar emot allmänhetens information är väldigt bra att ha en hel del polisutbildade och erfarna poliser som kan sätta in saker i sitt sammanhang. Man kan använda civilanställda också, men vi ska inte underskatta polisens betydelse. Det är en del av polisens arbete att lyssna på, samtala med och ställa frågor till allmänheten, människor som hör av sig i olika ärenden.
Det är inte fel att svara i telefon. Det är inte fel att människor som vänder sig till polisen får prata med en polis. Om jag går in på en polisstation i en allvarlig fråga eller vill ha något uträttat förväntar jag mig förmodligen ganska ofta att få möta en polis. Då kan man inte ha den inställningen att poliser har viktigare saker att göra. En del av polisverksamheten är faktiskt att möta allmänheten.
Jag tycker att den huvudfråga som Björn Söder tar upp handlar om: Hur ska man se på avvägningen mellan civilanställda och poliser? Din poäng är att det i dag är för få civilanställda i förhållande till mängden poliser. Jag tror att det är en uppfattning som finns också inom polisen och där arbetet måste vara att försöka hitta den riktiga balansen. Jag är inte säker på att det är en uppgift som ska göras av oss politiker.