KBLab/rixvox huggingface dataset:
Hanna Gunnarsson (V):
Stort tack till försvarsministern för svaret på interpellationen! Denna interpellation handlar om Pliktrådet, det vill säga de fem mycket kunniga och engagerade personer som är valda till representanter som ska hjälpa till att förbättra de värnpliktigas vardag och också Försvarsmakten i dess helhet.
De är värda vår stora tacksamhet för det arbete som de gör, och de för vidare ett stolt arv från tidigare generationers ledamöter i Pliktrådet. Jag har, precis som jag vet att försvarsministern också har, träffat nuvarande Pliktrådet. De har fått sina kamraters förtroende att företräda Sveriges värnpliktiga och arbetar hårt för att ta fram rutiner för medinflytande. Pliktrådet kan sägas vara en kritisk vän.
Med sina direkta erfarenheter av att göra värnplikt kan de vara ett bollplank och hjälpa till att utveckla Försvarsmaktens verksamhet men också, om det behövs, påtala brister och komma fram till lösningar. Det är såklart värdefullt för en myndighet att ha ett sådant råd, som kan vara med och göra saker bättre, knutet till sig. Fru talman!
Jag är glad över att försvarsministern delar synen på Pliktrådets och medinflytandets betydelse i Försvarsmakten i dag. För att det ska fungera så bra som möjligt krävs dock att ett antal saker uppfylls. För det första måste de valda ombuden tas på allvar och bli lyssnade på i hela organisationen. För det andra måste det praktiska kring Pliktrådets verksamhet fungera, så att rådet med trygghet och koncentration kan göra sitt arbete.
För det tredje måste rådet ha rätt och tillräckliga resurser. För det fjärde, vilket jag tycker är det viktigaste som detta handlar om, måste rådets oberoende gentemot myndigheten säkras. Vi som finns här på den politiska nivån ansvarar för de övergripande strukturerna för att myndigheternas arbete ska kunna fungera.
Vi i Vänsterpartiet ser ett problem med den förordning om medinflytande som finns i dag, framför allt § 18. Paragrafen säger att Pliktrådet ska vara administrativt knutet till Försvarsmakten. Vi menar att denna paragraf behöver ses över och att Pliktrådets oberoende gentemot myndigheten behöver säkras.
När man är vald att ha inflytande över och ibland granska myndighetens arbete är det problematiskt att vara en del av densamma, och min fråga till försvarsministern kvarstår: Hur ska Pliktrådets oberoende kunna säkras om rådet samtidigt står så nära myndigheten som det gör i dag?
Hanna Gunnarsson (V):
Jag vill tacka försvarsministern även för detta svar. Vi är helt överens om behovet av värnplikten och att den har ett mycket starkt stöd. Att vi nu har fått tillbaka värnplikten är bra inte bara för hela totalförsvaret utan för hela landet. Vi får fler personer i landet som har en större kunskap om krisberedskap och totalförsvar. Jag ser fram emot att den dialog som försvarsministern talar om ska fortsätta.
Men jag måste ändå säga att det är klart att det i Pliktrådets arbete finns en inneboende motsättning mot den myndighet som man verkar gentemot. Man har gemensamma intressen, och man har en dialog. Men man har också en viss motsättning i att man som pliktråd faktiskt ska kunna påpeka när saker inte fungerar och kanske behöva ta obekväma konflikter ibland. Jag vill tacka försvarsministern för denna debatt.
Vi är, som sagt, överens om värnpliktens betydelse och om hur viktigt medinflytandet är för de värnpliktiga. Vi är också överens om att Pliktrådet har en mycket stor möjlighet att bidra till en bättre försvarsmakt och en bättre värnplikt framöver. Vi är dock inte överens om behovet av att skriva om § 18 i förordningen om medinflytande för att kunna ge Pliktrådet en mer oberoende roll, så att det inte ska vara så administrativt knutet till Försvarsmakten som det är.
Jag hoppas att försvarsministern tar med sig några nya idéer från denna debatt och funderar vidare på denna fråga om hur vi stärker Pliktrådet och gör det mer oberoende. Jag hoppas verkligen att de praktiska problem runt Pliktrådets arbete som nu finns faktiskt kan lösas av rätt instans så snabbt och effektivt som möjligt.
Hanna Gunnarsson (V):
Min fråga går till försvarsministern. Som så många andra större möten och konferenser det här året har också årets värnpliktskongress behövt flyttas, från april till månadsskiftet oktober/november. Värnpliktskongressen är det högsta beslutande organet för de värnpliktigas medinflytande och möjlighet att påverka sin utbildningssituation. Jag och ministern har tidigare diskuterat betydelsen av ett starkt medinflytande i en verksamhet där unga människor är inkallade med plikt.
Den framflyttade värnpliktskongressen har nu ställt till det för de fem förtroendevalda i Pliktrådet. Ledamöterna i rådet har planer på att börja studera och arbeta i höst men behöver nu fortsätta säkra medinflytandet fram till det att nästa pliktråd kan väljas i höst. För att vi inte ska riskera att stå utan ett aktivt pliktråd i det viktiga arbetet skulle det behövas en ekonomisk ersättning för detta uppdrag även fram till nästa kongress.
Jag undrar hur ministern ser på möjligheten att ersätta Pliktrådets ledamöter på deltid fram till dess.
Hanna Gunnarsson (V):
Jag ser gärna att försvarsministern återkommer till detta. Det är en viktig fråga, som vi har talat om vid tidigare tillfällen, att medinflytandet i pliktverksamheten fungerar på bästa möjliga sätt. Jag hoppas att vi kan återkomma till den här enskilda diskussionen men också till att kunna se över den organisation som nu finns för medinflytandet. Även den förordning som finns tror jag skulle behöva förändras lite.
Hanna Gunnarsson (V):
Tack för att jag får lägga mig i denna interpellationsdebatt, som min partikamrat Ilona har initierat här i riksdagen! Det är en viktig fråga som rör vårt dricksvatten. Jag vill backa bandet lite. Jag kommer in på detta område från försvarspolitiken.
För att gå tillbaka till grunderna: Vi lever i ett samhälle i en värld med ökande klimatförändring. Det är uppenbart för oss alla - vi lever med det nästan varje dag. Många av de krig och konflikter vi ser i världen har klimatförändringen som en av sina grunder. Nu arbetar vi mycket med totalförsvarsuppbyggnad.
Vi håller på och bygger upp det civila försvaret igen och försöker bredda synen på vad som är säkerhetshot i vårt samhälle. Där är dricksvattnet ett av våra mest grundläggande behov som människor. Om det är något man ska försvara i sitt samhälle är det kanske dricksvattnet man ska förvara först, för utan rent dricksvatten kommer vi ingenstans.
Detta är ett gemensamt ansvar för hela samhället och något som Försvarsmakten som stor myndighet i Sverige har ett ansvar för, men absolut inte det enda eller största ansvaret. Jag såg att det i dag är en lång intervju med Försvarsmaktens hållbarhetschef i tidningen Alltinget. Jag har inte hunnit läsa den än, men jag vet att Försvarsmakten är aktiv och tar ett stort ansvar.
Jag tycker att det är viktigt att vi hela tiden backar tillbaka och ser till klimatförändringen och civila kriser och hot men att vi också tänker på klimat- och miljöfrågorna i Försvarsmakten som en del av folkförankringen.
Om man inte är ett gott exempel som myndighet och inte sköter sig på de områden som jag tror att många människor tycker är viktiga, till exempel dricksvatten, riskerar folkförankringen tyvärr att minska. Det gäller att ha en hög trovärdighet för hela verksamheten. Jag vill med mitt inledande inlägg ge en uppmaning till försvarsministern.
Det är väldigt många bra ord. Jag tycker att regeringen är duktiga på detta område i sina planer och ord, men det gäller att också se till att myndigheterna går till handling. Detta är svåra saker, men vi håller inte på med det här för att det är lätt. Mycket av det vi gör är faktiskt svårt, men det är också detta som gör att det är lite lockande att vara politiker eller hög myndighetschef.
Det handlar till stor del om att lösa en uppgift, och det har Försvarsmakten att göra.
Hanna Gunnarsson (V):
Jag vill såklart instämma i allt det som min partikamrat Ilona Szatmari Waldau säger, att det är viktigt att gå från ord till handling i dessa frågor. Jag noterar att det i Försvarsmaktens handlingsplan mot PFAS står att man ska ha en vision till år 2030. Jag tycker att det är lite för långt bort när det gäller dessa frågor. Detta är livsviktiga frågor som rör nedsmutsning av vårt dricksvatten.
Jag skulle därför önska att man kunde arbeta lite snabbare, men jag förstår att detta är väldigt svåra frågor. Jag är glad över att Försvarsmakten i denna handlingsplan är väldigt tydlig med att man vill göra detta tillsammans med det omgivande samhället. Försvarsmakten är inte en forskningsmyndighet i sig när det gäller dessa frågor. Men det finns väldigt många andra delar av vårt samhälle som är mycket duktiga på att göra just denna forskning.
Det känns bra att man är tydlig i sin handlingsplan om att detta är någonting som man vill göra och göra tillsammans med dem som är experter. Man vill vara en aktiv part och kanske driva vetenskapen framför sig för att faktiskt säga att det är på allvar nu att någonting blir gjort. Jag är också glad över att det i denna handlingsplan står att man ska arbeta med en infrastruktur runt sina övningsplatser som gör att dessa problem inte kommer att fortsätta.
Jag tror att det är en otroligt viktig fråga att följa upp och ställa krav på både Försvarsmakten och Fortifikationsverket att de redan från början ser till att den fysiska infrastruktur som finns är sådan att man kan göra den rening som behövs och att man kan se till att man inte gör de utsläpp som får dessa konsekvenser.
Hanna Gunnarsson (V):
Den senaste tiden har det varit ett väldigt stort spring av amerikanska soldater på en rad olika övningar i Sverige. Det ser ut som ett mönster av ökat samarbete mellan Sveriges och USA:s försvarsmakter - ett rejält närmande mellan våra två länder på det militära området. Vi ser samma mönster i och med andra länder på andra håll.
Jag och många med mig får intrycket av att regeringen gärna vill vara med där det händer på det försvarspolitiska området och sitta med vid alla olika militära förhandlingsbord i stället för att kanske ha en lite mer neutral hållning. Sverige har en lång tradition av att vara militärt alliansfritt, och det har tjänat oss väl. Men i och med den senaste tidens utveckling med fler övningar och besök från framför allt USA undrar man lite grann om regeringen håller på att överge den militära alliansfriheten.
Min fråga till försvarsministern är: Hur ofta och hur nära kan vi samarbeta med andra länder och fortfarande anse oss vara militärt alliansfria?
Hanna Gunnarsson (V):
Min fråga går till miljöministern. Rent och säkert dricksvatten är människors största behov. Det är någonting vi måste vara mycket försiktiga med, även i ett land som Sverige som inte har någon större brist. Vättern är Sveriges näst största sjö, dricksvattentäkt för nästan 300 000 människor och ett Natura 2000-område. Sjön är hotad från flera olika håll.
Bland annat är Vättern ett av den svenska Försvarsmaktens övningsområden. De övningar som görs vid Vättern är framför allt flygövningar ovanför sjön och övningar där ammunition skjuts ut över sjön och hamnar i vattnet och sedan på botten. De senaste åren har Försvarsmakten fått tillstånd att skjuta ännu mer ut över Vätterns vatten. Protesterna från de boende runt omkring sjön är såklart stora.
Min fråga är: Vad anser miljöministern om att Vättern, som ju är en viktig dricksvattentäkt, också används för miljöfarliga försvarsövningar?
Hanna Gunnarsson (V):
Precis som miljöministern är inne på hamnar vi ibland i situationer där lagstiftningar går lite mot varandra. Ett problem är riksintressena. Totalförsvaret har väldigt starka riksintressen som kanske står mot andra samhällsintressen som miljö eller bostadsbyggande. Skulle miljöministern kunna vara villig att se över lagstiftningen för att uppvärdera miljöfrågorna i riksintressena?
Hanna Gunnarsson (V):
Min fråga går till miljöministern. Vi lever, som alla vet, mitt i en klimatförändring. Det är otroligt allvarligt och hotande. Ett område där åtgärder skulle behövas är produktionen av fossilfri energi, framför allt vindkraft, som spelar en stor roll.
Tyvärr går det lite långsamt med utbyggnaden av den havsbaserade vindkraften, bland annat för att Försvarsmaktens riksintressen går före och en del projekt därmed stoppas. Jag undrar hur regeringen planerar för att kunna kombinera försvarets intresse av att kunna öva och dess verksamhet med en ökad utbyggnad av den havsbaserade vindkraften.
Detta är olika intressen som behöver kunna samsas så att vi kan gå vidare i arbetet med dessa viktiga frågor.
Hanna Gunnarsson (V):
Min fråga går till försvarsministern. Vi lever som alla vet i en allvarlig och hotande klimatförändring. Ett område där åtgärder skulle behövas är produktionen av fossilfri energi, och där spelar vindkraften väldigt stor roll.
Tyvärr går det långsamt med utbyggnaden av vindkraft, framför allt den havsbaserade, bland annat för att Försvarsmaktens riksintressen går före och därmed stoppar projekt. Nyligen minskades även möjliga utbyggnadsområden i havsplanerna på grund av just försvarets intressen.
Min fråga till försvarsministern är därför: Hur planerar regeringen att arbeta för att kombinera försvarets verksamhet och utbyggnaden av den havsbaserade vindkraften så att man kan utöka antalet vindkraftverk och få en samexistens mellan Försvarsmakten och vindkraften?
Hanna Gunnarsson (V):
Min fråga går till Mikael Damberg. I måndags var det den första måndagen i en tremånadersperiod, det vill säga den dag då utomhusvarningssystemet Viktigt meddelande till allmänheten testas. Klockan 15 hörs signalen från en mängd olika små tyfoner, små trattar, som man kan se uppe på hustaken på vissa byggnader. Sociala medier brukar fyllas av ordet "tut" när alla ska berätta att de har hört ljudet.
Men vi är en del personer som inte hör Hesa Fredrik, som signalen också kallas. Tittar man på en karta över var tyfonerna finns i Sverige ser man att det för det mesta är i städerna. Systemet är viktigt då de varnar för allvarliga händelser. Jag undrar därför hur inrikesministern ser på det faktum att utomhusvarningssystemet inte hörs lika väl på landsbygd och mindre orter.
Hanna Gunnarsson (V):
Min fråga går till miljöministern. De senaste veckorna har debatten om slutförvaret av kärnavfallet från våra kärnkraftverk blivit väldigt aktuell. Vi har hört om det tidigare här i frågestunden i dag. Sverige har i dag inget slutförvar av kärnavfall.
Planeringen har pågått under väldigt lång tid, och det är såklart ett otroligt komplicerat projekt både säkerhetsmässigt och byggmässigt men också när det gäller att kommunicera till kommande generationer om att man inte ska ge sig in och gräva på platsen för förvaret. Det är viktigt att forskningen och analyserna är så tydliga och grundliga som möjligt. Under den senaste tiden har särskilt kopparkapslarna diskuterats. Det finns en del kritik mot dem.
Jag undrar hur miljöministern ser på den kritik som har framförts när det gäller säkerheten hos kopparkapslarna.
Hanna Gunnarsson (V):
Jag instämmer helt och hållet i det som miljöministern sa på slutet. Detta är ett väldigt stort beslut som vi inte ska skynda på mer än nödvändigt, om vi säger så. Som miljöministern säkert är medveten om är det i dag tio år sedan den stora olyckan i Fukushima i Japan, där en jordbävning och en tsunami ledde till en kärnkraftsolycka.
Det påminner oss om hur viktiga de här frågorna är och hur farligt detta är.
Hanna Gunnarsson (V):
Min fråga går till försvarsministern. I försvarsbeslutet från december förra året fick Försvarsmakten i uppdrag att sätta upp ett antal nya regementen i landet. På vissa av de här orterna är det inte särskilt svårt. Där finns redan militär verksamhet, och man sätter mer eller mindre upp en ny skylt. Men på några andra orter är det betydligt svårare att få till infrastrukturen och personalen. Det här har påpekats flera gånger från Försvarsmakten.
Det var också den kritik som gjorde att Vänsterpartiet röstade emot flera av de här nya regementena. I dagarna kom det en ny rapport som visar på svårigheter med att starta nya regementen på orter där det i dag inte finns särskilt mycket militär verksamhet. Hur ser försvarsministern på de återkommande rapporterna och invändningarna mot de nya regementena?
Hanna Gunnarsson (V):
Beslutet är ju fattat, precis som försvarsministern säger. Jag är också övertygad om att de nya regementena kommer att etableras på de orter där vi har bestämt det. Men jag ser stora svårigheter både med byggnationen och med personalförsörjningen. Det finns till exempel risk för mer veckopendling, vilket gör arbetsmiljö och arbetsvillkor sämre för många av de anställda. Hur ser försvarsministern på de här riskerna?
Hur ska de kunna hanteras, så att inte kostnader drar iväg och det blir andra negativa effekter?
Hanna Gunnarsson (V):
Min fråga går till inrikesministern. Strax före påskhelgen kunde vi i medierna ta del av nyheter om vårdpersonal som hade problem att få ledigt under högtiden och helgen för att både vara hemma med sin familj och få en efterlängtad återhämtning. Pandemin är ju en enormt stor kris, sett till både hur länge den har pågått och vilka effekter den har fått för vårt samhälle, vår hälsa och många människors liv.
Vi lever i en mer osäker värld, där vi tror att fler kriser kommer att inträffa. Många av de verksamheter som ligger närmast människor - sjukvård, förskola och äldreomsorg - handhas av kommuner och regioner. Jag vill därför fråga inrikesministern hur väl han anser att Sveriges kommuner och regioner är rustade för att hantera denna typ av stora kriser.
Hanna Gunnarsson (V):
Tack, inrikesministern, för svaret! Jag menar att vi sätter krokben för oss själva när det gäller hur vi har byggt upp vårt samhälle i dag. Vi ser ute i regioner och kommuner hur man lever enligt just-in-time, med obefintliga lager, och hur stora nedskärningar i den offentliga sektorn de senaste åren har lett till stora problem. Vi ser privatiseringar och problem med utländskt ägande av samhällsviktig verksamhet. Hur ser inrikesministern på dessa problem?
Hanna Gunnarsson (V):
Också min fråga går till utrikesministern. Nu på måndag börjar en rättegång i Ankara mot 108 folkvalda politiker från partiet HDP. I dag har vi redan hört en fråga från Liberalerna om det här. Det visar hur många vi är, från olika partier, som tycker att det är en väldigt viktig fråga.
Det handlar om folkvalda politiker och partiledare som grips och ställs inför rätta, helt enkelt för att de är folkvalda politiker. Det är otroligt allvarligt för ett demokratiskt samhälle och för mänskliga rättigheter. Men det hamnar också ganska nära oss som folkvalda ledamöter; det finns kollegor till oss i andra länder som grips just för att de är folkvalda politiker.
Därför vill även jag fråga utrikesministern hur Sverige kan agera för att stötta folkvalda politiker och mänskliga rättigheter i andra länder.
Hanna Gunnarsson (V):
Min fråga går till försvarsministern. Förra veckan träffade jag några av mina grannar i Revingeby, där jag bor. Det är ett par kilometer från regementet P 7. De har bott där väldigt länge och upplever en förändring i kontakten mellan byborna och Försvarsmakten. De upplever att det har blivit lite svårare att bo i närheten av övningsfältet Revingehed.
Det gäller bland annat för näringsidkare på heden, för fiskare vid sjön och såklart för dem som vill bygga nya hus inne i byn på de tomma tomter som finns. Man upplever en lite större fyrkantighet från Försvarsmaktens sida. Man upplever att man har fått lite sämre samspel och kontakt med myndigheten angående händelserna runt övningsfältet.
Jag undrar hur försvarsministern ser på de här viktiga frågorna gällande kontakten mellan civila bybor och Försvarsmakten.
Hanna Gunnarsson (V):
Jag tackar försvarsministern för svaret. Jag upplever som boende i Revingeby att det finns en väldigt stor stolthet över att bo så nära regementet och så nära övningsfältet. Som boende känner man sig nästan själv som en del av försvaret av Sverige. Därför blir jag också lite ledsen och orolig när man börjar höra att de som är så väldigt stolta samtidigt känner att kontakten med myndigheten börjar bli lite sämre.
Det tror jag drabbar folkförankringen.
Hanna Gunnarsson (V):
Min fråga går till försvarsministern. För några veckor sedan hade jag och några utskottskollegor möte med det nya Pliktrådet. Väldigt högt upp på deras dagordning för detta år står arbetet mot kränkande behandling och trakasserier. I vintras kom rapporter om kränkningar på ett regemente, och Pliktrådet berättade för oss att detta förekommer på flera olika ställen.
Vi hade sedan en diskussion i utskottet om detta. Nu har det kommit ytterligare en rapport som visar att värnpliktiga upplever kränkande behandling och att detta har ökat med några procentenheter de senaste åren. Jag undrar vad försvarsministern tänker göra åt den här väldigt viktiga frågan.
Hanna Gunnarsson (V):
Jag vikarierar i dag för Ulla Andersson. Jag börjar med att yrka bifall till Vänsterpartiets reservation. Svensk bostadsmarknad utgör en stor risk. Under decennier har priserna liksom utlåningen ökat kraftigt. Bostadsbrist har sitt pris inte minst för dem som ska in på bostadsmarknaden men också för den finansiella stabiliteten.
Många är de som har varnat svenska regeringar genom åren för de risker som finns med den ökade belåningen i förhållande till människors inkomster. Det finns även andra risker i det finansiella systemet, till exempel det sätt som bankerna är sammanflätade med varandra, vilket kunde ses vid den förra finanskrisen och i dess orsaker och konsekvenser.
I den proposition som vi nu debatterar och som vi ska fatta beslut om i morgon finns förslag om att anpassa svensk rätt till EU:s direktiv och införa en utvidgning av marknaden för säkerställda obligationer, och detta står vi bakom. Men i vissa frågor har vi avvikande mening då de ökar riskerna i det finansiella systemet. Vi menar att man i stället bör gå åt andra hållet och minska riskerna.
För det första ska belåningsgraderna för bostadsfastigheter höjas från 75 procent till 80 procent med motiveringen att det är bra och viktigare med samma regelverk för riskvikter och kapitalkrav för köpare av säkerställda obligationer. Det här föreslås i enlighet med den utredning som förelåg propositionen. Vi menar dock att det i förlängningen undergräver den finansiella stabiliteten, och att motverka den risken är viktigare än att ha ett och samma regelverk.
För det andra vill vi att säkerhetsmassans övervärde höjs, så som utredningen föreslog, från 2 till 5 procent, detta trots att vi inte vill att belåningsgraderna ska höjas. Regeringen gör helt tvärtom och ökar belåningsgraderna för bostadsfastigheter och vidgar säkerhetsmassan för kommersiella fastigheter men höjer inte kravet på övervärde i säkerhetsmassan utan ökar i stället riskerna. Detta görs trots att utredaren menade att det här behövs för att öka investerarskyddet.
Ändrade regler om säkerställda obligationer För det tredje menar vi att möjligheten att skjuta fram obligationens förfallodag till en senare tidpunkt inte bör göras så som regeringen föreslår. I dag är det oreglerat i svensk rätt, men det är också mycket ovanligt att så sker. Vi delar här Nasdaq Stockholm AB:s bedömning att denna möjlighet bör begränsas så att den bara medges vid allvarliga störningar då få andra åtgärder finns att tillgå för att skydda investerare.
Jag yrkar som sagt bifall till Vänsterpartiets reservation.