KBLab/rixvox huggingface dataset:
Kent Persson (V):
Jag vill tacka statsrådet för debatten om ett eventuellt kommande frihandelsavtal mellan EU och USA. Det är viktigt att vi även fortsättningsvis för den här debatten.
Det räcker inte som statsrådet säger i sitt svar att hon kommer att begära stöd av EU-nämnden för regeringens handlingslinje i enskilda sakfrågor när så är aktuellt och att statsrådet utifrån eget omdöme kommer att avgöra när det är aktuellt.
Det här är en fråga, kan jag tycka, som är större än någonting som statsrådet ska avgöra. Jag antar att vi kommer att ha fler diskussioner och interpellationsdebatter i frågan. När det gäller mekanismerna finns det farhågor. De har framförts inte bara av mig här och nu utan statsrådet känner givetvis redan till dem.
Vi har konflikterna som berör hälsa och tobak, och jag är övertygad om att statsrådet egentligen tycker att det är vansinnigt att ett tobaksbolag kan hindra en nation som försöker beivra tobaksrökningen. Likaså måste man ifrågasätta Vattenfalls agerande när det gäller att stämma den tyska staten. Nu var inte det här ett enskilt fall för Vattenfall.
De fortsatte på den inslagna linjen och har stämt den tyska staten ännu en gång, 2012, då det gällde kärnkraften. Det finns anledning att återkomma till den här diskussionen och debatten längre fram. Jag får tacka statsrådet så länge.
Kent Persson (V):
Jag får tacka statsrådet för svaret på interpellationen. Jag vill börja med att be om ursäkt. Av misstag har jag råkat publicera svaret under dagen. Det var inte meningen. Det ber jag verkligen om ursäkt för. Det ska inte upprepas.
Bakgrunden till interpellationen om Telia Sonera var de uppgifter som kom alldeles nyligen om utvecklingen i Georgien. Enligt finska Yle har det nu avslöjats att Telia Soneras dotterbolag i Georgien hjälpt inrikesministeriet att avlyssna befolkningens mobiltelefoner.
Det strider uppenbart mot de riktlinjer som regeringen har fastslagit när det gäller statligt ägande. Det är också någonting som har dykt upp efter det att riktlinjerna antogs 2012.
Det finns verkligen en fundering om vad det är som har hänt och huruvida Telia Sonera lever upp till riktlinjerna eller inte. Det är bakgrunden till interpellationen.
Det finns några nyckelmeningar i svaret från statsrådet: "Att enbart hänvisa till den lokalt tillämpliga lagen räcker inte. Det krävs ett förhållningssätt i hela organisationen där frågor kring bland annat mänskliga rättigheter tas på stort allvar och hanteras på ett föredömligt sätt." Det är väldigt bra.
Det är också någonting nytt. I debatten tidigare har man från Telia Sonera ofta hänvisat till att man följer lagstiftningen i respektive länder. På det sättet har man också förvarat sitt agerande. Detta betyder någonting helt annat. Jag är väldigt nöjd med svaret.
Nu gäller det för regeringen att se till att det finns ett tryck på Telia Sonera i era kontakter som jag vet att ni har för att se till att detta inte upprepas.
Det som också har hänt nu är att Telia Soneras nya vd har tillsatt en utredning för att förhoppningsvis gå till botten med de inträffade händelserna i framför allt de forna öststaterna.
Det är också viktigt att man ser det som den chans som Telia Sonera har att återupprätta sitt förtroende på marknaden. Det har fått frågor här: Sysslar ni med fortfarande med korruption när det gäller tänkta affärspartner? Det har troligen också missat affärer.
Det är väldigt viktigt att allting kommer fram i granskningen som inte är slutförd. Man har bara publicerat en delrapport.
Det agerande som man har gjort från Telia Sonera genom att helt enkelt avskeda fyra personer i ledande ställning visar på att det förhoppningsvis finns en kraft och en allvarlig mening att leva upp till de direktiv från regeringen som finns som ägarstyrning.
Kent Persson (V):
Jag tackar statsrådet. Jag kommer att följa upp det som jag tycker är en nyckelmening i det hela, för det säger lite mer än att man kan gömma sig bakom lagstiftning i respektive land. Det är som statsrådet säger: Det handlar om etik och moral i affärsförbindelser. Visst tar det lång tid att bygga broar, och det går oerhört snabbt att riva dem.
Telia Sonera har tappat förtroendekapital ute på marknaden; det råder ingen tvekan om det. Därför är det viktigt att man nu går till botten i utredningen och inte döljer någonting över huvud taget. Regeringen och statsrådet måste också bli informerade om vad som händer. Det är oerhört viktigt.
Jag vet till exempel att Nordea via sin investerare har försökt att få tillträde till Uzbekistan, men det har aldrig blivit av. Detta är någonting som är viktigt; stora investerare har rätt att se och undersöka marknader. Detta är någonting som jag hoppas att den nya styrelsen för Telia Sonera tar till sig.
Jag hoppas att de ser till att investerare och stora ägare har insyn i var någonstans de investerar och på vilka premisser de gör det. Annars kommer vi aldrig till rätta med de förhållanden som råder på marknaden. Med dessa ord tackar jag så mycket för svaret. Vi har ju en interpellation till som vi ska ta, så jag är nöjd.
Carl Bildt (M):
Jag skulle önska att utrikesförvaltningen hade Ikeas resurser i den globala närvaron. Det viktiga är väl att engagemanget finns.
Låt mig säga i största allmänhet - jag tycker att vi kan återkomma till detta i något sammanhang, någon diskussion i utskottet eller så - att jag tror att vi måste titta på, och nu går jag lite utanför denna interpellation, de samlade krav som vi ställer på utrikesförvaltningen i en tid som är väldigt annorlunda. De konsulära kraven ökar dramatiskt. Det har att göra både med olyckor i olika delar av världen och med sådant här. Så är det.
Det är möjligt, som Göran Lindblad sade, att de krav som ställs ibland är orimliga. Vi måste bli tydliga också från politisk nivå med vilka krav man kan ställa och det enskilda ansvar som finns. Men sedan finns det fall som de vi diskuterar i dag där det är alldeles uppenbart att vi vill göra rätt mycket. Samtidigt ställs det ökade krav på politisk närvaro i olika typer av konflikter där vi ska vara aktiva. Vi ska just övergå till att diskutera Mellanöstern.
Vi vet också att det ställs krav på att främja svensk sysselsättning genom handel, export, import och sådana saker. Har vi en utrikesförvaltning som motsvarar de kraven? När jag tillträdde tog jag över en utrikesförvaltning där vi hade 100 miljoner kronor i underskott, anställningsstopp och rätt besvärliga omständigheter. Vi försöker nu att anpassa kostymen någorlunda efter de resurser som finns. Det kommer nog att kräva förändringar av olika slag. Jag tror också att det kan komma att kräva resurstillskott.
Utrikesutskottet har genom åren varit inblandat i intressanta debatter om var vi ska ha och var vi inte ska ha ambassader. Sådana saker kostar rätt mycket pengar. Vi kommer att få anledning att återkomma till den debatten också. Jag vill inte föra denna debatt längre just nu. I den här frågan är vi, som Göran Lindblad sade, öronbedövande eniga. Engagemanget är viktigt. De konsulära frågorna är viktiga. Här handlar det om enskilda tragedier. De är mycket komplicerade. De är också mycket olika i de olika fallen.
Men vi är eniga om att vi ska försöka göra allt som kan göras. Låt oss följa frågorna och låt oss återkomma till de krav som vi har anledning att ställa på en modern utrikesförvaltning, konsulärt, politiskt och i andra sammanhang, kanske i detta forum vid något annat tillfälle.
Carl Bildt (M):
Det är som Hans Linde säger; situationen är oklar. Som jag sade söker vi information från alla som vi tror kan ge information. Med de undantag som jag nämnde har det hittills inte gett speciellt mycket. Vi kommer självfallet att fortsätta med det.
Den uppgift vi har - det är medieuppgifter - är att ett 20-tal personer skulle ha överförts från Kenya till Mogadishu under de senaste dagarna. Det finns det som tyder på att åtminstone en är svensk medborgare. Det är en person som har funnits i kenyanskt häkte och som där har besökts av svensk ambassadpersonal. Det finns anledning att anta att han är bland dem som nu har överförts till Somalia.
Om det därutöver finns sådana som har häktats inne i Somalia saknar vi kunskap om. De där passen och vad som kan vara bakgrund till det vet vi heller inte så mycket om över huvud taget. Vi har frågat etiopiska, somaliska och kenyanska myndigheter. Kabinettssekreteraren hade ett samtal med den somaliske presidenten Yusuf under helgen.
Vederbörande lovade att så snabbt som möjligt komma till efterrättelse när det gäller de olika uppgifterna. Det är en mycket besvärlig situation. Det säger jag inte för att ursäkta någonting. Läget i Somalia är synnerligen oklart. Det hindrar inte att vi ska ställa de krav som vi ska ställa.
Om svenska medborgare har arresterats på en eller annan grund ska vi söka kontakt med dem och erbjuda dem den konsulära hjälp som svenska medborgare har rätt till. De ska sedan själva svara för sina gärningar. Det har ganska tidigt funnits uppgifter i medierna om läger för träning av terroristisk aktivitet i Somalia.
I den mån svenska medborgare har varit inblandade i detta är det något som både Hans Linde och jag ser på med största allvar. Så får det inte vara. Det vet vi än så länge inte så mycket om.
Carl Bildt (M):
Jag vill tacka Hans Linde för att han har ställt interpellationen så att vi fick möjlighet att i riksdagen diskutera en fråga där våra perspektiv kan vara något olika. Det är viktigt att en viktig utrikespolitisk fråga som denna förs in i Sveriges riksdag. Jag nämnde det möte som vi hade i Bryssel i nyårshelgen. Vi arbetar för en försoningsprocess.
Jag har haft omfattande kontakter med EU-ordförandeskapet och med EU-kommissionären Louis Michel som har mycket omfattande kontaktverksamhet och kunskap i denna fråga. Jag har också haft direktdialog med de berörda. Vi har ju en särskild möjlighet i och med att Sverige är medlem av den internationella kontaktgruppen. Vi har betonat försoningsperspektivet med stor tydlighet.
Omedelbart efter det etiopiska ingripandet fanns det de som var mindre tydliga på den punkten ska jag säga, utan att adressera den kommentaren alltför tydligt. Jag vill gärna notera att det sedan dess har varit en svängning från alla ledande internationella aktörer plus nu från övergångsregeringens sida till att understryka vikten av den politiska försoningsprocessen. Är det för sent? Är det möjligt? Kommer det at ge några konkreta resultat? Det önskar jag att jag kunde ge ett konkret svar på.
Det kan jag inte, men jag ser ingen annan väg framöver för ett land som har varit sargat och i sönderfall sedan början av 90-talet och som även om vi skulle lyckas med en övergångsregering är splittrad med Somaliland uppe i norr. Det här är tyvärr den utmaning som världssamfundet har stått inför i Somalia under de senaste 15-20 åren, där våra framgångar hitintills har varit relativt begränsade.
Det innebär inte att vi får ge upp. Vi är stora bidragsgivare från svensk sida. Vi kommer att fortsätta att vara det. Den europeiska unionen är den i särklass största bidragsgivaren. Frågan stod på dagordningen för utrikesministermötet för några veckor sedan. Och den kommer att stå på dagordningen för utrikesministermötet också under februari.
Carl Bildt (M):
Bosse Ringholm har frågat statsministern vad han avser att vidta för åtgärder för att utrikesministern i fortsättningen lämnar uppgifter som är korrekta och sanningsenliga. Veronica Palm har likaledes frågat statsministern om dennes samtal med utrikesministern om avvecklingen av sina engagemang i olika företag. Peter Hultqvist har frågat mig om jag avser att avveckla mitt aktieägande i Lundin Petroleum. Statsministern har överlämnat de två första frågorna till mig för besvarande, och jag väljer att besvara alla tre i ett sammanhang.
Bosse Ringholms fråga berör beredning och ansvar för personalfrågor i Utrikesdepartementet. Detta finns tydliggjort i departementets arbetsordning. Även om utrikesministerns namn formellt står på handlingen sker aldrig något egentligt undertecknande. Mitt påpekande att jag inte handlägger det slags ärenden som föranlett Bosse Ringholms fråga är således helt med sanningen överensstämmande.
Vad gäller Bosse Ringholms, Veronica Palms och Peter Hultqvists frågor om mina tidigare engagemang i vissa företag hänvisar jag till den förestående granskningen av konstitutionsutskottet.
Carl Bildt (M):
Peter Hultqvist har i grunden rätt i det han sade inledningsvis, nämligen att jag inte svarar på frågorna. Det är korrekt i denna del. Anledningen till det är i grunden respekt för den process som företrädare för olika partier har initierat vad gäller konstitutionsutskottet.
Där kommer jag - det finns väldigt mycket att säga i anslutning till vad både Peter Hultqvist och Veronica Palm hade att säga, men jag ska avstå från att göra det nu - att redovisa åtskilligt av vad som varit tidigare i de här sammanhangen och vad som gällt nu. Jag känner inte någon större oro för att det inte leder till att det kommer att finnas missuppfattningar - de finns. En hel del av detta bygger ju på missuppfattningar, och det kan jag ha förståelse för. Detta är en komplicerad materia.
Det är få som länge har sysslat med Sudan, och det är få som har sysslat med internationellt företagande. Missuppfattningar uppstår lätt. Men jag är alldeles övertygad om att vi under processen i konstitutionsutskottet kommer att klarlägga detta. Det är respekten för detta som gör att Peter Hultqvist har rätt - jag svarar inte på de frågorna. Däremot är Bosse Ringholm ett undantag. Det gäller då personalärendet.
Bosse har ju också tjänstgjort i Regeringskansliet. Jag vet inte i vilken utsträckning det är annorlunda inom Utrikesdepartementet, vilket det mycket väl kan vara. När man är chef för Utrikesdepartementet är man också chef för en rätt stor verksamhet. Det är annorlunda än att vara ett statsråd på ett annat sätt. Jag ska gärna erkänna att jag själv blev förvånad när jag såg att Bosse Ringholm återgav de faksimil som journalister kom till mig med och där mitt namn stod. Jag sade: Jag har över huvud taget aldrig sett det där. Så var det ju. Jag gick till rättschefen och frågade: Hur går det här till?
Ja, sade han, vi har länge haft praxisen att utrikesministerns namn finns med även om det aldrig föredragits för utrikesministern. Jag tyckte kanske inte att detta var alldeles tillfredsställande - det ska jag säga. Vi ska nu titta på om vi inte ska ändra praxis så att det är en permanent delegation också vad gäller det formella undertecknandet av den typen av beslut. Bosse Ringholm sade att man ska vara tydlig när det gäller att klargöra missförstånd. Ja, men det här var inte alldeles enkelt; det håller jag med om. Men den uppgift jag lämnade var riktig.
Sedan stod mitt namn på papperet. Det var då en praxis som hade varit under en lång tid inom utrikesförvaltningen - rätt eller fel; enligt min mening något tveksam, men så är det. Kungens namn står på många papper utan att, det är jag alldeles övertygad om, kungen är informerad om allt - detta över huvud taget utan några paralleller i övrigt.
Sedan ska vi se om vi inte kan rätta till det där förhållandet så att den typ av missförstånd inte uppkommer som Bosse Ringholm har drabbats av och som i någon utsträckning också jag och medierna drabbats av. Regeringskansliet är en varelse med ett eget liv.
Carl Bildt (M):
Jag vill bara kort till Morgan Johansson säga att jag mycket väl vet att ni egentligen inte är ute efter svar. Ni är ute efter något annat. Huvuddelen av de frågor som ni ställer har jag besvarat i olika sammanhang. Det vet ni. Men det är inte det som är ert huvudintresse. Till Peter Hultqvist vill jag gärna säga att det inte var min mening att han ska behöva ursäkta sig för att han har ställt interpellationen. Jag inser väl det politiska spelets regler - jag har varit med förr. Det förvånar mig inte ett dugg.
Min enda synpunkt var väl kanske av en mer välkomnande art. Om Peter Hultqvist och Veronica Palm har detta stora engagemang i de här frågorna så hade jag kanske sett fram emot en diskussion med dem om utrikespolitiken, om Afrika och om Sudan eller Somalia. Det fanns en möjlighet att delta i en sådan debatt för vid det här laget någon timma sedan. Utrikespolitiken är viktig.
Jag kan bara konstatera att det inte är min sak att recensera oppositionen, men under den tid som jag har varit utrikesminister - inte så länge - har jag inte fått några interpellationer eller sett någon aktivitet från socialdemokratisk sida. Det har varit tyst i utrikespolitiken. Men här kommer kaskader av engagemang! På sådant sätt fungerar politiken. Själv tycker jag att utrikespolitiken är viktig.
Jag ser fram emot diskussioner med Veronica Palm och Peter Hultqvist, och om Morgan Johansson har ett intresse för ärendet välkomnar jag den diskussionen också. Bosse Ringholm, vi kan ta en diskussion om formalia och författandet av beslut i Regeringskansliet angående lönegradsplaceringar av chefstjänstemän, för det var det som det egentligen handlade om, och där är det faktiskt precis som jag sade.
Jag är alldeles övertygad om att jag kan be Utrikesdepartementets förnämliga tjänstemän att göra en pedagogiskt upplagd promemoria som vi kan skicka över till riksdagsledamoten och som förklarar hur det faktiskt förhåller sig. Tack för en inspirerande debatt!
Carl Bildt (M):
Jag ska inte tro så mycket i detta sammanhang. Och det handlar inte om min roll som utrikesminister. Jag har bara redovisat att jag har varit där. Och nu talar jag om nord-syd-konflikten. Jag har suttit i samtal med alla sydledare och med alla nordledare och talat om oljan och freden. Det var under en tid då det inte fanns någon fredsprocess över huvud taget, inte heller från FN:s sida. Jag var mycket kritisk mot Kofi Annan i privata samtal med honom. Det ledde så småningom till att vi fick i gång en fredsprocess.
Det var framför allt den amerikanska regeringen - men jag ger gärna en ros till den norska regeringen också - FN och den amerikanske senatorn Danforth. Då var det viktigt, och jag vill hävda att vi spelade en roll för att få i gång den processen. Då var engagemanget i Sverige gränsande till obefintligt. Och det var två och en halv miljon döda i den konflikten. Sedan fick vi fredsavtalet. Därefter har vi fått konflikten i Darfur.
Det är en oerhörd tragedi, framför allt 2003-2004 då det var helvetets år. Och då var det inte så påtagligt mycket entusiasm här heller. Sedan har det stapplat sig fram. Vi fick ett fredsavtal i maj förra året. Det går rätt dåligt. Det pågår nu en ny politisk process där Jan Eliasson och Salim Salim deltar. De ska ha allt stöd. De har varit nere under de senaste tio dagarna och talat både med president Bashir i flera omgångar och med de olika företrädarna. Vi har också haft fredsprocessen i Tripoli under de senaste dagarna.
Vi måste se om detta kan fungera, och vi måste vårda asylprocessen. Jag är ledsen om jag kanske inte känner så mycket för de inrikes partipolitiska piruetterna i denna fråga. Jag har sett så mycket av lidande, krig, elände och död. Jag har också varit engagerad för att åstadkomma fred i Sudan i konflikten mellan nord och syd då nästan ingen i Sverige brydde sig om detta. Sedan förstår jag att ni vill knipa era partipolitiska poäng.
Jag tycker att Peter Hultqvist är ett undantag eftersom han har väckt en seriös interpellation. Men jag vet hur det partipolitiska spelet är. Men jag har varit mer engagerad för freden i Sudan än vad jag tror att någon i denna kammare har varit, varit i närheten av eller ens är medveten om.
Carl Bildt (M):
Låt mig bara säga att vi är helt överens; det är svårt att undvika det, höll jag på att säga. Om jag håller mig till arbetet mot dödsstraffet är det viktigt för oss i regeringen. Vi har drivit det på en lång rad olika sätt. Vi driver det allmänt. Jag tog med betydande styrka upp frågan när jag talade inför FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna.
Jag nämnde speciellt Kina, och i bilaterala samtal tar vi i olika sammanhang när det blir aktuellt upp det. Jag hade en diskussion i frågan med min kinesiske utrikesministerkollega häromdagen, och statsministern hade en diskussion i samma ärende med den kinesiske presidenten, för att ta Kina som ett konkret exempel. När den iranske utrikesministern var här hade jag, som sagt, en mer explicit diskussion beträffande frågan om att avrätta minderåriga.
Jag påpekade att vi hyser mycket starka betänkligheter, milt uttryckt, mot användningen av dödsstraffet i största allmänhet och att det är särskilt förgripligt att på det sätt som sker i Iran utmäta och tillämpa dödsstraff för minderåriga.
Vi diskuterar nu inom ramen för EU möjligheten att ha en resolution mot dödstraff i FN:s generalförsamling; jag tror att den diskussionen kommer att vara på dagordningen på måndag när vi träffas i Luxemburg. Det är ett rätt känsligt diplomatiskt arbete som pågår med att utröna huruvida det finns tillräckligt stöd.
Att lägga fram en resolution som får för lite stöd skulle kunna vara kontraproduktivt, medan man å andra sidan kan säga att ett framläggande av en resolution i sig är en del av ett opinionsbildande arbete. Det är en diskussion som vi för. Det finns vissa som säger att vi ska gå fram även om vi kanske inte kommer att vara framgångsrika, eftersom det är en del av opinionsbildningen mot dödsstraffet. Det finns dock andra som tycker annat.
Jag fick exempelvis ett brev från Amnesty som varnade lite för att gå för snabbt fram av den enkla anledningen att om vi inte får tillräckligt antal röster i generalförsamlingen kan det snarast få motsatt effekt.
Jag vill i dagens debatt inte komma till någon slutsats om hur vi ska göra, bara använda detta som ett exempel på att frågan om dödsstraffet i största allmänhet och självfallet dödsstraff tillämpat på barn är mycket levande för oss. Dödsstraffet är den yttersta formen av våld mot barn.
Vi borde därför kunna få ett långt bredare stöd för arbetet mot det än vad som än så länge är möjligt att få när det gäller dödsstraffet i dess helhet.
Carl Bildt (M):
Jag kan förvisso lova att vi kommer att fortsätta att driva dessa frågor - frågan om dödsstraffet, i synnerhet dödsstraff mot barn, samt frågan om våld - på det sätt som vi hittills gjort. I det ingår att även uppmärksamma individuella fall, och det vi nu talar om gäller ett individuellt fall. Jag tog inte upp det fallet med den irakiske utrikesministern när han var här av den enkla anledningen att det ännu inte hade inträffat. Vi diskuterade dödsstraffet generellt.
Sedan ska man också ha klart för sig att vi nu har ett konkret fall som filmades och finns på Internet. Det gör att vi kan reagera starkare eftersom vi ser det - eller man ser det. Man ska naturligtvis vara medveten om att detta förmodligen inte är det enda fallet, men i och med att det är ett mycket konkret fall som finns dokumenterat skapar det underlag för att ta upp det med de berörda myndigheterna. Jag säger i mitt svar att vi anser att hennes mördare måste ställas inför rätta.
Jag kan försäkra Désirée Pethrus Engström om att jag ska ta upp detta när jag vid nästa tillfälle har möjlighet till kontakt med antingen den irakiska regeringen eller den kurdiska regionala regeringen. Jag svävar lite på målet av den enkla anledningen att jag skulle tro att det här juridiskt till stor del faller under den kurdiska regionala självstyrelsen.
Irak går ju mot ett mycket decentraliserat federalt styre, så det vilar förmodligen ett lite tyngre ansvar på den kurdiska administrationen i den här frågan än på regeringen i Bagdad. Men det hindrar inte att jag när jag har möjlighet ska ta upp det med bägge, med irakiska regeringsföreträdare och, om jag får möjlighet till detta, absolut också med företrädare för den kurdiska regionala regeringen.
Denna har det direkta operativa ansvaret, i synnerhet om det är så som har uppgivits, att polismän eller män ur de lokala säkerhetsstyrkorna var närvarande vid detta tillfälle utan att ingripa. Då finns det ett indirekt ansvar, som på ett helt annat sätt gör det både möjligt och nödvändigt att ta upp detta i den politiska dialogen.