KBLab/rixvox huggingface dataset:
Eva-Lena Jansson (S):
Frågan om bonusar har diskuterats mycket i kammaren. Det tror jag att samtliga talare har noterat. Jag har varit anställd i ett statligt bolag ganska länge och haft denna diskussion ganska nära inpå mig i egenskap av medarbetare i ett företag. Jag tror att det viktigt att man lyssnar på hur människor uppfattar bonussystem och de effekter de får.
Ser man på finansmarknaden i USA med mera får man anledning att fundera över vad som är bra och dåligt och på hur man kan förändra saker. Herr talman! Varför som Hans Rothenberg stå och referera till gårdagen i stället för att diskutera hur dagens regering ska agera?
Det är bra att titta i backspegeln när man kör bil, men det hjälper föga när man ska agera för att göra något åt dagens situation. Man borde vara mer framåtsyftande. När man läser statsrådet Normans svar upplever jag det som väl defensivt.
Man borde reflektera över det som händer på många företag där bonussystemen får allvarliga konsekvenser. Arbetsledningen gör saker som man inte borde för att man själv tjänar pengar på det utan att det får positiva effekter på företaget.
Jag skulle vilja att statsrådet utvecklade sitt svar till Sven-Erik Österberg och Lars Johansson, för jag tycker som sagt att det är väl defensivt.
Eva-Lena Jansson (S):
Till skillnad från min kollega Hans Rothenberg tror jag att det är bra att riksdagsledamöter reagerar på saker som kommer fram i medierna. Det är inte säkert att dessa saker alltid hade kommit fram om inte medierna hade grävt. Då är det mycket viktigt för oss riksdagsledamöter att kunna använda oss av interpellationsinstrumentet och kunna ställa frågor till de olika statsråden.
När statsrådet Peter Norman svarade på huruvida Ringhals var en stor del av Vattenfalls verksamhet kan man reflektera över om det är en stor eller liten del.
Det gäller miljöarbete och arbetsmiljöarbete. Man såg nämligen i USA i samband med finanskrisen att vanliga sunda och kloka värderingar försvann när det enda som man tittade på var att man skulle få mer pengar själv i plånboken och släppte fullständigt på spärrarna. Därför tror jag att det är viktigt att reflektera över detta. Jag tycker att det är viktigt att man har en debatt när det gäller statens ägande.
Man kan säga att det är lätt att vara efterklok. Men hade man fått en annan effekt om man inte hade gjort sig av med delar i Telia? Det vet vi inte i dag, men om man säljer delar i statliga företag får man mindre inflytande. Så enkelt är det.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag vill börja med att tacka finansminister Anders Borg för svaret. Bakgrunden till min interpellation är att finansminister Anders Borg nyligen har kritiserat fackförbunden Handels, Hotell och Restaurang samt Kommunal för att man har drivit på för höjda lägstalöner. Det är en mycket märklig kritik mot de tre kvinnodominerade LO-förbunden som finansministern för fram.
Att minska löneskillnaderna mellan kvinno- och mansdominerade sektorer är ett viktigt steg för att öka jämställdheten på svensk arbetsmarknad. Som skäl för att fackförbunden ska hålla tillbaka sina lönekrav anger finansminister Anders Borg att regeringen sänker skatten för dem som arbetar och att fackförbunden därmed borde vara nöjda med dagens lönenivåer. Som tidigare redovisats i regeringens budget tjänar män mer än kvinnor på regeringens skattesänkningar.
I samband med överlämnandet av vårbudgeten redovisar finansminister Anders Borg att regeringen har för avsikt att till hösten föreslå ytterligare skattesänkningar, vilket kommer att öka inkomstskillnaderna mellan kvinnor och män ytterligare. Därför hade jag ställt en fråga om vad finansministern avsåg att göra med skattepolitiken. Fru talman! Finansministern svarar då att problemet med bristande ekonomisk jämställdhet inte beror på skattesystemet.
Då är frågan varför han åtgärdar det genom att införa sänkt skatt. Om nu inte problemet med jämställdheten finns på skattesidan undrar man varför det är detta han föredrar. Om man tittar på arbetsmarknaden ser man att många kvinnors rätt att arbeta begränsas till deltid.
Då borde en åtgärd från den här regeringen, som Anders Borg sitter i, vara att lagstifta om rätt till heltid. Man borde också se över möjligheten för de kvinnor som i dag inte får rätt till heltidsjobb att ha a-kasseersättning, om man nu inte tänker införa rätt till heltid. De där heltidsjobben dök ju inte upp.
Det första som Anders Borgs partikamrat i Örebro gjorde när han kom till makten 2006 i Örebro var att ta bort rätten till heltid för de kommunalanställda. Nu när man är i opposition igen säger man: Jo, nu vill vi ha heltid - absolut. Frågan är alltså hur mycket den här politiken står för.
Men min fråga till Anders Borg är: Om nu problemet med bristande ekonomisk jämställdhet inte beror på skattesystemet, varför då bara ivra för jobbskatteavdrag? Varför inte göra någonting aktivt som gör att man kan komma åt problemet i samhället med bristande ekonomisk jämställdhet mellan kvinnor och män? Varför inte se till att hitta andra sätt att gynna kvinnor, så att de blir mer ekonomiskt jämställda med män?
Eva-Lena Jansson (S):
Kärnan i finansministerns politik handlar om att pressa tillbaka lönerna. Det är ganska uppenbart. Det är därför han har riktat den här kritiken. Om man håller tillbaka lönerna kan man skapa låglönesektorer som också sysselsätter många. Frågan är vad de ska leva på. Jag har ställt frågan angående en jämställd fördelningsprofil i skattepolitiken, för den har inte det i dag.
Vi kan se att den i huvudsak gynnar rika män, därför att ju mer man tjänar desto mer tjänar man på jobbskatteavdraget. Jag tycker att man skulle kunna använda skattepengarna på ett helt annat sätt. Jag har en fråga till finansministern: Menar finansministern att skattepolitiken inte påverkar inflationen? För mig handlar det om att det finns ett utrymme.
Då kan man bestämma sig för om man vill gynna löntagarna med höjda löner eller om man vill sänka skatten, vilket till stora delar kommer att gynna män som tjänar mycket. Om man höjer ingångslönerna kommer det att påverka kvinnor. Det är en ganska viktig del om man vill ha en ökad jämställdhet på arbetsmarknaden.
Det är viktigt att man ser till att det finns en väl fungerande barnomsorg också på oreglerad arbetstid. Det är viktigt att se till att det finns heltid så att många kvinnor också kan jobba heltid. Det är viktigt att ha väl fungerande äldreomsorg och en skola med fler vuxna. Det är viktigt att ha sjukförsäkring.
Det är viktigt att ha en arbetsmarknads- och utbildningspolitik som ser till att ta till vara människors kunskap och kompetens på ett sådant sätt att de faktiskt kan ta de jobb som växer fram, inte bara leta efter låglönearbeten. Då blir frågan varför man väljer att göra den här prioriteringen. Och jag tror, fru talman, att det handlar om att man vill skapa låglönesektorer där kvinnorna ska befinna sig.
Annars skulle man aldrig säga som finansminister Borg att man inte ska driva kravet på höjda lägstalöner.
Eva-Lena Jansson (S):
Nu blev Ulf Kristersson lite tydligare. Det uppskattar jag. Men Ulf Kristersson har fortfarande inte svarat på frågan om det är en orimlig och icke avsedd konsekvens att sjuka människor utförsäkras och ställs utan ersättning.
Är det en orimlig och icke avsedd konsekvens att människor som enligt Arbetsförmedlingen och sina läkare uppenbarligen inte har arbetsförmåga, som är så svårt sjuka att de inte ens tar sig i väg utanför sitt hem? Jag anser att det är en orimlig konsekvens. Jag vet inte om den var icke avsedd från regeringens sida.
Det är därför jag har ställt frågan vid upprepade tillfällen. Det är värt att poängtera att den förra socialdemokratiska regeringen 2002-2006 inledde ett arbete. Det är på sin plats att regeringen pekar på att sjuktalen sjönk. Ingen i den här kammaren vill att människor ska förtidspensioneras om de kan arbeta.
Det är att använda sig av en fiktiv arbetsmarknad om att trycka på en knapp någonstans i världen uppfattas som ett arbete åt någon person som ligger i sitt hem och behöver hjälp att ta sig ut till denna knapp. Om det är alternativet är det orimligt.
Vi har talat om att tidsgränser är viktiga och bra om man inte använder tidsgränserna för att utförsäkra sjuka personer som uppenbarligen är alldeles för sjuka för att kunna arbeta. Den största kritiken mot systemet är att det är en fyrkantighet och att man inte tittar på individer. Man har bestämt sig för att alla är lika. Efter 180 dagar är alla lika, och efter 300 dagar är alla lika, och så vidare. Det är den stora kritiken vi har.
Eva-Lena Jansson (S):
Den här debatten tycker jag är ganska viktig, om sjukförsäkringen och hur den utförsäkrades situation ser ut. Vi har hört statsrådet läsa upp ett svar till Patrik Björck. Statsrådet sade så här: Stora förändringar likt sjukförsäkringsreformen kan emellertid leda till att enskilda drabbas av orimliga och icke avsedda konsekvenser.
Det står att det kan leda till det. De som följde med i de här frågorna i valrörelsen och också efteråt har hört talas om fallet Annica Holmquist. Jag vet att statsrådet inte kan kommentera det, men hon är bara ett av många fall som vittnar om att den här så kallade sjukförsäkringsreformen har slagit hårt mot människor. Människor har drabbats hårt. Riksrevisionen har riktat stark kritik mot regeringen i frågan.
År 2007 sade dåvarande socialförsäkringsminister Husmark Pehrsson att den ändrade sjukförsäkringen syftade till att man skulle kunna finansiera skattesänkningar. Det var ganska tydligt att om färre var sjuka skulle man kunna sänka skatten för människor. Min fråga till statsrådet är ganska enkel: Tror statsrådet och tror regeringen att sjuka människor har blivit friska av att bli fattiga?
Eva-Lena Jansson (S):
Jag ställde några frågor till statsrådet. Jag ska upprepa dem lite senare. Jag vill ändå klargöra att för oss socialdemokrater är det självklart att sjuka ska få stöd och rehabilitering för att kunna komma tillbaka till arbete. Det är också lika självklart att om man är sjuk ska man ha en rimlig ersättning. Man ska inte kastas ut ur en sjukförsäkring bara för att man har varit sjuk för länge enligt den stupstock som den här regeringen har bestämt sig för. Vi har sett exempel, det ena efter det andra.
Ett exempel som jättetydligt visade de extrema konsekvenserna var fallet Annica Holmquist, som det redogjordes för i slutet av valrörelsen och som också skakade om många av de borgerliga företrädarna. Jag vet att statsrådet inte kan kommentera enskilda fall, men jag ber att statsrådet faktiskt konstaterar att det inte är en person i Sverige, det är inte enbart det fall som jag har redovisat utan det är många som har drabbats.
De utförsäkras och hamnar i det ni kallar för utanförskapet. De blir fattiga och sjuka. Min fråga till statsrådet var: Tror statsrådet och regeringen faktiskt att sjuka människor blir friska av att bli fattiga? Då är det ett nytt sätt att behandla människor i dag. Då skulle vi kunna göra många människor friska väldigt snabbt om det bara var fattigdom som ökade friskheten.
Många av de personer som blir utförsäkrade är kvinnor som lever ihop med en annan person och därmed inte har rätt till socialbidrag. De kommer att bli den nya tidens fattigpensionärer. De försvinner ur statistiken, men de har hamnat i ett riktigt utanförskap, och det för att den här regeringen tyckte att det var viktigt att finansiera skattesänkningar för välbetalda.
Det är mycket möjligt att det är det valet man gör, men för mig handlar det om att se till att de sjuka faktiskt får en bra hantering och att Försäkringskassan också får regler som man klarar av att hantera. Just nu utförsäkras människor enbart av en tidsgräns och inte för att de har blivit friska. Möjligtvis har de blivit fattigare, herr talman. Det är jag ganska upprörd över.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag måste säga att Tobias Billström gör det väldigt enkelt för sig. När det gäller OECD-utredningen kan jag konstatera att Gunilla Carlsson på regeringens hemsida glatt och villigt via pressmeddelanden har meddelat när man har tillsatt olika OECD-utredningar som gäller henne. Det har inte Tobias Billström gjort. Jag har varit inne på OECD:s hemsida, den svenska sidan. Jag hittar ingenting där heller. Det är mycket möjligt att man inte behöver skriva vad uppdraget utgår från, inte ens på regeringens hemsida. Men det skulle ha varit intressant.
Jag tycker också att det är relevant att jämföra hur det varit i Sverige innan och efter man införde det här. För jag upplevde ändå att det var flaskhalsarna på arbetsmarknaden som man ville få bort genom den här ändringen. Jag gör inte skillnad på EU-medborgares människovärde kontra till exempel kinesiska medborgares. Det vore faktiskt helt emot min människosyn och emot Socialdemokraternas människosyn.
För mig är det lika illa om en rumän eller en kines blir illa behandlad i Sverige, precis som när det gäller en svensk medborgare. Jag redovisade ett exempel på människor som blev inlåsta. Det var anställda kineser hos en arbetsgivare med arbetstillstånd. Jag tycker att det är viktigt att arbetstagare som träder fram och söker hjälp för att uppnå sjysta arbetsvillkor inte ska riskera utvisning.
Annars säger man per definition: Träd inte fram, för då utvisar vi dig! Låt i stället arbetstagarna stanna uppehållstillståndet ut och söka nya arbetsgivare! Jag tycker också att det är viktigt att man anpassar lagstiftningen till utländska arbetsgivare som är verksamma i Sverige. Lagstiftningen är i dag konstruerad för svenska arbetsgivare som ansöker om arbetstillstånd. Migrationsverket ska kunna försäkra sig om seriositeten bakom ett utländskt företags erbjudande.
Utländska entreprenad- och bemanningsföretag utgjorde ca 40 procent av arbetstillstånden under 2009. Men det här tror jag att statsrådet Tobias Billström är medveten om. För mig är det i alla fall viktigt att människor som kommer till Sverige ska jobba på lika villkor och inte bli utnyttjade i en traffickingsituation.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag vill delta i den debatt som Jens Holm initierat om ACTA-förhandlingarna. Jag är en av de ledamöter som suttit i näringsutskottet och som varit aktiv och tagit del av den information som getts till utskottet. I svaret från Beatrice Ask sägs angående den konsoliderade avtalstexten i april att var och en kunde ta del av de förslag som låg på bordet. Det är inte riktigt med sanningen överensstämmande.
Det krävs, precis som Jens Holm har redovisat här, engelskkunskaper och dessutom avancerad engelska. Den här texten är inte ens enkel att begripa på svenska. Det hade varit önskvärt att man hade översatt texten. Vi har haft en tidigare diskussion om att man inte får ta del av texten på svenska från regeringens sida.
I svaret sägs: "Dessutom offentliggjordes avtalstexten efter det senaste mötet i Tokyo, innan förhandlingarna var helt klara." Jag känner inte till att de texterna har delats tidigare i näringsutskottet. Min fråga är: Är det en fråga som regeringen överväger att återkomma till i näringsutskottet för att ge den fortsatta informationen?
För mig har det varit viktigt att hela tiden i debatten diskutera öppenheten i frågorna, eftersom det är vad som har engagerat många medborgare i Sverige. Det är viktigt att regeringen tar med sig synpunkten från riksdagen om hur man fortsättningsvis ska kunna verka för ökad öppenhet redan i inledningen av förhandlingar och redan där ställa de kraven.
Om man ska ingå överenskommelser är det viktigt att det med önskvärd tydlighet framgår i vilken situation man sätter parlamentet. Om det är som Jens Holm beskriver att man kommer att teckna ett avtal som gör att det inte är möjligt att riva upp vissa delar av lagstiftningen i Sverige är det viktigt att parlamentet känner till det redan från början. Jag vill veta hur det är med översättningen av informationen.
Jens Holm ställde också frågan om regeringen överväger att översätta de texterna till svenska.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag tycker inte att jag fick något riktigt bra svar från justitieministern angående översättningsfrågan och informationen. Jag tycker att det är en viktig princip att den information som skulle tillgängliggöras för medborgarna också översätts till svenska. Detta tillgängliggjordes på nätet i april. Man har haft tid på sig - den tid som behövs för att översätta även om det är en komplicerad text.
När man tog upp detta med information till utskottet tycker jag att det är viktigt att det säkerställs att även näringsutskottet fortsättningsvis hålls löpande informerat om frågorna om ACTA. Det är viktigt för mig att det kommer att finnas en konsumentorganisation som har tillträde till den organisation och den grupp som nu ska tillsättas när det gäller ACTA.
Det har diskuterats utifrån det faktum att konsumentorganisationer deltog i samband med den stora immaterialrättskonferens som hölls i samband med EU-ordförandeskapet i december. Då riktade en stor konsumentorganisation just kritik mot både lagstiftning och ACTA-förhandlingar på immaterialrättsområdet.
Denna organisation, som jag inte kommer ihåg namnet på just nu, borde vare en grupp som skulle kunna företräda de europeiska konsumenterna i detta samtal. Om vi som parlamentariker varken i EU eller här i Sveriges riksdag får tillgång till information på ett tidigt stadium måste i alla fall medborgarna kunna vara företrädare och delta i diskussionen.
Jag tycker att det är önskvärt att även parlamentariker får delta, men jag inser att det finns vissa hinder i vägen. Fru talman! Jag hoppas kunna få svar från justitieministern på frågorna.
Eva-Lena Jansson (S):
Annelie Karlsson har egentligen sagt allt som behöver sägas, men jag ska göra ett tillägg utifrån det anförande som Tobias Billström höll och de svar han gav. Samuel Engblom, TCO, deltog i arbetskraftsinvandringsseminariet. Jag ska läsa upp hans svar på vilka viktiga frågor som var att hantera: Det är "två förslag som TCO tycker är mest nödvändiga.
Det ena är efterhandskontroll av att den utbetalade lönen stämmer med den utlovade. Det behöver inte leda till längre handläggningstider, vilket ministern antydde". Detta säger alltså TCO. Det är precis det som ministern säger här i kammaren. TCO:s representant säger vidare: "Det är kontroller som sker i efterhand och som dessutom kan göras ganska enkelt, smidigt och obyråkratiskt för de arbetsgivare som sköter sig." Migrationsverket kan "samköra uppgifter om utlovad lön med Skatteverkets uppgifter om inbetalade skatter och avgifter.
Om det finns avvikelser kan man göra djupare kontroller. Det andra är verksamma sanktioner mot arbetsgivare som bryter mot reglerna. Som flera har påtalat är det en konstig ordning att den enda som kan utsättas för en sanktion är den person som inte har fått den lön och de villkor som var utlovade." Detta är vad TCO sade på arbetskraftsinvandringsseminariet. Jag vill också göra ett påpekande här i kammaren.
Tobias Billström framhöll att det fanns en reservation där Sverigedemokraterna har följt med Socialdemokraterna och Vänsterpartiet. Jag vill påpeka att när det gäller just efterhandskontroller är regeringen och Sverigedemokraterna helt överens om att några sådana inte ska införas. Det är därför man har röstat emot det förslag som Socialdemokraterna och Vänsterpartiet står för, nämligen att det ska bli efterhandskontroller, precis som TCO och övriga fackförbund har krävt.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag tänker ställa några frågor till David Lång med anledning av hans anförande. David Lång antydde att Sverige kan välja att selektera vilka som ska få komma till Sverige och söka asyl. Han pratar om brist på selektion. Min fråga till David Lång och Sverigedemokraterna är: Hur ska det ske? Hur ska ni selektera vilka som får söka asyl i Sverige?
Ska ni undersöka dem, ställa frågor om vilken religion de tillhör, vilken politisk uppfattning de har, hur gamla de är, om de är arbetsföra eller inte, hur lång utbildningsbakgrund de har innan de får söka asyl? I så fall tänker ni bryta mot FN:s deklaration om mänskliga rättigheter, enligt vilken alla människor har rätt att söka asyl.
Selekteringen har funnits i början av 30-talet i Tyskland, och jag tycker att den är ganska obehaglig. Det vore bra att veta: Sortering på vilka grunder och hur? Jag har också en fråga med anledning av att David Lång uppehåller sig vid att människor gifter sig i Sverige. Finns det något förslag från David Lång och Sverigedemokraterna om att myndiga personer i Sverige ska förbjudas att gifta sig? Vilka ska i så fall omfattas av förbudet att gifta sig när man fyllt 18 år?
Kan David Lång definiera de personerna?
Eva-Lena Jansson (S):
Det är för mig främmande att selektera människor, degradera människor och dela upp människor i närande och tärande. För mig har alla människor lika rätt och lika värde. Att sätta gränser utifrån om människor är värda något är emot alla mina principer. Jag ställer inte frågan om varje fött barn hur mycket de kan bidra här i Sverige.
Jag skulle aldrig kunna gradera människor och fråga: Hur mycket är du värd? Kommer du att tillföra något? Vi kan inte veta det. Däremot vet vi att Sverige har utvecklats och blivit ett starkare land genom den invandring som har skett i årtusenden. David Lång missar en hel del av historien. Vi kan också se att Danmark har påverkats negativt av den politik som fördes av den förra regeringen.
Det är viktigt att diskutera mänskliga rättigheter. Om jag har fått asyl i Sverige, ska jag då förhindras att få ta hit mina barn? Mina barn kanske utsätts för våld och förtyck i det land jag har lämnat. Ska det vara möjligt för mig att få hit mina barn? Tycker David Lång och Sverigedemokraterna att det är rätt att man ska nekas att få hit sin familj?
David Lång degraderar dem och menar att de kanske inte är lönsamma när det kommer hit. Hur kan David Lång veta att människor inte är lönsamma? Hur står det i paritet med rätten till återförening i FN:s deklaration om mänskliga rättigheter? Kan David Lång tala om det?
Eva-Lena Jansson (S):
Maria Ferm lyfte i sitt anförande fram många saker som vi verkligen kan hålla med om. Jag har en fråga utifrån hennes anförande. Hon pekar på att det måste ske ett genombrott inom kort. Jag undrar också vad utskottsmajoriteten menar med "beroende på utvecklingen av praxis framöver". Maria Ferm och jag verkar vara överens om att en lagändring behöver göras.
Vad betyder egentligen begreppet "inom kort"?
Eva-Lena Jansson (S):
Lagstiftning är komplicerat, men min bild är, som sagt, att det finns en majoritet i riksdagen som verkligen vill få till stånd en ändring samtidigt som vi är noga med att det ska finnas ordentliga krav på identitet och så vidare. Jag återkommer till begreppet "inom kort". Jag kan hänvisa till vad migrationsministern sagt, nämligen "beroende på utvecklingen av praxis framöver". Framöver låter för mig som en lång tid.
Maria Ferm säger att man kommer att ställa krav på att det sker en lagändring inom kort. Kan det vara till hösten, till exempel i höstens budget från regeringen, eller vad är inom kort?
Eva-Lena Jansson (S):
Jag har alltid ambitionen att vara effektiv, som fru talman efterlyste, därför är det viktigt att få reda på vad statsrådet menar med praxis framöver. Det är egentligen kärnpunkten i de här frågeställningarna, som vi har hört från Ulf Nilsson, från Emma Henriksson och från Maria Ferm. Hos Maria Ferm var det tydligt att Miljöpartiets tålamod är kort, och inom kort vill man ha ett besked om en lagstiftning.
Jag är faktiskt också, fru talman, angelägen om att få reda på när en lagstiftning kan komma. Domstolen sade, när vi var i Malmö häromdagen, att det inte räcker med Migrationsöverdomstolens dom. Det måste faktiskt till en förändring av lagstiftningen. Det tycker jag också att Maria Ferm har varit tydlig med. När tänker regeringen agera? Tänker regeringen agera i år? Det är min korta fråga.