Per Bolund (MP):
Jag betraktar mig som en lugn person. Jag hetsar inte upp mig i politiska sammanhang särskilt ofta. Men när jag läser miljöministerns svar på min interpellation blir jag faktiskt upprörd. Jag tycker att hela svaret visar på en ovilja att ta frågan på allvar. Interpellationssvaret bygger på tre linjer: ignorera, bagatellisera och avdramatisera.
Ministern försöker på alla sätt ignorera de många varningssignaler som jag belyser i min interpellation och som finns beträffande ökade cancerfrekvenser i kärnkraftssammanhang. Ministern väljer att bagatellisera all den forskning som visar på samband som han uppenbarligen inte är intresserad av att se. Slutligen väljer han att inte ta de varningar som finns på allvar utan försöker avdramatisera de starka kopplingar som faktiskt har visats runt om i världen.
I svaret skriver ministern att jag hänvisar till en undersökning, som han dessutom avfärdar. Jag vet inte om det är en medveten förvrängning av sanningen eller om han inte har läst eller förstått min fråga, men bara i min skriftliga interpellation, som är på en knapp A 4-sida, nämner jag tre av varandra oberoende studier som visar på precis den här kopplingen mellan närheten från bostaden till kärnkraftsanläggningen och en ökad leukemifrekvens hos barn.
Utöver de tre som jag nämner finns det dessutom ett antal andra studier från andra länder runt om i världen som visar på precis samma koppling. I USA finns det en studie från 2008 som visar att dödsfall bland barn på grund av leukemi ökar med upp till 14 procent nära kärnkraftverk runt om i landet. I Tyskland har man i en studie från 2007 visat ett tydligt samband mellan avståndet från ett kärnkraftverk och risken för ett barn att få cancer före sin femte födelsedag.
En annan rapport har gjort en sammanställning av 17 olika studier från nio olika länder av 139 olika kärnkraftsanläggningar. I alla de här 17 studierna har man visat ett samband mellan leukemifrekvensen hos barn och hur nära en kärnkraftsanläggning de bodde. Att miljöministern sedan väljer att avfärda de här studierna som ovetenskapliga är fullständigt obegripligt.
Alla de studier som jag nämner är publicerade i vetenskapliga tidskrifter där de som vanligt har granskats av andra vetenskapsmän inom samma område, precis på samma sätt som all annan vetenskaplig forskning presenteras. Jag måste säga att svaret från miljöministern blir nästan parodiskt när han först hävdar att det inte finns några vetenskapliga studier som visar kopplingen mellan barnleukemi och kärnkraft för att sedan, i nästa stycke, välkomna en kunskapssammanställning av just denna ovetenskapliga forskning.
Hur ska en sådan studie, som går in med ett sådant angreppssätt, kunna visa några relevanta resultat? Man måste ändå ha en sådan ambition. Om man nu vill sammanställa kunskap så måste man ju åtminstone ta den på allvar. Jag kan förstå att den här frågan är känslig, nu när regeringspartierna har kommit överens om att man vill bygga ut ny kärnkraft. Men jag skulle önska att vi kunde låta bli att partipolitisera frågor som handlar om människors liv och människors hälsa.
Jag hoppas att jag inte behöver påminna miljöministern om att han faktiskt är minister för hela Sveriges befolkning och inte bara för de 6 procent som står bakom Centerpartiet eller de 44 procent som stöder regeringspartierna. När det finns en oro bland människor kring cancerrisker i samband med närhet till kärnkraft och den bekräftas av ett flertal olika studier från många olika länder tycker jag att miljöministern faktiskt borde ta sitt ansvar och ta initiativ till att genomföra en oberoende och vetenskaplig studie av frågan i Sverige.
Ministern säger själv att det inte finns någon sådan studie i svaret. Varför tar han då inte initiativ till att det genomförs en sådan studie så att vi får fakta på bordet och så att vi får ett kunskapsläge som vi alla kan enas omkring? Jag kan inte förstå varför miljöministern inte ser till att frågan utreds i botten även i Sverige, precis som man har gjort i så många andra länder.