Ingemar Nilsson (S):
I dag debatterar vi alltså näringsutskottets betänkande 3 för 2015/16 som behandlar dels regeringens förslag i budgetpropositionen för utgiftsområde 21 Energi, samt dessutom 15 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden. Låt mig redan här och nu yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga motioner. Herr talman! Som tidigare har nämnts är energipolitiken ett av fundamenten, en viktig hörnsten i det moderna samhällsbygget.
Detta blir extra tydligt när och om vi avgränsar samtalet till att handla om den del av energipolitiken vi oftast talar om i de här sammanhangen, nämligen el. Inom parentes sagt kommer jag att ägna huvuddelen av mitt anförande åt att diskutera just el och därmed sammanhängande frågor. På olika sätt har detta tagit sig uttryck under en lång följd av år, i ett stundtals ganska hårt och polariserat debattklimat.
Orsakerna till det är säkert flera. Dels finns utan tvekan starka uppfattningar i sakfrågan och ganska skilda övertygelser om vilken väg framåt som är den bästa. Det är uppfattningar och övertygelser som stärks och bekräftas av en lång rad experter, experter som ofta har diametralt olika uppfattningar i sakfrågorna.
Men också det faktum att många av oss i Sverige har upplevt att vi har haft ganska gott om tid på oss att ta ställning och gott om tid att bestämma färdväg. Det har lett till att man har uppfattat det här området som relativt ofarligt och kanske därför extra lämpat för politisk strid och retorik. Jag hoppas att den tiden nu är förbi och att vi får mer konstruktiva samtal om den framtida energipolitiken. Vi behöver det, och jag tänkte orda lite grann om detta i slutet av anförandet.
Dagens moderna samhälle är på ett väldigt tydligt sätt starkt beroende av energi, inte minst av el. Det Sverige som vi lever i i dag är mer elberoende än det någonsin varit. Det gäller nog för i stort sett alla samhällets delar. För stora delar av den svenska industrin är en säker tillgång på el till ett konkurrenskraftigt pris en förutsättning för att den ska kunna fortsätta att vara framgångsrik och konkurrera på världsmarknaden.
På samma sätt är den offentliga sektorns verksamhet i stora delar mer elberoende än någonsin förut. Det gäller inte minst för att klara moderna it-system och kommunikationssystem och deras funktionssätt. Men också som privatpersoner, som konsumenter, är vi mer beroende av en säker tillgång på el under alla dygnets timmar i dag än vi har varit någon gång tidigare. Allt detta ställer krav och innebär utmaningar inför framtiden.
Det är därför som det känns bra att regeringen lyfter frågan om energipolitik på ett offensivt sätt, som man gör i budgetpropositionen. Energipolitiken kräver insatser och beslut i det korta perspektivet, här och nu, i den löpande politiska vardagen samt i det mer långsiktiga beslutsfattandet.
I budgetpropositionen för 2016 föreslår regeringen en rad offensiva satsningar för att utveckla politiken i närtid, för 2016 men också för tiden fram till i första hand 2019. Låt mig ta några exempel! Vi höjer anslaget till Energimyndigheten för att ge dem möjligheter att fortsätta med de viktiga utrednings- och utvecklingsuppdrag som de har. Vi höjer insatserna för energieffektivisering och satsar på lokal energi- och klimatrådgivning.
Vi satsar på energiforskning och avsätter i den här budgeten drygt 1,3 miljarder till detta. Vi ger stöd till introduktion av vindkraft. Inte minst gör vi en ordentlig satsning på solceller som ger såväl konsumenter som tillverkare och distributörer rimliga tidsmässiga förutsättningar. Herr talman!
En viktig förutsättning för att alla ska få tillgång till el är att den kan distribueras från den plats där den produceras till den plats där den ska konsumeras. I de sammanhangen är elnäten och deras kvalitet och kapacitet helt centrala. Tiden medger inte några längre utläggningar om elnäten i dagens debatt, men jag vill ändå peka på den oerhört viktiga och stora satsning som finns i det här betänkandet och i budgetpropositionen och som görs i form av Svenska kraftnäts investeringsplan.
3,4 miljarder för 2016 och drygt 11 1⁄2 miljard kronor för perioden 2016-2018 ger en tydlig och viktig signal om omfattningen av de investeringsbehov som finns på detta område. Vi får anledning att återkomma till elnäten och deras betydelse i kommande debatter. Herr talman!
Här i Sveriges riksdag råder det trots allt en ganska bred enighet om att energipolitiken måste bygga på de hörnstenar som flera av de tidigare talarna lyft fram: försörjningstrygghet, konkurrenskraft och ekologisk hållbarhet. Vi socialdemokrater ser också tydligt behovet av att Sverige på sikt ska kunna ha ett energisystem med 100 procent förnybar energi. Vi ser det som en förutsättning för byggandet av ett gott och hållbart samhälle.
Det är glädjande att höra att allt fler partier delar uppfattningen att målet är 100 procent förnybar energi. För att det ska kunna bli verklighet kräver energipolitiken, så långt möjligt är, långsiktiga spelregler. Som många har nämnt i debatten här i kväll är elpriserna i dagsläget historiskt låga, konsumentvänligt låga, i varje fall i ett kort och medellångt perspektiv.
Det gör nu också att allt fler börjar tala om att vi kanske behöver diskutera en fjärde hörnsten i energipolitiken, nämligen investeringsvilja eller investeringsförutsättningar. Utmärkande för den svenska energipolitiken är också, till skillnad från vad vissa har sagt, ett allt större internationellt beroende. Förutsättningarna för att forma den framtida politiken på det här området blir alltmer beroende av vår omvärld och allt mindre nationella. Med insikt om detta har regeringen tillsatt Energikommissionen.
Energikommissionens uppdrag är enligt direktivet att ta fram underlag för en bred överenskommelse om energipolitiken med särskilt fokus på förhållandena för elförsörjningen efter 2025-2030. Till detta och den mer långsiktiga energipolitiken får vi anledning att återkomma många gånger framöver i denna kammare, herr talman. Till dess har vi att jobba med energifrågorna med den nu aktuella budgetpropositionen som ett alldeles utmärkt fundament. Än en gång yrkar jag bifall till betänkandet och avslag på samtliga motioner.