Anders Borg (M):
Bosse Ringholm vill här ge en bild av att vi är djupt oeniga. Jag skulle gärna vända på formuleringen och säga att det är en nationell tillgång för Sverige att Bosse Ringholm och Socialdemokraterna driver den här debatten med mig och med regeringen, att vi har en socialdemokrati som anser att starka offentliga finanser är en självklarhet och en tillgång för Sverige. Det tycker jag att vi ska vårda en nationell enighet kring.
Jag har på alla de möten vi har haft under ordförandeskapet drivit frågan att vi måste få på plats exitstrategier, principer som gör att kommissionen kan utvärdera länderna på lika villkor och med rimlig rättvisa mellan dem. Vi har också fått på plats beslut om när saneringen ska inledas och när den ska slutföras. De flesta bedömare har gjort analysen att detta var mer än man kunde vänta sig. Jag vill inte försköna läget för de offentliga finanserna i Europa. Vi har en situation med genomsnittliga underskott på 7 procent.
När kommissionen beräknar effekten av en oförändrad politik landar vi på en skuldnivå på 120 procent 2020. Vi kan alla ha mardrömmar om vad som skulle inträffa i Europa om vi får en ny lågkonjunktur innan vi är tillbaka i balans och ordning i offentliga finanser. Vi skulle hamna i en sits där vi i praktiken inte har möjligheter att motverka en uppgång av arbetslösheten med en expansiv efterfrågepolitik.
Det här är den situation Europa befinner sig i. I ett sådant läge är det alldeles uppenbart att Storbritannien, Spanien, vilket land vi än diskuterar kommer att behöva höja skatter och sänka offentliga utgifter. Man kan inte, och det vet Bosse Ringholm mycket väl, hantera underskott i storleksordningen 10 procent av bnp utan att både höja skatter och minska de offentliga utgifterna. Sedan är det naturligtvis så att precis som när det gäller offentliga utgifter har skatter olika effekter på ekonomin.
Det finns skatter som är utomordentligt nyttiga för ekonomin: alkoholskatter, tobaksskatter, koldioxidskatter. Det är skatter som underlättar ekonomins funktionssätt. Vi har skatter som är måttligt skadliga, breda konsumtionsskatter och liknande. Vi har skatter som är väldigt skadliga för samhällsekonomin, till exempel hög beskattning på arbetsinkomster för låg- och medelinkomsttagare och bolagsbeskattning.
Det är naturligtvis klokt av de länder som behöver sanera sin ekonomi och lägger större vikt vid att höja skatter som är skadliga om de möjligtvis kan kompensera detta med mer nyttiga skatter som de kan sänka. Samma sak gäller offentliga utgifter. Det är väl självklart att man bör vårda de offentliga utgifter som är kopplade till tillväxt. Det är utbildning, arbetsmarknadspolitik, forskning och infrastruktur. Sedan får man titta över vad man i övrigt har för behov.
Om Europa har 7 procents underskott ska vi kanske ändå minnas att det nu ser ut som om Sverige under 2009 inte ens når ned till 3 procents underskott, att det nu ser ut som om Sverige för 2010 också kommer att ligga under 3 procent och att vi 2013-2014 drar oss tillbaka till både balans och överskott på 1 procent av bnp. Man kan tycka att det är överdrivet att vi ska ha så stora överskott i Sverige, men det är för att när krisen träffar världsekonomin drabbas små, öppna ekonomier.
Vi ska bygga det vi kan för att skapa trygghet för människor, och det måste vi göra med överskott. Det kan man aldrig göra med underskott. Nu har tyskarna presenterat sin budget, och Wolfgang Schäuble och Angela Merkel har levt upp till det de lovade. Man har inte ökat underskotten jämfört med de budgetar som lades fram tidigare, även om de innehåller vissa skatteförändringar. Varje land måste naturligtvis göra sin avvägning.
Enligt min uppfattning bör alla länder med stora underskott överväga såväl skattehöjningar som utgiftsminskningar därför att ordning och reda i offentliga finanser är en nyckel.