Mattias Jonsson (S):
Vi ska nu debattera mineralpolitik. Alla i denna kammare är nog överens om att mineralerna i vår mark är svensk basnäring och ligger till grund för svensk ekonomi och tillväxt. Gruvnäringen genererar stora inkomster till staten och sysselsätter i förlängningen ungefär 32 000 personer i landet.
Tillsammans med stål- och metallverken utgör gruvnäringen en stor del av den svenska exportindustrin. Om man backar en bra bit tillbaka i tiden kunde Sverige även på vikingatiden exportera en del av överskottet av vår järnproduktion.
Detta skedde på den tiden med hjälp av masugnen, som dessutom var en svensk uppfinning, så att vi snabbt kunde svara på efterfrågan från andra länder som då behövde järnet bland annat för att tillverka vapen. Än i dag exporterar vi två tredjedelar av allt järn som framställs i Sverige.
Begreppet "grundmurat förtroende" kan verkligen passa in i fråga om detta. Vi kan konstatera att det är en uråldrig näring som har lagt grunden för svensk välfärd. Samtidigt för ämnet mineralpolitik med sig komplexa frågeställningar, främst vad gäller hållbarhet och miljö men också vad gäller äganderätten. Vi är en ledande gruvnation. Det ska vi vara mycket stolta över.
Våra gruvor och gruvföretag ligger i framkant vad gäller teknisk innovation, arbetsmiljö och produktivitet. Vårt järn håller världsklass, och vi har företag som levererar utrustning till gruvor över hela världen.
I regeringens mineralstrategi tas ett samlat grepp för att skapa gynnsamma förutsättningar, peka på möjligheter och identifiera utmaningar så att gruv- och mineralnäringen kan växa på ett hållbart sätt i takt med de möjligheter som dagens starka internationella efterfrågan på metaller och mineral faktiskt ger.
Tillgången på metaller som järn, koppar, silver och högteknologiska metaller är en förutsättning för att producera modern energi- och miljöteknik som vindkraft, solceller, lågenergilampor och till och med katalysatorer i bilar. En grön tillväxt utan tillgång till råvaror för grön teknologi är faktiskt helt otänkbar. Det finns ett internationellt intresse för hur tillgången till metaller ska stärkas.
Frågan har aktualiserats genom den snabba ekonomiska utvecklingen i länder som Kina och Indien, men även Brasilien, där ett ökat välstånd leder till ett ökat behov av metaller för att bygga inte minst infrastruktur. EU har brist på de flesta metaller. Det är ett stort underskott i EU på nickel, järn, zink, bly och koppar.
EU är i dag fullständigt importberoende av bland annat tenn, kobolt och molybden. Efterfrågan på metaller bedöms vara fortsatt stor under de kommande åren, både inom EU och i världen. Sverige är ett av EU:s ledande malm- och metallproducerande länder. Nästan 90 procent av EU:s järnmalmsproduktion kommer just från Sverige.
Sverige har också den största bly- och zinkproduktionen i unionen. Den svenska silverproduktionen är den näst största inom EU, medan den svenska guld- och kopparproduktionen ligger på tredje respektive fjärde plats, inte långt efter de länder som producerar allra mest. Gruvnäringen har stor betydelse för landets tillväxt och ekonomi.
Den skapar arbetstillfällen i det omgivande samhället, bidrar till stärkt attraktionskraft och skapar tillväxt i delar av landet som under en lång period har haft en nedåtgående befolkningsutveckling. Gruvnäringens expansion visar på den starka koppling som finns mellan stad och land.
Utöver produktionen av malm för framställning av metaller ger Sveriges berggrund högkvalitativ natursten med internationellt anseende, och den exporteras över hela världen. Från berggrunden hämtas material till olika bygg- och anläggningsändamål som är nödvändiga för samhället. I industriella processer och produkter används mineral med särskilda fysikaliska eller kemiska egenskaper. Fru talman!
För att gruvnäringen och industrin ska kunna utvecklas i hela vårt land är det viktigt att det finns ett omgivande samhälle som fungerar. För det krävs investeringar i forskning och kompetensförsörjning, liksom rejäla investeringar i infrastruktur och vår välfärd. Det är därför välkommet att regeringen har sagt ja till bland annat Norrbotniabanan och att man gör satsningar på järnvägsunderhållet.
Det behövs för att industrin ska utvecklas. Regeringens kompetenshöjande insatser är mycket nödvändiga och välkomna. Fru talman! Jag är medveten om att tillståndsprocesserna är väldigt långa. För att vi även i fortsättningen ska ligga i framkant och vara konkurrenskraftiga är det viktigt att vi har en effektiv och förutsägbar tillståndsprocess.
Det behöver markägare, renägare, boende och - framför allt - svensk gruvindustri. Med rätt system och rätt processer tror jag att det är fullt möjligt att ha en effektiv tillståndsprocess samtidigt som vi inte gör avkall på hänsynen till viktiga naturvärden, kulturvärden och annat som vi vill bevara i det omgivande samhället. Det är bra att tillståndsprocesserna ses över.
De är inte bara långsamma och utdragna, utan de är dessutom utspridda på många av våra myndigheter. Regeringen är medveten om att även miljöprövningen måste effektiviseras. I budgetpropositionen för 2020 redovisade regeringen att den arbetar vidare med att förenkla just miljöprövningen.
Som ett led i det har regeringen gett länsstyrelserna och Domstolsverket i uppdrag att under verksamhetsåret 2020 samla in statistik gällande handläggningstider för miljöprövning. Statistiken ska sedan redovisas till Naturvårdsverket, som ska sammanställa, analysera och presentera de uppgifter som har kommit in om miljöprövningen.
När vi ändå är inne på frågan: Här berörs en hel del motioner och, som det ser ut, även ett tillkännagivande om ett tillkännagivande från förra året om att skynda på handläggningstiderna. Förra året kom det en hel del mejl från hela vårt land, säkert till många av ledamöterna i kammaren, där det uttrycktes en stor oro - om vi ska skynda på processerna och handläggningstiderna, gör vi i så fall miljöprövningen på ett seriöst sätt?
Tar vi andra hänsyn på ett seriöst sätt? Det pågår nu en översyn inom Regeringskansliet, och som jag nämnde arbetar dessutom våra länsstyrelser och domstolar med att samla in sådan data och presentera den under året. Regeringen har även för avsikt att under mars månad redovisa för riksdagen vad man hittills har gjort och tänker göra.
Man har också för avsikt att tillsätta en utredning som ska se över hur minerallagen kan justeras för att vi ska skapa förutsägbarhet i dessa processer. Stefan Löfven sa dessutom i regeringsförklaringen hösten 2019 att frågan om prövningsprocesser och regelverk behöver ses över.
Ändå säger oppositionen i denna kammare att vi ska göra ett tillkännagivande om tillkännagivandet. Jag tror att svenska folket förväntar sig att den här hanteringen, precis som jag har redovisat, sker seriöst och inte forceras fram. Det känns definitivt inte seriöst. Fru talman! Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga motioner.
Jag yrkar dock bifall även till reservation 1. Fru talman! Avslutningsvis vill jag säga att mineralerna är avgörande för Sverige. Det har de varit länge. De bildar också en brygga mellan glesbygd och storstad, mellan innovation och historia. Gruvorna är ryggraden och motorn i svensk industri.
Vi socialdemokrater vill fortsätta använda mineralerna på ett klokt och ansvarsfullt sätt, med hänsyn och hållbarhet för alla. Vi vill fortsätta stärka infrastrukturen i det omkringliggande samhället. Vi vill se ett starkt och innovativt samhälle som håller ihop. Det gäller även den fråga vi debatterar i dag, det vill säga mineralpolitiken.