Anna Sibinska (MP):
I dag har vi konstitutionsutskottets betänkande KU10 Granskning av statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning på bordet. Utskottet har granskat vissa förvaltningsärenden, så kallade gruvärenden. Det är dem jag börjar med. Dessa ärenden handläggs inom Näringsdepartementet. Granskningen har avsett handläggningstiden och andra förvaltningsrättsliga aspekter.
Det är viktigt att komma ihåg att varje ärende är unikt och komplext. Här möts viktiga intressen, exempelvis rennäring, värdefulla ämnen och material liksom arbetstillfällen. Ärendena påverkar också många: myndigheter, regioner, kommuner, företag, enskilda människor och miljön.
För att samhället ska hitta en balans mellan dessa intressen finns viktiga rättsliga principer som vägleder oss till en bra och demokratisk process. Ett ärende ska handläggas så enkelt, snabbt och kostnadseffektivt som möjligt utan att rättssäkerheten eftersätts. Utredningen ska vara noggrann, och rättssäkerheten får inte tummas på.
Granskningen visar att handläggningstiderna i Regeringskansliet och departementet har varit omotiverat långa. Ibland har också lång tid gått utan att några synbara handläggningsåtgärder vidtagits. Enligt konstitutionsutskottet kan detta medföra inte bara osäkerhet för de inblandade utan även leda till personliga och ekonomiska förluster.
Myndigheter har också en serviceskyldighet gentemot den enskilde så att hen kan tillvarata sina intressen. Rätten till partsinsyn och att få ta del av handlingar är grundläggande i en rättsstat. Alla ska vara med på lika villkor och vara jämbördiga parter. Utskottet konstaterar att inblandade parter inte alltid fått del av relevanta handlingar som berör dem. Det gäller till exempel samebyar.
I Kallakärendet hade vid tidpunkten för granskningen Unescos yttrande enbart kommunicerats till de inblandade bolagen. Utskottet framhåller att kravet på kommunikation med part är en viktig del i utredningsansvaret.
Kravet innebär en aktivitetsplikt för myndigheten oberoende av en begäran från en part om att få ta del av inkomna handlingar. Här tror jag att den nya konsultationsordningen för det samiska folket, som förhoppningsvis antas här i kammaren den 26 januari, kan vara till hjälp framöver.
Oaktat detta visar granskningen av gruvärendena hur viktiga våra förvaltningsrättsliga principer är. Herr talman! Jag vill säga några ord om regeringens kontroll och samordning av normgivning under pandemin. Det pågår en viktig debatt i riksdagen och i samhället kring de ingrepp i människors fri- och rättigheter som görs i takt med pandemins utveckling, till exempel begränsning av rörelsefriheten.
För att det demokratiska samtalet och de beslut som fattas av det offentliga ska bygga på fakta är en övergripande inblick och förståelse för inskränkningarna av yttersta vikt. Covid-19-lagen medger en långtgående delegation av normgivningskompetens till regeringen. Regeringen får också delegera denna kompetens vidare till förvaltningsmyndigheter och kommuner.
Lagen möjliggör därför omfattande inskränkningar i grundläggande fri- och rättigheter, samtidigt som rätten att fatta beslut fördelas på flera nivåer. Flera instanser kan alltså fatta beslut om frågor med stor betydelse för våra mänskliga rättigheter. Detta kan leda till att det samlade ingreppet i rättigheterna blir svårt att överblicka.
Utskottet konstaterar att regeringen har vidtagit vissa åtgärder för att få en samlad bild och för att åstadkomma samordning. Regeringskansliet följer till exempel löpande upp de föreskrifter som meddelats av förvaltningsmyndigheter och kommuner.
Utskottet framhåller vikten av dessa åtgärder så att regeringen ska kunna vidta åtgärder om ingreppen i grundläggande fri- och rättigheter bedöms vara för långtgående. Regeringen ska också hålla riksdagen informerad.