KBLab/rixvox huggingface dataset:
Roland Bäckman (S):
När jag läste svaret från Beatrice Ask på min interpellation fick jag en känsla av att när statistiken visade att det har skett en ökning av antalet anmälda brott i Sverige under 2007, ja, då är det fel på statistiken. Jag tycker att det är viktigt, det som Finn Bengtsson säger: Tolkning av statistiken är viktigt. Jag vill understryka att det är det. Det är väldigt viktigt, det här med statistik.
Själv arbetar jag med utbildningsfrågor här i riksdagen, så jag har en del erfarenhet av hur man kan tolka statistik. Stockholms Lokaltrafiks införande av nolltolerans mot klotter, som jag i och för sig tycker är bra och absolut nödvändigt, är en bidragande orsak till att antalet anmälda brott har ökat enligt Beatrice Ask.
Hur i hela friden, fru talman, har Stockholms Lokaltrafiks nolltolerans mot klotter kunnat leda till en ökning av antalet anmälda brott i Gävleborgs län? Jag skulle gärna vilja ha svar på det från justitieministern. Frågan gäller alltså kopplingen mellan Stockholm och Gävleborgs län på det viset. Gävleborgs län var inget undantag när brottsligheten minskade under förra mandatperioden, förutom att den minskade under fyra år.
Men 2007 såg vi plötsligt en ökning av antalet anmälda brott. Det är bra att justitieministern nu tar krafttag för att minska brottsligheten och öka tryggheten i vårt samhälle. Det tror jag att vi är synnerligen överens om allihopa ska ske. Det jag funderar på är vilket år eller vilken månad som det ska få genomslag, det som nu eventuellt ska göras.
Beatrice Ask avslutar sitt interpellationssvar med att fler poliser ska anställas och fler brott därigenom klaras upp, vilket låter väldigt bra. Det tror jag att vi är överens om. En fundering som jag har, och som jag gärna vill ha svar på, är hur många fler poliser det blir i Hälsingland och min hemkommun Ljusdal där resurserna ser ut att minska framöver.
Jag vill också ha svar på om justitieministern tycker att det är rätt att vissa delar av Sverige under vissa tider på dygnet, och även vissa dygn, inte har någon tillgång till poliser. Jag skulle vilja veta om det även i fortsättningen blir så att man i glesbygden måste inrätta byavakter i avsaknad av närvarande polis.
Byavakterna gör ett fantastiskt bra arbete, som dessutom är ideellt, men är det meningen att byavakter ska ersätta polis i glesbygd? Det skulle jag vilja veta.
Roland Bäckman (S):
Finn Bengtsson säger många kloka saker, som å ena sidan att postrånen har minskat. Det är mycket bra; där är vi helt överens. Å andra sidan finns det inte många postkontor kvar, så det är kanske därför rånen minskat. För egen del skulle jag aldrig gå ut och lova att jag ska se till att brottsligheten minskar. Däremot skulle jag kunna säga att jag ska arbeta och göra allt för att den ska minska.
Men Beatrice Ask, ni vann ju ett val bland annat på löften om minskad brottslighet, och nu har brottsligheten ökat, som jag ser det, enligt antalet anmälda brott. Hur blir det, Beatrice Ask? Kommer utarmningen av antalet poliser i glesbygd och landsbygd i förlängningen att leda till minskad brottslighet och ökad trygghet? Jag tror inte det.
Jag tror inte heller att det är realistiskt att tro att vi uppe i Norrland klarar oss utan poliser och att byavakter ska göra det jobb som polisen ska göra, även om de som sagt var gör ett bra jobb. Jag vill höra lite kommentarer om det. Jag kände det som ett visst löfte att vi skulle få fler poliser till Ljusdal, och det tycker jag är bra, till Hälsingland också tolkade jag det nästan som. En fråga jag har är: Kommer det någon form av handlingsprogram för att bromsa den ökade brottsligheten?
Kommer justitieministern att ta några initiativ för samarbete med kommuner och andra aktörer i brottsförebyggande syfte? Där tror jag nämligen att man kan göra ganska mycket. Avslutningsvis vill jag, som sagt var, när det gäller regeringens vallöfte om minskad brottslighet veta när vi kommer att få uppleva en nedgång igen och komma tillbaka till den trend som var på gång under den föregående mandatperioden, de tre senaste åren.
Roland Bäckman (S):
Jag läste nyligen två artiklar i DN under rubrikerna "Slopad skatt ökar risk för giftig mat" och "Kadmium mycket värre än vad vi trott". Dem skulle jag rekommendera Sofia Arkelsten att läsa. Artiklarna handlar om de risker vi utsätts för då maten som vi äter kan komma att innehålla alltmer kadmium framgenom.
Regeringens beslut att slopa skatten för kadmium från januari 2010 är därför oroande, sammantaget med att även rapporteringsskyldigheten försvann samtidigt som skatten försvann, vilket innebär att vi nu har noll koll på hur mycket kadmium vi stoppar i oss när vi äter.
Jag skulle därför vilja fråga majoritetsföreträdaren Sofia Arkelsten om hon anser att ett intag av kadmium i större mängder än tidigare är ofarligt. Den frågan tror jag även att både din farmor och din mormor är intresserade av att höra svaret på.
Roland Bäckman (S):
Jag kan konstatera att dieselskatten, som Sofia nämnde tidigare, var en av Centerns favoriter. Det måste ha varit en höjdare att komma överens om den. Tusentals kvinnor runt om i Sverige löper stor risk att få förhöjda kadmiumnivåer i njurarna. Kadmium är cancerframkallande och påverkar fertiliteten negativt. Man borde ha tänkt på det innan. Kvinnor är alltså särskilt utsatta.
De tar lättare upp det kadmium som finns i maten. Hade det inte varit bättre att vänta på Kemikalieinspektionens utredning när det gäller gränsvärdena för kadmium innan man slopade skatten? Hade det inte varit säkrare att ha koll på läget innan rapporteringsskyldigheten försvann? Är inte människors hälsa, i detta fall speciellt kvinnornas säkerhet, viktigare än att ta bort skatter på farliga ämnen?
Roland Bäckman (S):
Jag hade i stort sett samma frågeställning, men nu när jag ändå har begärt replik får jag väl säga något. Oron är inte obefogad. Jag tycker att det känns bra att få den signalen från Staffan Appelros. Det känns viktigt. Att göra en avreglering när det gäller marknaden för hushållsavfall ska kännas miljösäkert, tryggt och genomtänkt.
Det hoppas jag att min kamrat här kan bidra till. En sak som man funderar på är transporterna. Kommer vi vid en avreglering att få en avfallsmarknad där man förbrukar mer eller mindre bränsle med transporterna? Man har en offentlig hämtning, och bredvid har man någon form av privat hämtning. Om så är fallet skulle jag vilja höra om vi kommer att få en minskad förbrukning av bränsle.
Roland Bäckman (S):
Hemma hos mig i min kommun i Norrland finns det privata aktörer som vill hämta det här avfallet. Men de vill hämta det inne i de centrala delarna av kommunen, inte i utkanten. Då blir det lite för dyrt och olönsamt. Det ska det offentliga fortsätta med enligt vad jag har hört.
Jag tycker att Staffan Appelros och hans kamrater bör ta sig en ordentlig funderare innan de avreglerar den här marknaden. De bör ställa sig frågan om de kommunala initiativen och incitamenten kommer att öka med en avreglering. Och kommer vi att få färre transporter? Jag tror att man måste titta på andra ställen än där det är mycket folk.
Jag tror att man måste titta på ställen där det är glest bebyggt och glest befolkat. För att man ska få med medborgarna på ett sådant här arbete är det viktigt att inte kostnaderna skenar i väg för det enskilda hushållet. Då tycker jag att man ska titta på om det finns en risk för att det blir ökade kostnader för att bli av med avfallet.
Sammantaget vill jag att man ska titta på om man får en ökad eller minskad miljöhänsyn med det här förslaget. Jag tycker ändå att det känns lite tryggt att det inte verkar som om bara den övergripande ideologin - som vanligt, höll jag på att säga - kommer att få styra vart man tar vägen och till vilket pris som helst. Det känns tryggt.
Roland Bäckman (S):
Gunnar Sandberg har skrivit en mycket viktig interpellation till statsrådet Torstensson angående betaltjänster i glesbygden. I svaret kan man läsa att det kommer en rapport och att ministern ska ut och orientera sig i frågan. Jag tror att det kommer att krävas att statsrådet också agerar och tar ett initiativ.
I min hemkommun finns det också företagare som upplever problem med hanteringen av sina dagskassor. Betalserviceombud, i den mån de fortfarande finns, är inte skyldiga att ta emot dagskassor från företag och organisationer. Avståndet för att lämna dagskassor kan uppgå till många mil i min kommun, och kanske ännu längre i vissa delar av övre Norrland.
Situationen för småföretagare i glesbygd har de senaste åren blivit ansträngd. Det finns en stor risk för att företag helt slås ut till följd av ökade svårigheter, bland annat gällande möjligheten att hantera dagskassor. Vi riskerar alltså en ännu högre arbetslöshet än den som för närvarande är aktuell, hur det nu kan vara möjligt. Risken är stor.
Med den nuvarande centerstödda moderatregeringens politik leder ökad arbetslöshet bevisligen också till ökat utanförskap. Den nuvarande politiken leder till att glesbygden avfolkas.
Statsrådet Torstensson skriver i sitt svar att det finns ett fortsatt behov av att utveckla och stimulera marknadsdrivna initiativ vad gäller hanteringen av dagskassor. Herr talman! Jag vill att statsrådet Torstensson från Centerpartiet ger exempel på vilka marknadsdrivna initiativ hon tänker sig ska hantera dagskassor från företag och organisationer i glesbygden.
Jag vill också höra hur väl intresset för dessa exempel är undersökt. Avslutningsvis, herr talman: Hela Sverige ska leva!
Roland Bäckman (S):
Risken för rån ökar givetvis när företag och organisationer i glesbygd tvingas ha sina pengar kvar på sitt företag eller sitt kansli. Ännu värre är det om man förvarar pengarna i sitt hem. Jag skulle vilja höra statsrådets uppfattning om riskerna för ökat antal rån om inte företagshanteringen av dagskassor i glesbygder fungerar. Begreppet kassaskåpssäkert tror jag inte så mycket på i det här fallet.
Statsrådet säger i sitt interpellationssvar att hon avser att orientera sig om myndigheternas arbete och hitta nya tekniska lösningar inte minst för äldre och funktionshindrade när det gäller möjligheter till betaltjänster. Herr talman!
Jag skulle vilja höra när statsrådet tror att orienteringen är slutförd och vi har en fungerande betaltjänst och penninghantering i glesbygden. När är arbetet klart så att vi ser hur det fungerar? Jag noterar att jag inte fick svar på den fråga som jag inledningsvis ställde.
Jag kan ta den igen, eftersom jag har 47 sekunder på mig. Jag vill att statsrådet Torstensson ger exempel på vilka marknadsdrivna initiativ hon tänker sig ska hantera dagskassor från företag och organisationer i glesbygd. Jag vill också höra hur väl intresset hos dessa exempel är undersökt. Jag tänker givetvis på orter med 500 invånare. Hur ser intresset ut?
Roland Bäckman (S):
Inledningsvis vill jag tacka för svaret på min interpellation ställd till utbildningsminister Jan Björklund. Behovet är stort av ett ökat utbud av eftergymnasial utbildning, särskilt i den djupa lågkonjunktur landet nu befinner sig i, där många varslas och sägs upp och där vi riskerar att öka antalet långtidsarbetslösa kraftigt.
Det är för mig mycket beklagligt att regeringen, med folkpartisten Jan Björklund i spetsen, vägrar se och inse behovet av att skapa ökade möjligheter för att ge människor chansen till ett nytt jobb. Utbildningsplatserna är för få. Det är synd att utbildningsminister Jan Björklund och Folkpartiet tycker att behovet av vuxenutbildning för dem som behöver den insatsen inte är tillräckligt prioriterad.
För Gävleborgs län, där utbildningsnivån är bland den lägsta i landet, och där arbetslösheten slår hårt, är behovet av utbildningsplatser självklart stort. Alla inser det. Utbildningsministern borde också inse det. Herr talman!
Utbildningsministern och den övriga regeringen kommer aldrig att lösa de problem som Gävleborgs län står inför med sänkta löner, lägre skatter för dem som tjänar mest och hårdare tag. Nej! Gävleborg behöver fler utbildningsplatser så att människor kan rustas för framtiden. Gävleborg behöver fler utbildningsplatser för att vara ett konkurrenskraftigt län.
Gävleborgs län behöver fler utbildningsplatser för att motverka en brist på rätt utbildad personal den dagen konjunkturen vänder uppåt igen. Arbetslösheten i Gävleborg är skyhög, och ungdomsarbetslösheten är ett fruktansvärt hot mot vårt län. Regeringen följer noga utvecklingen av varsel och arbetslöshet, enligt interpellationssvaret.
Med tanke på hur det ser ut tycker jag att det är lite svårt att se och tro på. Tänker utbildningsministern över huvud taget agera för att fylla det ökade behovet av tillgång till eftergymnasial utbildning i Gävleborgs län och övriga landet? Planeras det nu några nya åtgärder inom området utifrån den situation vi befinner oss i och som vi kommer att gå in i?
Roland Bäckman (S):
Det låter faktiskt som att utbildningsministern är mycket nöjd med den situation som Sverige befinner sig i med tanke på arbetslösheten. Allting är tillräckligt. Så låter det. Regeringen inrättar färre platser än vi socialdemokrater har föreslagit. Många är arbetslösa. Många får inte plats på någon utbildning.
Enligt en rapport från Förnybart.nu skulle en satsning på förnybar energi och energieffektivisering i Sverige skapa 60 000 nya jobb fram till 2020. Varför vill inte utbildningsministern se detta som en unik möjlighet? Det borde vara så. Varför tar inte regeringen chansen? Varför går skattesänkningar till dem som har, till dem som är rika?
Varför går skattesänkning före utbildningsplats för den som är utan arbete och saknar utbildning? Vi socialdemokrater vill göra satsningar som i Gävleborgs län skulle resultera i 1 475 nya platser inom komvux och utbildningar, yrkesinriktad arbetsmarknadsutbildning med mera jämfört med vad regeringen och utbildningsministern vill göra.
Socialdemokraterna har alltså föreslagit 1 475 fler utbildningsplatser än vad regeringen föreslår bara i Gävleborgs län. Vi snackar framtidstro, utbildningsministern. Socialdemokraterna vill ge människor som hamnar i arbetslöshet en ny chans till arbete.
Av interpellationssvaret framgick att regeringen konsekvent arbetar för att minska utanförskapet och att fler människor ska komma i arbete. Min uppfattning är att utanförskapet och arbetslösheten har ökat med en borgerlig regering. Herr talman! Gävleborg förblöder. Regeringen tittar på.
Varför vill utbildningsministern inte genomföra nödvändiga utbildningsinsatser i Gävleborgs län? Behovet är stort. Av interpellationssvaret framgick att regeringens satsningar motsvarar de behov som finns. Det nämnde utbildningsministern i sitt inledningsanförande. Jag förstår inte hur man kan göra den bedömningen.
Av interpellationssvaret framgick också att regeringen genomför särskilda konjunkturbetingade insatser. Menar man då jobbcoacher?
Roland Bäckman (S):
Regeringen och utbildningsministern inledde mandatperioden med kraftiga minskningar i fråga om vuxenutbildning. När regeringen sedan alldeles för sent insåg att man höll på att skapa en jobbkris utan motstycke då lade man till några platser inom vuxenutbildningen och kallade det för en riktig storsatsning. Herr talman! Regeringen måste ta ansvar för Sverige och vår framtid.
Man kan inte stoppa huvudet i sanden och hoppas att det blåser klart, utan man måste agera under tiden också. Jag vill säga följande till utbildningsministern: Det är nu som människor ska förbereda sig för kommande jobb. Det är nu som vi ska rusta för framtiden. Det är nu som utbildning, framtidstro och visioner behövs som allra mest. Jag har inte fått något riktigt svar på hur utbildningsministern ska tillgodose det ökade behovet av utbildningsplatser i Gävleborgs län framöver.
Men jag tyckte att det var lite positivt, även om han pratar mest om högskolan. Jag upplever att regeringen är helt nöjd med den situation som råder, och det gör mig lite förbryllad. Avslutningsvis: Jag vill gärna att utbildningsministern utvecklar resonemanget när det gäller den jobbcoachsatsning som har gjorts.
Hannah Bergstedt (S):
Regeringsföreträdarna säger sig dela problembilden med oppositionen. Det är ju glädjande. Men precis som jag sade i mitt anförande fokuserar man på äganderätten och ägandeförhållanden. Det är inte mitt företag, inte ditt företag och så vidare.
Om de som kämpade för kvinnlig rösträtt hade nöjt sig med att konstatera att de som sitter och bestämmer tids nog kommer att inse att det blir bättre beslut om även kvinnor får sitta med i beslutsfattande organ, när tror Andreas Norlén och den moderatstyrda regeringens representanter att vi då hade fått kvinnlig rösträtt? Tror ni exempelvis att vi i dag hade kunnat säga "fru talman"?
Lite grann funderar jag på vilka åtgärder det är som Andreas Norlén anser att man ska göra för att få bukt med den inkvotering av män som i dag råder.
Hannah Bergstedt (S):
Intressant fråga, säger Andreas Norlén. Jag undrar om det är det budskapet du har till mina döttrar, sju och åtta år gamla, när de är vuxna - att det var ju intressant att det tar 158 år med den hastighet vi har i dag när det handlar om att förbättra könsfördelningen i våra bolagsstyrelser.
Frågan är om vi ska låta föråldrade traditioner och konservativa mönster styra eller om vi aktivt ska ta ansvar för att ge alla medborgare samma möjlighet att vara aktiva samhällsmedborgare och att forma villkoren för beslutsfattande, vilket är den målformulering som riksdagen har antagit för detta område.
Jag och Socialdemokraterna anser att vi som beslutsfattare och politiker måste ta ansvar för att bryta oönskade mönster. Andreas Norlén tycker att det är en intressant fråga. Han ger dock inget svar på vad man har tänkt göra för att få bukt med den utan tänker att vi väntar och ser om de själva kommer till rätta med det här och inser att det är viktigt att ha med även kvinnor i samhällsbeslutande organ och även i bolagsstyrelser.
Hannah Bergstedt (S):
Jag ska inte helt ducka för anklagelserna som haglar om att vi inte tycker att revisionsplikten är viktig. Andreas Norlén och ävenså Lennart Pettersson har tagit upp frågan. Det är klart att vi brinner för olika saker. Andreas Norlén och Lars Tysklind brinner uppenbarligen för associationsrätt.
Själv brinner jag för att ge alla människor lika värde och lika möjligheter. Vi socialdemokrater tycker att revisionsplikten ska kvarstå för de större företagen. Vi har också angett att skälet är för att hjälpa aktieägarna att utvärdera styrelsens och vd:ns hantering av företaget.
Vi har också sagt att vi anser att revisionsplikten successivt bör avskaffas för mindre företag, precis som nämnts tidigare har skett inom EU. Vi tycker också att det bör finnas ett kontrollsystem. Den lagstiftning som infördes 1988 var just för att man pratade om att förhindra skattefusk och ekonomisk brottslighet.
I remissvaren har en majoritet tyckt till om just dessa frågor, nämligen vad man ska göra för att förhindra fusk och ekonomisk brottslighet. Vad anser den moderatstyrda regeringens representanter, Lars Tysklind, att man i stället ska göra för att få bukt med eventuella problem?
Hannah Bergstedt (S):
Definitionen om vad som är större eller mindre företag behöver vi inte gå in på här. Men vi säger att revisionsplikten på sikt ska avskaffas för de mindre företagen - om det var något som var otydligt med det.
Jag funderade lite grann kopplat till att den här regeringen gick till val på att stoppa fusket och att det ska vara god kontroll över skatter och gemensamma medel i samhället, och därför är det viktigt med kontroll, till exempel av sjuka och arbetslösa. Gäller inte vice versa? Tycker man inte att det är viktigt med kontrollsystem även åt det andra hållet?
Min man är egenföretagare. I och med det träffar jag ibland olika egenföretagare. Vi kom i en diskussion att prata om avskaffande av revisionsplikten. De flesta av dem sade att de troligtvis ändå måste anlita revisorer om de vill ha möjlighet att låna pengar.
Det skulle i sin tur innebära en konkurrensfördel för dem som inte behöver låna pengar. Är det något man har tagit hänsyn till när man har tittat på lagstiftningen?
Hannah Bergstedt (S):
Nu har vi lyssnat till alliansföreträdare som talat bland annat om att det är viktigt att våga ta steget till företagande. För att våga det tror jag att det behövs inte bara regelförenklingar utan även förebilder. Fler kvinnor i bolagsstyrelserna skulle kunna vara just en sådan inspirationskälla. Låt mig också understryka att Socialdemokraternas förslag handlar om att 40 procent av det ena könet och inte just specifikt kvinnor.
Just nu råkar det råda en faslig brist på kvinnor i bolagsstyrelserna. Det har nu förts ett resonemang om att det inte behövs lagstiftning och att politiken inte ska vara inne och styra. Man kan fråga sig: Skulle vi ens en gång ha haft kvinnlig rösträtt med det resonemanget? För det krävdes det hårt arbete, många års debatt och en vilja till förändring.
Jan Ertsborn är inte nöjd med situationen som den är. Men den enda åtgärd som man anser behövs är opinionsbildning. Opinionsbildningstakten går väldigt långsamt. Med 0,3 procent, det vill säga 1 promille per år, kommer det att ta väldigt lång tid. Jag tycker inte att det är acceptabelt.
Hannah Bergstedt (S):
Den likhet man kan se är att det fanns en politisk vilja att se till att även kvinnor fick rösträtt. Här handlar det om att se till att det finns en politisk vilja och att man ser till att med politiska styrmedel komma fram så att kvinnor får plats i bolagsstyrelserna. Det är bra för näringslivets utveckling. Det finns goda erfarenheter runt om i världen. Norge, grannlandet, är ett bra exempel.
Sedan har vi också Frankrike som redan nu ligger i framkant och har hårdare krav på lagstiftning. Hur kan det komma sig att Sverige ska stillasittande se på medan andra länder går om oss? Åtminstone vi som socialdemokrater tror att kvinnor har kompetens och många bra erfarenheter att tillföra.
Hannah Bergstedt (S):
Hemlöshet är onekligen kopplad till brist på bostäder, och brist på bostäder är inte längre bara ett storstadsproblem. Brist på bostäder, främst hyresrätter, finns i hela landet, däribland i mitt eget hemlän, Norrbotten.
När människor i arbete fullt friska har svårt att få en bostad är det inte konstigt om resurssvaga människor har svårt att få en bostad. Regeringens brist på bostadspolitik, däribland borttagandet av investeringsstödet, har lett till en tvärnit i nybyggnationen. Störst är bristen på billiga hyresrätter.
Regeringen har också under den gångna mandatperioden ändrat de bostadspolitiska målen från att bostaden är en social rättighet till att den är något efterfrågestyrt. Men alla kan uppenbarligen inte efterfråga. Inte alla har en ekonomi som ger dem möjlighet att efterfråga en bostad.
I den konkurrens som råder på bostadsmarknaden i dag blir det svårt att lösa hemlöshetsproblematiken om man inte samtidigt ser till att det byggs bostäder som människor har råd att efterfråga. Tycker ministern att det byggs tillräckligt för att hemlöshetsproblematiken ska kunna lösas?
Hannah Bergstedt (S):
Bostadsbristen är uppenbarligen en faktor när det handlar om att se till att människor inte ska behöva vara hemlösa. Ministern tar också upp frågan om ärvd fattigdom, vilket gläder mig. Antalet överskuldsatta och evighetsgäldenärer ökar nämligen i Sverige i dag, och det är väldigt starkt kopplat till ärvd fattigdom.
Orsaken till att andelen överskuldsatta ökar är främst sjukdom, arbetslöshet och försämringar i försäkringssystemet som slår hårt mot människor som saknar ekonomisk buffert. Bland de överskuldsatta finns det många barnfamiljer, och problemen med vräkning finns naturligtvis också där.
Utredningen Vägen tillbaka för överskuldsatta har visat på en rad förslag för att förbättra de överskuldsattas situation. Tyvärr har regeringen i sin proposition plockat upp väldigt få av dessa förslag. Socialdemokraterna har däremot väckt en motion med ett flertal förbättringar som har fokus på just barns situation och de överskuldsatta familjernas möjlighet att förbättra sin försörjningssituation.
Som Maria Larsson antydde ska det löna sig att arbeta även för dem som är överskuldsatta. Jag undrar lite grann: Tror inte ministern att insatserna för att minska problemet med överskuldsättning skulle vara värdefulla i arbetet med att lösa problemet med hemlösheten och vräkningarna av barn?