Birgitta Sellén (C):
Vad är grundskolan för mig som politiker, förälder, farmor och lärare? Är synen på grundskolan olika beroende på vilken av de fyra olika positionerna som jag har? Nej, de olika positionerna har ingen större betydelse för mig när det gäller synen på grundskolan.
Den är för mig en verksamhet som ska ge kunskap till varje uppväxande generation och lägga grunden för det framtida yrkesvalet och ett arbete som ska ge barnet, eleven, en ljus framtid där hon eller han är tillfreds med sitt liv och sin arbetsmiljö. Vad är då grundskolan för barnet som börjar skolan, oftast med tindrande, förväntansfulla ögon?
Jag har mött dem under drygt 30 år och vet att de allra flesta tycker att det ska bli kul att få börja skolan och få kunskaper och kompisar för livet. Blir det då som de förväntar sig? Ja, för somliga, men för alltför många växer missnöje, otrivsel och otrygghet som påverkar skolgången på ett negativt sätt.
Skollagen skriver ju så vackert om att utbildningen ska ge eleverna kunskaper och färdigheter samt, i samverkan med hemmen, främja deras harmoniska utveckling till ansvarskännande människor och samhällsmedlemmar. Varför klarar vi då inte av att ge eleverna en sådan bra skolgång? Det beror kanske på att vi har glömt bort att barnen utvecklas i olika takt.
När barnen är nyfödda förundras vi inte över att en del barn kan krypa vid fyra månaders ålder, går vid nio månaders ålder och börjar prata vid två års ålder medan ett annat barn börjar krypa vid åtta månaders ålder, går vid tretton månaders ålder och kanske pratar redan vid arton månaders ålder. Men så går det några år, och då har vi helt plötsligt glömt bort att de utvecklas olika från att vara nyfödda.
Vi förutsätter att alla ska vara skolmogna i augusti det år som de fyller sju år oavsett om de är födda den 1 januari eller den sista december. Det är orimligt att tro det. Vi får inte glömma att barn utvecklas i olika takt och att de dessutom lär sig på olika sätt. Det är därför som vi i Centerpartiet talar oss varma för att vi måste ha en flexibel skolgång.
Varje barn bör därför ha rätt till en undervisning som gör att det kan utvecklas och tillgodogöra sig grundkunskaper utifrån sina egna förutsättningar. Deras individuella förmåga kan innebära att de är mogna att börja läsa vid fem års ålder, men de är kanske inte så motoriskt utvecklade att de kan lära sig att forma bokstäver och förmodligen är de inte socialt mogna för att börja skolan på riktigt, för att använda ett gammalt uttryck.
Låt då eleverna få läsinlärningsundervisning när de är nyfikna på bokstäver men fortsätta att leka och träna motorik och social samvaro. Det är för oss i Centerpartiet en gåta att Skolverket inte accepterar försök med flexibel skolgång utan avslår ansökningarna med motiveringen att flexibel skolgång inte är förenligt med nioårig skolgång. Det fungerar inte med gymnasieskolan.
Varför kan inte Skolverket se vad som händer i skolans värld och ge alla våra kreativa och duktiga lärare möjlighet att utveckla skolan på ett sådant sätt att de kan ge eleverna en skola som de vill ha? Om vi återigen ska ligga i topp kunskapsmässigt i jämförelse med andra länder måste vi bejaka genomtänkta försök som personal runtom i landet vill införa.
Jag ser fram emot att få höra Mikael Dambergs syn på varför vi ska ha kvar dagens statiska tänkande med en nioårig grundskola. Det är fyrkantigt i mina ögon och inte det minsta individanpassat. Skolminister Baylan har ju sagt att han vill se individuella studieplaner för alla elever även i grundskolan. Då måste också majoritetspartiet börja tänka i nya banor när det gäller undervisningen.
Vi måste anpassa skolan efter de krav som samhällsutvecklingen ställer. Skolan är till för barnen, och om vi inte ger skolan de möjligheter som den vill ha kan vi inte heller förvänta oss att alla elever ska känna sig nöjda med sin skolgång. De har rätt att få lära sig saker när de är nyfikna på dem. De ska inte få höra att de får vänta tills de börjar skolan, vilket kanske dröjer två år. Hur många av oss vuxna skulle nöja oss med det svaret?
Tänk dig in i att du undrar vad som ska hända när vi ska släcka ned de analoga tv-sändningarna och du får svaret: Vänta till mitten av januari 2008 så ska du få reda på det. Vi upphör ju inte med dem förrän i slutet av januari 2008. Det skulle vi inte acceptera. Herr talman! Vi måste komma ihåg att framtidens samhälle ska formas av människor som uppfattat sin skolgång som positiv och nyttig.
Centerpartiet vill att alla elever ska nå kunskapsmålen i grundskolan. Därmed skulle det individuella programmet i gymnasieskolan kunna minimeras i stället för att vara det näst största programmet, som det är i dag. Vi vill se en skola som får människor att växa.
Som Margareta Pålsson sade inledningsvis är det 27 906 elever som inte har godkända kunskaper för att komma in på de program de skulle vilja börja på i gymnasieskolan. Mikael Damberg, är det acceptabelt att 27 906 elever lämnar grundskolan utan godkända kunskaper?
Om vi inte satsar på grundskolan i dag kommer vi att behöva ge mer pengar till folkbildning och vuxenutbildning för att elever som misslyckas i skolan ska kunna läsa upp sina betyg i en miljö som är anpassad efter deras behov. Jag har fokuserat på en av hjärtefrågorna för Centerpartiet i morgondagens grundskola. Vi har många reservationer där andra viktiga frågor blir belysta.
Exempel på sådana är målstyrd skola, stödundervisning, slopad timplan, modersmålsundervisning, lokala skolstyrelser, rätt till kunskap, lokal makt och fler lärare. Vad säger då barnen själva om skolan? Xavier, 8 år, säger: I skolan ska barnen lära sig saker som de får användning för när de ska hitta ett jobb som de kanske inte trivs med. Själva skoltiden går ganska fort.
Den tar bara 20 år. I samma bok av Mark Levengood och Unni Lindell säger Hanna, 7 år: Om lärarna också hade haft jobb hade barnen inte haft någonstans att vara. Det tycker jag är ganska sött. Jag står bakom Centerpartiets samtliga reservationer, men för tids vinning yrkar jag bifall bara till reservation 2 och reservation 19.
Till sist vill jag till Lennart Gustavsson säga att om jag kan räkna rätt har ni samarbetat med regeringen i snart sju år. Ni har ändå fem särskilda yttranden och en reservation i det här betänkandet. Jag vet inte om Lennart Gustavsson har varit matematiklärare eller om jag inte kan räkna.
Om jag räknar reservationerna är det visserligen 86 reservationer, men av dem är det tio som Miljöpartiet och Vänstern står bakom. Det är alltså 76 kvar. Vi får väl hålla rätt på siffrorna. I debatten talades det om att vänta på något gott. Lennart Gustavsson sade att han gärna väntar länge.
Det kan man tolka som att Lennart Gustavsson ser att vi i alliansen har väldigt bra skolpolitik. Jag kan förstå att det känns svårt att kliva av 2006, men att Lennart Gustavsson ändå väntar på att vår politik ska vinna gehör känns väldigt bra. Lennart Gustavsson har också flera gånger talat om att han gillar alliansens förslag och hoppas att alliansarbetet ska gå framåt. Det tackar vi för.
Då kanske vi får ännu mer stöd för vår skolpolitik.