Peter Hultqvist (S):
Den kritik som riktats mot plan- och bygglagen har handlat om att den lagtekniskt är väldigt snårig, om att det beträffande det förslag som har lagts fram är det svårt att förutse konsekvenserna samt om att de moderniseringar som ministern talar om, det vill säga de språkliga förändringarna, får juridiska effekter som gör att risken finns att det som i väldigt många år varit rättspraxis ändras.
Det är oerhört allvarlig kritik som riktats mot de här två stora lagstiftningarna. Bo Svensson - före detta justitieråd - i Lagrådet säger så här: Det brister i regeringens planering. Aldrig har Lagrådet varit så pressat som nu. Det har varit väldigt jobbigt.
Vidare står det så här: Vi har skrivit 156 sidor ändringar och tillägg till regeringen. Det är tveksamt om Regeringskansliet hinner få in det med det förslag riksdagen ska behandla. Om skollagen säger man: Lagtexten innehåller ett stort antal fel och brister.
Vi misstänker att alla bristerna beror på att tillräckligt noggrann genomgång inte gjorts innan förslaget lämnades över till Lagrådet. Bertil Österberg, statssekreterare på Utbildningsdepartementet, säger: Trots att folk jobbat som slavar på departementet har det blivit lite missar. Bo Svensson tvekar inte att beskriva regeringen som nybörjare i att regera.
Han skriver: Det har under denna valperiod underskattats den tid det tar att få fram en fullvärdig produkt. Det här tycker jag säger en hel del. Det är också intressant att ta del av detta. Kanske är det så att just detta med att man vill ha fram förslag i vissa stycken har blivit ett självändamål och blivit viktigare än själva kvaliteten och hållfastheten i förslagen.
Skollagen är ändå en oerhört viktig lagstiftning som berör skolans personal, lärarna. Även eleverna och allmänheten berörs. Dessutom tar det mycket tid att implementera den här lagstiftningen, att få den att fungera i skolans vardag.
Om det är oklarheter kring definitioner och om vissa begrepp brister i enhetlighet och en icke konsekvent begreppsanvändning blir det naturligtvis problem.
Vad jag tycker är lite allvarligt i sammanhanget - ja, faktiskt inte så lite allvarligt - är att jag inte får en tydlig känsla av att regeringen verkligen har säkrat upp så att man i både skollagen och PBL har relevant lagstiftning där man verkligen har tagit till sig Lagrådets kritik.
Det hade kanske varit klokt att ta lite mer tid på sig och gå tillbaka till Lagrådet med dessa ärenden för att stämma av ytterligare en omgång innan man går vidare med det i riksdagsbehandlingen. Det här är ju nu på väg mot riksdagsbehandling och ska beslutas före avslutningen den 23 juni.
Från den rödgröna sidan har vi när det gäller PBL sagt att det vore klokare med en omgång till i Lagrådet än att nu forcera fram detta till ett beslut. De båda lagstiftningarna är egentligen någonting utöver det vanliga. Det är fråga om oerhört komplexa, stora och viktiga lagstiftningar.
Risken är uppenbar att man kan gå fel om man inte värderar och väger varje ord på guldvåg och är konsekvent när det gäller begreppsanvändning och definitioner. Det är inte bra om det blir så att sådana här lagstiftningar framstår som ogenomarbetade och man får återkomma och göra om rätt så snabbt sedan de väl antagits. Hur tänker ni säkra upp att det här håller? Har ni gjort någonting sådant?