Lotta Finstorp (M):
Jag instämmer helt med statsrådet i att det är många svåra frågor som måste hanteras. Därför är det väldigt förvånande att man redan till valet 2018 ska ha detta på plats - eller rättare sagt den 1 januari 2019, men det är i princip detsamma som valet 2018. Statsrådet tar själv upp myndigheternas indelningar och regionaliseringar.
Ska man förändra till exempel det som polisen nu går igenom? Det är ju ett svårt dilemma för många i polisorganisationen. Ska man för-ändra detta när det lagom har kommit på plats? Jag vill återkomma till demokratiaspekten. Den är säkert också något som regeringen bör titta på.
Om vi tittar på den mandatfördelning som i dag finns i landstinget i Sörmland kan vi se att det finns partier och kommuner som inte kommer att få någon representation i Svealandsregionen. Jag skulle gärna vilja att statsrådet nämnde något om hur han ser på detta. Landstinget Sörmland har inte sagt ja till någon ny storregion från 2019.
Det finns däremot ett stöd för att försöka få till en förändring till 2023. Hur tänker statsrådet när det gäller detta? Ska man liksom köra över regionerna, eller hur ska det gå till? Vilka analyser har föregått kartritandet? Vilka blir vinsterna för befolkningen i respektive län i de storregioner som föreslås till 2019?
Är öppenhet och transparens viktigt för regeringen, och hur ska det gå till, enligt statsrådet? I statsrådets svar står att läsa att en del i denna reform är att skapa en god grund för regional utveckling och tillväxt i hela landet och inte bara i storstadsregionerna. Jag delar helt statsrådets åsikt i detta avseende, och därför är det mycket märkligt att den karta som presenteras enbart handlar om att slå ihop sjukvårdsregioner. Tidigare utredningar har utgått från funktionella samband.
Det har också ingått i direktiven att man ska titta på arbetsmarknad, regional tillväxt och infrastruktur. Men här är fokus enbart på hälso- och sjukvård. Varför är inte arbetsmarknad och regional tillväxt i fokus i detta kartritande? Vi vet att Sveriges stora utmaningar inte minst handlar om integration och att nyanlända ska få jobb.
Då gäller det att man har en regering som har svar och att man har fokus på arbetsmarknad och tillväxt även i regionfrågan. Hälso- och sjukvården brottas med stora problem i Sverige. I Sörmland är vårdköerna längst i landet, överbeläggningarna är störst, och vårdpersonalen flyr. Menar statsrådet att den sörmländska vårdkrisen kommer att lösa sig när sex ekonomiskt ansträngda landsting ska bli en storregion? Hur då?
Anser statsrådet att hälso- och sjukvårdens problem löses med att sex landsting blir ett stort landsting? I direktivet talas det om att förslaget ska utgå från arbetsmarknadsregionerna eller de funktionella regionerna. Ska ett regionalt inflytande över högspecialiserad sjukhusvård ses som viktigare än ett inflytande över kompetensförsörjning och pendlingsmöjligheter till de funktionella arbetsmarknaderna?
Det finns mycket när det gäller den högspecialiserade vården som jag tycker inte riktigt stämmer med hur den faktiskt hanteras i de landsting som inte har egna universitetssjukhus. Min erfarenhet är att man köper högspecvård - högsta kvalitet till rimlig kostnad - för att sätta patienten i fokus. Bör landets högspecialiserade vård bli statlig, kanske?