Jan Björklund (L):
Både Gunnar Andrén och interpellanten ställer frågor av mer principiell karaktär som berör förhållandet mellan mindre och större lärosäten. Jag tror att vi ska inse att de regionala högskolorna och de nationella universiteten har olika uppgifter och är av olika karaktär.
De stora nationella forskningsuniversiteten utmärks av att de har mycket forskning. De utmärks av att de är framstående i internationell forskning. Oftast har de mycket högre studentantal. De största universiteten har tio gånger så många studenter som till exempel Högskolan Dalarna, och då talar jag huvudsakligen om campusstudenter som finns på plats och inte om dem som finns på nätet. De stora universiteten bär upp hela den svenska akademiska världen.
De regionala högskolorna har ett annat uppdrag. Jag tycker att deras uppdrag i huvudsak skulle kunna formuleras som det som är utgångspunkten i interpellationen, nämligen att de ska hjälpa till att höja utbildningsnivån i en viss region.
Och då har de naturligtvis en viktig roll i att försörja den regionen med yrkeskategorier som behövs, till exempel lärare, sjuksköterskor, högskoleingenjörer, socionomer och ekonomer. Det är väl de stora yrkesutbildningarna som jag räknade upp nu. I princip finns dessa på alla regionala högskolor i större eller mindre omfattning.
Man ska ha klart för sig att de mindre högskolorna har stora utmaningar framför sig. Gunnar Andrén pekade på lärarförsörjningen. Det är en del. Jag skulle vilja peka på studentvolymerna framöver. Ungdomskullarna sjunker drastiskt i storlek under kommande år. Den som följer medierapporteringen om skolväsendet har noterat att ett antal gymnasieskolor läggs ned nu.
Det blir ett väldigt liv när det gäller fristående skolor men inte så mycket när det gäller kommunala skolor. Rätt många gymnasieskolor i Sverige är på väg att avvecklas just nu. Det beror på att ungdomskullarnas storlek sjunker kraftigt. Inom några få år kommer detta också att drabba högskolan. Ungdomskullarnas storlek sjunker mycket kraftigt, och då kan ett antal regionala lärosäten med ganska svagt söktryck få det rätt jobbigt.
Dit hör Högskolan Dalarna, och huruvida man får det jobbigt eller inte avgörs mycket av hur högskolan själv agerar. Eftersom man ligger lågt när det gäller antalet förstahandssökande i dag och fyller på med andrahandssökande och väldigt många distansstudenter från resten av landet kan man få det besvärligt under kommande år. Jag tror att ledningen för Högskolan Dalarna är mycket medveten om detta.
Man jobbar mycket strategiskt och funderar över vad man ska prioritera och säkra. Man ska man satsa och utveckla där man har hög kvalitet. Jag har stor respekt för ledningen för Högskolan Dalarna. Utmaningen kommer att vara mycket svår under kommande år, men det kommer inte att handla om att det behövs mer resurser. Det kommer att handla om att fylla de platser man har eftersom studentvolymerna kommer att gå ned mycket kraftigt inom några få år. Det är en utmaning.
Den andra utmaningen man har är att man har fått underkänt i så många kvalitetsutvärderingar. Det betyder att studenter kommer att tveka att söka till utbildningar som har fått låga betyg i kvalitetsutvärderingarna. Precis som Gunnar Andrén sade söker ungdomar dit där kvaliteten är hög. Detta är en utmaning som man måste jobba med. Jag tror inte att den diskussion som finns i interpellationen om mer resurser kommer att vara så relevant.
Redan inom ett par år kommer man att fundera på hur man ska möta detta att man har många tomma platser på högskolan. Hur ska man göra sig attraktiv och höja kvaliteten?