Sven Otto Littorin (M):
Patrik Björck har frågat mig om jag kommer att ta initiativ till att regeringen medverkar till att vi får en arbetsmarknadspolitisk debatt som bygger på vederhäftig och relevant statistik och andra uppgifter. Patrik Björck har också frågat mig om jag kommer att vidta åtgärder som leder till verkliga förbättringar för dem som står långt från arbetsmarknaden. Som Patrik Björck säkert vet baseras regeringens arbetsmarknadspolitik redan i dagsläget bland annat på SCB:s statistik, vilken är både officiell och vederhäftig.
Dessutom har regeringen upphävt den socialdemokratiska regeringens beslut från 1986, vilket innebar att heltidsstuderande som aktivt söker och är beredda att ta ett arbete inte definierades som arbetslösa i den svenska offentliga arbetsmarknadsstatistiken. SCB har nu valt att följa EU:s förordningar och redovisar statistiken i enlighet med internationellt vedertagna definitioner, vilket ökar möjligheterna till internationella jämförelser och en ärlig verklighetsbeskrivning.
Vad avser utanförskapet är detta - helt korrekt - mycket svårt att mäta med en exakt definition, och jag håller med Patrik Björck om att det viktigaste är att alla som kan och vill arbeta ska få göra det. Detta är anledningen till att regeringens sysselsättningspolitik fokuserar på de grupper som står långt från arbetsmarknaden. Det är svårt att beskriva utanförskapet, och för att göra detta korrekt måste utanförskapet analyseras i flera olika dimensioner.
Mot denna bakgrund har regeringen initierat ett arbete som syftar till att ta fram indikatorer som beskriver hela den arbetsföra befolkningens arbetsmarknadssituation. Orsaken till att detta arbete är nödvändigt är att erfarenheten har lärt oss att det kan vara problematiskt att ställa upp aggregerade kvantitativa mål för sysselsättningsgraden respektive arbetslösheten eftersom dylika mål kan skapa felaktiga incitament och sällan fångar det de avses belysa.
Min förhoppning är att det arbete som nu genomförs i Regeringskansliet utmynnar i en heltäckande bild av utanförskapsproblemets omfattning och struktur. Regeringens politik har varit mycket starkt inriktad på att minska utanförskapet på arbetsmarknaden och se till att fler människor kommer i arbete. Som ett led i att göra arbete mer lönsamt finns nu jobbskatteavdraget som riktar sig till alla som arbetar men gynnar främst låg- och medelinkomsttagare.
Vidare riktas de arbetsmarknadspolitiska resurserna mot dem som står längst från arbetsmarknaden, främst genom jobb- och utvecklingsgarantin och jobbgarantin för ungdomar. Ytterligare insatser för att minska utanförskapet som regeringen har infört är nystartsjobb, instegsjobb och sänkta arbetsgivaravgifter för unga. Regeringens politik har gett resultat. Sysselsättningen i Sverige är rekordhög, arbetslösheten sjunker och utanförskapet minskar. Svensk arbetsmarknad har inte sett så här bra ut på nära 20 år.
Politiken har gjort skillnad, men även den goda ekonomiska konjunkturen kan förstås ha spelat en roll i sammanhanget. Jag kan försäkra, Patrik Björck, att vi inte tänker luta oss tillbaka. Vår politik kommer även framöver att inriktas på att hitta nya angreppssätt för att bryta utanförskapet för dem som av olika anledningar befinner sig utanför arbetsmarknaden. Steg för steg närmar vi oss målet full sysselsättning.