Magdalena Thuresson (M):
Jag tackar statsrådet för svaret, även om jag faktiskt inte tycker att jag riktigt fick svar på frågan. Bakgrunden till den här interpellationen är den debatt som ägde rum i riksdagen med anledning av regeringens skrivelse som kommenterar Riksrevisionens granskningsrapport där Sidas och regeringens arbete med garantier granskas. Fru talman!
Statsrådet beskriver garantier som ett bra verktyg inom biståndet, och det är en bild jag helt delar. Låt mig bara säga några ord om vad Sidas garantiinstrument är. Garantier är ett instrument där Sida delar risk med en bank eller investerare. Genom att de står för risken kan andra och betydligt större kapitalflöden mobiliseras till projekt som annars inte hade fått lån eller investering.
Enligt Sida mobiliserar 1 betalad krona i subventioner 70 kronor i externt kapital. Garantier är ett fantastiskt instrument som verkligen fungerar som en hävstång för att skapa nya och större kapitalflöden, och om garantier ges till rätt typ av projekt måste det verkligen ses som effektivt bistånd. Pengarna mångdubblas, projekt som annars inte hade fått finansiering får det och det inkluderar privata investerare.
Vad är då problemet, fru talman? Bakgrunden till den här interpellationen är som sagt den debatt som ägde rum här i kammaren med anledning av Riksrevisionens granskning av garantiinstrumentet. I granskningsrapporten lyfte Riksrevisionen en rad utmaningar kring användandet av garantier, och en av de utmaningar som lyftes fram är att garantiinstrumentet är kostnadseffektivt.
Jag upprepar: Det lyftes alltså fram som en utmaning att garantiinstrumentet är kostnadseffektivt. Detta verkar statsrådet inte speciellt oroad över, och i den debatt om ärendet som ägde rum här i april anklagade statsrådet till och med min kollega Helena Antoni för att ha hittat på utmaningar kopplade till ett effektivt användande av garantier. Fru talman!
Att statsrådet Per Olsson Fridh i debatten anklagade min kollega för att ha hittat på utmaningar i användandet av garantiinstrumentet är bakgrunden till den här interpellationen. Jag förstår att detta är något som statsrådet inte är speciellt stolt över och något som statsrådet gärna vill tona ned. Det måste ju beskrivas som närmast skandalöst att kostnadseffektivitet ses som en utmaning.
Men det är heller inte speciellt förvånande med tanke på rådande fokus på utbetalningsmål snarare än resultatmål inom biståndet. Fru talman! Att kostnadseffektivitet och det faktum att garantiinstrumentet inte genererar stora utbetalningar av biståndsmedel ses som en utmaning är en effekt av enprocentsmålet.
Vi tycker olika om enprocentsmålet, jag och statsrådet. Bland annat gör Moderaterna en annan budgetprioritering än regeringen, men vi ser också de negativa effekter enprocentsmålet leder till - och vi vill göra något åt det. Riksrevisionens granskningsrapport om garantiinstrumentet är ytterligare ett exempel på enprocentsmålets negativa effekter. Fru talman!
Ser inte statsrådet att det faktum att garantiinstrumentets kostnadseffektivitet ses som en utmaning är en effekt av enprocentsmålet? Jag upprepar även min fråga: Vilka åtgärder kommer statsrådet att vidta med anledning av att garantiinstrumentets kostnadseffektivitet ses som en utmaning på Sida? Avslutningsvis undrar jag: Anser statsrådet att detta är problematiskt?