KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ellen Juntti (M):
Jag är inte helt övertygad om att Kriminalvården har stenkoll, som Petter Löberg sa, på vad andra länder gör. Petter Löberg svarade inte på min fråga om när . När kommer det förslag från regeringen? Om det tar ett, två eller tre år är det många brottsoffer som drabbas som eventuellt annars inte skulle ha behövt drabbats. Jag skulle alltså vilja veta när det kommer förslag.
Det står i skrivelsen att regeringen bereder, men det finns inte en enda bokstav om när det kommer att komma förslag. Jag har också en fråga om olika behandlingar. 30 procent deltar i behandlingar. Det är alltså ungefär 70 procent som inte deltar.
Om man tänker på vad jag sa om Norrtäljeanstalten, där snittiden är nio års fängelse, och att 70 procent av dem som sitter i nio år och kommer ut efter kanske sju, åtta, nio eller tio år i fängelse utan att ha fått någon som helst behandling är det en ganska skrämmande tanke. Det är grova brottslingar som sitter där, som utsätter människor för grova sexualbrott.
Vi vill i alla fall att det ska få en liten konsekvens om man inte deltar i behandlingsprogrammen, och vi vill verkligen från Moderaternas och Alliansens sida att fler kommer att delta. Mina frågor till Petter Löberg är: Anser du att deltagandet bör öka? Och hur tänker ni i så fall göra för att få fler att delta?
Ellen Juntti (M):
Tack, statsrådet, för svaret! Jag har ställt den här interpellationen om fler poliser i utsatta områden därför att utvecklingen i utanförskapsområdena går åt fel håll. Jag är väldigt orolig för den utvecklingen. Vi i alliansregeringen satsade väldigt mycket på rättsväsendet, och det har också gett resultat. Brottsligheten minskar ju, men tyvärr inte i de utsatta områdena, särskilt inte med tanke på skjutningarna.
Alliansen ville att det skulle finns minst 20 000 poliser i Sverige. I budgeten för 2016 satsar vi pengar för att det ska utbildas ytterligare 1 000 poliser. Rikspolisstyrelsen kom med en rapport 2014 om att det finns 55 olika områden i Sverige där kriminella styr samhället ganska mycket, och det är helt oacceptabelt. I dessa områden avlöser skjutningarna varandra.
Går det en vecka utan en skjutning blir jag nästan förvånad. Det rör sig om uppgörelser mellan kriminella gäng. Oftast gäller det narkotika, och våldshandlingar sker mitt på ljusa dagen. År 2014 skedde det 365 skjutningar enligt uppgifter från Brå, alltså en skjutning per dag. Det är helt oacceptabelt. Människor som bor i dessa områden vågar knappt gå ut. Så kan vi inte ha det.
Det måste bli en förändring. Många poliser har sagt att det här inte håller. De har inte tillräckliga resurser. Bland annat har en polischef i Göteborg, Erik Nord, uttalat i en artikel: Polisen klarar inte av att upprätthålla ordningen för att det helt enkelt är för få poliser. Många gånger är det kriminella som styr och sätter reglerna i dessa områden.
Det har gått så långt att de kriminella gängen i princip tycker att polisen ska fråga om lov för att de ska få komma till vissa områden. Då har det gått alldeles för långt. När poliser besöker dessa områden och går ur bilen, så är bilen sönderslagen när de kommer tillbaka till den. Dessa områden måste tas tillbaka. Jag välkomnar regeringens förslag som ni presenterade för drygt en vecka sedan.
Detta är många frågor som vi moderater har drivit, bland annat skärpning när det gäller illegala vapen och att det ska bli lättare att byta information mellan myndigheter. Vi vill även utöka möjligheterna till förverkande. Alla dessa förslag är bra, men det finns även andra förslag. Regeringen har tagit bort minimikravet på 20 000 poliser ur sin budget. Det tycker vi moderater är väldigt dåligt.
Som vi bedömer det finns det en stor risk för att antalet poliser kommer att minska. Poliserna är redan för få. Så det behövs inte färre, utan det behövs fler.
I samband med att regeringen presenterade förslagen om skärpningar mot organiserad brottslighet sa också rikspolischefen att det behövs åtminstone 1 000 nya poliser. Då är min fråga till statsrådet: Varför tar ni bort kravet på 20 000 poliser? Ser ni inte att det finns en risk för att det blir färre poliser? Hur ska man i så fall kunna bekämpa brottsligheten?
När det gäller de förslag som ni presenterade, när kommer de skarpa förslagen?
Ellen Juntti (M):
Tack, statsrådet, för svaret! Att det skulle vara dålig styrning att ha ett tak på 20 000 poliser tycker inte jag, så där tycker vi olika. Statsrådet säger att det finns fler poliser nu. Ja, men jag är orolig för att det blir färre när man tar bort detta mål. Men statsrådet glömde säga att det aldrig har funnits så många medborgare i Sverige som nu.
När det gäller antalet poliser per medborgare har det till och med blivit färre, har jag för mig att jag läste i en polistidning för länge sedan. Under hösten har det varit ett stort missnöje bland poliserna. De har varit missnöjda över försämrade arbetsvillkor. Omorganisationen har också ställt till oreda. Sedan är de också missnöjda med lönen.
Efter sju års tjänst ligger den på ungefär 25 000 kronor. Moderaterna här i riksdagen har fått 2 870 brev, och vi har läst allihop. Jag ska läsa ur ett brev. En polis skriver: Vi som arbetar i yttre tjänst blir bara färre och färre sett till befolkningen. Larmen blir bara fler och fler. Inte nog med att vi blir färre, vi får också fler arbetsuppgifter. Det finns mer och mer vapen. Brotten blir grövre och grövre.
De platser som i samhälle är no go-zoner blir fler och fler på grund av för få poliser. Jag fick Polistidningen i går. Den innehåller också citat från denna brevskörd. En mellanchef på ordningspolisen skriver: Jag pressar mina patruller att jobba snabbare, äta på kortare tid, jobba över gång på gång.
Varje gång jag lyckas få en patrull till mina ärenden pustar jag ut och hoppas att inte nästa telefonsamtal kommer att innebära att jag måste omprioritera min patrull än en gång. Kollegor blir mer och mer uppgivna, stressade och trötta, och frustrationen hämmar drivet och engagemanget i yrket. Det här är ganska farligt. Statsrådet vet ju att jag själv har varit polis i 30 år. Det är ett väldigt påfrestande och tungt jobb.
Det tar på krafterna när man hela tiden jobbar med samhällets baksida. Det gör att man påverkas som människa. Det är jätteoroväckande när man tappar inspirationen och drivet inom yrket. Man har ju mycket med människor att göra. Som sagt är det viktigt att se till att det finns tillräckligt många poliser, så att man orkar med jobbet.
Som jag sa tidigare välkomnar vi de förslag regeringen presenterade. Men det måste också finnas poliser som utför det som föreslås. Vad hjälper det att komma med en massa fina förslag om det inte finns poliser som gör detta? Att döma av de här breven är det klart och tydligt att det inte finns för många poliser utan för få.
Då är min fråga till statsrådet: Hur ska alla de här nya förslagen genomföras om det inte finns tillräckligt med poliser, vilket det inte finns i dag heller?
Ellen Juntti (M):
Jag tackar statsrådet för svaret. Ja, varför? Nu när vi har haft målet om minst 20 000 poliser har det faktiskt gett effekt. Det utbildas fler poliser. Just därför att vi har haft detta mål har det utbildats fler poliser. Och det har aldrig varit fler poliser tidigare i Sverige än vad det är nu, så det har faktiskt gett effekt.
Sedan får man inte glömma att befolkningen har vuxit väldigt mycket, som jag sa tidigare, så det är inte fler poliser jämfört med antalet medborgare. Statsrådet talar om de sociala klyftorna. Det är ofta väldigt unga personer som ägnar sig åt gängkriminalitet.
De har börjat med brott långt innan de fyllt 15 år. År 2010 ändrade alliansregeringen lagen om unga lagöverträdare. Vi ville att fler brott där gärningsmannen var under 15 år skulle utredas, däribland alla grova brott. Vi gjorde det för att vi helt enkelt ville ha tydliga och tidiga insatser för att stoppa kriminaliteten, så att de unga lagöverträdarna inte skulle fastna i den.
Brå har gjort en utvärdering, och det har visat sig att det blivit fler utredningar, men inte så många som man hoppades på. Inte ens alla grova brott utreds. Vi tycker att det är väldigt viktigt att man utreder fler brott för att stoppa kriminaliteten. Stannar man kvar i kriminaliteten blir den bara grövre och grövre, och särskilt i de här områdena kan det bli grov gängkriminalitet.
Min sista fråga till statsrådet är: Tycker statsrådet att man bör utreda fler grova brott utförda av personer under 15 år för att få ett stopp, så att de unga lagöverträdarna inte fastnar i den här kriminaliteten? Jag vill också passa på att tacka för debatten.
Ellen Juntti (M):
Tack, justitieministern, för svaret! Jag har ställt interpellationen om våld i nära relationer för att jag tycker att det är ett jätteviktigt ämne och område, där vi måste göra allting för att kunna bekämpa våldet. Alliansregeringen tyckte också det, och därför tillsatte vi en nationell samordnare, Carin Götblad, som skulle ta det krafttag som justitieministern nämnde.
Hon lämnade betänkandet Våld i nära relationer - en folkhälsofråga i juni 2014, som ministern sa. I betänkandet finns över 50 olika förslag. Det gäller olika aktörer: socialtjänsten, hälso- och sjukvården och rättsväsendet. När regeringen tillträdde hösten 2014 fanns betänkandet med förslagen på bordet.
Visserligen har regeringen genomfört vissa åtgärder, men det är inte särskilt många med tanke på hur många förslag som fanns i betänkandet. Men jag är nöjd med de förslag som har genomförts. Bland annat är jag väldigt nöjd med det nationella kunskapscentret om våld och övergrepp mot barn. Det hade även vi moderater med i vårt valmanifest, och vi hade tänkt genomföra det. Det är alltså bra.
Med tanke på att regeringen skriver i sin budget att man är en feministisk regering och att detta område är högt prioriterat är jag ändå ganska besviken på regeringen. Nio åtgärder på över ett och ett halvt år tycker jag är alldeles för få. Det är vackra ord att säga att man är en feministisk regering, men det behövs lite mer handling.
I den propositionsförteckning som regeringen lämnade i januari fanns i alla fall inte på justitieområdet några som helst förslag som hade med det här området att göra. Detta är viktigt med tanke på att i genomsnitt mördas 17 kvinnor per år av en närstående. Till detta kommer försök till mord, våldtäkter och grova kvinnofridskränkningar.
Där ingår även brott mot barn. Det finns jättemånga polisanmälningar, och man måste också tänka på att mörkertalet är stort när det gäller de här brotten. Kvinnor, barn och även män som utsätts för våld i nära relationer tar stor skada. Därför borde man komma med förslag lite snabbare.
Ministern sa i sitt svar att regeringen har velat vänta in två andra utredningar. Hur länge ska man vänta? För varje år som går är det många som råkar illa ut. Som jag sa är det i genomsnitt 17 kvinnor per år som dödas, och många andra blir skadade för livet. Även barn utsätts. Jag tycker att det är ett dåligt resultat med så här få förslag på ett och ett halvt år.
Till hösten, så långt som propositionsförteckningen räcker, har det gått två år. Jag undrar om ministern är nöjd med resultatet - de få förslag som regeringen har kommit med?
Ellen Juntti (M):
Tack, justitieministern, för svaret! Några förslag och åtgärder har levererats, men jag önskar att det hade varit fler. Jag vill säga några ord om att många återfaller i brott, särskilt våldsutövare. 70 procent av dem som har suttit i fängelse återfaller i brott inom tre år.
Av dem som är dömda för våldsbrott genomgår 32 procent ett behandlingsprogram. Alldeles nyligen lämnade Brottsförebyggande rådet en rapport om att hälften av dem som gick behandlingsprogrammet tyckte att det hade varit bra och trodde att det skulle ha en sådan inverkan på dem att återfallsrisken skulle vara lägre.
Det låter bra, tycker jag, men i samma rapport framkom också att alla som vill gå behandlingsprogrammet inte har möjlighet att göra det. Det tycker jag är bekymmersamt. Jag tycker att alla ska som vill ska få ta del av programmet. Många gånger är det här inte så trevliga och snälla gossar när de kommer ut. Det har hänt mer än en gång att de när de kommer hem igen gör sig skyldiga till ganska grov misshandel.
Den nationella samordnaren föreslår också att man ska utveckla behandlingen av våldsutövaren och att man ska skärpa straffet för överträdelse av kontaktförbud. Det är sådant som jag tycker att man verkligen måste se över. Regeringen säger att ambitionen är att presentera förslag under det här året. Jag tycker att det låter lite osäkert med att det är ambitionen.
Kommer det här i år, nästa år eller när kommer det? Jag vill också tacka för debatten, men jag ville ändå avsluta med en vass fråga.
Ellen Juntti (M):
Stenkastning är väldigt farligt. Får man en sten som väger ett kilo i huvudet är det snudd på försök till mord. Skadegörelse på polisbilar är också farligt för tredje man, för poliserna kanske är på väg till ett lägenhetsbråk där en kvinna blir misshandlad men kommer inte fram. När det gäller hot om våld såg vi i tv-programmet Agenda hur hotfulla ungdomarna är mot poliserna.
De kommer rätt upp i ansiktet och hotar dem inför tv-kamerorna. Det är helt oacceptabelt. Regeringen har svarat att man ser resultatet av en samhällsutveckling under den förra regeringens tid med ökade klyftor. Sedan kommer favorituttrycket: Det beror på skattesänkningar - det använder ni alltid.
Det finns ingen koppling mellan att vara fattig och bli kriminell. Ibland verkar dålig ekonomi och arbetslöshet vara en ursäkt för att bli kriminell. Jag kommer från en mycket fattig familj, men jag blev polis för att visa att jag dög och inte behövde gå in på den kriminella banan.
Många av dessa ungdomar är yrkeskriminella när de är 18 år. De har hållit på med brott sedan de var 13-14 år. I Sverige har vi en straffrabatt för myndiga personer mellan 18 och 21 år. En 18-årig myndig yrkeskriminell person får i princip 50 procents rabatt på straffet. Detta tycker vi moderater är helt oacceptabelt. Vi tycker att en myndig person ska dömas som en myndig person.
Därför vill vi moderater ta bort denna straffrabatt. Det föreslog även Påföljdsutredningen i sitt betänkande som redovisades 2012. Vad tycker statsrådet om detta? Under alliansregeringen infördes en lag om att alla grova brott som utförs av ungdomar under 15 år ska utredas.
Brottsoffermyndigheten har gjort en utvärdering, och det visar sig att 25 procent av de grova brotten inte utreds. Det är bekymmersamt, för det är inga duvungar. Det är grova brott såsom mord, grova våldtäkter, gruppvåldtäkter och sådant. Lagen följs inte i och med att alla inte utreds. Tycker statsrådet att det är okej att lagen inte följs?
Om inte, vad tänker han göra åt det?
Ellen Juntti (M):
Statsrådet Ygeman sa att jag hade sagt att det inte fanns någon koppling mellan fattigdom och kriminalitet. Det tror jag inte att jag sa. Jag sa att man inte behöver bli kriminell bara för att man är fattig. Ibland använder man det nästan som en ursäkt, men man behöver inte alls bli kriminell. Det finns socialtjänst, alla får gå i skolan och det mesta fungerar, även om det naturligtvis finns problem. I Göteborg har man börjat att använda kroppskameror på poliser.
Det tycker jag är väldigt bra just vid sådana attacker som man såg i Agenda . Jag hoppas att det sprider sig över hela landet. Jag tror inte heller att hårdare straff löser allting. Det har jag aldrig sagt, och det tror jag inte att någon tror. Det behövs mycket annat, men det har nog ändå en viss inverkan att ha kännbara straff.
Om man åker in i fängelse kanske man tänker efter ett varv till innan man kastar en sten i huvudet på en polis. Ungdomarna säger att det tar alldeles för lång tid mellan brottet och domen. Det händer ju ingenting, så ungdomarna tar ju inte det på allvar. Poliserna säger att de inte ens hinner skriva rapporten färdig innan de ser att den ungdomen som de grep för en timme sedan redan är ute.
Det måste finnas snabbare kopplingar mellan brott och straff. Detta tog också statsrådet upp, och då undrar jag: Hur tänker han gå vidare med det? När kommer det att hända saker? Som Tomas Tobé sa är det många fina ord, men när kommer det förslag? I utanförskapsområdena har det visat sig att det är väldigt svårt för kvinnliga poliser att jobba. Det är en värderingsfråga. Vad tänker statsrådet om det?
Ellen Juntti (M):
Min fråga går till statsrådet Ygeman. År 2010 genomförde alliansregeringen lagändringar när det gällde unga lagöverträdare. Ändringarna innebar att fler brott som begås av ungdomar under 15 år ska utredas och att alla grova brott ska utredas, alltså våldtäkter, grova rån, mord och dråp.
Lagändringarna skulle visa att samhället ser mycket allvarligt på detta och leda till att man skulle försöka stoppa att unga fastnar i kriminalitet. Brottsförebyggande rådet har utvärderat detta. Tyvärr har det inte gett önskat resultat. 25 procent av de grova brotten utreds inte, vilket strider mot lagen. Det tycker vi moderater är oacceptabelt. Jag vill gärna veta vad statsrådet Ygeman tycker om detta.
Är det acceptabelt att 25 procent av de grova brotten inte utreds? Om svaret är nej, vad tänker han göra åt det?
Ellen Juntti (M):
Tack för svaret. Det är bra att statsrådet är villig att göra någonting åt det. Då övergår jag till en annan fråga som är viktig för oss moderater, och det är att 18-21-åringar har straffrabatt. Många 18-åringar är redan yrkeskriminella. Vi tycker att myndiga personer ska dömas som vuxna. Till exempel en 18-årig yrkeskriminell som mördar någon får alltså 50 procents rabatt på straffet. Det tycker vi är orimligt. Vad anser Ygeman om detta?
Ellen Juntti (M):
Tack, inrikesministern, för svaret! Jag har ställt den här interpellationen för att det är otroligt stora problem i Nordstan. Det säger polisen, och det säger i princip varenda människa som jag har pratat med. Det är allvarlig brottslighet som sker där; det är grova våldsbrott och sexuella trakasserier. Bara nu i februari var det ett stort knivbråk med 40 inblandade pojkar och unga män.
Tre av dem blev knivskadade. Det som också är väldigt allvarligt är att det är stora gäng av ensamkommande flyktingbarn - det är poliser som säger att det är den kategorin - som sexuellt ofredar unga tjejer, bland annat tjejer som jobbar i olika butiker sent på kvällarna. Då kommer det stora gäng och ofredar dem sexuellt. Många av de här tjejerna vill inte ens jobba kvar.
De funderar på att sluta. Det här är jätteallvarligt. Tjejerna säger också att det sker så ofta att de anser att det knappt är någon mening med att anmäla längre. Det har alltså blivit vardag för dem.
I senaste Polistidningen, som kom i början av februari, säger poliser att det är stora gäng av ensamkommande och att hela Nordstan är ett drivhus för kriminalitet. Deras bedömning är att i framtiden kommer sannolikt en ökande mängd nyanlända att etablera sig i gängen. Det här är mycket allvarligt. De här personerna har ingen respekt för polisen över huvud taget.
En annan artikel i Polistidningen handlar om en polispatrull som blev omringad av ungefär 50 ensamkommande som gick rätt upp i ansiktet på poliserna och misshandlade en av dem. Det var bara tur att poliserna kom undan utan att bli mer skadade. De fick hjälp av olika väktare. Kommunpolisen i Nordstan säger att hon tror att det här kommer att växa.
Inrikesministern lämnade ett intressant svar om förstärkt polisnärvaro, Trygg i butik, samfällighetsföreningen och kommunen. Här ska nämnas att Socialdemokraternas kommunalråd i Göteborg har föreslagit att man ska börja med något kulturprojekt i Nordstan. Jag tror att det är ganska naivt att tro att det är ett sätt att komma till rätta med brottsligheten.
Med tanke på svaret verkar det som om ansvaret ligger hos alla utom gärningsmännen. Det är alla andra som ska fixa det här. Jag skulle vilja veta vad Anders Ygeman tänker göra för att se till att den här problematiken försvinner. Och personerna som begår de här brotten, vad tänker man göra åt dem från regeringens sida?
Ellen Juntti (M):
Tack för svaret! Ja, man kan tycka att antalet anmälningar har sjunkit. Visst, det kan bero på att det har blivit fler poliser och att det går åt rätt håll. Men det kan också bero på det som de unga tjejerna säger: Det är ingen mening med att anmäla längre. Det är ingen mening, för det händer ingenting. Det läggs ned på en gång. Det är ingen mening, för det händer så fruktansvärt ofta att det liksom inte spelar någon roll.
Brottsförebyggande rådet kom ganska nyligen med en undersökning som säger att människor är betydligt otryggare och att förtroendet för polisen sjunker. Det är inte konstigt när polisen inte kan komma till platser där brott har begåtts och utredningar läggs ned i princip innan man har hunnit starta dem.
Det är också så att sexualbrotten har ökat kraftigt. Antalet våldtäkter har ökat med 13 procent på ett år. Det här är väldigt allvarligt och tyder på att problemen är väldigt stora, som i Nordstan. Vi moderater har föreslagit ett zonförbud som skulle passa väldigt bra i Nordstan.
Det finns ett sådant zonförbud i Danmark som fungerar bra. Det innebär att polisen ska kunna förbjuda kriminella som sprider otrygghet att över huvud taget komma in. Det skulle gälla omedelbart, och det skulle bli straffbart att inte lyda det.
Man skulle kunna förbjuda i upp till tre månader, och beslutet skulle kunna överklagas till domstol. Det här förslaget har Ygeman direkt avfärdat. Vad jag har förstått har han sagt att det inte kommer att ge någon effekt eftersom möjligheten redan finns i polislagen. Men det stämmer inte, för det som finns i polislagen är tillfälligt.
Det här innebär att man skulle kunna förbjuda i tre månader. Polisområdeschefen för Storgöteborg, Erik Nord, har sagt att han tror att det här skulle kunna vara ett effektivt och positivt verktyg för polisen. Det har även polismästaren i Malmö, Stefan Sintéus, sagt. Han har efterlyst det här och sagt att det skulle vara bra.
Därför är min fråga på vilka grunder Ygeman avfärdar det här förslaget. Litar han inte på att både Nord och Sintéus kan göra bra bedömningar?
Ellen Juntti (M):
Tack, inrikesministern! Vi har olika åsikter när det gäller zonförbudet. Jag tror att det skulle vara ett effektivt verktyg för polisen, bland annat i Nordstan, i andra köpcentrum och på torg där ordningsstörande personer stökar till det och förstör för vanliga människor. Det tycker tydligen också polisområdescheferna i både Göteborg och Malmö.
Jag litar på att de faktiskt kan en hel del om detta. Men jag vill gå tillbaka till frågan om attacker mot poliser. Vi moderater vill se en skärpning här. Jag tog ett exempel och kan även nämna det som hände i Rinkeby häromdagen. Vi vill som sagt skärpa straffen, och jag vet att regeringen har tillsatt en utredning - det är bra.
Det som är dåligt är att det tar väldigt lång tid: Utredningen ska redovisas först sommaren 2018. Sedan ska den beredas på olika sätt, så lagstiftningen kanske finns på plats 2019 eller ännu senare. Vi moderater satsar tio gånger så mycket som regeringen på polisen under 2017.
De satsningar regeringen gör kommer till största delen efter valet 2018. Vi moderater vill alltså ha zonförbud, strängare straff och fler poliser, och vi vill också utvisa fler brottslingar. Vad tycker regeringen om att fler brottslingar ska utvisas?