Patrik Björck (S):
Statsrådet blir lite förvånad över varför vi diskuterar övergripande arbetsmiljöfrågor i samband med arbetsmiljöforskningen. Det må väl vara hänt. Min förhoppning var att vi skulle få diskutera frågorna med arbetsmarknadsministern. Det hade känts mer naturligt att arbetsmarknadsministern hade haft ansvar för området och även hade kunnat svara på frågor i kammaren. Frågorna hänger naturligtvis helt ihop med den övergripande politiken.
Vår kritik av regeringen gäller att man säger en massa saker men man gör inget. Man säger full sysselsättning men har ingen politik för full sysselsättning. Man säger att man tycker att arbetsmiljöforskningen håller hög kvalitet, och sedan tycker man att vi är papegojor när vi i så fall ifrågasätter varför man lägger ned Arbetslivsinstitutet, som är själva grunden för den goda kvaliteten. På något sätt måste ni lite grann lyssna på er själva, annars blir det här lite bisarrt.
Om man, som statsrådet gjorde i sitt svar, konstaterar att forskningen håller denna fantastiskt höga kvalitet, men man är missnöjd med det sätt varpå den drevs, kunde vi föra en debatt om det. Jag är ingen kramare av institutioner eller annat.
Om alliansregeringen hade haft bättre förslag på hur man skulle bedriva arbetsmiljöforskning, satsa resurser och gå framåt i en konstruktiv debatt med forskningssamhället om hur man eventuellt kunde göra detta på ett bättre sätt må väl vara hänt. Då hade vi kanske inte kramat vare sig den ena den andra institutionen. Problemet är att ni gör ingenting mer än en massa destruktiva saker. Ni piskar de arbetslösa. Ni ser till att det inte finns några resurser för dem som arbetsskadas.
Den forskning som skulle se till att få stopp på den kran som fyller på med arbetsskadade människor i arbetslivet tas bort. Då blir det meningslöst och innehållslöst. Ni säger att er politik skulle vara fantastiskt framgångsrik.
Den politik ni för ger på toppen av en högkonjunktur 5,7 procent arbetslösa enligt den senaste statistiken från AKU. Jämfört med vår politik förra året gav vår politik fler jobb än den politik ni för. Vi har naturligtvis inte svar på alla frågor, men vi jobbar konstruktivt.
Vi inser att man måste komma till rätta med de svåra problemen med hur man hanterar en arbetsmarknad som inte slår ut folk, en arbetsmarknad där arbetssjukdomar stoppas, en arbetsmarknad där de med arbetssjukdomar integreras och kommer tillbaka till arbetslivet. Detta görs inte av sig självt. Då måste man naturligtvis ta del av den kunskap som finns.
Vad som var så speciellt med Arbetslivsinstitutet, och varför vi återkommer till det, var att det var ett väldigt framgångsrikt sätt att jobba med de här frågorna. Om regeringen hade haft några förslag till hur man kunde ha gjort det här framgångsrika konceptet bättre - fine ! Då hade det varit en spännande diskussion, och då hade regeringens roll här kanske inte varit någon sorts nej-sägare och allmänt destruktiv motpart. Då hade man höjt debatten på något sätt.
Om ni bara lägger ned och inte tillför något, om ni bara säger ja och inte har några svar, inga lösningar och ingen politik, är det klart att det blir lite tråkigt. Vi kommer aldrig någonsin att nöja oss med er destruktiva politik. Vi vill gå framåt. Vi vill ha konstruktiva förslag. Vi vill utveckla det här samhället. Det gör man med forskning. Det gör man genom att satsa resurser på forskning. Det gör man genom att anse att politik är att vilja och veta vad man vill.
Vill man lösa de här problemen kan man inte bara lämna walk over.