KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anna-Caren Sätherberg (S):
Jag tänker inte prata om vilka olika betyg vi hade eller inte hade, men om man inte tror att Putins invasion och krig mot Ukraina betyder något för de insatsvaror som vi diskuterar här tror jag att man får sätta sig i skolbänken igen. Vi ser att priserna ökar i hela Europa.
Det är inte bara i Sverige vi får ökade priser på insatsvaror, utan det sker i hela Europa. Det är ett tufft läge för många branscher, och en av ledamöterna tog upp jordbruket.
Därför aviserade vi för några veckor sedan en stödmiljard i vårändringsbudgeten, och i och med den skattenedsättning och den tillfälliga skattesänkning på diesel och bensin som vi presenterade i går har vi gått ned till den lägsta så kallade nedsättning som vi kan ha i EU för just jordbruket.
De åtgärder som vi presenterade i går var en bred palett.
Då har jag en fråga till Sverigedemokraterna. Vad är det Sverigedemokraterna vill spara på i statens utgifter? Är det pensionerna? Är det äldrevården? Är det skolan? Är det äldreomsorgen? Är det sjukvården?
Om man lägger fram ett paket på 34 miljarder kronor och samtidigt säger att de ökade försvarsutgifterna, som jag tror att vi i bred enighet kommer att besluta om, inte behöver finansieras på något nytt sätt måste man också vara beredd att visa på vad man vill minska utgifterna.
Detta tror jag vore intressant för svenska folket att få svar på. Vad är det man inte tycker behöver finansieras på det sätt som sker nu?
Det pågår ett krig, och regeringen gör många åtgärder för att lindra effekterna av det krig som Ryssland har startat i och med att de har invaderat Ukraina. Man kan inte göra allt, men man försöker lindra många av de effekter som detta medför.
Det är viktigt att försöka göra så mycket man kan. Därför presenterade regeringen i går den tillfälligt sänkta skatten på diesel och bensin. Denna drivmedelskompensation riktar sig än mer till dem som bor i Sveriges glesbygder.
Ytterligare medel går till klimatbonussystemet så att vi faktiskt också ställer om och inte gör oss så beroende av de varor som vi över huvud taget inte kan styra priset på. Elpriskompensationen förlängs i södra Sverige.
Det blir även ett tillfälligt höjt bostadsbidrag till barnfamiljer så att de ska kunna konsumera den mat som vi vill att jordbrukarna producerar.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Jag tror inte att några landsbygdsbor delar åsikten att reseavdraget inte har med landsbygden att göra. Det är naturligtvis en väldigt viktig förutsättning, speciellt för den by som ledamoten pratar om, att det finns ett fungerande reseavdrag för att man ska kunna resa till sin arbetsplats.
Det gäller speciellt om man har de långa avstånd som ledamoten berättade om. Men jag kan också tala om för ledamoten att regeringen just nu arbetar hårt med att stötta Ukraina och att försöka mildra effekterna för Sverige, det vill säga att stärka Sverige. Vi behöver göra båda dessa saker just nu.
Det handlar om tuffa sanktioner mot Ryssland som har inlett detta orättfärdiga krig. Detta gör vi på en mängd områden. Första gången som Sverigedemokraterna på riktigt hade chansen att besluta om en budget och lade fram en budgetreservation som gick igenom här i Sveriges riksdag kunde jag egentligen inte utläsa en enda landsbygdssatsning i den.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Det är inte första gången som Staffan Eklöf och jag står här. Jag vill påminna Staffan Eklöf om den olagliga invasion som Ryssland har gjort av Ukraina och som har skapat det här.
Jag vill också påminna ledamoten om de beroenden och de sårbarheter som vi har kunnat se efter Rysslands invasion av Ukraina, bland annat beroendet av diesel och andra varor, till exempel handelsgödsel.
Här är det enormt viktigt att vi gör det som Socialdemokraterna vill och som regeringen står för, det vill säga den klimatomställning vi behöver. Vi behöver producera de här insatsvarorna själva.
Det låter nästan som att Staffan Eklöf och jag delar den åsikten, men medan ledamoten hellre vill sänka skatten på diesel permanent ser jag hellre att vi gör oss oberoende av den typen av insatsvaror. De förslag som regeringen har lagt fram har vi lagt fram till Sveriges riksdag därför att de är träffsäkra och effektiva och därför att de går att genomföra.
Det gruppundantag som ledamoten pratar om försökte vi från regeringens sida att driva nere i EU. Det krävs ju att alla länder ställer sig bakom gruppundantaget, och det gjorde de inte vid det mötet. Vi har inte heller fått till oss att det finns någon väg framåt i detta. Däremot gör vi naturligtvis alltid det som EU-nämnden och andra talar om för oss.
Gruppundantaget har vi försökt att driva. Det paket vi lägger fram för att stötta svenskt jordbruk, eftersom vi också vill säkra svenskt jordbruk och stärka Sverige, är åtgärder som är genomförbara här och nu.
Det är precis som ledamoten säger: De höga kostnaderna för jordbruket behöver tas hand om nu, så att vi säkrar årets skörd, stärker det jordbruk som vi har och stärker det jordbruk som vi har på kort sikt. På lång sikt jobbar vi vidare med livsmedelsstrategin.
Vi vill se ökad livsmedelsproduktion, fler svenska bönder i Sverige och mer svensk mat på svensk tallrik. Det är ju inte nattsvart. År 2020 såg vi att lönsamheten i jordbruket ökade. Vi såg att livsmedelsberedningens lönsamhet ökade. Vi såg också att handeln ökade.
Livsmedelsstrategin har naturligtvis spelat roll - vi ser att lönsamheten ökat i alla led. Jag skulle önska att vi var fler som talade väldigt gott om svenskt jordbruk som den framtidsbransch den är. Är det någonting som vi behöver varje dag, både jag och ledamoten, är det mat.
Jag tycker att det är väldigt bra när vi också väljer svensk mat på vår tallrik, för det är ett sätt för oss konsumenter att stärka svenskt jordbruk.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Jag är oändligt positiv varje dag, vill jag tala om för ledamoten. Jag kan tala om att det är därför som vi också lade fram den strategiska planen i den gemensamma jordbrukspolitiken. Där handlar det just om det som ledamoten pratar om. Det handlar om att satsa mer på unga jordbrukare. Det handlar om att satsa mer på ett aktivt jordbruk. Det handlar också om att stötta den underliggande konkurrenskraften. Där är jag och ledamoten eniga.
Vi behöver ett konkurrenskraftigt och starkt jordbruk. Vi behöver också en ökad livsmedelsproduktion. Vi behöver stärka Sverige, och vi behöver helt enkelt se till att man har de bästa förutsättningarna. Det är också därför vi har livsmedelsstrategin, som vi har haft en stor enighet om och som den socialdemokratiska regeringen tog fram. Det handlar om ökad livsmedelsproduktion.
Det handlar om konkurrensvillkor och minskat regelkrångel. Det handlar om att se till att vi på alla sätt får ett jordbruk som producerar mer och administrerar mindre, ledamoten. Det är bland annat det som är syftet. Vi har gjort en massa även i handlingsplanerna i livsmedelsstrategin.
Flera åtgärder har vidtagits på förenklingsområdet. Redan i och med den första handlingsplanen vidtogs åtgärder för att höja kompetensen inom livsmedelskontrollen. Det gavs i uppdrag åt Jordbruksverket, Livsmedelsverket och Tillväxtverket att utveckla digitala tjänster som bidrar till förenklad information.
Man satsade på guidning och service till företag i livsmedelskedjan för att göra det enklare att starta och driva företag samt underlätta företagens myndighetskontakter. I handlingsplan två gjordes betydande satsningar på förenklingsarbetet för företag inom livsmedelskedjan. Tillväxtverket ska för några centrala grenar inom livsmedelskedjan skapa tjänster för sammanhållna guidade processer.
I handelsplan två kom också uppdrag om att identifiera regler som försämrar konkurrenskraften, tillväxtmöjligheterna eller innovationsförmågan för företagen i livsmedelskedjan. Vad som är starkt i livsmedelsstrategin är att den rör hela kedjan, från jordbrukets goda produkter till export. Vi såg till och med att exporten ökade av svensk mat.
Vi såg också att fler åt svensk mat under pandemin; handeln har en märkning som säger att maten är svensk. Nu ser vi att det backar lite när vi äter lunch på restauranger igen. Det är inte lika mycket svensk mat där. Regeringen gör alltså väldigt mycket för att stärka den underliggande konkurrenskraften hos jordbruket. Just nu genomgår jordbruket en kris på grund av höga priser på insatsvaror.
Men den här socialdemokratiska regeringen har tagit ansvar - i mjölkkrisen, vid torkan och i den här krisen. Det är precis på det sättet en ansvarsfull regering ska agera.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Jag tackar Staffan Eklöf för denna viktiga debatt. Jag tror att jag måste påminna ledamoten om att konkurrenskraften i svenskt jordbruk också beror på vad man betalar för produkten. Vi har kunnat se högre avräkningspriser under den här perioden. Bonden måste ju ha betalt.
Hela kedjan ska vara lönsam, men då måste också primärproduktionen vara lönsam. Det ledamoten tar upp om beroenden och sårbarheter instämmer jag i. Det är väldigt sårbart. Vi har osunda beroenden, till exempel av dieseln, där vi inte på något sätt kan styra priset, och handelsgödseln, som vi till stor del har handlat där vi inte längre handlar.
Som ledamoten säger finns det många bra initiativ för att kunna producera egen gödsel. Men som ledamoten också säger är vi inte där än; det kommer att ta en liten stund. Därför tillsatte vi en utredning i dag som handlar om livsmedelsberedskap. Den ska också titta på de beroenden och sårbarheter Sverige har.
Det handlar inte bara om det man får betalt för produkterna. Det börjar med insatsvarorna för att man ska klara av dem. Här behöver vi bryta de osunda beroenden vi har, för de skapar en sårbarhet i svensk livsmedelsproduktion.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Yasmine Eriksson har frågat mig om jag avser att verka för ett ökat fokus på den illegala införseln av hundar och hur jag ser på riskerna att få in rabies till Sverige. Inledningsvis vill jag nämna att jag också ser mycket allvarligt på den ökning av illegalt insmugglade hundar som skedde under förra året. Det är olagligt att smuggla in djur till Sverige, och det är straffbart att köpa ett insmugglat djur.
Tyvärr är det dock inte helt enkelt att komma till rätta med problemet. Så länge det finns köpare för de illegalt införda hundarna finns också incitament att fortsätta att smuggla hundar. Försvinner marknaden och lönsamheten försvinner också incitamenten för smuggling. Det bästa en blivande hundägare kan göra är därför att köpa en hund som man är helt säker på har fötts upp och vuxit upp under goda förhållanden.
Berörda myndigheter - Statens jordbruksverk, Statens veterinärmedicinska anstalt och Tullverket - arbetar med att sprida kunskap och information på olika sätt för att stödja potentiella hundköpare.
För att förstärka det myndighetsgemensamma samarbetet på det här området startade Statens jordbruksverk 2020 ett samverkansforum där SVA, Tullverket, Folkhälsomyndigheten, länsstyrelserna, de regionala smittskyddsläkarna och Arbetsmiljöverket är representerade. Sverige har ett gott djurhälsoläge och är fritt från flera smittor, bland annat rabies.
Detta vill vi såklart fortsätta att värna. Det är inte ovanligt att smuggelhundar har falska hälsointyg och saknar tillräckligt skydd mot rabies. Rabies är en mycket allvarlig och dödlig sjukdom som kan drabba både djur och människor. För att förebygga smittspridning är rabiesvaccinering därför ett av de viktigaste kraven för att få föra in hundar i Sverige.
Den illegala handeln med hundar är ofta också förenad med allvarliga djurskyddsproblem. Hundar föds upp, hålls och transporteras under mycket dåliga förhållanden. De senaste åren har Tullverkets resurser stärkts avsevärt. Myndighetens anslag har under perioden 2017-2021 ökat med 30 procent, vilket gjort att antalet anställda ökat med cirka 350 personer under samma period.
De ytterligare höjningar som gjordes i och med riksdagens budgetbeslut för 2022 gör att Tullverket kan anställa ännu fler tulltjänstemän i syfte att bland annat upprätthålla gränsskyddet och förstärka myndighetens brottsbekämpande arbete. Det är viktigt att frågan om hundsmuggling fortsätter att uppmärksammas, och jag följer utvecklingen noga.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Jag delar verkligen Yasmine Erikssons synpunkter på detta sätt att hantera djur. Det är ofta organiserad brottslighet som bedriver denna verksamhet och att hantera djur på detta sätt stämmer inte någonstans överens med vår svenska djurskyddslagstiftning.
Det stämmer inte heller överens med den djurskyddslagstiftning som EU har och nu kommer att skärpa. Här har Sverige varit väldigt pådrivande tillsammans med till exempel Danmark och Tyskland och jobbat hårt för att stärka djurskyddet i hela EU. Att få in rabies eller andra smittor är inget önskvärt scenario.
Vi har sluppit det länge, och det ska vi fortsätta göra. Det är just därför myndigheterna jobbar med informationsinsatser, och Tullverket har fått fler anställda för att kunna hitta detta direkt vid gräns. Trots detta är det som Yasmine Eriksson säger. Det har kommit in hundar i Sverige.
Enligt Jordbruksverkets siffror kom 462 hundar in förra året, och det var en ökning från året innan. Detta är något vi följer och försöker åtgärda med hjälp av våra myndigheter.
I en kampanj försöker vi tala om för människor att vi förstår att de längtar efter hund men att de måste ta ansvar och inte köpa en insmugglad hund. Längtan får inte vara så stark att man stöder kriminell verksamhet. Det är också hårda straff på det här.
Straffskalan är hård och stärktes här i kammaren för inte så länge sedan. Jag kan bara säga, fru talman, att det här är en fråga som regeringen jobbar med på olika sätt. Jag delar Yasmine Erikssons åsikt att detta är ett bedrövligt sätt att hantera ett djur på.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Precis som ledamoten säger var den debatten i går, och jag har fått till mig att det har riktats tillkännagivanden. Dessa har jag inte hunnit hantera till i dag, men jag kommer naturligtvis att titta på dem så fort de kommer till departementet.
Vad gäller veterinärers möjligheter att anmäla smuggling finns det bestämmelser om sekretess och tystnadsplikt. De gäller dock inte om veterinären är skyldig att lämna en uppgift enligt lag eller förordning. I djurskyddslagen finns en sådan skyldighet reglerad för veterinärer och andra personer som tillhör gruppen djurhälsopersonal.
De ska anmäla till kontrollmyndigheterna om de finner anledning att anta att ett djur inte hålls eller sköts i enlighet med djurskyddslagen. Däremot är det, precis som ledamoten säger, så att man inte kan anmäla enbart på misstanke om att ett djur har förts in i strid med införselreglerna. Den misstanken kan man inte anmäla.
Men jag kommer naturligtvis att titta över riksdagens tillkännagivanden. Regeringen har jobbat hårt och vill fortsätta att jobba hårt med djurskydd. Vi har lämnat över det som riksdagen debatterade i går. Även om det kom tre tillkännagivanden kommer den nya djurskyddslagen på förslag av regeringen.
Djurskydd är något som regeringen verkligen vill stärka och har stärkt.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Tack, Yasmine Eriksson, för ditt engagemang i dessa frågor! Som jag inledde med vill jag förtydliga att vi har stärkt tullen för att vi ska ha fler tulltjänstemän och åtgärda all typ av smuggling redan vid gränsen. Vi har höjt straffen.
Det är straffbart att smuggla eller köpa ett insmugglat djur, och straffskalan för detta är böter eller fängelse i högst två år. Om brottet är grovt är det lägst sex månader och högst sex år. Det handlar alltså om stränga straff. Myndigheterna har också samordnat sig för att kunna sprida den information som är viktig.
Det handlar om ett köp- och säljförfarande där många längtar efter ett djur, men man måste också ta ansvar så att man inte på grund av sin längtan köper ett djur som har lidit på vägen därför att det har smugglats in i Sverige.
Det handlar alltså om flera saker som vi gör för att både stärka djurskyddet och se till att vi inte får in smittsamma sjukdomar till Sverige, till exempel rabies.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Jag har andra erfarenheter än den tjänsteman som Peter Helander berättade om. Hemma där jag växte upp och där mormor och morfar kom från var det Nelly som gick upp till "boan" varje sommar. Vi hade gården bredvid. Det var en liten fäbod. Vi hade inga djur där. Så fort det åskade kom Nelly över och bad att få låna lite tvål. Sedan satt hon där tills åskan var över.
Tvålen tog hon aldrig med sig. Hon var den sista i Medelpad som bedrev fäbodbruk. Fäbodbruk innebär ju inte bara mat utan också kultur. Det innebär också betande som gör att vi får behålla den här miljön och den biologiska mångfalden.
Jag delar Peter Helanders uppfattning att det inte får vara för svårt. En fäbod är en helt annan plats med helt andra förutsättningar, och fäbodbruk är fäbodbruk just på grund av det.
Vad vi gör är till exempel att vi i den nya gemensamma jordbruksplanen, som vi nu har tagit fram, låter stödet till fäbodbruket ligga kvar, eftersom det är en viktig ersättning. Vi gör även, som jag berättade om, satsningar på kulturmiljö och annat. Allting behöver inte göras till riksintressen.
I interpellationen ställs frågan vad jag tänker göra för att fäbodbruket ska erkännas som riksintresse. Jag är av uppfattningen att vi redan har väldigt många riksintressen, även där fäbodbruket bedrivs. Jag vet inte hur Peter Helander ställer sig till frågan om att skapa fler riksintressen än dem som vi har, fru talman.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Det är helt rätt - jag har också fått informationen om det förberedande arbetet inför ett förslag till nominering som omfattar både fäbodbruk och säterbruk i både Sverige och Norge. Det här är en fråga under kulturministerns ansvarsområde, men det är regeringen som fattar beslut om vilka som ska nomineras från Sverige till Unescos listor.
Det sker på grundval av bedömningar från en expertkommitté och från Institutet för språk och folkminnen. Vi lär få återkomma till detta. Vad gäller mulbetesrätten är det precis som Peter Helander säger.
På statlig mark är detta inget problem, men om marken har sålts av måste man avtala eller göra något för att kunna fortsätta driva den lösdriften och det mulbetet även på andra ställen. Detta kan skapa problem om det ligger ett friköpt fritidshus mitt i det.
I vissa fall har servitut fungerat, i andra muntliga avtal. Jag har dock uppmärksammats på att det inte alltid fungerar bra, men vikten av fäbodbruk och skogsbeten är ju enormt stor.
Båda dessa frågor tittar vi på, och jag delar Peter Helanders uppfattning att det vore härligt att höra kulning i Unesco igen. Det vore väldigt speciellt för svenskt fäbodbruk, för norskt säterbruk och för oss som har upplevt det.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Jag tackar Maria Gardfjell för detta. Jag vill ändå börja med att säga att det fördes sex sakråd inför denna plan.
Det fördes samtal med riksdagens partier inför denna plan, och det fördes samtal med myndigheterna inför denna plan just för att säkerställa att vi höjde våra miljö- och klimatambitioner samtidigt som vi också ville se ett aktivt jordbruk, en generationsväxling och unga jordbrukare.
Sverige har, precis som ledamoten säger, lämnat in sitt svar, sin plan, i tid för godkännande. Det var inte alla medlemsländer som gjorde det, och de 19 som har lämnat in i tid har fått samma typ av omfattande skrivningar från EU-kommissionen. Vi är alltså inte ett dugg unika i det här fallet. Vad vi däremot hade varit unika i hade varit om vi inte fört en dialog.
Det här handlar om 60 miljarder kronor, och om EU-kommissionen bara hade sagt att de fattar allt som vi har skrivit och vart vi ska hade jag blivit väldigt förvånad. I det förra landsbygdsprogrammet ställde EU-kommissionen 333 frågor, och då var det bara landsbygdsprogrammet. I den omfattande CAP:en som är större ställer man nu 262 frågor.
Det är alltså färre frågor som ställs, men med det sagt måste vi naturligtvis svara kommissionen. Det första vi svarade var bara ett tack och att vi hade mottagit det.
Nu ska vi förtydliga våra svar både skriftligt och i dialog med kommissionen så att vi förstår varandra, vet vart vi är på väg och helt enkelt jobbar med det vi verkligen vill: Vi vill ha ett klimat- och miljösmart jordbruk samtidigt som vi enligt livsmedelsstrategin vill se en ökad livsmedelsproduktion.
Vi vill naturligtvis också berätta för kommissionen om de övriga stöden där jag vet att Miljöpartiet och Socialdemokraterna har gått tillsammans, till exempel det som handlar om biogas. Jag besökte Vårgårda i förra veckan. Där har 22 bönder tillsammans med företagen gått ihop i en stor biogassatsning.
Senare i veckan var jag på Öland där 20 bönder planerar samma sak både för att få biogasen till sina gårdar och för att få till en rötrest. Vi vet ju hur situationen för handelsgödsel ser ut nu.
Det händer alltså otroligt mycket positivt som inte bara handlar om planen, och det vill jag också få möjlighet att berätta för kommissionen.
Anna-Caren Sätherberg (S):
För mig som gammal restaurangarbetare är gastronomi naturligtvis fantastiskt. Men den livsmedelsstrategi som ligger till grund för den här planen handlar om att försöka bygga på den underliggande konkurrenskraften. Vi ska ha ett aktivt jordbruk och inte betala för jord som ligger, utan vi ska bruka den.
Vi ska ha unga jordbrukare, och det extra gårdsstödet till unga betalas bara upp till 200 hektar eftersom vi vill säkerställa att fler och även mindre jordbruk kan startas.
Om vi ser på olika typgårdar är det helt enkelt så att andelen av de minsta jordbruksföretagen ökar, alltså de lantbrukare som ofta inte lever på sitt jordbruk utan även har något annat jobb vid sidan om. Precis som Maria Gardfjell säger kan vi även se att andelen stora företag ökar.
Där det minskar är i häradet 20 upp till 200 hektar där man lever på sin gård, och där är stöden kanske som viktigast. Dem vill vi träffa, just för att vi vill se en ökad livsmedelproduktion med mer gastronomi och en livsmedelskedja som fungerar.
Vi har ju gemensamt tagit fram en livsmedelsstrategi som säger att vi ska öka lönsamheten på gårdsnivå. Vi ska öka livsmedelsproduktionen, vi ska se till att lönsamheten i hela kedjan håller och vi ska även öka vår export. Det är vad den strategiska planen innehåller.
Samtidigt minskar vi lite på stödet till de största företagen som ändå har rationaliseringsvinster i och med att de är stora. De andra minskar vi inte på. Vi försöker alltså att fånga detta. Hela planen är för ett aktivt jordbruk och en ökad livsmedelsproduktion i hela Sverige.
Man ska kunna driva jordbruk i hela Sverige, och därför har vi också det kompensationsstöd som är så viktigt för norra Sverige där jag bor. Det är bra för Sveriges beredskap, och det är så vi stärker Sverige.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Jag betackar mig för att ha sagt att vi inte bryr oss om de små jordbruken. Det sa jag aldrig till ledamoten i mitt anförande. Det jag sa var att antalet företag som har upp till 20 hektar faktiskt ökar i förhållande till det totala antalet företag som finns i jordbrukssektorn.
Däremot minskar antalet i den sektor som har mellan 20 och 200 hektar. Det ökar även i den som har över 200 hektar. Det var vad jag svarade om politiken. Jag sa också att det här är en plan för det aktiva jordbruket där vi ser till att öka livsmedelsproduktionen, vilket vi är eniga om i livsmedelsstrategin.
Vi ser också till att öka lönsamheten på gårdsnivå. Vi ser till att öka lönsamheten i alla led och att det till och med går på export. Vi ser naturligtvis också till att stötta till exempel Eldrimner, som finns där jag bor.
Vi ser till att den goda gastronomin får förutsättningar för att helt enkelt producera och sälja mer av det som vi vet också är en reseanledning, som är bra för besöksnäringen och för allt annat. Hela kedjan ska hålla.
Men det här är, utifrån den livsmedelsstrategi som vi gemensamt har tagit fram, en plan som helt enkelt ska vara mer miljö- och klimatmässigt bra. Samtidigt ser vi till att följa upp livsmedelsstrategin, så att vi får ett aktivt jordbruk med unga jordbrukare och en ökad livsmedelsproduktion.