Olle Felten (-):
Jag yrkar bifall till reservation nr 2, som bland annat innebär att betänkandet ska avslås. Genom det förslag från regeringen som ligger bakom detta betänkande kommer regeringen att öka orättvisorna i vården och skapa längre vårdköer och längre sjukskrivningsperioder, och företag kommer att sättas i konkurs. Det tycker uppenbarligen regeringen är en bra politik. Det tycker inte jag.
Alliansen verkar tycka ungefär som jag, men man låter regeringen hållas och genomföra detta skadliga förslag. Jag välkomnar att SD liksom Alternativ för Sverige vill avslå denna proposition. Jag kommer i mitt anförande att peka på några av de faktorer som gör att förslaget leder fram till de beskrivna effekterna.
Därefter kommer jag att beröra den häpnadsväckande slappa attityd mot den demokratiska beslutsordningen som gör att så här dåliga lagförslag kan tröskas igenom Sveriges riksdag. Fru talman! Fler än 600 000 personer har i dag privata vårdförsäkringar. De kan vara helt privata eller tecknade via en arbetsgivare.
De har alltså en viktig uppgift att fylla, inte minst för att kapa väntetiderna för nödvändig vård och därigenom minska både lidande och kostnader för sjukskrivningar. Om privata vårdförsäkringar minskar kraftigt kommer belastningen på den offentliga vården att öka påtagligt. Vi kommer också att se förlängda sjukskrivningsperioder.
Det finns därför flera goda skäl att i dagens pressade offentliga vårdsituation uppmuntra personer att teckna privata vårdförsäkringar. Skattebefrielse är en bra väg att lösa den frågan på eftersom man ändå genom skattsedeln betalar för den offentliga vård man inte utnyttjar. Det blir därmed en rättvisefråga att privata vårdförsäkringar borde vara fullt avdragsgilla.
En av huvudanledningarna till att privata vårdförsäkringar alls förekommer är att den offentliga vården inte svarar upp till rimliga krav på en väl fungerande vårdapparat. Extrema väntetider och en därmed ökande vårdtyngd hos vissa patienter men även dödsfall i väntan på vård gör att förtroendet för den offentliga vården sviktar. Det är en av huvudanledningarna till att de privata vårdförsäkringarna har ökat så mycket.
Man räknar med att cirka hälften av dagens sjukvårdsförsäkringar kommer att försvinna efter denna skattesmäll. Det kommer att medföra att flera vårdbolag kommer att få problem, och några kommer sannolikt att gå i konkurs på grund av detta. Dessutom slår skattechocken mest mot de försäkringstagare som har lägst inkomst, tvärtemot regeringens uttalade målsättning.
Jag måste ställa frågan: Hur tycker ni rödgröna kämpar att det fördelningspolitiska övervägandet ser ut med det som utgångspunkt? Jag anser att förslaget är en dålig idé. Fru talman! Många små företag är helt beroende av att personalen har en absolut minimal frånvaro.
En viktig fråga, vilket till exempel Svenskt Näringsliv och Företagarna poängterar i sina remissvar, är att försäkringar för hälso- och sjukvård är en avgörande del av företagens viktigaste redskap för att uppfylla sitt arbetsmiljöansvar och för att minska sjukfrånvaron.
Eftersom småföretag har en mycket viktig uppgift att fylla i det svenska samhället, till exempel när det gäller att öka sysselsättningen, finns det också ett samhälleligt intresse av att de fungerar så smärtfritt som möjligt.
Med tanke på att landstingen inte förmår att leverera en adekvat nivå på den offentliga vården är det högst rimligt och logiskt av många småföretagare att försäkra sig om en effektiv vård för sina medarbetare när den behövs. Det är en överlevnadsfråga för många småföretag. Motsvarande problem finns även i större företag.
Även av detta skäl är det en kontraproduktiv åtgärd att öka beskattningen av sådana försäkringar. Regeringens fiskala hunger visar sig också genom att den föreslagna förmånsbeskattningen bygger på en ologisk grund. Värderingen av den förmenta förmånen måste i stället göras på ett adekvat och logiskt sätt.
Den bör därför kopplas till den kostnad som försäkringstagaren skulle belastas med om vården utfördes av den offentliga vården. Det betyder att om den försäkringsbetalda vården är gratis skulle förmånsvärdet bli aktuell patientavgift, det vill säga de kostnader man inte behöver betala i jämförelse med den offentliga vården. Allt annat blir en rent fiskal ambition.
Man bör också få göra avdrag för de självrisker man betalar vid utnyttjandet av försäkringens tjänster. När Alternativ för Sverige styr utformas regler så att de blir rättvisa och likvärdiga, inte som nu när de rödgröna och Alliansen skapar orättvisor. Regeringen föreslår att vård och läkemedel i samband med utlandsarbete även fortsättningsvis ska vara skattebefriade.
Det är en i grunden bra ordning, men det bör inte vara olika förutsättningar för statligt och privat anställda i detta avseende. För statligt anställda vill regeringen att vård och läkemedelskostnader även för medföljande ska vara skattebefriade, vilket inte föreslås gälla för privatanställda. Det finns inga skäl att frångå likabehandlingsprincipen i detta avseende. Det ska vara likvärdiga regler för alla i vårt alternativ för Sverige. Fru talman!
I budgetpropositionen för 2018 aviserade regeringen ett ofärdigt förslag om att slopa skattefriheten för förmån av hälso- och sjukvård. Regeringen anser därmed att förslaget bör betraktas som en del av budgeten, med hänvisning till idén om en samlad budgetprocess.
Regeringen anser därför att det inte går att yrka avslag på propositionen om det skarpa förslaget, som nu - drygt fem månader senare - har beretts färdigt. Samma metodik användes för att trumfa igenom höjd avkastningsskatt på investeringssparkonto och kapitalförsäkringar i november 2017. Regeringen smyger därmed in idéer om skatteförslag i budgetprocessen som om de vore färdiga förslag.
Därmed frångår man regeringsformens beredningskrav. Alliansen protesterade högljutt i november men lade sig platt i beslutet, och därmed var sveket mot skattebetalarna ett faktum. Vi kommer med stor sannolikhet att få höra flera av allianspartiernas företrädare stå här i talarstolen och berätta hur dåligt de tycker att förslaget att slopa skattefriheten för förmån av hälso- och sjukvård är.
Om de gör detta har de alldeles rätt; det är ett mycket dåligt förslag som kommer att få allvarliga konsekvenser för vården, företagen och enskilda personer. Strax efter det att de berättat hur illa de tycker om förslaget kommer de att säga att de ändå låter regeringen få som den vill och att de låter förslaget bli lag.
Någon av Alliansens företrädare kommer gissningsvis också att säga att de kommer att riva upp beslutet så fort de kan, vid ett senare tillfälle. Regeringen bryter alltså mot regeringsformens beredningskrav, och Alliansen låter det ske, precis som man lovade i decemberöverenskommelsen. I en annan aktuell proposition vill man dessutom ändra på riksdagsordningen så att man ska kunna göra dessa aparta avsteg från den nuvarande ordningen utan att få kritik.
Det är ett oetiskt och odemokratiskt agerande som sätter riksdagens arbetsformer på spel. Fru talman! Vi menar att den här typen av förslag - det finns elva liknande fall i budgetpropositionen för 2018 års statsbudget - inte bör få hanteras inom ramen för den samlade budgetprocessen. Det strider mot den grundläggande intentionen i riksdagsordningen, som bygger på att beredda förslag i budgeten ska hanteras i ett samlat rambeslut.
Det strider också mot beredningskravet i regeringsformen. Förslag som inte är färdiga ska inte finnas med i budgeten. Det är inte svårare än så, åtminstone inte när Alternativ för Sverige regerar. Regeringen föreslår att lagändringarna ska träda i kraft redan den 1 juli. Detta innebär att redan ingångna avtal om försäkringar för hälso- och sjukvård plötsligt får helt nya förutsättningar.
Vi måste ha stabila spelregler så att man kan agera långsiktigt och hållbart ur olika perspektiv. En så snabb ändring av en väsentlig fråga som berör 600 000 personer är inte acceptabel därför att den innebär att de företag som hanterar försäkringarna för sina anställda inte har en rimlig chans att hinna med att hantera de administrativa krav som följer med lagändringen.
När Alternativ för Sverige styr ska det alltid finnas tillräckligt med tid för ett seriöst genomförande av nya lagar.