Ola Johansson (C):
Centerpartiet står bakom båda yrkandena från den alliansgemensamma motionen och konstaterar nöjt att vi har utskottsmajoritet som vill att även lotteriförsäljning och försäljning av paketresor ska inarbetas i lagförslaget.
Är det något område där det känns särskilt motiverat med ett starkt konsumentskydd är det spel och lotterier, dels eftersom spelmissbruket är utbrett, dels eftersom just spel och lotterier marknadsförs aggressivt, främst gentemot svaga konsumenter som löper hög risk att överskuldsättas. Jag instämmer i kritiken som redan har riktats av föregående talare mot att lotterier inte redan från början finns med i det lagförslag som vi ska rösta om.
Telefonförsäljningen är ett av de områden där konsumentskyddet måste stärkas, och det ska ställas krav på någon form av skriftligt avtal eller kvittering från köparens sida. Centerpartiet har länge krävt detta och ser fram emot att äntligen få ta ställning till ett förslag från regeringen i en fråga där det länge har funnits en majoritet för skriftliga avtal vid telefonförsäljning. Vår omsorg sträcker sig också utanför privatpersonernas krets.
Vi menar att också småföretagare som äger en mindre skogs- eller lantbruksfastighet borde omfattas av skriftlighetskravet. För oss är det viktigt också att lagstiftningen inte onödigtvis försvårar där det redan finns en relation mellan säljaren och köparen och att avtalet utformas på ett sådant sätt att det är så enkelt som möjligt för båda parterna att ingå och att förstå vad man har kommit överens om.
Vi har en utveckling med en ökande näthandel. Många unga får det första jobbet på ett callcenter med försäljning, telefonintervjuer och annat, och kravet på avtal får inte bli någonting som uppfattas som regelkrångel, för då upphör den tjänsten. Det skulle vara olyckligt för alla parter - de som arbetar i branschen, företagen som verkar i den och konsumenterna.
Jag vet att det finns en vilja från branschen att uppträda sjyst gentemot sina kunder, konsumenterna. Seriösa företag som använder sig av telefon eller digitala kanaler månar om sitt varumärke och vill göra rätt. Jag tror fortsatt på branschen och vet att många konsumenter också uppfattar det som positivt att kunna beställa varor och tjänster enkelt per telefon eller med andra digitala hjälpmedel.
I dag finns det i stället anledning att känna oro för vart detaljhandeln är på väg. Vi har sett småbutiker försvinna från tätorternas centrum och ersättas av husmäklare, kaféer, frisörer och hudvårdssalonger. Nästa handelsdöd befarar vi ska drabba de externa köplador som var orsaken till centrumdöden. Vi ser en utveckling mot digitalisering också inom handeln. Den kan vi inte stoppa.
Vi kan bara försöka styra så att konsumentskyddet värnas och kunderna kan känna sig trygga. Skriftlighet ser jag i det här fallet inte som en namnteckning med gåspenna på ett vattenstämplat papper eller ens något som presidenter sätter sig ned under högtidliga former för att underteckna. Det finns i dag säkra metoder att identifiera sig med. Bank-id är väl en av de mest etablerade.
För bara ett par år sedan var det ingen som visste hur det skulle förändra våra betalningar med Swishtjänsten och vad det kan komma att innebära, om inte vi ser till att kontanter också finns tillgängliga i samhället. Bekräftelse ska ske "i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form som är tillgänglig för konsumenten", står det i betänkandet.
Och det är ju fritt att tolka för att sedan möta upp med en ny teknisk lösning eller med hjälp av e-post eller sms, som finns redan i dag. Branschen kommer att snabbt vilja ta fram lösningar som uppfyller de krav vi ställer i och med den lag som det nu ska beslutas om. Men det är kort om tid. Redan i september 2018, en vecka före valet, ska det finnas en skriftlighetslösning.
Det kommer att bli indragna semestrar hos systemutvecklarna - det kanske blir en regnig sommar. Låt oss hoppas det. Det är extremt ont om tid. Man hade gärna sett att branschen fick åtminstone ett år på sig. Nu blir det bara några månader.
Vi i Alliansen har enats om att föreslå att lagen i stället ska träda i kraft den 1 februari 2019, alltså fem månader senare än det som står i lagförslaget. Skadan som åsamkas konsumenterna med en sådan fördröjning är sannolikt inte särskilt stor. I stället riskerar vi nu att ett hastverk tvingar fram dåliga lösningar och osäkerhet kring hur man ska gå till väga.
Det tror jag enbart spelar dem som inte är seriösa i händerna. Det är min oro i dag. Det är synd att utskottets majoritet inte var lika följsam när det gäller den saken som när det gäller förbudet mot telefonförsäljning av paketresor och lotterier. Jag yrkar bifall till reservation nr 1.