Hillevi Engström (M):
Fru talman! Maria Stenberg har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att tillgodose både industrins och medborgarnas utbildningsbehov, för att de ska vara redo för de arbeten som nu växer fram i Norrbotten och Pajala. Inledningsvis vill jag påpeka att näringslivets kompetensförsörjning rör flera olika politikområden, bland annat arbetsmarknads-, utbildnings- och näringspolitiken. Jag svarar i dag huvudsakligen utifrån de delar som ryms inom arbetsmarknadspolitikens område.
Frågan om att säkra näringslivets behov av kompetens är av central betydelse för att långsiktigt säkra vår konkurrenskraft och därmed vår välfärd. Regeringen arbetar med insatser för att säkra kompetensförsörjningen i ett långsiktigt perspektiv samtidigt som vi vidtar åtgärder för att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt här och nu. Det reguljära utbildningsväsendet svarar för att tillgodose det långsiktiga kompetensbehovet.
Regeringen har gjort stora satsningar inom utbildningspolitiken. Dessa omfattar bland annat utbyggnaden av den yrkesinriktade gymnasiala vuxenutbildningen, yrkesvux, och inrättandet av den nya yrkeshögskolan och stora satsningar inom högre utbildning. Det är dock viktigt att utbudet av yrkesutbildningar fortsätter att utvecklas i samklang med arbetsmarknadens behov av kompetens.
Det är också viktigt att unga människor inför valet av utbildningsinriktning informerar sig om möjligheter och efterfrågan på arbetsmarknaden och att de då tar vara på de möjligheter till studie- och yrkesvägledning som tillhandahålls inom utbildningssystemet men också av Arbetsförmedlingen. Det är inte görligt att via politiska beslut på kort tid ändra kompetensen hos befolkningen. Vad vi däremot kan göra inom arbetsmarknadspolitiken är att förbättra matchningen och tillvaratagandet av den kompetens som finns.
I syfte att förbättra förutsättningarna för den regionala kompetensförsörjningen gav regeringen Länsstyrelsen i Norrbotten i uppdrag att under 2010 etablera en kompetensplattform för bland annat en ökad samverkan kring kompetensförsörjning och utbildningsplanering. Detta arbete samlar aktörer från såväl utbildnings- som näringslivssidan och fokuserar nu på bland annat gruvnäringen och dess kompetensbehov.
När det gäller de arbetssökande fokuserar Arbetsförmedlingen på att sökaktiviteten ska vara hög och att de sökande bör vara yrkesmässigt och geografiskt rörliga. För den sökande som saknar tydliga formella kvalifikationer ska Arbetsförmedlingen kartlägga och vid behov validera den kompetens och kunskap som dessa personer besitter. Arbetsförmedlingen kan också, när så bedöms lämpligt, besluta om kortare arbetsmarknadsutbildningar inom bristyrken med inriktning mot tillverkning, transport, vård och omsorg med mera.
Även utbildningar riktade mot gruvindustrin kan vara aktuella i det sammanhanget. Jag vill också erinra om att regeringen i maj 2011 möjliggjorde för deltagare i sysselsättningsfasen av jobb- och utvecklingsgarantin att ta del av arbetsmarknadsutbildning om deltagaren bedöms kunna få ett arbete i anslutning till avslutad utbildning.
Arbetsförmedlingen har nu, bland annat genom den nationella gruvarbetsförmedlingen, rekryteringsresor och matchningsinsatser, genomfört särskilda satsningar för att bidra till att de kompetensbehov som finns i bland annat Norrbotten tillgodoses. Regeringen följer de aktuella frågorna noggrant och kontinuerligt via sina myndigheter. Jag har också själv nyligen besökt LKAB i Kiruna samt vår nordiska utbildningsstiftelse med verksamhet i Övertorneå.
Vid dessa besök har jag informerat mig om läget och de insatser som görs samt diskuterat bland annat hur vi kan medverka till att arbetslösa i andra delar av landet i högre utsträckning ska förmås att söka det stora antal lediga jobb som just nu finns i Kiruna och Pajala. Mot bakgrund av vad jag har sagt här i dag avser jag för närvarande inte att vidta några ytterligare åtgärder.