Said Abdu (L):
Sara lever sitt liv i frihet. Hon har långa arbetsdagar, men hon får arbeta med det hon älskar. Hon går i bräschen och vågar vara sin egen i stället för att vara anställd. Hon går upp när alla andra sover för att baka ditt bröd, laga din sko eller köra ditt bud. Sara är en välfärdsskapande hjälte.
Sara är en företagare, men Saras frihet är under attack av världens högsta skattetryck, av en regelbörda som växer för varje Reepaluutredning som regeringen tillsätter och av en protektionism som förenar såväl höger- som vänsterextremister i deras motstånd mot globaliseringen. Saras frihet är värd att försvara såväl i Bryssel som här i Stockholm. Herr talman!
Bakom varje jobbskapande företagare står en stolt entreprenör av kött och blod - en människa som en gång tagit det första steget till självförverkligande, egenförsörjning och jobbskapande. Varje företagare är en frihetshjälte som varje dag bidrar till att göra våra medborgares vardag lite friare.
Genom entreprenörens intäkter garanteras vår skattebas, som sedan ska gå till förskoleplatser, poliser, regeringens industrikanslerer, innovationsråd eller det expansiva Regeringskansliet. Herr talman! Företagare är dock inte naiva. Allt detta och mer därtill ligger klart för den som en gång tagit steget. Frågan är om regeringen vet att det är här grunden till vårt välstånd finns.
Frågan är vilket budskap man sänder till företagsamma kvinnor och män som utbildar sig och startar eget men möts av regelkrångel och en flodvåg av arbetsrättsliga hinder och skattehöjningar. Vad ska få företagaren att gå upp klockan fem i stället för klockan sju? Vad är det som ska få företagaren att välkomna ytterligare en lärling in i yrket och se personen ta ett gesäll- eller mästarbrev?
Vad är det som ska få företagaren att vidareutveckla sin produkt och lansera den på andra sidan jorden? Det är hög tid att acceptera att företagsamheten måste löna sig. Den som är företagsam ska ha betalt för mödan. Den friheten är värd att försvara. När beslut tas om en ny regel, skatt eller pålaga sitter företagare som på nålar.
Frågan som då dyker upp är ifall regeringen har en gräns för hur genomreglerat de önskar att samhället ska bli. Hur lite tillgångar ska den företagsamme få behålla, hälften eller en tredjedel? Eller hur mycket tillväxt ska vara tillåten innan den ska bekämpas? Detta är frågor som jag skickar till regeringsföreträdarna, för inte är det väl så att pengarna för satsningarna tas från Socialdemokraternas lotteriverksamhet eller från Anna-Carens sparkonto?
Herr talman! Liberalerna är Sveriges socialliberala parti. Vårt parti vilar på en idé om att hålla två tankar i huvudet samtidigt, både ett socialt perspektiv för att värna de svagaste i samhället och ett liberalt perspektiv för att vi älskar att se självständiga människor och individer växa, utvecklas och starta företag.
Det är kombinationen av dessa två perspektiv på en välbalanserad helhet som är grunden till socialliberalismen. Det är i denna dubbla tankebana - frihet åt individen och solidaritet med den som ännu inte hunnit realisera sina drömmar - som socialliberalismen har sin kärna. Företagsamheten är en förutsättning för att dessa socialpolitiska satsningar ska kunna genomföras.
Detta har genom åren formulerats i visioner från Bertil Ohlins "fri företagsamhet med socialt ansvar" till Bengt Westerbergs devis "Sverige behöver både företag och dagis" - i dag skulle man väl ha sagt förskolor. I balansen mellan det sociala och det liberala har vi en osviklig optimism och tilltro till människan och det samhälle som vi tillsammans har skapat för att upprätthålla medborgarnas fri- och rättigheter.
Vi tror på människan, och vi tror att marknadsekonomin är en av de främsta formerna för individens självförverkligande. Vi tror på en marknadsekonomi som stärks av vissa kontrollmedel och ramar från det offentliga om förtroendet mellan individ och marknad skulle riskeras. I Socialdemokraternas och Miljöpartiets Sverige växer klyftorna och utanförskapet.
Det är inte en slump utan en logisk följd av att vi har en socialistisk regering som går i Vänsterpartiets ledband. Här sätts kollektivet före individen. Man ser hellre att alla har det lika dåligt än att några få får det lite bättre genom hårt arbete och djärva tankar.
Man vill hellre tvinga in oss i kollektiva och trångsynta fyrkanter än att se kreativiteten blomma. Herr talman! Låt oss tala om grunden till kreativiteten.
Låt oss tala om individen och den fria tanken, den minsta beståndsdelen i all vår välfärd som gör att vi vågar leva, drömma, pröva och misslyckas, det som gör att vi vågar skapa näringsrika och livgivande företag. Herr talman! För att nå dit måste jordmånen vara näringsrik, och pengarna måste satsas där de gör mest nytta.
För att det ska ske måste vi stifta goda lagar som stärker detta. Det måste finnas insikt, empati och tacksamhet för var välståndet kommer från.
Det kommer från välfärdsskapande företag med människor av kött och blod som förtjänar vår respekt, morgon som kväll - inte minst från ministrar och statsråd som beskyller en del av dessa personer för att vara skattesmitare och skumma typer eller för att sälja barn på börsen, som något slags människohandel. Det är ovärdigt. Herr talman!
Sverige och den globala ekonomin befinner sig i en synkroniserad högkonjunktur. I land efter land är den ekonomiska utvecklingen positiv. Frågan är vad vi kan göra i dag för att ekonomin ska fortsätta att utvecklas positivt och för att vi ska stå redo för den lågkonjunktur som lär komma. Här lovar regeringen runt men har levererat tunt.
Några orostecken och konsekvenser vi ser av regeringens näringspolitik är följande: Spetskompetens och spetsföretag lämnar Sverige. Vi ser en ökad regelbörda. Vi ser en produktivitetstillväxt som minskar i Sverige i förhållande till andra länder. Vi ser att bnp per capita minskar mer i Sverige än i jämförbara länder. Vi ser att antalet patentansökningar minskar mer i Sverige än i jämförbara länder.
Vi ser att företagens investeringar i forskning och utveckling minskar, och vi ser antalet nystartade företag minska. Av detta skäl har Liberalerna och Alliansen presenterat ett hundratal reformförslag som ska utveckla kommuner, regioner och den nationella förvaltningens funktion som möjliggörare och stödjare till de välfärdsskapande företagen. Det handlar om långsiktiga förutsättningar för entreprenörskap, forskning och företagande.
Det sägs ibland att Sverige byggs starkt när fler kommer i arbete. Mitt svar på det är att Sverige byggs starkt när fler startar, driver och utvecklar företag. Det har sagts att företagandet är grunden för välfärdssamhället. Mitt svar är att varje onödig regelförsvåring som läggs på entreprenörens axlar begränsar individens frihet. Det har sagts att företagaren inte kan orientera sig på marknaden utan statens trygga famn.
Mitt svar är att staten inte skulle ha några förutsättningar om den inte stöttades av det näringsrika företagandet. Herr talman! När det går bra för landets företag går det bra för Sverige. Jag yrkar bifall till reservationerna 1 och 15.