Sten Tolgfors (M):
Jag tror att den som tar del av protokollet kommer att se att det Inger Jarl Beck här sade inte riktigt går ihop. Först sade hon att det kommer att ta flera år innan förändringar kommer på plats, och sedan frågar hon när de i tid kan komma på plats. Det går så klart inte ihop. Det enkla svaret är att Inger Jarl Beck inte vet det eftersom hon inte har tillgång till de tidsplaner vi kommer att jobba med. Det finns några olika skäl som talar för att vi behöver se över frågorna igen.
Det första är den pågående omvandlingen från ett invasionsförsvar till ett insatsförsvar. Det andra är att de internationella insatserna är i växande. Den här regeringen har ambitionen att fördubbla Sveriges förmåga till internationella insatser. Det tredje är samhällets krisberedskap och det breddade kompetensbehov som kan finnas vid en breddad hotbild.
Den här regeringen är redan i färd med att inrätta en ny krishanteringsfunktion i Regeringskansliet, men vi har också aviserat att vi under våren kommer att lägga fram en proposition om en ny krismyndighet. Här hamnar vi i den intressanta situationen att jag delar till en viss del den syn som Inger ger uttryck för, det vill säga att frivilligverksamheten är viktig och att dagens situation hindrar förnyelse. Vi har nog till viss del identifierat också samma problem, vilket jag tror framgick av mitt tidigare svar.
Därmed är vi framme vid behovet av en översyn. Grunden är att Försvarsmaktens verksamhet har förändrats och håller på att förändras än mer fullt ut från ett invasionsförsvar till insatsförsvar. Då är det naturligt att den frivilliga försvarsverksamheten förändras i samma riktning.
Det är också viktigt att i en tid då försvarsanslagen minskar - jag vill betona mer från Ingers parti än från mitt parti och regeringen - är det dessutom nödvändigt att hushålla med statens resurser. Det är också viktigt att i likhet med försvarets verksamhet i stort finns det behov av att se över de frivilliga försvarsorganisationernas verksamhet.
De frivilliga försvarsorganisationernas verksamhet måste anpassas till samhällets behov, och myndigheternas uppdrag till de frivilliga försvarsorganisationerna måste därför också fortsätta att utvecklas. Regeringen har tidigare slagit fast att det behöver göras återkommande översyner av vilka frivilliga försvarsorganisationer som ska få del av det statliga stödet.
En översyn bör därför göras om det nuvarande finansieringssystemet är ändamålsenligt, om uppdelningen i organisationsstöd och uppdragsmedel bör behållas och om Försvarsmakten och Krisberedskapsmyndigheten, som vi i det senare fallet vet kommer att förändras, ska fortsatt svara för prövning och utbetalning av stödet till de frivilliga organisationerna.
För det första: När det gäller det militära försvaret bör insatsorganisationens behov och arbetet med internationella insatser vara dimensionerade även för frivilligverksamheten. Här har vi mellan våra partier delvis olika syn. För det andra: För det civila försvaret och vid hantering av allvarliga kriser i samhället finns behov av förstärkningsresurser hos såväl statliga myndigheter och bolag som kommuner och landsting.
Med detta som bakgrund landar regeringen - det är mitt förslag - på att vi behöver göra en ny översyn. Då hamnar vi i det intressanta läget att interpellanten tydligen instämmer i hela analysen men tycker att vi ska blicka bakåt i stället för framåt. Vi ser behov av att ta fram nya underlag och kommer därmed att gå vidare med en särskild utredare.