Eskil Erlandsson (C):
Tina Ehn har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att så kallade bevarandesorter och amatörsorter av köksväxter inte ska riskera att försvinna från marknaden på grund av föreslagna krav på registrering och begränsningar.
Suzanne Svensson har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att registreringen av amatör- och bevarandesorter inte ska bli ett hinder för utvecklingen på marknaden samt vilka åtgärder jag avser att vidta för landsbygdens överlevnad och utveckling. Låt mig börja med att reda ut några missförstånd som har förekommit i debatten om denna fråga.
Jordbruksverket ska genomföra EU:s direktiv om amatör- och bevarandesorter i svensk lagstiftning genom föreskrifter. I den processen har verket bett om synpunkter i en remissrunda. Hela syftet med att remittera ett förslag är ju, som bekant, att få in synpunkter så att det slutliga resultatet blir så bra som möjligt.
Verket har fått in många synpunkter, vilka nu bearbetas. En oro som uttryckts av vissa remissinstanser gäller storleken på avgiften för registrering. Jordbruksverkets förslag är att endast ta ut en registreringsavgift, det vill säga en avgift en gång per sort. Man har i det utskickade förslaget inte nämnt någon summa.
Det återstår nu för Jordbruksverket att bedöma remissvaren innan man gör ett slutgiltigt ställningstagande. Jag har förstått att verket aktivt arbetar för att finna lösningar med anledning av de synpunkter som inkommit. Det finns sedan länge en lagstiftning om saluföring av utsäde inom EU.
Dess övergripande syfte är att se till att konsumenten får ett frö som är sortäkta och har bra grobarhet och är friskt och sunt. Lagstiftningen är gammal och ses nu över. Resultatet av den översynen kan komma att resultera i en större förändring i regelverket.
Sverige arbetar i den processen för enklare regler som inte missgynnar småskaliga odlare.
För mig och regeringen är allt företagande, oavsett storlek, av största vikt och därför är enkelhet i regelsystemen och rimliga kostnader för det lilla företaget en högt prioriterad fråga.
Även odling för eget bruk är av vikt därför att det ger enskilda möjlighet att bidra till den biologiska mångfalden och kunskapen om odlande. Jag är därför angelägen om att alla regler, från EU eller regeringen och myndigheter, är så enkla och kostnadseffektiva som det bara går.
Även om jag kan hålla med om att det finns problem med det nya EU-direktivet om amatör- och bevarandesorter av köksväxter finns det också fördelar jämfört med tidigare lagstiftning på området. En är att det blir möjligt att godkänna fler gamla sorter på ett enklare sätt än hittills. Dessutom får sorterna säljas i små förpackningar inom hela EU, vilket borde underlätta för små fröfirmor att importera och sälja frön.
Det finns också möjlighet att behålla en sort på marknaden för hobbyodlare när den har förlorat i konkurrenskraft. Ett utökat antal godkända sorter gynnar en ökad odlad mångfald.
Det gamla undantaget som Sverige har haft gällde endast sorter framställda före 1990 sålda i små förpackningar till hobbyodlare i Sverige. Det undantaget försvinner i det nya regelverket. I stället får vi alltså ett nytt EU-regelverk för amatör- och bevarandesorter som innebär att fler sorter omfattas av ett enklare regelverk.
Jag har stor förståelse för att de som har kunnat använda sig av det gamla undantaget får problem när detta försvinner. Det är viktigt att dessa inte drabbas av orimliga kostnader. Det undantag som Tina Ehn hänvisar till i interpellationen handlar däremot inte om att komma upp på sortlistan.
Det undantaget handlar om sämre kvalitet på grund av exempelvis väldigt regniga somrar som gör att man har för lite utsäde som uppfyller kvalitetskraven.
När det gäller Suzanne Svenssons fråga om hur jag vill främja landsbygdens överlevnad och utveckling vill jag understryka att jobb och företagande är ledord för mig inom alla delar av den verksamhet som jag förvaltar.
Regelförenklingar samt konkurrenskraftiga skatter och avgifter är avgörande för företagsklimatet liksom goda kommunikationer och annan fungerande infrastruktur. Dessutom ska vi bruka utan att förbruka de resurser som landsbygden har.
Ett viktigt verktyg i arbetet med att främja utvecklingen på landsbygden är landsbygdsprogrammet, som omfattar åtgärder för 36 miljarder kronor under programperioden 2007-2013.