Ewa Björling (M):
Egon Frid har frågat mig om stöd för utvecklingsländernas rätt att prioritera folkhälsa före frihandel med en ökad handel av alkohol och tobak samt huruvida Sveriges politik för handel, bistånd och EU ligger i linje med Sveriges politik för global utveckling och bidrar till FN:s millenniemål för fattigdomsbekämpning.
Inledningsvis vill jag nämna att handel med alkohol och tobak förhandlas inom WTO samt i bilaterala och regionala handelsförhandlingar, som till exempel förhandlingarna om de ekonomiska partnerskapsavtalen med länder i Afrika, Västindien och Stilla havet. En viktig aspekt som bör framgå i det här sammanhanget är att när det gäller varuhandeln särbehandlas inte alkohol och tobak i dessa förhandlingar. Sveriges mål om frihandel gäller även handeln med alkohol och tobak.
Utvecklingsländernas möjligheter att prioritera folkhälsan står dock inte i strid med det internationella handelsregelverket. Jag vill understryka att de instrument som normalt används för att minska alkohol- och tobakskonsumtion, såsom nationell beskattning och regler om förutsättningar för försäljning av alkohol och tobak, inte omfattas av pågående handelsförhandlingar.
Enligt WTO:s regelverk kan länder sätta upp sina egna regler så länge dessa är icke-diskriminerande, vilket innebär att skattenivåer och reglerna för försäljning med mera för importerade varor ska vara desamma som för lokalt producerad alkohol och tobak. Handeln med tjänster regleras i WTO genom det allmänna tjänstehandelsavtalet, GATS . Ländernas åtagande i GATS avgörs efter förhandlingar.
Varje medlemsland har dock själv ett stort inflytande över vilka tjänstesektorer som landet är berett att göra åtaganden i. I GATS-avtalets inledning bekräftas medlemmarnas rätt att reglera och införa nya regleringar för att tillgodose nationella mål. Detta innebär att varje enskilt medlemsland kan besluta om mål och medel till skydd för folkhälsan.
Utvecklingsländernas möjligheter att lagstifta om eller att fatta beslut om icke-diskriminerande regler för att skydda människors hälsa påverkas således inte av GATS. Medlemsländerna har även rätt att själva besluta om åtaganden i olika tjänstesektorer, och detta gäller även reklamtjänster. Det är vidare upp till de enskilda utvecklingsländerna att fatta beslut om vilka regler som ska gälla för reklam för alkohol och tobak i respektive land.
Regeringen driver en aktiv samstämmighetspolitik inom EU, i linje med politiken för global utveckling. En viktig del av detta arbete är att tillse att utvecklingsperspektivet ges en framträdande roll i handelspolitiken samt att stöd ges för att stärka utvecklingsländernas kapacitet att dra nytta av det internationella handelssystemet. Jag vill framhålla betydelsen av frihandel som ett kraftfullt instrument för utveckling och fattigdomsbekämpning i enlighet med FN:s millenniemål.
Sverige arbetar därför aktivt för att utvecklingsländerna ska ges bättre tillträde till EU:s marknad. Detta görs inom ramen för dels de globala handelsförhandlingarna, dels i de bilaterala och regionala förhandlingarna, bland annat med länder i Afrika och Latinamerika. Sammantaget verkar regeringen för såväl en fri handel som en god folkhälsa. Det är viktigt att framhålla att dessa frågor inte på något vis står i motsättning eller att den ena målsättningen skulle rangordnas före den andra.
Ekonomiska och sociala faktorer samspelar och är beroende av varandra: Ökad handel bidrar till ekonomisk tillväxt som främjar utveckling och sysselsättning och bidrar därmed till social välfärd och folkhälsa. Regeringen kommer således genom sitt fortsatta aktiva arbete i EU, WTO, FN och alla andra berörda forum att bidra till att skapa så jämlika förutsättningar som möjligt för en god folkhälsa och minskad fattigdom.