Mona Sahlin (S):
Carl B Hamilton har frågat statsminister Göran Persson hur den ryska gaspolitiken de senaste månaderna påverkat Sveriges position beträffande en grenledning för naturgas till Sverige. Vidare frågar Carl B Hamilton på vilket sätt statsministern avser att stödja de länder som annonserat att de vill bygga nya kärnkraftsanläggningar.
Slutligen hänvisar Carl B Hamilton till EU-kommissionens nyligen publicerade grönbok om energipolitik och frågar om statsministern avser att verka för en målsättning som föreslås avseende EU-ländernas samlade energimix. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen.
Som Carl B Hamilton pekar på, har händelserna på gasmarknaden de senaste månaderna fått långtgående effekter på energipolitiska initiativ inom bland annat EU och G 8-gruppen. Sverige har i dag en mycket begränsad gasmarknad och med den energipolitik Sverige för kommer vårt land inte att bli beroende av naturgas, ej heller rysk sådan. Sverige är heller inte, vilket Hamilton påstår, beroende av rysk elimport.
Sverige exporterade i stället förra året åtta terawattimmar el. Sveriges position beträffande en eventuell grenledning för naturgas till Sverige har redovisats vid ett antal frågesvar till riksdagen under hösten och våren. Den bygger på de riktlinjer för den svenska naturgasanvändningen som riksdagen beslutade år 1988. Om en ledning ska dras genom svenskt territorium krävs tillstånd för det enligt naturgaslagen.
Ett sådant tillstånd prövas av den svenska regeringen efter det att frågan beretts av Statens energimyndighet. En omfattande samhällelig bedömning görs av ett sådant gasprojekt om och när en sådan ansökan hamnar på regeringens bord. Det finns ännu inte någon ansökan framtagen för det projekt som Carl B Hamilton beskriver. Före en eventuell ansökan är det varken möjligt eller lämpligt för mig att uttala mig om de aspekter som kommer att vägas in vid en eventuell prövning.
När det gäller Carl B Hamiltons andra fråga, huruvida den svenska regeringen avser att stödja de länder som har annonserat att de vill bygga nya kärnkraftsanläggningar, är mitt svar givetvis nej. Vi har i Sverige beslutat att avveckla kärnkraften, som inte är en långsiktigt hållbar energikälla. Jag vill dock framhålla att den svenska regeringen inte har för avsikt att kritisera länder som väljer ett annat förhållningssätt till kärnkraften.
En viktig princip för den svenska regeringen är att frågan om utnyttjande av nationella resurser och valet av energikällor även fortsatt måste vara en fråga för nationellt självbestämmande. Den sistnämnda principen är också viktig inför ställningstagandet till grönbokens förslag om ett mål på gemenskapsnivå när det gäller energimixen. Jag vill framhålla att processen nu påbörjats inom EU för diskussion och utveckling av förslagen i grönboken.
Även på nationell nivå behövs en mer fördjupad analys av förslagen som helhet. Det berör Carl B Hamiltons tredje fråga. Avslutningsvis vill jag framhålla att det av många skäl är positivt med en diskussion om ett stärkt EU-samarbete inom energiområdet. Unionen står inför stora utmaningar när det gäller energiförsörjningen.
Grönboken om energipolitik är en mycket god grund för diskussionen om hur dessa utmaningar ska mötas, inte minst genom de förslag som finns om inhemsk förnybar energi och energieffektivisering. Ett viktigt element i ökad försörjningstrygghet är diversifiering och minskat importberoende inom EU.
Det är emellertid viktigt att de akuta försörjningskriserna inte i alltför hög utsträckning tillåts styra inriktningen på den energipolitik som ska vara vägledande under många år. Vid sitt senaste möte slog Europeiska rådet, bland annat på svenskt initiativ, fast nya mål om att öka andelen förnybar energi till 15 % och andelen biodrivmedel till 8 % till år 2015.
Det beslutades också att en energipolitik för Europa baserad på försörjningstrygghet, konkurrenskraft och miljö-mässigt hållbar utveckling ska utvecklas. Klimatförändringarna är fortfarande vår tids största utmaning. Åtgärder för att motverka klimatförändringar har i allmänhet också andra positiva effekter, exempelvis när det gäller att minska beroendet av externa energiråvaror.
En ökad prioritet för energieffektivisering och förnybara energislag kan därför på ett unikt sätt bidra till såväl försörjningstryggheten och konkurrenskraften som skyddet av miljön.