Morgan Johansson (S):
Tomas Tobé har frågat barn, äldre- och jämställdhetsminister Åsa Regnér om hon anser att dagens lagstiftning är tillräcklig för att hindra att utsatta människor utnyttjas i samband med organiserat tiggeri. Han har också frågat, för det fall statsrådet ej anser att dagens lagstiftning är tillräcklig, vilka åtgärder regeringen och statsrådet avser att vidta. Slutligen har han frågat vilka åtgärder regeringen och statsrådet avser att vidta för att ge landets kommuner bättre verktyg för att kunna agera mot illegala boplatser eller andra exempel på problematik förknippat med organiserat tiggeri.
Interpellationen har överlämnats till mig. Det är naturligtvis oacceptabelt att människor som är utsatta, inte minst på grund av fattigdom och diskriminering, blir utnyttjade eller utsatta för brott i Sverige när de försöker skaffa möjlighet till försörjning. Den som utnyttjar någons utsatta belägenhet och rekryterar eller transporterar en person i syfte att han eller hon ska exploateras för tiggeri gör sig skyldig till människohandel.
Den som under andra omständigheter med våld eller hot förmår någon att tigga eller överlämna pengar kan göra sig skyldig till exempelvis olaga tvång eller utpressning. Det bör dock understrykas att tiggeri inte är förbjudet i Sverige. Att förbjuda tiggeri löser inte heller de utsattas situation. Det är inte heller förbjudet att tillsammans med andra ordna en resa för att tigga eller försöka lösa sin försörjning. Polisen arbetar med att ta fram en gemensam nationell lägesbild av brottslighet kopplad till utsatta EU-medborgare.
Lägesbilden kommer bland annat att analysera indikationer på människohandel, förekomsten av brottslighet kopplad till de hitresta personerna samt deras utsatthet för brott. Den nationella lägesbilden förväntas vara klar under hösten 2015. Vidare har 2014 års människohandelsutredning i uppdrag att utvärdera tillämpningen av bestämmelsen om människohandelsbrott och granska hur de brottsbekämpande myndigheterna utreder och i övrigt arbetar med ärenden om människohandel.
Syftet är att säkerställa ett starkt straffrättsligt skydd mot människohandel, bland annat genom effektivare utredningar och ökad lagföring. Uppdraget ska redovisas senast den 9 mars 2016. Regeringen är bekymrad över att personer som vistas tillfälligt i Sverige lever under ovärdiga förhållanden. Det är viktigt att det tillfälliga stödet till dessa personer utformas på ett ändamålsenligt sätt. Det är vistelsekommunen som har det generella ansvaret för det sociala biståndet efter en individuell prövning av behovet.
Regeringen utsåg i januari 2015 en nationell samordnare för arbetet med utsatta EES-medborgare som vistas tillfälligt i Sverige. Samordnaren har bland annat i uppdrag att stödja det arbete som utförs av myndigheter, kommuner, landsting och organisationer som möter utsatta EES-medborgare som vistas tillfälligt i Sverige och som inte har uppehållsrätt. Uppdraget syftar också till att främja erfarenhetsutbyte och samverkan mellan berörda aktörer, vilket kan vara särskilt viktigt då personer avlägsnas från tillfälliga boplatser.
Uppdraget ska redovisas senast den 1 februari 2016. Om det är fråga om otillåtna bosättningar eller andra ordningsstörningar på offentlig plats blir ordningslagens bestämmelser tillämpliga. Kommunerna har också möjlighet att meddela föreskrifter som behövs för att upprätthålla den allmänna ordningen på offentlig plats. Vid agerande i strid mot ordningslagen eller en kommunal ordningsföreskrift kan polisen vidta åtgärder enligt ordningslagen. De kan förelägga en person att ta bort anordningar som placerats på en offentlig plats utan nödvändigt tillstånd.
Om föreläggandet inte följs får polisen själv vidta åtgärder. Det är en polisiär uppgift att övervaka den allmänna ordningen och säkerheten och ingripa när störningar har inträffat. Vi måste ha klart för oss att detta gäller mycket utsatta människor, och det måste vi ta hänsyn till när åtgärder genomförs - även när det handlar om att verkställa åtgärder för att få någon att flytta. Det är också viktigt att åtgärder för att få personer att flytta genomförs efter en dialog med dem som är berörda.
När det gäller otillåtna bosättningar på en plats som inte är offentlig har jag i tidigare interpellationsdebatter sagt att jag kan se de problem som markägare drabbas av. Jag har gett mina tjänstemän i Justitiedepartementet i uppgift att titta på frågan. Det finns alltså lagstiftning som kan användas när brott begås mot dessa utsatta personer, och det pågår ett viktigt arbete som syftar till att skapa förutsättningar för genomtänkta och väl avvägda åtgärder. Jag kommer att fortsätta att följa utvecklingen noga.