Jens Holm (V):
Detta betänkande handlar om hur vi kan rädda våra sjöar, älvar och hav - hur vi kan rädda dessa vattendrag från övergödning, utfiskning, stora utsläpp av kemikalier och annat. Situationen är akut.
Vi vet sedan tidigare att Östersjön är ett av världens absolut mest förorenade hav. Ungefär en tredjedel av bottnarna är akut drabbade av syrebrist och ungefär en femtedel är döda redan nu. Vi vet att många fiskarter är mer eller mindre utfiskade.
Och vi vet att orsakerna är det storskaliga industriella fisket, utsläpp från transporter och industrier, utsläpp från andra länder som självklart migrerar vidare hit och inte minst vårt eget jordbruk.
En annan stor utmaning vi har framför oss, och som tas upp i betänkandet, är våra älvar som till största delen är uppdämda med ungefär 2 000 vattenkraftverk och dammar.
Det innebär väldigt stora ingrepp i den biologiska mångfalden och försvårar eller omöjliggör för fisken att vandra och att fortplanta sig.
Man ska komma ihåg att av de ungefär 2 000 dammar som finns har nästan alla gamla tillstånd, och den största delen av de ungefär 2 000 dammarna och vattenkraftverken är småskaliga och producerar en inte särskilt betydande mängd energi.
Nu är det dags för politisk handling. En del har redan gjorts, men mer måste förstås göras. Jag välkomnar att vi i Vänsterpartiet har kunnat vara med och backa upp rätt kraftigt höjda anslag, både till havsmiljön och till biologisk mångfald i vid bemärkelse.
Men vi måste fortsätta arbetet, och det handlar inte minst om att minska utsläppen från jordbruket. Här finns det väldigt mycket att göra. Vi i Vänsterpartiet tycker till exempel att det behövs en skatt på konstgödsel. Vi måste också se till att utsläppen från transporterna minskar och intensifiera det internationella samarbetet.
Det kommer också att bli allt viktigare hur vi planerar i framtiden, särskilt i närheten av vattendrag. I ljuset av detta vill jag dra uppmärksamheten till en dom från EU-domstolen i fjol som brukar kallas för Weserdomen eller Bremendomen. Weser kommer från floden Weser, som rinner i Tyskland nära staden Bremen.
I det här fallet ville man muddra och fördjupa rännan i floden. Domen vägde de intressena mot EU:s vattendirektiv och konstaterade att man inte får göra saker som leder till försämringar i vattenkvaliteten.
Domen gäller nu i hela EU och kommer att bli vägledande för framtida planering och en del rättsfall även i Sverige. I det här ärendet behandlas EU:s ramdirektiv för vatten - det som brukar kallas för EU:s vattendirektiv och som är från år 2000.
Det handlar inte minst om vilka krav vi ska ställa på vattenkraften. Vi i Vänsterpartiet tycker att det är en bra idé att de dammar och vattenkraftverk som finns måste ha riktiga tillstånd och att de måste vara helt i linje med god vattenkvalitet och våra miljömål.
Det här ärendet handlar också om implementeringen av EU:s vattendirektiv i vidare bemärkelse. Vi vet ju att vi inte har nått målsättningarna till 2015 om en god vattenkvalitet.
När man läser olika utvärderingar, till exempel vattenmyndigheternas bedömningar, blir man ganska förskräckt då man ser att vi är väldigt långt ifrån att uppnå till exempel god ekologisk status i våra vattendrag. Då måste jag ställa en fråga till de andra partierna, eftersom det bara är Vänsterpartiet som inte ställer upp på den formulering som finns i det här betänkandet.
I betänkandet säger de borgerliga partierna, Sverigedemokraterna, Socialdemokraterna och även Miljöpartiet att vid implementeringen av EU:s vattendirektiv ska man se till att det är de mest kostnadseffektiva åtgärderna som ska gälla. De säger att man ska ta hänsyn till att det ska skapas jobb i hela landet.
Man ska också ta hänsyn till att vi ska ha ett konkurrenskraftigt jord- och skogsbruk. Nu är det kanske inte någon som är motståndare till kostnadseffektivitet, jobb, jord- och skogsbruk - allt det där är ju viktigt. Men jag måste ändå fråga er partier: Varför ska vi ställa dessa specifika krav på implementeringen av vattendirektivet? Vattendirektivet handlar ju kort och gott om att vi ska ha rent vatten.
Det är ett miljödirektiv. Nu vill ni lägga till olika förbehåll och säger att vi inte kan implementera direktivet rakt av, utan först måste vi balansera det och se om det verkligen är kostnadseffektivt och om det verkligen skapar jobb i hela landet. Hur tusan ska implementeringen av någonting i södra Sverige kunna skapa jobb i norra Sverige? Jag har inte en aning, men ni får gärna svara på det.
Och på exakt vilket sätt ska man då ta hänsyn till jord- och skogsbruk? Jag måste säga att de formuleringar som ni har kommit överens om är en blandning av självklarheter och att slå in öppna dörrar, men det är också rena stolligheter och helt kontraproduktivt utifrån ett miljöperspektiv.
Därför skulle jag vilja ställa en fråga till de borgerliga partierna, Sverigedemokraterna, Socialdemokraterna och Miljöpartiet. Ni som redan har talat kan gärna begära replik på mig så att vi kan diskutera det här mer.
Vid implementeringen av vattendirektivet - jag vill understryka att det är ett arbete som pågår i regeringen och att regeringen avser att komma med ett konkret förslag - upprättas det miljökvalitetsnormer för att ha indikatorer och kunna göra konkreta bedömningar av hur arbetet går. Är det bra eller dåligt med miljökvalitetsnormer?
Att förorenaren betalar är en vägledande princip i allt miljöarbete i Sverige. Ska inte den gälla i vattendirektivet? Ska vi hitta på något nytt? Jag hoppas att god ekologisk status i alla vattendrag gäller, men jag blir faktiskt ganska osäker. Jag vill också fråga er: Vilken annan miljölagstiftning ska förses med de här förbehållen?
De borgerliga partierna, Sverigedemokraterna, Miljöpartiet och Socialdemokraterna är svaret skyldiga, och jag hoppas att jag får det.