Mikael Damberg (S):
När det gäller nöjdhet är allt relativt, eller hur? Vi är ganska nöjda med att vi har bra drag på svensk arbetsmarknad och att vi lyckas bra med vår jobbpolitik med nu 120 000 fler jobb. Sysselsättningen är den högsta i EU. Dessutom faller arbetslösheten kraftigt på hela arbetsmarknaden. Framför allt är det glädjande att ungdomsarbetslösheten är den lägsta på över 13 år.
Det har vi lyckats med genom att delvis göra om den politik som den förra regeringen de facto bedrev. Den hade inte samma effekt. Jag kan förstå att den förra regeringen inte var särskilt nöjd med sitt resultat, eftersom arbetslösheten bland ungdomar ökade. Långtidsarbetslösheten minskade inte, utan ökade. Detta arv har vi att förvalta. Det försöker vi göra genom att bedriva en politik för i första hand fler jobb generellt i ekonomin.
Vi vet att det betyder oerhört mycket för människor att det finns ett tryck i svensk ekonomi, för då skapas många nya jobb. Det skapar alla typer av nya jobb: jobb för ingenjörer, professorer och doktorer men även för städare, restaurangbiträden, undersköterskor och snickare. Det skapas alltså jobb i hela ekonomin när man bedriver en bra ekonomisk politik.
Förra året drevs den mycket av exporten medan den i år drivs av ökade investeringar, inte minst i ökat bostadsbyggande. Detta är den övergripande bilden av svensk ekonomi och våra vägval att faktiskt göra satsningar på investeringar. Vi vet att det driver svensk ekonomi. Vad gäller den sista kommentaren om den övergripande diskussionen borde Moderaterna någon gång fundera och reflektera över det rådande konjunkturläget.
Vi ser en bristsituation på arbetsmarknaden när det gäller matchning, bostadsbyggande och infrastruktur. Vilken tillväxtpolitik är i det läget smartast? Är det att investera i ökat utbildningsutbud, ökat bostadsbyggande och ökade infrastruktursatsningar för att behålla och utveckla tillväxten i Sverige?
Eller är det som vanligt: Moderaterna kokar ned sina budgetförslag till skattesänkningar som tidigare har visat sig vara ganska verkningslösa? Dessa kostar mycket men ger liten effekt på arbetslösheten. Vi har gjort detta skifte, och jag kan förstå att Moderaterna är besvikna över det. Låt mig gå över till frågan om de enklare vägarna in på arbetsmarknaden.
Det har kommit många människor till Sverige - 80 000 för två år sedan och 160 000 förra året - och då måste vi erkänna att vi faktiskt har en annorlunda situation. Många har på kort tid kommit till vårt land. Det ställer krav på oss på nytänkande och nya insatser. Det ställer krav på alla partier att driva på.
Som Christian Holm Barenfeld själv säger är ju alla som kommit till Sverige inte likadana. Det finns de med hög utbildning, där matchning, validering och en snabb väg in på arbetsmarknaden är prioriterat. Det finns de med medelgod utbildning, som med rätt praktikplatser och rätt kompletterande utbildning snabbt kan komma in på arbetsmarknaden. Det finns även en grupp som har väldigt låg utbildning eller nästan ingen alls.
Där måste man göra nya insatser. I den budget vi nu har presenterat finns tre insatser som jag tycker berör denna grupp. Den första är en utvidgning av RUT-systemet, vilket vi kom överens om med de borgerliga partierna. Detta levereras nu. Den andra är extratjänsterna i välfärden, som vi nu justerar och ändrar inriktning på.
Detta gör att vi kommer att kunna ta in människor i förskolor, skolor och äldreomsorg för att avlasta befintlig personal men också utveckla kvaliteten. Det tredje området är de moderna statliga beredskapsjobben. Vi har inventerat vad som egentligen inte görs men som skulle behöva göras på de statliga myndigheterna. Där gör vi en extra insats för enklare administrationsjobb, digitalisering och annat.