Kent Ekeroth (SD):
Socialdemokraterna har en fäbless för att prata antal och inte andel - som om 700 utvisade per år skulle vara en stor framgång. Är det något att hänga i julgranen? Jag tog fram statistik från riksdagens utredningstjänst, som visar att av de utlänningar som 2015 begick så allvarliga brott att de hamnade i fängelse i Sverige, och alltså normalt sett fick ett straffvärde på ett år eller mer, behöll Sverige 83 procent i landet.
Det var bara 17 procent som fick ett utvisningsbeslut. Om man bryter ned det på olika brottskategorier ser man att vi behöll 92 procent av dem som begått våldsbrott och 78 procent av dem som begått sexualbrott. Det är andelen man måste tala om, i stället för att vara stolt över några 700. Brottsförebyggande rådet har kommit fram till att det 2014 bara var 11 procent av de icke folkbokförda som utvisades, och 0,5 procent av de folkbokförda.
Är detta alltså något som Socialdemokraterna skryter med och menar är bra? Heléne Fritzon ställde två frågor; det gäller rättsstat. I en rättsstat ska man få en rättvis prövning. Det är därför vi har domstolarna. Hon hävdar att domstolarna redan kan utvisa och babblar om att det vet ju Kent Ekeroth om. Men det är ju det som är problemet: att de inte utvisar i tillräckligt hög grad. Vad är det ministern tror att vi står här och diskuterar? Att domstolarna inte har möjlighet över huvud taget? Nej, det är att för låg andel utvisas.
Därför måste lagstiftaren gå in och se till så att man minskar utrymmet för dem att inte utvisa. Detta framgick tydligt i min interpellation. Jag vet inte ens vad hon står och pratar om, för att vara helt ärlig. Vad måste vi då göra åt detta? Det har jag föreslagit. Jag vet inte om ministern har gjort någon research - det verkar inte så. Jag drar det igen så att alla kan höra det: Se till att åklagarna inte kan hindra en utvisning. De måste nämligen yrka på det med dagens system.
Detta görs genom att lagstifta så att frågan om utvisning blir obligatorisk att pröva i de fall en utlänning har begått brott. Se till att domstolarna får mycket begränsat utrymme att neka en utvisning. Det ska alltså vara obligatoriskt, åtminstone för alla brott med uppsåt och speciellt för brott mot person. Se till att utvisning blir huvudregeln och sker på livstid, inte visstid. En undersökning visar att ungefär 20 procent av utvisningsdomarna är på livstid. Resten är på visstid, och så får de komma tillbaka till landet igen.
Om utlänningens medborgarskapsland vägrar ta emot - verkställighetshinder, som det kallas - fixa ett avtal med tredje land. Det finns andra länder som har sådana avtal. Norge skickar till exempel en del av sina fångar till Holland. Går inte detta ska utlänningen hållas inspärrad tills verkställighet kan ske. Det viktiga är att han inte går fritt på våra gator och torg, för då ser vi vad som händer. Då blir folk utsatta i det här landet. Detta hade kunnat implementeras för länge sedan, men ni har vägrat.
Det har lett till att ni har kvar dem i landet, på våra gator och torg - trots våldtäktsdomar, som jag tog upp, trots mord och upprepad brottslighet. Ni har ett ansvar även om ni, arrogant som vanligt, låtsas att ni inte har det. Ni har faktiskt blod på era händer. Om ni hade tagit utlänningar i förvar, även om de inte begått brott enligt brottsbalken, skulle två personer som blev knivmördade på Ikea av en invandrare som fått asylavslag ha levt.
De fem som dog och de tio som skadades allvarligt vid Akilovs terrorbrott skulle ha varit i livet och vid hälsa i dag, om det inte vore för er politik och er ovilja att lyssna på de enda som har förstått vad det här landet behöver. Det är er likgiltighet som har gjort detta. Varje dag springer illegala invandrare och kriminella utlänningar fritt på våra gator, och svenskar får sätta livet till. Ni är medskyldiga. I en rättvis värld hade ni också fått ta ansvar för det ni gjort mot detta vackra land och folk.
Men tyvärr kan du, Heléne Fritzon, stå här i dag igen och låtsas som det regnar och nonchalera det lidande som era beslut, eller bristen på beslut, tillfogat så många människor i det här landet. Herr ålderspresident! Jag kommer aldrig att glömma, och jag kommer aldrig att förlåta.