Axel Hallberg (MP):
Fler människor än någonsin är på flykt i världen. Samtidigt är viljan hos länder som har god förmåga att hjälpa alldeles för svag. Det är allt svårare att ta sig till EU för att söka asyl. Det finns inga lagliga vägar for asylsökande att ta sig hit och utöva sin mänskliga rättighet att ansöka om skydd. I stället fortsätter människor att göra livsfarliga resor över Medelhavet.
Många gånger förliser rangliga båtar, och människor förlorar livet. Samtidigt råder en helt annan verklighet i den svenska debatten. Det är inte att människor tvingas fly och orsakerna till detta som ses som problem, utan människorna själva. Här har vi hamnat oerhört snett.
Personer som tvingas fly undan krig och förföljelse ska behandlas på samma sätt som vi själva skulle vilja bli behandlade om det var vi som tvingades fly från våra hem. I den migrationspolitiska debatten får vi aldrig glömma att det är människor vi pratar om. Det är människor som flyr från krig och förtryck. Och de flyr ofta från livssituationer som de allra flesta av oss inte ens kan föreställa oss.
De senaste åren har stora förändringar skett av utlänningslagen, den lagstiftning som reglerar vem som får uppehållstillstånd i Sverige. Efter år av utredningar och rop efter hårdare tag lyckades inte Migrationskommittén, där alla partier var representerade, komma fram till förslag på nya regler som skulle fungera i praktiken.
Kommitténs förslag, som kom förra året, var undermåliga och hade lett till katastrofala konsekvenser för människor på flykt om de hade genomförts rakt av. Flera partier ville dessutom försöka binda upp regeringen när det gällde att införa ett mål om att minska antalet asylsökande och kräva att regeringen varje år skulle genomföra åtgärder för att komma närmare målet.
Det hade inneburit att en regering årligen skulle behöva försämra situationen för människor på flykt. Miljöpartiet kunde inte acceptera detta utan förhandlade i regeringen fram bättre regler tillsammans med Socialdemokraterna.
Vi drev fram att en ny humanitär skyddsgrund skulle införas för personer som har fått stark anknytning till Sverige och att särskilt och synnerligen ömmande omständigheter skulle återinföras som skäl för att få stanna. Mycket utsatta personer som har bott här länge har nu åter en möjlighet att få stanna i Sverige. Kommitténs förslag om krav på samhällskunskap och språkkunskaper för att få permanent uppehållstillstånd sköts också på framtiden.
Att Miljöpartiet satt med vid förhandlingsbordet gjorde all skillnad. Samtidigt driver partier fortfarande på för att strama åt, med stora konsekvenser för människors liv som följd. I den här budgethanteringen har Moderaternas, Kristdemokraternas och Sverigedemokraternas alternativa förslag vunnit majoritet. Det får direkta konsekvenser för migrationspolitiken.
Fler förvarsplatser ska inrättas, och regeringen ska tvingas införa fotboja som komplement till förvar för människor som väntar på att utvisas. Denna politik har kunnat bli verklighet genom att Centerpartiet valde att släppa fram den när de lade ned sina röster.
Konsekvensen av det budgetbeslut som kammaren har fattat är att Sverige nästa år får en politik som kommer att leda till ökade utsläpp och ge skogsägare sämre möjligheter att skydda sin skog. Det är en budget som kommer att innebära färre billiga hyresrätter och skärpta åtgärder mot människor på flykt. Sverige kan bättre än så. I stället för att genomföra försämringar för människor och miljö kan vi faktiskt göra det motsatta.
Vi kan ta fram politik för minskade utsläpp som skyddar värdefull natur. Vi kan skapa ett mer rättvist samhälle där vi tar hand om både varandra och vår omvärld - ett medmänskligt samhälle. Med det sagt hänvisar jag till vårt särskilda yttrande.