KBLab/rixvox huggingface dataset:
Hillevi Engström (M):
Tack för interpellationen! Jag tror att jag har varit väldigt tydlig med min synpunkt på praktik och på att människor ska kunna få en chans att komma in på arbetsmarknaden. Jag vill avslutningsvis ändå säga någonting som jag tror är oerhört viktigt när vi pratar om att fler ska kunna komma in, till exempel ungdomar. Det som Socialdemokraterna föreslår är att vi ska göra det ännu dyrare och ännu svårare att anställa ungdomar. Socialdemokraterna föreslår ju en höjning av arbetsgivaravgifterna med 17 miljarder kronor.
Det kommer att göra att färre kommer i jobb. Den rundgång som interpellanten tar upp, med flera pågående praktikplatser, kommer att bli ännu värre. Det tror jag är en viktig del att tänka på i en aktiv politik. Det är viktigt att sänka trösklarna och förbättra för företagen så att fler vill anställa. Det är grunden i regeringens arbetslinje. Vi kan se att vi sedan 2006 har 200 000 fler som är sysselsatta och att vi har ett utanförskap som minskar.
Det är också så att vi under de närmaste åren satsar 8 miljarder kronor mer för en aktiv arbetsmarknadspolitik på Arbetsförmedlingens område. Det görs väldigt mycket, men i grunden handlar det om att fler arbetsgivare ska vilja anställa, våga växa och också anställa de personer som finns på Arbetsförmedlingen som har haft det lite extra tufft, inte minst de långtidsarbetslösa i sysselsättningsfasen. Det är personer som både kan och vill delta.
Hillevi Engström (M):
Hillevi Larsson har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att skapa fler sommarjobb till unga. Jag delar Hillevi Larssons uppfattning att sommarjobb är många ungdomars första kontakt med arbetslivet och även tillgång till nätverk för framtida anställningar. Kommunerna, men även andra arbetsgivare, har en viktig roll för att skapa bättre förutsättningar för ungdomars etablering på arbetsmarknaden, till exempel genom möjlighet till sommarjobb.
Regeringens sommarjobbssatsning under 2010 var en tillfällig satsning på feriejobb som gjordes mot bakgrund av den ekonomiska krisen. Det innebär inte att regeringen står passiv inför ungdomars inträde på arbetsmarknaden. Att bekämpa ungdomsarbetslösheten är en av regeringens viktigaste uppgifter. Regeringen har därför vidtagit en rad åtgärder för att förenkla för unga personer som saknar arbetslivserfarenhet att komma in på arbetsmarknaden.
För att öka arbetskraftsefterfrågan har socialavgiften för unga halverats. Detta gör det mindre kostsamt att anställa unga som är i färd med att etablera sig på arbetsmarknaden. Den sänkta mervärdesskatten vad avser restaurang- och cateringtjänster kommer att skapa jobb i en sektor där många unga arbetar. Nystartsjobb är ytterligare ett exempel på åtgärder som riktas mot unga. Det finns även i fortsättningen ett stort behov av olika åtgärder för att föra Sverige i riktning mot full sysselsättning.
Regeringen följer noga utvecklingen på arbetsmarknaden, särskilt arbetsmarknadssituationen för unga.
Hillevi Engström (M):
Ansvaret för sommarjobben ligger väl framför allt hos företagen. De har ett ansvar för att anställa sommarvikarier och få ut ungdomar och andra som kan komma in under sommarlovet. Det gäller även kommunerna. Precis som Hillevi Larsson säger finns en prognos för 2012 på ungefär 60 000 feriejobb i sommar. Det är något högre jämfört med prognosen för 2011. År 2011 blev det 68 000 sommarjobb inom kommunerna.
Men det fanns också många privata arbetsgivare som anställde ungdomar. Regeringen menar att det finns en risk för att permanenta stimulansbidrag av det slaget kan undantränga kommunernas egna satsningar. Socialdemokraterna har en annan uppfattning. Man satsar närmare 1 miljard på sommarjobb för ungdomar från årskurs 9 fram till årskurs 3 på gymnasiet.
Men det är också fråga om att prioritera resurser så att de hamnar där de bäst behövs. Vi har prioriterat att det allmänt sett ska vara billigt att anställa ungdomar så att det blir fler ungdomsjobb, till exempel med hjälp av halverade arbetsgivaravgifter, nystartsjobb eller särskilt anställningsstöd, som innebär att arbetsgivaren får en väldigt låg kostnad för att anställa. Satsningen 2010 var en krissatsning.
Nu vet vi att många kommuner, till exempel Stockholm, kommer att anställa flera tusen, upp till 5 000, ungdomar. Det sker lite överallt i landet utifrån olika prioriteringar. Det finns de kommuner som garanterar ungdomar en sommarlovssatsning, en treveckors utbildning. Det välkomnar jag. Det är positivt.
Men min uppfattning är att det inte behöver vara via statsbudgeten som dessa sommarjobb skapas utan att de kan skapas via privata företag, kommuner och landsting.
Hillevi Engström (M):
Jag tycker att det är jättebra med sommarjobb. Jag tror att många av oss har haft en mängd olika sommarjobb. Det är klart att det är positivt. Det är positivt att företag, kommuner och landsting har möjlighet att anställa ungdomar under ett par veckor på sommaren. I år räknar SKL med att det kommer att bli ungefär 60 000 sommarjobb inom deras sektor. Samtidigt finns det vissa branscher där det är svårt att få ungdomar att arbeta även under sommaren.
Det gäller till exempel skogsplantering, där det antagligen kommer att vara brist så att man måste ta in arbetskraft från andra delar av Europa och världen. Det gäller också bärplockning. Det är också svårt att få ungdomar att ta säljjobb. En annan bransch som är oerhört viktig och där det är små marginaler är kafé- och restaurangbranschen.
Jag tror att restaurangmomssänkningen kommer att få betydelse så att man har råd att ta in sommarvikarier. Sommarjobb är helt klart viktigt och bra. Det är viktigt för att man får referenser och meriter som man kan använda i sitt framtida jobbsökande. Hillevi Larsson och jag talade tidigare om dem som är långtidsarbetslösa och är i sysselsättningsfasen.
Jag hävdade att det är bra att få referenser och meriter och en arbetsgemenskap. Det är bra när man söker jobb.
Hillevi Engström (M):
Jag vill också välkomna Gunnar Andrén, som tappert har suttit här sedan kl. 11 i morse och lyssnat. För att nyansera debatten och diskussionen: Det finns egentligen inte någon enkel lösning på de problem som vi står inför. De är mångfasetterade, och det krävs många olika verktyg i verktygslådan. Läget är fortsatt ansträngt på arbetsmarknaden. Vi påverkas mer än vi kanske tror av vad som händer i vår omvärld.
Vi ser också att företag som dem som interpellanten nämner lämnar Sverige och etablerar sig i ett grannland. Då är det viktigt att det finns ett bra näringslivsklimat och att företagen vågar starta och kan växa och att det finns goda villkor, precis som Gunnar Andrén tar upp.
Men för att bli lite mer konkret när det gäller de personer som riskerar att bli arbetslösa i Örebro län: Arbetsförmedlingen är numera en enda sammanhållen myndighet med ett nationellt ansvar. Det gör att det är lättare att flytta resurser, såväl ekonomiska som personella, till de platser som berörs mest.
Ett bra exempel på det är den inrättade arbetsförmedlingen nere i Trollhättan, där man etablerade ett nytt kontor på plats och där man jobbar tätt tillsammans med omställningsföretagen och på ett effektivt sätt nyttjar de resurser som vi har för att hjälpa människor att komma tillbaka.
En nyhet från januari i år att de som riskerar långtidsarbetslöshet kan få tidiga insatser på ett annat sätt än som var fallet förut. Blir man friställd har man kontakt med sitt omställningsföretag i de fall företaget har kollektivavtal.
Man får ofta bra hjälp, man står nära arbetsmarknaden, man har inte hunnit vara arbetslös någon längre period och många kommer snabbt i arbete. Men för dem som har bristande skolunderbyggnad kan Arbetsförmedlingens snabbspår vara ett alternativ. Örebro län ligger också bra till geografiskt. Det finns starka arbetsmarknader på pendlingsavstånd i såväl Västerås och Uppland som Stockholmsområdet.
Den aktiva arbetsmarknadspolitiken kommer att komma personer i Örebro län liksom i övriga Sverige till del. Vid de regelbundna möten vi har med Arbetsförmedlingen följer vi den ekonomiska utvecklingen noggrant, och det finns goda resurser inom Arbetsförmedlingen. Skulle det behövas mer resurser återkommer vi till riksdagen om det.
Hillevi Engström (M):
Regeringen gjorde i budgeten prognoser tillsammans med andra institut, till exempel KI, för vad vi trodde skulle komma. Men regeringen kunde såklart inte förutse att man skulle säga upp 170 personer i Laxå. Vi har dock tagit höjd i budgeten, så det ska finnas resurser för omställning. Det är viktigt. Vi tog kanske till och med i lite för mycket, och därför fick Arbetsförmedlingen lämna tillbaka en del pengar.
Det är dock viktigt att det finns resurser för att möta och mota arbetslösheten och för att förhindra långtidsarbetslöshet. Jag är glad över att vi numera kan erbjuda ett snabbspår för personer med särskilda bekymmer. Det är en speciell grupp som behöver lite extra resurser för att kunna ställa om från ett arbete till ett annat.
Den stora utmaningen ligger inte i de personer som står nära arbetsmarknaden och som inte ens har blivit arbetslösa, utan den stora utmaningen är de långtidsarbetslösa där vi har en stor mängd personer med funktionsnedsättning, personer födda utanför Europa, som inte har kommit in på den svenska arbetsmarknaden, och ungdomar med felaktig eller ingen utbildning alls.
Min uppgift är att tillförsäkra att Arbetsförmedlingen har de resurser som man behöver och att resurserna kan omallokeras till de delar av landet där de behövs bäst. Därför var det en angelägen och viktig reform när Arbetsförmedlingen blev en myndighet, för då kan man bli ännu mer effektiv.
Hillevi Engström (M):
Det som alldeles nyss har skett är att tidigare socialförsäkringsminister Cristina Husmark Pehrsson har lämnat över en utredning till regeringen som vi kommer att remittera i dagarna. Den handlar just om hur stödet till personer som har det extra tufft ska kunna bli mer effektivt och träffsäkert. Syftet är inte att minska statens åtagande utan att göra så att det når många fler.
Samhall är en del i detta och lönebidragen och nivån på dem en annan del. Här finns också andra förslag. Utredningen kommer att fortsätta i höst genom att lyfta fram bra exempel på arbetsgivare. Vad är det som gör att vissa lyckas anställa personer som står långt ifrån medan andra inte gör det? Här finns mycket kunskap att hämta. Lönebidragen har minskat, men i stället har trygghetsanställningarna ökat. De har balanserat upp varandra.
Det är ändå en utmaning att många har svårt att komma in på arbetsmarknaden. Utbildning är viktigt, men det är inte det enda som är viktigt. Det beror på. Man måste anpassa insatsen för varje individ och också efter vad det finns för arbetsmarknadsutsikter där man bor och verkar. Man måste få en utbildning som är relevant så att man kan få ett arbete. Det är inte vettigt att sätta folk i stora utbildningsinsatser, utan de flesta ska söka arbete och komma in på det sättet.
Det är viktigt att de som blir arbetslösa eller riskerar arbetslöshet i Örebro får ett bra stöd från Arbetsförmedlingen och också möjlighet att se hur arbetsmarknaden ser ut utanför Örebro län där det kanske just nu ser lite ljusare ut. Vi ser att sysselsättningen har ökat med 200 000 de senare åren, och det är hoppfullt trots att vi har en allvarlig kris.
Jag önskar en trevlig sommar till herr talmannen, kansliet och riksdagsledamöterna.
Hillevi Engström (M):
Eva-Lena Jansson har frågat mig om jag avser att vidta några som helst åtgärder för att stoppa inflödet av arbetslösa i fas 3. Intentionerna med sysselsättningsfasen är att personer som har varit arbetslösa under lång tid ska få möjlighet att bygga upp nya referenser, nätverk och en arbetsgemenskap hos en anordnare. De huvudsakliga anordnarna av platser i sysselsättningsfasen är kommuner och allmännyttiga organisationer.
Insatsen handlar om en meningsfull sysselsättning som är utformad efter individens behov, samtidigt som jobbsökandet fortsätter. De som deltar i sysselsättningsfasen har varit borta från arbetsmarknaden under lång tid och har haft svårt att komma i sysselsättning. Jag tror att det bästa sättet för dessa individer att komma i arbete är att få en meningsfull sysselsättning hos en arbetsgivare.
Det är viktigt att arbetsgivare, anordnare, är seriösa, och jag uppfattar att Arbetsförmedlingen genomfört ett omfattande arbete för att stärka kontrollerna för att nå en hög kvalitet i sysselsättningsfasen. Regeringen har de senaste åren gjort stora satsningar på arbetsmarknadspolitiken för att förhindra och bryta långtidsarbetslösheten. De som har störst behov, det vill säga de som står långt ifrån arbetsmarknaden, ska prioriteras. Samtidigt har insatser genomförts för att förhindra långtidsarbetslöshet.
I samband med budgetpropositionen för 2012 genomfördes till exempel satsningar som innebär ett nytt arbetssätt vid Arbetsförmedlingen. Genom förstärkning av uppföljningen men även möjligheten till tidigt stöd genomförde regeringen förändringar som på sikt kan påverka långtidsarbetslösheten. Vidare tillfördes resurser för bland annat förstärkta förmedlingsinsatser inom garantierna.
De åtgärder som vidtagits inom sysselsättningsfasen syftar till att förstärka sysselsättningsfasen så att den ska fungera enligt intentionerna. År 2012 finns möjligheter att delta i arbetsmarknadsutbildning även i sysselsättningsfasen samt att få ett förstärkt särskilt anställningsstöd. Inte minst har vi i en följd av år ökat Arbetsförmedlingens förvaltningsanslag bland annat för att öka handläggartätheten i jobb- och utvecklingsgarantin.
Sammantaget har regeringen vidtagit flera reformer för att öka kvaliteten i sysselsättningsfasen och för att öka möjligheterna att komma ut i arbete. Regeringens satsningar har inneburit att Arbetsförmedlingen har kunnat genomföra omfattande rekryteringar, bland annat för att öka kvaliteten i de platser som ges i sysselsättningsfasen. Arbetsförmedlingen bedömer att kvaliteten kommer att kunna höjas ytterligare när rekryteringarna har fått fullt genomslag. Därför följer regeringen denna fråga noga.
Hillevi Engström (M):
Det är mycket riktigt så att sysselsättningen i Sverige ökar och att utanförskapet minskar. Väldigt många oberoende forskare och institut pekar på att regeringens politik fungerar. Jag är dock långt ifrån nöjd - låt mig understryka det - eftersom vi ändå har personer som inte kommer i arbete. Det är också ganska tydligt, skulle jag vilja säga till Eva-Lena Jansson, att de som är långtidsarbetslösa och i genomsnitt har varit det i sju åtta, eller kanske tio-femton, år har betydande svårigheter att komma in på arbetsmarknaden.
Jag tror dock inte att vi ska ge upp hoppet om någon enda av dem, till skillnad från det som ni i Socialdemokraterna gjorde när ni satt vid makten. Ni sade: De har inte längre någon plats att fylla; de får bli förtidspensionerade. Det är en politik regeringen aldrig någonsin kan ställa upp på. Vi ger inte upp om en enda person. Det är dock oerhört viktigt, skulle jag vilja säga, att först och främst göra en ordentlig bedömning av dem som kommer till Arbetsförmedlingen - vid första tillfället.
Löper personen risk för långtidsarbetslöshet kan man få insatser från första dagen. Det är en nyhet sedan ett år tillbaka som jag tror är väldigt viktig. För denna grupp personer är det viktigt att de får ett bra stöd och en kontakt med sin arbetsförmedlare - att de själva får påverka var de vill vara. Det är också intressant att se att nio av tio av dessa personer är nöjda. Åtta av tio upplever sysselsättningen som meningsfull.
Jag tror att det är oerhört viktigt att peka på det, och även att sju av tio deltagare finns hos ett företag där de faktiskt är själva. Det handlar alltså inte om att företag generellt tjänar pengar. Jag tycker att det är rimligt att vi ger en viss kompensation ekonomiskt till de organisationer vi ställer krav på ska vara seriösa. Det ska finnas handledare, arbetskläder och så vidare samt en god arbetsmiljö.
Jag tycker att det är viktigt att vi satsar mycket resurser på denna grupp personer. Eva-Lena Jansson tar upp beloppet 1,6 miljarder - ja, det är nog viktigt att vi inte snålar på att ge denna grupp personer, som står långt från arbetsmarknaden, väldigt mycket stöd. Jag har heller inte sagt att jag inte tror att dessa personer någonsin kommer att komma ut i arbete. Då hade ju lösningen varit att de inte fanns hos Arbetsförmedlingen.
Tvärtom, vi ska göra allt vi kan. Men lösningen, Eva-Lena Jansson, kan aldrig vara att säga: Ni får gå hemma. Lösningen måste vara att när alla andra saker är uttömda - praktik, rehabilitering, arbetsträning, arbetsmarknadsutbildning - säga att det är bättre att vara på arbetsmarknaden än att gå hem. Det måste vara väldigt tydligt.
Sedan ser jag fram emot Socialdemokraternas motion i höst och att få se om Eva-Lena Jansson och hennes parti har resurser för att alla som är långtidsarbetslösa ska få en lön motsvarande det ni hade tidigare. Det har ni inte lagt fram i era tidigare budgetmotioner, men det kanske kommer till hösten.
Hillevi Engström (M):
Jag är också övertygad om att tio av tio vill ha ett arbete, och det är precis det regeringen arbetar för: Alla som kan arbeta ska få chansen att göra det. Det tycker jag är oerhört väsentligt. Den ersättning som nu finns för personer som är i jobb- och utvecklingsgarantin är densamma som i fas 1 och 2. Vi har däremot gjort det väldigt mycket billigare för arbetsgivare att anställa dessa personer till riktiga jobb med kollektivavtal - LAS-grundande arbeten.
Det är en viktig skillnad mot plusjobben. Jag tycker att det är det vi ska sträva efter, att personer kommer ut på den öppna arbetsmarknaden till en väldigt låg kostnad för arbetsgivare men till en kollektivavtalsreglerad lön. Det är mitt mål i alla fall. Jag kan väl inte säga att det var ett så lysande resultat av plusjobben.
Vi får se vad Socialdemokraterna kommer med för förslag i sin motion efter höstens budget och se om Eva-Lena Jansson återkommer med att dessa personer ska beredas någon ny form av plusjobb. En annan viktig utmaning är att Sverige ska vara, som jag tycker, en väldigt öppen nation som tar emot människor från alla världens hörn som lider av krig, förtryck och så vidare.
Vi kan se att vi har en ganska stor omfattning av personer som kommer till Sverige varje månad. Det är en stor utmaning för arbetsmarknaden. Det är personer som vi ska välkomna in. Men då måste vi också jobba väldigt mycket, tror jag, med att arbetsgivare också ska vilja ta emot dessa personer, de som finns i Sverige i dag men också de som kommer nu varje månad, så att de kommer ut på arbetsmarknaden. Då måste vi förstärka Arbetsförmedlingen och verkligen rusta människor att komma vidare men också se till att arbetsgivare utnyttjar de anställningsstöd som finns. Avslutningsvis vill jag tacka för debatten.
Och jag är övertygad om att tio av tio vill ha jobb. Det är det som jag jobbar för varje dag.
Hillevi Engström (M):
Jag vill tacka mina meddebattörer. Det som här tas upp är en väldigt viktig och angelägen fråga. Först måste det kanske lite grann hyfsas till faktamässigt. Jag är inte alls nöjd med att människor tvingas leva på ekonomiskt bistånd. Men det är inte så som Monica Green påstår, att det nu rör sig om 400 000 fler. I själva verket säger Socialstyrelsen att det är 52 000 fler än år 2008 som nu är beroende av ekonomiskt bistånd. Det jag tycker är intressant i den här debatten är att det går en skiljelinje i denna kammare.
Oppositionen väljer att fokusera på statistikmått. Majoriteten väljer att fokusera på vad som görs och på vilka resultat regeringen har åstadkommit. Jämför vi med september 2006 kan vi konstatera att det i september 2011 är 213 000 fler personer som en vanlig dag går till jobbet. Jag är självklart inte nöjd när personer som kan arbeta ändå inte kommer i jobb.
Men vi har sett resultat som visar att våra reformer faktiskt biter. I och för sig kan vi också diskutera statistikmått. Men när man kan se att statistiken, oavsett mått, har förbättrats tycker jag att den frågan blir mindre intressant. Snarare bör vi väl diskutera vad mer vi kan göra för att ännu fler ska kunna komma i jobb. Vi har gjort stora satsningar på företagen och gjort det enklare att anställa, inte minst långtidsarbetslösa och personer med funktionsnedsättningar.
Vi har sänkt skatter för bolag. Vi har minskat krångel. Vi har halverat arbetsgivaravgiften avseende unga. Vi har satsat på skolan och på fler platser inom Samhall. Ja, vi har vidtagit ganska många åtgärder. Självklart är jag inte alls nöjd med att inte alla har kommit i arbete. Men jag undrar vari cynismen ligger när vi i regeringen gör precis allt vi kan för att alla som kan arbeta ska kunna komma i jobb.
Tyvärr är det på det sätt som några här i majoriteten har tagit upp. Vi har haft en väldigt allvarlig finanskris som har gjort att jobb har slagits ut. Samtidigt kan vi se att arbetsmarknaden nu har återhämtat sig. Så många som det i dag finns på den svenska arbetsmarknaden fanns det inte ens innan den finansiella krisen 2008. Det går åt rätt håll. Men jag är inte nöjd förrän alla som kan arbeta har kommit i jobb.
Hillevi Engström (M):
Någonting blir inte sant bara för att man upprepar det i riksdagens talarstol, Monica Green. Jag tycker att det är rimligt att man håller sig till någon sorts fakta. Det stämmer inte att alliansregeringen skulle ha tagit bort alla utbildningar och saboterat a-kassan. Det är min uppfattning att vi har en bra omställningsförsäkring. Det har blivit fler jobb och inte färre. Under sommaren kunde vi konstatera att det aldrig har varit så många sysselsatta. Det var fler på arbetsmarknaden än före finanskrisen.
Jag tycker att det är intressant att höra vilket alternativet är till regeringens politik. Vi kan läsa i budgeten att Socialdemokraterna satsar tre gånger så mycket på att höja a-kassan som på andra aktiva insatser i arbetsmarknadspolitiken. Någonstans måste man välja. Ska vi satsa på en aktiv arbetsmarknadspolitik och en förbättrad skola som ser varje barn och ungdom och ger dem möjligheter att förverkliga sina drömmar eller ska vi satsa på att öka bidragen till dem som inte arbetar?
Jag kan konstatera att i augusti 2011 hade antalet sysselsatta ökat med 89 000 personer jämfört med ett år tidigare. 25 000 fler unga hade fått jobb. Antalet långtidsarbetslösa hade minskat med 16 000 personer på ett år. Det har gått åt rätt håll. Men nu är jag orolig för hur omvärlden kommer att påverka oss, som Finn Bengtsson var inne på lite grann.
Hur kommer Sveriges industri att stå sig när vi kan få en vikande export inom till exempel fordonsindustrin? Det är jag orolig för. Vi kommer att bli påverkade, och då är det väldigt viktigt att vi i stället för att öka alla bidrag för dem som inte arbetar har resurser att sätta in för att vidta ytterligare åtgärder om arbetslösheten ser ut att bli långvarigare och djupare.