Fredrik Schulte (M):
Det är tre saker i ministerns svar som är aningen märkliga och som jag skulle vilja kommentera. Men jag skulle för omväxlings skull vilja säga att det ändå finns en positiv ingång i ett av ministerns svar som jag tänkte återkomma till sedan. Det första som jag tycker är något märkligt är påståendet att denna lag har lett till att hyrorna i attraktiva lägen har ökat. Det är väl ganska självklart att det är så.
Är någonting attraktivt är det fler som vill ha det och bo där och är beredda att betala mer för det. Därmed stiger priset, och det blir alltså dyrare. Det är så det funkar inom alla andra områden i samhället. Det är därför som det är dyrare att köpa en bostadsrätt i Stockholm än att göra det i Jönköping, som Mats Green kommer från. Det är därför som det är dyrare att köpa en lägenhet i Stockholms innerstad än i Stockholms ytterstad.
Det är väldigt naturligt att det fungerar så. Ju mer attraktivt ett område är, desto dyrare kommer det att vara att bo där. Har man ett system som kringgår detta, som vi har i Sverige när det gäller den konventionella hyresmarknaden, får man problem. Det innebär att när man väl får tag i en lägenhet i ett attraktivt läge kommer man aldrig att släppa den därför att man har en lägenhet som är billigare än vad den borde vara. Då kommer man att behålla den.
Om man lämnar den kommer man att ge den till en kusin eller en annan släkting så att man behåller den inom familjen. Min pappas barndomskompis tog precis över sitt barndomshem från sin mamma som nyligen gick bort. Det är en hyresrätt som har stannat i familjen i 70 år.
Ett sådant system får alltså ganska uppenbara negativa konsekvenser, nämligen att människor håller kvar dessa hyresrätter när de väl har grabbat tag i dem. Det gör att viljan att i andra hand hyra ut lägenheter som man äger minskar. Nästan alla som har en lägenhet i Stockholms innerstad är högt belånade. Vi har en väldigt hög privat skuldsättning i Sverige.
Det gör att människor har höga räntekostnader. Om man till exempel ska jobba utomlands och vill hyra ut lägenheten i två år i stället för att sälja den är det klart att man måste få täckning för räntekostnaden. Det fick man inte tidigare. Då kunde man komma överens om ett avtal med den som skulle hyra i andra hand.
Sedan kunde den personen gå till hyresnämnden och säga att det som man kommit överens om och skakat hand på tyckte han eller hon var lite dyrt och skulle vilja ha tillbaka dessa pengar. Helt plötsligt blir det en förlustaffär att ha kvar sin lägenhet. Det var en helt vansinnig ordning som gjorde att andrahandsmarknaden var så gott som obefintlig i Sverige. Därför är detta en mycket naturlig och självklar utveckling.
Det är bara i Sverige och i princip bara i Stockholm som hyresmarknaden ser ut så här. Det ser inte ut så i London, i Oslo, i Berlin och i Helsingfors. I hela den övriga västvärlden kan man flytta till en stad och skaffa en hyresrätt på ett enkelt sätt, förutom i Stockholm. Det är för att vi här har haft detta vansinniga system som också har hämmat byggandet. Jag tycker att det är mycket märkligt när ministern svarar att det är konstigt att hyrorna har stigit i attraktiva lägen.
Det som ändå var positivt - avslutningsvis, fru talman - var att ministern sa att han vill verka för att lägenheter inte står tomma. Min lillebror jobbar i Japan och har hyrt ut sin lägenhet i Stockholm i tre år. Nu har dock den tidsfristen gått ut, och lägenheten står tom. Bostadsrättsföreningen vägrar nämligen, och lagen säger att det i princip är slut efter tre år. Är ministern beredd att ompröva tidsgränsen?