Finn Bengtsson (M):
Ylva Johansson tar här upp en folksjukdom, KOL, som är ett stort problem och som till viss del kan ses komma att utgöra ett problem under lång tid. Socialministern visar i sitt svar på en rad olika initiativ. Först och främst har naturligtvis en massa initiativ till att lägga ut vårdprogram kommit från de ansvariga i professionen utifrån Socialstyrelsens riktlinjer 2004 och framåt.
Regeringens ambitioner står inte långt därefter. Rökavvänjning och insatser på utbildningssidan nämns, men även att man ska titta på den olagliga tobaksförsäljningen. Det är alltså en rad olika självklara politiska initiativ. Fru talman! Jag skulle vilja säga att det finns ytterligare saker som alliansregeringen förtjänstfullt har gjort just för att möta ett sådant här stort folkhälsoproblem hos en så stor grupp människor, och det är den allmänna politiken.
Låt oss säga att vi utgår från det nationella kvalitetsregistret som nämns i svaret, Riks-KOL. Att ha öppna register tillgängliga för patienter är ett konsekvent sätt att agera från alliansregeringen. Varför är det så? Jo, därför att vi också har en politik för patienten i centrum med syfte att öka tillgängligheten till vården och också att individer ska kunna välja den vård som känns mest angelägen för dem själva utifrån kvalitetsvariabler.
Vi skärper vårdgarantin. Man har kömiljarden som ska stimulera till ersättning just efter prestation, där det som Ylva Johansson anförde kan vara lämpligt att titta på i den spegeln. Vi har infört en valfrihetslagstiftning, LOV:en. Vi har infört ett fritt vårdval i primärvården. Allt detta syftar till att ge patienten större makt att tillsammans med professionen möta sina sjukdomsbesvär.
Inte minst är detta relevant för ett problem som KOL där en ökad insikt har kommit under senare år. Fru talman! Därtill vill jag säga något om patientens rättigheter i form av en förväntad process inom Regeringskansliet för att titta på vilka rättigheter som patienterna har inom sjukvården generellt. Inte minst KOL-patienter kommer att gynnas av alliansens politik. Till sist kan vi tala om säkerheten för patienter.
Det är nämligen så att KOL-patienter generellt sett kan betraktas som en riskgrupp av många anledningar. Det är individer som drabbas av infektioner. Inte minst en influensaepidemi kan vara väldigt allvarlig för människor med denna typ av sjukdom. Dessa människor får en viktnedgång, deras motståndskraft blir mindre, och ibland har de en indirekt hjärtpåverkan. Ja, en förfärlig massa komplikationer kan göra att man till exempel medicinerar med en lång rad läkemedel. Fru talman!
Jag vill gärna lyfta fram regeringens engagemang också till Europaplanet. Det är oerhört glädjande att vi inleder det inkommande ordförandeskapet med att, sent i juli, ha en diskussion om säkerhetsaspekter kring läkemedel som används i den verkliga kliniska vardagen. Detta, fru talman, parat med en granskning av förfalskningar av läkemedel och de problem som det kan innebära är just någonting som en så stor patientgrupp som KOL-patienterna verkligen är betjänt av.
Det är nämligen den typ av folksjukdomar som man uppfattat att 400 000-700 000 svenskar lider av som de kriminella ligorna riktar in sig på när de förfalskar läkemedel. Just Europaengagemanget från den svenska regeringens sida, med socialministern i spetsen, är väldigt välkommet när det gäller att adressera patientsäkerheten för dem som har en folksjukdom av typen KOL.
På detta sätt tycker jag att man på alla tänkbara politiska områden har tagit ett övergripande ansvar för att hjälpa KOL-patienterna framåt. I nästa inlägg ska jag ställa en fråga som handlar om med vilken rätt vi kan ta ut vissa patientgrupper framför andra och om hur Ylva Johansson ser på den möjligheten att prioritera mellan patientgrupper.