Carl Bildt (M):
Ulf Holm har frågat mig vilka initiativ jag avser att ta för att EU:s ståndpunkt gentemot Burma skärps och för att den burmesiska regimen ska släppa alla politiska fångar. Vidare ställs även frågan vilka åtgärder som jag kommer att vidta för att ett globalt vapenembargo mot Burma ska bli verklighet. Slutligen frågar Ulf Holm vilka initiativ jag ska ta för att stärka den burmesiska demokratirörelsen. Ulf Holm uppmärksammar den mycket svåra situation som råder i Burma och tar upp frågor som jag själv också ser mycket allvarligt på.
Hösten 2007 tog jag därför initiativ till att EU tillsatte ett särskilt sändebud för Burma i syfte att på ett mer kraftfullt och samordnat sätt föra en aktiv EU-politik. Som Ulf Holm konstaterar är Burma i dag ett av de fattigaste och mest korrupta länderna i världen. I landet råder såväl en allvarlig humanitär kris som en oacceptabel politisk situation. Det politiska förtrycket är omfattande. Yttrandefrihet, tryckfrihet och föreningsfrihet saknas och godtyckliga arresteringar förekommer.
Antalet politiska fångar uppgår nu till över 2 100. Den inhemska opposition som har funnits och tidvis växt sig relativt stark har kvästs. Under året 2008 dömdes bland annat 23 medlemmar ur den så kallade generation 88-studentrörelsen till 65-åriga fängelsestraff. Burma har endast ratificerat två av de nio centrala konventionerna om mänskliga rättigheter.
Orsaken till landets djupt tragiska utveckling ligger entydigt i den politik som de olika militärregimerna har fört. Förutsättningarna för en demokratisk utveckling är tyvärr ytterst begränsade, vilket också folkomröstningen 2008 om en ny konstitution tydligt illustrerade. Konstitutionens utformning säkerställer fortsatt militär närvaro och kontroll. Det är i hög grad osäkert i vilken grad valet, som ska hållas i enlighet med den nya konstitutionen, kommer att innebära en reell öppning av det politiska landskapet.
Vi måste noga analysera vad som sker före, under och efter valet för att kunna avgöra om det trots allt finns möjligheter för att öka det demokratiska utrymmet i Burma och hur vi i sådana fall bäst kan stödja en sådan utveckling. Ulf Holm frågar mig om EU:s gemensamma ståndpunkt mot Burma och den årliga översyn som inom kort kommer att göras av ministerrådet. Ståndpunkten som den är utformad reglerar redan i dag en av EU:s mest långtgående sanktionsregimer.
Efter den så kallade saffransrevolutionen 2007 skärptes sanktionerna ytterligare för att förstärka den kraftiga kritik som det internationella samfundet riktade mot regimens oacceptabla behandling av fredliga demonstranter. Inom EU bevakas utvecklingen i Burma noga, och det finns beredskap att ytterligare skärpa den gemensamma ståndpunkten om situationen förvärras. Det är dock viktigt att sanktionerna är så utformade att de drabbar regimen och dess intressen och inte den redan mycket utsatta befolkningen.
Jag vill också nämna att möjligheterna till sanktionslättnader eller incitament har diskuterats. Jag anser att denna möjlighet fortsatt bör finnas för att EU så effektivt som möjligt ska kunna få genomslag för sin politik. Utöver att EU kan ha ytterligare sanktioner i beredskap handlar det också om att upprätthålla momentum i det internationella engagemanget. Det är viktigt att FN-processen fortgår, och EU ger denna sitt fulla stöd.
Jag välkomnar att olika FN-sändebud redan i år har gjort tre besök till landet och att FN:s generalsekreterare har en hög beredskap för ett återbesök om rätt förutsättningar föreligger. De som framför allt har möjlighet att påverka Burma och bidra till en positiv utveckling är de inflytelserika aktörerna i regionen: Kina, Indien och Asean. Förhållandena i Burma är därför en fråga som regelbundet förs upp i samtal med dessa.
EU:s särskilda sändebud Fassino har som viktigaste uppgift att agera stöd för FN-processen, inte minst genom att försöka förmå övriga länder i regionen att verka mot samma mål. Även inom ramen för Asia-Europe meeting, ASEM, finns goda möjligheter att föra dialog med de regionala aktörerna om Burma. Vid nästa utrikesministermöte i Hanoi i maj kommer jag tillsammans med det tjeckiska EU-ordförandeskapet att även ha ett särskilt möte med företrädare för Burmas regering.
I detta sammanhang kommer EU:s krav på demokratisk utveckling och frisläppande av alla politiska fångar självklart att föras fram. Frisläppande av politiska fångar i Burma är ett fundamentalt krav från vår sida och en förutsättning för en trovärdig och genuin försoningsprocess. Det är också ett krav som FN:s olika sändebud kontinuerligt tar upp vid sina besök. Jag kan försäkra att vi kommer att fortsätta med ett starkt tryck mot regimen i Burma på denna punkt.
Ulf Holm tar upp frågan om ett globalt vapenembargo mot Burma. Att ett land i ständig humanitär kris enligt vissa siffror lägger så mycket som 40 procent av sin bnp på den militära apparaten är oacceptabelt. Inom EU är det en självklarhet att ett vapenembargo föreligger mot Burma. Många andra länder har också vapenembargo, bland annat USA och Kanada. I dagsläget är det dock tyvärr inte troligt att ett internationellt vapenembargo skulle få tillräckligt stöd inom FN.
EU har dock uppmanat internationella samfundet att införa ett embargo av det slag som EU har. Jag håller med Ulf Holm om vikten av att stödja den burmesiska demokratirörelsen. Sverige försöker redan på olika sätt stödja det civila samhället, bland annat genom enskilda organisationer i Sverige som verkar för demokratifrågor och till exilbaserade oppositionella organisationer.
Mycket av det aktuella stödet tar sikte på att förmedla relevanta kunskaper och erfarenheter till främst demokratiförespråkare och exilorganisationer som arbetar för en demokratisering av Burma. Det är också angeläget att fortsatt stödja det burmesiska folket genom humanitärt bistånd samt skapa förutsättningar för fattiga människor att förbättra sina levnadsvillkor. Under 2008 uppgick det totala svenska stödet till Burmas folk till drygt 140 miljoner kronor. Slutligen vill jag tacka Ulf Holm.
Eftersom jag nu bara har fem sekunder kvar tackar jag honom en gång till.