KBLab/rixvox huggingface dataset:
Carina Adolfsson Elgestam (S):
Ministern säger i sitt svar att vår varuexport rasade med 17 procent 2009, som ett resultat av finanskrisen. Det ledde till en kraftig inbromsning i tillväxten och till att tusentals jobb gick förlorade. Så var det tyvärr. Visst var det också så att en hel del företag, precis som ministern skriver i sitt svar, reste sig igen och kunde återanställa.
Framför allt fick de tillbaka delar av sina ordrar, vilket var positivt. Men det var långt ifrån alla som kom tillbaka upp till 100 procent, eller 110 som man kanske låg på innan.
Det ministern uttalade 2010 och som i svaret sägs vara en ambitiös vision var att vi skulle fördubbla exporten till 2015. Ministern uttryckte denna vision 2010, och jag tycker fortfarande att det var ett väldigt bra förslag. Tyvärr är det en lång resa kvar, kan man konstatera.
Jag säger "tyvärr" eftersom detta i allra högsta grad handlar om företagande och jobb i Sverige. Ministern säger bland annat i svaret: Vi har sänkt bolagsskatten, och vi har slagit ihop Exportrådet med Investeringsfrämjandet. Då kan jag inte låta bli att tänka på alla företag hemma i Kronoberg som är små och medelstora.
För dem tror jag inte att något av dessa två förslag är till något större gagn precis just nu när de ligger och balanserar med ordrar som inte kommer in och när de lägger varsel. De har ingen glädje av sänkt bolagsskatt som kommer att träda i kraft i framtiden, och de är inte den typen av stora företag. Tyvärr, Gunnar Andrén, hörde jag mycket tydligt vad du sade i ditt inlägg.
Det var förvisso väldigt många kloka ord, men det handlade om de stora företagen. Vi har så väldigt många små och medelstora företag som är ute på marknaden, men det är fler som kan komma ut på marknaden. Det är för att fler ska komma ut på marknaden som det behövs förslag och åtgärder.
Om nu inte Gunnar Andrén här i kammaren vill begära eller kräva åtgärder kan vi från oppositionen göra det. Det är faktiskt hög tid.
Det är bråttom att vi kommer till skott med konkreta åtgärder för hur vi kan få ut fler av de företag som nu kanske känner osäkerhet över om de vågar ta steget eller inte, just för att marknaden ser ut som den gör - inte minst i vårt närområde, vilket Börje Vestlund var inne på.
Det är sådana konkreta åtgärder som åtminstone jag upplever, fru talman, saknas i det här svaret. Här är ett gyllene tillfälle. Vad säger ministern till underleverantörerna i Småland som just nu lever under en ganska stor osäkerhet? Det gäller inte bara Kronobergs län utan hela Småland, vi har väldigt mycket industrisysselsättning där.
Vi vill gärna fortsätta i och med att det finns en hel del högteknologi där, och det finns väldigt mycket som går att utveckla inför framtiden. Jag vet - det har gjorts undersökningar - att det finns mer än 400 företag som, om man bara hjälper dem lite på traven med vissa insatser, skulle kunna komma ut och nå nya marknader. Är ministern beredd att vidta några konkreta åtgärder?
Carina Adolfsson Elgestam (S):
Ministern säger att det ska kosta för företagen att få rådgivning.
Då får väl ministern uppdatera mig, för jag vill minnas att den lokala exportrådgivningen i den första inledande fasen är kostnadsfri och att den politiken är mycket medveten för att en liten företagare ska våga ta steget att åtminstone gå på en rådgivning.
Jag hoppas att ministern inte har för avsikt att ändra detta, utan att den första inledande rådgivningen även fortsättningsvis kommer att vara kostnadsfri. Jag tror att det betyder oerhört mycket.
Jag tänker särskilt på underleverantörerna och Undexo exempelvis med allt sitt tekniska kunnande som just pekar på att de känner och upplever att det inte finns några riktade insatser från samhällets sida för att företagen ska våga ta steget.
Vi kanske är i ett sådant läge, ministern, att man ska sätta sig ned, fundera och försöka hitta lite riktade insatser så att fler kommer ut, exempelvis våra underleverantörer, och vågar ta steget. Hur kan vi få de omkring 400 som har potential att växa att våga ta steget?
Vad kan samhället bidra med där? Jag tror att det är oerhört viktigt. Sedan upplevde jag inte att ministern hade något svar att ge till alla de små och medelstora företag som nu lägger varsel på grund av att de har tappat order, eller rättare sagt inte får tillräckligt med nya. Detta är oroväckande för framtiden.
Gunnar Andrén sade: Det är aldrig fel att göra rätt. Det behöver vi göra nu.
Carina Adolfsson Elgestam (S):
Frågan om exportfrämjande är en fråga som handelsministern och jag har debatterat flera gånger här i kammaren. Vi är överens om vikten av den frågan och också om att sätta höga mål. Men om man nu ser att man inte uppnår det målet, att det inte går på den tiden, får man väl göra en liten revidering.
Det är en uppmaning till ministern: Revidera målet! Vi tycker fortfarande att det är bra att vi kan öka vår export och framför allt gärna fördubbla den. Så långt är vi överens.
Jag tycker att det är intressant när ministern med anledning av handelsdeklarationen säger att det får i gång såväl organisationer som företag att tänka på hur de kan bli bättre och vassare. Jag tror att det var de ord ministern använde.
Då kan jag inte låta bli att fundera: Hur kan det komma sig att regeringen och ministern inte lyssnar in vad man säger ute i samhället? Jag ska bara visa på några exempel. Undexo, det vill säga Sveriges underleverantörer, betyder oerhört mycket för att vi ska komma ut på nya marknader.
De har under flera år uttryckt att det för deras del skulle vara bra med en exportcheck, för att kanske uppnå den fördubblade exporten till 2015. Jag har inte sett någonting kring detta från regeringens sida.
Någonting annat som de framför är att man skulle kunna ha exportmentorer. Det kunde kanske också vara ganska intressant. Ett annat förslag är att ge stöd till gemensamt mässdeltagande. När utländska företag är på mässa i Sverige har de stöd från sitt hemland för att vara där.
Detta är bara några exempel på hur man skulle kunna använda offentliga medel så att fler företag kommer ut på nya marknader. Det skulle vara bra om ministern i sitt nästa anförande kunde kommentera det lite grann, just med tanke på att ministern i sitt anförande nämnde att hon inte utesluter att det kan komma fler åtgärder. Det ser vi i så fall fram emot.
Jag vill då lägga till att det brådskar eftersom arbetslösheten i Sverige ökar. Man kanske inte ska använda ordet lavinartat, men det går snabbt.
Jag kommer från Småland, där vi är oerhört exportberoende, och det är där arbetslösheten ökar mest just nu, inte minst i mitt hemlän där många små och medelstora företag har stora problem på grund av att de tappar marknadsandelar.
Jag vill säga till Hans Rothenberg, som använde bland annat Tyskland som exempel, att Tyskland verkligen har jobbat med exportfrågan. De har kört om Sverige och tar marknadsandelar. Det är väl ett av hoten mot Sverige. Vi behöver titta på hur Tyskland jobbar. Hur kommer det sig att de tar marknadsandelar, alltså ökar sin export i förhållande till vad Sverige gör?
Carina Adolfsson Elgestam (S):
Det känns lite osäkert vad ministern egentligen menar. Å ena sidan säger ministern att hon är beredd att revidera. Å andra sidan säger ministern att hon mer eller mindre är nöjd, i alla fall utifrån att ministern uttrycker att det för tillfället är tillfredsställande med den budget som är avsatt för just exportfrämjandet.
Jag vill påstå från vår sida att vi inte tycker att det är tillfredsställande. Det var just därför som vi hade 25 miljoner mer i vårt budgetalternativ. Just de 25 miljonerna skulle man kunna använda till mentorer. Då skulle man till exempel kunna ha en mentor anställd i varje län i hela Sverige.
Bara det skulle öka möjligheterna att fler företag kommer ut på nya marknader eller får möjlighet att växa, som det också kan handla om. Om man gör en inventering kan man se att det i Sverige i dag finns ungefär 400 företag som med rätt puff skulle kunna komma ut på nya marknader och som verkligen har sådana möjligheter.
Jag kan också mot bakgrund av vad ministern säger i sitt svar konstatera att vi alltid tar för givet att hela regeringen står bakom alla beslut som tas i regeringen. Ministern pratar om vikten av konkurrensneutralitet vad gäller svaveldioxiddirektivet, och det instämmer vi i fullt ut.
Men för företagen nere i södra Sverige önskar åtminstone jag konkurrensneutralitet även vad gäller elprisområden, för det är ett stort hot mot den elintensiva industrin vad gäller möjligheterna till export och tillväxt.
Carina Adolfsson Elgestam (S):
Det här är en oerhört viktig fråga. Det är inte okej att den som har blivit dömd till rättspsykiatrisk vård kan fortsätta att begå brott. Det känns lite grann som att det finns en öppning i det svar som ministern avger här i kammaren i dag - det måste bli en skärpning i lagstiftningen.
Vi ska komma ihåg att de personer som har blivit dömda till rättspsykiatrisk vård inte är vilka som helst. Det är personer som har en grav sjukdom som gör att de på olika sätt begår handlingar som de inte riktigt kan stå för; så kan man väl säga.
Vi vanliga svenssonmedborgare har ofta läst i tidningar om dessa handlingar och sagt: Hu, vad hemskt att detta händer! Dessa personer ska bli rehabiliterade för att de så småningom ska kunna komma tillbaka i ett samhälle när detta är möjligt.
För dem ska det naturligtvis finnas en möjlighet att använda modern teknik som datorer och mobiltelefoner. Problemet är att lagstiftningen inte följt med utvecklingen. I grunden bygger nuvarande lagstiftning på en lag från 1991, men var och en vet att det har hänt ganska mycket med telefoni sedan 1991.
Vi gjorde en liten skärpning i lagstiftningen 2006 med tro och förhoppning att det skulle lösa problemet. Bevisligen har det inte blivit så, utan vi kan se att det kontinuerligt begås brott från insidan.
Det handlar om knarkaffärer och barnpornografi, och det handlar om förföljelse av personal som jobbar på våra kliniker. Det är alltså också en arbetsmiljöfråga. Utifrån detta är det oerhört viktigt att vi får en förändring till stånd.
Jag ska delge ministern och kammaren senaste nytt från en av klinikerna som har haft besök av Socialstyrelsen, myndigheten som ska göra uppföljningar. Det är inget problem eller kritik kring det.
I det här fallet har myndigheten beslutat och meddelat den här kliniken att de omedelbart ska upphäva det generella mobiltelefonförbudet samt förbud som rör annan elektronisk kommunikationstjänst. Då ska vi veta att på den här kliniken har man ordningsregler.
Man har begränsat möjligheten för de dömda att använda egen mobiltelefon på sitt rum dygnet runt, men man har sett till att alla har tillgång till både dator och telefon. Ändock säger Socialstyrelsen att det inte är okej.
Det är klart att det finns en risk att en och annan av de dömda för dessa allvarliga brott försätter att hålla på med det de gjort innan. De har svårt att låta bli, även om de så vill. Det blir på ett eller annat sätt en dragning till att fortsätta med det.
Carina Adolfsson Elgestam (S):
Det är glädjande att ministern här i kammaren nu uttrycker att nuvarande ordning inte är tillfredsställande. Det känns som en öppning, som att vi är på rätt väg. Det är naturligtvis bra om chefsöverläkaren har befogenheter.
Men möjligtvis kan jag känna mig lite bekymrad över det som står i utredningsförslaget. Den här typen av verksamhet, som en dömd brottsling kan fortsätta med, bygger ju på att man gör det i skymundan, i hemlighet, för att det inte ska upptäckas.
Det skulle bli ett bekymmer om vi skulle bygga en lag och ett system på att det först ska upptäckas innan chefsöverläkaren kan handla. Det är nog viktigt att lagstiftningen ger möjlighet att här jobba förebyggande, för det gör man ju i annan vård.
Sedan ska man också tänka på att om de här personerna inte hade blivit dömda till rättspsykiatrisk vård hade de suttit i ett vanligt fängelse.
Då hade en helt annan lagstiftning gällt, och de hade inte alls haft samma tillgång till elektronisk kommunikation. Man ska komma ihåg att det är en skillnad där. Det visar bara på hur viktigt det är att få till stånd en ändring i lagstiftningen.
Jag vill åter komma tillbaka till att det inte bara handlar om den person som är dömd utan också om arbetsmiljön för dem som jobbar på rättspsyk, som via mobiltelefon kan bli förföljda och kartlagda, både de själva och kanske deras familjer. Det kan vara ganska så obehagligt för den enskilda personen.
Det är också ett skäl för att få ordning på frågan när det gäller det som är kopplat till elektronisk teknik. Därtill finns det brottsoffer ute i samhället som kan bli förföljda på olika sätt.
Också detta att narkotika lättare kan komma in på klinikerna och att man via elektronisk teknik kan planera knarkaffärer ute i samhället är ett bekymmer. Det finns alltså många argument för att det är viktigt att vi får en skärpning av lagstiftningen. Nu känns det i alla fall som att ministern är beredd att ta ett steg framåt. Ministern säger att remissvaren nyligen har kommit in.
Det var väl i november månad, och det är väl över hundra remissvar om jag förstått det hela rätt, så de tar väl tid att sammanställa. Men det är bråttom för den här brottsligheten pågår hela tiden.
Carina Adolfsson Elgestam (S):
Jag vill tacka ministern för svaret och framför allt för att ministern nu säger att det ska bli en förändring och en skärpning i rättighetslagstiftningen vad gäller den elektroniska kommunikationen.
Det är viktigt att det finns begränsningar så att man klarar ut det här på ett bra sätt för alla, såväl brottsoffer som personal och de som är dömda. Jag ser fram emot det och hoppas att ministern arbetar skyndsamt med detta så att man inte kan fortsätta att begå exempelvis barnpornografiska brott.
Jag vill avslutningsvis passa på att skicka med ministern en annan fråga som hänger samman med detta. Det är att Socialstyrelsen nu har meddelat den här kliniken att man omedelbart måste ta bort larmbågarna därför att det uppfattas som kränkande med den typen av kroppsvisitering. Det oroar mig oerhört mycket. Själv flyger jag en hel del och går igenom larmbågar varje gång som jag ska flyga.
Jag upplever det inte som något som helst kränkande.
Kan man från säkerhetsaspekt på många olika sätt använda larmbågar på våra rättspsykiatriska kliniker tror jag att det är till gagn för alla, inte minst för dem som inte har så jätteallvarliga sjukdomar och som kan känna en rädsla för vad de som är mer sjuka kan ställa till med om de får gå fritt utan att passera en larmbåge. Fru talman!
Det sista är ett medskick till ministern, som jag vill tar till sig problematiken även i denna fråga i samband med arbetet för en förbättrad lagstiftning på det rättspsykiatriska området vad gäller dömda brottslingar.
Carina Adolfsson Elgestam (S):
Varsel om uppsägning av tolv anställda. Varsel om uppsägning av 40 anställda. Varsel om uppsägning av 130 anställda. Detta är några av de rader man har kunnat läsa i Kronobergs medier och också kunnat höra via radio och Smålandsnytt under den senaste månaden. Det börjar bli lite av vardagsmat.
Det är klart att detta är allvarligt. Det är bra att ministern i sitt svar pekar på att detta handlar om människor, om var och en av dem som nu har blivit varslade, som går och funderar och är oroliga inför framtiden: Hur ska det gå för mig och min familj?
En del av dessa människor kommer naturligtvis ganska snabbt att få ett jobb på ett annat företag, medan den breda majoriteten förmodligen i den strukturomvandling som vi nu ser inte kommer att få den möjligheten.
Det sker en tydlig inbromsning i ekonomin och industrisysselsättningen. Det var vad Arbetsförmedlingen presenterade för bara några veckor sedan. Så sent som i juni hade vi senast debatt här i kammaren om läget i Kronobergs län.
Redan då hade Arbetsförmedlingen pekat på att man trodde att det kunde bli uppemot 400 färre arbetstillfällen i Kronobergs län under 2012. Hittills i år har 1 279 personer blivit varslade.
Kronoberg är förvisso ett litet län, men i hela länet är 8 575 personer långtidsarbetslösa. Det är ganska allvarligt, och det är en fördubbling gentemot hur det såg ut samma tid 2006. Då hade vi massarbetslöshet.
Jag vet inte vilket ord man ska använda i det här sammanhanget, men i vilket fall som helst måste någonting göras, och det är bråttom. Det finns inte tid eller utrymme att vänta.
I sitt svar säger ministern att utgångspunkten för den regionala tillväxtpolitiken är att man i regionen har den bästa kunskapen om vad som behöver göras för att skapa fler jobb i Kronoberg. Så kan man nog resonera i ett normalt läge, det vill säga när arbetslösheten ligger på 1-2 procent, för då är det självreglerande.
Då kan man klara det på regional basis. Men i den situation vi är i nu måste det till nationella åtgärder, och det måste vara en nationell angelägenhet. Arbetsförmedlingen har i dag ett uppdrag att i första hand jobba med dem som står längst bort från arbetsmarknaden. Det är en jätteviktig fråga.
Men i det läge vi har hamnat nu måste man fundera på att omvärdera hur Arbetsförmedlingen ska arbeta. De som nu kommer ut i arbetslöshet inom de närmaste månaderna har ett gigantiskt behov av hjälp.
Carina Adolfsson Elgestam (S):
Nu kom ministern själv in på det som är kopplat till min andra interpellation, det vill säga den om manuell glasindustri. Herr talman! Jag kan väl säga att jag är lite besviken över att ministern har buntat ihop de här två svaren till ett svar. Manuell glasindustri är en nationell angelägenhet, och den är betydelsefull. Det hade varit viktigt att få ägna hela den här tiden till att diskutera denna viktiga fråga.
I stället har man slagit ihop de här två frågorna. Det är faktiskt två helt skilda saker, och det är två helt olika utgångslägen. Med anledning av den manuella glasindustrin vill jag nämna den delrapport som nu har lämnats, Det nya Glasriket .
Där lämnas diverse olika förslag som man nu skulle kunna påbörja ett arbete med. Det handlar bland annat om att skapa en gemensam strategi och målbild för Glasrikets utveckling.
Det handlar om att skapa en specifik kontaktpunkt för frågor gällande glasrikeregionen som ansvarar för samordning på nationell nivå. Det handlar om att genomföra en kartläggning av möjliga energibesparingar och energiåtervinnande åtgärder inom glasindustrin.
Vidare handlar det om att genomföra en utredning angående de kommunalt/privat ägda flygplatserna, att snabbutreda möjligheterna att tidigarelägga en ombyggnad av vägsträckan Hovmantorp-Eriksmåla och att möjliggöra regionalt investeringsstöd inom glasrikeregionen under en begränsad tidsperiod.
Alla de här förslagen - det finns ytterligare några - ligger på regeringens bord. Det är enbart regeringen som kan agera för att det här ska verkställas. I sitt svar säger ministern att det ska slutredovisas i december 2014. Herr talman! Jag är rädd för att den manuella glasindustrin kanske inte kan vänta till 2014.
Om vi ska komma en bit på vägen vad det gäller manuell glasindustri måste vi nog ta tag i den här frågan och göra verkstad i vardagen ganska omgående. En del av de förslag som jag läste upp, som jag tog direkt från Det nya Glasriket , borde ministern och departementet sätta sig ned och diskutera med länsstyrelserna i Kalmar och Kronobergs län.
Man borde faktiskt visa på handling och inte bara på ord, som det är i det här fallet. Sedan ska jag gå tillbaka till det som handlar om varslen, övergripande i länet, och den höga arbetslösheten. Ministern säger bland annat att man gör kraftiga satsningar på utbildning. Ändå har man gjort neddragningar vad det gäller antalet utbildningsplatser på universitetet.
Jag får inte riktigt ihop det med att man satsar. Vad det gäller Arbetsförmedlingen är det viktigt att de har mycket resurser. Men samtidigt är det så att de i dagsläget har skickat tillbaka 140 miljoner för att man har konstruerat så knepiga regler att Arbetsförmedlingen inte kan nyttja de här pengarna. Det känns också oerhört allvarligt.
Då blir den konkreta frågan: Är man beredd att gå in och titta på hur regelverket tillämpas just när det gäller Arbetsförmedlingen, utifrån att det inte kan vara acceptabelt i det här läget att de skickar tillbaka pengar som de så väl behöver för att få människor att komma tillbaka i arbete?
Carina Adolfsson Elgestam (S):
Jag hör vad ministern säger, och utifrån de olika åtgärdsförslag som förvisso finns - jag läste upp några av dem som ligger på regeringens bord - uppfattar jag att ministern i dagsläget är nöjd med de möjligheter som finns allaredan i dag.
Jag har även full tillit till landshövdingarna i Kalmar och Kronobergs län och alla de andra som har varit inblandade när det gäller att arbeta fram det här, och det som möjligtvis förvånar mig lite är att de lyfter fram de här sakerna när den här möjligheten redan finns.
När det gäller den särskilda satsningen på besöksnäringen och resandet, det som ministern hänvisar till här med Tillväxtverket är väl de pengarna redan utdelade till några destinationer, men vad vi har förstått är inte Glasriket med på den banan.
Jag skulle vilja gå tillbaka till mina frågeställningar, både om den manuella glasindustrins framtid och om utvecklingsmöjligheter. Jag känner inte att vi har fått tillräckligt tydliga besked här i dag i debatten och inte heller vad gäller den ökade arbetslösheten i Kronobergs län och i dess närhet.
När man pratar om att det är på regional nivå man bäst kan arbeta med de här frågorna är det ju, precis som ministern själv sade, en global konkurrens och den måste vi möta. Då kan man inte bara stå och titta på, utan vi måste ha rejäla åtgärder. Det brådskar och måste ske här och nu. Det är bra att det finns satsningar på utbildning, men det måste till mycket mer och kraftigare satsningar som visar på handlingskraft.
Det är då man kan ta tag i det här, och en av de saker man behöver göra är att arbeta med exportfrågan.