Kent Persson (V):
Det är lite ovant för mig att komma så här sent på talarlistan. När man som opposition brukar granska och kommentera det regeringen föreslår känns det lite avigt att vara ute som sista parti i debatten.
Det innebär också att jag lite grann får lägga om hela min strategi och i mitt anförande, kommentera lite av det som har sagts från regeringspartierna och samtidigt försöka att baka ihop det med de förslag som Vänsterpartiet har. Jag får se hur jag lyckas med det.
När vi talar om näringspolitik borde vi egentligen tala om flera olika politikområden, alldeles som Liselott Hagberg sade. Det är grundförutsättningarna för att ha ett växande näringsliv som man behöver poängtera betydligt mer. Infrastrukturfrågorna är grundläggande för att få en tillväxt i Sverige. Vi ser att vi i dag har stora brister.
Jag tänker på järnväg och också på telekommunikationer. Stor vikt ska givetvis också läggas på arbetsmarknadspolitiken. Det handlar om skatter, juridik och så vidare. Därför är det intressant att se vilka förslag regeringspartierna lägger fram eller har föreslagit och tagit upp i diskussionen.
Man har inte med ett ord nämnt de grundläggande frågorna som infrastruktur, telekommunikation i hela landet och järnvägar för gruvnäringens utveckling. Man har heller inte talat om hur man vill förenkla de små företagens vardag i dag. Man har inte sagt ett ord om det. Det enda som man har lyft upp som konkret exempel är moms och restaurangnäringen.
Det är synd. Det vi kan se i dag som väldigt många småföretagare upplever som besvärligt är det ökade antal bluffakturor som kommer. Vi har förslag på att man ska se över det. Det handlar också om de felinbetalningar som i dag görs på skattekontot där man missat inbetalningen. Det behöver man också se över så att det blir lättare att få rätt när man har gjort fel.
Men ingenting kommer från regeringens sida när det gäller att förenkla. Vi har lagt fram förslag om att slopa sjuklöneansvaret de första 14 dagarna för småföretagarna. Det har vi drivit i tio års tid. Nu kan vi se att det är flera partier som tar upp den frågan. Men från regeringens sida kommer inte ett ord.
Vi har lagt fram förslag om att stimulera forskning och utveckling för de små och medelstora företagen genom ett skatteincitament. Regeringen talar om det, vi har lagt fram förslag. Vi har lagt fram förslag om att ge egenföretagarna möjlighet till en karensdag, det som regeringen slopade. Nu återkommer det igen.
Vi vill också se en bättre koppling mellan sjukförsäkringssystemet och det man får ut så att det åtminstone liknar det som man har som anställd. Inte heller där har regeringen lyckats presentera någonting. Detta är saker som på ett betydande sätt skulle förenkla för företagen och göra vardagen något enklare och lite tryggare. Men det kommer inte några förslag.
Vad talar man om? Jo, man talar i generella termer om innovationer och kunskapsdriven utveckling. Men det finns inte några konkreta förslag. Man talar om att prickskytte är bättre än bombmattor. Men det är bara lösplugg ni laddar med. Det finns ingenting konkret när det gäller den kunskapsdrivna utvecklingen. Jag ska inte säga att Vänsterpartiet har svar på alla frågor.
Det leder inte till innovationer. Vi kan möjligtvis få någon mer Nobelpristagare i Sverige. Det kan i och för sig vara trevligt. Men det leder inte till idéer som kan kommersialiseras på en marknad till nya produkter eller tjänster. Det är där tillväxten måste komma.
Där måste vi också se Sveriges regerings och statens roll i hela systemet. Vi måste ha mer statligt riskkapital som går in där det privata inte orkar med eller inte vill gå in. Det är vad man kallar dödens dal. Det är där idéer är i ett sådant stadium att det står och väger.
Man ser inte om det blir kommersiellt gångbart eller inte. Där måste staten gå in och ta ansvaret för att bygga demonstrationsanläggningar och testanläggningar. Jag väntar fortfarande på ett svar från regeringssidan. Det handlar också om innovativ upphandling, som Vänsterpartiet har tjatat om väldigt länge.
Det offentliga upphandlar för ungefär 600 miljarder per år. Att avsätta en del, ett par procent, av det till innovativa upphandlingar skulle på ett betydande sätt påskynda den tekniska utvecklingen och skapa nya innovationer. Det finns en rad områden där jag skulle vilja se förbättringar.
Det handlar framför allt om landstings- och universitetssjukhusens möjligheter att vara pådrivande för att få fram nya organisationer inom sjukvården eller nya mediciner genom att ha innovativ upphandling när det gäller läkemedel eller hjälpmedel. Det finns möjligheter inom en rad områden. De statliga myndigheterna skulle kunna göra betydligt mer.
Jag vill här och nu säga att det är en väldig skillnad på den teknikupphandling som sker i dag och som har skett under lång tid och innovativ upphandling. Vi måste ha klart för oss att det är en väldig skillnad. Det handlar om att beställa det som kanske inte i dag finns klart på marknaden, utan vi har någonting som vi vill ha som driver på utvecklingen i en viss riktning.
Det är vad vi måste göra. För att stärka forskningen bland de små och medelstora företagen vill vi ha ett skatteincitament för dem, vilket vi också har föreslagit i vår budgetmotion.
De förslag som vi har när det gäller riskkapital, forskning och utveckling och sjuklöneansvar måste vi ställa mot att sänka restaurangmomsen. Vad är det som driver den ekonomiska utvecklingen på ett sådant sätt så att vi har någonting som vi ska leva av också i morgon? Ja, inte är det restaurangmomsen. Vi måste skapa mervärde så att hela samhällets ekonomi kan växa.
Då kommer också turist- och besöksnäringarna att växa. När vi talar om den innovativa utvecklingen, som jag har varit inne på väldigt mycket, måste vi se över samordningen mellan det statliga riskkapitalet i dag. Det finns i dag utspritt på Almi, Innovationsbron, Inlandsinnovation och Fouriertransform.
När de ibland agerar inne på varandras områden förstår vi att det inte finns någon samordning över huvud taget. När de dessutom inte agerar där de borde agera, där det saknas kapital, måste det till en samordning av det hela. Det är en fråga som Vänsterpartiet driver i stor utsträckning.
Därför blir det väldigt förvånande när jag hör att staten inte ska lägga sig i detta. Jag tror att det var Johan Johansson som sade så här: Inget statligt stöd till vissa näringar. Men det är precis det regeringen har gjort när det gäller Volvo, till exempel.
Alldeles nyligen har man gått in med en satsning på 400 miljoner tillsammans med Volvo. Vi har Fouriertransform som ger ett direkt stöd till en viss bransch. Min fråga blir givetvis: Ska dessa läggas ned, eller ska de vara kvar? Eller är ni inte överens internt om hur det ska vara i framtiden?
Det blir alltså så att staten har ett givet ansvar där det privata inte klarar av det. Vi har det när det gäller landsbygdsutvecklingen och företagarna där. Vänsterpartiet har lagt fram en rad förslag som vi har presenterat här i budgeten vid olika tillfällen. Vi har en regering. Vi har lyssnat till Helena Lindahl som har förfasat sig över utvecklingen på landsbygden.
Men vi har ju en regering som driver på den utveckling som hon förfasar sig över. Det är under denna period som vi har lagt ned Försäkringskassan, och det är under denna period som Arbetsförmedlingen har försvunnit i många små kommuner. Vi har haft en interpellationsdebatt med Mats Odell tidigare när det gäller servicepunkter och Försäkringskassans agerande runt om i Sverige.
Ni sitter på makten. Ni har möjligheter att bedriva den politik som ni är här och pratar om, och ni gör inte det. Fru talman!
Jag har försökt hålla ihop det här på något sätt, och jag hoppas att jag har kunnat föra fram Vänsterpartiets syn på vad som behöver göras och samtidigt i viss mån kritisera den borgerliga politik som förs på näringspolitikens område.