KBLab/rixvox huggingface dataset:
Angelika Bengtsson (SD):
Frågorna som tas upp i vår reservation har vi försökt driva redan innan utredningen påbörjades. Försök inte komma med något annat! Jag tror att Niclas Malmberg vet att så är fallet. Vi har länge drivit på detta i den här kammaren. Det är bara att kolla i gamla protokoll om minnet sviker.
Återigen: Det handlar om en enskild motion. Det har ingenting med partiet att göra. Det är ingenting som jag, Aron och våra arbetande suppleanter i kulturutskottet driver. Vi har inte ens yrkat bifall till de motionerna. Vi kommer inte heller att göra det, för det är inte partiets politik. Partiets politik är den vi yrkar bifall till.
Det är den vi anför i talarstolen, ingenting annat. Om Niclas Malmberg har läst vår utgiftsområdesmotion och vår budget hade han vetat om detta. Frågan är: Har han läst vår partipolitik, eller läser han bara de enskilda motioner som läggs i den här kammaren?
Angelika Bengtsson (SD):
Jag kände mig nästan tvingad att begära replik på Lawen Redars anförande. Det stämmer att vi föreslår en ny utredning. Det har att göra med att vi tyckte att det i den utredning som är färdig fattades frågor redan innan den påbörjades.
Inte minst var det frågan om att se över granskningsfunktionen, hur man säkerställer ett sakligt public service och hur man säkerställer ett oberoende public service. Vi har ett annat synsätt på hur oberoende och saklighet säkerställs. Det kan man läsa i vår public service-motion, och jag redovisade en del i mitt anförande.
Det är just därför vi vill ha en ny utredning eftersom vi anser att flera saker fattades i den utredning som är klar. Just därför vill vi ha en ny utredning. Varför ville inte Socialdemokraterna se helhetsbilden, se över helheten, när möjligheten fanns? Man valde ut vissa saker men glömde bort de mest väsentliga.
Varför glömde man bort vissa delar?
Angelika Bengtsson (SD):
Den nya modellen finansieras via skattsedeln. Sverigedemokraterna var först med att föreslå den formen. Vi lade fram det förslaget under flera år i Sveriges riksdag. Det var inte vi som ändrade oss när det gäller finansieringsmodellen. Vi hade önskat att man hade tittat på helheten innan man tittade bara på finansieringsmodellen. Vi har varit öppet kritiska till den saken.
Man skulle ha börjat i andra änden. Nu blir det att köpa grisen i säcken. Det finns en finansieringsmodell. Den säkerställs först. Därefter ska sakligheten och oberoendet säkerställs. Skulle man inte ha börjat i andra änden? Är det inte det vi borde ha tittat på från första början?
Varför vi har en reservation och vill ha en ny utredning är därför att vi anser man var för sent ute. Man kanske skulle ha börjat tidigare med utredningen. Den skedde verkligen i sista sekund. Det är vad vi ser nu.
Angelika Bengtsson (SD):
Ja, det finns ett högt förtroende för public service, framför allt om man jämför med de kommersiella medierna. Det gäller inte minst i den pågående debatten om fake news och vad som är korrekta fakta och inte. Vi ser dock att oberoendet behöver stärkas ännu mer för att de som fortfarande inte är övertygade om vad public service ska göra och inte göra ska få ökat förtroende. Allt detta hänger ihop.
Public service ska ju finnas för att man ska kunna lita på det som sägs i SVT, Sveriges Radio och UR. Det är därför vi har public service. Om man inte har förtroende för den kan man lika gärna lägga ned allt. Detta är dock ingenting vi vill. Vi vill stärka de redan höga förtroendesiffrorna ännu mer. Det är därför som vi har förslag om en ny utredning och därför yrkar vi avslag på propositionen.
Frågan är varför övriga partier inte vill höja de redan höga förtroendesiffrorna ännu mer.
Angelika Bengtsson (SD):
Vi lever i en föränderlig värld. Vi vet inte vilken teknisk utrustning vi kommer att ha eller hur den tekniska utvecklingen kommer att se ut om sex, åtta eller tio år. Därför vill vi inte låsa fast oss i långa sändningstillstånd, utan vi vill ha så korta sändningstillstånd som möjligt för att public service-bolagen ska kunna hänga med i utvecklingen.
Jag tycker att det är tråkigt att man vill låsa sig vid en viss teknisk utveckling under en tioårsperiod. Vi vet inte vad vi har på skrivbordet om tio år. Det är därför vi säger nej till detta. Vi har en kontinuerlig dialog med public service-bolagen, vilket jag tror att alla vi kulturpolitiker har.
I denna dialog prövar vi våra förslag för att se vad bolagen tycker om dem, om förslagen är trovärdiga och om bolagen kan gå med på dem. Detta görs för att höja förtroendesiffrorna ännu mer och för att säkerställa att oberoendet verkställs. Vi gör detta för siffrornas skull. Vi gör det för att publiken ska känna tillit.
Vi gör det för att förlänga det armslånga avståndet mellan oss och public service-bolagen. Det är därför vi går fram med de förslag vi har. Att inte ha tilltro till en dialog eller till den tekniska utvecklingen är inget jag står för. Jag tror på det här, och därför lägger vi fram dessa förslag.
Jag tror verkligen på att de förslag som vi lägger fram, om bland annat en ny utredning, kommer att leda till höjda förtroendesiffror för bolagen och att public service-bolagen får ett större oberoende.
Angelika Bengtsson (SD):
Vi är många här i dag som har talat om hur viktigt oberoendet är för public service, och jag ställer mig verkligen bakom det. Jag nämnde det i mitt anförande, och min kollega ska alldeles strax tala mer om det. Jag skulle vilja tala lite om hur man känner att public service är oberoende. Det hänger ihop med saklighet.
Känner konsumenterna att public service är sakliga i sin produktion och i vad de förmedlar tror de på public services oberoende, och det är därför de känner hög tillit till public service-bolagen. Varför vill då inte Centerpartiet ställa sig bakom våra reservationer som vill öka oberoendet?
Varför vill man som centerpartist inte göra mer för att fler ska dras till public service och det innehåll som de producerar i stället för att de ska dra sig till andra medier? Public service-bolagen har fortsatt väldigt höga förtroendesiffror, men precis som vi har poängterat i tidigare debatter är dessa siffror på nedåtgående.
Det har inte lyfts fram i dagens debatt, men det är ett faktum. Varför vill Centerpartiet inte göra mer för att säkerställa att den nedåtgående trenden vänds uppåt igen?
Angelika Bengtsson (SD):
Vi vill ju utöka Granskningsnämndens funktion just för att säkerställa sakligheten. Vi vill ha kortare sändningstillstånd för att bolagen inte ska lägga sig platta för den tekniska utvecklingen åtta eller tio år framöver. Vi vill fortsätta att ha årliga budgetunderlag för att se vad som produceras.
Vi har många förslag, till exempel saklighetsprövning och exponering av rättelse. Vi har många förslag bland våra reservationer som skulle säkerställa ett oberoende public service. Per Lodenius och Centerpartiet behöver inte känna oro.
Varför vill man inte göra mer för att säkerställa att fler vänder sig till public service? Det är ett faktum att förtroendesiffrorna fortfarande är höga, men det är också ett faktum att de är på väg ned.
Varför vill inte Centerpartiet göra mer för att trenden ska vända uppåt igen?
Angelika Bengtsson (SD):
Jag tackar för frågorna. Vi kan se att brexit inte blev så lyckad som vi hade hoppats. Just därför väntar vi med en swexit tills vi ser att det fungerar bättre. Vår hållning i frågan är att EU ska vara ett samarbete. EU ska inte bli en federal stat, som vi ser närmar sig. Var ska beslut fattas?
Ska de fattas av våra nationella lagstiftare, det vill säga av oss som representerar folket i denna kammare, eller ska de fattas i Bryssel av utländska politiker som jag inte har röstat fram och som svenska folket inte har röstat fram? Det är väl den verkliga frågan. För Sverigedemokraterna är det självklart att beslut om lagstiftning ska fattas i denna kammare och inte av någon annan.
Det som EU ska hålla på med är ett samarbete inom inte minst klimatområdet. Även inom försvarsområdet kan man ha ett samarbete. Men det ska stanna vid just ett samarbete och ingenting mer. Det är också svaret på frågan om försvarssamarbete som Wallmark ställde.
Angelika Bengtsson (SD):
Samarbete ska vara just samarbete. Om man är med i ett samarbete som man inte kan lämna, är det ett bra samarbete då? Eller ska man ingå ett samarbete frivilligt och kunna lämna det när man vill, när man känner att man inte delar åsikter med andra och inte längre kan stå för det som samarbetet handlar om? För mig är det en bra sammanfattning av hur brexit har fungerat. Brexit har inte fungerat.
Det visar också svårigheter med just EU-staten som den har blivit, att man inte kan lämna den när man så önskar. När man har haft ett demokratiskt val om att lämna EU och inte kan göra det är det ett problem. Jag tror att det är jätteviktigt att man har ett starkt nordiskt samarbete även i EU. Men låt oss då förstärka det även utanför EU inom exempelvis Nordiska rådet.
Jag hann inte ta upp de baltiska länderna i mitt anförande. Inte minst med tanke på det hot som vi ser från Ryssland är det oerhört viktigt att de nordiska länderna samarbetar ännu tätare än i dag med de baltiska länderna. Jag tror att vi båda har samma åsikt i denna fråga.
Angelika Bengtsson (SD):
Ett OS eller inte är väl den stora frågan som många vill ha svar på. Stockholms stad sa först ja, sedan nej, sedan ja. De kommer dock inte att budgetera något för det. Staten var först tyst, sedan tyst och sedan kom ett ja till att finansiera den yttre säkerheten och visumhanteringen.
Många varnar dock för att den kostnadskalkyl som tagits fram är rejält underdriven - det gäller både IOK:s budget på 13 miljarder och vad vår yttre säkerhet skulle kosta. Med tanke på de neddragningar som görs på Polismyndigheten vill jag ställa frågan: Vilka garantier ger regeringen för att OS inte kommer att ta resurser utöver dagligt arbete från till exempel polisen?
Och vilken kostnad räknar man med att det blir för till exempel den yttre säkerheten?
Angelika Bengtsson (SD):
Det är lite märkligt att man inte har en kostnadskalkyl redan nu. Om man vill ha så bred politisk enighet som möjligt är det ju detta man ska ta ställning till. Det är därför vi inte har kunnat ge ett svar, även om vi varit försiktigt positiva, för vi har inte fått alla svar om vad kostnaden skulle betyda och hur stor den skulle komma att vara.
Kan statsrådet garantera att inga skattemedel kommer att gå in om vi står med ett underskott efter ett avslutat OS?
Angelika Bengtsson (SD):
I vårbudgeten annonserade regeringen att folkbildningsanslaget ska flyttas från kulturbudgeten till utbildningsbudgeten. Det är viktigt att skilja på vad bildning och utbildning är för något.
Bildning kan definieras som utveckling av personligheten och odling av själsliga förmågor, medan utbildning kan inkludera bildning men i första hand avser en process där en individ systematiskt tillförskansar sig kunskaper och färdigheter. Bildningsuppdraget är mycket viktigt, och en placering av folkbildningsanslaget i kulturbudgeten är motiverad.
Min fråga är: Hur ser kulturministern på att en så stor del av kulturpolitiken flyttas från kulturområdet i riksbudgeten, och varför gör man denna förflyttning?
Angelika Bengtsson (SD):
I måndags kom public service-propositionen, som många av oss har väntat på. Många förslag - de flesta, faktiskt - går mer eller mindre på utredningens linje. Däremot är förhandsprövningen omdiskuterad. Förhandsprövningen går ut på att en ny tjänst som ska användas mer än tolv månader ska godkännas av en myndighet som ligger direkt under regeringen.
Regeringen har alltså möjlighet att avgöra vilket utbud av tjänster som public service-bolagen ska använda sig av. Regeringen vill nu återigen utreda frågan och flytta den framför sig. Varför gör man det? Sveriges regering har dessutom flera gånger kritiserat andra länder som man anser detaljstyr public services innehåll från politikernas håll.
Vad är då skillnaden mellan Sveriges förhandsprövning och den detaljstyrning av public services innehåll man kritiserar andra länder för?
Angelika Bengtsson (SD):
Tack för svaret, Amanda Lind! Regeringen menar att man inte har för avsikt att detaljstyra public services innehåll och att man kommer att ha en intern och fungerande hållning om armlängds avstånd i dessa ärenden. Men har man tänkt igenom vad som skulle kunna hända med ett sådant system i ett scenario där en framtida regering vill missbruka denna bestämmelse för att just detaljstyra public service?
Angelika Bengtsson (SD):
Jag ska försöka att svara så gott jag kan under dessa minuter. När det gäller beskrivningen av verkligheten är jag lite förvånad över att man kritiserar detta, eller över att jag får en fråga om det.
Det kan inte vara någon nyhet för någon i denna kammare att de kritiska rösterna har ökat, att fler är öppet kritiska till public service och att fler är öppet kritiska till om - eller kanske att - public service är vänstervriden. Den kritik jag riktar mot public service kan man läsa om i vår politik. Det är därför vi har flera reformförslag - just för att gå tillbaka till sakligheten och oberoendet och för att public service ska stå sig stark.
Jag tycker att public service ska vara - och är - en del av vår demokrati. Vi ska ha public service, och detta är heller inte någonting som jag eller mitt parti har ifrågasatt. Tycker inte Christer Nylander att man måste lyssna på de kritiska rösterna? Ska man bara bortse från dem som är kritiska? Är Christer Nylander nöjd med dagens public service?
När det gäller retorik och samband med att vi har förslag på stora reformer förvånar det mig faktiskt att inte fler partier har det. Med tanke på den snabba medieutveckling vi har och med tanke på hur bolagen ser ut i våra nordiska och europeiska grannländer förvånar det mig att inte fler vill gå efter hur det ser ut inte minst i våra nordiska grannländer.
Vi vill som sagt tillbaka till att public service verkligen står för saklighet och till att man känner att det är en oberoende public service man ser. Det är denna kritik jag hör, och det är denna kritik många väljare - både från mitt parti och från flera andra partier - riktar.
Det skrämmer mig att inte fler känner tillit till det bolag som de borde känna tillit till, som faktiskt granskar mig och oss i denna kammare, inte minst.
Angelika Bengtsson (SD):
Jag föreslår att Christer Nylander läser vår kommittémotion om public service. Jag förutsätter att han har läst den, men det är bra att läsa den en gång till. Där förklarar vi klart och tydligt vår politik när det gäller public service - det ämne vi talar om i dag. Har man läst vår kommittémotion vet man vad vår politik är i frågan.
Christer Nylander talade om förtroendesiffror. Det stämmer: Public service har även fortsättningsvis höga förtroendesiffror, inte minst om man jämför med andra mediebolag. Det är bra; det är väl så det ska vara. Men vi ser också att de är sjunkande, inte minst bland sverigedemokrater, moderater och KD-väljare. Det är ett problem.
Det är ett problem när en växande skara i samhället inte känner tillit till ett mediebolag - till public service - i allmänhetens tjänst. Man ska känna tillit till public service. Är inte detta ett problem? Vi lever i en alltmer polariserad värld. Alternativa medier växer, och vissa känner större förtroende för alternativa medier än för public service. Även om det är en liten skara finns det sådana människor i dag, och det oroar mig.
Det känns kort och gott, fru talman, som att Christer Nylander vill tillskriva mig åsikter jag inte har. Jag tänker inte lägga mer vikt vid detta än att säga: Läs vår public service-motion! Där är vår politik väldigt tydlig.
Angelika Bengtsson (SD):
Hela utskottet, inklusive kulturministerns partikamrat här i riksdagen, ger bakläxa på just förhandsprövningen. Jag nämnde det väldigt mycket i mitt anförande. De ändringar som föreslås i propositionen säkerställer inte att regeringen inte blir sista instans vid en förhandsprövning.
Det är just den här delen som jag vill ställa en fråga till kulturministern om: Vilken syn har hon på förhandsprövningen utifrån perspektivet att det är hon själv som sitter på makten över vilka nya tjänster som SVT, SR och UR ska få lov att lansera?
Anser ministern att de ändringar som hon föreslår i propositionen, nämligen kortare prövotid och att tredje part ska kunna anmäla nya tjänster, är tillräckliga för att förlänga ett principiellt armlängds avstånd mellan politiken och innehållet i medier?
Jag har en ytterligare fråga, och det är om ministern ser den kritik som riktas mot public service och vad hon anser om den.
Angelika Bengtsson (SD):
Tack, kulturministern, för frågorna och för svaren på mina egna frågor! När det gäller Granskningsnämnden är det intressant. Precis som jag nämnde i mitt anförande finns det en diskrepans mellan vad Granskningsnämnden tittar på och vad folket, medborgarna, tror att Granskningsnämnden tittar på. Timbro har en rapport om det, som jag rekommenderar kulturministern att titta på.
Det är just det här som är problemet: Granskningsnämnden tittar på det som är kopplat till sändningstillståndet och inte sakfel. Det tycker jag är ett problem, och där har vi nämnt förslag på hur vi vill att det ska se ut i stället. Det är jättebra att ministern skyndsamt ska utreda förhandsprövningen.
Men det vore bra att veta när utredningen ska påbörja sitt arbete och när ministern tror att utredningen kan ge förslag som säkerställer att armlängds avstånd blir längre än vad det är i dag. Slutligen vill jag tacka ministern för att hon var med i den här debatten.
Det är väldigt bra med tanke på vilken stor debatt det finns inom politiken och i samhället kopplat till public service-frågorna. Vi pratar alltså om sex år framöver, och det är väldigt lång tid.
Angelika Bengtsson (SD):
Eftersom dagens debatt rör spelfrågor håller jag mig till dem. E-sporten är ett blomstrande område som vi tror kan göra mycket mer för att uppmärksamma Sverige och svensk kultur.
Den kan inspirera den yngre generationen att bli mer intresserad av vår historia, vår syn på samhället och varför Sverige har blivit som Sverige är i dag. Det ska vara ett komplement. Sverigedemokraterna står bakom att armlängds avstånd ska gälla, även här.
Institutet ska vara ett komplement som kan visa vad som har gjort att Sverige är där det är i dag. Jag förstår inte varför det är så kontroversiellt att vilja lyfta upp våra miljöer, vår kultur och vår natur i ett dataspel.
E-sporten är som sagt en blomstrande industri där många spelare möts, och därför är det rimligt att lyfta in de delar som vi är stolta över. Många turister kommer till Sverige tack vare vår natur och vår historia. Varför inte även visa detta genom tv- och dataspel?
Angelika Bengtsson (SD):
Återigen: Det ska vara ett komplement. Jag tycker att det är jättebra att det redan finns medel som uppmärksammar vår svenska natur och kultur på alla olika områden. Jag vill att det ska bli ännu mer, och det är just detta som vårt förslag handlar om. Det gäller synen på vad svenska skattemedel ska gå till. Jag kan tycka att de framför allt ska gå till att uppmärksamma det som motionen handlar om.
Det ska handla om att göra nästa generation barn och unga intresserade av vår historia, vår kultur, vårt kulturarv och vår miljö och av vad som har gjort att vi har hamnat där vi är i dag. Vi har helt enkelt olika syn på vad skattemedel ska gå till. Jag tycker att de ska gå till att uppmärksamma Sverige, för dem som bor i Sverige.
Det är just detta som vårt dataspel som kulturform handlar om: att ge inspiration till fler att hitta ett nytt intresse.
Angelika Bengtsson (SD):
När jag skrev min interpellation var jag frustrerad. Återigen stod min hemstad Malmö i fokus för en dödsskjutning. En ung mamma avrättades mitt på ljusan dag med sitt barn i famnen. Därefter avrättades en 15-åring, och ytterligare en 15-åring skadades svårt.
Säkerligen har fler än så mist livet till följd av grov brottslighet och skjutningar, men det är dessa som har fått nationell uppmärksamhet. Det var också dessa händelser som fick regeringen att äntligen göra något och ingripa. Jag började engagera mig politiskt för tio år sedan just på grund av de kriminalpolitiska frågorna.
Jag var trött på våldet i Malmö och den utveckling som skedde. Saker och ting blev grövre och grövre, men ingenting verkade hända från politikens håll. När man slutar reagera på grov misshandel, knivhugg, skjutningar och våldtäkter, som om de vore normalfallet, mister man även förtroendet för politiken.
De svar som jag fått i denna debatt låter bra och ser bra ut på papperet, men vad kommer de att ge för resultat i verkliga livet? Är det inte lite sent att reagera nu? Jag såg problem för tio år sedan när jag var en ung tjej, 19 år gammal, och det som händer i Malmö blir bara grövre och grövre.
Offentliga avrättningar är normalfallet i Malmö, och det som regeringen har visat på verkar inte ge några resultat. Min första fråga är: När kommer vi att se resultat av alla de straffhöjningar som regeringen pratar gott om?
När kommer vi att se resultat när det gäller att sätta de grovt kriminella som går fritt på gatan i Malmö i finkan därför att de har dödat någon, kanske mamman eller den 15-åring vi kunde läsa om senast? Det är bra att man äntligen, efter flera års rop och varningar, höjer straffskalorna för flera brott.
Men varför har man haft huvudet i sanden under så här lång tid? Varför gör man inte mer? Och varför har man inte gjort mer från politikens sida? Det är regeringen som styr och som har ansvar för säkerheten på våra gator och torg.
Det är verkligen på tiden att vi har denna debatt i dag om den ökade otryggheten i Malmö och de senaste skjutningarna. De integrationssatsningar som regeringen har öst miljarder över verkar inte ha gett några resultat. Varför fortsätter man i samma spår som man har arbetat efter i många år?
Hur länge ska man satsa på något som inte verkar fungera? Och varför fortsätter man med integrationsprojekt som inte ger resultat? Jag hoppas verkligen att denna debatt kan tydliggöra det som regeringen anser ska ge resultat.
Det är min förhoppning att detta ska tydliggöras för oss från politiskt håll men även för dem som lyssnar och framför allt för alla malmöiter som räds i Malmö i dag.