Ylva Johansson (S):
Debatten spretar åt flera olika håll. Vi för en ekonomisk politik. Vi gör investeringar i infrastruktur och bostadsbyggande. Vi satsar rekordstora resurser på att bygga ut välfärden.
Det privata näringslivet svarar med rekordstora investeringar i det privata näringslivet och nya jobb i både privat och offentlig verksamhet. Vi har 100 000 lediga jobb på arbetsmarknaden, vilket är all-time-high. Betyder det att alla problem är lösta?
Nej, men när Moderaterna säger att ingen vill anställa eller att det går dåligt för Sverige är det faktiskt inte sant. Det är många som vill anställa. Problemet i dag är att många arbetsgivare inte får tag i personer med rätt kompetens för de lediga jobben. I det konjunkturläge vi just nu har skulle det vara alldeles galet att stimulera med breda, ofinansierade skattesänkningar.
Det skulle kunna vara motiverat i ett läge med en lågkonjunktur, men i dagens konjunkturläge vore det en totalt felaktig politik. Nu är det satsningar på utbildning som gäller. Många gånger kan arbetsgivaren dock inte vänta på att personen ska bli utbildad. Då är det en kombination av utbildning och arbete som gäller. Hillevi Larsson beskrev väldigt bra hur man måste jobba i varje bransch och hos varje arbetsgivare för att hitta lösningar.
Ibland kan utbildningen ske på jobbet, ibland kan den ske i kombination med reguljär utbildning - allt för att man ska hitta vägar framåt där arbetsgivare får tag i personer med rätt kompetens och där arbetslösa kan få jobb. Vi hör Moderaterna prata om utanförskapsområden. Jag följde Moderaternas presskonferens för någon vecka sedan. Där presenterade man hur utanförskapsområdena under Moderaternas tid i regeringen hade vuxit och blivit oerhört många fler.
Detta är beklagligt. Det är ett allvarligt problem att vi har stora klyftor i Sverige och att de klyftorna ökade kraftigt under den borgerliga regeringstiden. Detta är ett stort hinder för Sveriges styrka och tillväxt, och det är en av de saker som vi behöver åtgärda. Herr talman! Jag vill korrigera några saker som har sagts i debatten. Det är inte så att RUT-tjänsterna minskar.
Tvärtom: RUT-avdragen ökar, vilket syns i budgeten. Det är en ökad utgift som syns på skatten när man gör RUT-avdrag. Det är alltså en sektor som växer, tvärtemot vad vi har fått höra här i debatten. Det är inte heller sant att arbetslösheten ökar bland utrikes födda. Tvärtom har vi en ökad sysselsättningsgrad bland utrikes födda.
Arbetslösheten sjunker generellt, och så även i den gruppen. Vi ser att antalet inskrivna på Arbetsförmedlingen tydligt minskar utan etableringsuppdraget, inte minst de som har varit inskrivna länge. Men vad händer när vi lägger till dem som skrivs in i etableringsuppdraget?
De är också inskrivna på Arbetsförmedlingen, vilket är helt rätt - de ska vara inskrivna på Arbetsförmedlingen. Med det sätt vi har att mäta de 24 månader man är inskriven i etableringsuppdraget hinner man dock bli långtidsarbetslös, som vi definierar det i fråga om inskrivningar, redan efter halva tiden. Som jag ser det är det inget misslyckande att det tar 24 månader att etablera sig på arbetsmarknaden.
Men jag ser det som ett misslyckande att vi inte lyckas hitta en plats på arbetsmarknaden åt fler människor inom den tvåårsperioden. Många lämnar etableringsuppdraget och går vidare till arbetslöshet. Det är därför vi behöver lägga om politiken.