Per Bolund (MP):
Lars Hjälmered fortsätter med sina spekulationer. Jag tänker inte kommentera dem; Lars Hjälmered får väl hålla på med den typen av debatt om han vill. Som jag ser det är det självklart. Vi har haft kärnkraft, och vi har kärnkraft. Den har producerat avfall, och självklart ska vi ta hand om det. Jag delar bedömningen att den generation som har använt kärnkraftens el också ska ta ansvar för att ta hand om kärnkraftens avfall; där är vi inte oense på något sätt.
Därför tycker jag att Lars Hjälmered kan ta det lite lugnt med spekulationerna och i stället koncentrera sig på sakfrågan - det är i alla fall vad jag som ansvarig minister försöker att göra. Jag tycker att detta är ett otroligt viktigt beslut, och det borde vi kunna konstatera gemensamt.
Jag tycker att det vore oansvarigt att ta ett beslut innan handläggningen är avslutad och innan vi har gjort det som krävs av oss som prövningsinstans, det vill säga att svara på alla de frågor som finns och lyssna till alla röster som finns i denna debatt och diskussion.
Vi måste känna oss trygga med att detta är en säker metod och att förvaret kommer att vara säkert, inte bara om 1, 10 eller 100 år utan även om 100 000 år. Jag hoppades att vi skulle kunna vara överens om att vi ska följa internationella konventioner om våra grannländers rätt att få insyn, att komma med synpunkter och att säkerställa att alla underlag som krävs finns på plats. Det är detta arbete som regeringen har ägnat sig åt med stor kraft.
När det gäller frågan om ökad lagringskapacitet i det centrala mellanlagret, Clab, är det ju ingen tvekan om att detta brådskar. Det finns ingen diskussion om detta, så inte heller där finns det någon anledning att måla upp något slags konflikt. Som jag redan har sagt flera gånger är regeringen fast besluten att undvika en situation där Sverige står utan lagringskapacitet för det använda kärnbränslet, med de konsekvenser som detta skulle få.
Jag hoppas att detta var ett tydligt svar på frågan - om Lars Hjälmered inte uppfattade det kan jag upprepa det. Vi är fast beslutna att inte hamna i en situation där lagringskapaciteten är fylld. Vi har haft för avsikt att handlägga ansökan samlat, gällande både slutförvar, mellanlager och inkapslingsanläggning, på grund av att SKB har gjort ansökan på det sättet - som en helhet.
Vi är också medvetna om att en fortsatt juridisk process i mark- och miljödomstolen kommer att vidta efter att ett beslut är fattat av regeringen. Från regeringens sida bedömer vi att det finns en betydande risk för att denna process inte är klar innan mellanlagret i Oskarshamn, Clab, överskrider sitt nuvarande tillstånd. Jag tycker att det vore oansvarigt att inte ta den frågan på allvar.
Vi undersöker också möjligheten att bryta ut ansökan om att utöka kapaciteten i Clab och besluta om den separat just för att undvika den situation som Lars Hjälmered så tydligt beskrivit. Min fråga tillbaka till Lars Hjälmered är: Skulle vi när vi nu får denna typ av signaler om att det finns en betydande risk för att processen inte kommer att vara klar ändå gå vidare på den inslagna vägen och inte ens fundera över om det finns anledning att separera ansökan i två delar?
Vore detta ett ansvarsfullt sätt för en regering att agera på? Det skulle vara väldigt värdefullt att få höra Lars Hjälmereds analys av det. Vi kommer att fortsätta att vända på alla stenar för att undvika en situation där Sverige står utan lagringskapacitet för det använda kärnbränslet. Om - jag säger om, för detta är inte ett beslut som är fattat - det skulle bli aktuellt att dela upp besluten kommer regeringen naturligtvis att innan dess höra med SKB, de berörda kommunerna och andra berörda parter.