Sten Tolgfors (M):
Låt mig först konstatera att ministern utelämnade några viktiga saker i sin historiebeskrivning. Den 27 november, för mer än ett år sedan, accepterade Jan O Karlsson här i kammaren mitt krav på översyn av lagen. Den 4 juni kom utredningen i gång. Det innebär alltså att man får lägga ytterligare 2 1⁄2 månader till den historiebeskrivning som ministern här gav uttryck för.
Det är ingen hemlighet, fru talman, att vi är mycket kritiska till hur regeringen har hanterat frågan om den nya instansordningen. Det förtjänar att sägas att om regeringen har ytterligare information av vikt för frågans bedömning, förslag på andra lösningar eller förändringar i liggande förslag till ny instansordning måste riksdagens partier omedelbart ges tillgång till det eventuella underlaget. Resultatet riskerar annars att bli misstro mot hela hanteringen av migrationsfrågorna. Jag har begärt det här tidigare, men ingenting har hänt.
Det måste dock rimligen finnas mer underlag för regeringens agerande än vad vi hittills har sett. Allt annat vore enligt min uppfattning anmärkningsvärt. Bakgrunden till interpellationen är dock att när Barbro Holmberg tillträdde som minister rapporterades att hon ville backa från sjupartibeslutet om att lägga ned Utlänningsnämnden. Hon sade: Utlänningsnämnden kan inte vara kvar i sin nuvarande form.
Det var en annan sak än det riksdagen hade beslutat om, nämligen att Utlänningsnämnden skulle avvecklas och prövningen övergå till förvaltningsdomstol. Det är inget konstigt att detta uttalande spred oro. Jag noterar också att ministern inte heller i dag ger något entydigt besked om hur hon tycker att den nya instansordningen ska se ut. Jag är djupt kritisk också mot det sätt som saken hittills hanterats på.
Regeringen gjorde - det här var mittemellan två ministrar med båda som ansvariga men med ett försök att det inte skulle vara någons ansvar - ett utspel med läcka i en odaterad icke undertecknad PM från Regeringskansliet till valda massmedier. PM:en lämnades alltså inte över till partierna, som berörda UD-tjänstemän hade gett uttryck för att de trodde skulle ske.
Noterbart är att även Socialdemokraterna här i kammaren använt uttrycket "läckt" om hur texten kom ut. Därefter mejlades PM:en över till några partier, och man förhörde sig via medier om samtal. Ordföranden i socialförsäkringsutskottet sade då: Det kan finnas andra billigare insatser för att få en effektivare och mer rättssäker asylprövning. Vilka då? undrar vi.
Varför säger Socialdemokraterna inte vilka i så fall? Vi har också sett att man inför framtagandet av den PM som från början presenterades som en tjänstemannaprodukt över kostnaderna hade fått politiska direktiv. Hade regeringen menat allvar med att vilja resonera om andra lösningar hade ett bättre och mer genomarbetat underlag presenterats, och dessutom hade partierna kontaktats för en seriös diskussion.
Därför tycker jag att det sätt som regeringen hittills hanterat frågan ger en något destruktiv eftersmak. Jag noterar också med viss förvåning att den siffra som ministern anger i dagens interpellationssvar för kostnaden är en helt annan än den som förekommer i den PM som har läckts. Det är en helt annan än den siffra som Jan O Karlsson använde i våras externt, och det är en helt annan än den som departementet hänvisade till så sent som i höstas.
I PM:en talade man om en extrakostnad på 1,5 miljarder, och nu talar Barbro Holmberg om en halv miljard. Jag ska i senare inlägg återkomma till varför jag menar att de siffror som redovisas i PM:en starkt kan ifrågasättas och definitivt inte kan ses isolerade från hur hela mottagningssystemet fungerar. Till exempel är väntetider mycket dyra.
Vi moderater vet att rättssäkerhet kostar, men också att dagens situation med bristande rättssäkerhet är humanitärt oacceptabel. Jag vill därför veta: När kommer regeringen att redovisa ytterligare underlag för riksdagen? Och när kommer ministern att ge besked om vad hon egentligen tycker själv?