KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jan Björklund (L):
Jag förstår att Ukraina kan söka medlemskap. Det kan alla göra. Det är inte det som är frågan. Frågan är om de ska vara välkomna som medlemmar om de uppfyller kriterierna och söker. Söker de inte är det inte så aktuellt. Nu har presidenten och parlamentet i Ukraina - sannolikt det gamla parlamentet och ännu mer det nyvalda parlamentet - uttalat att man vill bli medlem men man har inte ansökt än. Det är inget svar på frågan att Ukraina kan söka medlemskap. Det förstår alla. Frågan är om Ukraina är välkommet om landet ansöker om medlemskap.
Det kan också vara så att Ukraina inte skickar in en ansökan om man förstår att man inte kommer att vara välkommen. Det kan också vara en viktig signal att uttala att Ukraina är välkommet om landet söker medlemskap och uppfyller kriterierna. Det är naturligtvis det svaret jag efterlyser, inte bara att landet kan skicka in en ansökan - det förstår Ukraina, men det är inte vad det handlar om. Ansökan kan avslås, men frågan är om den kommer att bifallas om landet uppfyller kriterierna. Det är den centrala frågan.
Sedan var det frågan om sanktionerna. Utrikesministern säger att frågan ska diskuteras i EU-kretsen. Det förstår jag också att ni ska göra. Det är där EU-sanktionerna bestäms. Frågan är om Sverige kommer att vara pådrivande. I en diskussion i EU-kretsen är inte utrikesministern en neutral åhörare på läktaren, utan man måste bestämma en hållning hemma innan man åker ned.
Kommer Sverige att vara pådrivande på det sätt vi var under alliansregeringens tid? Om Ryssland går åt rätt håll är det en situation, men det finns inga tendenser till det. Det är snarare så att sanktionerna behöver skärpas ytterligare. Var svaret på frågan att utrikesministern var felåtergiven i Aftonbladet?
Utrikesministern sade att Aftonbladet är inget sanningsvittne.
Jan Björklund (L):
Det är bara någon timme sedan det kom ett ganska dramatiskt besked från den finska riksdagen. I Finland har riksdagen just ställt sig bakom den nya regeringens förslag att på allvar utreda ett finskt medlemskap i försvarsalliansen Nato. Det är mot bakgrund av utvecklingen i Ryssland som detta sker. Bakom beslutet ligger en förflyttning av tidigare positioner också bland flera stora finska politiska partier.
Detta är en stor kontrast mot den låtsasutredning som den svenska regeringen tänker tillsätta, där man ska utreda relationer och inte medlemskap till en lång rad olika organ. Dessutom får alliansfriheten inte ifrågasättas. I det finska beslutet är det uttalat att man behåller en option att söka medlemskap i Nato.
Min fråga till statsministern är: Skulle även den svenska regeringen kunna tänka sig att gå den finska vägen och nu tillsätta en förutsättningslös utredning om ett svenskt Natomedlemskap, precis som nu sker i Finland?
Jan Björklund (L):
Denna frågestund blir ganska meningslös om statsministern på fråga efter fråga aldrig argumenterar för politiska ståndpunkter utan bara hänvisar till spel. Jag talar om att utvecklingen i Ryssland är så pass allvarlig och oroande att den finska riksdagen och den finska regeringen nu börjar omorientera sin säkerhetspolitik. Statsministern är helt lomhörd för detta. Det är inte intressant därför att det inte gjordes någonting 2006-2010, och då ska vi inte göra någonting nu heller. Jag tyckte att vi borde ha närmat oss Nato även då.
Men situationen nu har förändrats påtagligt på grund av den ryska utvecklingen, Stefan Löfven. Det är ett slags svensk neutralitetsnostalgi som bara präglar Socialdemokraternas syn. Men omvärlden håller på att springa ifrån den synen på verkligheten. Ensam är inte stark, Stefan Löfven. Ensam är till sist bara ensam. Stark är man tillsammans.
Jan Björklund (L):
När man ska bedöma huruvida regeringens agerande gentemot Palestina är relevant eller inte måste man ställa det i paritet med vad som är fallet med andra liknande områden i världen. Margot Wallström säger att regeringen är tydlig. Min poäng är att den tydligheten är enormt selektiv. Man försöker vara väldigt tydlig gentemot Israel, men är enormt otydlig i många andra sammanhang. Det är ett val som regeringen gör.
Man erkänner Palestina som stat fast staten ännu inte finns. Det finns mängder av stater jag skulle önska uppstod. Jag skulle önska att Västsahara blev en stat, men jag kräver inte att regeringen ska erkänna Västsahara, för det finns ännu inte som stat. Tibet skulle jag också önska fick vara en egen stat, men ingen regering i västvärlden törs erkänna Tibet, för det skulle reta Kina. Jag skulle även önska att Kurdistan fick vara en egen stat.
Men inte kan man börja erkänna stater bara för att man önskar att de ska uppstå! Det är ju när de är stater man gör det. Problemet med Palestina är att detta inte är fallet. Man säger att Palestina inte har kontroll över sitt territorium. Ja, men det är ju israelernas fel, kan en del säga. Nja, men även om man räknar bort det har Palestina inte kontroll över sitt territorium. Hamas kontrollerar en stor del av territoriet och är inte berett att erkänna Israel. Hamas vill använda en palestinsk stat till att förinta Israel. Det måste man förstå.
Hamas har kontroll över Gaza, och det kan hända att de till och med skulle vinna allmänna val i dag. Det är förmodligen därför allmänna val inte utlyses i Palestina. Regeringen är inkonsekvent. Just när det gäller Israel är man beredd att gå mycket långt. Alla de uttalanden som den israeliska regeringen har gjort gentemot Margot Wallström och den svenska regeringen är oerhört skarpa. Men på något sätt struntar den svenska regeringen i det.
Man blir populär i arabvärlden och i Arabförbundet genom sitt agerande i Västsahara, men det är obegripligt inkonsekvent. Hur är det nu, Margot Wallström - varför ska varor från Västbanken ursprungsmärkas, medan man inte ska göra samma sak med varor från Västsahara?
Jan Björklund (L):
Jag tänkte fortsätta på det tema som Anders W Jonsson tog upp. Oavsett om regelförändringar sker eller inte har det kommit och kommer det att komma väldigt många människor till vårt land. Jag har stor respekt för att man ordnar tältläger och allt möjligt, men den stora utmaningen kommer därefter, när dessa människor ska integreras i Sverige. Det är symtomatiskt att statsministern talar om syriska läkare.
Okej, valideringen borde gå fortare, jag håller med om det, men det är inte akademikerna som kommer att vara utmaningen. Det kommer en oerhört stor grupp till Sverige som har en mycket låg utbildningsnivå. De har inte ens gått det som vi kallar grundskolan. Det är där utmaningen ligger. Vi har rekommendationer från OECD, IMF, Finanspolitiska rådet, Konjunkturinstitutet med flera, och alla pekar på att om vi ska lösa problemet måste vi sänka trösklarna in på den svenska arbetsmarknaden.
Delar statsministern uppfattningen att för att förbättra integrationen måste vi sänka trösklarna in på den svenska arbetsmarknaden?
Jan Björklund (L):
De klyftor som statsministern är rädd för att skapa är de som nu skapas med ett stort utanförskap. Om tröskeln in i Sverige är på en viss nivå medan tröskeln för att komma in på arbetsmarknaden är på en mycket högre nivå kommer däremellan att fastna ett antal personer, och de fastnar i utanförskap. Det är det som händer. Precis som statsministern besökte jag Skåne i går. Jag var vid olika mottagningar i södra Skåne, i Trelleborgsområdet.
En stor grupp är tonårskillar med ursprung i Afghanistan. Där finns de som inte har gått i skolan över huvud taget. De är i 16-, 17- eller 18-årsåldern. Statsministern säger att de ska ta studentexamen och gå på högskola. Ursäkta mig, det är en vacker vision, men i många fall kommer det inte att vara realistiskt. Är det då bättre att de lever i utanförskap och går på bidrag hela livet, eller ska vi skapa en arbetsmarknad som tillåter dem att bli en del av den svenska arbetsmarknaden?
Vad hände med att alla ska med, statsministern!
Jan Björklund (L):
Växthuseffekten är vår största utmaning i mänskligheten i dag. Vi måste klara av att kraftigt minska koldioxidutsläppen. En lösning är att lägga ned det moderna samhället, och så minskar vi koldioxidutsläppen. Men jag tror att nästan alla i denna kammare vill att vi ska minska växthusutsläppen och samtidigt klara av att värna jobb, välfärd och ekonomisk utveckling för framtiden.
Det är där utmaningen finns. Det största enskilda området där denna riksdag kan påverka växthuseffekten handlar om energiproduktion, hur vi producerar vår energi. Det är där vi kan påverka. Sedan kan vi påverka genom EU. Men det är där vi själva kan göra något. Det är många som nu är oroade för vad som sker.
En av dem är ordföranden för IF Metall, Stefan Löfvens efterträdare Anders Ferbe, som skriver en artikel i Dagens industri i veckan. Han är djupt oroad över den utveckling som pågår. Under hot om så många negativa förändringar hissar vi varningsflagg, skriver han, för förhastade regeringsbeslut och tankeförbud mot kärnteknik och kärnforskning.
Han har ett antal punkter: Stoppa nedläggningarna som är på gång av dagens kärnkraft! Han vill anslå medel till kärnteknisk forskning - ett förslag som jag tror har stöd från många partier i denna riksdag. Man ska ha medel till det som nu stryps. Han skriver att det måste vara öppet för att bygga också en fjärde generations reaktorer som ersättning för dem vi har.
Jag uppfattar att detta på punkt efter punkt går i strid med de besked energiministern och regeringen ger. Min fråga till Stefan Löfven är: På vilket sätt har IF Metall fel?
Jan Björklund (L):
Då är det uppenbart att Anders Ferbe inte förstår något. Det är tydligen något han inte fattar här, för han säger raka motsatsen mot statsministern. Men om vi struntar i Anders Ferbe en stund är det ändå så att vi båda förstår - och jag tror att de flesta förstår det - att med de elpriser som just nu finns lönar det sig inte att bygga några kraftverk alls. Det lönar sig inte att bygga kärnkraftverk, men inte heller något annat lönar sig såvida man inte hårdsubventionerar det hela. Då kan allt löna sig. Just nu lönar sig inget.
Men om man bygger ett kraftverk om tio år som ska leverera el i 80 år framåt är det inte elpriserna just i dag som är det avgörande. Det förstår också alla. Vi har ingen aning om hur elpriserna är 2060. När ni säger 100 procent förnybart måste ni förstå att det betyder något annat än 100 procent fossilfritt. 100 procent förnybart är att lägga ned kärnkraften, samtidigt som det egentligen är det fossilfria vi är ute efter med klimatförändringen.
Det är det som står så i strid. Varför tillsätter ni en energikommission om ni redan har bestämt er för att lägga ned kärnkraften?
Jan Björklund (L):
Sverige ska vara möjligheternas land. Liberalernas utgångspunkt är att det inte spelar någon roll varifrån du kommer. Det viktiga är vart du är på väg. Framtidsdrömmar börjar på jobbet med egen försörjning, arbetskamrater och en vardag och gemenskap. Även välfärden börjar med jobben.
Arbetslinjen är en förutsättning för välfärdsstaten. Men både arbetslinjen och välfärden utmanas nu av ett växande utanförskap. Sverige står inför ett vägval. Det är det viktigaste vägvalet i vår tid. Ska de som släpps in i Sverige också släppas in på arbetsmarknaden?
Eller ska de nya svenskarna hänvisas till bidrag och utanförskap därför att LO inte vill släppa in fler i arbete? Jobb eller bidrag, arbetslinjen eller bidragslinjen. Vi liberaler väljer arbetslinjen.
Det är bättre att nyanlända flyktingar snabbt kan få ett jobb även om jobbet är enkelt och även om startlönen är lägre än att de år efter år ska leva på bidrag från samhället. Vi har en enkel utgångspunkt, Stefan Löfven: Alla ska med.
Jan Björklund (L):
Jag har lyssnat på statsministerns inlägg under den här debatten och försökt förstå vad som är regeringens svar på hur de här personerna som nu kommer till Sverige i mycket stor omfattning och har låg utbildningsnivå, alltså inte de som är läkare, ska komma in på arbetsmarknaden. Jag hör ett begrepp som statsministern återkommer till gång på gång, och det är moderna beredskapsjobb. Jag undrar varför statsministern inte säger traineejobb.
Det var ju de som skulle fixa arbetsmarknadens problem före valet. 32 000 traineejobb lovade han, men det har inte blivit någonting. Det är den största floppen i svensk Amshistoria, och konkurrensen är hård om det epitetet, kan jag säga. Nu kallas det alltså moderna beredskapsjobb. Det är såklart samma sak; kalla det vad ni vill. Jag ska säga att även de åtgärder som de borgerliga partierna vill vidta på det här området, när man går in och gör konstgjorda jobb, har svårt att få fäste. Man hoppas och önskar att volymerna ska bli mycket större än vad de blir.
Skälet till det är ofta att det blir för krångligt. Myndigheterna talar inte näringslivets och företagens språk, och då struntar företagen i det. Det är omgärdat av mängder av regler. Alla vet också att när riksdagen går in med en subvention kan det vara tillfälligt och upphöra när nästa budget läggs på bordet eller om tre år eller något sådant, och så sitter man där med stora kostnader som man har tagit på sig.
Det är därför som Amsåtgärder och subventioner har svårt att få verkan i verkligheten, oavsett om de kallas traineejobb eller beredskapsjobb. Det gäller även Alliansens olika åtgärder. För att det ska få effekt behövs riktiga villkor på arbetsmarknaden. Ja, statsministern, nu sjunker arbetslösheten. Den sjunker till följd av att vi har fört en stabil ekonomisk politik i Sverige under lång tid. Den sjunker till följd av konjunkturen.
Problemet är att de som står allra längst från arbetsmarknaden inte märker att arbetslösheten sjunker, utan det är de med god utbildning som nu får jobb. Det är naturligtvis bra att de får det, men vi riskerar att skapa ett mycket stort utanförskap på grund av den situation vi nu befinner oss i. Och, herr statsminister, jobb är bättre än bidrag. Jag vill tacka herr talmannen för att riksdagsstyrelsen beviljade vår debatt, och jag vill tacka mina meddebattörer.
Jan Björklund (L):
Nu på slutet kände man igen Vänsterpartiet. I stället för att göra det attraktivt att vara i Sverige ska man förbjuda människor och företag att lämna Sverige. Man får väl stänga Öresundsbron åt andra hållet, eller något. Jag vet inte hur man ska göra. Herr talman! Det byggdes 30 000 bostäder 2006 när Socialdemokraterna satt i regering. Nu byggs det 50 000 per år. Det är fortfarande för lite, men det har ökat. Vi behöver liberalisera bostadsmarknaden.
Det är en planekonomi. Alliansen gjorde en hel del, men vi borde ha gjort mer. Alla kan peka på alla och säga att vi borde ha gjort mer historiskt, men nu står vi där vi står. Vi behöver liberalisera för att åstadkomma ett ökat bostadsbyggande. Ni kan hålla på och dutta med subventioner i olika former, men i verkligheten är det så att om det inte lönar sig att bygga så byggs det inte.
Det är en fundamental idé i en marknadsekonomi. Det tar 14 år att få en lägenhet genom bostadskön i Stockholm. Det gick fortare att få en Trabant i DDR en gång i tiden. Vi måste göra förändringar, Mikael Damberg. Jag hoppas att ni inser det i de bostadssamtal som pågår och inte bara krånglar till det ytterligare för byggare och bostadsmarknaden.
Detta med Uber Pop är en intressant aspekt. En gång i tiden ville ni förbjuda parabolantenner. Nu får man inte köra taxi om man inte har en taxameter. Varför ska det krävas en taxameter när kunderna kan beställa och betala via en app i stället? Vi måste uppdatera lagstiftningen. Självklart måste man betala skatt, men lagstiftningen måste uppdateras. Socialdemokratins problem är att ni talar väl om näringslivet, men regelverk, skatter och annat driver de moderna företagen utomlands.
Det gäller Spotify, nya tjänsteföretag och digitaliseringen. Visst kan man ha idén att hindra människor att flytta härifrån, men det gör inte Sverige attraktivt i längden. Sänk skatterna, Mikael Damberg, och gör Sverige till en framstående företagarnation!
Jan Björklund (L):
Liberalerna har begärt den här debatten av två skäl. Till att börja med är den utveckling som vi ser i vårt geografiska närområde ytterst oroande. Vi ser en militär upprustning på den ryska sidan - egentligen över hela den ryska militärapparaten, och för vår del i synnerhet i Östersjöområdet. Vi ser en ökad aggressivitet i övningsmönster också mot Sverige.
Det är övningsmönster som övergår i kränkningar eller i vart fall i ett otroligt provokativt beteende som gränsar till kränkningar. Nyligen nådde oss också nyheten att Ryssland nu har placerat ut medeldistansrobotar vid Östersjön. På ungefär fyra minuter når de större delen av södra Sverige, och de kan laddas med kärnvapen.
Till detta kommer den ryska politiska nyckfullheten: annekteringen av Krim och det hotfulla språkbruket mot närområdet. De baltiska staterna är - för att tala klartext - rädda. Samtidigt som denna utveckling sker har den svenska regeringen beställt och genomfört en utredning om svensk säkerhetspolitik. Regeringen har själv formulerat direktiven och själv utsett utredare. Utredarens slutsatser är mycket tydliga.
Den första är att ett svenskt Natomedlemskap skulle innebära att risken för att Sverige hamnar i konflikt skulle minska. Den andra är att om vi ändå hamnade i konflikt skulle vår förmåga att skydda oss öka. Det är svårt att dra speciellt många olika tänkbara slutsatser av denna utredning annat än att det är dags att stärka det svenska försvaret och att det är hög tid för ett svenskt Natomedlemskap.
Jan Björklund (L):
Jag vill tacka både talmannen och övriga riksdagspartier för att ni har hörsammat Liberalernas önskemål om att ha denna debatt, som skulle handla just om Nato. Det var själva önskemålet, och debatten har handlat om det. De besked som regeringen ger är ändå märkliga. En utredning är mycket tydlig i sina slutsatser, och regeringen sticker huvudet i sanden. Detta är jobbigt.
Det är mycket neutralitetsnostalgi, Palmenostalgi och allt vad det nu kan vara som sitter i väggarna på Sveavägen 68. Det är det som styr detta; det är inte Bringéus utredning. Utredningen viftas bort. Man säger att den inte har kommit fram till något, men den fick inte dra någon slutsats. Men det är helt uppenbart var den landar. Därför håller inte regeringens argument. Jag tycker att Jimmie Åkesson är den starkaste försvararen av regeringens linje här inne.
Han har en mycket starkare argumentation än vad regeringen själv har. Men Margot Wallström ska möjligen fundera över varför det är så. Varför landar ett parti som Sverigedemokraterna, som själva och tillsammans med den övriga europeiska extremhögern har en enorm fascination för Putin och Ryssland, i samma slutsats som Margot Wallström? Sedan säger Margot Wallström: Ni talar bara om Nato. Ni talar inte om samarbete. Ursäkta, men vad är Nato?
Det är ju ett samarbete mellan världens mest stabila demokratier - Turkiet undantaget. Men de övriga 30 länderna är världens mest stabila demokratier. Det är ju ett samarbete. Generalsekreteraren är den förre socialdemokratiske ledaren i Norge. Det är ett samarbete som handlar om att våra barn och våra barnbarn också ska få leva i frihet och demokrati. Det är det som detta samarbete ytterst går ut på.
Det är därför som Nato är grundat, det är därför som Nato finns, det är därför som den amerikanska närvaron är viktig också på 2000-talet precis som på 1900-talet.
Jan Björklund (L):
Maja är fem år. Hon har en hjärnskada, epilepsi. Hon kan inte se. Hon kan heller inte röra sig. Hon behöver assistans 24 timmar om dygnet för att kunna leva. Några gånger i veckan hjälper assistenter och föräldrar till för att ge henne möjlighet att rida.
Eftersom hon inte kan röra sig förstår var och en att det krävs mycket hjälp. Men det är den stunden i veckan då Maja känner frihet. Majas föräldrar är förtvivlade. Det beror på att Försäkringskassan har fått order om att spara in på assistansen. Jag utgår från att de följder det får inte är regeringens avsikt.
Likväl är det konsekvenserna av de beslut som regeringen har fattat, och som Jonas Sjöstedt nyss pekade på. Jag har inga invändningar mot att man utreder reglerna. Ni har tillsatt två utredningar om reglerna för assistans, en som ska vara klar om några månader och en som ska vara klar 2018. Man bör då avvakta utredningarnas resultat innan man ger order till Försäkringskassan om nedskärningar.
Men ordern om nedskärningar till Försäkringskassan gavs ju redan i december förra året i regleringsbrevet, precis som Jonas Sjöstedt påpekade. Det finns antaganden om att pengar går till andra saker. Det fuskas säkert. Fusk är kriminellt och ska naturligtvis lagföras. Fusk förekommer i mer eller mindre alla bidragssystem. Försäkringskassan bedömde att det var 1,6 promille som var fusk, och det är oacceptabelt. Men er besparing slår mot dem som behöver hjälp.
Fru talman! Maja är ingen fuskare. Hon behöver assistans.
Jan Björklund (L):
Det var Liberalerna, eller Folkpartiet som det då hette, som drev igenom rättighetslagstiftningen LSS under den borgerliga regeringen på 90-talet. I paragraferna är det inte exakt definierat, utan det är en tolkning som Försäkringskassan gör, vad som berättigar assistans och hur många timmar assistans man behöver. Det är en bedömning som görs.
Bara för att det är en rättighetslagstiftning är det ju inte givet att individen x behöver y antal timmar, utan det är en prövning som hela tiden görs. När regeringen går in och säger att Försäkringskassan ska skära ned antalet timmar bryter Försäkringskassan förmodligen inte mot rättighetslagen, men man stramar likväl åt det stöd som de här individerna får. Det är den konsekvensen detta får, Stefan Löfven. Jag har inget emot utredningar som ska granska om pengarna går till fel ändamål.
Men invänta då resultaten av utredningarna innan du beordrar stora nedskärningar, som du har gjort! Min vädjan är precis som Jonas Sjöstedts i dag - vi är eniga på den här punkten: Dra tillbaka ordern om nedskärningar!
Jan Björklund (L):
Jag känner en viss frustration. När regeringen gav det här direktivet till Försäkringskassan var vi liberaler rätt ensamma i vår kritik. Jag välkomnar nu att allt fler instämmer i den kritiken. Vänsterpartiet tog inte upp detta i budgetförhandlingen med regeringen i höstas, eller så tog ni möjligen upp det och blev överkörda. Nu välkomnar jag den förändring som skett. Det är bra av Vänsterpartiet. SD anslöt sig i går i utskottet till den linje som Liberalerna och Kristdemokraterna har drivit.
Det är också bra. Jag hör dessutom på Moderaterna och Centern att ni är på väg att ansluta er. Även detta är bra. Det var synd att ni inte gjorde det på voteringen i går, men om ni gör det när vi tar upp frågan på nytt har vi en majoritet och kan stoppa detta. Vi kan stoppa det som nu pågår, och det är väldigt bra. När Åsa Regnér ska motivera direktivet till Försäkringskassan talar hon om fusk, överutnyttjande, vinster, marknadsföring, reklam, jurister och konsulter.
Det här är överdrivet eller direkt felaktigt på flera punkter, men om det är detta ni är emot kan ni väl skriva det? Nu ger ni i stället på grund av detta Försäkringskassan instruktionen att dra ned på antalet timmar för de funktionshindrade. Det är en svårbegriplig logik. Om det är reklamen ni är emot, förbjud den då! Jag tror för min del att även det är en dålig idé. Men dra inte ned antalet timmar för de funktionshindrade för att ni är emot andra saker! Åsa Regnér!
Det finns bara en rimlig sak att göra, och det är att dra tillbaka ordern till Försäkringskassan att spara på samhällets allra mest utsatta. Låt i stället utredningen jobba färdigt! Jag vill tacka Emma Henriksson och Kristdemokraterna för att ni har begärt den här debatten. Jag vill också tacka alla deltagare och åhörare.