Maud Olofsson (C):
Att vi har olika syn på hur vi ska driva företagspolitik och vilka satsningar som ska göras är alldeles uppenbart. När vi talar om mer generella åtgärder innebär det inte att vi inte ser branscher. Det är snarare så att vi ser miljöteknik, produktionsteknik, energieffektivisering, och det gäller alla branscher. Om vi ska klara klimatutmaningarna gäller det att inte bara plocka fram vissa branscher, utan vi måste jobba med alla. Det är just det som är poängen.
Jag tror att det också är en poäng att olika branscher jobbar över sektorsgränser eftersom många branscher har nytta av både energieffektivisering, miljöteknik och produktionsteknik. Då är det viktigt att vi satsar generellt. Vi gör det med tydliga politiska mål och har nu fått EU att ställa upp på hur vi ska minska utsläppen, öka energieffektiviseringen och få fram förnybar energi.
Det är en tydlig politisk markering även till industrin. Det är också därför vi har dialogen med fordonsindustrin. Vi har gjort satsningar. 450 miljoner plus 190 miljoner är rätt rejäla satsningar. Utöver det satsar Vinnova över 2 miljarder kronor på forskning. Där finns många av dessa branscher med. Jag som näringsminister ska inte peka ut vad de ska forska på.
Det kunnandet har Vinnova, och de bedömer själva de projekt som kommer in. Jag vet att flera av satsningarna bland annat går till att förbättra motorer så att de ska dra mindre bränsle. Det gäller både på flygsidan och inom fordonsindustrin. Om vi ska klara klimatmålen måste vi göra dessa satsningar. Regeringen ligger långt framme i det arbetet jämfört med den tidigare regeringen. Sedan säger ni att vi måste prioritera.
Då kan jag konstatera att åtminstone två branscher protesterat ganska högljutt mot era satsningar, nämligen modeindustrin och turistindustrin. Det är väl oprioriterade branscher om man ser till vad Socialdemokraterna tycker, för ni har ju prioriterat andra delar. Det är nog bra att de får den signalen så att de vet. Beträffande Socialdemokraternas satsning kan jag konstatera att den i praktiken ligger någonstans mellan 1,2 och 1,5 miljarder när man tittar på deras budget.
De huvudsakliga satsningarna görs på Arbetslivsinstitutet. Det är där ni lägger pengarna. Men ni kan ju inte använda samma pengar flera gånger. Detta gäller också energieffektiviseringen. Ni satsar på Klimpprogrammet. Ni kan inte gå ut till svenska folket och säga att ni har alla dessa pengar och sedan använda dem om och om igen. Eller också är det er metod. Om vi tittar på infrastrukturen och hur ni använt era planer är det nämligen så ni har gjort.
Ni har flyttat runt pengar över hela Sverige. Jag kan meddela att man på de 14 orter där det inte gick vägen den här gången var rätt bestört över att deras långtgående planer inte blev genomförda. Det blev i stället, det må vara rätt eller fel, Trollhättan. En av orterna gällde fordonsindustrin, nämligen Volvo i Umeå och deras möjligheter att transportera sina hytter till övriga Europa.
Den stora bristen med den förra socialdemokratiska regeringens infrastrukturpolitik var att man gav långsiktiga och stora löften, precis som i det tidigare Sovjetunionen, men inte pengar så det räckte. Och då måste man agera så kortsiktigt som ni gör. Nu gör regeringen ett rejält omtag och satsar på skötsel och underhåll. Vi tar hand om det vi har och går in med nya satsningar för att kunna koppla ihop olika transportslag så att de blir välfungerande.
Låt mig slutligen säga att jag tror att fordonsindustrin är mycket nöjd med den dialog vi för. Vi tror på fordonsindustrin. Vi tror på dess möjligheter att finnas kvar. Trollhättan är en viktig del i att utveckla svensk fordonsindustri. Det är klart att den diskussion vi för med dem också leder till att vi kan göra gemensamma satsningar och de kan haka på de klimatmål som vi satt upp.
Jag hoppas verkligen att Volvo, Saab och Scania kommer att vara världsledande framöver. Hela världen frågar efter nya lösningar, och dem kan vi leverera.