Jacob Johnson (V):
Det är en stor fråga som behandlas i dagens utlåtande, nämligen EU-kommissionens förslag till långtidsbudget för EU för nästa planperiod 2014-2020.
EU-kommissionen föreslår olika ändringar som sammantaget innebär att den totala budgetramen höjs med 70 miljarder euro eller ca 630 miljarder kronor eller uttryckt som andel av bni, från 1,05 procent till 1,11 procent. Det kan tyckas som en begränsad ökning, men det handlar alltså om mycket pengar sammanlagt. Nu är vi i Sverige eniga över partigränserna om att säga nej till denna utökning.
Ett enigt utskott anser alltså att den totala budgetramen bör frysas på nuvarande nivå, det vill säga 1,05 procent av EU-ländernas samlade bni. Inte minst är det viktigt att EU visar återhållsamhet i dagens ekonomiska läge när många medlemsstater brottas med stora underskott.
När man lyssnar på debatten om europakten och ökad övervakning och kontroll av euroländernas statsbudgetar framstår EU-kommissionens förslag som mindre väl tajmat. Även om förslaget måste avvisas när det gäller volymen finns det delar i förslaget som jag tycker är intressanta.
Jag tänker till exempel på att kommissionen vill förenkla budgetbestämmelserna och sätta fokus på resultaten, särskilt vad gäller sammanhållningspolitiken och jordbrukspolitiken. Det senare ligger i linje med vad utskottet förespråkade redan 2008, nämligen att EU:s budget i högre grad borde vara resultatorienterad och sätta effekterna i fokus.
Utskottet påpekar också i dagens utlåtande att EU:s revisionsrätt bör ges ökade möjligheter att genomföra effektivitetsrevisioner för att kontrollera att medlen används effektivt för att nå uppsatta mål och inte bara, som nu, mest fokusera på att medlen används korrekt i lagens mening. Här har EU en del att lära av den svenska effektivitetsrevisionen som Riksrevisionen utför.
Inom ramen för en alltså realt sett oförändrad budget vill vi se förändringar genom ökat stöd bland annat till forskning och utveckling men å andra sidan ökade besparingar inom den så kallade sammanhållningspolitiken, det vill säga EU:s regionalpolitik och jordbrukspolitiken. Här har kommissionen inte gått tillräckligt långt i sitt förslag. Förslaget innehåller ändringar av de rabatter som olika länder, också Sverige, har på sin medlemsavgift.
Sverige är ju nettobetalare till EU, det vill säga vi betalar mer i avgift än vi får tillbaka till exempel inom sammanhållningspolitiken och jordbrukspolitiken. Enligt kommissionen ska vår rabatt minskas avsevärt, vilket i sin tur alltså innebär en ökning av Sveriges nettobetalning till EU. Detta är inte rimligt utan måste avvisas. Fru talman!
Det som kanske fått mest uppmärksamhet i förslaget och där vi i utskottet har lite olika synsätt gäller förslaget från kommissionen om egna medel. Vi är i och för sig över partigränserna eniga om att det inte finns anledning att tillmötesgå de förslag på nya egna medel som föreslås, eftersom det riskerar att bli medel att expandera EU:s budget.
Kommissionen föreslår dels en ny form av momsavgift, dels en skatt på finansiella transaktioner. Vi avvisar alltså enigt detta som förslag på nya egna medel.
Däremot anser Vänsterpartiet, liksom Socialdemokraterna och Miljöpartiet som vi har hört tidigare, att en väl utformad skatt på finansiella transaktioner kan nå andra syften, nämligen att minska finansiell spekulation och därmed bidra till att förbättra stabiliteten på finansmarknaderna. Enligt mig är det också rimligt att en sådan transaktionsskatt samordnas på EU-nivå, annars är risken stor att skatten blir meningslös.
Helst bör naturligtvis en sådan skatt vara global, men EU är trots allt en tillräckligt stor aktör för att göra det meningsfullt. Det har också den effekten att frågan kan lyftas upp med större kraft till exempel inom G20-kretsen.
EU-kommissionen har gjort beräkningar på möjliga intäkter från en transaktionsskatt och landat på en uppskattning på 57 miljarder euro eller motsvarande drygt 500 miljarder kronor för hela EU. Beräkningen utgår från en mycket låg minimiskattesats på transaktioner, 0,1 procent på handel med obligationer och aktier och 0,01 procent på handeln med derivat.
Medlemsländerna kan enligt förslaget i och för sig besluta om högre skattesatser. Vänsterpartiet ser alltså positivt på en sådan skatt. Det är ju en annan, nyare variant av den så kallade Tobinskatten. Tobin föreslog redan på 1970-talet en skatt på internationella valutatransaktioner som då främst var avsedd att motverka valutaspekulation.
Den här skatten är i samma härad som Tobinskatten. EU-kommissionen föreslår att en stor del av de beräknade intäkterna från transaktionsskatten ska tillfalla EU som egna medel. Ett enigt utskott avvisar som sagt detta, men från den rödgröna sidan ser vi ändå positivt på en sådan skatt av andra anledningar.
Finansmarknaden är lågt beskattad, och en transaktionsskatt kan motverka finansiell spekulation. Detta är i stort innehållet i det gemensamma särskilda yttrandet från S, V och MP i ärendet. Med detta, fru talman, ställer jag mig bakom såväl förslaget i utskottets utlåtande om EU:s långtidsbudget 2014-2020 som vårt särskilda yttrande.