KBLab/rixvox huggingface dataset:
Thomas Morell (SD):
Jag tackar statsrådet för svaret. Ja, mycket återstår att göra, och verkligheten säger något annat än statsrådets svar. I morse tittade jag hur det ser ut när det gäller efterlysta maskiner. År 2021 efterlystes totalt 272 entreprenadmaskiner, redskap och traktorer i Sverige.
Av dessa var 204 maskiner och redskap och 68 traktorer. Av de 204 efterlysta maskinerna återfanns enbart 29 stycken, vilket innebär att 75 maskiner och redskapen fortfarande är borta, Det är 86 procent. Av de 68 efterlysta traktorerna hade 22 återfunnits, vilket innebär att 46 stycken, eller 68 procent, fortfarande är borta.
Mycket tyder på att dessa maskiner lämnar landet. Polisrapporten jag nämnde konstaterade att det var beställningsjobb. De kriminella hade en lista på vad de skulle hämta, och sedan lämnade grejerna landet på natten. Tyskarna har tagit ett antal transporter med stulna bilar från Sverige.
Min gamle chef kunde raljerande säga att eftersom E6 och Öresundsbron är vidöppen efter klockan 20 är det bara att köra ut det man har stulit - och lite så är det.
Entreprenadmaskiner och traktorer är ju inget man bär under armen över gränsen, utan enda chansen att få ut dessa stora, tunga maskiner är med lastbil.
Det är viktigt att få till en samordnad funktion med Tullverket och polisen för att bryta ned de kriminella nätverken och deras möjligheter att skapa ekonomiska resurser. När man knäckte Encrochat visade det sig att det kom in tio gånger mer narkotika i Sverige än vad man tidigare hade klart för sig.
Då förstår man omfattningen av det som rinner över gränsen och det behov vi har av att se till att skydda gränsen för den typen av transporter. Men det räcker inte, utan det krävs också att man har ett vakande öga på vägarna i landet så att man kan bromsa den operativa verksamheten.
De kriminella är oerhört effektiva och vet exakt vad de ska hämta för att sedan köra ut ur landet. Jag var själv aktiv inom polisen när en tjuvgömma togs uppe i Värmland. Man hade samlat på sig material som man hade stulit och gömt ute i skogen, och sedan kom en lastbil för att hämta det och köra det ut ur landet.
Men polisen hade fått kännedom om vad som var i görningen och hade spionerat ett tag, och de tog det gäng som hade ägnat sig åt stölder. När polisen hade fått tag i dem visade det sig att de hade varit här tidigare fast under andra namn. De byter identiteter så att det ska bli svårare att spåra dem.
Myndigheternas förmåga att sätta käppar i hjulen släpar efter. Vi har ständigt diskuterat. Det ena är tullen, det andra är polisen och det tredje är en annan myndighet. Vi måste i stället se till att myndigheterna får fler samarbetsytor för att ta de kriminella, annars klarar vi det inte.
Thomas Morell (SD):
Tack för svaret, statsrådet! Det gäller att lyssna. Vi behöver ha fler vägkontroller. De är alldeles för få. Det är där samarbetet ska vara. Att man har ett jättegott samarbete mellan den vanliga, reguljära polisen och tullen har jag aldrig ifrågasatt, men vi har alldeles för få tjänstemän ute på vägarna som kan ingripa mot denna typ av verksamhet. Sedan har vi detta med att de byter identitet.
Om de har straffats en gång som Pelle Pettersson i Sverige dyker de upp som Olle Gustavsson nästa gång. Det är det som är kruxet. De byter identitet och växlar hela tiden. Här gäller det för alla myndigheter att vara på tåspetsarna för att komma åt denna typ av kriminalitet. Bilarna byter identitet. Om de går norrut har de en nummerplåt, och går de söderut har de en annan. Så det gäller att vara med i matchen.
Det är lite intressant att se vad försäkringsbolagen skriver. Ann Hassel Tano, utredningschef på försäkringsbolaget If, skriver: "Den internationella, organiserade brottsligheten rör sig mer eller mindre fritt i Sverige. Hur är det möjligt att alla är överens om krafttag men att det ändå inte händer någonting?" Det undrar hon. Hon skriver också: "Problemet är att tull och polis saknar resurser och befogenheter.
Sverige är särskilt utsatt eftersom risken att ertappas och dömas är försvinnande liten, och straffen så milda att det ändå inte fungerar avskräckande. Tidigare greps sju personer i Malmö med 1 034 katalysatorer. De häktades, men släpptes." Det var 2021. Det är verkligheten. Det måste bli mycket tuffare tag. Så sent som i veckan pratade jag med mina gamla kollegor inom trafikpolisen. De har inte fått några utökade resurser.
De är inte fler tjänstemän ute på vägarna. Det är detta problem som vi står inför.
Thomas Morell (SD):
Tack för svaret, statsrådet! Den 30 juni 2020 antogs mobilitetspaketet. Det är drygt 18 månader sedan. Nu har regeringen skickat in förslag om ändringar i lagstiftningen till Lagrådet. Jag ställde frågan till Morgan Johansson, eftersom Morgan Johansson är den som handlägger juridiken i regeringen.
Men den bollades över till statsrådet Tomas Eneroth. 18 månader är en anmärkningsvärt lång tid. Det är flera andra länder i Europa som redan har infört dessa förändringar. Vi har haft flera debatter om mobilitetspaketet här i kammaren, och varje gång har statsrådet berömt sig av att ha arbetat hårt med framtagandet av det.
Då är det lite märkligt att man inte nyttjar den kunskapen för att få fram lagar och anpassningar till svenska förhållanden. Det dröjer alltså ytterligare 18 månader. I svaret sägs det att Sverige troligen har de högsta sanktionsavgifterna. Ja, det är möjligt att vi har det. Men det är fortfarande kaffepengar i sammanhanget.
60 000 förslår inte långt om man ska slå någon som kör olagligt i Sverige på fingrarna. För de allra flesta är 60 000 kronor mycket pengar, men i de affärer som vi nu pratar om är det kaffepengar. Regeringen behöver höja sanktionsavgifterna betydligt. Man har tillfört resurser till polisen. Ja, men det har inte kommit ut på asfalten.
Jag pratar regelbundet med mina gamla kollegor. Detta har liksom inte gjort att man får ut kontrolltjänstemän på vägen. Man har skärpt beställaransvaret, men det höll inte vid en juridisk prövning. Regeringen trampar i stort sett fel i alla delar kring den olagliga trafiken och när det gäller att komma åt dem som ägnar sig åt brottslig verksamhet på våra vägar.
Detta har vi diskuterat mer än en gång. Nu hoppades man, i samband med att mobilitetspaketet gick i land, att regeringen skulle vara så pass på tårna att det snabbt skulle komma ett lagförslag och att man dessutom skulle få ut kontrolltjänstemän på vägen. Men det sas i avslutningen av interpellationssvaret - och det är det som får en att misströsta lite grann - att regeringen avser att följa upp mobilitetspaketets genomförande.
"Följa upp" - det var svagt. Man måste ju se till att det blir verkstad. Vi måste ha ut kontrolltjänstemän på vägen som gör jobbet.
Det spelar ingen roll hur mycket lagstiftning man tar fram och hur mycket man skärper lagstiftningen om det inte är någon som bär ut verktygslådan på vägen och ser till att börja meka med det som är ett problem. Vi måste få ut människor på vägen som gör kontroller, som tar dem som begår brott och som lagför dessa.
Då ska också sanktionsavgifterna vara avskräckande, som det står i lagstiftningen. Det ska inte vara lite kaffepengar på botten i en burk. Ni måste komma ut på banan och få fram förslag som verkligen biter på det problem vi står inför.
Thomas Morell (SD):
Tack för svaret, statsrådet! Det är en hel del saker som inte riktigt stämmer i den berättelse som kommer från statsrådet. Den som satte igång arbetet med att få fram mobilitetspaketet var vår ledamot Peter Lundgren, som senare ihop med Jens Nilsson, nu avliden, arbetade fram det som Johan senare fick liksom leda i hamn.
Kan vi inte ha en historiebeskrivning som stämmer med det som har hänt? Sedan är det på det viset att Socialdemokraterna har 22 ledamöter som motarbetar mobilitetspaketet, men det glömmer Eneroth att berätta. 22 socialdemokrater nere i Europa försöker stoppa mobilitetspaketet. Börja med att diskutera med dem!
Sedan har vi frågan om kontroller. Jag pratar mycket med mina gamla kollegor ute på vägen. Vi diskuterar hur situationen är och hur man ska komma till rätta med detta. Jag är med i matchen. Låt oss säga att jag är domare. Jag står på spelplanen och väntar på att regeringen ska komma in, men ni är inte ens på samma arena. Det går inte att tro att det löser sig av sig självt.
Det måste stå tjänstemän ute på vägen som stoppar fordonet och som ser vad det är för något. Har de tillstånd? Har föraren rätt behörigheter? Är det en farligt gods-transport? Hur mycket väger transporten? Detta kan man inte göra om man inte har folk på vägen som gör jobbet. Jag har haft denna diskussion åtskilliga gånger med regeringens representanter. Då säger man: Jo, men alla poliser har rätt att stoppa fordon.
Ja, det är inget konstigt med det, för det är reglerat i polislagen. Men jobbet börjar när bilen står stilla. Det är då man ska ta reda på om de följer regelverket eller inte. Då måste man också ha verktygen för att lagföra den som begår brottet. Man måste ha ett beställaransvar som faktiskt leder till ett straff i slutändan. Det måste bli verkstad.
Det duger inte att stå och prata och skicka pressmeddelanden åt höger och vänster, men är det någon som har varit jätteduktig på att skicka pressmeddelanden är det den här regeringen. Det vore bra om man pratade med dem som är aktiva i branschen. Jag har en debattartikel här som en åkare har skrivit, och det stämmer så väl med den bild jag får när jag pratar med åkeriägare och chaufförer.
Jag citerar vad som står i första stycket: "Personligen, och många av mina kollegor, har tidigt förstått att det krävs politiska, nationella åtgärder för att dra full nytta av innehållet i 'reformen'. Vi har förstått det men tydligen inte regeringen. Visst låter det väl märkligt?" Detta är inledningen. Sedan kommer en lång debattartikel där man förklarar hur man ser på regeringens arbete.
Skulle man betygsätta det enligt den gamla skalan blir det möjligtvis en etta. I statsrådets svar får vi veta att man har tillfört pengar till Transportstyrelsen för att göra kontrollerna. Men Transportstyrelsen står inte på vägen. De kan möjligen bestämma en sanktionsavgift som polisen har rapporterat in till dem. Transportstyrelsen har en enhet som gör företagskontroller, och det är det närmaste de kommer en kontroll av den yrkesmässiga trafiken.
Kontroller på väg är det Polismyndigheten som gör, ingen annan. Det är poliser och bilinspektörer som utför fotjobbet, och de behöver mer personal.
Thomas Morell (SD):
Tack för svaret, statsrådet! Då får jag väl påminna ännu en gång: Jag kommer inte att vika en tum i det arbetet, oavsett vem det är som är statsminister. Icke en tum! Det sa jag förra gången, och jag säger det nu. Ska vi få någon ordning på våra vägar måste vi ha kontroller som är värda namnet. Visst, ni har tillfört 100 miljoner till polisen för kontroll av cabotaget.
2,6 av dessa miljoner har redovisats av Polismyndigheten. De andra försvann i det svarta hålet. Ja, man har rapporterat fler cabotageärenden. Men i faktiska siffror är det inte en särskilt stor ökning. Tittar man på procentsatsen ser man att ökningen är stor, men det är ungefär som att säga att man har ökat med 100 procent om man ökar från ett till två.
Det som faktiskt sker där ute är inte tillräckligt. Det är bra att mobilitetspaketet är lämnat till Lagrådet, men varför har det dröjt så länge? Och när man sedan får det på plats har man ändå inte tillräckligt med resurser för att göra kontrollerna ute på väg.
De är alldeles för få, och det har gjort att den olagliga trafiken har fått fotfäste i Sverige. Den olagliga trafiken smugglar in vapen, narkotika och alkohol i fruktansvärda mängder. När man knäckte Encrochat upptäckte man ju att det var tio gånger mer narkotika som kom in över landets gränser än vad man hade trott.
Det åker på gummihjul, och ingen har brytt sig om att göra kontrollen. Det är därför vi har den situation som vi har. Jag ska repetera vad jag sa i början: Jag kommer icke att vika en tum i det arbetet!
Thomas Morell (SD):
Tack, statsrådet, för svaret! Jag vill börja precis i slutet. Det är viktigt att man tar ansvar när man köper en transport, att man betalar och gör rätt för sig. Då tycker jag att statsrådet ska marschera till sitt kontor och ta kontakt med de statliga bolagen, för det är där vi har de stora bekymren. De vill inte höja. Börja där! Det är bra.
I Danmark är man i precis samma situation som vi. De är en del av Europa, och de påverkas också av världsmarknaden. Men de har ett dieselpris som ligger på 18,84 per liter i svenska pengar. Jag kollade precis innan jag gick hit. Hur kan de ha det? Skattebetalarnas förening säger att 60 procent av bränslepriset i Sverige är skatt.
Här har statsrådet alla möjligheter att justera så att vi landar på nivå med de andra jämförbara länderna och får en konkurrenssituation som fungerar. Jag säger inte annat än att vi måste ta ett ansvar för klimatet. Men vad hjälper det klimatet om vi slår undan förutsättningarna för vår industri, för företagandet och för att människor ska ha möjlighet att ta sig till och från jobbet eller ens ha ett jobb att gå till?
Ni måste komma ut på banan och se vad det är som händer. Det är likadant om man ska ställa om. Det är jättebra. Men jag var på ett åkeri, ett av de större privata åkerierna, uppe i Dalarna och diskuterade det här. Det var innan priserna hade dragit iväg så här. De ville ställa om till elektrisk drift på sina bilar. De kunde köpa en bil i stort sett i samma ögonblick som jag var där, och leverantören var beredd att leverera den.
Dock fanns det en hake: Varken kommunen eller elbolaget var intresserade av att bygga ut elnätet, och de behövde ha 240 ampere för att kunna ladda lastbilen. De kunde alltså ställa om, men de kunde inte ladda. Och en lastbil som inte går att ladda är tämligen värdelös. Man har inte tänkt tanken färdigt hela vägen.
Man lägger på en massa skatter och avgifter för att tvinga över till alternativa driftsformer, men det alternativa systemet fungerar inte. Här har man en läxa att göra inom regeringen, men den läxan kommer att ta tid att läsa in sig på. Ni måste göra någonting åt prisutvecklingen som den är i dagsläget.
Annars står vi inför gigantiska problem. Ta bara en sådan sak som dricksvatten. Hur länge dröjer det innan det upphör att komma när man vrider på kranen? Fyra dagar. Vattenverken får nämligen inte de kemikalier de behöver för att säkerställa vattenkvaliteten.
Dessa levereras med lastbil, och det förutsätter att det finns en lastbil att köra med. Ni är på väg att slå undan detta. Ni är på väg att slå undan förutsättningarna för industrins transporter. Hur ska mjölken komma från gård till mejeri? Hur ska den komma från mejeri till butik?
Sedan är det inga bekymmer för den som ska till butiken; man kan ta sin cykel och åka dit. Men det måste finnas ett mjölkpaket när jag öppnar luckan till kylen.
Thomas Morell (SD):
Tack för svaret, statsrådet! För det första vore det bra om statsrådet läste våra motioner. Det vore en poäng om han gjorde det. Där står det att vi vill utöka takten i utbyggnaden av elen. Jag kan gärna leta fram sidan, men jag kan inte göra det just nu under de här två minuterna. För det andra hjälper ju inte reseavdraget i den situation vi har nu.
Det hjälper naturligtvis privatpersoner, men det vi pratar om är ju leveranser av varor, gods och nödvändig utrustning. Vattenleveranserna kommer att störas om inte lastbilarna kan leverera de kemikalier som behövs, för då kan man inte säkerställa vattenkvaliteten. Ni måste ju vara med i matchen och se vad som pågår!
Upphör möjligheten att köra dessa kemikalier på grund av att det inte finns något åkeri som kan göra det kan man heller inte leverera vatten om man ska säkerställa kvaliteten på det. Man kan heller inte operera människor på sjukhusen om inte utrustningen kommer fram. Nu går åkerier ut och säger: Vi klarar inte detta. Vi får ställa våra bilar. Då måste regeringen inse läget och förstå vad som är på väg att hända.
Det här håller inte! När vi diskuterade budgeten låg bränslepriset strax över 15 kronor. Det är en himmelsvid skillnad, för nu är vi uppe och tangerar 25 kronor. Det är ett nytt världsläge. Men världsläget drabbar ju även Danmark, och de ligger mycket lägre än vi. Då är det någonting annat vi måste göra för att återta möjligheten att driva vårt land framåt. Det är krig ute i Europa. Jag är medveten om det.
Men det hjälper inte att vi slår undan benen på vårt eget företagande och möjligheten för folk att jobba.
Thomas Morell (SD):
Jag tackar statsrådet för svaret. Jag vill börja med att kommentera lite grann av det som sas på slutet. Det är viktigt att man anmäler brott. Är inte brottet anmält finns det inte. Då kan polisen inte heller prioritera. Men det finns ett annat bekymmer i det här. Den bild som regeringen lämnar av hur situationen ser ut stämmer inte överens med det som företagare upplever.
Det står så här i svaret: "Regeringen ser mycket allvarligt på all form av organiserad brottslighet och arbetar för att de brottsbekämpande myndigheterna ska ha effektiva verktyg och resurser att bekämpa brottsligheten." Detta står i rak motsats till hur företagen upplever det. I den undersökning som gjordes säger en tredjedel av företagen att de aldrig polisanmäler.
Det kan man jämföra med 2017, då det var en femtedel. År 2017 uppgav 57 procent att de att anmälde alla brott de drabbades av. I år är samma siffra 29 procent. Vidare tycker bara var fjärde företagare att polisnärvaron är tillräcklig. En femtedel säger sig ha övervägt att lägga ned sin verksamhet på grund av brott. Majoriteten av dem som inte anmäler brott ser ingen poäng med det, och det är här faran finns.
Man tycker inte att det är någon idé att anmäla till polisen att man blivit utsatt för ett brott. Då hamnar man i en ond spiral. Eftersom brotten inte blir anmälda sätter polisen inte heller in ökade resurser. Det kan även tas felaktiga beslut från regeringens sida. Inbrott och bränslestöld är vanliga brott som företagen utsätts för. Undersökningen gjordes i januari i år.
Jag besökte trafikpolisen i onsdags. Det var för övrigt på den enhet där jag själv gjorde praktiken en gång i tiden. De första två fordon som de fick in på morgonen stod kvar när jag lämnade kontrollplatsen. Det var rätt omfattande brott som de två hade gjort sig skyldiga till, så de fick inte fortsätta.
Jag vet inte hur det slutade, men polisen hade att göra med dessa två bilar. Mitt i detta kom det in en tredje bil. Jag pratade med föraren, som berättade att det hade stulits bränsle ur bilen på natten. I det här fallet var det 100 liter. Det motsvarar med rådande prisnivå 2 642 kronor.
Bara några dagar innan hade det stulits 300 liter ur samma bil till ett värde av 7 926 kronor. Det gör att 10 568 kronor har runnit ut fel väg ur bränsletanken på det fordonet. Det är här ett av de stora bekymren för åkeriföretag, jordbrukare, maskinentreprenörer och så vidare.
Deras fordon är i stort sett rullande reservdelsförråd eller bränsledepåer som man stjäl bränsle ur. Med tanke på volymerna är det inte troligt att det är med personbilar man har varit där och stulit. Det krävs lite större fordon för att hämta ut 300 liter. Tidigare i veckan träffade jag maskinentreprenörer i Sundsvall. De upplever precis samma sak. De sa att det inte är någon idé att polisanmäla.
Den bild som regeringen ger i interpellationssvaret stämmer inte med det som företagen upplever. De upplever att de inte får hjälp och stöd av myndigheterna.
Thomas Morell (SD):
Tack för svaret, statsrådet! Statsrådet kan vara helt övertygad om att jag uppmanar alla som jag har kontakt med att anmäla brott. Det är enda chansen att få någon styrning på detta. Kruxet är när de säger att det inte är någon idé att lägga ned den tiden därför att de bara får ett brev tillbaka om att det är nedlagt. Då är det något som inte fungerar som det ska. Statsrådet tog upp hur många cabotageärenden som finns.
Om man räknar i procent är det naturligtvis jätteroligt att titta på det, men tittar man på de faktiska siffrorna ser man att det var 61 anmälda ärenden om olagligt cabotage över hela riket 2016. Det var 65 under 2017, och det steg till 221 under 2018 och till 238 under 2019. Det är dock oerhört låga siffror som vi pratar om i förhållande till de problem vi har.
Detta är från polisens egen statistik som finns på deras hemsida. Det enda som EU kräver av Sverige när det gäller kontroll av kör- och vilotider är att man ska titta på 2-3 procent av de beräknade arbetsdagarna i Sverige. De siffrorna är ganska låga, så det går snabbt för polisen att kontrollera dem.
Det beskriver dock inte situationen för själva kontrollen i övrigt, såsom kontroll av lastsäkring, vikter, vad det är för gods, om det finns tillstånd, om föraren är nykter, om färdskrivaren är manipulerad och vad det väger. Det är massor av kontroller som kommer till stånd varje gång ett fordon stoppas.
Då säger inte EU-siffran för kör- och vilotider särskilt mycket, för det är vid den andra kontrollen som de allvarliga brotten upptäcks. Men de kontrollerna är på tok för få. Visst har det tillsatts en utredning, men man kan anställa folk även om man inte vet hur det kommer att vara organiserat i framtiden. Det behövs.
Thomas Morell (SD):
Tack för svaret, statsrådet! Beredskapsflygplatser har en oerhört viktig funktion i vårt samhälle. Skövde flygplats ligger centralt mellan två stora sjöar, Vänern och Vättern. Vi har dessutom också en ganska omfattande försvarsverksamhet i området. Skövde flygplats är också en del av polisens operativa verksamhet.
Vi minns hur det var när bränderna härjade uppe i Västmanland och Dalarna och hur viktiga beredskapsflygplatserna var för att effektivt kunna bekämpa bränderna. Ju kortare tid som går åt för att tanka de insatser som man har i luften, desto bättre är det. Lägger man ned Skövde flygplats blir det väldigt mycket tomflygning, om man uttrycker det så, för att åka och tanka.
Värdefull tid går åt bara för att kunna flyga en kortare stund i det område där man söker efter någonting eller släcker bränder. Tittar man på hur Skövde ligger och vilka flygplatser som finns runt omkring ser man att det blir väldigt mycket flygtid bara för att serva flygmaskinerna.
Pratar vi om polisens verksamhet är den flygningen oerhört viktig. Den används ofta för att söka efter människor som har gått vilse. Trots att det inte har med trafikövervakning att göra har jag själv varit ute i skogen och letat efter barn eller svampplockare. Vi vet också att tiden är ens värsta fiende.
Är det kallt ute och dåligt väder krävs det att man hittar dessa människor väldigt snabbt så att de helt enkelt inte fryser ihjäl. Jag har också talat med polisflyget om egentligen en helt annan sak. Då kom Skövde flygplats på tal. Den viktiga punkten i polisens insatsverksamhet är Skövde flygplats.
Det vore ödesdigert om ett kommunalt beslut påverkar så många kommuner i Skaraborg och den beredskap som man kan ha med flygplatsen. I Skaraborg har vi dessutom Västra stambanan som går rätt igenom. Där går många transporter av farligt gods. Nu har vi som väl är varit förskonade från några större olyckor på banan.
Men man vet aldrig när olyckan inträffar, och då behöver man ha både utrustning och manskap på plats väldigt snabbt. Där är flyget överlägset när det gäller att transportera personal och utrustning till ett olycksdrabbat område. Det vore därför olyckligt om Skövde flygplats försvinner som beredskapsflygplats. Den har den statusen i dag.
Men Skövde kommun har fattat beslut om att lägga ned flygplatsen, vilket är mycket märkligt med tanke på den centrala funktion den har i vår beredskap. Nu ska vi inte prata om militära insatser med tanke på vad som sker runt omkring oss, men vi kan ta ett samtal ute i kammarfoajén sedan så att vi kan diskutera vikten av flygplatsen i den verksamheten.
Eller också kan statsrådet prata med sin kollega i Försvarsdepartementet. Vi har en oerhört omfattande verksamhet i detta område, och vi behöver flygplatsen för att stärka vår beredskap.