Sven-Erik Österberg (S):
Ja, det senaste, när poliser jobbar och när de inte jobbar, har jag sett på min egen ort. Det har ju också fått genomslag i praktiken. Det är väl inte så märkvärdigt. Om vi frågar alla svenskar när de vill jobba finns det nog en ganska tydlig indikation på när man vill göra det och när man vill vara ledig. Men dessvärre är inte detta alla förunnat, utan vi har verksamheter som måste bedrivas på annan tid.
Det är inte bara polisen som har det så här, utan det gäller hela vår sjukvård och hela vår servicenäring för övrigt. Det finns inget utrymme att välja när det har varit så här. Däremot har väl kutymen inom polisen varit att man har drivit det här väldigt starkt under många år i en viss riktning, som jag tycker att det kan finnas åsikter om och som kanske borde hanteras tuffare på olika sätt.
Om det här inte var en slump utan det fanns en planerad undersökning tycker jag att det skulle ge anledning till lite skarpare svar från justitieministern om vad man tänker göra åt det här. Det är som jag sade tidigare: Jag tycker att det är beklämmande att det kommer fram. Inte minst måste det vara fruktansvärt beklämmande för polisen själv när det ser ut på det här sättet och man har gjort så här.
Där finns det väl anledning att diskutera med Rikspolisstyrelsen och rikspolischefen om hur man faktiskt utformar de här målen om det ute i praktiken kan bli så att man tror att man gör rätt.
Jag tror inte att polisen tror att man gör rätt när man gör så här, men man tror att om man gör på det här sättet har man agerat på ett sätt som man bör bli belönad för när man visar upp att man har gjort detta tillräckligt många gånger, fast det i sak är förödande. Det där finns det anledning att fördjupa sig i ordentligt. Jag ska inte ha synpunkter på antalet poliser. Det har debatterats tidigare.
Jag är inte tillräckligt insatt i det där, men däremot har jag sett att polismyndigheterna - jag har också träffat poliser från mitt eget län - just nu är uppfångade av de stora budgetunderskott som man lägger ned ett väldigt stort arbete på. På många håll upplever man det också som väldigt orättvist att de som har hållit sin budget nu får vara med och skrapa ihop till andras budgetunderskott. Det där kan man ha olika uppfattning om. Jag har jobbat länge i olika kommunala förvaltningar och sådant.
Det finns alltid synpunkter på att om man har klarat sig inom sin egen ram har man gjort det på ett bra sätt. Men det kan ju finnas andra omfördelningsfaktorer. Det där ska jag inte lägga mig i. Men det är klart att det där tar mycket kraft just nu inom poliskåren. Jag skulle till sist vilja fråga om en sak. Justitieministern har sagt vad hon är beredd att göra för att gå vidare med det här.
Jag tycker att det här är en trovärdighetsfråga, inte minst för polisen själv och för polisens högste ansvarige chef. Man måste sätta klackarna i golvet och säga att det är absolut omöjligt att bedriva verksamheten på det här sättet så att man får sådana här utfall av tendenser där man agerar på det här sättet inom myndigheten. Det finns ju möjligheter.
Justitieministern behöver väl inte vara så rädd för ministerstyre. Det går ju att prata med rikspolischefen - det kanske justitieministern har gjort - och tala om att den svenska politiska ledningen inte accepterar att det går till på det här sättet. Man får ta ordentligt tag i det. Jag skulle vilja höra en lite skärpt ton från justitieministern.