Jonas Eriksson (MP):
Jag står förstås bakom samtliga reservationer som Miljöpartiet ställt sig bakom i näringsutskottets betänkande 13, men för tids vinnande yrkar jag endast bifall till reservation 3. Handeln är en viktig och självklar del av en modern ekonomi. Vi skulle ha svårt att klara oss utan att handla med andra länder, och vi är beroende av varandra.
Den internationella handeln styrs av gemensamma multilaterala handelsavtal och en rad regionala och bilaterala avtal. Genom vårt medlemskap i EU har stora delar av vår handelspolitik överförts till EU. Inom EU förs en gemensam sådan som medlemsstaterna är bundna till.
Det förtar dock inte vårt ansvar för svensk handel med andra länder eller vårt ansvar att vara en stark röst internationellt i handelspolitiska frågor. Den internationella handeln påverkar den globala fördelningen av resurser och länders olika förutsättningar att utvecklas. Jag menar att vi har mycket att bidra med från Sveriges sida till en positiv utveckling i form av en genomtänkt handelspolitik.
Utskottets majoritet påpekar i det handelspolitiska betänkandet att frihandeln kan vara en starkt värdeskapande kraft. Jag kan inte annat än hålla med men vill betona ordet kan. En handel där de handlande parterna har olika förutsättningar kan också vara förödande för ett lands utveckling.
En positivt utvecklande fri handel förutsätter att inblandade parter har reella möjligheter att välja och att de är jämbördiga parter. I dag är tillgången till resurser vad gäller demokratiska, ekonomiska, kunskapsmässiga och tekniska förutsättningar samt råvaror ojämnt fördelad över världen.
En handel och en handelspolitik där man inte tar ansvar även för dem man handlar med utan enbart fokuserar på hur man själv ska kunna göra den bästa affären för egen del ger den som redan har övertaget än mer övertag och befäster och ökar klyftorna i världen. För mig och Miljöpartiet är det viktigt att handeln inte bara kan vara värdeskapande utan att den verkligen blir det och på ett sätt som minskar de globala orättvisorna.
Jag vill se en handelspolitik och handelsavtal som minskar klyftorna inom och mellan länder och som bidrar till ökad jämställdhet och en hållbar utveckling. Jag vill se en handel som stärker respekten för mänskliga rättigheter och inte dränerar andra länder på resurser och ekosystemstjänster eller undergräver deras möjligheter att själva utvecklas på ett långsiktigt ekonomiskt, socialt och ekologiskt hållbart sätt. Där är vi inte i dag.
En sådan handel kommer inte av sig själv eller genom frivilliga ansvarstaganden hos de enskilda företagen. Det kräver politiskt engagemang och politiska beslut.
I december 2003 beslutade riksdagen i politisk enighet om en ny svensk utvecklingspolitik, PGU, politik för global utveckling, med målet att alla politikområden, inklusive handelspolitiken, ska främja mänskliga rättigheter och utgå från fattiga människors behov och perspektiv.
Det är dags för PGU att bli tydlig i den svenska handelspolitiken och för Sveriges röst att bli starkare och tydligare både i EU och på den globala arenan i dessa frågor. Herr talman! I det här betänkandet behandlas ett flertal motioner som pekar på brister i regleringen av den internationella handeln.
Dessa motioner pekar också ut en färdriktning och innehåller konkreta förslag på hur handeln ska kunna bli ett redskap för en mer rättvis global utveckling. En förutsättning för att på ett bra sätt kunna diskutera handelsfrågor är att handeln och dess villkor blir transparent. WTO har sedan det grundades varit hårt kritiserat för sina demokratiska brister.
Sverige måste verka för att WTO demokratiseras och att fattiga länder får en reell möjlighet att påverka utformningen av handelspolitiken. Av samma anledning är det viktigt att regeringen årligen rapporterar till riksdagen om utvecklingen inom den internationella handeln och Sveriges ställningstaganden i frågor som rör WTO och andra internationella handelsfrågor. Herr talman!
Klimatförändringarna och hotet mot den biologiska mångfalden är vår tids största utmaning. Internationella handelsfrågor måste därför alltid genomsyras av ett ekologiskt perspektiv. Även om internationella handelsavtal sällan uttryckligen tar upp frågor som rör miljön påverkar de indirekt möjligheterna att främja en god utveckling.
Sveriges hållning bör vara att agera i EU och WTO för att klimat- och miljöperspektiv alltid ska inkluderas i handelsavtal och att det skapas en mekanism för tvistlösning i frågor om handelsavtal och miljökonventioner. Handeln har också stor betydelse för utvecklingen av jämställdhet. Trots detta saknas nästan alltid en analys av hur olika avtal påverkar maktfördelningen mellan män och kvinnor.
Sverige behöver därför verka för att alla förhandlingar om nya handelsavtal ska innehålla en analys av hur avtalen förhåller sig till konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor. EU har under senare år avskaffat många av sina handelshinder mot utvecklingsländerna.
Regelverk på många andra områden fungerar dock i praktiken så att utvecklingsländernas möjligheter att få tillträde till EU:s inre marknad är begränsade. Sverige bör förstås verka för, och det är vi eniga om i riksdagen, att EU avskaffar kvarvarande tullmurar, importrestriktioner och övriga handelshinder gentemot utvecklingsländerna.
Det stora problemet för utvecklingsländerna är dock inte bristen på tillgång till EU:s inre marknad utan rika länders olika export- och jordbruksstöd, inte minst EU:s, som leder till dumpning av jordbruksprodukter och som slår ut småskalig och lokal produktion i fattiga länder. En rättvis handel måste ge de fattiga länderna fördelar och större handlingsutrymme att själva utforma sin handelspolitik.
En av de enskilt viktigaste åtgärderna i EU för att minska fattigdomen är att EU avskaffar sitt exportstöd för jordbruksprodukter och stöd till inhemska jordbrukare. Herr talman! Jag vill nu gå tillbaka till de händelser som diskuterats i Sverige om företagens ansvar.
Förra året i samband med handelspolitisk debatt i kammaren var fokus på vapenexport till Saudiarabien, övervakningsutrustning till Syrien och senare under året korruption. Nya avslöjanden om tvivelaktiga affärer eller affärsmetoder kommer regelbundet.
Det finns en tydligt uttryckt ambition från flertalet företag som agerar på internationella marknader att ta ansvar för miljö, mänskliga rättigheter och kampen mot korruption. Det har dock visat sig att svenska företag inte alltid tar med sig svenska värderingar utomlands. De frivilliga åtagandena räcker inte till.
I en internationell konkurrens skulle det vara bra om alla spelare på den globala arenan hade en gemensam bindande regelbok att följa. Sveriges regering har en uppgift att stärka de svenska företagens konkurrenskraft samtidigt som vi ställer höga krav på engagemang för både miljö och mänskliga rättigheter.
Som jag ser det ligger det i de svenska företagens intresse att den svenska regeringen arbetar för att skapa ett gemensamt, bindande globalt regelverk så att de svenska företagen inte ska behöva sänka sina ambitioner till lägre krav och ambitioner när de är verksamma i andra länder.
Jag vill att Sveriges regering verkar för att FN:s vägledande principer, det så kallade Ruggieregelverket, ska införas både i Sverige och i andra länder. Sveriges export och investeringsfrämjande verksamhet har en viktig roll i att främja en rättvis handel och främja mänskliga rättigheter, utgå från fattiga människors behov och perspektiv liksom ansvar för klimat och miljö.
Regeringen behöver vidta en översyn av hur vårt stöd till export och investeringar i Sverige gynnar detta och om Business Swedens, Exportkreditnämndens och Svensk Exportkredits verksamhet sker i överensstämmelse med den beslutade politiken för global utveckling.