Thomas Östros (S):
Häromdagen kom ännu ett stycke statistik som visar på att svensk ekonomi är i ett mycket allvarligt läge. Industriproduktionen i slutet av förra året rasade mer än vad den gjorde 1991-1992, den hittills värsta ekonomiska krisen i modern tid i Sverige. Nu på morgonen kom ny statistik över hur det går i de baltiska staterna, framför allt i Estland.
Estlands bnp minskade sista kvartalet förra året med närmare 10 procent. Jag menar att regeringen konsekvent har underskattat kraften i den ekonomiska krisen globalt och hur den slår mot Sverige och därför har underlåtit att vidta de åtgärder som man måste för att förhindra en kraftigt ökad arbetslöshet.
Redan för ett och ett halvt år sedan begärde vi från regeringen både att de skulle förstå hotet från den finansiella krisen i Amerika och att de skulle ge oppositionen information om den kunskap som regeringen hade om hur den utvecklades. Det viftades bort gång på gång.
Så sent som i april förra året, på en begäran från mig till finansministern om information om just hotet från den finansiella krisen mot den svenska ekonomin, sade finansministern: Det är bara Östros och Nuder som tror på att det skulle kunna bli en bankkris i Sverige. De baltiska ekonomierna i fritt fall drabbar svenska banker mycket hårt.
Jag förutser mycket kraftigt ökade kreditförluster. Den attityd som regeringen har haft, att alla banker är väl förberedda, att det inte finns något som helst hot, att Sverige inte är påverkat, har vi gång på gång tvingat regeringen att backa från och att genomföra saker. Men det har inte varit effektivt och inte helhjärtat utan en stegvis backning som inte har kunnat hantera krisen.
Man hör Carl Bildts ord från 1991-1992: Vi bedriver ingen veckopolitik. Politiken ligger fast. Samma attityd visar denna regering. Nu står vi inför en mycket allvarlig utveckling på arbetsmarknaden. Arbetslösheten kommer att stiga mycket kraftigt. Sysselsättningen kan minska med upp till 150 000 personer. Vi kommer att se väldigt många människor hamna i mycket svåra ekonomiska situationer.
Den bankgaranti som regeringen införde i höstas, efter fyra dagars behandling i riksdagen, är fortfarande så illa utformad att bara en av fyra banker har anslutit sig, fyra månader senare. Det har nu blivit en sämre ekonomisk utveckling och fler småföretag som har problem med att få krediter. Och regeringen står stilla vid sidan av och låter bankerna fösa dem från position till position.
Nu är Mats Odell i läget att han ska tillföra skattebetalarnas pengar till bankerna. Ja, det är alldeles nödvändigt för att stärka bankernas kapitalbas. Samtidigt håller han fast vid att bankerna ska säljas ut. Det är en ideologisk övertygelse om att bankerna icke ska ägas av staten, att inget företag ska ägas av staten, samtidigt som staten nu ska föra över skattebetalarnas pengar, ett kapitaltillskott, till bankerna.
Det här är allvarligt på flera sätt. Dels hotar det Nordeas ställning att det finns en stor tveksamhet om det långsiktiga ägandet i ett läge där det sannerligen behövs långsiktiga ägare, dels har SBAB:s roll helt förändrats från att vara en prispressare på bolånemarknaden med en stark och långsiktig ägare till att vara ute på utförsäljningsmarknaden och därmed tvingad att agera helt annorlunda än tidigare.
Ge upp utförsäljningsprogrammet! Ingen tror längre på det som var Mats Odells ledord i inledningen av mandatperioden, att staten i princip aldrig kan vara ägare. Nu tvingas ju Mats Odell tillföra ytterligare medel från skattebetalarna.