Ingvar Svensson (KD):
Konstitutionsutskottet är inte vilket organ som helst, även om man skulle kunna tro det när man lyssnar på det senaste replikskiftet. Det har en speciell uppgift, inte minst som granskare av statsrådens tjänsteutövning och regeringsbesluten. Det kräver sin tribut. Fråga mig! Mer än i många andra sammanhang krävs det överblick och en känsla för kontext, det vill säga att se saker i sin helhet.
Utskottet har en historia, och den är inte helt ointressant, för att göra ett understatement. Fru talman! Konstitutionsutskottet har ofta kritiserats av olika människor, till exempel opinionsbildare och statsvetare som befinner sig utanför utskottet. Den granskning som vi gör framställs som en partipolitiserad ryggmärgsreflex. Många är de förståsigpåare som inte har en aning om utskottets funktionalitet.
Det kan väsnas en hel del under processens gång. Men när vi sedan ska se sanningen i vitögat brukar vi kunna samla ihop oss. Det allra bästa exemplet på det i modern tid är tsunamigranskningen som vi gjorde år 2006. Fru talman! Ibland kommer vi i utskottet fram till olika uppfattningar. Det är inte så konstigt. Skiljaktiga meningar finns även i våra domstolar.
Vår uppgift är, som det heter i grundlagskommentaren, inriktad på en rättslig kontroll. Vi ska granska regeringen utifrån grundlagsperspektiv och gällande lagar och föreskrifter. När vi är som bäst har KU en preventiv funktion på regeringen. Är vi tydliga och skarpa låter en förståndig regering sig vägledas i sitt handlingssätt. Men eftersom alla människor är ofullkomliga finns det inga perfekta regeringar.
Därför lär vi fortsatt få en del att göra i utskottet. Fru talman! Årets granskningsarbete har klart delvis präglats av att utskottet är ungt och nytt. Det har förstås krävt en extra insats från vårt kansli. Därför vill jag här och nu framföra ett varmt tack till vår kanslichef Bertil Wennberg och hela kansliet. Utan kansliet hade vi klarat oss väldigt slätt i processen.
Mina partikamrater brukar säga att jag är väldigt sparsam när det gäller berömmande ordalag. De har den tolkningen att när jag säger att de har gjort en hyfsad insats så handlar det om att den är mycket bra. Jag får väl då säga att kansliet har gjort en hyfsad insats. Fru talman! På tal om vår kanslichef fällde han häromdagen några ord i utskottet. Vi brukar annars inte tala om vad som sägs på utskottets sammanträden. Det var ett intressant uttalande om vårt utskotts betydelse, och det är därför som jag tar upp det.
Han sade: Konstitutionsutskottet är en institutionell auktoritet. Han gjorde det med hänvisning till att han, om jag inte minns fel, hade läst en doktorsavhandling om de frågeställningarna. Det finns förstås många institutionella auktoriteter i vårt samhällsliv. Men är man en institutionell auktoritet är det viktigt att man vårdar sitt anseende.
Annars är man bara institutionell och inte en auktoritet. Det är viktigt, för att använda en analogi, att inte ropa "Vargen kommer!" i ett kör, i synnerhet om det inte finns någon varg över huvud taget. Fru talman! Jag har en optimistisk människosyn. Jag hoppas att arbetet i det unga, nya utskottet ska sätta sig och att vi kan utvecklas i positiv riktning. Man får väl säga som alltid i sådana sammanhang: Alla är vi barn i början.
Fru talman! Det betänkande vi här debatterar innehåller flera intressanta frågeställningar, och vi kommer att debattera vissa delområden senare. En intressant fråga som jag själv anmält för granskning är om hyresråden i de mindre hyresnämnderna är att betrakta som ordinarie domare. Det är väl kanske inte en fråga som betraktas som en kioskvältare i den allmänna opinionen. Skulle det vara så hade vi troligen kunnat kritisera regeringen på grund av den handläggning som har varit.
Troligen är den här granskningen en av de svåraste som utskottet i modern tid ägnat sig åt. Själv har jag fått gräva ned mig mycket i lagstiftningen. Nog kan man efter den granskningen säga att man får betrakta hyresråden som domare. Men fråga är om de är ordinarie. Den frågan har inte varit lätt att besvara.
Därför hade vi att ta ställning till om tolkningen att de inte var ordinarie genom att pröva om en sådan tolkning låg inom ramen för bestämmelserna i fråga, som det heter i grundlagskommentarerna. Eftersom regeringen enligt gällande rätt har rätt att göra en sådan bedömning kunde vi inte kritisera regeringens handläggning. Man kan alltså inte utesluta implicita fel, men det var inte uppenbart för oss i utskottet.
Jag tänker också kommentera ett ärende som är föranlett av att Marianne Berg har ett särskilt yttrande om just statsrådens ekonomiska intressen. Det är intressant. Hon ansluter sig i och för sig till utskottets betänkandetext när det gäller granskningen av Mats Odell.
Men hon säger att det finns en gråzon när det gäller statsrådens ekonomiska intressen som är ett demokratiskt problem. Man kan väl diskutera om det är ett demokratiskt problem eller inte. Det är i vilket fall som helst ett avgränsningsproblem som kan uppstå. Det är intressanta frågeställningar som vi kanske får anledning att återkomma till. Det gäller just detta: Kan en jordbrukare bli jordbruksminister? Kan en lärare bli skolminister?
Kan en officer bli försvarsminister och så vidare? Man kan också fråga sig om ett statsråd som har ansvar för barnbidragen: Kan vederbörande ha barn? Befinner man sig inte då i en jävssituation? Kan en LO-företrädare bli arbetslivsminister? Det är också en intressant frågeställning? Det är möjligt att vi i olika sammanhang får anledning att återkomma till den frågeställningen. Fru talman!
I helgen satt jag och hade hyfsat roligt, skulle jag vilja säga, när jag läste de olika reservationerna. Det ska bli intressant att se med vilka argument de försvaras. Vi ska återkomma till dem under debatten så småningom. Utskottets ordförande Berit Andnor talar om att utskottsmajoriteten inte orkat ända fram. Frågan är förstås vem som har orkat.
Där kan man klart analysera de olika reservationerna utifrån de grunder vi har att utgå från i vår granskning. Då kan man också fundera på vem som har orkat vad.