KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jens Holm (V):
Vad bra att Johan Hultberg begär replik! Då kan jag i denna debatt få lite klarhet i vad Moderaterna egentligen vill och kanske inte vill. I den moderata och centerpartistiska reservationen om talerättsfrågor tar man upp vargjakten som exempel. Innebär det att det bara är vargjakten som är problemet?
Eller är det precis som Sverigedemokraterna tar upp i sin reservation: att man inte ska få överklaga avverkningar av skog? Sverigedemokraterna tar upp fallet med Änokdeltat, som jag tycker är ganska tydligt. Skogsstyrelsen gjorde i första hand fel. Det var en himla tur att vi hade en miljöorganisation som stod upp för skogen. Är det bara när det gäller varg, eller är det i alla naturärenden som ni vill ändra tingens ordning?
Ni tycker att en organisation med 100 personer är en för liten organisation. Men var ska gränsen dras någonstans? Det kan ju vara så att 100 personer som bor i en by är just de människor som är ute i denna skog varje dag. För dem är skogen helt livsavgörande. De har en organisation, en förening. De vill involveras i processen och säga sitt i frågan.
Ska de inte kunna göra det, Johan Hultberg? Snabbspåret tycker jag egentligen är en ganska bra idé. Men jag tycker att alla spår ska vara snabbspår. Det är inte okej som det ser ut i vissa hanteringar, där det drar ut alldeles för långt på tiden. Det kan jag verkligen hålla med om. Men varför bara plocka ut vissa processer och säga att de ska gå extra fort? Vi vill att alla spår ska vara snabbspår.
Jens Holm (V):
Då kan vi konstatera att med Moderaternas politik hade Änokdeltat i dag varit skövlat. Jag tycker tvärtemot Moderaterna: att det finns en väldigt viktig kunskap och ett engagemang hos miljöorganisationerna, oavsett storlek, som vi ska ta fasta på. Det är det som en demokrati handlar om. Man måste kunna väga intressen mot varandra.
Men det kanske är lite svårare för ett parti som har en historia av att motarbeta den allmänna rösträttens införande - jag vet inte. Vi är överens om att alla spår ska vara snabbspår - det är bra.
Men hur ska man kunna få snabbare tillståndsprocesser om man avfärdar alla extra tillskott som vi faktiskt tillför till de ansvariga myndigheterna - Naturvårdsverket, Skogsstyrelsen, länsstyrelserna och våra kommuner, som alla på olika sätt är engagerade i dessa frågor? Moderaterna svarar hela tiden med nedskärningar, nedskärningar och nedskärningar. Är det någon som på allvar tror att processerna kommer att gå fortare av det? Det gör i alla fall inte jag.
Jens Holm (V):
Jag kan förstå att Lars Tysklind ville gå upp och försvara det kommunala vetot mot vindkraft. Som jag har förstått det var det just dåvarande Folkpartiet som i de borgerliga förhandlingarna i sista stund kastade in att kommunerna alltid ska kunna säga nej till vindkraftsetableringar och som fick in det i lagstiftningen 2009.
Jag skulle vilja fråga Lars Tysklind: Ska inte kommunerna ha ett veto även när det gäller annan energiutvinning eller energiframställning, till exempel när det gäller olja, kol och fossilgas? Då blir det åtminstone jämställt. Jag skulle också vilja veta om Lars Tysklind och Liberalerna tycker att dagens ordning är bra.
Det har blivit så att utbyggnaden av fler än 300 vindkraftverk har stoppats med hänvisning till det kommunala vetot. De som ansöker gör en stor investering och planerar i flera år för dessa etableringar, men de har inte möjlighet att överklaga. Det finns ingen uppsatt tidsplan för när man ska få ett besked från kommunen. Tar det en månad? Tar det ett år? Tar det tio år?
Tycker Liberalerna att dagens ordning är bra? Är den rättssäker? Och framför allt, med hänvisning till den tidigare diskussionen: Är det här en snabb och bra prövningsprocess?
Jens Holm (V):
Jag ska försöka att vara väldigt konstruktiv. De riktlinjer som Tysklind talar om är just riktlinjer - det är inte konkret lagstiftning, som finns i miljöbalken på samma plats som kommunernas möjlighet till ett veto mot vindkraftsetablering.
Ifall vi skulle få ett konkret förslag som handlar om att göra det här till en helt och hållet rättssäker process som kan överklagas och har klara och tydliga tidsramar som blir förutsägbara för dem som vill etablera sig, skulle Liberalerna då tycka att det var bra om det infördes en sådan ordning? Det skulle vara som någon form av mellanting, att kommunerna har möjlighet att säga nej men att man kan överklaga beslutet.
På det sättet skulle det bli en helt och hållet rättssäker, öppen och framför allt snabb tillståndsprocess, vilket vi behöver ifall vi ska ha hundra procent förnybar energi.
Jens Holm (V):
Jag hade egentligen inte heller tänkt ta upp våra interna diskussioner i Miljömålsberedningen, men det var Johan Hultberg som i sitt anförande öppnade Pandoras ask genom att prata om att Vänsterpartiet väljer att skriva reservationer för att profilera sin egen politik.
Det tyckte jag var en ganska inkorrekt beskrivning av verkligheten vad gäller hur förhandlingarna försiggick i Miljömålsberedningen, där vi faktiskt hade en bred samsyn om vikten av att ha ett ambitiösare mål för transportsektorn och att vi också skulle hantera de konsumtionsrelaterade utsläppen.
Som jag minns det hela var även Johan Hultberg med under de diskussionerna ända fram till slutet. Sedan blev det som det blev. Jag tycker inte att det direkt är att jämföra äpplen och päron att prata om utsläppen från vägtransporter plus inrikes sjöfart, eftersom inrikes sjöfart står för en så otroligt marginell del av de totala utsläppen från transportsektorn, om vi ska vara helt ärliga, Johan Hultberg.
Tidigare hade vi en bred samsyn om att minska utsläppen från vägtransportsektorn med minst 80 procent till 2030. Det som föreslås i det här betänkandet är minus 70 för transportsektorn, varav inrikes sjöfart är den nya komponenten. Jag skulle gissa på att det är max 2 procent av det totala.
När det läggs fram nya förslag efter att det har kommit nya utredningar och då vi ser hur allvarligt ställt det är med klimatet vill jag att vi ska ta klimatpolitiken framåt, inte bakåt. Det är därför det har varit så viktigt för Vänsterpartiet att stå upp för ansvarstagandet i klimatpolitiken.
Jens Holm (V):
Att det här har varit en process där vi partier har givit och tagit är helt uppenbart. Som jag sa i mitt huvudanförande ville vi i Vänsterpartiet ha ett ambitiösare mål om nollutsläpp. Vi ville ha nollutsläpp till 2040. Vi ville dessutom att det skulle vara utan så kallade flexibla mekanismer. Nu blev det 2045, dessutom med möjlighet till vissa sådana mekanismer.
Det är nog första gången vi går med på ett sådant mål, så det tycker jag verkligen var att sträcka sig väldigt långt. Fru talman! Det som jag ändå tycker är viktigt att understryka i det här sammanhanget är att vi nu har ett brett förslag om ett långsiktigt mål om nollutsläpp i Sverige som jag hoppas kommer att röstas igenom senare i dag. Vi kommer att få Sveriges första klimatlag.
Vi kommer att tillsätta ett klimatpolitiskt råd som ska verka för att alla politikområden ska verka för att uppnå klimatmålen. Det är inte illa. Sedan finns det en del saker som vi tycker lite olika om, och dem ska vi fortsätta att diskutera. Det ser jag fram emot.
Jens Holm (V):
Lars-Axel tog upp Grönland, och jag tror att det var Ilulissatglaciären du talade om. Ilulissat är en stad norr om huvudstaden Nuuk på Grönlands västkust. Jag var där själv för tio år sedan, och det är riktigt skrämmande att se den otroligt snabba avsmältning av inlandsisen och världens största glaciär som sker. Detta kan vi fortsätta att tala om vid ett annat tillfälle.
Nu skulle jag vilja tala om något som inte så många har talat om ännu. Det finns nämligen i detta betänkande ett tillkännagivande, ett medskick, från de borgerliga partierna tillsammans med Sverigedemokraterna till regeringen. Det står i betänkandet att klimatpolitiken ska bedrivas så att minskade utsläpp av växthusgaser förenas med tillväxt.
Vi i Vänsterpartiet, tillsammans med S och MP, tyckte att detta var en olycklig formulering, så vi står inte bakom medskicket. Jag undrar vad tillväxt betyder i detta sammanhang, Lars-Axel. Du talar väldigt fint om att vi måste vårda hela skapelsen, kan man kanske få säga till en kristdemokrat. Samtidigt vet vi att vi kan få ökad tillväxt om det blir en stor skogsbrand eller ett stort oljeutsläpp i Östersjön.
Det leder till ökad tillväxt, men till priset av att miljön utarmas. Det låter som att ni med detta tillkännagivande säger att vi bara får minska utsläppen så länge som tillväxten ökar. Hade ni talat om en hållbar ekonomisk utveckling hade jag helt varit med, men nu måste jag fråga Lars-Axel Nordell och Kristdemokraterna: Menar ni att tillväxten ska vara överordnad miljöhänsynen?
Vad betyder tillväxt i detta sammanhang?
Jens Holm (V):
Men låt oss säga att vi får ökad tillväxt och ökad ekonomisk aktivitet på grund av att en oljetanker kapsejsar i Östersjön eller att det blir en stor skogsbrand som driver på ekonomin i viss mening! Tycker verkligen Kristdemokraterna att tillväxt i detta sammanhang, när vi pratar om att minska utsläpp och att rädda planeten, är det lämpliga begreppet att häfta på klimatmålen?
Eller menar Kristdemokraterna att tillväxt i detta sammanhang inte ska tolkas som en ekonomisk aktivitet som utarmar miljön? Jag tycker att det vore bra att få det preciserat.
Jens Holm (V):
Klimatminister Isabella Lövin sa något viktigt: att nu blir det fokus på hur vi ska bedriva klimatpolitiken. Kanske skulle man också kunna lägga till att det ska vara fokus på här .
Jag tycker nämligen att rätt ofta när vi hör regeringsföreträdare tala om miljö- och klimatpolitik är det mycket referenser till internationella konferenser, möten i Kalifornien, möten med högdjur från IPCC och möten med andra ministrar. Sådant är viktigt; det är klimatdiplomati. Men vi får inte glömma bort att det faktiskt är här och nu, på hemmaplan, som vi ställer om och tar ansvar för de utsläpp som påverkar hela världen.
Med det beslut vi ska fatta nu måste alla politikområden ta ett mycket större integrerat ansvar för klimatpolitiken. Det är så det står i regeringens proposition.
En del konsekvenser känner vi redan till, till exempel att det ska tillsättas ett klimatpolitiskt råd, att det ska ske redovisningar kopplade till statsbudgeten och att en fyraårsplan ska tas fram för klimatpolitiken. Det är bra. Finns det andra konkreta förändringar av regeringens politik som klimatministern kan berätta om här och nu?
Naturvårdsverket kom för två veckor sedan med sin uppdaterade rapport om så kallade miljöskadliga subventioner, det vill säga pengar som ges eller skattesänkningar som erbjuds verksamheter som leder till ökade utsläpp. Det kan vara brytning av torv, sänkt skatt för industrin och reseavdrag som gynnar massbilism inte minst i Stockholmsområdet.
Tänker regeringen presentera en handlingsplan för att fasa ut de miljöskadliga subventionerna som en konsekvens av beslutet?
Jens Holm (V):
Jag håller helt och hållet med Isabella Lövin om flygskatten. Den är viktig, och vi i Vänsterpartiet står bakom den. Nu när jag såg det förslag som skickades från regeringen till Lagrådet såg jag i en av bilagorna att USA och Kanada får en lägre flygskatt än till exempel närliggande länder som Kuba, Mexiko och andra länder på den amerikanska kontinenten. Jag tyckte att det var lite märkligt.
Det kan vi prata om senare; det är ändå en viktig skatt, och den kan bli ännu bättre. När det gäller miljöskadliga subventioner är det viktigt att inte betrakta dem på någon form av ad hoc-basis, det vill säga en subvention här och en annan där. Här måste man försöka ta ett helhetsgrepp.
Naturvårdsverkets genomgång är så bra därför att de har gått igenom alla miljöskadliga subventioner som de har identifierat i Sverige. Det var ett regeringsuppdrag som redovisades i början av juni. Den genomgången kan användas, och sedan kan regeringen anta en handlingsplan för att successivt fasa ut de miljöskadliga subventionerna. En handlingsplan är viktig. Där kan göras en rimlig avvägning.
Ibland kan det faktiskt finnas rimliga skäl till att det finns en subvention. Vi kanske tycker att det är viktigt att man ska kunna bo, leva och arbeta i alla delar av Sverige. Där kanske behövs ett stöd till transporter. Men reseavdrag som gynnar massbilismen i Storstockholmsområdet blir rätt bisarrt. Jag tänkte mig en handlingsplan för att se över alla miljöskadliga subventioner.
Jag undrar om jag kan få ett konkret besked i just den frågan från ministern.
Jens Holm (V):
Åsa Coenraads och Moderaterna säger att det är viktigt att göra rätt, men när det gäller att sätta upp kameror ute i skogen tycker Moderaterna uppenbarligen inte att man ska avvakta en utredning som tittar just på detta och en del andra övervakningsfrågor.
Jag undrar hur det kom sig att det blev så bråttom att vi redan här och nu ska ha ett tillkännagivande om att det inte längre ska vara tillståndspliktigt att sätta upp en kamera i skogen. Jag tog upp detta därför att jag har läst er motion och tycker att det känns oklart vad syftet är.
Ni pratar om att det är så bra med kameror i skogen - då kan man se hur vilda djur rör sig, och forskare kan använda sig av materialet och så vidare. Men som jag förstått det ska kamerorna bara sättas upp vid åtelplatser, det vill säga där man utfodrar djur.
Det kanske Coenraads kan bringa lite klarhet i. Från talarstolen fick vi nu höra ett helt nytt argument från Moderaterna, nämligen att det redan nu finns tiotusentals kameror uppsatta i skogen. De är uppsatta utan tillstånd, så därför måste vi ta bort tillståndskravet. Det tycker jag känns som ett väldigt ologiskt eller felaktigt resonemang.
Det skulle vara som att säga att det redan nu är så många som kör 130 på 110-vägar, så därför måste vi tillåta människor att köra 130. Tycker inte Moderaterna att det är viktigt att man kan göra en avvägning mellan den personliga integriteten - viljan och önskan att inte bli massövervakad - och det rimliga i att ibland kunna sätta upp en kamera?
Jens Holm (V):
Jag har två frågor till Åsa Coenraads. Den ena frågan får jag ställa igen, för den fick jag inte svar på. Den gäller det nya argument som vi hörde från talarstolen: att det redan finns tiotusentals kameror uppsatta i våra skogar och att vi därför måste ge tillstånd för dem eller ta bort tillståndskravet. Hur, Åsa Coenraads, kan det komma sig att detta blev ett argument för er?
Tycker inte Moderaterna att det är viktigt att man faktiskt kan göra den avvägning som görs i dag i kameraövervakningslagens 8 § mellan den personliga integriteten å ena sidan och önskan att sätta upp en kamera å andra sidan? Vildsvin och viltskador Jag vill påminna om att man vid 700 tillfällen har sagt att en kamera får sättas upp. Men tycker inte Moderaterna att det är viktigt att man kan göra denna avvägning?
Då blir argumentet att man redan satt upp tusentals kameror ute i skogen så att säga ett icke-argument. Sedan får vi ett till argument, nämligen att de filmer som spelas in ute i skogen ska kunna användas vid forskning. Jag skulle vilja fråga Åsa Coenraads hur länge man ska kunna använda det material som spelats in med kamerorna ute i skogen.
Tycker inte Moderaterna att det ska finnas en begränsning, återigen utifrån den personliga integriteten?
Jens Holm (V):
Jag har två frågor till Lars Tysklind. Den första gäller Reach, EU:s kemikalielagstiftning. Det låter som att vi är överens om det mesta, och jag tycker att det är bra att vi ska driva på för en bättre lagstiftning. Det som vi i Vänsterpartiet tycker är viktigt i detta sammanhang är att medlemsländerna alltid ska kunna gå före och presentera nationella förbud som i framtiden kan bli ett EU-förbud.
Lars Tysklind nämnde ordet harmonisering i sitt anförande. Om det är harmonisering som gäller kan det ta mycket lång tid innan vi får ett förbud på EU-nivå. Vi kanske aldrig får det. Jag undrar om Liberalerna håller med om att det är en god princip att medlemsländerna alltid ska tillåtas att gå före med nationella regleringar inom ramen för Reach?
Min andra fråga gäller reservation 14 från de borgerliga partierna om att fasa ut mikroplaster. Jag håller helt med om att det måste göras. Nu har regeringen lagt fram ett sådant förslag som är ute på remiss. Tanken är att vi ska få ett svenskt förbud mot mikroplaster i hygienprodukter från och med den 1 januari nästa år, om jag har förstått saken rätt.
I er reservation står det att ni vill ha ett EU-förbud. Då undrar jag om det innebär att ni bara vill ha ett EU-förbud, eller om ni tycker att det är en bra princip att Sverige går före med ett nationellt förbud mot mikroplaster och att ni i nästa steg kan tänka er ett EU-förbud som förstås också vore jättebra.
Jens Holm (V):
Det låter som att vi är överens om att det är ett bra förslag att först gå före och förbjuda mikroplaster här i Sverige, och sedan utgår jag från att regeringen kommer att driva detta också på EU-nivå.
Jag tyckte inte att det var glasklart vad Liberalerna egentligen tycker om att ha en garanti där medlemsstaterna alltid ska kunna gå före inom Reach och reglera kemikalier på nationell nivå. Jag håller med om att det är jättebra om man får igenom ett EU-förbud.
Men ofta är det stora problemet just att man inte får igenom ett förbud på EU-nivå, eller också tar det väldigt lång tid och när det väl blir av är det fullt av en massa undantag och kryphål. Det blir därför ett förbud som inte är mycket värt. Däremot har vi sett att de gånger medlemsstater har tagit strid och gått fram med nationella regleringar har det varit framgångsrikt. Vi har på flera områden kunnat se att detta har lett till ett europeiskt förbud.
Det är därför jag tycker att det vore bra om Liberalerna kunde säga: Det är jättebra om vi kan få det på EU-nivå, men självklart tycker vi att varje land ska ha rätten att stoppa kemikalier i sitt land och inte behöva sitta med armarna i kors och vänta på Bryssel. Tycker inte Liberalerna så?
Jens Holm (V):
Jag håller med om väldigt mycket av det som Johan Büser sa i sitt anförande. Jag tycker också att konferensen i New York om havspolitik ska bli jätteintressant, och det är bra att den svenska regeringen har tagit initiativ till den. Men att åka så långt och att arrangera en så stor konferens är inte mycket värt om man inte samtidigt ser till att städa upp framför sin egen dörr och vidtar åtgärder på hemmaplan.
I detta sammanhang tycker jag att det förslag som nu förbereds av regeringen - om ett förbud mot mikroplaster i kosmetika och hudvårdsprodukter - är bra. Då ska vi komma ihåg att i fråga om förekomsten av plast i hav kommer endast en liten del från mikroplasterna i kosmetika.
Den största delen kommer från andra områden, till exempel från bildäck som slits vid körning. En stor del av plasterna kommer från inte minst vanliga plastpåsar. Jag undrar vad regeringens och Socialdemokraternas strategi för att minska användningen av plastpåsar är.
Jag vet att man har gett Naturvårdsverket i uppdrag att återkomma med krav på information om alternativ till plastpåsar. Det är väl bra. Men tror Johan Büser att det verkligen räcker att ge information om alternativ till plastpåsar? Behöver vi inte något skarpare styrmedel? Vi hörde Kristdemokraterna prata om en skatt på plastpåsar. Jag tror att det vore en mycket bra idé. Det finns ett par länder som har infört skatt på plastpåsar, till exempel Irland.
Användningen av plastpåsar minskade med nästan 90 procent på bara ett halvår. Är ni beredda att införa en skatt på plastpåsar för att minska användningen?
Jens Holm (V):
Jag tackar för svaret. Jag hoppas att Johan Büser får gehör i regeringen. Det här är en fråga som brådskar. Nu har ni haft regeringsmakten i över två år, och snart kommer kravet att handeln ska informera om alternativ till plastbärkassar. Det är väl bra. Men jag förväntar mig mer av regeringen.
Det hade varit bra om vi hade fått se till exempel skatt på plastbärkassar i Sverige redan nu. Den har införts i Storbritannien, Irland och Danmark. Det som är bra med en sådan skatt är att den drar in pengar som kan användas till miljöarbetet.
Om det är Socialdemokraternas uppfattning att det behövs mer än att bara informera - det bottnar väl i socialdemokratisk politik att inte bara rulla över ansvaret till konsumenten - undrar jag när det kommer skarpare styrmedel. Hur länge till ska vi behöva vänta, herr talman?
Jens Holm (V):
Låt oss jämföra med ett flygplan. Ett flygplan består av tusentals olika små delar. Jag ska inte gå in på detaljerna om alla de här delarna, men det vi kan vara rätt säkra på är att varje del i ett flygplan behövs. Jag tror i alla fall inte att någon här skulle vara beredd att säga att vi kan plocka bort var tionde del i flygplanet och att det nog kommer att fungera ändå.
Om vi för över den jämförelsen till naturen är det ungefär likadant där. Allt hänger samman. Plankton i vattnet äts av fiskarna, vissa fiskar blir jagade av sjöfåglar, vissa sjöfåglar blir kanske uppätna av större djur och så vidare. Så är det i naturen.
Vi vet att en kedja inte är starkare än sin svagaste länk, och så är det också med arterna i naturen. Allting hänger samman i ett väldigt komplext ekosystem. Därför är det viktigt att värna arter. Därför kan vi inte ta några risker i naturen och säga: Men vi kör på.
Vi kan säkert utrota den gruppen; om den försvinner gör det säkert ingenting. I takt med att klimatet förändras och det blir varmare på jorden växer snarare behovet av motståndskraftiga ekosystem. Man brukar säga att de ska vara resilienta.
Om vi ska ha motståndskraftiga ekosystem handlar det just om att vi ska värna mångfalden i ekosystemen. Det är min raka uppmaning till de borgerliga partierna och Sverigedemokraterna att inte ta några risker här. Äventyra inte den mångfald av arter som vi har!
Den är väldigt illa ute redan som det ser ut nu. I Artdatabankens lista över rödlistade arter, som kom för två år sedan, kan vi se att det är allt fler arter som rödlistats och behöver någon form av skydd.
Skulle ni borgerliga partier och Sverigedemokraterna verkligen plocka bort framrutan i cockpit eller en vinge på flygplanet och sedan vara beredda att sätta er i flygplanet? Nej, jag tror inte det. På samma sätt ska vi inte heller ta några risker i naturen.
En annan viktig fråga, fru talman, i betänkandet handlar om artbevarande i andra länder, närmare bestämt elefanter som också är en illa utsatt art. Varje år dödas tiotusentals elefanter i afrikanska länder. De skjuts främst därför att man är ute efter deras elfenben.
Handeln med elfenben är väldigt lukrativ. Det sägs också att den här handeln, som ska vara illegal, finansierar kriminella terroristgrupper som al-Shabab och andra. Som sagt ska den här handeln nu vara förbjuden, men det finns vissa undantag.
Undantagen, som handlar om att länder som Botswana, Namibia, Sydafrika och Zimbabwe ska kunna sälja vissa elfenben mellan varandra, används som ett kryphål och gör att försäljning av elfenben fortsätter att vara en storskalig verksamhet.
I fjol hölls det stora toppmötet för Cites, den konvention som reglerar förbud mot handel med utrotningshotade arter. Vi var nog flera som hoppades på ett totalförbud mot handel med elfenben utan undantag, men så blev det tyvärr inte.
Till min besvikelse kunde jag konstatera att inte heller Sverige och EU var pådrivande för ett sådant totalförbud. Därför tycker jag att vår reservation 14, som just tar upp vikten av ett totalförbud mot handel med elfenben, är så viktig och vill avsluta med att yrka bifall till den.
Jens Holm (V):
Mitt korta svar på frågan är: Ja, vi människor har ett särskilt ansvar i det här avseendet. Vi har redan gått in och intervenerat i det som är "naturligt", så självklart har vi ett sådant ansvar. Jag och Vänsterpartiet är inte principiellt motståndare till jakt.
Det kändes som att det mellan raderna var lite det som frågan handlade om. Tvärtom kan det ibland vara viktigt att reglera vissa bestånd. Men vad jag inte förstår är varför vi ska ha en relativt storskalig jakt på rödlistade och direkt hotade arter, som Moderaterna vill, till exempel på varg.
Det kan inte vara ansvarsfullt och inte heller vara i linje med våra internationella åtaganden. Vi brukar ju vilja värna arter och utrotningshotade djur i andra länder. Men när det kommer till en rödlistad art i vårt eget land tycker Moderaterna att man ska ha en storskalig jakt på den. Varför tycker ni så?