KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jennie Nilsson (S):
Tiden går fort när man har roligt, höll jag på att säga. Det här skulle vi på riktigt kunna stå och prata väldigt mycket längre om. Men eftersom tiden nu är väldigt kort ska jag försöka nöja mig med att säga några saker. Först och främst vill jag säga att Sverige och jag anser att skogen är en nationell kompetens, detta som en kommentar till en tidigare kommentar om hur vi agerar mot EU. Det är en viktig svensk grundprincip. Sedan jobbar vi aktivt med att utveckla alla olika områden.
Mellan 2012 och 2019 har vi exempelvis skyddat ytterligare 140 000 hektar skog med höga naturvärden nedanför gränsen för fjällnära skog. Det är ett ganska stort åtagande, och jag kan konstatera att det i Skogsutredningen finns förslag om ytterligare åtaganden. Vi kommer att titta på alla förslag. Vi kommer att väga dem, och vi ska göra kloka, balanserade val framåt.
När det gäller biologisk mångfald och hur den utvecklingen ser ut är det Artdatabanken som håller i rödlistan i Sverige. Tittar man på den ser man att vi har ett ganska stabilt läge i Sverige. Med det sagt tycker jag inte att det är gott nog. Det är klart att vi ska förbättra oss på alla områden där vi är dåliga. Jag tycker dock att det är felaktigt att tala som om utvecklingen hela tiden går åt det sämre. Data stöder inte det.
Det skiftar lite mellan olika arter. Vi har både arter som förbättrar sig och arter som försämrar sig. På totalen kan man konstatera att vi har 62 000 arter och att det är 2 449 som ligger och åker in och ut på listan. Det betyder ändå att vi på riktigt är ganska bra på detta. Framför allt har utvecklingen de senaste 10-20 åren legat still.
Det vi ska göra nu är givetvis att när vi utvecklar skogspolitiken försöka jobba med just det hållbara brukandet. Jag tror att mycket av nyckeln ligger där: i att se till att vi blir ännu bättre också på den biologiska mångfalden, för det behöver vi bli.
Jennie Nilsson (S):
Jag börjar bakifrån. Jag håller helt och hållet med om att det är oacceptabelt att det förekommer brott och hot. Det finns ofta en politisk eller ideologisk agenda, på ett helt oacceptabelt sätt. Det kan aldrig accepteras av samhället. Därför har vi också vidtagit ett antal olika åtgärder.
Vi har exempelvis sett till att det inte behövs tillstånd för att ha kameraövervakning på gård och sett över straffskalor och brottsrubriceringar. Det pågår just nu ett arbete på Regeringskansliet med att göra ännu mer av det. Man planerar också för att det under det här året ska komma någonting till riksdagen om en ytterligare upptrappning av det här. Jag tror att vi är överens om att det är helt oacceptabelt.
Det är också viktigt att man jobbar med att givetvis undanröja sådant som är utmaningar och hinder för att bedriva verksamhet men också med sådant som bygger starka förutsättningar. Livsmedelsstrategins grundfundament handlar om att långsiktigt stärka livsmedelsproduktionen i Sverige. Den är viktig, och jag har redogjort för en del saker i den.
Jag tror fortfarande att lönsamhet är det viktigaste för vi ska få ökad självförsörjningsgrad, för att det ska produceras mer i Sverige och för att se till att det blir en växande bransch som kan ta till vara sin fulla potential. Det finns andra frågor kopplat till det som också är viktiga och som inte har nämnts tidigare i debatten. Jag nämnde kort FOI-satsningen på mer än 500 miljoner tidigare.
Men vi har också ett sådant förslag som UTP. Det har nu kommit en utredning till riksdagen som handlar om otillbörliga handelsmetoder. Regeringen väljer nu att gå fram med ett förslag på området för att stärka de små aktörerna, primärproducenterna och livsmedelsförädlingssektorns möjligheter att få bättre betalt för det man producerar.
Det skapas helt enkelt mer jämnstarka förhållanden i systemet mellan säljare och köpare. Det är grundläggande för att skapa lönsamhet i den kedjan, inte minst i primärproduktionen. Om man ska producera premiumprodukter måste man kunna få betalt för dem. Sammantaget sker det nu mycket på området. Vi ser också glädjande trendbrott i utvecklingen.
Jag ska inte hävda att det bara är livsmedelsstrategins förtjänst, men jag tror faktiskt att den bidrar. Det samlade värdet ökade med ungefär 1 procent mellan 2019 och 2020 och närmar sig 64 miljarder, om jag kommer ihåg rätt.
Att dra siffror ur huvudet nu är väl lite livsfarligt strax före klockan 23 och efter många timmars debatt, men om ingen skjuter mig om jag kanske har lite fel är det ändå ett betydande trendbrott. Vi ser också att mjölkinvägningen ökar för första gången på fem år. Svenska konsumenter väljer alltmer bort att äta kött. Den totala konsumtionen går alltså ned. Men för svenskt kött går den upp.
Det som händer är alltså att importen på den sidan minskar. Slagsidan mellan importen och exporten är alltså till kraftig fördel för svenskt kött eftersom medvetna svenska konsumenter väljer att köpa kvalitativa produkter. Vi behöver jobba med alla olika verktyg som bidrar till den typen av processer.
Jennie Nilsson (S):
Min bild är att det finns en stor samstämmighet inom svensk politik om att det är en prioriterad fråga. Jag tolkar också samstämmigheten om att ta fram en livsmedelsstrategi som att vi alla i det läget idkade självkritik i någon mening för att vi inte tidigare hade haft långsiktiga strategier på plats. Vi konstaterade att det behövdes. Nu är det på plats. Men allt är givetvis inte bra i och med det.
Det krävs långsiktiga, kontinuerliga och fortsatta investeringar i sådant som bygger de verksamheterna starkare. Det handlar om forskning och innovation, exportsatsningar, exportgodkännande, kompetensförsörjning, koppling mellan naturbruksgymnasium, yrkesvux och SLU och så vidare, för att adressera den typen av problem. Allt det pågår. Men det tar tid och kräver långsiktighet och uthållighet.
Med det sagt ser vi positiva tendenser. På nästan alla områden ser vi en positiv utveckling. Man producerar mer, man har något bättre lönsamhet och framför allt ökar exporten mycket. Det är glädjande och väldigt viktigt, inte minst när vi pratar om att skapa förutsättningar för stora anläggningar. Sverige är många gånger, om man pratar om högkvalitativa premiumprodukter, en ganska liten marknad.
Vi har all anledning att vara stolta över svensk produktion och vill att den ska kunna nå större marknader till bra pris, så att vi därmed kan fortsätta investera i det inhemska. Kris och krig har jag missat i varje inlägg. Det är viktigt. Jag tycker att vi ska lära oss av pandemin och identifiera de sårbarheter som finns i systemet: den stora andelen och beroendet av säsongsanställda är en sak.
En annan är att säkerställa att vi exempelvis har insatsvaror som innebär att vi i händelse av krig eller total nedstängning kan öka produktionen eller om vi inte kan producera. Det kommer vi att återkomma med i det fortsatta arbetet med civilt försvar.
Jennie Nilsson (S):
Tack, Lars Beckman och John Widegren, för interpellationen! Precis som bägge interpellanterna sagt är detta en fråga som väcker väldigt mycket känslor.
Någonstans tror jag att John Widegren ringade in lite av det som är den stora utmaningen i det här om man inte ska ha noll vargar i Sverige, vilket ju John Widegren var noga med att påpeka inte heller är Moderaternas förslag, nämligen att detta väcker känslor också där det blir nyetableringar.
Om ingångsvärdet i denna diskussion är att de vargar vi ska ha ska fördelas jämnt över landet samt att trycket är för stort på vissa ställen och därför behöver bli mindre kommer det här ständigt att vara en debatt som väcker känslor.
Jag kan ändå inte komma ifrån att man behöver utgå från verkligheten när man har en politisk diskussion om det är så att man på riktigt vill skapa förändring i någonting. Jag noterar att Moderaterna konsekvent bortser från det faktum att vi har att förhålla oss till art- och habitatdirektivet och att vargen är strikt skyddad. Sedan försöker Moderaterna att göra en koppling till att det skulle gå att sätta en annan siffra på detta.
I det här sammanhanget vill jag konstatera något. När vi pratar om att den svenska vargpopulationen ska ha en gynnsam bevarandestatus, vilket också finns i det beslut som riksdagen har tagit och som vi hänvisar till, handlar det egentligen inte om en siffra utan om att man ska ha en vargstam som inte är inavlad. Det betyder att siffran givetvis kan förändras över tid, både uppåt och nedåt, beroende på hur vi förvaltar den.
Om man klarar reproduceringen på ett bra sätt, till och med ökar den, och därmed får bättre dna och mindre inavel i stammen kan man givetvis ha färre vargar. Om det misslyckas kan man se framför sig att det blir helt andra siffror, så det blir en väldigt hypotetisk diskussion.
Det är en fråga som jag måste ställa i det här sammanhanget, givet att man landar tillbaka väldigt mycket i att vi ska följa riksdagens beslut vilket jag givetvis också tycker att vi ska i alla lägen. Jag har stor respekt för den här kammaren och konstaterar att riksdagens beslut säger att vargstammen ska ha gynnsam bevarandestatus och anger sifferintervallet 170-270 individer.
Handlar den här debatten på riktigt för Moderaterna om siffran, så att om det var 270 vargar i stället för 300 vore det inget problem? Var ska i så fall de 270, eller låt oss säga 170, vargarna vara för att det inte ska vara ett problem för Moderaterna?
Jennie Nilsson (S):
Som ansvarig minister är det min ambition att vi ska säkerställa att vi har en politik som är klok och som förhåller sig till den verklighet som vi har att leva i på ett så bra sätt som möjligt. När man ska förvalta varg ska man självklart ha en politik som också tar socioekonomisk hänsyn och som med alla de verktyg som finns säkerställer att människor både kan driva verksamhet och känna sig trygga varhelst i landet de bor.
Denna regering har, till skillnad från tidigare regeringar, hela tiden jobbat med att utveckla verktygen så att de blir bättre och så att vi bättre ska kunna leva upp till detta. Jag vill i sammanhanget, givet att detta ständigt kommer tillbaka, bara konstatera att det fanns fler vargar under alliansperioden utan MP i regeringen än vad det finns under denna regering. Det säger jag som kuriosa i sammanhanget.
Men jag antar att Lars Beckman lyssnar på Miljöpartiet även när han sitter i regering. Det är en spännande tanke. Jag vill också konstatera att Moderaternas retorik leder till absolut ingenting när det gäller att göra någonting bättre för de människor som upplever otrygghet och som upplever att de exempelvis inte kan vara näringsidkare i området. Man bortser nämligen helt från att vi i Sverige inte är fria att sätta vilken siffra vi vill. Vi behöver ta hänsyn till gynnsam bevarandestatus.
Min politik har lett till att vi i Gävleborg den här vintern faktiskt har kunnat skjuta av 18 stycken vargar. Det är skillnaden mellan min politik och Lars Beckmans politik.
Jennie Nilsson (S):
Kjell Jansson har frågat mig om jag har några planer och åtgärder för att få stopp på bottentrålningen i Östersjön, och i så fall vilka, samt vad jag avser att göra konkret i närtid för att säkerställa att fiskbeståndet återhämtar sig och inte minskar i Östersjön. Arbetet med att förbättra miljösituationen och kunskapen om fiskbestånden i Östersjön är en viktig fråga för regeringen.
Som jag redan svarat Kjell Jansson i en tidigare fråga bedrivs bottentrålningen på ostkusten framför allt efter torsk. Mot bakgrund av det östra torskbeståndets dåliga beståndsstatus har det sedan sommaren 2019 varit förbjudet att bedriva riktat fiske efter torsk längs hela ostkusten under hela året. Fiske med bottentrål har kraftigt begränsats genom detta förbud.
Därutöver arbetar regeringen med ett förbud mot bottentrålning i marina skyddade områden med möjligheter till begränsade undantag i linje med januariöverenskommelsen. Regeringens övergripande målsättning är ett hållbart fiske, ökad resurseffektivitet och mer hållbara fiskemetoder och redskap.
Jag och regeringen har därmed vidtagit en rad olika åtgärder inom nämnda områden som syftar till att förbättra havsmiljön och därmed främja fiskbeståndens återhämtning samt utveckla det svenska fisket på både kort och lång sikt. En förbättrad havsmiljö och livskraftiga fiskbestånd skapar långsiktiga och nödvändiga förutsättningar för fiskets utveckling.
Jennie Nilsson (S):
Jag tackar Kjell Jansson och övriga talare för att ni tar upp en viktig fråga. Denna fråga har diskuterats över tid. Det är tyvärr inget nytt att Östersjön och fisken i Östersjön inte mår bra. Det innebär att vi under lång tid har jobbat aktivt och intensivt med att skapa bättre förutsättningar. Man måste ta ett helhetsgrepp om detta.
Det finns inte en fråga som löser problemet. Den rådande situationen handlar om dålig havsmiljö, predation av rovdjur, exempelvis säl, och ohållbart fiske. Fisket regleras ju inom ramen för vårt EU-samarbete eftersom fisk rör sig över gränser.
Därför har det varit och är viktigt för Sverige att säkerställa att EU fattar sina beslut om kvotnivåer på vetenskaplig grund, vilket inte var någon självklarhet för bara några år sedan. I dag görs det, och Ices tar fram rekommendationer.
Sverige har varit och är pådrivande i att säkerställa att dessa rekommendationer följs så att vi successivt säkerställer att det finns fisk kvar till kommande generationer.
Ices rekommendationer innebär att kvoten för torsk nu är satt till noll och att kvoten för sill, som denna interpellationsdebatt delvis handlar om, i år minskade med 35 procent jämfört med förra året.
Det är en viktig sak, men det räcker självklart inte. Utöver det har regeringen skjutit till mer än 200 miljoner årligen till arbetet med att förbättra miljön i Östersjön. Vi har gjort riktade projekt för att samla skräp i Östersjön, och vi har avsatt 210 miljoner kronor för de närmaste fyra åren för att bygga ut forskningsprogram kopplade till detta.
Vi har även gett HaV ett riktat uppdrag att titta på vad det är som händer med strömmingen, vilket jag antar är den underliggande diskussionen här. Det är möjligt att strömmingarna blir färre, men helt uppenbart blir de mindre till storleken, vilket gör dem svårare att fiska eftersom man inte får upp dem.
Så här långt kan man dock inte tydliggöra orsakssambanden och säga exakt vilka orsakerna är. Man kan ju tycka att det vore en baggis att gå på alla orsaker, och jag hade personligen inte haft några problem att göra det. Men som jag sa initialt är det viktigt för fiskbestånden på totalen att vi jobbar tillsammans med EU och att alla beslut där fattas på vetenskaplig grund.
Det innebär att Sverige inte självt kan flytta en trålgräns, vilket interpellanten nämnde som ett alternativ, utan det måste förankras inom ramen för EU-samarbetet.
Andra länder, framför allt Danmark och, tror jag, Finland, har tillträde till dessa vatten, och det innebär att om vi med trovärdighet ska få igenom ett förslag om att flytta ut trålgränsen behöver vi kunna visa de vetenskapliga orsakssambanden. Därför har vi givit uppdrag till HaV via SLU och även riktade projekt för att forska på att stärka och säkerställa dessa orsakssamband. Detta arbete pågår och är prioriterat.
Jennie Nilsson (S):
Frågan berör och är viktig. Vi kommer att fortsätta att behöva hålla stort fokus på att jobba brett med alla de frågor som påverkar situationen för fisket i Östersjön. Vi kommer att fortsätta att driva på för att inom ramen för EU-samarbetet lägga kvoterna på en nivå som är vetenskapligt hållbar.
Vi behöver utveckla vår egen strategi för att säkerställa framför allt det småskaliga fisket, som får det tufft i vissa av dessa situationer. Det såg vi inte minst vid lekstängningsstoppet kopplat till torskfiskestoppet förra året. Här behövs det incitament för att bredda och differentiera sina verksamheter så att man faktiskt överlever.
Det är också viktigt att alla beslut är ändamålsenliga och proportionerliga. Vi vill att det svenska fisket, inte minst det svenska småskaliga fisket, ska överleva. Då behöver spelreglerna vara så bra som möjligt. Men vi måste också säkerställa att vi jobbar med det som är det största problemet, nämligen alla delar som rör havsmiljön.
Jag har tidigare talat om säl - det kom en konkret fråga om säl. Vi ser att det faktiskt spelar en roll när man inte får lov att jaga eller fiska över tid i form av att populationer växer till sig. De har vuxit till sig så mycket att det har varit möjligt att införa licensjakt eftersom sälarna påverkar fisket och fiskbestånden på ett negativt sätt.
Frågan om att sälja är lite för stor och komplicerad. Men jag kan säga att det undantag Sverige hade i EU fråntogs oss av WTO. Det är en fråga på en helt annan nivå, och jag tar gärna en diskussion om den frågan vid ett annat tillfälle. Sammantaget blir jag glad över att det finns så många som vill driva dessa frågor på ett positivt sätt. Så har inte alltid varit fallet.
Jennie Nilsson (S):
Ann-Charlotte Hammar Johnsson har frågat mig om jag kommer att verka för att beslut beaktar att säkra husbehovsfiske i marina skyddsområden för att på så sätt bidra till att värna kulturhistoria, landsbygd, miljö och kust. Det småskaliga och kustnära fiskets konkurrenskraft är en viktig fråga för mig och regeringen. Samtidigt står både yrkesfisket och fritidsfisket inför stora utmaningar.
Regeringens övergripande målsättning är ett hållbart fiske, ökad resurseffektivitet och mer hållbara fiskemetoder och redskap. Bevarandeåtgärder i marina skyddade områden ska vara relevanta och ändamålsenliga. Förslag till bevarandeåtgärder ska tas fram utifrån vetenskapliga underlag, och fiskeregleringar ska utformas så långt möjligt i samråd med intressenter.
Då det är länsstyrelserna som ansvarar för förvaltningen av skyddade områden har Havs- och vattenmyndigheten inhämtat underlag från länsstyrelserna vad gäller behov av bevarandeåtgärder i marina skyddade områden. Därefter har en process med granskning, inhämtande av kompletterande vetenskapliga underlag och samråd med intressenter skett innan slutliga förslag på åtgärder har formulerats. Remissbehandlingen av förslagen innebär även att de blir allsidigt belysta.
Förslag till åtgärder i skyddade områden har alltså sitt ursprung i bedömningar av berörda länsstyrelser. Det är en viktig princip då länsstyrelserna har bäst kännedom om bevarandevärdena i de skyddade områden som de förvaltar och om det fiske som sker lokalt.
Jag anser att det är mycket positivt att våra ansvariga myndigheter har utvecklat ett helhetsgrepp för att hantera dessa komplexa frågor, som tar hänsyn till det lokala perspektivet och till den mångfald av olika fisken som sker utefter vår långa kust.
Jennie Nilsson (S):
Jag förutsätter att länsstyrelsen har god kännedom också om husbehovsfisket och dess roll inom den egna regionen och att man har tagit hänsyn till det när man har utformat sina bevarandeplaner i förhållande till andra hänsyn som man också har tagit i det här sammanhanget. Dock förstår jag vad Ann-Charlotte Hammar Johnsson säger.
Det är ohyggligt viktigt att vi säkerställer och värnar också de kulturhistoriska värden som fisket innebär för kustkommuner. Det handlar såväl om möjligheten till fritidsfiske och det småskaliga fisket som om kopplingen till besöksnäring, restauranger, identitet och så vidare. Alla dessa saker behöver självklart vägas in.
Dock vill jag återigen understryka att de förslag som ligger inte i något fall handlar om att skydda bara en art. Tumlare är en del i det. Här har vi ett överträdesärende från kommissionen kopplat till tumlare. Det handlar också om sandbankar, rev, fåglar och så vidare inom ramen för dessa områden.
Det finns flera skyddsvärda arter och land- eller vattenmiljöer som ska skyddas i de här sammanhangen. Det är vid varje givet tillfälle en avvägning mellan dessa som görs. Sedan är det viktigt att man jobbar väldigt nära de intressenter som finns.
Jag förutsätter att man har haft transparenta processer i arbetet med att ta fram planerna, framför allt utifrån länsstyrelsens uppdrag och ansvar i det här sammanhanget. Jag kan konstatera att man tar hänsyn kopplat till det jag säger, framför allt för det småskaliga fisket.
Det drabbas och berörs också av den här typen av förändringar. Det syns tydligt på att man föreslår att man ska kunna ge dispenser för det småskaliga fisket under vissa premisser, i vissa områden och så vidare. Det är för att säkerställa att deras utkomst ändå finns kvar och att de har rimliga förutsättningar att kunna fortsätta att bedriva sina näringar. När det gäller det husbehovsnära fisket omnämns det i underlagen.
Den bedömning som myndigheterna gör är att det kan tillgodoses givet hur förslaget är utformat. Det kan ske genom att man hänvisar till andra områden, eftersom förslaget inte täcker hela kusten. Kartan går lite rundat. Det finns vissa delar av kustremsan där det kommer att vara möjligt att fiska. Alternativt hänvisar man till andra redskap. Då talar man om icke-passiva redskap.
Nät blir förbjudet. I det här sammanhanget är det viktigt att påpeka att man fortsätter arbetet med att utveckla selektiva fiskeredskap på alla nivåer. Det gäller inte bara för det kommersiella fisket utan också för fritidsfisket. Hela poängen är att vi ska säkra att vi har alla bestånd som är värda att bevara, och det är de alla, till kommande generationer.
Det finns ingen som gör den här typen av förslag till förändringar bara för att. Det finns ett väldigt viktigt syfte under, nämligen att säkerställa att vi bevarar alla de många olika arter som vi har inte bara för nu utan också för framtida generationer.
Jennie Nilsson (S):
Tack, Ann-Charlotte Hammar Johnsson, för frågan! Jag kommer givetvis att ta informationen med mig. En av de största och bästa vinsterna med att ha interpellationsdebatter i kammaren är när det är konstruktiva interpellationer med syfte att ge information eller tips och idéer på hur man utvecklar frågor. Självklart spelar det alltid roll när man är konstruktiv i debatten.
Då är det något man lägger på minnet utöver remissyttranden, grundförslag och annat som ska utgöra grunden för beslut så småningom. Jag tackar för de inspel som är gjorda under debatten.
Jag kan avslutningsvis säga att givet alla de många olika utmaningar vi har när det kommer till fisket, oavsett vilket fiske vi talar om, finns det ett stort behov av att vi politiskt samlar oss och kan ta helhetsgrepp i dessa frågor.
Min förhoppning är att vi ska kunna ta ytterligare steg när det handlar om att skapa goda förutsättningar för att inte bara se till att de överlever utan också kunna utveckla en del av dessa verksamheter.
Jag tror att det kommer att vara viktigt när vi nu sjösätter en ny programperiod att vi har perspektivet med oss att kunna bredda och utveckla selektiva verktyg, forskning och innovation på området. De är jätteviktiga. Jag vet att detta är en näring som är viktig inte bara för dem som fiskar.
Den är mycket viktigare för människor som bor i dessa orter än vad man kanske inser tills den dagen den är hotad. Jag är väldigt tacksam för att vi har den här typen av diskussioner. Så fort pandemin är över hoppas jag kunna resa igen. Ett av de mål jag har är att exempelvis kunna besöka den här delen av Sverige.