KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jens Holm (V):
Miljöministern säger att den tidigare stoppregeln var otydlig. Utifrån ett exploateringsperspektiv kan jag förstå att man inte tyckte om den. Vi i Vänsterpartiet tyckte att den var bra, och vi vill ha tillbaka den. Det var därför vi motsatte oss de försämringar som regeringen gjorde 2009.
Det som stod i den så kallade stoppregeln i miljöbalken var ganska tydligt: "Tillstånd skall inte få lämnas, om det kan befaras att livsbetingelserna försämras för någon djur- eller växtart som är hotad."
Med den stoppregeln tog man klart och tydligt ställning för miljön och för att skydda hotade arter. Nu har man tagit bort den regeln.
Enligt mig har man därigenom bara gjort miljöbalken luddigare, och man har gett en möjlighet för stora företag att exploatera i områden där det tidigare kunde vara svårt att exploatera. I det här fallet handlar det som sagt om rätten till rent vatten. Vad gör vi om det börjar sippra upp saltvatten i det här området? Människor på Gotland kommer då inte att kunna få sötvatten.
Det handlar också om arterna och om den unika skog som finns i området och som kommer att påverkas. Den kommer delvis att huggas ned. Jag vill avsluta med att säga att jag tycker att det är bra att miljöministern öppnar för en översyn av miljöbalken och för en särskild granskning av just det här fallet. Det tycker jag är väldigt bra, och vi i Vänsterpartiet kommer att följa det väldigt noga.
Vi vill se en sådan översyn och granskning så fort som det bara går, för det här är ett akut fall.
Jens Holm (V):
Tack till min kollega Kent Persson, som har väckt frågan! Jag tycker att det är en mycket viktig fråga. År 2009 privatiserades den största delen av de statligt ägda apoteken i Sverige.
Om vi nu ser på vad som har hänt med de apoteken ser vi att merparten av de privatiserade apoteken numera ägs av riskkapitalister som är baserade i skatteparadis. Jag pratar särskilt om kedjan Apotek Hjärtat, som ägs av riskkapitalisterna Altor Fund, baserade på kanalön Jersey.
Jag tänker också på Medstop Holding, som ägs av Segulah, som också är baserad på kanalön Jersey. Det utmärkande för ett skatteparadis som Jersey är att företagen kan placera sig där och då inte behöver betala skatt för de vinster som de gör här i Sverige.
Ett annat utmärkande drag är också att insynen försvinner helt och hållet. Apoteken var tidigare en statlig verksamhet. De skattepengar som vi lade in i verksamheten kunde vi vara relativt säkra på kom ut i form av god samhällsservice till svenskarna. Vi kunde också granska verksamheten utan och innan.
Men det kan vi inte nu längre, för en stor del av de privatiserade apoteken. Privatiseringen av apoteken är tyvärr inget undantag utan följer ett generellt mönster för utförsäljningar och privatiseringar i Sverige.
Om vi tittar på hur det ser ut inom skolan, inom sjukvården och inom äldreomsorgen ser vi samma sak där: Riskkapitalbolagen köper upp kedja efter kedja, skola efter skola, vårdcentral efter vårdcentral. De tar skattepengarna, och de tar vinsterna och flyttar dem till skatteparadis, till exempel kanalöarna Jersey och Guernsey. Jag tycker att det är väldigt allvarligt.
Jag tycker att det är ett oansvarigt sätt att använda svenska skattebetalares pengar på. Därför vill jag fråga vad Göran Hägglund anser om detta. Anser du att apotek och andra välfärdsinrättningar ska ägas av riskkapitalister?
Är det det mest optimala sättet att hantera samhällsservice på? Om ministern inte anser det vill jag förstås veta vilka åtgärder regeringen kommer att vidta för att se till att skattepengar inte hamnar i skatteparadis. Jag vill också veta vilka åtgärder regeringen vidtar för att se till att vi får full insyn i de apoteksbolag som nu är placerade i skatteparadis.
Jens Holm (V):
Jag noterar att jag inte fick något svar på mina frågor tidigare från socialministern. Jag hoppas att jag får det nu, och för att vara riktigt säker vill jag förtydliga vad jag verkligen vill ha svar på. En stor del av de privatiserade apoteken ägs nu av två riskkapitalbolag som är baserade i skatteparadis. Tycker socialministern att det är optimalt?
Är det här ett ansvarsfullt sätt att hantera svenskarnas resurser - de här bolagen gör ju stora vinster, och de betalar inte skatt i Sverige?
Om socialministern inte tycker det tycker jag att han ska presentera vilka åtgärder regeringen tänker vidta för att se till att företag inte kan göra vinster på det som är välfärd och sedan flytta dessa till anonyma skatteparadis.
När de här två stora apotekskedjorna är baserade på kanalön Jersey innebär det att insynen för oss alla helt och hållet försvinner. Hur kommer socialministern att verka för att vi ska få full insyn, så att vi har samma insyn i den här verksamheten som vi hade tidigare?
Jens Holm (V):
Jag tackar Catharina Elmsäter-Svärd för svaret. Vi kunde för några månader sedan läsa ett pressmeddelande från Arlanda Express där företaget berättade att man gjort sitt bästa ekonomiska resultat någonsin. Under fjolåret, alltså 2010, gjorde man en vinst på ett mångmiljonbelopp.
Man talade om ökade intäkter och större vinst. Samtidigt har företaget sedan det började trafikera sträckan Stockholms central-Arlanda flygplats höjt biljettpriset med 120 procent. I dag kostar en enkel resa ut till Arlanda 260 kronor.
Det är den i särklass dyraste tågförbindelsen i hela Europa för att ta sig till en flygplats. I Berlin kostar det 3 euro, i Madrid också 3 euro och i Bryssel drygt 5 euro. I Oslo, som brukar framhållas som ett av de dyraste länderna i Europa, kostar en enkel resa med det så kallade flygtåget ungefär 200 svenska kronor.
Arlanda Express är alltså dyrast i Europa. Tycker statsrådet Elmsäter-Svärd att 260 kronor är en rimlig kostnad och att en höjning av biljettpriset med 120 procent är vettig? Det är också viktigt att komma ihåg att Arlanda flygplats troligen kommer att nå utsläppstaket inom kort.
Det finns begränsningar för hur mycket Arlanda får släppa ut. Hälften av Arlandas utsläpp av växthusgaser kommer från resorna till och från Arlanda. En stor del av dem som åker till Arlanda åker tyvärr inte med tåget som är det mest miljövänliga sättet utan med egen bil, taxi eller buss. Det är olyckligt.
Det finns ett egenvärde i att folk kan resa på det mest miljövänliga och bästa sättet ut till Arlanda. Hade Arlanda Express inte drivits av ett privat företag som har vinst som främsta syfte utan gemensamt i offentlig regi hade vi kunnat se till att priset var lägre och avgångarna fler än i dag.
Därför är det viktigt att få veta klart och tydligt från statsrådet om man är beredd att omförhandla avtalet med A-Train. Är man kanske beredd att helt och hållet ta över driften av resorna mellan Stockholms central och Arlanda? Enligt avtalet har staten rätt att göra det. Detta skulle förstås bli en kostnad för staten.
Jag vore därför tacksam om jag som lagstiftare i denna församling fick veta den kostnaden, för då skulle vi kunna ha en rimlighetsdiskussion om huruvida det är värt si och så många miljarder att staten köper sig rätten att trafikera sträckan Stockholms central-Arlanda. Catharina Elmsäter-Svärd!
Jag frågar igen: Varför kan inte regeringen offentliggöra det avtal som finns mellan staten och företaget som trafikerar denna sträcka? Varför kan inte jag och riksdagens övriga 348 beslutsfattare få veta hur mycket det skulle kosta att utnyttja den option, den möjlighet, som staten har att få ta över driften på sträckan Stockholms central-Arlanda?
Jens Holm (V):
Jag tackar för det svaret och vill här direkt säga till statsrådet att jag tycker att det är väldigt bra att man försöker öka människors möjligheter att på ett miljövänligt sätt resa ut till Arlanda. Som vi alla vet brådskar detta, för snart nås nog taket för hur mycket utsläpp man får bidra med.
Men ärligt talat: Det absolut effektivaste sättet är att se till att fler reser med Arlanda Express - den enda direktlinjen och den snabbaste linjen direkt ut till Arlanda. Sett till hur det är runt om i världen framstår Stockholm och Sverige här lite grann som ett särfall med våra extremt höga biljettpriser. Det hela blir en klassfråga.
Det blir bara högavlönade politiker och direktörer exempelvis som verkligen har råd att resa med Arlanda Express. Det är lite sorgligt att människor med liten plånbok blir de som smutsar ned mer därför att de inte har någon möjlighet i sammanhanget. Fortfarande tycker jag inte att jag har fått svar på det som var en av mina huvudfrågor i den här interpellationsdebatten, men statsrådet har en chans till. Det gäller avtalet med A-Train.
Varför är det hemligstämplat, och varför kan vi inte få reda på kostnaden för att använda optionen för att ta över driften av Arlandabanan? Det skulle jag väldigt gärna vilja veta. Jag skulle också vilja veta vad som är statsrådets synpunkt på det faktum att de nya ägarna, riskkapitalisterna - Maguire - inte betalar ett öre i skatt trots att de gör stora vinster här i Sverige.
De vinsterna flyttas till Luxemburg. Tycker statsrådet att detta är förenligt med regeringens politik i övrigt? Borde inte detta med att man ska arbeta och göra rätt för sig också innefatta ägarna till Arlanda Express?
Jens Holm (V):
Tack för svaret från energiministern! Jag tycker dock att svaret behöver kompletteras på ett antal sätt, och jag har flera frågor som jag vill ta upp med Anna-Karin Hatt. Det första gäller det direkta stödet till solvärmen och solelen.
Anledningen till att jag tar upp det är att de borgerliga partierna gick ut i valrörelsen i sitt så kallade jobbmanifest och lovade fortsatta stöd både till solvärmen och till solelen. Vi ser att intresset för att söka dessa bidrag har varit fantastiskt. Det finns ett otroligt sug ute i landet för att just satsa på solvärme och solel.
Det som händer i år är att regeringen helt avvecklar stödet till solvärmen. För solelen finns det kvar för 2012, precis som ministern säger. Vad som händer därefter vet vi ingenting om. Det vore på sin plats med en precisering, Anna-Karin Hatt: Kan du lova att ni kommer att ha kvar stödet till solelen även 2012?
Det är precis det som marknaden, den stora folkrörelsen där ute, behöver. De vill ha långsiktiga spelregler. Just solelen och solvärmen är ett tragiskt exempel om man tittar på den förnybara energin. Om vi jämför Sverige med Tyskland har vi en mikroskopisk användning av både solvärme och solel.
Jag kan ta företaget Solibro som exempel. Solibro var ett svenskt företag fram till år 2007. De tillverkade solceller. År 2007 köptes de upp av tyska Q-Cells. I dag har Q-Cells 500 anställda på sin tillverkningsfabrik i Bitterfeld strax utanför Leipzig i Tyskland.
Man har kapacitet att producera 135 megawatt solel varje år i sina solceller. Det är ungefär tolv gånger mer än hela den svenska produktionen. Det här är ett exempel på vad som har skett. Vi i Sverige satsar en hel del på forskning. Vi ligger långt framme just på den nivån att utveckla solenergin.
Men då det gäller ett fortsatt stöd för att den här verksamheten ska kunna finnas kvar ute på marknaden finns det ingenting mer från regeringen. Det som behövs är långsiktiga spelregler. Jag skulle vilja se ett fastprissystem för solel. Jag skulle vilja se en nettoinmatning med till exempel en kvartalsvis avräkning. Jag skulle också vilja se en avveckling av kärnkraften.
Den här regeringen gör nästan tvärtom på alla punkter. Man aviserar att man ska bygga ut tio nya reaktorer, man inför inget fastprissystem för solelen, man drar ned på de öronmärkta bidrag som finns och man har inget planeringsmål för solel och solvärme.
Då får vi den situation vi har i Sverige: Vi halkar efter, och våra svenska solcellstillverkare måste flytta till Tyskland. Avslutningsvis hade jag en konkret fråga om vindkraftskooperativen, och jag ser att ministern inte ens svarar på den. Den gällde att Maud Olofsson i Aktuellt den 29 augusti sade att regeringen skulle göra en översyn av beskattningen, alltså uttagsskatten, så att den skulle bli likvärdig.
Jag vill fråga Anna-Karin Hatt: När kommer denna översyn? Eller ska det inte bli någon översyn? Varför sa då den tidigare ministern att en sådan skulle göras?
Jens Holm (V):
Man kan undra lite över Centerpartiets politik vad gäller den förnybara energin. Å ena sidan går man ut och säger att kärnkraften ska avvecklas, å andra sidan går man i den här regeringen med på att möjliggöra byggandet av tio nya reaktorer. Man går ut och säger att man vill neutralisera effekten av uttagsskatten. Det är det som ni i Centerpartiet har föreslagit.
Roger Tiefensee lade fram det förslaget för drygt ett år sedan, exempelvis. Nu när man har chansen att göra någonting - Maud Olofsson har sagt att frågan ska utredas - gör man ingenting, utan man hänvisar till Anders Borg och säger att det är helt okej att en folkrörelse med ungefär 25 000 småföretag, kooperativ, föreningar och enskilda individer, ofta ute på landsbygden, håller på att kväsas.
Man gör stora investeringar, och sedan är det självklart att den el som man producerar blir billigare än marknadspriset. Det är helt absurt, tycker jag, och jag tror att Centern också tycker det, ifall man ska straffas för att man har gjort denna stora investering. Centerpartiet har också sagt att man ska främja nettoinmatningen.
Nu får vi höra att nu ska man återigen utreda den här frågan, trots att man hade en omfattande utredning 2007, ledd av KTH-professorn Lennart Söder, som lade fram konkreta förslag på hur det här ska gå till. Nu utreder man igen. Kan energiministern vara lite mer precis. Vad exakt är det som är komplikationen?
Jag har hört att man har hänvisat till EU och att det finns skattetekniska problem visavi EU. Men det är ju en mängd andra EU-länder som har det här systemet, så det kan väl inte vara problemet. Centerpartiet säger också att man vill öka stödet till solelen och solvärmen. Nu ser vi vad som händer med den här regeringen. Man avvecklar det direkta stödet till solvärmen, och solelen får leva vidare ett år till.
Sedan har vi inte en aning om vad som händer. Det tycker jag är ett svek mot alla dem som vill satsa på förnybar energi i Sverige. När det gäller solelen kan vi se hur det är i Tyskland, som är ett land som liknar Sverige på flera sätt. Ja, Tyskland är mindre än Sverige till ytan och har likartade väderleksförhållanden - det är inte Spanien eller Sahara som vi pratar om direkt.
Trots det tillverkar Tyskland ungefär 17 terawatt solel och solvärme varje år. Man säger att man kommer att kraftigt satsa på att det ska ökas ännu mer, och man har konkreta stödsystem för det här i Tyskland. Jag frågar mig: Om det går i Tyskland, varför kan vi inte få en solrevolution även i Sverige?
Och självklart kan vi få det, men då måste vi ha de konkreta villkoren för det. Vi måste ha ett långsiktigt planeringsmål och gå ut och säga att vi vill ha till exempel fyra terawatt solvärme och fyra terawatt solel inom de närmaste åren, att vi måste ha ett fastprissystem, att vi ska ha en nettodebitering och att vi gärna ska ha direkta stödsystem som direkt gynnar dem som tillverkar och producerar denna förnybara energi.
På så sätt kan man få i gång den här verksamheten.
Jens Holm (V):
Några klargöranden har gjorts under debatten. Vi har fått veta att det löfte som Maud Olofsson gav i Aktuellt den 29 augusti om att uttagsskatten skulle utredas inte stämde. Vi har också fått klart för oss att det direkta bidraget till solvärme försvinner.
Det är däremot inte helt klart vad som händer med det direkta bidraget till solel. Där tycker jag att ministern ska precisera svaret. Vad händer efter 2012? Det finns i dag 60 miljoner kronor för företag och privatpersoner att söka.
Den senaste rapporten från Energimyndigheten - jag tror att det var septemberrapporten - visar att det finns över tusen ansökningar som fortfarande väntar på att bli beviljade. Såvitt jag vet är pengarna i princip redan slut. Det behövs direkta stödsystem för solel. Jag skulle vilja veta vad som händer med det efter 2012. Nettoinmatningen har vi pratat om.
Jag gläds åt ministerns löfte att syftet är att vi ska ha ett system som har nettoinmatning och en periodvis avräkning. Redan nu skulle regeringen kunna ge i uppdrag åt Vattenfall - ett företag som vi äger gemensamt - att erbjuda nettodebitering med en avräkning till exempel kvartalsvis. Är ministern beredd att lägga ett sådant uppdrag på Vattenfall?
Det finns en del andra energibolag som redan nu erbjuder det.
Jag har inte fått svar på om regeringen är beredd att ta fram ett konkret planeringsmål för solvärme och solel så att vi har konkreta mål för den viktiga förnybara energin att sträva efter och så att vi kan haka på Tyskland åtminstone lite och inte vara på efterkälken hela tiden.
Jens Holm (V):
Jag tackar Lena Ek för svaret. Bakgrunden till interpellationen är de så kallade stresstester som har gjorts och fortfarande görs av de 135 kärnkraftverk som finns i EU-länderna. Bakgrunden till testerna är den fruktansvärda katastrofen vid Fukushima i mars i år.
I Sverige är det Strålsäkerhetsmyndigheten som har ansvaret. Myndigheten har presenterat sin preliminära rapport. Precis som miljöministern säger kommer en slutgiltig rapport i december, om en eller två veckor.
Men redan nu, och i den preliminära rapporten, säger Strålsäkerhetsmyndigheten att man kan konstatera att det finns stora problem med säkerheten på svenska kärnkraftverk - åtminstone i två aspekter. Den ena är att det finns en undermålig beredskap i händelse av en katastrof där flera reaktorer slås ut samtidigt.
Den andra är att det finns en alldeles för dålig beredskap för en katastrof som en jordbävning. Man kan tycka att det är osannolikt att flera reaktorer skulle slås ut samtidigt. Och jordbävningar har vi ju faktiskt inte i Sverige!
Det var ungefär så man resonerade också i Japan innan detta hände i Fukushima: I Japan kan det inte hända någonting, för där har man världens bästa och säkraste reaktorer. Men i Fukushima inträffade detta i mars i år, och vi vet att det kan ske igen.
Därför tycker jag att det är så viktigt att regeringen verkligen är på tårna i denna fråga och att man vidtar alla tänkbara säkerhetsåtgärder. Jag tycker inte att jag får något tydligt svar på frågan i svaret från miljöministern.
Jag får faktiskt inget svar alls när det gäller huruvida regeringen har vidtagit någon som helst åtgärd för att avhjälpa de säkerhetsbrister som finns vid de svenska kärnkraftverken.
Jag tycker att det är tråkigt att Centerpartiet, som historiskt sett har gått hand i hand med Vänsterpartiet, Miljöpartiet och en bred miljörörelse i Sverige när det gäller att avveckla kärnkraften, nu har lagt sig helt platt för Moderaterna i regeringen.
Man använder inte möjligheten att ompröva det dumma beslutet att öppna upp för tio helt nya reaktorer i Sverige. Kärnkraften är den dyraste, farligaste och smutsigaste energikälla som finns. Jag tror att Lena Ek håller med om det. Ja, jag sade också smutsigaste, eftersom kärnkraften ibland hålls fram som en ren energikälla. Det är helt fel.
Vi kan prata med de arbetare som drabbas vid brotten där man bryter uran. Eller vi kan fråga dem som nu sanerar efter haveriet i Fukushima - där kan man prata om en smutsig verksamhet. Jag vill nog ha lite tydligare svar, Lena Ek, än det jag har fått i interpellationssvaret.
Nog måste du ha både en och två åtgärder för att se till att säkerheten åtminstone blir bättre i de svenska reaktorerna. Vi vet att tre reaktorer står helt stilla just i dag, Oskarshamn 1 och Ringhals 1 och 2.
Jens Holm (V):
Tack för det svaret, Lena Ek! Jag vill minnas att när Strålsäkerhetsmyndigheten kom med sin bedömning var flera politiker ute och kommenterade det. Jag kommer inte ihåg om Lena Ek hade blivit miljöminister då, men så var det väl inte - det här var i slutet av oktober. Jag har respekt för att man vill invänta det slutliga resultatet.
Men jag skulle tycka att det vore väldigt intressant om ministern här och nu kunde deklarera att efter maj nästa år är ministern beredd att vidta alla de lämpliga åtgärder som kommer att behöva vidtas för att skärpa säkerheten på de svenska kärnkraftverken. Vi ser redan nu i den preliminära rapporten att det finns stora problem.
Det vore väldigt bra med ett sådant tydliggörande här och nu. Jag tycker också att det är värt att kommentera det faktum att Centerpartiet har gått med på att det ska få byggas tio nya reaktorer i Sverige. I den överenskommelsen finns det med att inga statliga subventioner ska gå till den här verksamheten. Då undrar jag om till exempel fortsatta stresstester: Kostar inte de en massa pengar?
Det gör de självklart. Om stresstesterna görs på ett sådant sätt att de verkligen täcker alla aspekter - det görs inte i dag, vilket jag ska återkomma till - kommer de att kosta ännu mer. Kommer miljöministern att sända den signalen till industrin att det är de som ska betala den fulla kostnaden för alla testverksamheter?
Apropå subventioner vill jag minnas att man nyligen har lagt en kabel mellan Forsmark och det nybyggda kärnkraftverket Olkiluoto i Finland. Jag tror att det var Svenska kraftnät som rullade ut den kabeln, och det är ett företag som vi äger gemensamt till hundra procent. Det kostar väl en massa pengar att dra en sådan kabel - jag tror att det var ungefär 1 miljard kronor, om jag inte är felunderrättad.
Är inte det en indirekt subvention till kärnkraftsindustrin, enligt miljöministern? Avslutningsvis skulle jag vilja fråga just om testerna i sig, för jag tycker att det är väldigt viktigt. De stresstester som nu görs omfattar inte alla aspekter av det som kan påverka säkerheten på ett kärnkraftverk.
Man tar inte upp till exempel bränder, den mänskliga faktorn, elfel eller vad som händer om ett flygplan flyger in i ett kärnkraftverk, utan man tittar på en begränsad del. Man är också väldigt beroende av den information som kärnkraftverken lämnar till Strålsäkerhetsmyndigheten.
Jag skulle vilja veta om miljöministern och regeringen har krävt att dessa stresstester ska utvidgas, att man ska ta med alla säkerhetsaspekter när man gör dem och att testerna ska göras på ett mer oberoende sätt än vad som görs i dag då man, som sagt, är väldigt beroende av den information som lämnas ut. Det skulle vara väldigt bra att veta.
Jens Holm (V):
Tack, miljöministern! Jag tolkar det som att Sverige inte vill utvidga uppdraget när man gör stresstester utan tycker att det är bra så som det fungerar i dag. Jag tycker att det är bra att man gör stresstester. Men som jag sade tidigare finns det en mängd andra faktorer som man borde inkludera när man gör de stresstesterna.
Bara det faktum att man här i kammaren en gång har diskuterat säkerheten - eller osäkerheten - med flygplan som kan störta i kärnkraftverk behöver väl inte den frågan vara avslutad, utan det är väl verkligen en dimension som man borde ha med när man gör de här testerna. Jag är glad över svaret att det är industrin som bekostar testerna. Det visste jag inte. Det var bra att få veta det.
Däremot är jag fortfarande lika oroad över kabeln till Olkiluoto, som kostar otroligt mycket pengar och som jag ser som en direkt indirekt subvention till kärnkraftsindustrin. Inger Fredriksson från Centerpartiet sade att kärnkraften ska vara säker och att den ska avvecklas.
Jag tycker ändå att det är lite av en omväg om man som parti - Centerpartiet - ger sitt klartecken till byggandet av tio nya reaktorer. Det känns inte som om det är den snabbaste vägen att gå, ifall man vill avveckla kärnkraften i Sverige. Det går faktiskt att ompröva tidigare överenskommelser. Titta på Tyskland, som har tagit sitt djärva beslut att de ska avveckla sin kärnkraft, faktiskt på kortare tid än tio år!
Jag vill säga till Centerpartiet: Klamra er inte fast vid den kärnkraftsöverenskommelsen med Moderaterna och Folkpartiet utan gör i stället upp med oss i Vänsterpartiet, Miljöpartiet och Socialdemokraterna! Vi vill avveckla kärnkraften. Vi står här, och vi är beredda att göra det. Ni är välkomna!