Niklas Wykman (M):
Jag vill börja med att välkomna finansministerns svar. Som jag förstår svaret - finansministern får rätta mig om jag har fel - står Magdalena Andersson inte längre bakom uppfattningen att Finanspolitiska rådet skulle ha spelat ut sin roll. Det tycker jag är ett bra besked för Sverige. Det är ett bra besked för offentliga finanser.
Finanspolitiska rådet tillkom under alliansregeringen som ett viktigt sätt att förstärka det finanspolitiska ramverket, att en myndighet under regeringen på ett oberoende sätt skulle utvärdera regeringens politik för att se till att det finanspolitiska ramverket efterlevdes.
När finansministern inte längre anser att Finanspolitiska rådet har spelat ut sin roll blir det desto viktigare att ta vad Finanspolitiska rådet säger på allvar - på största allvar, vågar jag säga. Finanspolitiska rådet säger att regeringens politik är ett brott mot det finanspolitiska ramverket.
Att bryta mot det finanspolitiska ramverket försätter svenska jobb, tillväxt, sysselsättning, arbetskraftsdeltagande, investeringar under stor press och osäkerhet. Hur mycket kan vara svårt att uppskatta, men det är tydligt att den stabilitet som finns i Sverige, med tydliga regler för hur den offentliga ekonomin ska skötas, har bidragit till att Sverige haft en god ekonomisk utveckling.
Det arbete som inleddes med Anne Wibble, men som till stora delar gjordes av Göran Persson tillsammans med Centerpartiet och sedermera gradvis har förstärkts, har tjänat Sverige väl. Nu är det en tuff uppgift som ligger framför sittande regering, och det hade varit en tuff uppgift för vilken regering som än satt.
Att återställa styrkan i de offentliga finanserna efter en lång och utdragen kris är givetvis en mycket svår uppgift, som Finanspolitiska rådet påpekar. Tyvärr tar sig denna regering inte an den uppgiften, utan signalerar i stället att det finanspolitiska ramverket ska monteras ned. Den sittande regeringen har redan övergivit ramverket, enligt Finanspolitiska rådet.
Finansministern menar att vissa myndigheters kritik kanske inte kan spela roll för hur politiken utformas. Men nu är det inte vilka myndigheter som helst, och det är inte heller en myndighet som har synpunkter på regeringens politik.
Arbetsförmedlingen, Ekonomistyrningsverket, Finanspolitiska rådet och Ekobrottsmyndigheten, för att nämna några, kommer alla samfällt till samma slutsats: att den politik som regeringen för inte gynnar eller gagnar Sverige i de avseenden som granskas. Herr talman!
Transparens och öppenhet är väsentligt för att offentlig ekonomi ska fungera väl, för att skattebetalarnas pengar ska användas på bästa sätt och för att vi ska få så hög tillväxt och sysselsättning som möjligt. Det är därför beklagligt att regeringen inte med större allvar tar till sig de synpunkter som bland annat Ekonomistyrningsverket framför och som jag tycker är den allvarligaste kritiken.
Man säger att regeringen nu inte längre på ett tydligt sätt redovisar effekten av politiken på offentliga finanser och sysselsättning. Från att vi haft en trend av stegrande öppenhet i offentliga finanser och skötsel av staten har vi nu en återgång till det mörkande och döljande som bland annat ledde till det största utanförskapet vi haft i Sverige.