Per Bolund (MP):
Om resultatet nu är nedslående i Larry Söders ögon kan man fråga sig hur han ser på den bostadspolitik som bedrevs under den borgerliga regeringens åtta år vid makten, när det byggdes betydligt mindre än under de sex år som vi har haft en rödgrön regering. Vi pratar verkligen om en enormt mycket lägre nivå.
Om det nu är så viktigt att sätta ett bostadspolitiskt mål för hur många bostäder som ska byggas kan man fråga sig varför man inte tog saken i egna händer och satte ett sådant mål under de åtta åren, då Kristdemokraterna var ansvariga för bostadspolitiken under en stor del av åren. Det är viktigt att hålla fokus på att vi har haft en enormt svår kris i Sverige - en hälsokris och en kris för människoliv.
Det har gjort att regeringen har varit tvungen att prioritera stora och historiskt snabba insatser. Vi har hittills satsat 250 miljarder kronor på de ekonomiska resurser som behövs för att samhället ska kunna fortsätta fungera. Inte minst har det varit viktigt att se till att vi inte får en upprepning av det som hände under finanskrisen, när det var en borgerlig regering.
Då drogs kreditmarknaden samman, vilket påverkade bostadsbyggandet och bostadsmarknaden väldigt kraftigt. Därför har vi inom ramen för Finansiella stabilitetsrådet - regeringen tillsammans med Riksbanken, Riksgäldskontoret och Finansinspektionen - också vidtagit historiskt stora insatser som har gjort att vi fortsatt har en fungerande kreditmarknad, det vill säga att man kan låna när man ska köpa sin bostad och att byggbolag också kan få lån för att göra bostadsinvesteringar.
Det gör också att vi inte har sett några sättningar på bostadsmarknaden, vilket annars har varit väldigt vanligt i kriser som drabbat vårt land tidigare. Vi har nu en betydligt aktivare bostadspolitik än under tidigare år när det har varit mer av marknadstänkande, vilket ju har varit Kristdemokraternas och Alliansens recept.
Vi har till exempel investeringsstöden, som gör att vi nu satsar flera miljarder varje år på att få en produktion av den typ av bostäder som inte har lyfts med marknadskrafternas medel, alltså små och energieffektiva hyreslägenheter med en rimlig hyresnivå. Jag måste ställa en fråga när det gäller detta med att sätta upp mål. För mig luktar det som en återgång till gamla tiders bostadspolitik, när det var staten och politiken som helt styrde bostadsmarknaden.
Under miljonprogrammets dagar satte man upp ett mål och hade stora offentliga utgifter för att finansiera bostadsbyggandet. Är det detta som Larry Söder vill komma tillbaka till? Vi har ju annars i ganska bred samsyn gått bort från politiskt styrt bostadsbyggande i Sverige och tyckt att det ska vara mer av efterfrågan som ska styra bostadsbyggandet.
Jag undrar om Larry Söder drömmer om mer av en planekonomisk bostadspolitik med stora samhällspolitiska insatser för bostadsbyggandet, eller tycker Larry Söder att marknaden också ska vara med och påverka bostadsbyggandet? Om man nu vill sätta upp ett mål måste man ha en idé om vilka verktyg man ska sätta i regeringens och riksdagens händer för att målet ska kunna uppnås. Jag tycker också att jämförelsen med bilindustrin är intressant.
Har Sverige ett mål för hur många bilar som ska byggas? Jag har inte sett något sådant mål under vare sig den rödgröna eller den borgerliga regeringen. Jag tycker att det är magstarkt när Larry Söder tar i med brösttoner om bostadsbyggandet framöver och om att ett mål skulle lösa de problem som vi har. Däremot behövs det stora samhällsinvesteringar, och där är Larry Söder och Kristdemokraterna svaret skyldiga. En av de absolut viktigaste åtgärderna för att få ett ökat bostadsbyggande är att bygga ut infrastrukturen.
Vi har också haft en plan som det tidigare har funnits samsyn kring, Sverigeförhandlingen, där hundratusentals bostäder skulle byggas i samband med att man byggde nya stambanor för höghastighetståg och också gjorde investeringar i storstadsområdena. Detta säger Kristdemokraterna nej till. Kristdemokraterna vill inte genomföra de planerna och säger därmed nej till hundratusentals nya bostäder i Sverige. Då kan man fråga sig vad ett mål egentligen är värt.