Annika Strandhäll (S):
Lotta Olsson har frågat mig hur jag och regeringen avser att säkra tillgången på specialistsjuksköterskor. Lotta Olsson lyfter i interpellationen bland annat upp att vårdköerna i den svenska sjukvården har ökat under denna mandatperiod och att en avgörande faktor för att säkra vård i tid och att operationsköerna kortas är tillgången på specialistsjuksköterskor. Tillgänglighet i vården är en prioriterad fråga för regeringen.
Sett över tid har tillgängligheten i vården förbättrats, men de senaste åren har det funnits en oroväckande utveckling kopplad till tillgänglighetsmåtten i vårdgarantin. Det är dock värt att notera att denna utveckling startade redan under senare delen av den period då den tidigare prestationsbaserade kömiljarden fanns. Kömiljarden kritiserades för att leda till undanträngningseffekter och kreativ registrering av väntetider.
Frågan om tillgänglighet i vården hänger starkt samman med kompetensförsörjning. De problem med bemanning och kompetensförsörjning som finns i vården bidrar till att minska vårdens kapacitet och därmed också tillgängligheten. Det kan exempelvis handla om stängda vårdplatser och inställda operationer. Regeringen har vidtagit en mängd åtgärder för att komma till rätta med problemen. Exempelvis har vi från 2017 höjt de generella statsbidragen med miljardbelopp för landstingen.
Vidare har det införts en särskild professionsmiljard som adresserar utmaningarna med just kompetensförsörjning. Genom överenskommelsen mellan regeringen och Sveriges Kommuner och Landsting om professionsmiljarden fördelades 950 miljoner kronor till landstingen 2017, för att främja huvudmännens möjligheter att ge hälso- och sjukvårdens medarbetare goda förutsättningar att utföra sitt arbete.
I överenskommelsen om professionsmiljarden konstateras att tillgången till specialistutbildade sjuksköterskor är en viktig faktor för att bättre möta kompetensbehovet inom framtidens sjukvård. Tillgången på sjuksköterskor har ökat under senare år, men den stora befolkningsökningen ger upphov till ökad efterfrågan, särskilt inom vissa specialiteter.
Detta blir också ett bekymmer eftersom många erfarna sjuksköterskor går i pension och andelen sjuksköterskor i förhållande till befolkningen därför minskar, om än från en historiskt sett hög nivå. Vad gäller interpellantens fråga om tillgång på just specialistsjuksköterskor har regeringen tillfört medel för utbyggnad av antalet utbildningsplatser på specialistsjuksköterskeutbildningen.
Även utbildningsplatserna på sjuksköterske- och barnmorskeutbildningarna har byggts ut. I den senaste budgetpropositionen föreslås också en utbyggnad av läkarutbildningen. Regeringen har vidare gett en särskild utredare i uppdrag att se över specialistsjuksköterskeutbildningen.
Syftet med översynen är att den framtida utbildningen ska möta hälso- och sjukvårdens förändrade behov och ge studenterna den kunskap och förmåga som krävs för att arbeta självständigt som specialistsjuksköterska. Ett mål med medlen i överenskommelsen om professionsmiljarden är att stimulera fler sjuksköterskor att vilja vidareutbilda sig genom att man erbjuder olika former av ekonomiskt stöd vid utbildning.
En del av medlen är därför öronmärkta för att stimulera fler sjuksköterskor att gå en specialistutbildning inom områden där de nationella behoven är stora eller inom prioriterade områden utifrån verksamhetens behov.
Medlen ska vidare användas för att möjliggöra för medarbetare att kombinera studier med arbete genom utbildningsanställningar och olika former av utbildningsförmåner, som delvis eller full lön under studierna och vid behov bidrag till resor. Insatser som landstingen gör inom ramen för professionsmiljarden följs nära av Socialstyrelsen.
De redovisningar som hittills har gjorts visar att landstingen tar sitt ansvar som huvudmän och som arbetsgivare på allvar och att de vidtar relevanta åtgärder på området. Socialstyrelsen har också fått regeringens uppdrag att utveckla uppföljningen av hälso- och sjukvårdens tillgänglighet. En viktig del i arbetet med kompetensförsörjning är att ta till vara den kunskap som finns i landet och att låta alla som kan och vill bidra med sin kompetens.
Regeringen har därför även tillfört medel för validering av utländska hälso- och sjukvårdsutbildningar. Utöver redan nämnda satsningar föreslår regeringen en ny satsning om 2 miljarder kronor per år 2018-2021 för att förbättra personalsituationen och för att utveckla vårdens verksamheter.
Personalsatsningen ska till exempel kunna användas till att se över arbetsvillkoren, till att öka bemanningen och till nyanställningar av personal. Syftet är att vårdpersonal ska vilja arbeta kvar i vården. Satsningen kompletterar professionsmiljarden på ett kraftfullt sätt. Arbetsgivarna har ett viktigt ansvar för att vårdens arbetsmiljö och arbetsvillkor gör det attraktivt för personal att bli anställda och att arbeta kvar i vården.
Genom att regeringen stöttar landstingen i att hantera utmaningarna med kompetens- och personalförsörjning ges landstingen ökade förutsättningar att korta vårdköerna. Jag bedömer sammantaget att regeringen i dag, med de historiskt stora satsningar på vården som nu genomförs, gör omfattande insatser för att på olika sätt förbättra kompetensförsörjningen och därmed även tillgängligheten i vården.
Det är insatser som på ett långsiktigt sätt stöder landstingen att utföra det viktiga uppdraget och att ta ansvaret för att erbjuda god hälso och sjukvård. De särskilda satsningar som görs för att säkra tillgången på specialistsjuksköterskor är en viktig del i detta.