KBLab/rixvox huggingface dataset:
Arin Karapet (M):
Min fråga går till socialförsäkringsminister Ardalan Shekarabi. Fru talman! Det har snart gått ett helt år sedan pandemin startade. Det är väldigt många löntagare där ute som ingår i riskgrupper, och ett av verktygen för att minska smittspridningen är den förebyggande sjukpenningen.
Med den förebyggande sjukpenningen behöver inte löntagare sätta liv och hälsa på spel. I den här frågan har regeringen dock varit väldigt senfärdig. Varenda gång vi har behandlat detta i utskottet har man kommit i sista minuten, och det har skett på utskottets initiativ. Vi är inne i 2021. Det har snart gått en månad.
Det är tusentals människor där ute i samhället - i vårt samhälle - som har rätt till ersättning men inte har fått den utbetald. När kommer våra skattebetalare som har rätt till förebyggande sjukpenning att få sina rättmätiga pengar?
Arin Karapet (M):
Jag är för samarbete, statsrådet Ardalan Shekarabi, men jag ser det inte som samarbete när det dimper ned ett pressmeddelande en timme eller två timmar innan utskottet ska behandla ett initiativ. Men nu är vi där vi är, och jag är för ett samarbete. Vi är inne i slutet av månaden av januari, och människor har inte fått sina pengar. Min fråga är: När kommer ni att snabbehandla ärendet i finansutskottet så att människor får sina rättmätiga pengar?
Deras räkningar måste nämligen betalas.
Arin Karapet (M):
Min fråga går till justitieminister Morgan Johansson. Såväl i exempelvis Agenda under 2020 som vid dagens pressträff tycks det vara lite oklart vad som ska gälla för dem som omfattas av gymnasielagen i vissa fall. Min fråga är därför: Kommer personer som omfattas av gymnasielagen att med ett lagakraftvunnet utvisningsbeslut kunna prövas mot den nya humanitära skyddsgrund som regeringen föreslår?
Arin Karapet (M):
Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 3. Fru talman! Dagens debatt handlar om att svensk rätt ska anpassas efter EU:s nya in- och utresesystem. En förutsättning för att Europeiska unionen ska funka är att vi har fri rörlighet inom unionen. Det förutsätter också att vi gör kontroller vid våra yttre gränser, det vill säga mot tredjeland.
För att effektivisera in- och utresa för tredjelandsmedborgare som har rätt att vistas på medlemsstaternas territorium bör våra myndigheter, både nationellt och inom EU, genom likvärdig lagstiftning få samma möjligheter att uppta biometriska uppgifter och data.
Genom att myndigheterna får möjlighet att uppta biometriska data och uppgifter kan vi förhindra irreguljär migration. Vi kan identifiera, upptäcka och bekämpa terror och annan grov brottslighet som vill in på Europeiska unionens territorium.
Detta förutsätter dock att svenska myndigheter får en lagstiftning som de kan förhålla sig till.
Bland annat Polismyndigheten har pekat på att det behövs större tydlighet gällande svensk lag och europeisk rätt när det kommer till biometriska uppgifter, så att myndigheterna kan arbeta effektivt.
Fru talman! Vi ser ett växande skuggsamhälle i Sverige i dag, med alltför många som har fått avslag på sina asylansökningar. Det har gjort att Migrationsverket inte kan fullfölja sin uppgift. Ett växande skuggsamhälle är någonting dåligt både för individen och för samhället. Det är ett lands skyldighet att veta vem som befinner sig på dess territorium, av många olika anledningar.
Från Moderaternas sida anser vi att Migrationsverket är en av de myndigheter som ska få möjlighet att behålla uppgifter även när ärendet har avslutats. Vi anser att uppgifterna ska gallras tidigast antingen när personen har blivit svensk medborgare eller när det har gått tio år.
Skälet till detta är att myndigheterna ska kunna arbeta effektivt och upptäcka personer som har uppgett oriktiga uppgifter. Jag kan ta ett exempel som bland annat gäller grov brottslighet. Georgien har ett avtal med EU om att georgiska medborgare får befinna sig inom Europeiska unionen i upp till 90 dagar.
Georgien har dock inte använt sig av biometriska uppgifter. Där har det tidigare varit väldigt enkelt för människor inom den grova organiserade brottsligheten att skaffa en ny identitet, alltså ett nytt namn och ett nytt personnummer.
Det man bland annat har gjort är att söka sig till länder i Europeiska unionen, varav ett av länderna är Sverige, och söka asyl under falsk identitet. Man begår brott, och blir man inte upptäckt åker man tillbaka till Georgien - och kommer sedan tillbaka till Europa med ny identitet. Fingret följer alltid med, och det gör även ansiktet.
Om våra myndigheter får ta fingeravtryck och en ansiktsbild hjälper det inte om personen återkommer med en annan identitet, för fingret och ansiktsigenkänningen ljuger inte. Därför är det viktigt att våra brottsbekämpande myndigheter och Migrationsverket får möjligheten att spara uppgifter längre än vad som föreslås i propositionen.
Jag yrkar bifall till reservation 3.
Arin Karapet (M):
Min fråga går till ledamoten Rikard Larsson med hänvisning till mitt anförande. Nu pratar vissa i kammaren, fru talman. Jag blev lite störd. I sitt årsbokslut rapporterar Säpo att det finns över 250 individer som utgör ett säkerhetshot mot Sverige.
Det är 250 individer som befinner sig i Sverige och utgör ett aktivt hot mot rikets säkerhet.
Ett sätt för Sverige att hantera dessa säkerhetsrisker är att vi förhandlar fram diplomatiska garantier med de länder de är medborgare i som inte bryter mot de konventionsåtaganden som vi har skrivit under för att på så sätt kunna utvisa de personer som i dag befinner sig i Sverige.
Min fråga till ledamoten Larsson är varför Socialdemokraterna motsätter sig oppositionens krav att regeringen i större utsträckning ska söka diplomatiska garantier. Vad är svaret från ledamoten Larsson till alla svenska medborgare som känner en oro för att de här extremisterna som utgör ett säkerhetshot går fria på våra gator just nu?
Arin Karapet (M):
Det stämmer att detta inte är någon lätt fråga att hantera. Men uppenbarligen är ledamoten Larsson överens med oppositionen om att vi bör ha diplomatiska garantier. Därför ser jag ingen motsättning i att Socialdemokraterna ställer sig bakom detta. Vi kommer inte att få diplomatiska garantier från vartenda land. Men vi måste göra vårt yttersta. Det är bara att titta på vårt grannland Danmark.
Allt som verkar omöjligt i Sverige lyckas danskarna på andra sidan bron med. Vi kan ta fallet med de sex imamerna. Där handlar det om att myndigheterna - Säpo och Migrationsverket - har gjort sitt och fullföljt sina åtaganden.
Men sedan är det upp till Sveriges regering att fullfölja sitt åtagande och sätta press på dessa länder, bland annat för att få diplomatiska garantier som är rättssäkra och inte bryter mot något konventionsåtagande genom att det till exempel finns risk för tortyr eller dödsstraff. Men frågan måste hanteras. Ju längre tid som går, desto större blir säkerhetshotet mot Sverige.
Förtroendet och toleransen bland svenska medborgare för ett flyktingmottagande minskar. Allt detta tummas det på. Allt detta gör att toleransen för dem som inte har ett svenskt utseende minskar dag för dag. Det är alltifrån kravaller och gängkriminalitet till flathet gällande återvändande och daltande. Det handlar också om signalen från politiken om att man tar ansvar och gör sitt yttersta.
Så min fråga är återigen: Vilka åtgärder kommer Socialdemokraterna att vidta för att Sverige ska få fler avtal med mottagarländer, länder som vi inte har avtal med i dag, om diplomatiska garantier så att vi kan utvisa fler personer som är utvisningsdömda?
Arin Karapet (M):
Jag tackar utrikesminister Ann Linde både för svaret och för att hon är här för denna interpellationsdebatt. Fru talman!
Förra året, i november tror jag att det var, i anslutning till slutet på 45-dagarskriget, var det stora delar av världen som manade båda länderna att deeskalera konflikten. Det har gått mer än ett år nu, och det är väldigt klart och tydligt vem som startade kriget.
Redan då visste man det, men man vågade inte ta ställning. Vad detta beror på kan vi debattera mycket om, men det är tydligt. Armenien är en demokrati, och denna demokrati sattes på prov i år. Man riskerade en militärkupp, men den armeniska civilbefolkningen envisades och återvalde en demokratisk regering. Azerbajdzjan är en diktatur.
Återigen: När man tittar på samtalen och förhandlingarna ser man att det i det trilaterala avtalet stod alla mot alla. Men Armenien har inte kvar några azerbajdzjanska krigsfångar, utan det är Azerbajdzjan som sitter på krigsfångarna. Men de erkänner inte antalet utan använder dem som politiska påtryckningsmedel. I EU och Sverige står vi passiva.
USA var helt upptaget med sina interna valprocesser. Ryssland fick till ett trilateralt avtal. Återigen producerade vi från Europa pappersprodukter, men vi tappade våra möjligheter att påverka. Frankrike var det enda land som gick ett steg före och som återigen är det land som engagerar sig i denna konflikt. Det är bara Frankrike.
I förrgår hade president Macron ett plötsligt möte med de båda ledarna från Armenien och Azerbajdzjan. Det är Frankrike som engagerar sig i frågan, men fast vi är ordförandeland i OSSE, där man ska främja fred och säkerhet, vågar utrikesministern inte prata klarspråk. Varenda gång det händer något i frågan manar man båda länderna.
Azerbajdzjan vann kriget, och de har de militära och ekonomiska resurserna, medan Armenien är den förlorande sidan. Azerbajdzjan utförde en ny attack den 16 november. Internationella oberoende medier har rapporterat om detta. Då är frågan: Varför ställer man sig passiv i frågan och säger att man manar båda länderna? Varje gång man manar båda länderna får Ryssland spela sitt spel.
OSSE, mot sin vilja, accepterade det trilaterala eldupphöret, för Europa hade väl insett att man varit passiv i frågan. Det som skiljer är att det finns bara ett litet hopp för demokratin i denna region, och det är Armenien. Det ser vi i övriga delar när det kommer till EU och när man ska ingå djupare samarbetsavtal med Armenien och när det kommer till bistånd och det östliga partnerskapsavtalet.
Alla andra länder går i fel riktning. Signalen från det lilla demokratiska Sverige måste väl ändå vara att vi står upp för små demokratier, speciellt när det handlar om en diktatur som har krokat arm med en ännu större diktatur - Turkiet. Min fråga till utrikesministern är: Vilka åtgärder kommer utrikesministern att vidta om Azerbajdzjan inte släpper alla krigsfångar med omedelbar verkan, vilket EU och Europarådet har krävt?
Arin Karapet (M):
Jag fick inte svar på min fråga. Om man tittar på det trilaterala avtalet står det att alla krigsfångar ska utbytas. Armenien har inga krigsfångar kvar. Det är Azerbajdzjan som har krigsfångar och använder dem som politiska påtryckningsmedel.
Då måste fria demokratier som är för en hållbar och långsiktig fred och som upprätthåller internationell rätt - där är Sverige, vårt älskade Sverige, ett framgångsexempel - våga ställa krav på diktaturen i Azerbajdzjan. För det är en diktatur.
När det kommer till pressfrihet, politiska fångar och demokrati rankas de i botten. De är bland länder som Iran. Men jag kan inte förstå varför det är så svårt för utrikesministern att ta ställning i frågan. Jag kan ta den 16 november i år som exempel då Azerbajdzjan återigen gick till attack mot republiken Armeniens territoriella suveränitet.
Då tillfångatog man 31 krigsfångar. Av dessa 31 har 10 återlämnats. Vad har hänt med de återstående 21? Ska man då uppmana båda länderna igen att fullfölja internationell rätt, när den ena parten även efter kriget återigen tillfångatar armeniska medborgare? Då får man inte en långsiktigt hållbar fred.
Vem som helst som följer geopolitiken vet att Baku vill ha en korridor genom armeniskt territorium, inte bara för att få anslutning till Nachitjevan igen utan också direkt till Turkiet. I den tidigare interpellationsdebatten diskuterades Turkiets inblandning i norra Syrien. Vi kan prata om Turkiets inblandning i norra Irak om vi får inblandning i Azerbajdzjan.
Jag vill påminna utrikesministern om Irans stora militära övning i början av november längs gränsen mot Azerbajdzjan. Det som jag då varnade för, fru talman, var att om Europa inte tar sitt ansvar i denna lilla konflikt kommer det att finnas en risk för att tre stormakter, tre icke-demokratier, kommer att vilja rita om kartan i Kaukasien.
Vi kan tycka att Kaukasien bara är ett bergsrikt område. Men den som har kontroll över Kaukasien får också stora ekonomiska möjligheter. Det blir också en koppling till Centralasien. Fru talman!
Återigen: Vilka åtgärder tänker utrikesministern vidta både som ordförande i OSSE fram till årsskiftet och som Sveriges utrikesminister för att internationell rätt ska upprätthållas mot Azerbajdzjan? Jag kan ta upp Holland, som är en demokrati och nära allierad till Sverige och också medlem i Europeiska unionen.
I det holländska parlamentet har man röstat igenom en resolution om att den holländska regeringen på Europanivå ska driva på en internationell oberoende utredning om kriget i Nagorno-Karabach. Om den holländska regeringen tar upp detta på Europanivå, kommer utrikesministern då att stötta en internationell oberoende utredning?
Det är då man kan säkerställa att de som har begått brott mot internationell rätt - individer eller staten - ställs till svars. Det enda sättet att få en hållbar fred är att man också gör upp. Min fråga till utrikesministern är alltså: Kommer man att stötta den holländska regeringen på Europanivå?
Arin Karapet (M):
Jag tackar utrikesministern. Nu har jag fått ett svar. Jag är nöjd. När man får ett svar ska man också tacka för det. Så här tydlig har inte utrikesministern varit tidigare, men det är detta som är syftet med verktyget interpellationsdebatt. Jag har för första gången fått ett väldigt tydligt svar av en minister från den socialdemokratiska regeringen. Jag brukar oftast inte få svar från andra ministrar, men nu har jag fått ett tydligt svar.
Jag hoppas innerligt att Sverige fortsätter att använda sin roll för att främja långsiktig fred och hållbarhet. Det är otroligt viktigt i ett område som Kaukasien. Det är en krutdurk. Det är väldigt lätt att den regionen blir bortglömd. Vi får inte, som jag redan sagt, glömma bort att titta historiskt på det ryska imperiet, det persiska imperiet och det osmanska imperiet.
Precis som Amineh Kakabaveh var inne på är det ingen hemlighet att Turkiets doktrin i utrikespolitiken är att bygga på panturkism. Därför är det otroligt viktigt att Sverige med övriga EU, en demokratisk union, främjar fred och demokrati och ser till att internationell rätt upprätthålls.
De som har begått brott mot folkrätten, oavsett vilket land de är ifrån, ska straffas. Vi vet, fru talman, att demokratiska länder inte startar krig mot varandra. Ju fler länder som blir demokratiska, desto lugnare blir vår värld och vår omvärld. Men jag upprepar mig. Jag vill passa på att önska utrikesministern god jul och gott nytt år. Jag hoppas att utrikesministern får vara kvar i Sverige. Man vet aldrig.
Det kan hända någonting i världen, och då måste man avbryta sin ledighet. Jag hoppas att utrikesministern får umgås med nära och kära med minskade flygtimmar.
Arin Karapet (M):
Jag vill välkomna statsrådet Lina Axelsson Kihlblom till den första debatten med mig och som nytt statsråd.
Jag lyssnade på inslaget och hörde utbildningsminister Anna Ekström öppna upp för eller resonera om - jag är ju från oppositionen och vill vrida och vända för att få till en debatt; det ska jag vara uppriktig med - att sänka kraven för att få godkänt och för att få behörighet till gymnasiet.
Vi har haft en ganska stor invandring till Sverige de senaste 30 åren, fru talman, och det blir alltmer tydligt hur det ser ut i den svenska skolan. Vi har skolor där varannan elev går ut med ofullständiga betyg. Vi skulle kunna sänka kraven så att de får behörighet, men vad händer då med gymnasieskolan? Vad är det för utbildning dessa individer kommer att få?
Det kommer att bli en utbildningsinflation som kommer att leda till att arbetsgivare inte anställer dem. Vi måste ställa högre krav och ha höga förväntningar från dag ett. Kraven för godkänt handlar också om att få en hög lägstanivå. Alla kommer inte att få A. Jag var inte heller en elev som fick A i allting.
Jag hade A i några ämnen - eller MVG, som det hette då, och VG. Jag var mitt emellan. Men det handlar också om att ha en hög lägstanivå. De problem vi ser i svensk skola handlar om brist på ordning och reda. Det är stökigt. Kraven är lågt ställda.
De som slås ur är de som inte har rätt förutsättningar hemifrån och de som kanske inte besitter talangen att ta in teoretiska kunskaper. Det finns personer som är duktiga när det gäller teoretiska ämnen men mindre bra när det handlar om praktiska ämnen och tvärtom.
När det gäller det svenska språket har vi i Sverige inte förstått hur komplext det är att lära sig att prata korrekt svenska och att skriva på svenska. Är man född i Sverige ska man vara duktig i svenska språket. Jag har själv ett annat modersmål från hemmet, men det språk jag ska vara bäst på är faktiskt svenska. Det är faktiskt på det svenska språket som jag ska kommunicera med mina vänner.
Det är på svenska jag ska ta in kunskaper i skolan, och sannolikt är svenska det arbetsspråk jag kommer att använda mig mest av. Nu pratar jag om samhället generellt. Har man inte fullständiga kunskaper i det svenska språket kommer man inte heller att ta in de kunskaper man kan få på matematiklektionerna, på kemin, på fysiken, på bildlektionerna eller i vilket annat ämne som helst.
Statsrådet är ny, så jag tänker inte vara hård. Jag får vara lite ödmjuk, och det kommer en valrörelse. Men kan jag få någon försäkran från statsrådet om att kraven inte kommer att sänkas utan höjas?
Det handlar ju om att möjliggöra en klassresa - den svenska jämlikhetsresan - för de barn och ungdomar som inte har svenska som modersmål och som bor, lever och verkar i vårt samhälle för att de ska kunna uppfylla sina drömmar och visioner och vara goda samhällsmedborgare. På vilket sätt kommer man att se till att svenska språket kommer mer till gagn för dem än vad det gör i dagens svenska skola?
Arin Karapet (M):
Orsaken till att min skolgång inte gick åt skogen och att jag började komma i kontakt med svenska elever, det vill säga elever som hade en eller två föräldrar med svensk bakgrund, var att min mor kunde byta skola åt mig. Jag behövde inte gå kvar i skolan i Hässelby.
Hon insåg att jag inte hade tillräckligt goda svenskkunskaper och inte hängde med i klassrummet. Jag satt som ett frågetecken. Jag gick i en kommunal skola och bytte till en annan kommunal skola, som fanns i innerstaden. Om statsrådet är intresserad kan vi gärna åka ut till Engelska Skolan i Kista. Där kommer ungefär 90 procent av eleverna från just detta område i västerort och har utländsk bakgrund.
De säger själva när lärarna lämnat klassrummet att de tack vare att de fått börja på denna skola inte bara blivit bättre på engelska utan även på svenska. Eleverna säger: "Här är ordning och reda, vi tuggar inte tuggummi i klassrummet, vi kommer inte in med ytterkläder, det är mobilförbud, lärarna kan namnet på varenda elev och vi måste hälsa på varandra.
Vi blir sedda, och vi kommer bort från kaoset i de områden vi bor i. Här är det lugn och ro och förutsägbart. Här vägleder de vuxna oss." Ibland är det jobbigt, men barn föredrar trygghet och förutsägbarhet. Det finns commitment mellan lärare och elever.
Om det är höga krav och förväntningar och eleverna får växa i denna miljö kommer de att nå sin fulla potential. Vi i vuxenvärlden måste sluta vara slappa, och jag hoppas att skolministern kommer med högre krav i svenska språket, bland annat obligatorisk språkförskola från tre års ålder.
Arin Karapet (M):
I min interpellation tar jag upp sju konkreta förslag förutom ytterligare förslag i texten. När jag läser interpellationssvaret känns det som att gå tillbaka till yngre dagar.
Jag är inte så gammal, men jag har ju likt statsrådet Anders Ygeman varit med i ett ungdomsförbund. Svaret här är ungefär på den nivån: I stället för att prata om sakfrågan blir det en historiebeskrivning gällande vems fel det var och vem som införde detta - som om ingenting har hänt fram till i dag. Jag noterar också att statsrådet är lite stridslysten. Det är fredag; han är på gott humör.
Men jag hoppas att vi också kan ha en god och saklig debatt. Det stämmer att det var alliansregeringen som liberaliserade arbetskraftsinvandringen. Det fanns orsak till det, för det var i princip omöjligt att komma till Sverige om man inte var asylsökande. Det var liksom bara ett fåtal som fick möjlighet att komma och arbeta i Sverige.
Det ser vi gällande dagens integrationsproblem när det kommer just till gruppen asylsökande. Arbetskraftsdeltagandet är väldigt lågt. Integrationsproblemen är stora. Vi kan inte heller säga att det inte finns problem när det kommer till arbetsrelaterad invandring. Det är därför vi har gjort vår hemläxa. Men det har gått sju år. Vi är inne på åttonde året då Moderaterna inte sitter i regeringsställning.
Moderata samlingspartiet har nu lagt fram konkreta förslag på hur olika partier tillsammans i den här kammaren kan se till att få ordning på svensk arbetsmarknad. Då är det kanske inte läge för en historiebeskrivning av vem det var som genomförde den nuvarande lagstiftningen. De som har suttit vid makten och lägger fram förslag till kammaren är ju regeringen, och vad jag vet är det Socialdemokraterna som har suttit vid regeringsmakten i snart åtta år. Vi är inne på åttonde året.
Fru talman! Det handlar om att stoppa kompetensutvisningarna. Ska hårt arbetande invandrare som väljer att komma till Sverige och betala skatt utvisas på grund av att man kanske har missat att ta ut en semesterdag eller att arbetsgivaren har betalat ut några kronor i felaktiga utbetalningar?
Ska de utvisas samtidigt som vi har människor som begår grova brott, till exempel våldtäkt och dylikt, men som inte blir utvisade utan får stanna i Sverige av andra skäl efter att de har suttit av sitt straff?
Det handlar också om att få stopp på arbetskraftsinvandring där det finns fusk och missbruk, till exempel i låglöneyrken som personliga assistenter. Vi behöver också ett höjt lönekrav. Fru talman! Det är de här frågorna jag vill diskutera med statsrådet.
Hur kan vi se till att myndigheter kan ta bort sekretesshinder så att de inte behöver genomföra arbetsplatsinspektioner tillsammans utan kan utbyta sekretessbelagd information direkt med varandra? Vi vet ju att det är resurskrävande. Ett annat exempel är att ta bort möjligheten till spårbyte.
Jag välkomnar statsrådet till en riktig debatt i stället för att vi ska prata historiebeskrivningar och dylikt.
Arin Karapet (M):
Jag tar det som en komplimang, och det är första gången jag får en komplimang från ett statsråd. Det blir alltså ett minne jag tar med mig. Fru talman! Statsrådet visar sin talang för att vrida och vända på debatten. Han vill få det till att handla om huruvida Moderaterna kommer att ställa upp på villkoret om arbetsmarknadsprövning.
Jag kommer inte att sköta förhandlingen, men inställningen från Moderaterna är att det är bättre att ha ett högt lönekrav. Då slår vi undan de branscher som statsrådet tar upp, till exempel städbranschen och dylikt - låglöneyrken där vi i dag har en arbetskraft som inte arbetar utan lever på bidrag. Man kan då få den inhemska arbetskraften att utföra de jobben.
Jag ska dock inte förlänga den här debatten. Jag vill tacka statsrådet, som har sagt att regeringen kommer att komma med ett lagförslag inom kort. Det kommer att komma till utskottet, och vi kommer att vrida och vända på varenda sten. Det finns en politisk majoritet; den enda skillnaden nu är att Socialdemokraterna är det enda partiet i regeringsställning.
Det är alltså bara socialdemokratiska ministrar som ska skriva under det här förslaget innan det kommer till kammaren, så man behöver inte käbbla med Miljöpartiet. Förhoppningsvis får vi alltså ett lagförslag på bordet, och vi kommer att komma med våra inspel. Som statsrådet vet finns det tre partier i utskottet som är överens, så det blir förmodligen de tre partierna regeringen kommer att få förhandla med. Trevlig helg!