KBLab/rixvox huggingface dataset:
Johan Forssell (M):
Jag tycker att migrationsministern slirar lite på sanningen i sin historieskrivning. Visst borde säkert fler medicinska åldersbedömningar ha skett under Alliansens tid vid makten, men de skedde faktiskt. De skedde i en betydligt större andel av de sökande eftersom det kom betydligt färre människor till Sverige.
Vad Morgan Johansson sedan gjorde när han klev in i Rosenbad som ny migrationsminister var att han i regleringsbrevet till Migrationsverket helt strök formuleringen om att öka användningen av medicinska åldersbedömningar. Den fanns inte med det året.
Jag tycker nog att Morgan Johansson ska vara försiktig med att säga att andra inte har gjort tillräckligt, mot bakgrund av hur den här regeringen själv agerade när man fick möjlighet att påverka. Jag tycker att dagens ordning är märklig. I grunden ligger bevisbördan när det gäller ålder på den enskilde. Det är naturligt.
Problemet i dag är att Migrationsverket godtar den uppgivna åldern om det inte är uppenbart så att man är äldre än 18 år. Problemet är att det är svårt för vem som helst att titta på en person och säga att personen är 18, 20, 22 eller 16. Principen att bevisbördan ligger på den enskilde måste gälla även i praktiken. Man måste kunna styrka sin ålder om det inte är uppenbart att man är yngre än 18 år.
Det är rakt motsatt mot i dag. Om man inte kan styrka åldern med ett id-kort - det är få som är inne i systemet som har haft med sig ett id - bör det ske med hjälp av en åldersbedömning. Så långe det inte sker, och när praxis ser ut som den gör, menar vi att Migrationsverket bör kontrollera åldern, eller bedöma sannolikheten, i betydligt fler fall än i dag.
Det bör egentligen ske för samtliga som befinner sig i den gråzonen. Vi föreslog redan i höstas att Migrationsverket skulle kunna anställa egna läkare här och nu. Jag är medveten om att det pågår ett arbete hos Socialstyrelsen. Vi får väl se vad som kommer fram av det arbetet.
Men som jag påpekade redan i höstas i fråga om den rekommendation som Socialstyrelsen då gav - och den gäller fortfarande i dag - finns det inga formella hinder mot att använda sig av den. Ibland låter det som att det skulle vara ett helt tomt fält, att det inte finns någonting att förlita sig på. Det finns faktiskt en rekommendation, och den gäller även i dag.
Hur ser statsrådet på modellen att Migrationsverket ska återta ansvaret för att göra dessa bedömningar? Vi vet inte hur många, men vi vet att det finns människor som kommer till Sverige och uppger en felaktig ålder. Ibland kan det vara för att de inte vet själva hur gamla de är, men jag tror att det i merparten av fallen finns incitament av olika slag för dem att säga att de är yngre än vad de egentligen är.
Anser statsrådet att det ska få konsekvenser om man medvetet uppger en felaktig ålder? Även om asylrätten är grundläggande skulle det kunna bli fråga om en sänkt ersättning så att det alltid ska finnas incitament att redan från dag ett uppge korrekt ålder.
Johan Forssell (M):
Jag tror inte att det kvittar vad som står i regleringsbrevet. Det är så regeringen styr sina myndigheter. Därför tyckte jag att det var beklagligt att Morgan Johansson och regeringen strök detta i det dåvarande regleringsbrevet. Det sände en mycket olycklig signal, särskilt mot bakgrund av att det samma år kom 35 000 ensamkommande och att Migrationsverket just det året gav beskedet att man skulle sluta genomföra detta.
Samtidigt tycker jag att det är positivt att regeringen lägger in skrivningar i årets regleringsbrev. Det är bra. Det sätter ett tryck på myndigheterna. Det innebär att regeringen pekar med hela handen och beskriver vad som är viktigt och vad man ska arbeta med. Det är min hållning i fråga om regleringsbreven. Vi får se vad detta leder till. Jag tycker att det verkar som att statsrådet är ganska optimistisk, och det välkomnar jag verkligen.
Vi behöver de här bedömningarna nu, inte bara för dem som kommer till Sverige nu utan för att vi har ett mycket stort antal ungdomar - och vuxna, tror jag - som redan befinner sig i systemet. Vi har alltså en stor stock av människor som vi måste arbeta av, och vi behöver få detta på plats så snart som möjligt. Jag ska följa det här med stort intresse framöver.
Jag undrar också hur statsrådet ser på frågan om dem som medvetet uppger fel ålder. Det förekommer ju faktiskt att man senare får fram id-handlingar eller att de själva berättar att de har en annan ålder. Jag tycker att det är en väldigt viktig princip att det ända från början finns starka incitament för att alltid säga som det är. Man ska uppge korrekt ålder oavsett om den är 16, 18 eller 20 år.
Är regeringen beredd att titta på om det skulle kunna få några konsekvenser om man inte uppger rätt ålder?
Johan Forssell (M):
Jag har redogjort för Moderaternas syn på id-kontrollerna. Men visst fanns det olika uppfattningar om dem i mitt parti. Om jag inte missminner mig fanns det också olika uppfattningar inom socialdemokratin och regeringen om id-kontrollerna. Det verkar finnas många olika uppfattningar om migrationspolitiken i stort inom regeringen. Statsrådet ger i grund och botten kloka svar vad gäller om det skulle komma 100 000 människor nästa år.
Problemet är bara att andra statsråd i regeringen har en helt annan uppfattning. Om det är jobbigt att bli påmind om uttalanden från i höstas kan vi testa med ett uttalande från i helgen när Gustav Fridolin blev intervjuad i Ekots lördagsintervju . Han beskriver regeringens migrationspolitik som kontraproduktiv och att den kan få fruktansvärda konsekvenser för de enskilda.
Så säger alltså Morgan Johanssons regeringskollega. Gustav Fridolin sa också att det kommer en kontrollstation efter två år och att han hoppas att det ska bli möjligt att i förtid ändra lagen och dra tillbaka delar av den politik som regeringen har presenterat. Hur ser Morgan Johansson på det?
Delar Morgan Johansson uppfattningen att det inte är säkert att lagen ska gälla under tre år utan att delar kan dras tillbaka tidigare än så? Så till kärnfrågan, herr talman. Morgan Johansson ger ett annat besked än vad Miljöpartiets språkrör gör.
Gustav Fridolin sa i Aktuellt att hela Migrationsverkets prognos ligger inom det spann som man tidigare från regeringen och andra har bedömt är möjligt för Sverige att klara långsiktigt. Det är ett helt annat besked än det som Sveriges migrationsminister ger här i dag. Mot bakgrund av det som har varit undrar jag: Vems besked är det som gäller?
Johan Forssell (M):
Jag tror att socialförsäkringsministern missförstår mig lite. Jag har aldrig sagt att regeringen inte vidtar åtgärder. Problemet är att ni vidtar fler åtgärder. Det som hela den här interpellationsdebatten handlar om, och flera andra som vi har haft tidigare, är att ni gör saker som kommer att få felaktig effekt. Det är det som är själva grunden till att vi har stått här vid så många tillfällen.
Jag vill också till Hillevi Larsson säga att om man utvärderar vad Alliansen gjorde kanske man också ska nämna att sjukfrånvaron som helhet faktiskt minskade under Alliansens tid vid makten. Det är också något som statsrådet återkommer till. Men hon väljer ut, fru talman, en mindre period av regeringstiden och ser inte helheten. Facit är att sjukfrånvaron minskade under Alliansens tid vid makten.
Vi är många som kommer att fortsätta utvärdera hur den här regeringen sköter sig. Jag är orolig för att regeringen håller på att tappa kontrollen över sjukfrånvaron. Utvecklingen går mycket snabbt åt fel håll. Regeringens egna myndigheter varnar för att genomföra de reformer regeringen lägger fram.
Och den kritik som kommer - det har väl den här debatten också visat - viftas bort väldigt lättvindigt. Det som Arbetsförmedlingen, Försäkringskassan, Inspektionen för socialförsäkringen och nu också ESV tycker är fel. Nej, vi kör vårt race här. Jag ställer mig frågan: När ska regeringen börja lyssna till sina egna experter och forskare?
För det kan väl inte vara så, fru talman, att socialförsäkringsministern är nöjd med utvecklingen hittills under mandatperioden? Vi ser ju faktiskt hur sjukfrånvaron ökar och förväntas öka väldigt snabbt kommande år. Det är dags att regeringen tänker om.
Johan Forssell (M):
Statsministern! Regeringen har precis presenterat en ny budget, och kostnaderna för sjukskrivningarna kommer att skena. Enligt regeringens egna siffror är kostnadsökningarna totalt under mandatperioden på 47 miljarder kronor. Samtidigt har regeringen kommit till riksdagen med en reform om att avskaffa den bortre tidsgränsen i sjukförsäkringen. Det är ett förslag som regeringens egna myndigheter skarpt varnar för.
Arbetsförmedlingen, Försäkringskassan och Inspektionen för socialförsäkringen - alla säger att den här reformen kommer att öka sjukfrånvaron och förlänga sjukskrivningarna. Men inte nog med det - den kommer att kosta pengar också. Drygt 1 miljard kronor varje år kommer detta att kosta.
Min fråga till statsministern är: När nu sjukskrivningarna ökar så mycket och så snabbt, tycker du då att det är ansvarsfullt att komma till riksdagen med en reform som ni på förhand vet kommer att öka sjukskrivningarna ytterligare?
Johan Forssell (M):
Ja, det stämmer, Magda Rasmusson. Moderaterna har ändrat sig i den här frågan. Vi har gjort det för att verkligheten förändras. Någon kanske tycker att det är häpnadsväckande att ett parti inte alltid har som främsta princip att stå kvar på samma fläck, att aldrig röra sig en millimeter, men jag har inga problem med det. Jag tycker att det är ganska viktigt att kunna känna den ödmjukheten och ha en beredskap för att ändra sin politik när så är påkallat.
Miljöpartiet verkar ha en lite annan ingång i det här, att mer ha uppfattningen att det är fina ord som löser utmaningarna, om det ens finns några utmaningar; jag kunde i alla fall inte höra några i anförandet. Det är snarare en vackert-väder-politik. Det finns inga problem. Jag har en annan uppfattning. Jag menar att dagens migrations- och integrationspolitik inte fungerar tillräckligt bra. Vi ser kostnader som skenar. De kommande fyra åren handlar det om 16 miljarder i migration och integration. Vi ser ett utanförskap som växer.
Vi ser den stora bristen på jobb. Om det vore så att den politik som vi har fört verkligen fungerade, till exempel de permanenta uppehållstillstånden, är frågan varför vi då ser de problem som vi nu ser. Möjligtvis är förklaringen till regeringens passivitet i de här frågorna att Miljöpartiet sitter i regeringen. Jag fick en passning av migrationsministern om mina partikamrater.
Jag kan göra likadant. Låt oss ta bostadssituationen. Det handlar inte bara om subsidier. Det är något som bostadsbranschen inte ens vill ha. De säger att de är verkningslösa. Runt om i storstadsregionerna sitter lokalpolitiker från Socialdemokraterna och Miljöpartiet och stoppar nya markanvisningar. Det ska inte byggas. Det där får nog migrationsministern ta och jobba lite mer på. Jag tror att vi har en ny situation. Då måste man utforma en ny politik för det. Det har vi moderater gjort på ett antal viktiga punkter.
Det är inte mer av vackert-väder-politiken som kommer att lösa de utmaningar vi nu står inför.
Johan Forssell (M):
Jag har en fråga till migrationsministern. Hela legitimiteten för asylrätten bygger på att ett ja är ett ja och ett nej är ett nej. Den som har fått ett avslagsbeslut ska helt enkelt lämna landet. Det här är naturligtvis alltid viktigt, men jag skulle säga att det är särskilt viktigt i den exceptionella situation som vi har just nu med det mycket höga söktryck som råder i Sverige. Samtidigt är det i dag skrämmande få av avslagsbesluten som faktiskt kan verkställas.
Endast 12 procent av de ärenden som polisen har fått överlämnade till sig från Migrationsverket har kunnat verkställas i år. Det är alltså 1 000 av totalt 9 000 ärenden. Det kan vara olika orsaker till detta. Personen kan ha avvikit, det kan finnas felaktig information om personen, det kan vara avsaknad av nödvändiga resehandlingar etcetera.
Den 3 oktober i år konstaterade migrationsministern att det finns 6 000 personer med lagakraftvunna avslagsbeslut som ändå bor kvar i Migrationsverkets boenden. Hur har det gått med det arbetet? Hur många har lämnat landet?
Johan Forssell (M):
Jag undrar alltså hur många av de här 6 000 personerna som fortfarande bor kvar i Migrationsverkets boenden. Finns det någon information om det? I dag, herr talman, har vi nått den punkt som vi länge har befarat då Migrationsverket inte längre klarar av att erbjuda tak över huvudet åt människor som söker asyl i Sverige. Migrationsverkets chef i södra Sverige beskriver det som ett oorganiserat kaos. Det är bra att även regeringen ser att vi har en ohållbar situation.
Samtidigt är utmaningen för oss som förtroendevalda inte att bara beskriva verkligheten, utan den stora utmaningen för oss är faktiskt att hantera verkligheten. Jag vill därför ställa en följdfråga: Vilka konkreta åtgärder här och nu ser migrationsministern skulle kunna dämpa söktrycket till Sverige?
Johan Forssell (M):
Min fråga går till migrationsminister Morgan Johansson. Vi har som alla vet en mycket bekymmersam flyktingkris, framför i allt södra Europa. Jag tror att vi alla berörs av de bilder som nu kablas ut över världen. Vi har också en utmanande situation här hemma. Migrationsverkets handläggningstider är snart två år långa. Det saknas 20 000 bostäder bara de kommande månaderna. I går äskade också Migrationsverket om 28 miljarder extra i anslag bara för 2016.
Regeringen har vidtagit ett antal åtgärder för att dämpa söktrycket på Sverige. Det är nödvändigt. Samtidigt blev jag förbryllad när jag noterade utbildningsministerns inlägg i migrationsdebatten så sent som i fredags. Enligt honom står regeringen bakom uppfattningen att Sverige klarar av att ta emot ytterligare 150 000 personer under 2016. Delar migrationsministern sin regeringskollegas uppfattning på den punkten?
Johan Forssell (M):
Som jag har sagt i mina två tidigare anföranden är det viktigaste vi kan göra här och nu att återskapa tryggheten i de utsatta stadsdelarna. Från moderat håll har vi förslagit ytterligare 2 000 poliser. Vi har också föreslagit skärpta påföljder för attacker mot blåljuspersonal.
I Moderaternas Sverige ska alla människor kunna känna sig trygga, även de som rycker ut för att rädda livet på någon annan eller för att återskapa tryggheten i dessa områden. Jag vill ta tillfället i akt att uttrycka min största respekt för alla de kvinnor och män som dagligen arbetar med att göra just detta. Moderaterna har presenterat ett flertal skarpa förslag på detta område.
I denna debatt har jag ännu inte hört vad regeringen har för uppfattning i frågan. Har någon i denna kammare eller bland er andra som följer debatten hört något konkret förslag från regeringen om vad man vill göra här och nu för att återskapa tryggheten i dessa områden? Jag hör bara vaga formuleringar om bättre skolor och allt sådant. Absolut! Men svårigheten är inte att berätta om det Sverige man vill ha.
Svårigheten är att berätta hur man ska komma dit. Då krävs det konkreta politiska initiativ. Min uppmaning till statsrådet Baylan i hans nya roll är: Släpp prestigen! Det finns konkreta och bra förslag. Genomför dem! Det brådskar nämligen. Jag tror att vi behöver en debatt om svenska värderingar. Jag gav uttryck för det i mitt första anförande.
De ingår som en viktig del i Moderaternas plan för ett starkare Sverige där alla människor ska kunna känna sig trygga, oavsett vem man är, var man kommer ifrån eller var man bor.
Johan Forssell (M):
Jag hade egentligen inte tänkt begära replik här, men jag blev lite nyfiken på det som Phia Andersson sa. Hon sa att man inte måste vara Einstein för att förstå att nekad ersättning minskar statens kostnader. Men man måste nog nästan vara Einstein för att förstå vad Phia Andersson tycker om Riksrevisionens rapport.
Hon gjorde en väldigt lång hänvisning till vad tre forskare från Lund hade att säga, men frågan är: Vilken uppfattning har Phia Andersson och Socialdemokraterna i den här frågan? Det var väldigt starka ord som sas om Riksrevisionen. Jag kunde till exempel notera begreppet oseriös forskning. Det tycker jag är ganska starkt från ett regeringsparti till en expertmyndighet.
Är det verkligen Socialdemokraternas uppfattning om den här rapporten? Då krävs det nog lite mer av underbyggd analys i stället för att bara referera till vad någon annan tycker. De här rapporterna passar kanske inte alltid in när man är i regeringsställning. Jag har själv en del erfarenhet av detta.
Men mitt genomgående omdöme är att de här rapporterna alltid är väldigt väl underbyggda och kvalitetssäkrade. Det är inga uppsatser som släpps igenom, utan det är något som bör tas på mycket stort allvar. Att man då kallar detta för oseriöst och att det inte är forskning utan att själv presentera vad som i så fall är oseriöst är något som jag tycker väcker en del frågetecken, som jag vore tacksam om Phia Andersson kunde räta ut.
Johan Forssell (M):
Ja, då har vi fått det klarlagt: Det var tydligen inte socialdemokratins uppfattning. Men frågan kvarstår fortfarande: Vilken uppfattning har regeringspartierna i själva sakfrågan? Ni har ändå valt att avstyrka denna motion. Då antar jag att det finns en egen analys och en egen grund för det. Det handlar inte bara om att hänvisa till vad andra tycker. Det här är viktiga frågor. Jag vet att regeringen är väldigt nöjd med att sjukskrivningarna nu minskar och att ökningen inte fortsätter. Det är jag också.
Men jag vill poängtera: Det är fortfarande en väldigt bekymmersam utveckling. Sjukskrivningarna ligger kvar på en mycket hög nivå. Kostnaderna har fördubblats på bara tio år. Det finns en lång rad saker som borde ske.
Då tycker jag kanske att man från regeringspartiernas håll borde ägna lite mer tid åt just den här typen av rapporter, som inte bara bekräftar det man redan tycker eller vill höra utan som faktiskt vrider och vänder på saker på ett väldigt kompetent sätt. Jag vill upprepa: Min erfarenhet är att Riksrevisionen alltid kommer med väl underbyggda rapporter. Jag delar inte alltid slutsatserna.
Men jag tycker att slutsatserna förtjänar att tas på ett betydligt större allvar än vad regeringen har gjort i detta fall. Det gäller inte minst vikten av att ha fungerande kontrollmekanismer och tidsgränser i sjukförsäkringen, som inte bara Riksrevisionen har understrukit utan även Försäkringskassan, Arbetsförmedlingen och Inspektionen för socialförsäkringen. Jag tycker att det vore klädsamt om den insikten också kunde nå fram till Socialdemokraterna i denna fråga.
Johan Forssell (M):
Det stämmer att Moderaterna har omprövat stora delar av sin migrationspolitik, av flera anledningar. Jag redogjorde för dem i mitt anförande. Migrationspolitik är kanske ett av de absolut svåraste områdena att hantera, för det påverkar människor så oerhört mycket. Den som tror att man kan tala om dessa frågor eller hantera samhällsproblem med hjälp av enkla ord eller enkla lösningar kommer snabbt att bli besviken, för detta är inte enkelt. Det är komplicerat.
Där har vi moderater ett ansvar - vi fick det ibland att låta som att dessa frågor inte förtjänade svar eller som att svaren var just så enkla som vi nu vet att de inte är. Vi påbörjade förändringen i december 2014 och har under detta år lagt fram en lång rad förslag.
Jag vill ta tillfället i akt och säga att jag tror att ett problem med migrationspolitiken ibland är att vi blickar för mycket tillbaka, på vem som sa vad etcetera. Vårt fokus har från dag ett varit att presentera trovärdiga lösningar på de problem som finns. Där måste jag säga att jag tycker att det är ganska tomt. Jag har som sagt varit självkritisk när det gäller mitt eget parti, men jag tycker också att det har varit tomt hos flera andra partier.
Det har varit många ord, men om man tittar konkret på vad som ligger på bordet i form av förslag - till exempel kopplat till återvändande eller till hur man ska få de medicinska åldersbedömningarna att fungera och komma på plats - ser man att det har varit väldigt lite. Vårt fokus i detta är alltså att fortsätta att ta den oro som många människor känner på stort allvar, men framför allt att utveckla konkret politik som kan omsättas redan från dag ett.
Johan Forssell (M):
Moderaternas fokus är inte primärt att ta makten, utan vi vill förtjäna makten. Vi vill få den av väljarna. Vårt regeringsalternativ heter som bekant Alliansen, och vi har regerat tillsammans i åtta år. Det var en framgångsrik period för Sverige, vill jag säga. Även om det har funnits delar där jag tycker att man borde ha gjort annorlunda - jag tror inte att någon har missat dem - vill jag säga att det var en väldigt framgångsrik tid för Sverige. Vi har börjat presentera gemensamma förslag även i migrationspolitiken.
Ett exempel på det är det utskottsinitiativ kring arbetskraftsinvandring som vi lade på riksdagens bord alldeles nyligen och som vi glädjande nog fick brett stöd för i hela socialförsäkringsutskottet. Vi kommer att fortsätta att diskutera frågorna framöver, och vi kommer att möta väljarna som en allians 2018. Förhoppningsvis kommer vi också att få väljarnas stöd för den politik vi vill se.
Johan Forssell (M):
Till skillnad från Christina Höj Larsen tror jag inte att det finns några trolleritrick i politiken, allra minst i svensk migrationspolitik. Detta är komplicerat. Jag tror att man bara kan hantera situationen och bygga ett förtroende hos väljarna om man presenterar konkreta förslag, vilket har varit mitt och Moderaternas fokus. Vi tycker annorlunda. Vi tycker annorlunda i migrationspolitiken, och vi tycker annorlunda i integrationspolitiken.
Jag vill hävda att vår uppgift för människor som kommer till Sverige inte upphör så fort de har kommit in över nationsgränsen. Det är egentligen då den stora utmaningen börjar vad gäller integration, jobb och en arbetslinje som fungerar. Jag är stolt över att Alliansen under åren i regeringsställning genomförde skattelättnader riktade till låg- och medelinkomsttagare. Jag är stolt över detta. Jag förstår att Christina Höj Larsen har en annan uppfattning.
Jag är stolt över att vi genomförde insatser för att förbättra företagsklimatet, och jag vill fortsätta med det. Hur ska vi annars se till att människor som kommer hit - ofta med en lägre utbildning än den som finns i Sverige i dag, och ofta utan att kunna språket - kommer i arbete? Med den politik som Vänsterpartiet står för riskerar vi att få mer av det utanförskap och den bristfälliga integration som vi redan ser. Vi kommer att få se en omvärld i brand, som leder till fler bränder i våra förorter.
Vi har presenterat en omfattande lista med förenklingar i fråga om bostadsbyggande. Vi vill genomföra detta snabbt. Dessa förenklingar finns att läsa - jag lämnar gärna över en kopia på allt detta. Vi har lagt upp det på bordet. Låt mig bara säga en sak. Om det hade varit brist på byggsubventioner som hade varit det stora problemet i bostadspolitiken hade det inte funnits någon bostadskris i dag. Är det någon som vill ha de här byggsubventionerna, förutom regeringen och Vänsterpartiet? Är det någon?