Rikard Larsson (S):
Först vill jag yrka bifall till trafikutskottets betänkande 2015/16:TU2 och därmed också bifall till propositionen om ändringar i lagen om flygplatsavgifter. Det innebär naturligtvis också att jag yrkar avslag på reservationen från Sverigedemokraterna. Jag återkommer till det om en liten stund.
Det betänkande som vi nu har att hantera är, precis som ledamoten före mig sa, en följd av en formell underrättelse från EU-kommissionen gällande att Sverige inte har implementerat ett direktiv på riktigt sätt. De åtgärder som nu föreslås i propositionen tar fasta på detta.
Punkt för punkt går man igenom kommissionens underrättelse och rättar till på de punkter där det behövs. Ett exempel på vad underrättelsen från EU-kommissionen innebär: "Flygplatsens ledningsenhet ska vanligen offentliggöra sitt beslut eller sin rekommendation senast två månader före ikraftträdandet." Detta stod tidigare inte i lagstiftningen, och det skriver vi nu in i lagstiftningen.
En annan punkt handlar om vilka beslut från flygplatsledningen som är överklagbara. Vi konstaterar att det behöver vara ett beslut i grunden för att man ska kunna överklaga, det vill säga att även om flygplatsledningen väljer att inte ändra avgiften ska flygplatsanvändarna ha möjlighet att överklaga det beslutet.
Nu skriver vi in att ett beslut ska fattas efter ett samråd även i de fall när avgifterna lämnas oförändrade. Regeringens och utskottsmajoritetens bedömning är att de ändringar som sammantaget görs i propositionen är tillräckliga för att följa det som EU-kommissionens underrättelse har pekat på. Jag vill gärna bemöta reservationen från Sverigedemokraterna.
Vad jag förstår handlar den huvudsakligen om tre punkter. Den första punkten handlar om att man vill att flygplatsledningen och flygplatsanvändarna så långt det är möjligt är överens om förändringar. Det är en bra och lovvärd utgångspunkt, men man måste fundera över hur en sådan lagstiftning skulle fungera som säger att man ska vara överens.
Vad skulle det finnas för möjligheter att hantera en situation där man inte är överens? Vi har också ett ansvar att se till att de lagar vi stiftar fungerar ute i verkligheten. Däremot står det i EU-direktivet ett antal åtgärder som man behöver genomföra för att man ska se till att förutsättningarna för att komma överens är så goda som möjligt.
Dessa förutsättningar implementeras nu i lagstiftningen fullt ut. Den andra punkten i reservationen handlar om att det ska ställas krav på att den reglerande myndigheten ska vara neutral och oberoende. I denna lagstiftning utser vi Transportstyrelsen till att hantera de konflikter som finns.
Jag förstår ärligt talat inte vad Sverigedemokraterna vill att vi ska skriva in i lagstiftningen. Ska vi skriva in att Transportstyrelsen inte är oberoende, eller ska vi skriva in att Transportstyrelsen ska vara oberoende eller göra oberoende bedömningar i myndighetsbesluten? Den delen av reservationen har jag nog svårast att förstå.
Den tredje punkten handlar om att den reglerande myndigheten ska vara skyldig att samråda med berörda parter för att nå ett beslut. Vi kan konstatera att i det direktiv som detta bygger på är ordet "samråd" inte definierat. Den kommunicering av handlingar som redan i dag förekommer i de flesta förvaltningsärenden med stöd av förvaltningslagen kan ses som en form av samråd.
Då utgår lagstiftningen från att det är Transportstyrelsen - som har ansvar för att hantera de här ärendena - som avgör vilken typ av samråd som är bäst vid varje givet ögonblick. Med detta, herr talman, vill jag än en gång yrka bifall till utskottets förslag till beslut.