Lena Hallengren (S):
Dagens debatt handlar om regeringens förslag till en tillfällig pandemilag - en covid-19-lag. Den behövs. I likhet med stora delar av Europa och världen har vi även i Sverige fortsatt en omfattande smittspridning. Vi har en tyngd och ansträngd sjukvård. Även om de vaccinationer som dragit igång inger hopp, som många har nämnt, vet vi att covid19 finns i samhället och kommer att göra det under en längre tid framöver.
Det behövs mer träffsäkra åtgärder som är möjliga att hålla i över tid. Låt mig börja med en liten tillbakablick över det gångna året, som med all rätta har beskrivits i olika mörka termer härifrån talarstolen. Den 1 februari antog regeringen den förordning som klassar covid-19 som en allmänfarlig och samhällsfarlig sjukdom och som sedan bekräftades av riksdagen i juni. Beslutet innebar att de befogenheter som följer av smittskyddslagen aktiverades.
Det fanns tidigt en bred politisk enighet om vikten av att vidta ytterligare åtgärder. En nära dialog fördes vid veckovisa möten mellan riksdagens samtliga partiledare, vilket var bra. Den politiska enigheten innebar också en tydlighet gentemot svenska folket om betydelsen av att just följa råd, rekommendationer och restriktioner. Det breda politiska stödet för den svenska strategin var en viktig del för genomslaget.
Det övergripande målet med strategin är, och har under hela året varit, att minska smittspridningen för att på så sätt skydda människors liv, hälsa och jobb. Ett stort antal åtgärder har vidtagits för att direkt minska smittspridningen men också för att lindra pandemins konsekvenser för människor och företag. En viktig utgångspunkt för strategin är, och har varit, den expertkunskap som regeringens myndigheter bidrar med.
Med den som grund är vår avsikt att vidta rätt åtgärd vid rätt tidpunkt. Åtgärderna för att begränsa smittspridning har varit omfattande. De har byggt på en kombination och frivillighet och förbud. Det viktigaste har varit åtgärdernas effekt och resultat. Under förra året innebar det till exempel begränsningar för hur människor får samlas med stöd av ordningslagen.
Det har varit förbjudet att besöka olika vård- och omsorgsinrättningar och rått förbud mot alkoholservering efter viss tid, och inom gymnasieskolan har undervisning tvingats övergå till att ske på distans, bland annat. Samtidigt har andra åtgärder förutsatt människors eget ansvarstagande och solidaritet sinsemellan.
Genom en omfattande kommunikation från regering och myndigheter har människor informerats om grunderna för hur covid-19 sprids och också fått råd och rekommendationer om hur man bör agera - hur man ska ställa om sin vardag, helt enkelt. Under våren fungerade detta väl. Vi höll avstånd, vi tvättade händerna och vi stannade hemma vid minsta symtom. Vi såg att de korta sjukskrivningarna ökade kraftigt, att många stannade hemma när karensavdraget avskaffades och att vabuttaget var rekordstort.
Det ska tolkas som att människor tog ansvar. Förändrade beteenden ledde till färre besök, färre resor, färre aktiviteter och färre, om ens några, möten människor emellan. De som kunde arbetade hemifrån, kollektivtrafiken gapade under en längre tid tom och verksamheter tvingades att begränsa tillgängligheten. Det svenska samhället stängde till stora delar ned.
Under våren behövde vi därför inte, som många andra länder, fatta regelrätta beslut om att stänga verksamheter. Regeringen bedömde dock att läget kunde komma att försämras och att vi i så fall behövde beredskap för att kunna fatta sådana beslut. Det var skälet till att regeringen i april lämnade ett lagförslag till riksdagen om just ett sådant bemyndigande, att kunna stänga ned verksamheter. Den lagen behövde aldrig användas.
Varken regeringen eller något annat parti såg under förra året att det var motiverat med beslut om nedstängningar. Mig veterligen är det inget parti som heller nu anser att vi i våras borde eller att vi i dag bör stänga ned någon specifik verksamhet eller bransch. Herr talman! Efter en sommar med låg smittspridning påbörjade regeringen i augusti arbetet med att ta fram den nu aktuella pandemilagen, eller covid-19-lagen som den kallas.
Jag tycker att alla debattinlägg så här långt vittnar om svårigheten att därefter göra rätt avvägningar och om vilka olika intressen vi kommer att ha som står emot varandra. Men med den här lagen får regeringen, kommuner och statliga förvaltningsmyndigheter bättre möjligheter att besluta om mer träffsäkra regler som är anpassade efter hur olika verksamheter ser ut och fungerar.
Detta är en ramlag som tillfälligt ger regeringen befogenhet att besluta om fler bindande smittskyddsåtgärder än vad som är möjligt i dag. Det handlar i första hand om åtgärder som hindrar smittspridningen, men utan att lägga onödiga begränsningar på sådant som kan genomföras smittsäkert. Konkret kan det handla om begränsning av antal besökare, reglering av öppettider eller om andra nödvändiga åtgärder för att förhindra att trängsel uppstår.
Det blir också möjligt för regeringen eller myndigheterna att besluta om smittskyddsregler i verksamheter som nu inte omfattas av bindande regler: festlokaler, kollektivtrafik, serviceinrättningar som frisersalonger, gym, sportanläggningar, bibliotek, campingar och köpcentrum. Regeringen kommer också att kunna införa begränsningar när det gäller lokaler och utrymmen som hyrs ut för privata sammankomster.
Det kan handla om festlokaler som hyrs ut på kommersiell grund, gemensamhetslokaler i hyres- och bostadsrättsfastigheter, föreningslokaler och lokaler som tillhör universitet, högskolor och studentkårer. Regeringen får också utökade möjligheter att begränsa människors användning av allmän plats och hur stora sällskap som får samlas på allmän plats. Regeringen eller en kommun ska också kunna införa förbud mot att vistas på en viss särskilt angiven plats.
Det skulle kunna handla om badplatser, stadsparker eller liknande. Det känns kanske inte som det mest aktuella i början på januari, men det vittnar om att detta är en lagstiftning som behöver ta sikte på en längre tid. Regeringen kommer att ta fram förslag till en justerad reglering för verksamheter som träffas av allmänna sammankomster och offentliga tillställningar.
Det handlar om att stegvis ta fram differentierade och mer anpassade regler utifrån risken för smittspridning i olika verksamheter. Regeringen föreslår att länsstyrelserna ska få tillsynsansvar. Om reglerna inte följs kan länsstyrelserna besluta om förelägganden gentemot verksamheter i form av vite eller i yttersta fall också om stängning.
Den privatperson som bryter mot föreskrifter som begränsar tillträde till allmän plats kan också dömas till penningböter. Herr talman! Pandemilagen ger också, precis som lagstiftningen i våras, möjlighet till nedstängningar av verksamheter. Regeringen förbereder nedstängningsförordningen för att i sista hand kunna användas vid behov, och jag understryker i sista hand.
Det här är inte en lagstiftning som tar sikte på att stänga verksamheter utan att i stället begränsa dem och införa åtgärder som gör att vi för längre tid kan ha verksamheter igång, men på ett sätt som inte bidrar till trängsel och ökad risk för smittspridning. Men om ett behov av nedstängning föreligger och regeringen fattar beslut om att stänga ned någon sådan verksamhet ska beslutet underställas riksdagen inom en vecka.
Det har i några anföranden beskrivits hur regeringen har bytt perspektiv eller bytt inställning i frågan om hur snabbt ett sådant beslut ska underställas riksdagen. Jag vill verkligen påminna om att den första promemorian som skickades ut på remiss var just den promemoria som var framtagen av Regeringskansliet. Sedan tittade vi på remissynpunkterna. Det förslag som regeringen lade fram till Lagrådet gällde två veckor.
Men vi lyssnade in såväl Lagrådets som riksdagens partiers synpunkter och försäkrade oss om och kände oss trygga i att det är möjligt, om än ansträngt, att komma tillbaka till riksdagen för beslut inom en vecka. Socialutskottet har, och har haft, en särskilt viktig roll under hela pandemin. Vi har träffats många gånger, för att uttrycka det i underkant.
Jag vill också ta tillfället i akt att i den här talarstolen säga att samarbetet i finansutskottet har varit så betydelsefullt. Många och stora stödåtgärder har tack vare det kunnat antas, och det har skett snabbt och effektivt.
Det har bland annat handlat om omsättningsstödet, omställningsstödet, korttidspermitteringarna, det utökade statliga ansvaret för sjuklönekostnader och förändringarna i arbetslöshetsersättningen, så att fler omfattas av akassa, i 13 extra ändringsbudgetar och en summa som överskrider 250 miljarder kronor så här långt.
Oavsett om det handlar om att drabbas av den direkta pandemin eller av vidtagna smittbegränsande åtgärder har det varit viktigt för regeringen och samarbetspartierna, Centerpartiet och Liberalerna, att lägga fram förslag i budgeten som mildrar de negativa konsekvenserna. På samma sätt måste vi arbeta också framöver.
Frågan om ekonomisk ersättning med anledning av de förordningar som meddelas med stöd av pandemilagen kommer att hanteras i samband med att eventuella förordningar tas fram. Regeringen återkommer till riksdagen med förslag om ersättningar inom ramen för de rutiner som gäller för budgetprocessen, detta för att inte hamna i utdragna rättsprocesser när vi skriver in ersättningsfrågor i en ramlag, utan att vi hanterar det på ett sätt som naturligtvis garanterar ersättning för den som drabbas.
När det gäller förordningar om nedstängning, som i en proposition ska underställas riksdagen inom en vecka, ska regeringen också redovisa, som det står, en bedömning av de underställda föreskrifternas ekonomiska konsekvenser för företag, löntagare eller andra aktörer. Denna skrivning har tillkommit i dialog med framför allt Kristdemokraterna.
Den speglar väl att regeringen avser att göra en bedömning av ekonomiska konsekvenser av begränsningar och eventuella nedstängningar och återkomma till riksdagen för att kunna vidta de åtgärder som krävs för att mildra effekterna. Avslutningsvis vill jag säga att jag är glad att pandemilagen nu kan antas i sin helhet. Efter riksdagens beslut i dag kommer förordningar att kunna beslutas och myndigheterna kunna utfärda föreskrifter.
Parallellt med att vaccinationerna är igång kommer detta att underlätta för oss alla att hålla ut över tid.