KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mikael Oscarsson (KD):
Jag tror att alla som hör eller ser detta inser att det inte går ihop. Man kan inte säga att allt detta är viktigt och behövs men inte vilja vara med längre när vi kommer till ekonomin. I verkliga livet och när det gäller en så viktig sak som Sveriges försvar måste det hänga ihop. Bygger man ett hus måste man vara överens om hur det ska se ut men också om pengarna. Annars kommer det inte att fungera att bygga ett hus och än mindre att bygga ett försvar.
Jag beklagar att Vänsterpartiet inte är med på finansieringen.
Mikael Oscarsson (KD):
Sammanfattningsvis står vi alltså i ett tufft säkerhetspolitiskt läge, och så kommer det att vara under överskådlig framtid. Försvarsberedningen har jobbat intensivt under två och ett halvt år och lagt fram ett mycket bra förslag. Det bygger på att vi satsar 1,5 procent av bnp på det militära försvaret - 1,6 procent om man räknar med det civila.
Det är därför beklagligt att Socialdemokraterna inte vill ha någon ekonomisk överenskommelse om de summorna. Jag vet att försvarsministern kommer efter mig, så jag skulle vilja ställa några frågor som jag tror att många av oss här i kammaren och många tittare undrar över. De har framförts förut, men då kanske inte försvarsministern har kommit ihåg att svara.
Visste försvarsminister Peter Hultqvist att vi jobbade med 1,5 procent av bnp? Hade vår eminente ordförande Björn von Sydow, socialdemokrat och tidigare talman och försvarsminister, fått okej för att jobba med 1,5 procent av bnp? Det var fråga nummer två.
Nummer tre: Kommer inriktningspropositionen, som borde landa på riksdagens bord i början av nästa år, att bygga på Försvarsberedningens rapport, inklusive ekonomin?
Mikael Oscarsson (KD):
Jag tycker att den här debatten har varit väldigt tydlig, Roger Richtoff. Det har gång efter gång sagts att Kristdemokraterna tillsammans med de övriga borgerliga partierna inte vill vara med om något som är underfinansierat. Erfarenheten av förra försvarsbeslutet var ju att det var underfinansierat från dag ett. Därför vill vi inte underteckna något sådant dokument.
Ska det vara så svårt för Roger Richtoff att förstå detta?
Mikael Oscarsson (KD):
Det handlar ju om pengarna. När det gäller det civila försvaret och det militära försvaret handlar det om pengar. Det blir bara tomma ord, och det blir också ganska patetiskt. Tidigare hörde vi ledamoten komma in på kulturpolitiken. Vi hörde tidigare också om något teatersällskap. Detta duger inte. Man kan i rapporten läsa att Finland ligger på 2 procent av bnp och Norge på 1,6 procent av bnp. Dessa pengar krävs.
Vad ser Miljöpartiet framför sig att man ska dra ned på när det gäller motståndskraftsförslaget?
Mikael Oscarsson (KD):
Tack, ministern, för svaret! Detta är en viktig fråga. Samordningsnumret är ju ett sätt att identifiera sig i kontakten med svenska myndigheter, men det gäller inte som giltig identifikation. Det kan ges ut om man till exempel inte kan styrka sin identitet när man söker arbetstillstånd under asyltiden eller om man som utländsk medborgare ska jobba här under en begränsad tid. Man får det då av beskattningsskäl.
Det är Skatteverket som utfärdar numret, men det kan också rekvireras från andra myndigheter eller utbildningsinstitut. Exempelvis kan polisen ge det till en person som blir dömd till straff och inte har personnummer. Samordningsnumren gäller i princip för evigt; de tas inte bort. Till skillnad från när det gäller tilldelning av personnummer behövs ingen personlig närvaro.
Samordningsnummer kan missbrukas och används i penningtvättsupplägg. Det är detta problem som jag har intresserat mig för. Jag har bett riksdagens utredningstjänst att ta fram uppgifter, och då har det visat sig att det har utfärdats över 1 miljon samordningsnummer på 20 år.
Takten är ungefär 240 samordningsnummer per arbetsdag. Av dessa 1 miljon samordningsnummer är det ungefär 150 000 som har övergått till att bli personnummer. Då återstår alltså långt över en halv miljon nummer.
Enligt polisen och Skatteverket är problemet så omfattande att det har skapat ett skuggsamhälle där utländska medborgare inte bara genom detta utan också i kombination med andra saker kan jobba, betala skatt och få tillgång till olika förmåner i samhället illegalt. Jag rekommenderar statsrådet att läsa en rapport från Skatteverket från 2017.
Där sägs det att den person som arbetar i Sverige har rätt till arbetsbaserade förmåner oavsett om personen har person- eller samordningsnummer och oavsett om personen kommer från ett EU-land eller ett tredjeland. Exempel på arbetsbaserade förmåner är sjukpenning, föräldrapenning baserad på inkomst, tillfällig föräldrapenning vid vård av barn och närståendepenning och så vidare.
Polisen säger att detta är en del av en organiserad brottslighet som årligen kostar samhället väldigt stora summor. Upprinnelsen till mitt engagemang kom våren 2017.
Då var det en artikel i UNT som handlade om en person som stoppats på E4, och det visade sig att personen i fråga hade 1,1 miljoner i skuld och över 1 000 p-böter och andra bilskulder. Då kunde man inget göra, för han hade inte felparkerat. Han fick köra vidare.
Det finns en rapport, som jag också rekommenderar statsrådet att läsa. Den kom för tre år sedan och handlar just om samordningsnummer och kriminalitet. Det handlar om att man skriver tusentals bilar på samordningsnummer. I den här rapporten, som överlämnades till regeringen för tre år sedan, säger polisen att man borde sätta en gräns på en bil per samordningsnummer.
Det är en konkret fråga till att börja med: Kan regeringen tänka sig att sätta en sådan gräns?
Mikael Oscarsson (KD):
Jag ska säga något om samordningsnummer och bilar. Det var en rapport som visade att 500 tillfälliga personnummer ägde 30 000 bilar. Det gjordes en ny sökning i början av året, och då hade det ökat med 30 procent. Det finns alltså personer som äger över 3 000 bilar. Rapporten kom 2016 från Nationella operativa avdelningen.
Jag tog upp det i maj juni 2017. Då sa den minister som då var ansvarig att man skulle ta itu med detta. Det skulle ordnas. Det visade sig att det är först nu, tre år senare, som det har tillsatts en utredning. Och den, herr talman, ska vara färdig om två år. Detta är en långbänk som bara hjälper en grupp, och det är just den organisade brottsligheten.
Om man dör i Sverige gäller inte längre personnumret. Men nu ska jag läsa innantill i Skatteverkets information. Där står det att ett samordningsnummer kan "'leva' för evigt". Man tittar på ett förslag som innebär att samordningsnumret ska avslutas vid 105 års ålder. Detta är orimligt. Det kan bli en ny religion i Sverige. Man kan tydligen flytta hit och leva för evigt.
Detta är naivt, och det måste ändras. Sedan är det en annan sak. Jag bor i Uppsala, och jag förmodar att finansministern bor i Stockholm. Låt oss säga att någon av oss skulle komma på idén att skriva sig i Korpilombolo - det är säkert ett trevligt ställe. Om man samtidigt bor kvar - i mitt fall skulle det vara i Uppsala, och i finansministerns fall kanske det skulle vara i Stockholm - är det ett brott mot folkbokföringslagen. Man får inte göra så.
Men för personer som bor i Sverige som har registrerat sig på en adress finns inte den regeln. Det borde vara detsamma. Det finns en adress i Hässelby - det har blivit allmänt känt - där just nu 500 personer har skrivit sig. Personen som driver detta tar 200 kronor i månaden. Det blir 100 000 i månaden, som han tjänar på det. Detta driver brottslighet - det är bara så. Många blir också brottsoffer.
Detta är, herr talman, som att hälla energidryck på brottslighet och kriminalitet. Vi kan inte ändra på det med ett klubbslag, men vi kan göra en rad saker. En sak är att se till att man inte kan bo på ett ställe och låta posten komma till ett annat ställe. Många av dessa människor blir sedan brottsoffer.
När de kanske flyttar härifrån kan ju ägaren antingen slänga posten eller själv börja nyttja dessa samordningsnummer och börja registrera exempelvis bilar eller bolag. Om det här inte är något problem undrar jag: Hur kan det komma sig att det är en sådan efterfrågan? Detta är alltså något som utannonseras på Blocket.
Det finns en väldig efterfrågan på dessa samordningsnummer. Man borde göra som i Norge. I Norge har man sagt fem år. Om man åker till USA får man fylla i en ESTA-ansökan. Då gäller den i två år. Det kan vara två år eller fem år men inte som i Sverige - här är det för all evighet. Vi kan agera. Vi kan göra någonting.
Jag tror att acceptansen för att man bara säger att det måste utredas är ganska liten. Titta på grannländerna! Gör någonting, och se till att Sverige blir mindre attraktivt att verka i för den organiserade brottsligheten! Det vore en välkommen julklapp till svenska folket.
Mikael Oscarsson (KD):
Vi har alltså en situation där det utfärdas ungefär 240 nya samordningsnummer per dag. Gränspolisen säger också att spökpersoner utnyttjar det svenska systemet. I UNT kan man läsa om en 63-åring i Gottsunda som är ägare till 676 bilar, en person med samordningsnummer. Om ministern är intresserad har jag här en lista över dem som har allra flest bilar. Många av dem har samordningsnummer.
När det gäller den aktuella adressen har medierna kommit fram till att det där bor en person som genom att byta ägare på bilar och använda den bakdörr som finns hos Transportstyrelsen har lyckats få fram 1 000 nya samordningsnummer. Detta är alltså alltför lätt.
Flera myndigheter frågar, fru talman, efter att kunna ha en elektronisk sensor som plingar till när det bor exempelvis mer än 10 eller 15 personer på en och samma adress. Då skulle man kunna knacka på och fråga hur det egentligen är fatt.
Även hos Transportstyrelsen borde det kunna plinga till i systemet - här är en person som har inte en eller två utan flera hundra bilar registrerade på sig med samordningsnummer. Då måste man kunna agera. Här behöver vi sätta gränser och se till att det blir tidsbegränsat.
Skatteverket bör också ges möjlighet att ta bort alla som inte kan visa att de finns och kan legitimera sig. För övrigt måste vi, fru talman, också ge tullen möjligheter när de ser att det kommer stöldgods utifrån landet. Vi måste agera mot stöldligorna och den internationella brottsligheten.
Mikael Oscarsson (KD):
Tack för svaret, försvarsministern! Flygvapnet är ju av yttersta vikt för Sverige. Vi har ett kraftfullt flygvapen med JAS 39 Gripen. Men en utmaning som vi har, fru talman, är detta med piloter. Vi vet att den situationen blir allt tuffare.
Från nu och framåt under hela 20-talet vet vi att det är många pensionsavgångar, och detta är en stor utmaning. Vi har också ett plan, SK 60, som används i flygutbildningen. Det är ett fint flygplan som dock är väldigt gammalt - det har varit igång sedan 1967.
Bakgrunden till min interpellation är att vi nu har en situation där det blir allt fler problem med att hålla igång detta flygplan. Mats Helgesson, flygvapenchefen som just har slutat, sa alldeles nyligen att vi får underhållsproblem som bara blir värre och värre. Förutom med den här bulten har det varit problem med radion och annat som tillstött.
Problem med korrosion har funnits. En fråga jag vill ställa här är när försvarsministern avser att göra en beställning. Flygvapnet har ju sagt att man i princip skulle behöva göra en beställning nu, första kvartalet i år, för att kunna få det nya propellerflygplanet till 2022.
Sedan tar det kanske ett år innan man kan komma igång med utbildningen.
Första frågan är alltså hur planen ser ut för att det ska bli en friktionsfri övergång som gör att varken flygutbildningen eller förbanden på något vis påverkas negativt.
När det gäller antalet piloter vet vi att det under sex sju års tid varit svårt att fylla upp platserna. Det är totalt tolv utbildningsplatser per år, varav åtta är för stridspiloter.
Försvarsmakten har sagt att man egentligen skulle vilja öka detta antal från åtta till fjorton. Det är andra frågan: Hur ser försvarsministern på att öka utbildningstakten för piloter?
Det finns också möjlighet att använda tjänster som finns i utlandet. Till exempel i Italien vet jag att det finns möjlighet att få hjälp med grundutbildningen. Det är de frågor som jag önskar få svar på.
Mikael Oscarsson (KD):
Tack för svaret, försvarsministern! När det gäller SK 60 har det under det senaste året varit problem med bulten, med radion och med annat. Det har gjort att man redan är uppe i sex månaders försening med den flygutbildning som pågår just nu.
Det är ju ett bekymmer, inte minst mot bakgrund av att vi redan har brist och behöver fylla på med piloter med tanke på att det är så många som slutar 2020, 21, 22, 23, 24 och framåt. Det för mig in på en annan fråga.
Trots att det här planet redan är 52 år gammalt är det sagt att det ska hållas igång till 2025 för att man ska klara den taktiska utbildningen, GTU. Hur tänker statsrådet? Vad är planen?
Är det avsatt resurser som gör att planet kan hållas igång i fem år till, med tanke på att det redan nu har så svåra problem och att det enligt flygvapenchefen hela tiden tillstöter nya? Den frågan skulle jag vilja höra ett svar på.
Den andra delen rör inköpet av det här propellerflygplanet.
Betyder svaret att Försvarsmakten har grönt ljus från regeringen att själv teckna detta avtal under första kvartalet, vilket skulle göra att det inte blev några förseningar utan att man kunde få flygplanet om två år?
Är det så jag ska tolka statsrådets svar? I dag är det 12 piloter totalt, men 4 av dem används för transportflyget. 8 är JAS- och stridspiloter.
Det är alltså dessa 8 som det finns önskemål om att öka till 14 för att klara den ökande bristen på piloter. Det är den frågan och den problematiken jag undrar över, och jag är säker på att också statsrådet har funderat mycket på den.
Detta är ju en stor utmaning som har varit känd en lång tid. Stora pensionsavgångar och andra avgångar gör att vi för att ligga på den säkra sidan skulle behöva öka produktionen av stridspiloter.
Mikael Oscarsson (KD):
Det här med antalet piloter är en stor utmaning. Enligt mina uppgifter ska det sista stoppet läggas till det andra stopp som har varit. Det är därför det sammantaget nu har blivit ett halvårs försening.
Statsrådet får gärna kontrollera det utifrån sina möjligheter, men det är alltså problem med det här gamla flygplanet. Jag skulle också vilja höra någonting om detta att det ska vara igång till 2025. Vad är planen?
Kommer det att avsättas medel till den grundläggande taktiska utbildningen så att planet kan fungera i ytterligare fem år, trots att det redan är 52 år gammalt? När det gäller antalet piloter och stridspiloter är det ändå en känd utmaning som vi har samtalat om flera gånger i olika sammanhang.
Därför ville jag bara påminna om att detta är någonting som behöver lösas, och vi behöver titta på hur vi kan öka produktionen så att det inte blir en akilleshäl framöver att vi har bra flygplan men brist på piloter. Därför ville jag föra fram den delen.
Min förhoppning är nu att Försvarsmakten och i synnerhet flygvapnet kan få en möjlighet att beställa detta i tid så att det inte blir förseningar när det nya systemet ska införas.
Mikael Oscarsson (KD):
Tack för svaret, statsrådet! Sverige hade under 2019 över 300 skjutningar. Människors oro över den allvarliga organiserade brottsligheten ökar.
Nu har det rapporterats att det vid tre olika tillfällen förekommit stölder av handeldvapen, pistoler, från Regeringskansliet - först i april och sedan i början av oktober och i mitten av oktober.
Det handlar om sju kraftfulla handeldvapen - en fråga är om statsrådet vet om det är exakt sju eller om det är fler pistoler som har försvunnit - samt hundratals patroner och även magasin. Det som har framkommit är att det gjordes en anmälan i april men att utredningen lades ned.
Det skulle vara intressant att få veta om det stämmer. Det har också sagts att det fanns en kamera vid vapenskåpet men att det inte spelades in någonting.
Det är också en fråga som är rimlig att ställa - om statsrådet vet något om den saken, hur det kommer sig. En annan fråga som jag tycker är rimlig att ställa är varför regeringen och Regeringskansliet har avhänt sig möjligheten att besluta om enskilda skyddsvakter är lämpliga för uppdrag i Regeringskansliet.
Jag läste en intervju i DN med Regeringskansliets säkerhetschef Fredrik Agemark, som uppger att Regeringskansliet inte gjort någon egen säkerhetsprövning av skyddsvakterna. Den prövning som länsstyrelsen gör är inte alls lika djupgående som en säkerhetsprövning enligt säkerhetsskyddslagen. Ett beslut från länsstyrelsen gäller dessutom en viss tid, upp till fem år.
En säkerhetsprövning enligt säkerhetsskyddslagen ska uppdateras löpande, vilket gör att nya brister kan upptäckas snabbare och säkerhetsklassningen kan dras in.
Jag undrar om Regeringskansliet har vidtagit åtgärder för att få bättre kontroll över vilka som är vakter och vilka som har tillgång till dessa vapen. Den här typen av pistoler är ju väldigt kraftfull.
Det är exakt samma typ som Försvarsmakten nu köper in som tjänstevapen. I en intervju i senaste Dagens Juridik säger polisens utredare Carola Pettersson att "förr eller senare kommer de här vapnen användas av kriminella", till exempel vid en dödsskjutning, och "det vore fruktansvärt".
I artikeln står det också att "vapenskåpet inte hade inventerats på flera månader när det uppdagades att vapen saknades". Även kring det finns det frågetecken. Jag tror att svenska folket har en rad frågor om detta. Regeringskansliet ska ju vara den säkraste platsen, tänker man sig.
Ändå har det stulits sju pistoler därifrån - inte vid ett, inte vid två utan vid tre tillfällen. Kan statsrådet ge svar på frågorna som jag nu har ställt?
Mikael Oscarsson (KD):
Statsrådet säger att detta inte ska kunna ske, men det har skett. Det har varit stölder på tre olika adresser hos Regeringskansliet. Det här sker i ett läge där vi har väldiga problem med skjutningar.
Vi är det land som har flest skjutningar per capita i Europa. Det gäller inte minst i den stad jag kommer ifrån, Uppsala.
När det nu finns en säkerhetsskyddslagstiftning som ger Regeringskansliet möjlighet att göra en säkerhetsprövning enligt säkerhetsskyddslagen framstår det som märkligt att man inte använder denna möjlighet. Den prövning länsstyrelsen gör är ju någonting som gör en godkänd upp till fem år.
En säkerhetsprövning enligt säkerhetsskyddslagen kan uppdateras, som jag var inne på, löpande. Jag har uppfattat att regeringen har uppmanat andra myndigheter att ta detta på större allvar.
Då tror jag att väldigt många människor undrar varför regeringen så här långt har frånhänt sig denna möjlighet att ha större kontroll på vilka som är vakter på Regeringskansliet.
Uppföljningsansvaret ligger ju ändå på Regeringskansliet - olika experter har uttalat sig om detta - och i andra hand på Säpo. Regeringen har även jobbat intensivt för att minska antalet vapen. Vi har också hört att om man som jägare eller sportskytt tappar ett magasin kan man tappa licensen.
Det är en väldigt tuff lagstiftning. Är man inte då så inriktad på att sila mygg att man missar elefanterna?
Borde man inte lägga större vikt vid att sopa framför egen dörr och se till att använda de möjligheter som enligt lagstiftningen finns att ha en bättre kontroll på vilka som jobbar som vakter?
Den här pistolmodellen, Glock med nio millimeters kula, är väldigt kraftfull - lika kraftfull, har jag fått berättat för mig, som vid det tragiska som hände när statsminister Olof Palme blev mördad.
Då var det en Magnum 357, men det är ungefär samma kraftfulla vapen som nu har blivit stulna, sju stycken, tillsammans med flera hundra patroner. Jag tycker att man kan förstå den polis som nu har uttalat sig och sagt att dessa vapen förr eller senare kommer att användas av kriminella, och det känns fruktansvärt.
Det är nog väldigt många som känner likadant och som undrar om man framöver kommer att använda denna lagstiftning för att ha bättre koll på vilka som är vakter och har tillgång till dessa vapen, detta för att minimera risken för framtida stölder av regeringens vapen.
Mikael Oscarsson (KD):
Frågan om Raoul Wallenberg är jätteviktig. Han var en fantastisk person, en hjälte, som räddade livet på kanske uppemot 100 000 judar. Som utrikesministern sa är det i dagarna 75 år sedan han blev tillfångatagen. Första gången jag träffade hans syster Nina Lagergren var för 30 år sedan, och jag har haft tät kontakt med henne genom åren. Hon dog förra våren, och jag var med på begravningen.
Jag har lovat henne och hennes familj att göra vad jag kan för att fortsätta trycka på för att få fram sanningen. Det är detta, herr talman, som är grunden för denna interpellation. Det finns fortfarande frågetecken kring vad som hände. Det har kommit fram att Raoul Wallenberg förhördes sex dagar efter det officiella dödsdatumet. Det är detta jag vill tala om.
Utrikesministern säger att Sverige konsekvent har efterfrågat all tillgänglig information och genom alla år verkat för största möjliga klarhet. Jag tycker att det finns en del frågetecken kring det uttalandet. Det är uppenbart att den sovjetiska och den ryska regeringen har ljugit om viktiga aspekter av Raoul Wallenbergs försvinnande.
Mycket relevant dokumentation undanhålls avsiktligen för Raoul Wallenbergs familj och för forskare - så har det varit i årtionden. De ryska tjänstemännens misslyckande när det gäller att dela med sig av nyckelinformation under den utredning som pågick i ett årtionde, mellan 1991 och 2000, kastar än i dag en skugga över utredningen.
Protesterna från svensk sida mot det ryska beteendet att undanhålla viktig information har också varit bristande. Informationen från den ryska sidan har alltså varit långt ifrån fullständig. Detta ger upphov till allvarliga frågor kring den officiella versionen om Raoul Wallenbergs död i det sovjetiska fängelset, som enligt vad man sa inträffade som resultatet av en hjärtattack den 17 juli 1947.
I den dokumentation som nu släppts visar det sig att ryska statliga säkerhetsmyndigheter i själva verket själva har starka tvivel beträffande giltigheten hos detta påstående, som kom 1957 i Smoltsovrapporten.
UD får 2009 information om att Raoul Wallenberg med största sannolikhet är identisk med fånge nr 7, som förhördes den 22 och den 23 juli 1947, det vill säga sex dagar efter Raoul Wallenbergs officiella dödsdag. Reaktionen från svensk sida blir väldigt liten.
Vi ska komma ihåg att detta är det mest sensationella som har inträffat sedan 1957, och det blir nästan inga reaktioner. Man får alltså information om att den ryska sidan har undanhållit avgörande information i årtionden, men reaktionen är nästan ingen alls.
Sedan, 2011 och 2012, bekräftar ryska statliga säkerhetstjänstemän på FSB att Raoul Wallenberg är identisk med fånge nr 7. Denna information får man till UD, men den hemligstämplas. Inte heller nu sker någonting.
Nu har jag också fått reda på att denna information inte ens nått Raoul Wallenbergs familj. Frågan är varför man har hållit inne med detta. När jag för två år sedan ställde frågan om fånge nr 7 till din företrädare undvek hon att svara. Varför har detta undvikits?