KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ylva Johansson (S):
Hanif Bali har frågat mig om Svenskt Näringslivs kalkyl av regeringens budgetpropositions sysselsättningseffekter överensstämmer med arbetsmarknadsministerns och departementets bedömningar. När regeringen tillträdde förra året ärvde den ett bekymmersamt läge med en arbetslöshet som bitit sig fast på en hög nivå.
För att öka sysselsättningen och varaktigt minska arbetslösheten har regeringen därför i budgetpropositionen för 2016 föreslagit stora framtidsinvesteringar i bostäder, klimatomställning och infrastruktur, en aktiv näringspolitik för fler och växande företag samt investeringar i kompetens och matchning för att rusta människor för att ta de jobb som växer fram. Vårpropositionen för 2015 och budgetpropositionen innehåller sammantaget investeringar för jobb som uppgår till drygt 14 miljarder kronor för år 2016.
Regeringens reformer inom arbetsmarknads- och utbildningsområdet möjliggör att fler arbetslösa kommer i utbildning. Genom att höja individens kompetens och kunskaper stärks jobbchanserna bland personer som annars skulle ha svårt att få arbete. Snabbspåret påskyndar nyanländas etablering så att fler snabbt får en fast förankring på arbetsmarknaden. Satsningen på aktiva åtgärder för långtidsarbetslösa och personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga leder till att deras möjligheter till arbete stärks.
Regeringen redogör i budgetpropositioner och vårpropositioner för den samlade bedömningen av hur regeringens reformer påverkar sysselsättningen och arbetslösheten. När det gäller effekter av olika reformförslag är det dock viktigt att påpeka att det råder stor osäkerhet om i vilken utsträckning och i vilken takt olika åtgärder påverkar sysselsättning och arbetslöshet. Regeringens reformer bedöms gradvis få genomslag på sysselsättning och arbetslöshet under prognosperioden.
Sammantaget bedöms de åtgärder som föreslås i budgetpropositionen bidra till en lägre arbetslöshet och en högre sysselsättning de närmaste åren. Samtidigt förändras verkligheten just nu snabbt inför våra ögon. Att så många människor tar sin tillflykt till Sverige undan krig och förtryck förändrar förutsättningarna radikalt. Att Sveriges befolkning kommer att växa snabbt som en följd av det stora antalet asylsökande får påverkan både på arbetskraften och på arbetslösheten.
På kort sikt innebär det utmaningar för Sverige, men på längre sikt innebär det möjligheter för Sverige.
Ylva Johansson (S):
Jag tycker att Hanif Bali säger en del kloka saker här. I ett läge när arbetsmarknaden förändras väldigt snabbt - det gör den nu, och det har den gjort under lång tid, helt enkelt eftersom vi lever i en tid när utmaningarna på arbetsmarknaden förändras väldigt fort - gäller det att man har en arbetsmarknadspolitik som är både flexibel och pragmatisk och att man är beredd att styra om utifrån de nya behov som man ser.
Jag menar att den gamla regeringen hade en olycklig fixering vid skattesänkningar. Det var nästan det enda instrument man använde i förhoppningen att det skulle lösa arbetslösheten. För att finansiera det skar man ned på bland annat utbildning.
Det är en av orsakerna till att vi i dag har betydande matchningsproblem med rekordmånga lediga jobb trots mycket hög arbetslöshet och att vi har en dåligt fungerade arbetsmarknad.
Satsningar på utbildning och en rejäl förändring av matchningen på arbetsmarknaden, bland annat genom en rejäl förändring av Arbetsförmedlingen, är viktiga delar som regeringen arbetar med och som man också ganska väl vet är det som behövs i ett läge när lediga jobb inte tillsätts. Man kan ha ett annat konjunkturläge, till exempel ett där man har ont om jobb över huvud taget. Då är det andra insatser som behövs. Men det är inte där vi är just nu.
Tvärtom är det ganska bra drag i svensk ekonomi just nu. Jag vill gärna kommentera detta med traineejobb. Det är ju så att arbetsmarknadens parter ännu inte har kommit överens om de avtal som ska reglera traineejobben. Jag tror att de gör det inom någon vecka. Av avtalen mellan Arbetsförmedlingen och kommunerna är tre klara. Drygt 100 har kommit in, och de är på väg att komma på plats.
Man kan vara ganska förvånad över att det har kommit traineejobb redan innan de avtalen har kommit på plats. Jag räknar därför med att det kommer att bli ett stort antal traineejobb. Men jag ska också säga att givet det läge som rådde när vi lade budgeten och det läge vi har i dag har ungdomsarbetslösheten sjunkit rätt kraftigt. Samtidigt har vi fått nya grupper, till exempel nyanlända, som står långt från arbetsmarknaden eller är arbetslösa.
Jag menar att man i ett sådant läge bör överväga om man ska göra en viss förändring av arbetsmarknadspolitiken. Det kanske inte kommer att vara lika många av de ungdomar som har gymnasiekompetens, de som traineejobben riktar sig till, som är i behov av en arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Det är förstås inget självändamål - får man jobb ändå är det alldeles utmärkt. Men då kanske vi i stället har andra grupper där en kombination av utbildning och arbete är en riktigt bra väg in på arbetsmarknaden.
Det är sådana överväganden som en pragmatisk regering bör ägna sig åt och som jag gör just nu.
Ylva Johansson (S):
Även om ungdomsarbetslösheten går ned är den långt ifrån löst. Vi har i dag ungefär 60 000 ungdomar med gymnasiekompetens som är arbetslösa. Det finns alltså fortfarande en betydande målgrupp för traineejobben i den utformning som de har. Men det hindrar inte att man bör vara öppen för att göra omprioriteringar när verkligheten förändras, även om läget fortsatt är bekymmersamt vad gäller ungdomsarbetslösheten.
Jag vill gärna säga, fru talman, att det vi gör är att gå ifrån byråkrati och regelstyrning. Den tidigare regeringen styrde benhårt från vilken dag man kunde få insatsen och vem som kunde få den. För att få del av vissa insatser skulle man uppfylla en lång kravlista. Det var hårt styrt vilka insatser man kunde få och i vilka lägen. Sådant medför mycket onödig byråkrati och tar tid, och det blir dessutom oöverblickbart för individer och företag. Det blir kontraproduktivt. Nu löser vi upp det.
Det finns mer att göra, men vi har tagit betydande steg på vägen. Vi har tagit bort två tredjedelar av regleringsbreven, vi tar bort flera av tidsgränserna och jag har personligen varit ute för att bygga upp ett gott samarbete mellan Arbetsförmedlingen och kommunerna, där fokus är på resultat och inte på regler. Det viktiga är att vi löser ungdomsarbetslösheten. Det viktiga är att ungdomar kommer i arbete eller i utbildning som leder till arbete.
Det viktiga är inte hur utan att det ger resultat. Jag har fått god respons på den approachen både från kommuner och från Arbetsförmedlingen och har rätt stora förhoppningar om att det kommer att leda till resultat. Hanif Bali avslutade sitt inlägg med att säga att vi riskerar att få en uppdelning på arbetsmarknaden mellan dem som har det ganska väl förspänt, är inne på arbetsmarknaden, har god utbildning och jobb, och dem som står utanför. Jag skulle säga att vi redan har en sådan uppdelning.
Det är ett av de stora problemen. Den dåliga matchningen, när Beveridgekurvan rör sig utåt, är ett tecken på det. Vi har många lediga jobb, men många av de arbetslösa är inte rustade för att kunna ta dem. Det är ett betydande problem som vi redan har, och många människor lämnas därmed i sticket för lång tid framåt. I det läget måste man fundera på vilken politik som kan göra någonting åt det. Är det en politik som ökar klyftorna eller en politik som minskar klyftorna?
Är det en politik som skär ned på utbildning eller en politik som satsar på utbildning? Är det en politik som försöker kompensera för de tillkortakommanden som individer har med sig när de kommer till Sverige, eller som de upplevt under sin skolgång, eller är det en politik som bestraffar människor för deras tillkortakommanden? Det tror jag är ett viktigt vägval, och regeringen är mycket tydlig med att vi måste arbeta med att rusta människor för att de ska kunna ta de jobb som finns på arbetsmarknaden. Sedan är det självklart att människor har olika förutsättningar för den rustningen.
Vi måste möta individerna där de befinner sig. Generellt är regeringens linje att vi ska rusta människor för att de ska kunna ta de lediga jobben.
Ylva Johansson (S):
Vi står inför stora utmaningar att modernisera och förändra Arbetsförmedlingen och dess sätt att arbeta. Det är nog många som kan vittna om att flera av rutinerna på Arbetsförmedlingen har varit lite gammaldags. Man måste fysiskt inställa sig för att anmäla sig. Det har ibland varit svårt att hitta ett bra sätt för att boka tid. Det är sådant som andra myndigheter sköter på ett enkelt sätt via nätet eller genom andra moderna och mer effektiva vägar.
Jag välkomnar att Arbetsförmedlingen nu är inne i ett moderniserings- och effektiviseringsarbete för att bättre kunna använda de skattemedel som man har till förfogande för att erbjuda service till medborgarna. Dock kommer vi också i framtiden att behöva arbetsförmedlingskontor, och det är en grannlaga uppgift att säkerställa att de finns på rätt ställen och är rätt bemannade. Det ansvaret ligger på ett naturligt sätt på myndigheten för att i dialog med inte minst kommunerna klargöra vilka kontor som ska finnas och hur de ska vara bemannade.
Ylva Johansson (S):
Precis som Annika Qarlsson säger är det oerhört viktigt att inte statlig verksamhet försvinner i stora delar av landet eller från mindre orter. Det kan få förödande konsekvenser och följdeffekter. Det är viktigt att man väger in det när man ser var staten ska vara närvarande, till exempel i form av ett kontor för Arbetsförmedlingen. Jag kan försäkra Annika Qarlsson om att det sker en omstrukturering och nedläggning av kontor även i Stockholmsområdet.
Det är så det måste gå till, att man gör en prövning av var man får ut mest av verksamheten. Jag är oroad över förändringstakten i Arbetsförmedlingen. Den skulle behöva vara ännu högre än vad den är. Arbetsförmedlingen skulle behöva ha förmågan att ännu snabbare ställa om utifrån att verkligheten förändras. Vi ser nu hur arbetsmarknadsläget och inte minst arbetet med etableringsuppdraget förändras väldigt snabbt.
Då behövs det en organisation som är lite mer snabbfotad än den som Arbetsförmedlingen hittills har haft. Det är alltså viktigt att man kan lägga ned och öppna kontor och på andra sätt vara närvarande för att kunna ge en fullödig och bättre service till alla medborgare i hela landet.
Ylva Johansson (S):
Vi står nu i ett läge där det svenska samhället är utsatt för stora påfrestningar. Vi behöver nyrekrytera väldigt många utbildade personer inom viktiga delar av välfärden. Redan före flyktingkrisen hade vi stora behov av nyrekrytering av till exempel undersköterskor inom äldreomsorgen. Det läge som nu inträtt har inte minskat det behovet, kan jag säga.
I det läget är det viktigt att man använder arbetsmarknadspolitiken så att arbetslösa kan komma i varaktigt arbete men också så att vi samtidigt kan klara viktiga utmaningar för välfärden. Traineejobben är en konstruktion som har det goda med sig att arbetslösa rustas för att inte bara komma in på arbetsmarknaden utan även bli kvar där och kunna bidra på ett bra sätt i viktiga yrken så att vi klarar en ordnad generationsväxling.
Avtalen om traineejobben slöts förra veckan mellan arbetsgivare och fack. Nu räknar jag med att man kommer att kunna få fler traineejobb på plats, men vi ser också att arbetslösheten bland ungdomar lyckligtvis går ned oerhört snabbt.
Ylva Johansson (S):
Eftersom det avtal mellan parterna som reglerar traineejobben blev klart förra veckan är det inte särskilt konstigt att inte så många personer är anställda i traineejobb ännu. Det kommer att öka. Men samtidigt sjunker nu ungdomsarbetslösheten oerhört snabbt. Det har skett en minskning med 3 procentenheter det senaste året, och trenden fortsätter nedåt. Det är klart att det är väldigt positivt. Det finns färre arbetslösa ungdomar som skulle kunna vara intresserade av ett traineejobb.
Samtidigt ser vi en ökning av antalet nyanlända som skulle kunna vara lämpliga att rustas för arbete inom äldreomsorgen. Jag tycker att det är lite olyckligt att, som Katarina Brännström gör, se det som en belastning för kommunerna att få statligt stöd och statlig hjälp att finansiera den generationsväxling som är en mycket stor utmaning för att kommunerna ska klara av sitt grundläggande välfärdsuppdrag, precis som Niklas Karlsson sa här tidigare.
Jag kan försäkra kammarens ledamöter om att vi i regeringen innan vi utformade förslag om traineejobb hade en mycket nära dialog med kommunerna, som står bakom den utformning insatsen i dag har.
Ylva Johansson (S):
Det stämmer att diskussionen om ungdomsarbetslösheten inte har varit lika livfull. Det beror på att den sjunker. Ungdomsarbetslösheten har sjunkit stadigt det senaste året. De siffror som kom i dag innebär en minskning med drygt 3 procentenheten jämfört med för ett år sedan. När den var som värst under den gamla regeringen var vi uppe i en ungdomsarbetslöshet på uppemot 25 procent. Vi fick till och med EU-stöd för att bekämpa ungdomsarbetslösheten.
Nu är vi säsongsrensat nere på under 20 procent. Det är fortfarande en mycket hög nivå. Men utvecklingen går starkt åt rätt håll. I ett sådant läge när allt fler ungdomar får jobb på den ordinarie arbetsmarknaden måste man ompröva hur mycket resurser man ska lägga på arbetsmarknadspolitiken för den gruppen och hur mycket som behöver läggas på andra grupper. Jag ser fortsatt att ungdomar som inte har gymnasiekompetens eller en del ungdomar med andra svårigheter behöver särskilda insatser och hjälp för att komma in på arbetsmarknaden.
Det är därför glädjande att alla Sveriges kommuner utom fyra har valt att gå in i samarbete tillsammans med staten för att lösa detta.
Ylva Johansson (S):
Jag delar helt uppfattningen om vikten av att vi får till bra traineejobb. Det handlar om en ordnad generationsväxling. Behoven är oerhört stora inom äldreomsorgen. Ska vi klara en god kvalitet på ett så viktigt välfärdsområde som äldreomsorgen krävs inte bara resurser utan också utbildad personal som kan göra ett bra arbete. Där krävs det att vi kan göra smarta lösningar där man kan kombinera utbildning och arbete. Vi ser just nu en ganska stark skjuts i svensk ekonomi.
Den gör att efterfrågan och därmed också bristen inom många yrken växer på många områden. Det är brist på plåtslagare, bilmekaniker, kranförare och elektriker. Vi ser flera områden där kombinationen av utbildning och arbete som traineejobben utgör kommer att vara en viktig del för att lösa arbetsmarknadens funktionssätt. Det handlar om att se till att arbetslösa inte bara kommer in på arbetsmarknaden utan blir kvar där. Jag är inte orolig för att det har blivit väldigt få traineejobb hittills.
På det viktigaste avtalsområdet, mellan SKL och Kommunal, blev avtalet klart förra veckan. Jag ser framför mig att vi kommer att få en positiv utveckling.
Ylva Johansson (S):
Låt mig först göra två reflektioner. Att Arbetsförmedlingen är en av de myndigheter som har absolut lägst förtroende bland allmänheten tror jag tyvärr inte att vi löser med någon utredning. Jag tror att det krävs konkreta förändringar som människor upplever på riktigt. Det är arbetsgivare och arbetssökande som måste möta en myndighet som kan ge en annan typ av service än Arbetsförmedlingen har kunnat under de gångna åren under den gamla regeringen. Det andra är att det inte stämmer att ingenting händer.
Tvärtom har det hänt mycket inom Arbetsförmedlingen. Det var en av de viktigaste och första frågor som den här regeringen tog itu med. Även om vi har varit tvungna att leva med en borgerlig budget under en tid har vi inte levt med en borgerlig arbetsmarknadspolitik. Den ställdes om från den första dagen, och vi ser också resultat av det i en sjunkande arbetslöshet. Det handlar om att Arbetsförmedlingen nu radikalt har avreglerats och ändrats, och den håller på att ändra och modernisera sitt arbetssätt. Herr talman!
Regeringen kommer att tillsätta en översyn och en utredning om Arbetsförmedlingen.
Ylva Johansson (S):
Det är precis som Serkan Köse säger. Ungdomsarbetslösheten sjunker nu väldigt snabbt och har minskat med över 3 procentenheter det senaste året. Men det är fortsatta problem för de ungdomar som inte har klarat gymnasiet. Vi vet att det finns skäl till att de inte har klarat gymnasiet. Dock kan skälen vara väldigt olika. De kanske hade inlärningssvårigheter. De kanske hade sociala svårigheter. De kanske blev mobbade. De kanske var utsatta för någonting besvärligt under sin skoltid.
Skälen varierar, men en sak vet vi: Många ungdomar längtar inte tillbaka till skolan. Vi vet också att utan gymnasiekompetens är sannolikheten att man får arbete oerhört liten, och får man ett arbete blir man snart arbetslös igen.
Därför handlar det nu om att använda flexibla insatser så att vi ser till att varenda ung människa tar sig fram till den kompetens som krävs för att inte bara komma in på arbetsmarknaden utan också bli kvar på arbetsmarknaden.
Ylva Johansson (S):
Vi har 288 kommuner som under hösten har suttit i gemensamt arbete med sin lokala arbetsförmedling. Man har kartlagt varenda ung människa mellan 16 och 25 år som inte arbetar eller studerar. Man har gjort upp gemensamma planer för hur stat och kommun ska kunna använda sina resurser på bästa sätt för att se till att varenda ung människa faktiskt kommer i arbete och utbildning. Folkhögskolorna, med sin pedagogik, har en oerhört viktig roll att spela.
Det är därför regeringen utökar resurserna till folkhögskolorna för just dessa ungdomar. Som jag sa i mitt förra inlägg handlar det om att göra individuella insatser. Ofta hittar man för varje individ både förutsättningar och behov. Det är kanske arbete ett par dagar i veckan kombinerat med studier, kanske på folkhögskola.
Det handlar om att få en möjlighet till en nystart så att man klarar av gymnasiet och kan komma över tidigare negativa erfarenheter.
Ylva Johansson (S):
Det är sant att regeringen har mycket ambitiösa mål när det gäller sysselsättningen och arbetslösheten. Man kan göra jämförelser med det mål som den tidigare regeringen satte upp, nämligen att nå 5 miljoner jobb till år 2020. Det är ett mål som vi redan är nära att nå. Det är sant att vi har ambitiösa mål i regeringen.
Det som hänt efter det att målen sattes upp är att vi under hösten har sett en helt exceptionell situation i världen, i Europa och inte minst i vårt land när det gäller asylsökande som sökt sig till oss. Det påverkar självklart förutsättningarna. Människor är resurser. De kommer att kunna bidra i vårt land. Men vi vet att det tar lite tid innan de kan komma i arbete.
Det gör det svårare att nå målet, men det innebär inte att regeringen överger sitt ambitiösa mål.
Ylva Johansson (S):
Jag kan ge Fredrik Malm rätt i att oppositionen är kritisk, men när oppositionen hade regeringsmakten ökade arbetslösheten. Den situation vi just nu har på arbetsmarknaden är att det går rätt bra. Sysselsättningen ökar. Det har tillkommit drygt 80 000 nya jobb det senaste året. Vi har aldrig någonsin haft så många lediga jobb i Sverige som vi har nu.
Sysselsättningsgraden har ökat från en nivå som redan var Europas högsta. Nu ökar den ytterligare. Särskilt ökar den för utrikes födda kvinnor. Arbetslösheten sjunker. Men även om det går bra på arbetsmarknaden betyder det inte att vi inte har stora utmaningar för att nå ett mycket ambitiöst mål.
Det vore naturligtvis att blunda för verkligheten att inte erkänna att det har blivit svårare med tanke på att vi, till skillnad från andra länder i EU, har tagit emot oerhört många fler asylsökande. Det har vi gjort av humanitära skäl, för att ge människor skydd i en mycket svår tid. Det betyder inte att regeringen överger sitt mål.
Ylva Johansson (S):
Det är riktigt som Elisabeth Svantesson säger, nämligen att det är uppenbart att den politik som hittills har gällt inte kan fortsätta. Därför krävs en ny politik så att människor kommer i arbete mycket snabbare än som har varit fallet under de senaste åren. Då krävs en politik som möter människor med olika förutsättningar och olika behov. Det är självklart så att vi behöver fler jobb i Sverige. Glädjande nog har vi just nu en mycket stark jobbtillväxt.
De senaste siffrorna från Statistiska centralbyrån visar på 85 000 nya jobb det senaste året, säsongsrensat, och utvecklingen ser ut att fortsätta. De nyanlända som kommer till Sverige har väldigt olika förutsättningar. En del har förutsättningar att omedelbart gå in i ett yrke som de kan eller har en hög utbildning med sig. Då är det viktigt att man möter det, och det gör vi i form av snabbspår. Andra kanske inte har någon utbildning alls och har kanske aldrig yrkesarbetat.
Då är vägen in på svensk arbetsmarknad särskilt svår, och då är det självklart att vi också måste diskutera enkla jobb.
Ylva Johansson (S):
När Elisabeth Svantesson hade ansvar för arbetsmarknadsfrågorna fick alla nyanlända en etableringslots. Den politiken får väl beskrivas som en ganska begränsad framgång - det var 0,5 procent av dem som deltog i etableringsuppdraget som fick tillgång till utbildning utöver svenska. Självklart behöver vi satsa väsentligt mycket mer på utbildning och mer individuellt anpassade insatser än vad som gällde under den gamla regeringen.
Ylva Johansson (S):
Désirée Pethrus fråga rymmer två aspekter. Den ena gäller de sociala företagen. Det är min uppfattning att de arbetsintegrerade sociala företagen har en mycket viktig roll att spela inom arbetsmarknadspolitiken och bör kunna få en utökad roll, och det är en fråga som regeringen arbetar med. Den andra gäller de individer som har blivit placerade i återvändsgränden fas 3.
Regeringen och Arbetsförmedlingen arbetar nu mycket intensivt med att se till att människor kan få andra vägar som kan leda till ett riktigt arbete. Det är oerhört många personer som befinner sig i fas 3, och det är många personer som har varit arbetslösa mycket länge. Nu sjunker, glädjande nog, långtidsarbetslösheten efter många års stillastående.
Regeringen har nyligen infört möjligheten till studier för alla dem som befinner sig i fas 3, och vi arbetar med att få kommuner, landsting och statliga myndigheter att inrätta extratjänster.
Ylva Johansson (S):
Det förvånar mig att Désirée Pethrus tycker att fas 3 har varit så välfungerande. Jag tror att hon är ganska ensam om det. Men jag ska ta seriöst på frågan. Utbildning kommer naturligtvis att passa väldigt många. Det är oerhört ovanligt att människor inte skulle ha möjlighet att tillgodogöra sig utbildning. Jag har faktiskt aldrig träffat någon person som inte skulle ha möjlighet att tillgodogöra sig utbildning. Det är sant att alla inte kommer att klara att ta ett jobb, även om det är subventionerat.
Då behöver vi insatser som arbetsträning.
Ylva Johansson (S):
Bostadsbristen är en av våra allra största utmaningar. Den förhindrar tillväxt av nya jobb i delar av landet eftersom människor inte kan flytta till de lediga jobben. Vi har stora utmaningar med många ungdomar som vill flytta hemifrån och nyanlända till Sverige som behöver bostad. Samtidigt har vi en bostadsskuld. I flera år under den gamla regeringen hade vi ett mycket lågt bostadsbyggande, och nu behöver vi bygga i kapp. Utmaningarna är stora.
I arbetet med dem behöver vi självklart titta på många olika sätt att stimulera byggandet. Regelförenklingar är definitivt en sådan. Regeringen har nyligen bjudit in de andra partierna för att föra gemensamma diskussioner om hur vi kan lägga gammalt groll åt sidan för att systematiskt och gemensamt titta på vilka insatser som behövs och är bra för Sverige så att alla ska kunna få tag i en bra bostad som man har råd med.