Lotta Finstorp (M):
Precis som ministern framför är i dag psykisk ohälsa den vanligaste orsaken till längre sjukskrivning och sjukfrånvaro. Mer än var tredje ny sjukskrivning beror i dag på den typen av diagnoser. Det är mycket oroande såväl på individnivå som för samhällsekonomin att detta ökar kraftigt.
I och för sig sker det från ganska låga nivåer, eftersom vi halverade sjuktalen mellan 2003 och 2010, men nu börjar de sticka i väg igen. Det är just för dessa diagnoser som vi ser att sjukskrivningarna ökar. Negativ och ohälsosam stress är sällan enbart arbetsrelaterad. Den slår ofta igenom när det har hänt andra saker, som skilsmässa, dödsfall eller annat i familjen.
Men negativ stress kan också uppkomma av att man inte kan påverka en situation eller ett tillstånd. Här spelar arbetsmarknadspolitiken en stor roll. Som både jag och ministern tidigare sa spänner den här frågan över flera politikområden. Att inte känna sig behövd på arbetsplatsen och att inte trivas är en faktor som utlöser framför allt utmattningssyndrom.
Det är viktigt att få input i form av fortbildning, att få känna sig behövd och att få positiv stimulans. Då är det viktigt att ha möjlighet att byta arbetsgivare. Många som arbetar i offentlig sektor har kanske inte andra arbetsgivare att välja på. Där är jag väldigt oroad för att regeringen säger att vårdval och flera arbetsgivare inte kommer att finnas framöver.
Då finns det också en risk för att dessa ambitiösa och duktiga kvinnor som hamnar i en psykisk, stressrelaterad ohälsa kommer att gå in i en långvarig sjukskrivning som de inte kan komma ur inom rimlig tid. Vi vet att ju längre man är sjukskriven, framför allt i psykiatriska diagnoser, desto svårare är det att komma tillbaka.
Även en sådan sak som RUT-avdraget betyder mycket för ambitiösa, duktiga kvinnor. När vi tittar på Skatteverkets statistik ser vi att det är många barnfamiljer som i dag använder RUT. Då är det möjligt för både mannen och kvinnan i familjen att göra karriär och få hjälp med sitt hemarbete.
Om nu detta tas bort av regeringen finns det ännu större risk för att man inte får ihop livspusslet när man klättrar på karriärstegen och byter arbetsgivare, vilket det förhoppningsvis ska gå att göra. Det är ganska ovanligt att man byter arbete i Sverige. I Danmark är det mycket vanligare. Där är också ohälsotalen gällande psykiatriska diagnoser lägre, för man kan byta arbetsgivare oftare.
Det verkar som om det finns ett samband när man tittar på det statistiskt. Det är viktigt att ha med sig detta när man gör reformer utifrån olika politikområden. Det kanske inte alltid är den bästa lösningen på vantrivsel och psykosociala problem på arbetsplatsen att gå in i en sjukskrivning som riskerar att bli långvarig och där man också fastnar.
I mitt nästa inlägg ska jag berätta om den fördjupning jag nu gör kring kvinnors stressrelaterade ohälsa och de studiebesök jag har gjort. Men jag undrar konkret: Vad är regeringens förslag för att minska psykisk ohälsa bland alla ambitiösa, högpresterande kvinnor? Det är i denna grupp, med en medelålder av ungefär 42 år, som vi ser att det ökar radikalt.
I dag är det väldigt ojämlikt över landet och i landstingen hur behandlingarna ser ut.