Stina Bergström (MP):
Vi debatterar nu miljö- och jordbruksutskottets betänkande Övergripande miljöfrågor , där motioner från allmänna motionstiden 2017/18 behandlas. I betänkandet finns två tillkännagivanden från den borgerliga oppositionen. Jag tänker inte lägga ned någon tid åt att bemöta dem, utan jag tycker att Sara Karlsson gjorde så på ett förtjänstfullt sätt.
Jag kan bara säga att jag tycker att det ena tillkännagivandet om förenklade tillståndsprocesser förstås bara är en uppmaning till regeringen att göra det man redan gör. Det gäller även det andra tillkännagivandet om kompensation vid inskränkningar i äganderätten. Där har regeringen förutom att man bereder frågan om ersättningsmark och artskyddsförordningen dessutom höjt anslaget Skydd av värdefull natur rejält.
Det är den viktigaste faktorn när det gäller att betala ersättning eftersom det är svårt att betala ut mycket pengar med en tunn plånbok. Fru talman! Jag tänker i stället ägna mitt anförande åt att lyfta upp några andra frågor som tas upp i betänkandet. Jag börjar med våra miljömål.
Centern har i en partimotion föreslagit att Miljömålsberedningen ska ges i uppdrag att genomföra en bred översyn och en uppdatering av miljömålssystemet. Jag tänker att minnet är kort. Detta gjorde alliansregeringen för drygt åtta år sedan, och det tydligaste resultatet av att systemet då gjordes om var att vi tappade farten i arbetet med att nå miljömålen.
Det stora problemet med miljömålsarbetet är inte att det inte finns några nya mål efter 2020 eller 2025, utan det stora problemet är att vi inte uppnår de mål vi satte i slutet av förra seklet och lovade att vi skulle uppnå inom en generation.
Vi kommer inte att uppnå målet att till nästa generation lämna över ett samhälle där de stora miljöproblemen är lösta utan att orsaka ökade miljö- och hälsoproblem utanför Sveriges gränser, som generationsmålet är formulerat. Av de 16 miljömålen är det bara två, Skyddande ozonskikt och Säker strålmiljö, som kommer att nås inom utsatt tid.
Trots att regeringen har ökat takten ordentligt i miljöarbetet behöver det göras mer. Naturvårdsverket har i årets utvärdering bland annat tittat på ett av de etappmål som antogs under alliansregeringen, vilket jag tog upp i den tidigare debatten om skogspolitiken. Det handlar om etappmålet Skydd av landområden, sötvattensområden och marina områden.
Målet innebär bland annat att skogar med höga naturvärden ska skyddas från avverkningar, och det ska ske genom att det formella skyddet av skogsmark ska öka med ca 150 000 hektar skogsmark med höga naturvärden och i behov av formellt skydd nedanför gränsen för fjällnära skog.
Det andra målet är att skogsbrukets frivilliga avsättningar ska öka i omfattning med ca 200 000 hektar skogsmark i områden som har eller kan komma att utveckla höga naturvärden. Naturvårdsverket slår i sin utvärdering fast att etappmålen inte har uppnåtts eller har bedömts kunna uppnås inom utsatt tid med rådande förutsättningar och utan ytterligare åtgärder.
Både den areala omfattningen och beslutstakten behöver öka kraftigt. När etappmålet föreslogs av Miljömålsberedningen insåg vi i Miljöpartiet att målet faktiskt var för lågt satt. Mer skogar skulle behöva skyddas om miljömålen Levande skogar och Ett rikt växt- och djurliv ska uppnås.
Det är kanske lite märkligt att det ändå är vi som får strida för att etappmålet ska uppnås och försvara det. Trots regeringens fördubbling av anslaget Åtgärder för värdefull natur nås inte riksdagens mål. Det är bara att inse att mer borde ha gjorts tidigare av den förra regeringen, som satte målet, och mer behöver göras framöver. Ska det bli gjort är det tydligt att Miljöpartiet måste sitta i regeringen.
Fru talman! Liberalerna har i betänkandet en fin motion där man yrkar att vi ska ta oss an klimat- och miljöutmaningarna med en blandning av krisinsikt, framtidstro och realism. Det är klokt sagt.
Det gäller likaså konstaterandet att när det gäller skydd och bevarande av natur, hav och biologisk mångfald är marknadsekonomin inte lösningen, utan det krävs insatser som finansieras av det offentliga. Jag tycker att Liberalerna ska ha beröm för att de har insett detta.
Jag hoppas också att Lars Tysklind och hans partikamrater tar sig tid att läsa sammanställningen i betänkandet över alla de budgetsatsningar som regeringen har gjort i årets budget på allt från skydd av värdefull natur till åtgärder för att minska mängden plast i våra hav och i naturen.
I sin skuggbudget valde Liberalerna att skära bort det mesta från dessa satsningar - 2,3 miljoner, 27 procent, vill ni ta bort. Jag tycker som sagt att det är ett fint motionsyrkande, men jag måste ändå ställa frågan till Liberalerna varför det är lagt. Liberalerna och Moderaterna har en gemensam reservation i betänkandet om ekosystemtjänster.
Det gladde mig väldigt att Johan Hultberg yrkade bifall till just den reservationen, för det tycker jag är lite lovande. Naturvårdsverket har fått ett uppdrag att kommunicera viktiga ekosystemtjänster, och det gör man förtjänstfullt. I början av månaden skickade man ut sin senaste rapport. Jag undrar om Johan Hultberg har läst den.
I den kan vi se hur det står till med de 30 viktigaste ekosystemtjänsterna som vi får från skogen. Man delar upp dessa tjänsters status i god, måttlig och otillräcklig. Vi har tidigare debatterat hur tillståndet ser ut i skogen.
Det var till och med en vänsterpartist som stod i talarstolen för ett tag sedan och påstod att det nog inte är så farligt med tillståndet i skogen. Det ser nog rätt bra ut, och vi har nog ett skogsbruk som är rätt bra.
När jag tittar på det som Skogsstyrelsen har kommit med i denna rapport ser jag att just habitat och livsmiljöer och biologisk mångfald är två ekosystemtjänster som Skogsstyrelsen skriver har statusen otillräcklig. Till sist, fru talman, vill jag tala om miljözoner.
Regeringen presenterade ju för några veckor sedan ytterligare ett verktyg som den tänker ge kommunerna i kampen mot den dåliga luftkvaliteten i våra städer. Luft fylld med farliga partiklar från biltrafiken leder varje år till 3 000 svenskars förtida död. Som alltid är det de känsligaste - våra barn och våra äldre - som drabbas hårdast av den dåliga luften i städerna.
Kommunpolitikerna ska nu få möjlighet att upprätta miljözoner, tre olika zoner, där bara miljöbättre bilar får köra. Detta har fått Moderaterna att gå i taket.
Det skriks om förbud och om att landsbygdens bilägare drabbas trots att det handlar om att ge kommunpolitiker verktyg att sänka halterna av skadliga ämnen i luften för att komma under de gränsvärden vi varit med och beslutat om i EU och för att skona människors liv och hälsa.
Jag hoppas att Centerpartiet, som i betänkandet har motionerat om att kommunerna själva måste få möjligheten att ställa högre energi och miljökrav, gillar det här förslaget. Det skulle vara intressant att höra vad Kristina Yngwe säger om regeringens beslut om miljözoner. Ja, det skulle förstås vara intressant att höra även de andra oppositionspartiernas åsikt.