Thomas Bodström (S):
I 42 månader har du varit minister, Beatrice Ask, och du är fortfarande i opposition. Vid minsta lilla kritik hamnar du i den roll du varit några gånger, nämligen i opposition. Det är du som har gjort fel, inte oppositionen. Det är du som har sjabblat bort detta. Det är du som har sett till att Sverige har blivit fällt och att Cecilia Malmström kommer att få kräva skadestånd av den svenska regeringen med 30 miljoner och därefter 300 000 varje dag.
Det är du som har orsakat det, inte oppositionen. Om du ska citera personer som inte är här bör du citera dem rätt, Beatrice Ask. Det Alice Åström sade var att det är bättre att det är reglerat än inte reglerat. Vi har full respekt för varandras åsikter. Det som skiljer dig, Beatrice Ask, och Vänsterpartiet och Miljöpartiet åt är hederligheten att följa demokratiska beslut. Vi är tvungna att följa annat som den borgerliga regeringen har hittat på.
Det ganska värdelösa Stockholmsprogrammet kommer vi att få införa om vi vinner valet. Det är vi skyldiga att införa trots att vi var kritiska mot det och trots att det skapar mer skada än nytta när det är en brist att man inte får offentlig försvarare. Vi är dock tvungna att följa det eftersom det fattades med demokratisk majoritet i riksdagen. På samma sätt har du, Beatrice Ask, varit skyldig att följa detta.
Det är hederligheten och respekten för demokratiska beslut som skiljer ditt sätt att agera och Vänsterpartiet och Miljöpartiet åt. Det är nästan parodiskt att tala om integritet när man sitter i en regering som har genomfört FRA-lagstiftningen som är den i särklass mest integritetskränkande lagstiftningen i svensk historia.
Efter att man har infört den säger man: Vi måste tänka på integriteten. Du har även förhandlat om Swift som också är mycket integritetskränkande uppgifter och som åkte på bakslag i går i Europaparlamentet. För att alla ska förstå: I FRA lagrar man uppgifter som innebär att man hör när A pratar med B. Man hör alltså precis vad A och B pratar om.
Det tycker Beatrice Ask är helt okej att vi ska spara. Datalagring handlar om att A har ringt till B. Man har alltså ingen aning om vad som har sagts. Det tycker Beatrice Ask inte att vi ska reglera trots att det redan finns i dag. Du förstår väl själv, Beatrice Ask, att det inte kan vara mer integritetskränkande att veta att A ringt B än att man vet att A ringt B och dessutom hör innehållet i samtalet.
Vi hamnar i en position som bara ger oss olika smashlägen i debatter. Det är nästan pinsamt att behöva förklara att FRA är så mycket mer långtgående än datalagringsdirektivet. Jag har full respekt för att man är emot datalagringsdirektivet, att man är emot buggning, att man är emot FRA, som jag själv är på det sätt som det har utformats, och mycket annat. Man har dock att en skyldighet att följa demokratiska beslut. Det handlar inte om att vara för eller emot datalagring.
Jag säger inget i denna debatt om fördelarna som jag ser, för det är inte frågan om det. Det är redan beslutat 2005. Det handlar om att följa demokratiska förpliktelser och om att slippa att den nya svenska kommissionären Cecilia Malmström begär skadestånd av den svenska regeringen. Då går det inte att ha inställningen att man inte bryr sig om det och sedan hitta på det ena skälet efter det andra. Nu senast var det Polismetodutredningen.
Den måste du ha känt till i augusti när du sade att du skulle lägga fram en proposition, Beatrice Ask. Den kan väl inte komma som en överraskning nu. När du i augusti sade att det skulle läggas fram ett förslag om datalagring kände du till Polismetodutredningen. Du visste att den skulle komma, så det argumentet håller inte. Det är inget annat än ett svepskäl.