KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jennie Åfeldt (SD):
Vi debatterar i dag utgiftsområde 11, Ekonomisk trygghet vid ålderdom. Sverigedemokraternas budgetförslag är en sammanhållen helhet, och eftersom riksdagen i steg ett, rambeslutet, har ställt sig bakom regeringens förslag till ekonomiska ramar för statsbudgeten och inriktning på budgetpolitiken deltar vi inte i det nu aktuella beslutet om anslagens fördelning inom utgiftsområde 11.
I stället redovisar vi i vårt särskilda yttrande den anslagsfördelning och de förslag som Sverigedemokraterna presenterar i motion 2017/18:3609. Utgiftsområde 11 finansierar Pensionsmyndighetens förvaltning såväl som särskilda tillägg och stöd riktade till pensionärer. För Sverigedemokraterna är det centralt att våra äldre erbjuds goda ekonomiska villkor efter ett långt, arbetsverksamt liv i Sverige.
Samtidigt kan vi konstatera att fler och fler svenska pensionärer efter att ha betalat skatt i hela sitt liv i många fall inte har råd med grundläggande saker som mediciner och tandläkarbesök. Därför föreslås ett antal större reformer för att stärka pensionärernas finansiella situation. Som en del i vår bredare satsning för Sveriges äldre vill vi förutom att sänka skatterna för samtliga pensionärer även förstärka garantipensionen. Vår ambition är en höjning med 10 procent.
Vi väljer att stärka den ekonomiskt svagaste medborgargruppen i samhället. Oavsett om vi stärker garantipensionen kommer med stor sannolikhet garantipensionären ändå inte att få mer än inkomstpensionären. Eftersom inkomstpensionären får en starkare garantipension i grunden till dess att denna har nått en viss nivå är den pensionen ändå högre än garantipensionen. Fru talman!
Den höjning av äldreförsörjningsstödet som regeringen föreslår kommer bland annat att betalas till personer som de senaste åren sökt asyl i Sverige. Sverigedemokraterna anser att de svenska välfärdssystemen i första hand ska ge svenska pensionärer goda ekonomiska villkor och föreslår en minskning av detta anslag i förhållande till regeringens förslag.
Jennie Åfeldt (SD):
Krisen längs den grekiska gränsen fortsätter. Nu ser vi i olika medier bilder av hur turkisk militär bussar migranter mot den grekiska gränspolisen. Statsminister Stefan Löfven säger att det skulle bli fullständigt ohållbart om migranterna tog sig in i Europa och Sverige. Jag citerar: "Det skulle bli kaos under lång, lång tid."
Det råder ekonomisk kris i många av våra kommuner, och vår välfärd är i fara. Många kommuner känner att det redan har varit "kaos under lång, lång tid". Jag vill därför fråga statsrådet Eneroth vilka konkreta åtgärder regeringen vidtar för att undvika att detta kaos fortsätter.
Jennie Åfeldt (SD):
Häromdagen fattade regeringen äntligen, långt efter många andra länder, beslut om att det ska krävas ett negativt testresultat för covid-19 för att en utlänning ska få komma in i Sverige. Denna förändring är välkommen. Man kan bara föreställa sig hur många tusentals svenskar som hade varit i livet om en sådan regel hade kommit på plats redan förra våren. Dock förekommer vissa undantag från kravet på negativt testresultat.
Vissa är självklara, såsom svenska medborgare och personer som är bosatta i Sverige. Men asylsökande - personer som vi inte vet vilka de är, varifrån de kommer och om de verkligen har ett skyddsbehov eller bara hittar på - ska släppas in utan att ta test.
Jag vill fråga justitie- och migrationsminister Morgan Johansson om det verkligen är rimligt att vem som helst ska kunna säga "Jag behöver skydd" och då få komma in i Sverige, trots att man kan sprida coronasmittan?
Erik Ezelius (S):
Jag yrkar bifall till förslaget i betänkande SkU26. "I och med sitt medlemskap i EU har Sverige överlåtit en del av sin beslutanderätt till EU:s institutioner. Detta har skett i olika grad. Inom vissa områden har EU ensam beslutanderätt med stöd av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, förkortat EUF-fördraget. Detta gäller t.ex. konkurrenspolitiken, varav statsstödsreglerna är en del.
Huvudregeln enligt unionsrätten är att statligt stöd inte är tillåtet, då det riskerar att sned vrida konkurrensen på den inre marknaden. Statligt stöd kan dock undan tagsvis vara tillåtet i vissa fall. I unionsrätten ställs upp olika krav för att statliga stöd ska tillåtas." Kommissionen har, tack och lov, under senare år försökt förenkla förfarandet vid statsstödsprövningar och har därför antagit förordningar på olika områden.
Vissa kategorier av stöd har ansetts vara förenliga med EUF-fördraget, under förutsättning att vissa villkor uppfylls. "Medlemsstaterna har åtagit sig att anpassa befintliga stödordningar till de nya riktlinjerna inom en viss tid, dock senast den 1 juli 2016." Det är ett datum som vi kan lira med hur vi vill, men det ligger fast i förslaget. I propositionen föreslås ändringar i lagen om skatt på energi. Skattereglerna är anpassade till EU:s energiskattedirektiv.
"Nedsättning eller befrielse från dessa skatter kan utgöra statligt stöd enligt reglerna i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, förkortad EUF-fördraget. Genom förslaget införs, för de skattebefrielser på bränsleskatteområdet som utgör statligt stöd, regler för att uppfylla EU-rättens bestämmelser om offentliggörande och information på en webbplats samt begränsningar i fråga om att ge statligt stöd till företag som är i svårigheter eller är föremål för återkrav."
Väldigt förenklat innebär propositionen förändringar i lagen om skatt på energi, LSE. Våra skatteregler anpassas till EU:s energiskattedirektiv. Nedsättning eller befrielser från dessa skatter kan utgöra statligt stöd, enligt reglerna i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Genom propositionen införs regler för att uppfylla EU-rättens bestämmelser om offentliggörande för skattebefrielser på bränsleskatteområdet som utgör statligt stöd.
Som jag ser det handlar propositionen alltså om lagtekniska anpassningar som är nödvändiga för fortsatt svenskt statsstöd på bränsleskatteområdet. Vi har mer klimat- och miljövänlig politik än många andra EU-stater på det området. Vi kan tycka att hela energiskattedirektivet borde skrivas om utifrån svenska utgångspunkter, med en koldioxidskatt som grundval. Men så ser verkligheten inte ut. Med de orden vill jag återigen yrka bifall till förslaget i betänkandet.
Erik Ezelius (S):
Jag tror att jag och Daniel Sestrajcic är ganska överens om att skatteflykt och skatteundandragande är en högst prioriterad fråga. Framför allt är det högst prioriterat att detta ska implementeras i samtliga EU:s medlemsstater. Vi har ju själva sett här i kammaren att när kommissionen kommer med ett mer långtgående förslag sätter det tyvärr käppar i hjulen för det förslag som ursprungligen kom från OECD - BEPS-förslaget.
Jag tror inte att vi kommer att avsluta skatteflykten med BEPS-projektet, utan vi kommer att återkomma till att jobba med skatteflykt och skatteundandragande under flera år framöver. Men det viktigaste som bör vara på bordet just nu är att se till att vi får igenom BEPS-projektet i denna kammare. Vad som sedan kommer längre fram får vi återkomma till.
Erik Ezelius (S):
Jag håller inte med Daniel Sestrajcic om att den politik vi för tillsammans med Miljöpartiet, i samarbete med Vänsterpartiet vad gäller budgeten, inte skulle ha en fördelningspolitisk profil. Det är snarare tvärtom. Det ser vi tydligt på de skattehöjningar som gjordes inför 2016. Vi sänkte jobbskatteavdraget för de människor som tjänar mest och sänkte skatten för pensionärer. Framför allt handlar det om det som jag vill återkomma till i mitt anförande: Vad används skattepengarna till? Vi stärker den offentliga sektorn.
Vi ger mer pengar till skola, vård och omsorg. På så sätt delar jag inte Daniel Sestrajcics syn, att vi inte skulle ha en tydlig agenda för att omfördela resurser i samhället.
Erik Ezelius (S):
Är det en skatt som många ekonomer, sympatisörer till såväl höger som vänster, lyfter fram i en kommande skattereform är det just en fastighetsskatt. En investering i en fastighet eller bostad är bland de största investeringar som ett hushåll gör under sin livstid, skulle jag påstå. Därför är det väldigt viktigt med långsiktiga spelregler och att människor vet vad som gäller när de köper sin fastighet eller sitt första hus.
Jag kommer tillbaka till det som jag nämnde. Vi ser gärna att vi i denna kammare för samtal kring hur skattesystemet ska utformas i framtiden, med breda skattebaser och låga skattesatser. Jag tror att Larry Söder och Kristdemokraterna kan förstå att det vore ganska svårt för Socialdemokraterna att gå fram med någon skatt som inte finner ett brett stöd i denna kammare. Framför allt handlar det om vad som gäller efter 2018.
Det är därför det är viktigt att kunna komma överens om ett skattesystem som sträcker sig bortanför 2018. Det var det som var syftet med skattereformen 1990-1991. Tyvärr är mycket av de principerna borta, men jag tror definitivt att det finns förutsättningar att föra motsvarande samtal i dag.
Erik Ezelius (S):
Larry Söder menar att den förra fastighetsskatten var orättvis. Man kan fråga sig hur pass rättvist det är i transformeringen till en kommunal fastighetsavgift, som i praktiken fortfarande är en skatt. Det är exempelvis vi i Skaraborg som har fått betala för borttagandet av skatten. De som har tjänat på detta är mer de i de rika förorterna i Stockholm, som Täby och Danderyd. Vi kan diskutera hur pass rättvist det är.
Men jag vill komma tillbaka till detta: Ska det finnas långsiktiga regler och vill vi kunna skapa stabilitet och trygghet i de svenska hemmen handlar det framför allt om att hitta överenskommelser i denna kammare. Min bedömning är att det inte finns sådana indikationer i dagsläget. Men jag tror att det viktiga när man tittar på ett framtida skattesystem är breda skattebaser och skattesatser.
Sedan kommer vi som partier förmodligen att kunna gå in med olika ståndpunkter och olika analyser. Men det tar vi den dagen.
Erik Ezelius (S):
Vi debatterar här betänkande SkU10 Utbyte av upplysningar om förhandsbesked i gränsöverskridande skattefrågor och förhandsbesked om prissättning . Jag vill inleda med att yrka bifall till förslaget i betänkandet. Förslaget innebär att medlemsstaternas behöriga myndigheter på eget initiativ, det vill säga automatiskt, ska lämna upplysningar om förhandsbesked i gränsöverskridande skattefrågor och förhandsbesked om prissättning till andra EU-länders myndigheter och Europeiska kommissionen. Bestämmelserna föreslås träda i kraft den 1 januari 2017.
Detta innebär en stor skillnad mot tidigare, när varje stats myndighet fick fråga om information och kanske inte heller alltid visste att de borde fråga om viss information och därför inte gjorde det. Arbetet mot skatteflykt och skatteundandragande är ett av de områden som har högaktualiserats, inte bara i Sverige utan inom hela Europa och i övriga delar av världen. Även om EU ännu inte är Europa påverkas också de europeiska staterna utanför EU av arbetet mot skatteflykt.
Tidigare europeiska skatteparadis som Schweiz, Liechtenstein och Kanalöarna tvingas alltmer in under ett gemensamt tak. Jag vill dock särskilt lyfta fram OECD:s roll som vägröjare och OECD:s gemensamma arbete i frågan, BEPS, som kanske är det tydligaste exemplet på att politiken har tagit kommandot och tagit upp kampen mot de giriga krafter som under lång tid av högerkrafternas nyliberala hegemoni, under avsaknad av styrning och kontroll, hänsynslöst verkat för att undkomma och fly beskattning.
För dessa krafter är tiden nu förbi. Politiken har tydligt aviserat att arbete mot skatteflykt och skatteundandragande endast kan ske genom samarbete och samverkan. Även Europas borgerliga ledare och regeringspartier är med i detta och har vaknat upp inför den illojala konkurrens som skatteundandragandet stöder.
I tider då kritiska röster höjs mot det europeiska projektet och fler ifrågasätter nyttan av den europeiska unionen är just den gemensamma kampen mot skattesmitare ett förträffligt exempel på att framgång bara kan nås genom samordnat arbete mellan medlemsstaterna. Dagens betänkande är bara ett i raden av beslut inom samma område som passerar denna kammare. Fler förslag har vi att vänta framöver.
Det är förslag som kommer att förstärka de demokratiska, sociala och solidariska sidorna av det europeiska projektet. Marknaden kan vara en bra dräng men är en usel herre. Konkurrens på rättfärdiga villkor kan vara bra för alla, men konkurrens som baseras på olika former av fusk gynnar ingen på lång sikt. Den föreslagna lagändringen möjliggör bland annat ett automatiskt informationsutbyte mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter om förhandsbesked i gränsöverskridande skattefrågor och förhandsbesked om prissättning.
Det automatiska utbytet medför i sin tur ökad transparens som bidrar till möjligheten att minska gränsöverskridande skatteflykt, aggressiv skatteplanering och skadlig skattekonkurrens inom Europeiska unionen. Än en gång: Att motverka skatteflykt och skatteundandragande är en hög politisk prioritering.
Erik Ezelius (S):
Jag tackar Helena Bouveng för att hon begärde replik så att jag får möjlighet att ställa lite frågor tillbaka. Det är ganska tydligt att de borgerliga partierna av sina retorikmakare och taktikuppläggare har fått två talepunkter att hålla sig till när det kommer en proposition från regeringen. Den första är att man säger att det är dåligt förberett och den andra är att man begär konsekvensanalys - helst inom så kort tid att en sådan inte är möjlig att genomföra och man då kan KU-anmäla ministern för riksdagstrots. Jag ställer mig frågande. Har oppositionen ens läst propositionen?
I propositionen står det: Regeringen föreslår därför att en ny bestämmelse bör införas i lagen om administrativt samarbete i vilken anges vilka upplysningar som inte ska lämnas till kommissionen. De upplysningar som kommissionen tar emot ska inte användas i några andra syften än för att övervaka tillämpningen av direktivet.
I ett annat avsnitt står det: Enligt regeringen framgår det tydligt av DAC 3 att avsikten är att endast upplysningar i sammanfattningen kan undantas från det automatiska informationsutbytet om utbytet skulle leda till att affärshemligheter eller dylikt röjs. Regeringen föreslår därför att en bestämmelse bör införas i vilken anges att Skatteverket inte ska lämna upplysningar om sammanfattningar och förhandsbesked om detta skulle leda till att en affärshemlighet eller dylikt röjs.
Är det inte tydligt att regeringen tar de farhågor som oppositionen för fram i beaktande? Likaså omnämner man också från regeringens sida i propositionen att det kan bli så att färre ansöker om förhandsbesked om den nya bestämmelsen införs. Min motfråga till Moderaterna och oppositionen är: Var klämmer skon? Är inte Moderaterna för arbetet mot skatteflykt och skatteundandragande?
Erik Ezelius (S):
Helena Bouveng och jag är överens. Detta arbete som nu sker mot skatteflykt och skatteundandragande har ett väldigt snabbt tempo. Jag tycker att det är glädjande att vi har en finansminister som kommer att markera mot övriga krafter inom EU gällande att man ska ta ett steg tillbaka och låta parlamenten få sin frist när de ska subpröva olika ärenden. Vi kommer ändå tillbaka till det här med konsekvensanalys.
Nyligen krävdes en konsekvensanalys från borgerligt håll samma år som ett förslag skulle genomföras. Lek med tanken att vi socialdemokrater under oppositionsåren vid varje jobbskatteavdrag skulle ha krävt en konsekvensanalys av hur till exempel pensionärer skulle drabbas eller med hur lite de jobbsökande ökade i antal samma år. Vad hade då den sittande regeringen sagt? Förmodligen hade man med starka ord klagat över vilken ansvarslös politik oppositionen förde.
Det vore bra om den borgerliga oppositionen samlade ihop sig till något annat än talepunkterna "dåligt berett" och "omedelbar konsekvensanalys".
Erik Ezelius (S):
Vi debatterar i dag SkU14 Dokumentation vid internprissättning och land-för-land-rapportering på skatteområdet . Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. I propositionen lämnas förslag till genomförande av OECD:s standard för dokumentation vid internprissättning och land-för-land-rapportering.
Förslaget innebär att det införs bestämmelser om land-för-land-rapporter på skatteområdet och automatiskt utbyte av sådana rapporter mellan skattemyndigheter i EU:s medlemsstater och mellan skattemyndigheter i de stater och jurisdiktioner som har undertecknat det multilaterala avtalet om informationsutbyte av land-för-land-rapporter.
Förslaget innebär att multinationella koncerner med en omsättning som överstiger 7 miljarder kronor för varje skattejurisdiktion i vilken de utövar verksamhet ska lämna land-för-land-rapporter som ska innehålla upplysningar om bland annat intäkter, vinst före inkomstskatt, betald och ackumulerad inkomstskatt och antalet anställda. Förslagen innebär också att reglerna om internprissättningsdokumentation anpassas till OECD:s nya standard. Bestämmelserna föreslås träda i kraft den 1 april 2017. Herr talman!
Att de stora koncernerna inte betalar den skatt de moraliskt sett borde göra är ett problem. Att undvika skatt blir en orättfärdig konkurrensfördel, och mindre och nationsbaserade företag undrar varför de ska betala mer i skatt än sina större konkurrenter eller företag som de är underleverantörer till. Som socialdemokrat är det glädjande att få vara en del av det världsomfattande arbetet mot skatteflykt och skatteundandragande som just nu äger rum.
Vi behöver inte gå långt tillbaka i tiden för att komma till en tid där de giriga krafterna tycktes vara övermäktiga och skatteparadisen ohotade. Världsordningen är nu en annan. Efter Luxleaks, Swissleaks och Panamadokumenten, tillsammans med en rad andra avslöjanden, har det uppdagats bland allmänheten hur omfattande skattesmitandet är. Gensvaret till dessa förövare är likalydande världen över: Era dagar är över. Nu är det tid för ordning och rättvisa.
Erik Ezelius (S):
Jag vill påstå att det som nu föreslås för land-för-land-rapportering och internprissättning är ett ganska banbrytande genombrott för en ny och global skatteordning präglad av ökad rättvisa. Vänsterpartiet har en rad ytterligare krav vad gäller land-för-land-rapportering, och flera av dem är inte fel. Det ger säkert många applåder i olika bistånds- och solidaritetsorganisationer som har engagerat sig i kampen mot det globala skattefusket. Problemet ligger dock lite i detta att det aldrig blir nog och alltid finns något mer.
Jag vill fråga Vänsterpartiet: Är ni beredda att försvara kompromisser och acceptera en lite lägre standard just därför att det är svårt att samla majoritet eller enhällighet för något annat?
Erik Ezelius (S):
Det finns ett svar som är ganska genomgående på de frågor som Daniel Sestrajcic tar upp. Det är nödvändigheten att sträva efter ett så lika regelverk som möjligt vid implementering av åtgärder mot skatteflykt och skatteundandragande. Visserligen kan det behöva göras undantag utifrån olika förutsättningar. Mest uppenbart för Sveriges och 27 andra europeiska länders del är det faktum att vi är medlemmar i Europeiska unionen.
Det handlar om att å ena sidan balansera mellan att följa OECD:s BEPS-rekommendationer och å andra sidan anpassa implementering efter våra egna förutsättningar, exempelvis den inre marknaden. Min bedömning är att regeringen i sina förhandlingar med övriga medlemsstater ändå har lyckats väl. Dock vet vi att vi har mer att vänta inom området skatteflykt, och därför gäller det att noga följa de förslag som kommer att komma även framdeles. Dokumentation vid internprissättning och land-för-land-rapportering på skatteområdet Den öppna land-för-land-rapporteringen har Daniel och jag debatterat tidigare.
Frågan behandlas för närvarande av rådet. Låt oss inte föregripa den diskussionen utan återkomma till detta vid ett senare tillfälle.
Erik Ezelius (S):
Min fråga går till finansminister Magdalena Andersson. Regeringen har utmanat mäktiga ekonomiska intressen genom förslagen på bankskatt, nya 3:12-regler etcetera. Efter tidigare borgerliga regeringars 140 miljarder i skattesänkningar är nu dessa intressen på krigsstigen i fråga om både skatteförändringar och stopp för vinster i välfärd. Vilka förhoppningar har finansministern om en mer seriös dialog med de ansvarskännande krafterna inom näringslivet och banksektorn om skatteförändringar?
Erik Ezelius (S):
Min fråga går till statsrådet Ann Linde. Nyligen blev EU-länderna överens om att det ska gå att ställa krav på samma lön och villkor för arbetstagare som jobbar i samma land, oavsett vilket land de kommer från. Det är ett bra och viktigt steg för ett rättvisare Europa - för arbetstagarna men också för företagen, som kan konkurrera med rättvisa och sjysta villkor. Att detta var ett bra beslut är också något som svenska folket håller med om.
En övertygande majoritet av hela 76 procent uppger att de tycker att svenska löner även ska gälla för utstationerad arbetskraft. Samtidigt ser vi på många håll i Europa en skepsis: Många upplever inte att EU gör något för just dem. Statsminister Löfven har tillsammans med kommissionens ordförande kallat till ett toppmöte, som hålls i Göteborg nästa vecka.
Där ska man bland annat diskutera hur nya jobb kan skapas, hur arbetsvillkor kan förbättras och hur omställningsmöjligheterna kan öka - helt enkelt frågor som berör EU:s medborgare. Därför blir min fråga till EU-ministern: Vad kan vi hoppas få ut av toppmötet i Göteborg?
Erik Ezelius (S):
Även min fråga går till statsrådet Ibrahim Baylan. Det är ju vida känt att den förra regeringen prioriterade skattesänkningar framför satsningar på det gemensamma. Ordningen är nu en annan. Vi har en statsminister, Stefan Löfven, och en socialdemokratiskt ledd regering som har levererat reform på reform som har gjort vardagen och ekonomin bättre för barnfamiljer, förvärvsarbetare och studenter.
En annan grupp till vars gagn regeringen har levererat många bra reformer, men som är i behov av fler, är de som har byggt upp detta land - jag talar alltså om våra pensionärer. Många av landets pensionärer, däribland min egen morfar Nils-Erik från Västerås, sitter och följer denna debatt. Därför vill jag fråga statsrådet: Vilka åtgärder avser regeringen att vidta för landets pensionärer under år 2018?
Erik Ezelius (S):
Innan jag kom in i riksdagen 2014 arbetade jag som yrkesofficer inom armén. Det är därför med viss spänning och stigande förvåning som jag följer turerna kring Försvarsberedningen och dess rapport. Med undantag för när de borgerliga partierna gjorde värnplikten vilande, med minsta möjliga majoritet i denna kammare, har försvarsbeslut alltid fattats i bred politisk enighet. Den här gången finns det också en unik enighet mellan riksdagens åtta partier om att försvaret behöver tillskjutas mer resurser.
Det finns till och med en enighet om hur stora de behoven är. Ändå väljer fyra partier att markera sitt avståndstagande. Försvarsberedningen har identifierat de behov Sveriges försvar har. Samtidigt vet vi att befolkningen blir allt äldre. Vi vet att vårdköerna är alltför långa och att för få brott klaras upp. Min fråga till statsministern är: Hur ser statsministern på konflikten mellan olika behov? Och vilka områden ser statsministern att vi behöver satsa på framöver?