KBLab/rixvox huggingface dataset:
Robert Hannah (L):
Svaret var att det är ett nytt läge vad gäller bostadsbristen i Sverige. Självklart har den försvårats, och alla rapporter visar att den har försvårats. Det är av den anledningen som Liberalerna har tagit fram en helt ny bostadspolitik som röstades igenom på vårt senaste landsmöte. Där såg vi helt enkelt över och införde en annan syn på bostadspolitiken. Men bostadsbristen i Sverige fanns även innan regeringen kom till makten.
Menar Socialdemokraterna att det inte fanns någon bostadsbrist förrän Socialdemokraterna kom till makten? I så fall fanns det heller inga problem att lösa tidigare. Den kritik som ni tidigare brukade ha om att vi inte byggde tillräckligt under våra mandatperioder är då inte sann.
För mig som liberal och alliansföreträdare låter det ganska mycket som hyckleri att när det redan fanns en ganska stor bostadsbrist under de tidigare mandatperioderna valde ni att rösta ned de förslagen trots att de behövdes, att marknaden efterfrågade dem, att byggföretagen tyckte att de var behövliga och att kommunala företrädare tyckte att de var viktiga. Nu när ni själva sitter vid makten anser ni helt plötsligt att det är viktiga förändringar och att det är ett nytt läge.
Vi har haft bostadsbrist i Sverige väldigt länge. Självklart är det en större bostadsbrist som Boverket pekar på. Jag vill ha svar på frågan. Anser Socialdemokraterna att bristen som fanns i den svenska bostadspolitiken inte var tillräckligt stor under Alliansens tid och att den har kommit under den socialdemokratiska tiden? Den andra frågan gällde ränteavdragen. Visst kan man se att en sänkning av ränteavdragen kommer att drabba vissa svagare hushåll.
Men det går att formulera ränteavdragen genom att som Liberalerna föreslagit till exempel sänka taken så att det hjälper de svagare hushållen mycket mer än dem som har väldigt höga lån. Jag kan hålla med om att personer som tar extremt höga lån kanske borde få stå för sin kostnad själva på ett helt annat sätt. Men ränteavdragen måste ses över. Det säger Finanspolitiska rådet och de flesta experter.
Robert Hannah (L):
Till att börja vill jag poängtera att jag sa fel i mitt anförande. Jag sa startbesked men menade självklart planeringsbesked. Sedan vill jag gratta Peter Eriksson till ett år som bostadsminister. På ett år verkar bostadsministern tycka att han har löst hela Sveriges bostadskris och att detta har lett till att vi har rekordmycket bostadsbyggande. Det låter som ett superman-agerande, men det stämmer faktiskt inte.
Nu i höst har vi haft en rödgrön regering i tre år - ett år med en alliansbudget och två år med Mehmet Kaplan som bostadsminister som inte gjorde någonting över huvud taget. Jag kan ändå ge nuvarande bostadsministern beröm för att man har satt igång ett antal olika regelförenklingsarbeten som är bra. Men att tro att det är den nuvarande regeringens arbete som har lett till att man har förbättrat bostadssituationen i Sverige är som att tro att man kan resa till månen utan att göra en rymdfärd.
Den satsning som regeringen egentligen har gjort är att man har kommit till riksdagen med ett antal små regelförenklingar. Den största satsningen är 6 miljarder i byggsubventioner. De här subventionerna var Miljöpartiet emot under förra mandatperioden. Vad Miljöpartiet också var emot under förra mandatperioden var alla typer av regelförenklingar. Jag vill därför fråga bostadsministern: Ångrar Miljöpartiet, och tar ni ansvar för, att ni under våren 2014 sa nej och röstade ned förslagen som vi i dag röstar ja till?
Anser bostadsministern att det var ett misstag, eller fanns det ingen bostadsbrist då heller? Jag vill också ta upp Finanspolitiska rådets rapport som handlar om ränteavdragen på hyresmarknaden. Jag vill särskilt fråga om ränteavdragen, för här är det också flipp-floppande från Miljöpartiets sida. Förut var man för att sänka ränteavdragen, men nu är man inte det. Finanspolitiska rådet anser att det skulle vara bra för att hindra prishöjningarna i Sverige.
Göran Persson tycker det, och nästan varenda expert i Sverige tycker det. Min fråga till bostadsministern är därför: Är ni villiga att se över ränteavdragen? Kommer ni att göra det?
Robert Hannah (L):
Liberalerna har omvärderat sin bostadspolitik för att vi ansåg att den inte var tillräcklig för att lösa bostadskrisen. Men jag tror att Miljöpartiet behöver ta ett särskilt stort ansvar i den här frågan, för Miljöpartiet har röstat emot många av de regelförenklingar som man nu är för. När det gäller samtalen som vi hoppade av skulle Liberalerna och Alliansen tycka att det var bra om vi hade kommit överens, men hade det varit Göran Persson som satt på andra sidan bordet och pratade med oss i stället för Magdalena Andersson och Peter Eriksson skulle vi nog ha kommit överens.
Problemet är att vi inte kan komma överens om förslag som innebär subventioner som inte är tillräckligt långtgående och som inte ger reformer som faktiskt löser krisen på bostadsmarknaden. Vi ansåg inte att regeringen var villig att göra det. Regeringen ville över huvud taget inte heller sätta sig ned och prata med Alliansen enskilt, utan Vänsterpartiet skulle vara med på samtalen.
Det är inte seriöst, för det finns inte en chans i världen - och jag tror att Vänsterpartiet håller med om det - att Vänsterpartiet och Alliansen skulle kunna komma överens om en gemensam bostadspolitik. Från regeringens sida innebar det en stor brist när det gäller att agera och faktiskt vilja komma överens. Liberalerna och Alliansen kan inte acceptera byggsubventioner som marknaden själv inte vill ha, som marknaden tycker är onödiga. Vi vill absolut se genomgripande reformer på bostadsmarknaden. Men det skulle inte leda till det.
Därför valde vi att lämna bostadssamtalen. Att det byggs så många bostäder i Sverige i dag beror på att vi har högkonjunktur - det är viktigt att säga det. Det beror också på att en stor brist har byggts upp. Men ni kan inte hålla på och komma till kammaren med förslag som innebär duttande och sedan säga: Vi har löst bostadskrisen i Sverige. Det är nämligen marknaden som kan lösa bostadskrisen i Sverige.
Vi måste gå mot en reglering där vi låter marknaden ta över större delen av ansvaret. Och vi måste se till att sänka ränteavdragen. Vi måste också börja lyssna på Göran Perssons åsikter. De liknar nämligen i mångt och mycket Liberalernas när det gäller det här. Jag skulle gärna vilja veta varför ni inte lyssnar på Finanspolitiska rådets åsikter.
Robert Hannah (L):
Det är värt att veta att 240 av Sveriges 290 kommuner har bostadsbrist. 90 procent av den svenska befolkningen bor i kommuner som har bostadsbrist. Det förslag som ligger på bordet kommer att innebära att alla svenskar - oavsett bakgrund, oavsett hudfärg, oavsett förutsättningar - kommer att ges en större möjlighet att få en bostad. Jag ska ta några tydliga exempel.
Mitt kommunalråd i Nacka kommun, Gunilla Grudevall-Steen, säger att detta förslag är helt fantastiskt för henne, eftersom hon då inte behöver bevisa att människor i Nacka har ett tillfälligt behov av att hitta en bostad. Och det är det inte. Det är ett permanent behov, och man saknar många bostäder. Nacka kommun ska bli dubbelt så stor inom en kort tid, och man har mycket mark som man planerar att bygga på. Därför innebär detta lagförslag att Nacka kommun kommer att kunna bygga väldigt många tillfälliga bostäder som de sedan kan flytta på när de permanenta bostäderna ska byggas.
Men som alla vet tar det ungefär tio år från idé till inflyttningsfest. Det innebär att detta förslag gör att man kan flytta runt tillfälliga bostäder och ge människor tak över huvudet. I min hemstad Göteborg ska det också byggas otroligt mycket. Där har man också planer på att bygga många tillfälliga bostäder tills man får till de permanenta husen, och de tar tid att planera. Det handlar om detaljplaner, överklaganden och olika intressen som ska höras, och människor ska komma in med sina råd och synpunkter.
Det är alltså långa processer som behöver hanteras. Men när ni säger nej till denna lagstiftning, Roger Hedlund, säger ni också nej till att studentbostäder ska kunna byggas. Just nu finns det ett fall i Högsta domstolen som handlar om studentbostäder som inte har kunnat byggas på grund av att Göteborgs stad inte har kunnat bevisa att de är tillfälliga. Det är denna lagstiftning som ni sätter stopp för. Ni sätter stopp för den av en enda anledning, nämligen att ni inte tycker om flyktingar och att ni inte tycker om invandrare.
Och ni tänker göra allt i er makt för att stoppa dessa människor från att få bostäder och tak över huvudet. Det drabbar faktiskt alla svenskar, även dem som röstar på Sverigedemokraterna.
Robert Hannah (L):
Frågan var: Varför är det så viktigt att åsidosätta allmänhetens intresse? Jag kan då meddela Sverigedemokraterna att Hyresgästföreningens senaste statistik om unga vuxna som saknar egen bostad visar att det är 350 000 unga vuxna som saknar egen bostad. 350 000 unga vuxna som vill ha en egen lägenhet har inte det. Hyresgästföreningen kommer att komma med en ny rapport i år, och jag kan garantera att denna siffra kommer att öka.
Det är över 500 000 som står i Stockholms bostadskö, och det är över 200 000 som står i Göteborgs bostadskö. Vi har enorma brister. Jag tror att allmänhetens intresse är att man ska få tak över huvudet, att få ett hem, att få en bostad som man kan kalla sin egen och att få någonstans där man leva sitt liv. I mina ögon innebär en bostad en frihet. Att stå i en bostadskö är inte frihet. Att sitta och vänta på processer är inte frihet.
Vi som politiker och partier i Sveriges riksdag har ett allmänt ansvar att se till att alla svenskar har tak över huvudet eftersom det är en mänsklig rättighet. Det är riktigt att det förslag som regeringen nu har lagt fram och som vi har förhandlat om var en del av migrationsöverenskommelsen. Men detta var en nödvändig förändring som har efterfrågats av kommunalråd i nästan varenda stad i Sverige, eftersom de, oavsett partifärg, vill säkerställa att de kan ge sina kommuninvånare tak över huvudet.
Allmänhetens intresse tillgodoses alltså med råge med denna lagstiftning. Jag är stolt över att vi i Sveriges riksdag har kunnat ta fram denna regelförenkling som innebär att till exempel studenter som kommer till Göteborg får tak över huvudet och någonstans att bo. Det är det absolut viktigaste. Mitt uppdrag som bostadspolitiker är att se till att vi får fler bostäder i dag, och det gör vi med denna lagstiftning. Det är ni som säger nej till denna lagstiftning. Tidsbegränsande bygglov för bostäder
Robert Hannah (L):
Det intressanta i sammanhanget är att det är Miljöpartiet och regeringen som anklagar Liberalerna för att inte arbeta för jämställdhet. Om det var några partier i Sverige som tog bort trycket på privata aktörer att ha jämställda styrelser var det de i den rödgröna regeringen. Det var din regering och din minister, Annika Hirvonen Falk. Det var Miljöpartiet som gjorde det genom att hela tiden säga: Om vi inte får en positiv utveckling kommer vi till riksdagen med lagstiftning.
Sedan blir det en positiv utveckling, men man kommer ändå till Sveriges riksdag och vill kvotera och lagstifta. Det är oseriöst. Vad regeringen föreslog var lagstiftning om 40 procent till 2019. Branschen själv beslutade år 2014 om 40 procent till 2020. Det är helt oseriöst att hota med lagstiftning när utvecklingen går åt rätt håll, när till och med Allbright skriver att vinden har vänt och att vi når nya rekordnivåer.
Att komma och säga att vi behöver lagstiftning när utvecklingen går i positiv riktning är oseriöst. Politikerna har i många år hotat med att om den inte går i en positiv riktning kan de tänka sig lagstiftning. Det är Miljöpartiet och den rödgröna regeringen som har tagit bort trycket i det här fallet. Det är inte på något sätt Liberalerna som har gjort det. Det är ni själva som får stå till svars för det som Annika Falkengren nu hotar med. Det är inte Liberalerna.
Om vi ser att utvecklingen stannar av i framtiden kan vi tänka oss att titta på frågan, men det gör den inte. Allting pekar åt rätt håll. Annika Hirvonen Falk jämför med de länder som har kvotering. Ja, men svara på frågan varför Sverige ändå, trots att vi inte har kvotering, ligger tvåa i hela Europa och etta i EU när det gäller storbolagen! Vi har en positiv utveckling. De länder som har kvotering, till exempel Nederländerna, har 30 procent.
Tyskland har 30 procent. Vi har högre än det redan i dag. Vi behöver inte kvotering. Utvecklingen går åt rätt håll. Företagen gör det själva. Vi behöver inte mer av statligt ingripande eller politiker som blandar sig i.
Robert Hannah (L):
Jag är helt övertygad om att de här bolagen, som hittills har satt och nått sina egna mål, kommer att lösa det hela. Jag är helt övertygad om att utvecklingen går åt rätt håll. Senaste gången man valde in nya personer i bolagsstyrelserna var 46 procent av alla som valdes in kvinnor. Det är en väldigt positiv utveckling, skulle jag säga. Från Liberalernas sida kommer vi självklart alltid att se över och omvärdera lagstiftning. Det gör vi med all lagstiftning.
Men som det ser ut i dag är det totalt oseriöst av regeringen att föreslå lagstiftad kvotering år 2019, när de privata företagen själva föreslår ett system för att nå samma mål 2020. Det är inte seriöst. Vi kommer att titta på det och följa utvecklingen, men vi kommer inte att hota med lagstiftning eller andra kvoteringsåtgärder när det inte behövs över huvud taget.
I grund och botten är det här de privata företagens eget revir, och de behöver själva sköta sin jämställdhet. Precis som Liberalerna sköter sin egen jämställdhet måste det vara upp till dem. Jag tror mycket mer på de privata alternativen i det här fallet. De har visat sig lönsamma. Tittar man på EU-statistiken ser man att allt talar till Sveriges fördel. Regeringen vill också införa någon typ av EU-lagstiftning inom området. Man säger att det ska vara 27 procent, som EU nu föreslår.
Men vi ligger ju högre än 27 procent, så varför ska vi gå med på lagstiftad kvotering? Det är helt onödigt. Om utvecklingen verkligen stannar av får vi titta på frågan, men just nu finns det inget som helst behov av det. Jag läser Allbrights rapporter. Jag läser nyhetsartiklarna. Jag kommer att följa utvecklingen. Det gör självklart hela Liberalerna.
Robert Hannah (L):
Jag vill börja med att yrka bifall till Liberalernas reservation nr 3. Det gäller solidariskt betalningsansvar även för ungdomar. För Liberalernas del är det viktigt att unga och barn som har orsakat skada genom att begå brott också ska göra rätt för sig, men det måste finnas en väg ut även för dessa personer. Omyndiga personer som har begått enstaka brott måste få möjlighet att sona det de har gjort och gå vidare.
Det solidariska betalningsansvar för skadestånd som i dag finns, och som även gäller människor som är omyndiga, gör att många ungdomar som har begått brott tillsammans med andra men senare lämnat kriminaliteten bakom sig får börja sitt vuxenliv med en skuldbörda därför att de andra ungdomarna inte har betalat sin del av skadeståndet. Även om man vid tidpunkten för brottet var omyndig blir man alltså solidariskt skadeståndsskyldig för andra personers brott och deras del av skadeståndet.
Att ungdomar som har tagit sitt ansvar, betalat sin del av skulden och sonat sitt brott ska tvingas bära bördan av andras obetalade skadestånd gör det ytterst svårt för ungdomar att bryta en kriminell verksamhet och livsstil. Därför tycker vi i Liberalerna att det solidariska skadeståndsansvaret för personer under 18 år bör tas bort. Herr talman! Jag kommer från Göteborg, en stad som har varit otroligt drabbad av kriminalitet på sistone.
Det har varit många skjutningar och liknande. Jag vet att många av dessa grabbar rekryteras när de är omyndiga, för att begå brott i stället för äldre personer.
Många av dem vill leva ett hederligt liv och göra rätt för sig, men vi från statens sida gör det otroligt svårt med avhopparverksamhet - som innebär att man ska få stöd från socialen, polisen och andra enheter - om vi upprätthåller en ordning där den unga personen ska tvingas betala för alla personer som har begått brott tillsammans med dem.
Det blir svårt för oss som stat och politiker att få någon att hoppa av om personen i fråga inte ser en möjlighet att bli skuldfri och börja om på ny kula efter att ha sonat sitt brott, betalat sin del av skulden och tagit sin del av straffet. Därför menar Liberalerna att denna lagstiftning är otroligt viktig att genomföra och att vi bör yrka bifall till detta.
Och jag hoppas att de andra partierna nästa år tänker över detta. Det är nämligen en otroligt viktig del för att stoppa den gängkriminalitet som just nu sprider sig i Sverige.
Robert Hannah (L):
Det är en viktig fråga som bostadsministern ställer: Hur ska vi se till att personer med lägre inkomster ska få tillgång till bostäder? Det är en jättesvår fråga, men den är värd att utredas. Har vi då utrett den modell som Göteborgs stad nu vill införa? Nej, det har vi inte.
Det finns ingen regeringsutredning, inte någon forskning och inte någon proposition om den, och det har inte varit någon remissrunda, utan här tillåter man lite grann vilda västern och låter alla kommuner lösa problemen själva eftersom man inte vill lösa dem på riksdagsnivå. Ska jag tolka bostadsministerns svar som att Miljöpartiet och Socialdemokraterna är för ett inkomsttak? I så fall innebär det en förändring i hur ni ser på bostadsmarknaden, för då är den inte generell för alla.
Jag tycker att bostadsministern borde ta en titt på Liberalernas budgetmotion. Vi satsar 4 miljarder mer än vad regeringen gör på bostadstillägg som särskilt går till personer med garantipension och till flerbarnsfamiljer. Det är ett sätt att se till att personer med lägre inkomster får tillgång till bostadsmarknaden och har råd att betala sina hyror.
Det är inte demokratiskt att Göteborgs stad ska få införa ett system som bryter mot det kollektiva förhandlingssystemet och mot den generella bostadsmarknaden, som bostadsministern hyllade i början av sitt anförande. Jag tror att vi behöver rulla tillbaka bandet och fundera på de här frågorna. Det är ett allvarligt problem som ministern lyfter fram att en del av svenska folket har svårt att betala sina hyror.
Men det är inte rätt väg att gå att låta kommuner experimentera med modeller som inte på något sätt är beslutade här i Sveriges riksdag. Jag är otroligt villig att pröva olika modeller, men jag vill att de ska vara utredda av Sveriges riksdag innan vi gör avsteg från kollektiva förhandlingssystem.
Jag vet att åtta av åtta partier här i riksdagen är emot det här systemet, och även Hyresgästföreningen och Fastighetsägarna är emot det. Anser bostadsministern då att det är rätt att marknadens parter och de olika politiska partierna inte har fått ta ställning till detta innan man testar det i Göteborg? Vore det inte bättre att utreda det och ha pilotkommuner?
Är bostadsministern för att man testar inkomsttak i Göteborg? Och anser han att det inte behövs någon typ av prövning från riksdagens sida, där vi prövar detta på riktigt i stället för att låta kommuner köra lite vilda västern själva?
Robert Hannah (L):
Liberalerna är för en generell bostadsmarknad där alla har tillgång till bostäderna. Det var Miljöpartiet och Socialdemokraterna också innan jag gick in i kammaren. Bostadsministern sa själv i ett anförande att han var för en generell bostadsmarknad. Det förslag som finns i Göteborgs stad handlar inte om en generell bostadsmarknad. Det är inte vad fastighetsägarna och Hyresgästföreningen tycker.
Och det är inte vad åtta av åtta partier i riksdagen tyckte innan vi gick in i detta rum. Det kommunala planmonopolet är fantastiskt, men det innebär inte att man kan gå in och ändra det svenska hyresförhandlingssystemet som vi har beslutat om i Sverige. Det innebär inte att man kan gå in och ändra synen på att den svenska bostadsmarknaden ska vara generell. Jag tycker inte att det är komiskt att jag är upprörd över frågan.
Jag tycker att frågan ska utredas och utredas bra så att det finns forskningsunderlag innan man tillåter olika kommuner att agera på olika sätt. Jag vill ha en gemensam bostadsmarknad som är generell för landet. Det finns knappt något land i världen som har hyressystem som ser olika ut från kommun till kommun. De flesta länder har ett hyressystem som gäller i hela landet. Det har utretts, remitterats och införts på ett bra sätt.
Det finns social housing eller social housing-liknande system i många länder runt om i världen, men inget land har infört det utan att det har utretts, remitterats och diskuterats i parlamentet. Det stora problemet här är att man tillåter olika kommuner att gå olika vägar utan att det finns ett ställningstagande från Sveriges riksdag. Jag vill ha ett tydligt ja eller nej på mina frågor.
Är bostadsministern för inkomsttak eller inte? Är bostadsministern för en generell bostadsmarknad eller inte?
Robert Hannah (L):
Pratar man med Iraks minoriteter förekommer mycket hyllande av Saddam Hussein. Varför då? Jo, man väljer hellre pesten än döden. Man väljer hellre en diktator än att bli utsatt för folkmord. Man väljer hellre en diktator än etnisk rensning och att tvingas lämna sitt hemland. Vad är det egentligen för signal vi har skickat? Jag är övertygad om att situationen är likadan i Syrien. Syriens minoriteter stöttar i dag Asad.
Varför stöttar de Asad? Inte för att de tycker om Asad, inte för att de tycker att han är en god människa och inte för att de tycker att det han gör mot andra i befolkningen är bra. Nej, de stöttar honom för att diktatorn är den ende som ser till att de inte utrotas. Det som hände i Irak har direkt inverkan på det som händer i Syrien i dag när Syriens minoriteter väljer att stötta Asad. De tar hellre diktatorn än döden i handen.
Detta måste vi i omvärlden börja förstå. Stöttar vi inte minoriteterna så att de kan överleva och visar dem att de har en framtid och en plats i världen kommer de att göra allt de kan för att bevara situationen som den är. Situationen är likadan bland kopterna i Egypten. Varför stöttar kopterna den hemska militärregimen? Jo, för att det är rädda för döden. De är rädda för det som kommer annars.
Vi måste vara medvetna om att det som hände i Irak blev en berättelse om hur andra minoriteter har kommit och kommer att agera.
Vi ser redan nu att om vi inte stöttar Iraks minoriteter och säger att de har rätt till självstyre, att de är en lika stor del av landet Irak, att Iraks centralregering och kårer inte kan hålla på med korruption och att Iraks centralregering inte kan stifta lagar som i praktiken innebär att minoriteterna kommer att behöva lämna landet, så kommer vi inte att se en demokratisk utveckling av regionen i stort.
Robert Hannah (L):
Det jag menar när jag säger att man är konsekvent är att Alliansen i varje fall inte gick runt och lurade väljarna och sa en sak och menade en annan. Stefan Löfven stod framför 2 000 personer och sa: Om ni väljer mig till statsminister kommer jag att erkänna detta folkmord. Den utrikespolitiske talespersonen Urban Ahlin gick runt och sa det på vartenda valmöte och torgmöte han hade, till exempel i Södertälje.
Varenda socialdemokratisk politiker som jag stötte på i Sverige under valrörelsen 2014 gick runt och sa: Väljer ni oss och vi tar makten kommer vi att erkänna detta. Då är det inte konsekvent när man sedan kommer till makten och inte gör detta. Jag var kritisk mot Moderaternas och andra allianspartiers linje i denna fråga, men de gjorde som de sa och som de lovade. De gjorde alltså ingenting.
Men här har man lovat brett och hållit otroligt tunt i denna fråga. Jag vill bara få klarhet från utrikesministern, annars kommer jag att tvingas komma tillbaka hit. Innebär detta svar från Pål Wrange och er tolkning av svaret - egentligen står det att man kan göra vad som helst men att det finns politiska kostnader med det - att regeringen inte kommer att erkänna folkmordet under denna mandatperiod?
Kommer utrikesministern att göra någonting i denna fråga under denna mandatperiod? Kommer man att erkänna folkmordet eller inte? Jag tycker att 120 000 svenskar, som tycker att denna fråga är otroligt viktig, förtjänar ett tydligt svar. Jag vet faktiskt inte vad slutsatsen är just nu.