KBLab/rixvox huggingface dataset:
Tomas Tobé (M):
Vi har tyvärr en kriminalitet som breder ut sig i Sverige. Det är rekordmånga som skjuts ihjäl. Vi har sett en fördubbling av antalet utsatta för sexualbrott på bara två år. Vi har utländska stöldligor som härjar över landet.
Det är väldigt tydligt för de allra flesta att vi behöver en kriminalpolitik som skärper straffen och utökar befogenheterna för polisen och flera andra inom rättsväsendet. Men alla inser att om vi inte får ordning på svensk polis kommer vi heller inte att kunna vända utvecklingen.
Alliansregeringen hade ett mycket tydligt mål om att vi behöver öka antalet poliser. Ett tufft mål sattes då upp med 20 000 poliser. Det var ingenting som direkt applåderades av de andra partierna vid den tidpunkten. Man arbetade hårt och säkerställde att man kom upp till de nivåerna.
Det första den här regeringen gjorde var att ta bort det grundläggande kravet på att vi åtminstone skulle ha 20 000 poliser i Sverige. Man rekryterade en ny rikspolischef som inte ställde några krav på mycket medel till omorganisation och annat. Man har stoltserat med att man nu har startat fler polisutbildningar. Det är i grunden vettigt.
Kan det bidra till att vi kan rekrytera fler är det positivt. Men faktum är att huvudproblemet är att vi har väldigt många tomma utbildningsplatser. Vi har nu ett rekordstort behov av många som ska in på polisutbildningarna, och vi måste stoppa flykten från svensk polis. Det var över 900 poliser som lämnade yrket under förra året. Det handlar inte bara om att de har uppnått pensionsålder.
Det är ett verkligt problem. Justitie- och inrikesministern hävdar att det med Socialdemokraterna ska bli 10 000 fler poliser. Verkligheten är att efter tre och ett halvt år med ministern som ansvarig har vi fått färre poliser i Sverige.
Om det inte räcker att bara hålla politiska tal om att det ska bli fler poliser lär man ställa sig frågan: Vad är skälen? Det handlar om att det är ett tufft yrke. Men det handlar också om lönen. Man kommer inte undan att det är för dåliga polislöner i Sverige. Vi har ett ansvar.
Det är vi som ger förutsättningarna för arbetsmarknadens parter för hur stora löneökningar vi kan ge till svensk polis. Jag tror inte att någon tror att man kan vända utvecklingen om vi inte säkerställer att vi får höjda polislöner. Därför undrar jag: Varför är man så oerhört envis från regeringen om att säga nej till en riktad lönesatsning för svensk polis?
Det är gott så att arbetsmarknadens parter nu gör vad de kan med de förutsättningar som finns. Men ska vi klara av den stora utmaningen, herr talman, kommer det att krävas en riktad lönesatsning. Från Moderaterna är beskedet tydligt. Vi lägger i det budgetförslag som vi moderater har fram satsningar som innebär 3 000 kronor i höjd månadslön. Det ska förhandlas av arbetsmarknadens parter.
Men det är ett tydligt besked om att vi inser att lönerna måste upp om de erfarna poliserna ska komma tillbaka och rekordmånga ska lockas till polisutbildningarna.
Tomas Tobé (M):
Jag får låta dem som följer debatten avgöra vad som är populism. Det kan vara någon som kan anse det vara populistiskt att lova 10 000 fler poliser medan det i verkligheten blir färre poliser. Det är i grunden en ansvarsfråga. Låt oss tala lite grann om polisutbildningarna. Det verkar åtminstone engagera justitie- och inrikesministern.
Vi kan gå tillbaka historiskt och titta hur det sett ut. År 2008 utbildades 1 700, eller hur? Det är klart att volymen på polisutbildningarna har varit utifrån de politiska mål som har varit.
Problemet är att om man nu sätter upp ett mål om att det ska bli 10 000 fler poliser, hur tror man att man ska kunna uppnå det om man inte säkerställer att vi också höjer polislönerna rejält? Det kommer att krävas en riktad lönesatsning. Jag är helt säker på att den slutsatsen till slut även kommer att landa hos Socialdemokraterna.
Man kommer inte att klara av att behålla tillräckligt många erfarna poliser. Man kommer inte att kunna locka tillräckligt många till polisutbildningarna om vi inte gör detta. Sedan är det givetvis inte någon enkel fråga. Det är klart att vi måste ha respekt för vad det kan innebära och att det är arbetsmarknadens parter som styr lönebildningen i Sverige. Vi hade tidigare den här diskussionen om lärarna.
Jag noterar att när ministern sitter på regeringssammanträden tycker han att det är givet med en riktad lönesatsning till Sveriges lärare. Men när det kommer till hans eget ansvarsområde och till poliserna, och trots den kris vi just nu har inom svensk polis, anser han inte att det är viktigt att göra ett sådant tillskott till myndigheten. Jag beklagar det. Jag kan lova att vi från Moderaterna kommer att göra det.
Jag vill också tacka ministern för uppräkningen av mina allianskollegors förslag. Samtliga allianspartier står nu bakom att vi ska göra en riktad lönesatsning till svensk polis. Det tycker jag är väldigt bra. Det är ett styrkebesked att vi, när vi förhoppningsvis får stöd från svenska folket efter nästa val, kommer att ta tag i de problem som finns inom svensk polis. Vi kommer att säkerställa att det kommer en ny ledning på plats.
Vi anslår rejält med medel till myndigheten, vilket också inkluderar särskilda lönesatsningar. Vi kommer att säkerställa att landets poliser får bättre befogenheter för att kunna klara upp brott. Avslutningsvis, herr talman, undrar jag om ministern kan förklara för mig varför det är rimligt att göra en riktad lönesatsning till Sveriges lärare men inte rimligt att göra det till Sveriges poliser.
Min andra fråga är: Tror ministern på allvar att det avtal som nu har slutits kommer att applåderas av Sveriges poliser? Jag kan lova ministern att poliserna där ute känner besvikelse. De hade förhoppningar om att det nu äntligen skulle komma ordentliga satsningar för de allra flesta.
Det finns delar i detta avtal som är bra, men det är långt ifrån tillräckligt för att landets poliser ska få det som de förtjänar och för att vi ska kunna locka fler att bli poliser i detta land.
Tomas Tobé (M):
För att vara tydlig för dem som lyssnar på den här debatten vill jag säga att Moderaterna föreslår 10 miljarder till svensk polis över tre år. Lönesatsningen görs givetvis för att säkerställa det som normalt annars faller ut i den här typen av avtal som vi har sett och att det skulle innebära mer. Det skulle på ett ungefär motsvara 3 000 kronor i höjd lön för en polis. Ska man försöka nyansera den här debatten? Ja.
Det är inte oproblematiskt att vidta den här typen av åtgärder, men det finns en känsla av krisinsikt nu. Tycker man att det verkar vara ett problem med att många poliser lämnar yrket och att det kommer in för få poliser? Ja, vi tycker att det nu börjar bli riktigt illa.
Det är nu faktiskt till och med färre poliser än när justitie- och inrikesministern tillträdde, trots alla fina tal om att det ska bli fler poliser. Om man gör jämförelsen med lärarlönerna har ju vi här ett direkt ansvar. Det är indirekt staten som är arbetsgivaren.
Det är klart att det inte är orimligt när vi ger stora satsningar till Polismyndigheten att vi också säkerställer att det finns ordentligt med medel för att man också ska kunna höja lönerna, vilket till och med justitie- och inrikesministerns egen rikspolischef har önskat få möjligheten att göra. Herr talman!
Man måste förstå att ska vi klara av att få upp antalet poliser tillräckligt mycket, ska Moderaterna eller för den delen den här regeringen nå målet om att komma upp till 10 000 fler poliser, behövs en riktad lönesatsning. Annars kommer vi att stå här om några år igen med ännu färre poliser.
Tomas Tobé (M):
Vi ser att antalet utsatta områden ökar i Sverige. Det finns ungefär 200 kriminella gäng och 5 000 livsstilskriminella. Vi har en utveckling som tyvärr innebär att rekordmånga människor skjuts ihjäl i Sverige om vi jämför till exempel med hur det var under 90-talet.
Vi ser attacker på våra poliser. Vi ser attacker på ambulansfordon. Vi ser kriminella gäng som tar sig till akutmottagningar. Vi ser att man skjuter på polisers hem och att polisstationer attackeras. Herr talman!
Vi har faktiskt en mycket allvarlig situation i Sverige, och det kommer att krävas en rad åtgärder. Många fler polisanställda behövs, och många av dem ska gärna vara poliser. Vi kommer att behöva göra en rad straffskärpningar och utöka befogenheterna.
Det är mycket bra att vi åtminstone i sak är överens, även om vi inte är överens om tempot, när det gäller polisens möjligheter till mer kameraövervakning. Jag tror att vi får inse att vi har ett antal kriminella individer som vi nog faktiskt får beskriva som direkt samhällsfarliga. Mot de här individerna måste vi nu gå fram tuffare.
Vi behöver givetvis se till att de lagförs, men när de väl lagförs ska vi också se till att straffen blir längre. Jag tror att det är viktigt att ett antal av de här individerna sitter en längre tid i fängelse för att skapa möjligheter att kunna bryta den här utvecklingen.
I Danmark har man infört vad som kallas för en gängbestämmelse som i praktiken innebär att när det gäller kriminella uppgörelser och brottslighet som begås av den här typen av individer är straffen i praktiken dubbla. Jag tycker att det är en åtgärd som vi borde få på plats också i Sverige.
Det är klart att det finns en viss möjlighet, som också antyds i ministerns interpellationssvar, att en viss justering av straffet kan ske i dag. Men en gängbestämmelse, som vi talar om här, ger möjlighet att ha dubbla straff för dessa kriminella, och jag undrar ändå om ministern kan vara öppen för att gå fram med en sådan gängbestämmelse, för jag tror att det kommer att behövas.
Om ministern känner för att svara kan jag även passa på, herr talman, att fråga efter fler åtgärder. Jag tror nämligen att vi kommer att behöva göra mer än detta. Jag tror att vi behöver titta på visitationszoner, vistelseförbud och en rad åtgärder som i grunden handlar om att göra det jobbigare att vara kriminell i Sverige.
Tomas Tobé (M):
Tack för svaret! Jag delar bilden av att detta givetvis går att vända, och det är klart att det handlar om hur pass mycket vi väljer att prioritera detta från samhällets sida. Det behövs givetvis rekordstora satsningar på hela rättsväsendet nu.
Moderaterna lägger den största satsningen och har högre ambitioner än nuvarande regering, och det är klart att det är en hård prioritering. Regeringen prioriterar höjda bidrag till människor som står utanför arbetsmarknaden. Det är de riktigt stora satsningarna som regeringen väljer att göra, medan vi prioriterar till exempel att införa ett bidragstak.
Detta gör att vi i vår budget kan göra större satsningar på polisen och på rättsväsendet i övrigt. Det är så det hänger ihop. Politik handlar om att prioritera. När det gäller skillnad i resultat är det klart att vi kan hitta enskilda delar där man hade kunnat göra mer tidigare. Så är det alltid. Men faktum är att antalet poliser ökade med Alliansen.
Även straffskärpningar genomfördes med Alliansen. Nu är det dock dags att blicka framåt. Jag vet att justitie- och inrikesministern allra helst skulle vilja tala om att det stora samhällsproblemet är de alliansregeringar som ledde Sverige under åtta år. Men verkligheten är att vi har riktigt tuffa problem med kriminalitet, och en hel del av åtgärderna kan vi vara överens om.
Jag tror dock att det är dags att inse att de åtgärder som nu kommer på plats under den nuvarande regeringen ofta kommer efter tillkännagivanden från Alliansen - vi har pressat fram många av de här förändringarna. Men låt oss ändå vara lite konstruktiva när vi har möjlighet i en sådan här interpellationsdebatt!
Varför inte öppna för att införa en gängbestämmelse? Det skulle få en ordentlig effekt för ett antal av de här kriminella individerna, som jag vill beskriva som mycket, mycket farliga. Det skulle även skicka en mycket tydlig signal om vad som händer när man väljer att ingå i kriminella gäng och begå den här typen av handlingar.
Det här är ju handlingar med brottsoffer på andra sidan som inte får upprättelse. I de utsatta områdena ser vi nu att människor inte vågar vittna, och det är tufft för polisen att arbeta i de här områdena. Jag vet att poliserna står upp och gör allt de kan, och jag tyckte att det var otroligt intressant att se framför allt de insatser som har gjorts i Biskopsgården i Göteborg och som jag vet att även ministern känner till.
Men poliserna behöver få lite mer hjälp. Vi måste veta att när vi väl tar dessa kriminella individer finns det ordentliga straff för dem. De måste nämligen bort en längre tid från de här områdena för att vi ska kunna vända utvecklingen. Jag frågar ytterligare en gång, herr talman: Kan inte regeringen släppa prestigen nu?
Jag vet att det är Moderaterna som har lagt fram det här förslaget först, men det spelar väl mindre roll, för det är ju ett förslag som kommer att behövas. Varför inte titta på erfarenheterna från Danmark? Varför inte gå fram och införa en gängbestämmelse så att de kriminella får dubbla straff?
Tomas Tobé (M):
Det är klart att det finns en skillnad i syn på vad som bygger klyftor i ett samhälle. Det är uppenbart att regeringen tycker att man motverkar klyftorna genom att människor som står utanför arbetsmarknaden ska få högre bidrag. Bidrag ska minska klyftor. Jag tror att man bättre minskar klyftor genom att människor kommer in i jobb. Det finns nu en mycket stor utmaning med en icke fungerande integration i detta land.
Människor i utsatta områden står mycket långt från ett jobb och mycket långt från det svenska samhället. Ovanpå detta utsätts dessa människor för kriminalitet, och de känner inte att rättsväsendet är närvarande. Det är vad jag ser när jag reser ute i landet. När jag träffar landets poliser talar de mycket om det kringvarande samhället och andra myndigheters ansvar - absolut!
Men de är mycket tydliga på några områden, nämligen att vi ska se till att ge dem ordentligt med muskler, bättre befogenheter. Vidare ska det finnas ordentliga straff. När de kriminella äntligen blir lagförda ska det inte vara så korta straff som det är i Sverige i dag. Jag kan utöver detta berätta att poliserna gärna önskar en ny polisledning och höjda polislöner. Men det har vi diskuterat i andra sammanhang.
Den här interpellationsdebatten handlar specifikt om huruvida ministern kan vara öppen för att införa en gängbestämmelse som skulle innebära dubbla straff. Det är korrekt att det i dag finns en straffskärpningsgrund, men det handlar om en viss justering. Det jag talar om är att införa en gängbestämmelse som innebär dubbla straff. Där får jag beklaga, herr talman, att ministern stänger dörren för detta.
Tomas Tobé (M):
Vi har ju fått en situation med utbrett tiggeri i Sverige. Siffran kan variera, men jag tror att den ligger på ungefär 300 000 väldigt utsatta människor som vi ser utanför våra matbutiker eller på andra ställen i vårt samhälle.
Det är människor som befinner sig i en väldigt tuff situation. Vi moderater har arbetat med denna fråga och landat i att vi tycker att vi inte ska normalisera tiggeri i Sverige.
Det är inte rimligt, fru talman, att tillåta att människor ska stå med mössan i hand och be om pengar och ha detta som sin försörjning. Utsatta människor i andra länder - deras framtid kan inte handla om att de ska sitta på gator och torg i Sverige och tigga.
Jag minns när vi moderater presenterade förslaget att vi åtminstone borde förbjuda det som beskrivs som organiserande av tiggeri. Då sa ministerns statsrådskollega Åsa Regnér att jag var ute och fiskade i grumliga vatten. Nu konstaterar jag att en sådan lagstiftning är på väg fram. Det är alldeles utmärkt.
Men jag tror att det vore klokt om vi kunde göra upp i denna fråga, för jag tror att inte heller Socialdemokraterna vill ha den situation vi har just nu med så pass många utsatta människor på gator och torg i Sverige. Vi ser dessutom att andra bekymmer följer i spåren av detta. Bland annat har polisen berättat om ökad prostitution.
Vi måste ta tag i den här frågan nu. Den är svår, men vi lär konstatera att Sverige har varit för svagt reglerat på det här området. De åtgärder som vi nu har vidtagit kommer inte att vara tillräckliga för att få stopp på tiggeriet.
Det här kommer att behövas, och här vill jag ge en möjlighet till ministern, fru talman: Lägg fram ett nationellt tiggeriförbud för Sveriges riksdag, och ni kommer att få Moderaternas stöd. Låt oss tillsammans ta tag i den här frågan! Det tror jag att svenska folket förväntar sig att vi ska göra.
Tomas Tobé (M):
Är det på det sättet att jag sa 300 000 vill även jag till protokollet ta chansen att korrigera det till 3 000. I grunden är det här en fråga som jag tror handlar om att Sverige måste bestämma sig: Ska Sverige stå öppet för utbrett tiggeri, eller ska det inte göra det? Vi har haft tiggeri i Sverige också tidigare, historiskt sett, men vi har utvecklats till ett välfärdsland.
Vi vill möta utsatta med sociala insatser. Vi vill inte att människor ska behöva tigga på gatan för sin egen försörjning.
Nu har vi fått en situation där ett antal medborgare från framför allt Rumänien och Bulgarien fattar sina beslut och hamnar i Sverige och tigger - rätt många under organiserade former.
Vi tycker från Moderaternas sida att det är bra att vi nu får fram ett lagförslag som gör det något lättare att ta fast dem som skrupelfritt utnyttjar dessa människor för att tjäna pengar. Men vi vet också att bevisläget är svårt. Inte sällan kan det i organiseringen till och med finnas släktskap.
Det kommer inte att vara helt lätt att få enskilda utsatta människor att ens berätta om hur det förhåller sig. Jag tror tyvärr inte att de nya åtgärderna kommer att leda till att vi inte har utbrett tiggeri i Sverige. Det är därför det behövs ett tiggeriförbud. Vi behöver gå fram med en åtgärd så att vi kan pressa tillbaka detta ordentligt. Det är inte rimligt.
Jag tror att vi alla tycker att det här är jobbigt. Man får såklart själv ta ställning till huruvida man vill ge pengar eller inte. Jag tycker att det finns ett visst hyckleri från regeringens sida. Regeringen säger till och med: Ge inga pengar till tiggarna! Det har regeringen uttryckt. Det är ju en personlig uppfattning - man får själv avgöra hur man vill göra.
Det är väl bra att vi får fram åtgärder för att mycket snabbare kunna förhindra att vi får tältläger som egentligen nästan kan beskrivas som början till kåkstäder; det är väl alldeles utmärkt. Alla dessa åtgärder handlar ju om att vi inte vill att människor ska tigga på våra gator och torg i Sverige. Men de kommer inte att vara tillräckliga.
Jag noterar att ministern inte avfärdade idén om ett tiggeriförbud utan talade om de andra åtgärderna. Gott så - det är faktiskt bra åtgärder. Därför ställer jag nu frågan igen: Utesluter ministern att vi också behöver gå fram med ett nationellt tiggeriförbud i Sverige?
Tomas Tobé (M):
Justitie- och inrikesministerns fördomar om moderater tycker jag inte ens förtjänar ett svar. För mig handlar detta om att vi har väldigt utsatta människor som dessutom utnyttjas dubbelt. Jag är orolig för vad detta också gör för samhället - att vi normaliserar att människor sitter och tigger på våra gator och torg. Jag landar i slutsatsen att vi kommer att behöva ett förbud, för Sverige sticker ut i Europa. Ja, det finns olika lösningar.
I till exempel Finland vet jag att polisen, utan ett förbud, arbetar rätt effektivt för att minska tiggeriet, på ett helt annat sätt än vi har sett i Sverige. I många andra länder har man en reglering på antingen lokal, regional eller nationell nivå - gott så. Men man måste ställa sig frågan vad det är som gör Sverige så attraktivt. Varför har vi ett så pass utbrett tiggeri i just Sverige?
En del handlar såklart om att vi är ett välståndsland, men det finns många välståndsländer i Europa. Jag tror att det handlar om att vi har för svag lagstiftning. Om vi inte får ett förbud på plats kommer detta att fortsätta år efter år. Det är bra om vi kan komma åt några av de skrupelfria personer som utnyttjar utsatta människor, men vi kommer, tror jag, att behöva gå fram med den här lagstiftningen.
Vi har erbjudit Socialdemokraterna och även regeringen en möjlighet att få ett politiskt stöd för en sådan reglering. Jag noterar, fru talman, att ministern gör allt han kan för att inte erkänna att ni inte utesluter ett tiggeriförbud.
Även ni verkar inse att det kommer att behöva komma på plats, precis som er egen samordnare på området har kommit fram till.
Tomas Tobé (M):
Vi har just nu ett läge i Sverige där rättsstaten utmanas. Vi har en poliskris, och vi har en justitieminister som deltar i debatten och vill försöka göra gällande att huvudproblemet är att Alliansen sänkte skatten.
Det är korrekt - Alliansen sänkte skatten, och vi tycker i grunden att det ska löna sig att arbeta. Men Alliansen såg också till att antalet poliser ökade till 20 000 stycken. Nu talar justitieministern om att även regeringen vill satsa på polisen och att även regeringen vill att antalet poliser ska bli större.
Men finns det någon i denna kammare som på allvar tror att vi ska kunna locka fler erfarna poliser att stanna kvar i yrket och att vi ska få rekordmånga att söka sig till polisyrket utan en riktad satsning på rejält höjda polislöner? Jag undrar på allvar om justitieministern verkligen menar det.
Hur ska vi kunna klara av denna stora uppgift om vi inte är beredda att satsa på höjda polislöner? Jag tycker också att det är hög tid att fundera över straffskärpningar. Även här slår sig regeringen för bröstet och säger att den också vill skärpa straffen. Gott så - det är bra när vi kan vara överens och göra gemensam sak här i kammaren.
Men låt mig ge ytterligare ett exempel på någonting som vi måste göra: Vi behöver slopa dagens form av mängdrabatt. Det är inte rimligt att vi har livsstilskriminella som begår brott efter brott utan att vi dömer efter straffvärde.
Detta är till och med en arbetsmiljöfråga för landets poliser, som upplever att det knappt är värt att arbeta med att utreda vissa av brotten, eftersom de knappt får något straffvärde. Det hävdas att vi nu ska knäcka de kriminella gängen, men hur ser verkligheten ut? Antalet utsatta områden ökar.
Den organiserade brottsligheten får alltmer kontroll över allt fler områden. Vi är beredda att ge allt stöd till alla förslag som skulle kunna trycka tillbaka detta. Låt mig ge några förslag: Inför en gängbestämmelse - ge de gängkriminella dubbla straff.
Se till att få bort ledargestalterna från dessa områden, så att de inte varenda dag enkelt kan rekrytera unga människor rakt in i ett liv av kriminalitet. Ge polisen ordentliga befogenheter i områdena.
Varför dröjer regeringen till exempel med förslag om att polisen ska kunna få sätta upp kameror i utsatta områden, och varför ger man inte polisen ordentliga möjligheter att använda sig av zonförbud? Förslagen är många. Vi moderater kommer att vara kompromissvilliga, men huvudpoängen är att vi har en regering som pratar men inte agerar.
Jag menar att detta är en fråga som är så central för det svenska samhället att det inte duger att försöka stå och prata om att huvudproblemet är att vi har lite olika syn i den ekonomiska politiken. Grunden är att vi behöver göra rekordstora satsningar på rättsväsendet, alldeles oavsett regering. Det är dags för justitieministern att börja ta eget ansvar för det som nu sker i Sverige. Vi har en poliskris. Vi har en trygghetskris.
Nu är det dags att agera.