Anne Ludvigsson (S):
Jag vill börja med att tacka utrikesministern för svaret angående det svenska generalkonsulatet i Istanbul.
Jag har besökt Turkiet och generalkonsulatet i Istanbul vid ett flertal tillfällen, nu senast i samband med en talmansresa runt månadsskiftet april-maj. Jag hade förmånen att resa med tredje vice talmannen, dagens sittande talman, Liselott Hagberg. Vad jag förstår har också utrikesministern varit i Turkiet vid den här tidpunkten.
Jag vet att utrikesministern tilldelades ett pris, som jag ber att få gratulera till. Jag hoppas att det också innebar en möjlighet att besöka generalkonsulatet. Jag var kvar även den 1 maj i Turkiet. Vanligtvis brukar man säga att man firar första maj, men det kan man inte säga angående Turkiet. Det som hände var att man inte fick demonstrera.
De kravaller som uppstod var naturligtvis inget att fira. Detta visar att Turkiet har väldigt långt kvar innan man är redo för EU-medlemskap. Generalkonsulatet och sektionen för turkisk-svenskt samarbete bedriver en imponerande verksamhet.
Deras arbete för den respektfulla interkulturella dialogen och för att ge möjlighet till åsiktsutbyte mellan individer och grupper från olika kulturer och religioner är oerhört betydelsefullt i Turkiet. Det berör också konflikten i Mellanöstern och världen i helhet.
Också konsulatets arbete för att stödja reformprocessen inför EU-medlemskap har varit väldigt viktigt. Demokratiutvecklingen, mänskliga rättigheter och inte minst kvinnors rättigheter har man ägnat stor uppmärksamhet. Jag hoppas att ministern delar min uppfattning i dessa frågor.
Konsulatet har kunnat ordna möten i för Turkiet väldigt känsliga frågor, som ingen annan har kunnat ordna, detta tack vare det stora förtroende och den stora respekt som dels Sverige, dels, och framför allt, konsulatet, med generalkonsul Ingmar Karlsson och Annika Svanström, åtnjuter i Turkiet.
Jag vill framhålla att både konsulatet i Istanbul och ambassaden i Ankara är väldigt viktiga verktyg i arbetet. Jag vet att utrikesministern precis som jag står bakom ett fullvärdigt medlemskap för Turkiet när Turkiet uppfyller EU:s krav för medlemskap. Men i svaret säger ministern att budgetproblemen är orsakade av valutaomräkningar. Det kan jag förstå.
Men frågetecknen har ändå inte rätats ut. Den uppfattningen delar jag absolut inte. Konsulatet äskade 2,3 miljoner för verksamheten 2008. Det är väldigt lite för en sådan verksamhet. Det beviljades 1,8 miljoner. Det är en skillnad på 500 000 kronor. Jag vet att man nu har fått 200 000 kronor extra, men det räcker inte, och det är inte långsiktigt.
Egentligen är det här en ganska banal diskussion. Vi diskuterar en verksamhet som är mycket viktig för relationen mellan Sverige och Turkiet och som kanske har avgörande betydelse för demokratiutvecklingen i Sverige - vad vet jag - men också för svenska företag. Det här håller man på att mista nu för några hundra tusen i besparing. Det tycker inte jag är seriöst.
Jag tycker att ministern gör det enkelt för sig när han säger att detta ska hanteras lokalt. Verksamhet och ekonomiska resurser hänger samman. Handlingar väger tyngre än ord i detta sammanhang. Därför kan man inte säga en sak och göra en annan.