Ellen Juntti (M):
I dag debatterar vi kulturutskottets betänkande gällande kultur och fritid för barn och unga. I betänkandet behandlar utskottet 17 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden 2012. Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Kultur berikar och har en positiv inverkan både på kroppen och på knoppen. För några veckor sedan presenterade jag en rapport som heter Bättre hälsa med Sveriges dansband .
Detta med anledning av ett projekt som jag har arbetat med i ett års tid. I rapporten skriver jag bland annat att flera forskningsresultat visar att dansen är mycket bra för både den fysiska och psykiska hälsan. Under arbetets gång åkte jag till Karlstads universitet. Där träffade jag professor Bengt Starrin, som forskar om välfärd, utsatthet och folkhälsa. Starrin har gjort en enkätundersökning om dans och dansvanor i Sverige.
Starrin har jämfört dansarna i enkätundersökningen med personer som deltagit i befolkningsundersökningen Liv & Hälsa 2008 . I båda undersökningarna ställdes likalydande frågor om lycka och hälsa. Andelen som bedömde att hälsan var mycket bra och att de var lyckliga var betydligt högre bland dansarna än bland dem som inte dansar. Det finns många anledningar till att man dansar.
De flesta gör det för att det är roligt, lustfyllt och för att dansen ger psykisk energi. Många får också självkänsla av att dansa. Genom att dansa förebygger man benskörhet och höga kolesterolvärden och minskar risken för hjärtinfarkter. Under dansen utsöndras kroppens eget morfin, endorfiner, som också kallas för "må-bra-hormoner". Endorfiner är stressreducerande och har smärtlindrande effekt. Även oxytocin frigörs i kroppen vid dans.
Oxytocin är ett hormon som lindrar smärta och är bra för läkningsprocesser, stress och blodtryck. Att få träffa andra människor på till exempel danstillställningar bidrar även till att man känner sig delaktig i ett socialt sammanhang. Ett uttryck som Starrin använder, och som jag tycker om, är att "man blir snäll av att dansa". Jag tror att det stämmer. Det vet jag själv av egen erfarenhet, man blir ju bara så himla glad när man dansar, eller hur?
Det tycker alla, och när man är glad är det lite svårt att vara elak. Därför blir man snäll när man dansar. Herr talman! Jag åkte även till Karolinska Institutet. Där träffade jag hjärnforskaren Fredrik Ullén. Ullén lyfter i sin forskning fram betydelsen av kultur, främst musikens positiva påverkan när det gäller hjärnans funktioner, såsom minne, inlärning med mera.
Egentligen är det fantastiskt, att när man lyssnar på musik blir effekten att man har lättare att lära sig även andra saker. Det hör faktiskt ihop. Jag tycker att det är lite häftigt. Forskningen visar också att man blir lugnare och mer avslappnad av att lyssna på musik. Varför säger jag detta? Jo, för att jag är övertygad om att dans och musik har samma positiva effekt även på barn och unga. Det visar bland annat Danskulturprojektet i Sundsvall.
Det har jag också besökt. Där lärde sig högskole- och gymnasieelever att dansa. Effekten blev att det blev bättre stämning på skolan. De tuffa grabbarna blev mindre aggressiva. Eleverna fick bättre självförtroende och hälsa. Det blev mindre mobbning och mindre bråk på skolan. Det är alltså en vinst både för eleverna och för samhället i stort.
Det är viktigt att barn och unga har tillgång till bra fritidsaktiviteter, såsom dans, musik och annan kultur. Innan jag kom in i riksdagen 2010 arbetade jag som kriminalinspektör i Göteborg. Bland annat har jag arbetat ganska många år som förhörsledare på ungdomsroteln i Göteborg. Då kom jag i kontakt med ungdomar som drev på stan och gjorde brott.
Det här måste undvikas, och ett sätt är att ha bra fritidsaktiviteter för ungdomar. Herr talman! Nu några ord om de nationella kulturpolitiska målen från 2009.
I propositionen Tid för kultur står det att målen är att kulturen ska vara en dynamisk, utmanande och obunden kraft med yttrandefriheten som grund, att alla ska ha möjlighet att delta i kulturlivet och att kreativitet, mångfald och konstnärlig kvalitet ska prägla samhällets utveckling. För att uppnå de här målen ska kulturpolitiken särskilt uppmärksamma barns och ungas rätt till kultur. Alliansregeringen har tre övergripande prioriteringar för sin kulturpolitik.
En av dessa är barns och ungas rätt till kultur, alltså det vi debatterar här i dag. Precis som jag har nämnt tidigare är jag övertygad om att kulturen spelar en viktig roll för att barn och unga ska utvecklas på ett positivt sätt. Herr talman! Några ord om Skapande skola. Den inrättades 2008 och är en jättebra satsning för barn och unga.
Avsikten är att stärka samverkan mellan skolan och det professionella kulturlivet och på så sätt främja barns rätt till kultur och eget skapande. Det här kan innebära många olika saker. En konstnär kan komma till skolan och lära ut hur man målar en tavla. Eller också kan eleverna gå på konsert eller på någon annan kulturaktivitet. Skolan ansöker hos Kulturrådet om bidrag till Skapande skola.
År 2011 utökades Skapande skola till att omfatta hela grundskolan, och från den 1 januari 2013 omfattas även förskoleklass. År 2012 fördelade Statens kulturråd sammanlagt 156 miljoner kronor till 252 kommuner och 126 fristående skolor. För 2013 är anslaget 169 miljoner, varav 17 miljoner har tillförts den utökade satsningen på förskoleklass.
Kulturrådet har utvärderat Skapande skola-satsningen. Utvärderingen visade att Skapande skola är en mycket lyckad satsning och att barns och ungas delaktighet och inflytande har ökat. Även skolornas huvudmän och kulturarbetare har varit nöjda. Det har blivit bättre samarbetsklimat på skolorna, och elevernas självkänsla och självförtroende har ökat.
Under läsåret 2010/11 innefattade Skapande skola årskurserna 4-9, och då deltog 280 000 elever på 2 174 skolor. Sedan dess har Skapande skola utökats, och därför kommer de här siffrorna att öka. Skapande skola har även inneburit arbetstillfällen för kulturarbetare, vilket är mycket positivt.
Det som är mest positivt med Skapande skola är att man genom den kan nå alla barn och unga - även de som kommer från hem där kulturaktiviteter inte utövas. Här gäller det att skolorna själva är aktiva och ser till att ansöka om bidrag på sådant sätt att Skapande skola når alla barn. Herr talman! Till sist vill jag säga några ord om musik- och kulturskolan. Det är en viktig verksamhet för barn och unga.
Kommunerna har ansvaret för dessa skolor, och det är kommunerna som beslutar om och hur verksamheten ska bedrivas samt hur mycket pengar som ska satsas. Så tycker jag att det ska fortsätta att vara. Kommunal musikskola bedrivs i nästan hela landet. År 2011 var det elva av Sveriges 290 kommuner som saknade musik- och kulturskola. Ca 363 000 elever går i musik- och kulturskolor.
Det är en hög siffra och innebär att Sverige är ett av de länder som utbildar flest musik- och kulturskoleelever. Vi vet genom Statens kulturråd att antalet elever under de senaste tio åren har varit relativt konstant. Flera av motionärerna vill att staten ska bestämma vad det ska kosta att gå på musik- och kulturskolorna. Vi tycker dock att kommunerna även i fortsättningen själva ska bedöma detta.
Men naturligtvis önskar jag att avgifterna ska vara så rimliga att alla barn och unga har möjlighet att pröva sina vingar i musik- och kulturskolan, inte minst med tanke på de hälsoeffekter som jag tog upp i början av mitt anförande.