Patrik Björck (S):
Jag tackar arbetsmarknadsministern för svaret på interpellationen. Denna interpellation är ställd med anledning av att man återigen finner anledning att ifrågasätta vad regeringen egentligen har för uppfattning om arbetsrätten i allmänhet och lagen om anställningsskydd i synnerhet.
Nu kan jag ändå tacka arbetsmarknadsministern för att det i svaret verkar som att det än så länge är hon som styr i regeringen och att hon än så länge håller sina samarbetspartier i ett stadigt tag i örat så att de inte kan styra i denna debatt.
Det som har föranlett den senaste diskussionen om var man står är att bland andra Folkpartiets representant i arbetsmarknadsutskottet, som sitter här tillsammans med en kollega i Folkpartiet, hotar arbetsmarknadens parter med lagstiftning om man inte går ut och reformerar lagen om anställningsskydd.
Eftersom regeringsunderlaget här i riksdagen går ut och hotar arbetsmarknadens parter med lagstiftning föranleder denna interpellation naturligtvis frågan: Var står regeringen i debatten?
Nu slår arbetsmarknadsministern fast att hon faktiskt tycker att lagen om anställningsskydd är en väl fungerande lag, att den motsvarar de krav som man kan ställa på en lag om anställningsskydd i Sverige och att dagens arbetsrättsliga regler i Sverige ger goda förutsättningar för att kombinera trygga förhållanden på arbetsmarknaden med en hög sysselsättningsnivå. Detta är naturligtvis en korrekt beskrivning, och jag delar arbetsmarknadsministerns beskrivning i detta läge.
Men det är politiskt bekymmersamt och ohederligt att regeringen på dessa sätt försöker sitta på två stolar samtidigt. Man försöker låtsas som att man är en vän av en god ordning på arbetsmarknaden och att man tycker att dessa regler bevisligen fungerar väl eftersom vi i Sverige har en god konkurrenskraft och en hög produktivitetstillväxt.
Svensk strukturomvandlingstakt är hög jämfört med andra länder, och vi har en sysselsättningsdynamik där Sverige står sig väl jämfört med andra länder. Det som jag talade om är någonting som arbetsmarknadens parter själva har sammanfattat i en gemensam utredning där åtminstone delar av arbetsmarknadens parter, det vill säga LO och Svenskt Näringsliv, står bakom denna beskrivning när man diskuterar anställningsskyddet.
Utifrån denna sammanfattning av hur det ser ut i Sverige och på svensk arbetsmarknad är det naturligtvis helt korrekt att göra som ministern gör och säga att dagens regler ger goda förutsättningar för att kombinera trygga förhållanden på arbetsmarknaden med en hög sysselsättningsnivå.
Men då försöker man inom den borgerliga alliansen sitta på två stolar och samtidigt försöka att politiskt underhålla en annan del av borgerligheten som inte vill se det som jag och arbetsmarknadsministern ser, det vill säga att denna funktion på arbetsmarknaden är väl tillgodosedd med dagens regler. Sedan går man ut och hotar arbetsmarknadens parter med lagstiftning: Om de inte själva reformerar LAS ska det göras politiskt.
Då är min fråga till arbetsmarknadsministern: Delar arbetsmarknadsministern min synpunkt att dagens anställningsskyddsregler när det gäller turordningsförhållandena och ett gott sätt är en del av de goda förutsättningarna som gör att man kan kombinera trygga förhållanden på arbetsmarknaden med en hög sysselsättningsnivå?
I så fall innebär det att arbetsmarknadsministern inte delar den uppfattning som Hans Backman och Johan Pehrson från Folkpartiet ger uttryck för i en tidningsartikel. Det skulle jag vilja ha ett svar på.