Ingemar Kihlström (KD):
Ekonomisk brottslighet är ett allvarligt samhällsproblem. I vårt land finns i dag en stor och mångfasetterad organiserad brottslighet som sprider otrygghet i vårt samhälle. Det handlar om skjutningar och sprängdåd men också om annan organiserad brottslighet, till exempel narkotikabrott och olika former av bedrägerier och stölder. Brotten drabbar många medborgare och sprider en stor otrygghet i vårt samhälle.
För att bemöta denna brottslighet är det viktigt att man förutom att gripa och lagföra dem som begår brotten också angriper den ekonomiska basen för dessa organisationer i form av olika typer av olaglig verksamhet. För att möta utvecklingen är det viktigt att samhället genom samordnade aktioner ser till att pengaflödet in i brottsligheten stoppas. Fru talman!
Ekobrottsmyndigheten är en åklagarmyndighet med uppdrag att bekämpa ekonomisk brottslighet. Riksrevisionen har granskat om Ekobrottsmyndigheten arbetar effektivt. Utifrån granskningen har Riksrevisionen lämnat en skrivelse med kraftig kritik mot Ekobrottsmyndigheten och mot regeringens styrning av denna.
Kritiken mynnar ut i en rekommendation, av stor och sällan skådad omfattning, om att regeringen ska genomföra en förutsättningslös översyn av Ekobrottsmyndighetens uppdrag och konstruktion. Riksrevisionen konstaterar att regeringen inte har gett Ekobrottsmyndigheten vissa förutsättningar för att kunna arbeta effektivt mot den organiserade ekonomiska brottsligheten.
Vissa hinder har funnits sedan Ekobrottsmyndigheten skapades och har varit kända under ett antal år. Man menar också att Ekobrottsmyndigheten har avsevärda brister i sin interna styrning. Man skriver att Ekobrottsmyndigheten inte har styrt och organiserat verksamheten så att myndigheten fullt ut kan arbeta mot den organiserade ekonomiska brottsligheten på ett effektivt sätt.
Det handlar om att Ekobrottsmyndigheten saknar vissa underlag för att styra, prioritera och inrikta verksamheten. Allvarligare kritik än så är svår att tänka sig. Fru talman! Dessvärre bemöter inte regeringen kritiken på ett seriöst sätt och svarar i princip inte med några åtgärder.
I stället för att ta kritiken på allvar och inleda en översyn av Ekobrottsmyndighetens arbete försöker regeringen hävda att myndigheten i själva verket fungerar väl men att detta främst avspeglas inom det myndighetsgemensamma arbetet mot organiserad brottslighet.
Detta kommer att leda till att konsekvenserna av att myndigheten fungerar illa, som Riksrevisionen diplomatiskt beskriver som att effektivitetsvinsterna med att ha en särskild myndighet som arbetar mot ekobrott inte fullt ut tillvaratas, kvarstår.
Med tanke på de ökande problemen med utnyttjande av och bedrägerier mot välfärdssystemen i Sverige och på att den ekonomiska brottsligheten blir alltmer komplicerad och omfattande är detta synnerligen allvarligt. Ekobrottsmyndigheten har tidigare varnat för att de mest komplexa ärendena har blivit dubbelt så många de senaste tio åren.
Den ekonomiska brottsligheten i Sverige används både för att finansiera narkotikaförsäljning och vapen som används vid dödligt våld och för att tvätta pengar som man tillskansat sig på olika sätt. Den används också på ett systemhotande sätt, där välfärdsstaten utarmas, legala företag hotas av illegal konkurrens och kriminella riktar in sig på pensionssystem, bostadsrättsföreningar och andra viktiga delar av samhället.
Ekobrottsmyndigheten är troligtvis viktigare för Sverige i dag än den var när den instiftades. Därför måste kritiken från Riksrevisionen tas på allvar och en sådan översyn som Riksrevisionen rekommenderar genomföras. Det tycker också ett enigt utskott, som riktar ett tillkännagivande till den regering som i sitt svar på kritiken visat ointresse för den åtgärd som föreslagits. Fru talman!
I väntan på detta behöver fler åtgärder genomföras för att verksamheten på Ekobrottsmyndigheten ska fungera som det är tänkt. Myndighetens tjänstemän måste få direktåtkomst till vissa underrättelseuppgifter, till exempel penningtvättsregistret. I dag anses underrättelsearbete vara en polisuppgift och får uttryckligen inte bedrivas av Ekobrottsmyndigheten, utan i stället finns ett ekobrottskansli vid Nationella operativa avdelningen.
Ekobrottsmyndigheten borde ha en egen möjlighet att bedriva underrättelsearbete. I väntan på den större översynen finner även dessa båda åtgärder stöd från hela utskottet, som riktar ytterligare två tillkännagivanden till regeringen. En annan viktig del i arbetet mot den organiserade ekonomiska brottsligheten är att berörda myndigheter ska ha tillgång till relevant information.
En utredning bör därför snarast tillsättas som ser över frågan i bredare bemärkelse och analyserar vilka register som brottsbekämpande myndigheter kan ha behov av i sina respektive uppdrag. Mot denna bakgrund yrkar även jag bifall till reservation 2. Fru talman! Regeringens uppgift är att kontrollera, reagera och agera.
Detta ärende visar dock, likt många andra på senare tid, på att regeringen intar en passiv och tillbakalutad hållning i stället för att åtgärda de problem som en rapport från Riksrevisionen visar på. Vi kristdemokrater lyssnar till det som Riksrevisionen säger och till deras rekommendationer. Vi anser att betydligt mer behöver göras än vad regeringen har angett.
Man kan konstatera att även socialdemokraterna i utskottet kommit till samma slutsats då man ställer sig bakom flera tillkännagivanden. Jag ställer mig bakom de yrkanden som Kristdemokraterna har gjort i detta ärende samt de tillkännagivanden som riktas till regeringen, men jag yrkar som sagt bifall endast till reservation 2.