Hillevi Engström (M):
Om jag får påminna om vad interpellationerna handlar om så är det ingen lönedebatt. Men jag tänkte passa på tillfället och replikera på en del, som jag tycker, väldigt viktiga frågor som Maria Stenberg tar upp när det gäller vård och omsorg. Där är det oerhört angeläget att vi har en bra kompetensförsörjning.
Det är en väldigt könssegregerad arbetsmarknad, men det är också en för liten andel heltidstjänster. Nu har man problem med rekryteringen, och då är det självklart att landstingen och kommunerna måste bli bättre arbetsgivare. De måste kunna erbjuda heltidstjänster i större omfattning. Det måste vara ett bättre ledarskap.
Vården och omsorgen kännetecknas av att man har väldigt många underställda i förhållande till andra branscher. Det finns också behov av lönekartläggningar och lönejämförelser. Inom denna sektor finns också tyvärr alldeles för få yrkesklassificeringar inom de kvinnliga yrkena i förhållande till maskinoperatörerna, vilka oftast är män.
Det jag har gjort under min tid som statsråd när det gäller just kvinnors arbetsmiljöer är satsningar till Arbetsmiljöverket på just belastningsskador inom vård och omsorg. Där fattade vi beslut ganska nyligen om en förstärkning på 20 1⁄2 miljoner kronor. Vi har också en satsning på drygt 17 miljoner kronor på hot och våld i arbetslivet, något som sprider sig inte minst inom yrken där kvinnor finns anställda, till exempel inom Försäkringskassan, socialtjänsten och så vidare.
Det finns väldigt mycket mer man kan göra där. Det är bra om man kan attrahera ungdomar till att söka vårdutbildningar, för det leder inte till en återvändsgränd utan till ett riktigt meningsfullt och bra jobb. Det är alltså bättre att ungdomar går vårdutbildningar, men då måste man göra yrket mer attraktivt. Man måste erbjuda en bra arbetsmiljö med kompetensutveckling och en karriärutveckling.
Även om man inte är akademiker måste man som barnsköterska eller undersköterska kunna ha en karriär- och löneutveckling. Det är väl inte direkt någon statshemlighet att det har varit svårt för de kvinnligt dominerade branscherna att hävda sig i bristen på resurser. Man kan se att det heller inte alltid är så lätt inom Kommunal när å ena sidan kvinnliga vårdbiträden och undersköterskor slåss mot den å andra sidan manligt dominerade brandkåren till exempel.
Var ska man lägga den lönesumma man är överens om? Det vi har gjort i mitt parti är att vi har haft väldigt mycket diskussioner med våra kommunala och landstingskommunala företrädare om att de måste bli bättre arbetsgivare, att det inte duger att inte kunna erbjuda en lön som man kan försörja sig på. Det är ju grunden i vår politik.
När det gäller yrkesutbildningar som några har varit inne på är slutförandet av en utbildning, alldeles oavsett vilken utbildning det är, en väldigt viktig förebyggande faktor mot arbetslöshet. Många arbetsgivare tycker att det är ett kvitto på att man klarat av någonting. Att kunna visa upp ett betyg på att man ändå har gått i skolan och klarat av någonting, även om det inte är så viktigt vad betyget var, är viktigt på samma sätt som det tidigare var viktigt att ha gjort lumpen eller ha erfarenhet från jobb, även om man söker ett arbete inom en helt annan bransch.
Därför tror jag att det är väldigt viktigt att gymnasieskolan nu görs om, för målsättningen som jag ser det är att fler unga slutför en gymnasieutbildning. Om man sedan blir motiverad att läsa in en högskolekompetens lite senare i livet finns ju den vägen öppen, och det tycker jag är väldigt viktigt. Man ska kunna komplettera och läsa vidare, men det är betydligt viktigare att man slutar skolan med godkända betyg i vilken gren man nu än har valt så att man kommer in på arbetsmarknaden. Det var några reflexioner på frågorna.