KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ann-Kristine Johansson (S):
Förhoppningsvis har den här debatten klargjort de möjligheter som finns att ställa krav enligt lagen om offentlig upphandling. Det är bra. Då kan vi politiker vara tydliga med vad som gäller framöver.
Jag var på Sveriges Nötköttsproducenters riksdag i Tällberg i förra veckan. Där lyftes också denna fråga upp. Man var orolig och funderade mycket på vad lagstiftningen egentligen säger.
Nu kan vi ge ett besked härifrån: Jordbruksministern säger att det är okej att ställa krav på att djuren ska ha det bra och att det ska vara tydliga och skarpa djurskyddskrav och miljökrav när man gör upphandling. Det är viktigt att vi kan vara tydliga med det, för det handlar om mat till våra barn och gamla.
Överallt i medierna pågår det just nu debatter om detta. I mitt hemlän Värmland diskuterades det i tidningen i dag varför kommunerna inte kan köpa in mer närproducerat, till exempel värmländska animaliska produkter till skolan.
I och med denna debatt hoppas jag att vi kan vara tydliga till medierna och till kommunernas politiker och tjänstemän som ska upphandla. Köp så mycket svenska livsmedel som möjligt och stötta det lokalproducerade i möjligaste mån!
Ann-Kristine Johansson (S):
Det är intressant att höra Cecilie Tenfjord-Toftby tala. Det är ungefär samma sak som ni sade förra året. Vad är det som har hänt under året? Ingenting. Vi ser hur elpriserna rusar i höjden och industrin skriker att det är för dyrt just nu. Jag skulle vilja fråga Cecilie vad hon säger till industrin som med all rätt är orolig för det höga elpriset i dag och framöver.
Kommer det att bli internationellt konkurrenskraftiga elpriser framöver? SCA:s vd säger: Med tanke på vad som hände i fjol med alla diskussioner och löften som gavs är det en katastrof att man inte heller denna vinter har lyckats köra elproduktionen som man ska. Det är oerhört dåligt. Vad säger Cecilie Tenfjord-Toftby till vd:n på SCA?
Det skulle vara intressant att höra vad det ni säger i överenskommelsen innebär: Sverige ska föra en marknadsbaserad och solidarisk internationell energipolitik samt fortsatt integrering av marknaden. Kommer vi att få se europeiska energipriser här i Sverige framöver, eller vad innebär det?
Till sist: Vad säger ni om den överenskommelse som regeringen nyss har gjort om en gemensam svensk-norsk elcertifikatsmarknad? Vad innebär det bland annat för oss här i Sverige?
Ann-Kristine Johansson (S):
Vi har höga elpriser just nu, säger Cecilie Tenfjord-Toftby. Ja, men det var samma sak i fjol också. Ett år har gått, och ni har inte gjort någonting. Varför driver ni inte på uppgraderingen av kärnkraftverken? Vi fattade beslut om detta 2004, men ingenting har hänt. Ni har haft fyra år på er under den förra mandatperioden, och det sker ingenting. Ni har fastnat i dyr, ny kärnkraft.
Ser man på vad som händer i Finland när man bygger det nya kärnkraftverket där så beräknar man priset på kärnkraften på ungefär 46 öre per kilowattimme. Hur dyr tror Cecilie Tenfjord-Toftby att kärnkraftselen kommer att bli när ni nu ska bygga en hel del nya reaktorer? Jag skulle också vilja höra från Cecilie om vi ska bryta uran i Sverige nu när ni har sagt att vi ska ha nya reaktorer.
Ann-Kristine Johansson (S):
Jag har några frågor till Erik A Eriksson. Det är förresten spännande att vi har träffats i miljö- och jordbruksutskottet i många år och nu träffas här i näringsutskottet och kommer från Värmland. Jag vill fråga Erik A Eriksson: Vad säger du när du träffar Rottneros bruk, Gruvöns bruk och Skoghalls bruk? Vi har många elintensiva företag i Värmland, och det handlar om många arbetstillfällen. Vad säger du till dem när de är så oroliga för utvecklingen av elpriset?
Står du bakom Maud Olofsson, som säger att det inte behövs några åtgärder för att säkra tillgången till el till konkurrenskraftiga priser? Vad säger du till oroliga villaägare och lägenhetsinnehavare? När jag hör Erik A Eriksson prata undrar jag: Vem ska man tror på när det gäller kärnkraften och förnybar energi?
Vill Centern och Erik A Eriksson ha mer kärnkraft? Kommer det att byggas flera reaktorer, och vilka priser kommer det att bli? Vi är överens om behovet av storsatsning på förnybar energi.
Men när ni har öppnat upp för att det ska byggas nya reaktorer är jag orolig för att kraften går dit i stället för att kraften, forskningen och utvecklingen satsas på det vi är överens om, behovet av förnybar energi. Ni plockar bort stödformer för förnybar energi. Ni vill inte ha något mål för solenergi. Varför då? Varför inte satsa framåt? Vi har ju mål när det gäller vindkraften.
För att fortsätta med det som Kent Persson tog upp om vindkraftskooperativ. Där är vi också överens, du och jag. Det är lokalt engagemang - vindkraftskooperativ. Se då till att uttagsbeskattningen av vindkraft förändras!
Ann-Kristine Johansson (S):
Erik A Eriksson konstaterar att det är flera frågor. Ja, det är många frågor som jag skulle vilja ställa till Erik A Eriksson, men vi får väl möjlighet att mötas i flera diskussioner. Han pratade om skillnad i synen på företagande. Gäller det skillnader inom Centern eller mellan Centern och Socialdemokraterna? Jag tror inte att det är så stor skillnaden. Marknaden ska styra, säger Erik A Eriksson.
Ja, är du nöjd med utvecklingen av elmarknaden i dag, och hur ser du på en internationellt sammankopplad elmarknad? Tror du att det kommer att bli billigare elpriser framöver, eller kommer vi att se de här dyra elpriserna även i framtiden? De kommer att drabba de hushåll som Erik A Eriksson nämnde.
Det finns många i Sverige som har väldigt dåligt med pengar i dag och som är otroligt oroliga för den kommande elräkningen och inte har pengar för att betala. Vad säger du till dem? Säger du att vi framöver kommer att få se lägre elpriser eller sådana här elpriser, eftersom det är marknaden som ska styra mer framöver?
Jag tror att vi är överens om att vi måste ha en fungerande elmarknad, men då är frågan vilken nivå på elpriset det kommer att bli framöver. Kommer det att bli billigare när det byggs kärnkraft? Cecilie rättade mig förut - det är inte staten utan olika företag som ska bygga kärnkraft. Då är det intressant om Vattenfall ska vara med och bygga kärnkraft, men det är ju en annan fråga. Det är marknaden jag vill ha reda på lite om.
Ann-Kristine Johansson (S):
Jag måste tacka Mats Odell för genomgången av kärnkraftshistorien. En del av det stämmer mycket väl, tror jag. Jag var själv inte så aktiv i början när det var kärnkraftsomröstning, men det är i alla fall intressant att höra historien. Mats Odell beskrev hur nöjd han var med energiöverenskommelsen och pratade om de tre benen. Då vill jag ta upp det här med konkurrenskraften. Jag funderar på elmarknaden.
Vad säger Mats Odell om den i dag? Fungerar den bra? I vårt betänkande står det: Målet för elmarknadspolitiken är att åstadkomma en effektiv elmarknad med väl fungerande konkurrens som ger en säker tillgång på el till internationellt konkurrenskraftiga priser. Är det så i dag, Mats Odell? Nästa fråga gäller Vattenfall. Hur ska Vattenfall styras framöver?
Ägaransvaret ligger på Finansdepartementet och energipolitiken ligger på Näringsdepartementet. Vad innebär det? Är en tanke med förändringen att man tänker sälja delar av eller hela Vattenfall?
Ann-Kristine Johansson (S):
Elmarknaden är viktig. Precis som Mats Odell säger ägnar vi oss en hel del åt den. Avregleringen av den gjordes som sagt var av en socialdemokratisk regering. Sedan kan man fundera på om avregleringen blev så bra som den kunde bli. Jag tror att det finns mycket att göra när det gäller elmarknaden. Vi är överens om att den måste fungera bättre. Till sist: Hur ser Mats Odell på Vattenfall?
Ska staten ha kvar Vattenfall eller ska man sälja det?
Ann-Kristine Johansson (S):
Jag har med intresse hört ministerns svar på Lars Johanssons interpellation. Jag har också hört ministern uttala att elmarknaden fungerar. Ja, den fungerar precis som marknader gör med hög efterfrågan och höga priser, och nu ser vi också en låg elproduktion. Kärnkraften krånglar och vattennivå är låg, precis som Lars Johansson beskrev förut.
Vi socialdemokrater har också efterlyst en ökad satsning på förnybar energi. Ministern säger i sitt svar att det krävs ett tredje ben i elförsörjningen. Jag håller fullständigt med om det, men vi vill se en ännu större satsning på den förnybara energin. Herr talman! Jag har i min hand en elräkning från en äldre dam i Färnebo i norra Värmland.
Hon har fått en nästan fördubblad elräkning under december 2010. På samma sätt var det i december 2009 och i januari 2010. Ingenting har förbättrats det senaste året. Folk går på knäna när de får sin elräkning. Jag kan lova att den dam jag talar om lever mycket energisnålt. Hon har 18-19 grader inomhus. Hon sparar el, har ingen dator, inga apparater i standbyläge.
För att spara energi har hon knappt en lampa tänd. Maud Olofssons svar har på senare tid varit att hon ska tilläggsisolera, byta fönster och kanske sätta på sig ett par raggsockor. Enligt ministern ligger allt ansvar på denna 78-åriga kvinna.
Hon har en pension på drygt 8 000, och min fråga till ministern är: Vad ska hon göra för att få en lägre elräkning och vad är ministerns ansvar för detta?
Ann-Kristine Johansson (S):
Oj, vad det hettar till nu. Ansvarig minister blev nästan arg, kändes det som. Det verkar vara en känslig fråga som vi just nu diskuterar. Min fundering är: Hur kan det bli lägre elpriser för denna dam från norra Värmland, som jag tog upp som exempel, genom att man skäller på oss socialdemokrater? Tala om vad du vill göra för till exempel henne! Du sade också att vi har rynkat på näsan när ministern har pratat om energieffektivisering. Så är det absolut inte.
Det är det viktigaste vi kan göra. Jag håller med dig. Varje sparad kilowatt är den billigaste. Det är det här vi måste göra. Det handlar om att investera i boende och att tilläggsisolera fönster. Men se då de förslag som vi har om att till exempel sänka fastighetsavgiften för dem som investerar i fråga om energiförbrukningen! Eller så kan man fundera på att införa ett nytt konverteringsstöd, just för att underlätta för dem som behöver investera.
Men den kvinna som jag tog upp som exempel har inte möjligheter att göra de här investeringarna, utan hon sitter fast med de elpriser hon har, om vi inte hittar några möjligheter att se över hela elprismarknaden. Det är därför jag vill fylla på när det gäller det som Lars Johansson tog upp, nämligen elpriskommissionen. Kan vi inte göra något gemensamt över blockgränsen i denna för svenska folket så viktiga fråga?
Politiken har ett ansvar i det här. Vi kan inte bara lämna denna fråga till marknaden, för då drabbar det till exempel den här äldre damen från norra Värmland. Det handlar alltså om en elpriskommission som vänder på alla stenar och funderar på vad det är för åtgärder som vi kan vidta gemensamt från politikens sida, från näringens sida, från myndigheternas sida och från elkonsumenternas sida.
Ann-Kristine Johansson (S):
Sveriges syn på sammanhållningspolitiken är en viktig fråga att diskutera. Jag lyssnade med stort intresse på statsrådet Hatts svar. Men jag delar Marie Nordéns farhågor. Det kommer lite olika signaler från regeringen. Vilken linje är det som gäller? Jag hoppas att det är statsrådets linje som gäller. Jag har några frågor utifrån det svar vi här hört.
Statsrådet säger att man vill reducera den totala omfattningen av EU:s budget. Vad innebär att "reducera den totala omfattningen"? Är det ett ekonomiskt mål? Eller menar regeringen att Sverige ska stå utanför? Eller ska enbart länder som uppfyller konvergenskraven få del av sammanhållningspolitiken? Jag vill höra vad som är den svenska regeringens ställningstagande där.
Statsrådet konstaterar att det finns ett brett stöd i de flesta medlemsländerna när det gäller sammanhållningspolitiken och att den, precis som i dag, ska omfatta alla regioner. Gäller det också Sveriges syn på detta? Om nu Sverige vill minska EU:s budget och mindre pengar ska komma till sammanhållningspolitiken kommer regeringen då att tillföra mer nationella pengar till den regionala utvecklingen?
Hela Sverige - norra Sverige liksom Småland och Värmland - ska ha utvecklingsmöjligheter. Men det finns olika förutsättningar när det gäller landsbygden i Sverige. Här har sammanhållningspolitiken en otroligt viktig roll. Det handlar om tillväxt och utveckling och om hjälp till självhjälp för EU:s alla regioner.
Där ingår alla delar av Sverige - Malmö liksom Torsby, Hagfors och Karlstad. Sammanhållningspolitiken har gett ungefär 1 miljard kronor till spännande utvecklingsprojekt i hela Värmland. Det har gjort att man också kunnat mobilisera en stark utvecklingskraft för genomförandet av den regionala utvecklingsplanen.
Region Värmland har avlämnat starka och kloka synpunkter till EU. Man har skrivit under deklarationen om att det nuvarande och långsiktiga målet med regional konkurrenskraft och sysselsättning eller ett liknande system med tillräcklig finansiering och flexibilitet ska finnas kvar efter år 2013. Jag vill alltså veta hur den svenska regeringen ser på hela sammanhållningspolitiken.
Vilken linje är det som gäller?
Ann-Kristine Johansson (S):
Statsrådet Hatt säger att vi just nu väntar på kommissionens förslag. Så är det. Den här interpellationsdebatten är viktig så att vi får en diskussion om vad som är Sveriges linje, att vi i Sveriges riksdag får klart för oss vad det är för linje Sverige driver. Vi är helt överens om vikten av budgetrestriktivitet och om hur vi använder EU:s pengar på bästa sätt.
Vi är överens om att en stor del i dag går till svaga regioner och bör så göra även framöver. Jag måste komma med en liten kommentar, nämligen att det faktiskt var Göran Perssons regering som hämtade hem en stor del till det landsbygdsprogram som i dag finns, pengar som går till landsbygdsutvecklingen i hela Sverige. Jag skulle vilja ställa en fråga till statsrådet.
Hur stor del ska Sverige ta hem, och vad innebär det att den ska reducera den totala omfattningen? Ska hela Sverige stå utanför, eller är det delar av Sverige? Jag reagerar när jag läser om inriktningen.
Regeringen lyfter i detta sammanhang fram betydelsen och det fortsatta behovet av målinriktade insatser för våra extremt glesa områden i norra Sverige. Är det den inriktningen som gäller för regeringen, att det är norra Sverige? Jag kan upplysa statsrådet om att det finns avstånd och besvärliga situationer för företagare på hela Sveriges landsbygd. Värmland, som jag kommer från, är ett Sverige i miniatyr.
Vi har inte lika långa avstånd som i Norrbotten, men definitivt avstånd. Det är problem att få tag på riskvilligt kapital för småföretagare som vill utvecklas och så vidare. Tycker statsrådet att en del av Sverige eller hela Sverige ska få del av det?
Ann-Kristine Johansson (S):
Det är lätt för miljöministern att ifrågasätta den socialdemokratiska regeringens sätt att hantera kärnkraften. Jag kan vara självkritisk. Vi skulle ha fattat tydligare beslut och självklart sett till att redan på den tiden när vi ledde Sverige ställt högre krav på kärnkraftsbolagen. Jag tar på mig att vi inte gjorde det.
Jag vill gärna skicka med miljöministern frågan om varför det var så bråttom att ta bort förbudet att bygga ny kärnkraft utan att göra helheten färdig. Det känns som ett hafsverk. Först avskaffades beslutet den 17 juni, sedan kommer det saker i efterhand. Ännu vet vi inte hur det kommer att bli med förslagen.
Det gäller dels förslaget om skadeståndsansvaret, som miljöministern säger kommer snart, dels förslaget om statliga subventioner. Jag tar ansvar för min gamla regering och att vi skulle ha gjort mer, och sedan hoppas jag att miljöministern tar ansvar för sin regering.
Är ministern beredd att villkora drift av nya reaktorer, att när tillstånd förlängs för befintliga reaktorer ska moderbolagsgaranti finnas redan från början och att det ska vara tydligt att det blir ett ansvar? Det är möjligt att jag inte förstår vad miljöministern säger om aktiebolagslagstiftningen.
Förstår jag dig rätt, det vill säga att man ska försöka gå så långt som aktiebolagslagstiftningen medger? Den säger i dag att det inte går att införa ansvarsgenombrott, det vill säga att moderbolaget blir ansvarigt för helheten.
Det fanns en utredning, Atomansvarsutredningen, som konstaterade att det i stället för ansvarsgenombrott går att införa en ägarbolagsgaranti redan innan en miljöfarlig verksamhet startar. Kan det vara något för miljöministern att fundera över?
Ann-Kristine Johansson (S):
Jag är glad över att Andreas Carlgren är tydlig om att det här kommer att genomföras så fort som möjligt, förhoppningsvis innan Pariskonventionen ratificeras. Det verkar dra ut på tiden.
Vad händer om det osannolika skulle inträffa i Sverige med en kärnkraftsolycka, det vill säga att lagen om ansvar och ersättning säkerställer att det är fråga om 12 miljarder? Vad händer om en sådan olycka skulle inträffa? Vi vet att samhället, infrastruktur och så vidare påverkas mycket.
Vem tar ansvaret för de kostnader som eventuellt uppstår då? Är det staten som i så fall får gå in till slut? Kommer försäkringsbolag att kunna ta en sådan försäkring för ett kärnkraftsbolag eller inte? Det är sådana farhågor man känner när vi pratar om kärnkraften och dess farlighet.
Hur ser du på detta med "upp till 12 miljarder", och vad händer utöver det?
Ann-Kristine Johansson (S):
Jag tackar statsrådet för svaret. Jag ställde interpellationen därför att jag anser att rättsläget är oklart. Det är många överklaganden; vad jag förstår har vi i Sverige flest överklaganden i EU.
Överklagandena gällande djurskyddskraven ökar, vilket innebär att risken är att kommunerna inte vågar ställa de relevanta krav som de som politiker i en kommun egentligen vill göra. Vi ska ha höga krav på djurskyddet, och vi ska ha höga krav på livsmedel som produceras i Sverige. Fru talman!
Drygt tre miljoner måltider äts varje dag i det offentliga Sverige. Det är skolmåltider, måltider i våra äldreboenden och i sjukvården. Tre miljoner måltider varje dag är mycket, och det är många livsmedelsupphandlingar som föregår detta.
Jag tror att vi alla - föräldrar och närstående till våra barn, äldre eller sjuka - vill att den mat som produceras och serveras är producerad under bra förhållanden för både djur och anställda.
Att livsmedel kan garanteras vara fritt från antibiotikarester och från salmonella, att det fläskkött vi serverar kommer från grisar med svansknorren kvar eller att den köttfärs som serveras kommer från djur som har bedövats före slakt - allt detta är relevanta krav som bland andra Sigtuna kommun har ställt. Men detta överklagas.
Här är det intressant att konstatera att Konkurrensverket hävdar att det är EU:s minimiregler som gäller i dessa sammanhang. Det är det som gör mig förvånad. När det gäller antibiotika varnar myndigheter i dag för att antibiotikaresistensen ökar bland den svenska befolkningen. Kan det bero på att vi serverar livsmedel med antibiotikarester kvar?
Vi har haft framsynta politiker under många år här i Sveriges riksdag som har ställt krav på en skarp djurskyddslag som innebär att de djur som vi sedan slaktar och får på våra bord är uppfödda under bra djurskyddskrav. Grisen ska ha knorren kvar på svansen. Hur ser det ut i många andra länder? Grisen ska ha halm i boxen.
Suggor får inte bindas upp. Detta ska våra svenska producenter leva upp till. Jag önskar och hoppas att också övriga EU:s djurproducenter lever upp till dessa krav. Jag vill ställa en fråga till statsrådet utifrån svaret. Han konstaterar att det inte är något krångel med regelverket utan att det ger dessa möjligheter.
Men varför är det då så många överklaganden när det gäller just livsmedelsupphandlingen? Betyder inte det att det finns otydligheter i regelverket? Och betyder inte det att det finns en väldig okunskap om vilka möjligheter det finns att ställa krav enligt lagen om offentlig upphandling och den öppning som detta ger?
EU säger tydligt och klart när det gäller regelverket att man bör ställa höga krav på miljö och djurskydd. Hur kan vi då hjälpas åt, statsrådet och vi i oppositionen? Vi måste ge signaler härifrån Sveriges riksdag om att det som EU egentligen säger är att man bör ställa höga krav enligt nationella riktlinjer. Det är det som gäller.
Vi måste få bort många av överklagandena. Jag tror att detta är en knäckfråga.
Ann-Kristine Johansson (S):
Jag håller med statsrådet om att offentlig upphandling och upphandlingsfrågor är viktiga. Det är spännande och intressanta frågor - men ack så svåra! Jag tror just att okunskapen om vad regelverket säger är för stor i Sverige. Det gäller alltifrån Konkurrensverket, vår egen tillsynsmyndighet i dessa frågor, till domstolar och upphandlande myndigheter.
Just kunskapen om vad regelverket möjliggör behöver ökas. Vi har vårt eget miljöstyrningsråd som gör ett fantastiskt bra arbete. De behöver mer resurser för att jobba mer med att sprida kunskapen, lära tjänstemän och politiker i kommunerna vad det handlar om och vilka möjligheter som finns.
Just nu är rädslan att göra fel alldeles för stor. Man vågar inte ställa de relevanta kraven som kan göra att konkurrensen ökar, tekniken utvecklas, djurskyddet ökar i hela Europa. Jag tror att statsrådet och jag är överens i dessa frågor. Öppenhet, konkurrens och fri konkurrens är viktigt.
Låt mig ta upp frågan om fri konkurrens och Sigtunafallet. Där ställdes krav på bedövning före slakt, antibiotikafritt livsmedel och transporttiden. Där finns möjligheter för livsmedelproducenter runt om i Europa att leva upp till kraven och sälja till Sverige. Jag vet att de stora leverantörerna producerar livsmedel som lever upp till kraven.
Jag håller med statsrådet i frågan om icke-diskriminering. Det är viktigt för Sverige. Visst finns det otydligheter i regelverket. Det visar rättsfallen. Jag har förstått att Finland också har ett antal fall som ska överprövas. Där skickas ett antal fall till EU-domstolen för att få hjälp med att reda ut vad regelverket säger, om man har gjort fel och vad som kan göras annorlunda.
Är det något som Sverige funderar på med alla rättsfall som i dag ligger i domstolar? I fråga om otydligheten behöver vi fundera över hur regelverket ska förtydligas. Det handlar om ökad kunskap bland våra upphandlande myndigheter från Konkurrensverkets och domstolarnas sida.
De sitter just nu och ska döma i dessa fall. Svenska producenter ska leva upp till vad vi i Sveriges riksdag fattar beslut om, bland annat en stark och skarp djurskyddslag. Jag ser att landsbygdsministern är här. Vi har debatterat frågorna tidigare. Vi är överens om att ställa dessa hårdare krav.
Annars blir det en snedvriden konkurrens för våra svenska producenter, som måste leva upp till lagstiftningen i Sverige om knorr på grisens svans, halm i boxarna, bedövning före slakt och inte för långa transporttider. Konkurrensverket säger att EU:s miniminivå sätter ribban.
Då blir det en snedvriden konkurrens för våra duktiga producenter. Där vill jag ha en kommentar. Beträffande kunskapen: Kan Miljöstyrningsrådet få ökade medel för att kunna göra det jobb som de gör bra ännu bättre? Okunskapen med Finlands exempel på att skicka rättsfall till EU-domstolen för att få en prövning och detta med snedvriden konkurrens skulle jag också vilja ha svar på.