Anders Borg (M):
Thomas Östros är bekymrad över argumentationen här. Det förstår jag. Han står här och talar sig varm och är entusiastisk för en enda skattelättnad. Det är den skattelättnad han själv som statsråd var med och minskade därför att han gjorde bedömningen att den var ineffektiv. Den enda skattelättnaden är den som han själv har underkänt när han som statsråd i regeringen har fattat beslut om budgetpropositionen när man valde att minska den nedsättningen.
Det är klart att det här blir lite av en uppförsbacke i argumentationen. Socialdemokraterna säger att man lyssnar på företagarna.
Jag måste ärligt säga att jag aldrig har hört en företagare säga att han vill återinföra förmögenhetsskatten, att han vill ha tillbaka lex Uggla-beskattningen, att han vill försämra 3:12-reglerna, att han vill höja arbetsgivaravgiften för ungdomar, att han vill se till att få tillbaka de högre särskilda löneskatterna för pensionärer eller att han vill ta bort de nedsättningar på arbetsgivaravgifterna som vi gör för invandrare och utrikes födda.
Det är vad den socialdemokratiska politiken går ut på - en skattechock av sällan skådat format för svensk företagsamhet. Den enda åtgärd man kan ersätta det med är den åtgärd man själv använde när man klokt nog avskaffade arvs- och gåvoskatten. Sedan kan vi naturligtvis värdera de här förslagen.
Socialdemokraternas alternativ är ett förslag som enligt Socialdemokraterna själva i sin fulla form gav 3 500 i ökad sysselsättning. Det var det argument som gjorde att när Thomas Östros tröskade om detta och fattade beslut i regeringen valde han att minska nedsättningen. Här har vi en åtgärd som enligt regeringen leder till 15 000 i ökad sysselsättning.
Här har vi en åtgärd som Dan Andersson, en person som Thomas Östros kanske har stött på vid något tillfälle, hävdade ledde till kanske 20 000-30 000 i ökad sysselsättning. Det är en åtgärd som alltså ger fem-tio gånger fler jobb än den som Thomas Östros föreslår. Det måste jag säga är en utväxling som gör att valet för mig inte är så enkelt som det uppenbarligen är för Thomas Östros. Han är beredd att avstå från tiotusentals jobb därför att det finns en komplikation med den begränsning som kommissionen har krävt.
Jag håller med om komplikationen. Men det gör inte att jag så enkelt rusar till slutsatsen att vi kan strunta i att 10 000-30 000 människor skulle få en möjlighet att få arbete. Det blir igen en övertydlig illustration av socialdemokratins oförmåga att intressera sig för sysselsättning. Man kan intressera sig för alla möjliga frågeställningar, men det är aldrig jobben, det är aldrig arbetslösheten, det är aldrig sysselsättningen och det är aldrig möjligheten för vanliga människor att leva på sin lön som står i centrum.
Det är här vi ser skillnaden i våra förslag. Vårt förslag kan potentiellt leda till 10 000-30 000 i ökad sysselsättning därför att det leder till att vi minskar skattebördan på företag där människor kan ersätta eget arbete med köpta tjänster. Vi ser att det är människor som kommissionen konstaterar ofta har en svagare ställning på arbetsmarknaden som kan få jobb.
Jag är inte beredd att slänga förslaget i papperskorgen bara därför att det finns ett antal stora företagare som känner sig missgynnade. Jag är och förblir en finansminister som prioriterar full sysselsättning framför de flesta andra frågor. För mig är det bara tråkigt att konstatera att Thomas Östros uppenbarligen som socialdemokrat står fast vid massarbetslösheten och utanförskapet som grundläggande politisk princip.