Thomas Östros (S):
Låt mig vara glasklar på den punkten. Det ska vara lätt att få tag på information om var man köper sina energiresurser ifrån och vilka länder det gäller. Jag utgår från att de är behjälpliga på alla sätt och vis. Det finns ingen mer idiotisk idé än att försöka dölja sådant, och jag är alldeles övertygad om att man inte heller har försökt dölja det.
Däremot finns det säkert anledning för dem att informera utåt tydligare och bättre så att det är lätt att få tag på information. Detsamma gäller de etiska principer som de förbinder sig att följa.
Jag har i min hand Vattenfalls code of conduct , där man i broschyren också väldigt tydligt säger att man via sitt medlemskap i Globalt Ansvar följer och respekterar Förenta nationernas tio principer för hur man ska bete sig som företag som handlar i världen. Man följer också OECD:s riktlinjer för multinationella företag. När man säger det innebär det väldigt konkreta saker.
Det handlar om respekt för löntagarnas sociala situation, miljöhänsyn, att verka för att öka det demokratiska inflytandet, fackföreningar och sådant. Det är ett stort åtagande man tar på sig. Jag är glad att säga att många svenska företag gör det. Vi har en väldigt tydlig hållning när det gäller frihandel.
Vi tror att handel i sig skapar möjlighet att luckra upp totalitära regimer. Vi har inte någon romantisk syn på detta, utan vi tror av erfarenhet att det är ett sätt att öka kontakterna också med individerna i det samhället och därmed bidra till att man får lite ökat handlingsutrymme. Det görs i kombination med att det läggs ett ökat ansvar på företagen.
De får inte - jag talar både om privata och statliga företag - använda globaliseringen bara för att utnyttja en situation. De har ett stort etiskt och moraliskt ansvar för hur de agerar. Det gäller svenska privata företag som etablerar sig i Kina med produktion eller köper produkter i Kina.
Det gäller statliga företag som handlar uran eller torv i delar av östra Europa som ännu inte fått demokrati eller i delar av Asien. Det gäller alla. Det är något som det finns skäl för riksdagen att följa, för människor att debattera, och det är något som vi har tagit initiativ för att stärka genom just initiativet Globalt Ansvar.
Per Bill var liksom jag i Hongkong före jul och diskuterade de nya världshandelsreglerna på WTO:s möte. Där ordnade också Sverige ett seminarium för att diskutera just dessa frågor. Hur kan företag se till att bidra till en positiv utveckling för mänskliga rättigheter, miljö och demokrati?
Det var ett mycket bra seminarium med höga företrädare, både från företagssektorn, politik och fackföreningsrörelse. Man talade just om att det handlar om beteendet på ort och ställe, inte bojkott som första åtgärd. Det kan skada väldigt mycket mer än vad vi tror att det främjar.
Det kan möjligen leda till att vi på kort sikt kan känna att vi har gjort en insats, men det kan för de människor som bor i de samhällena innebära ökad fattigdom och kanske till och med ökat stöd för en totalitär regim. Så det måste man använda med försiktighet. Däremot handlar det om ett ansvarstagande från företagens sida i att uppträda på ett socialt ansvarsfullt sätt och att följa de principer som man har åtagit sig.
Jag noterar att inte heller någon i den här debatten kräver att företag ska bojkotta vare sig Vitryssland eller Uzbekistan. Jag tror att det är en bra utgångspunkt. I stället handlar det om ansvarsfullt uppträdande.