Anti Avsan (M):
Jag tackar för svaret. I ett rättssamhälle, som är ett tryggt samhälle som håller ihop, är en av grunderna ett rättsväsen som agerar mot brottslighet och kränkningar av människors integritet och egendom. I ett rättssamhälle kan brottslighet aldrig tolereras.
Rättsväsendet måste vara starkt och ha medborgarnas förtroende, och polisen får aldrig ge vika och inte heller låta bli att ingripa när brott begås eller när någons egendom, som i detta fall, olagligen ockuperas av andra. Enligt Aftonbladet var det dock just detta som hände under några dagar i maj då en bonde i Sollentuna fick se sin gård invaderas och intas av ett hundratal personer.
Personerna slog sig ned med sina husvagnar och begick enligt uppgift ett antal olagliga handlingar. Bland annat bestod handlingarna av - uttryckt i vanliga ordalag - vandalisering och hot. Detta är naturligtvis oacceptabelt. Enligt uppgift tog det tre dygn innan polisen reagerade och kom till platsen.
Den förklaring som den drabbade fick var att polisen i Stockholm under den tiden hade varit mycket hårt ansträngd, bland annat på grund av att mycket tid och kraft hade gått åt till att bevaka finalen i Eurovision Song Contest, som just då arrangerades. Att svensk polis är hårt ansträngd och står inför stora utmaningar framöver har stått klart under lång tid.
Ibland - eller rättare sagt förhållandevis ofta - är det också så att stora arrangemang kräver extra bevakning från polisens sida. Särskilt tydligt är detta i Stockholm. Däremot är det fullständigt oacceptabelt om polisens resurser urholkas eller används så att man inte kan ingripa mot pågående brott. Det försvagar förtroendet för rättsväsendet i stort, och i synnerhet för polisen, och innebär att enskilda människor kommer i kläm.
I detta fall var det, som jag har nämnt, en fråga om en situation där en enskild medborgare anmälde ett pågående brott. Enligt uppgift valde dock polisen att inte ingripa eller ens bege sig till platsen för att bedöma situationen. Detta ska också sättas i relation till att vi ofta får uppgifter om att enskilda människor och näringsidkare runt om i landet avstår från att po-lisanmäla brott eftersom de tycker att det känns hopplöst att vända sig till polisen.
I bilden ingår också uppfattningen att en polisanmälan ändå inte leder till något resultat i form av åtgärder från polisens sida. Vi moderater anser att människor i Sverige måste kunna lita på att polisen kommer och ingriper mot pågående brott. Det är en mycket grundläggande förutsättning för att medborgarna ska kunna känna sig trygga. Att vänta under tre dagar på att polisen ska reagera mot ett pågående brott är fullständigt oacceptabelt.
Under alliansregeringen genomfördes stora satsningar på fler poliser. Befolkningsökningen och samhällsutvecklingen gör att det nu behövs dels ännu fler poliser för att utreda och bekämpa brott, dels förändringar i polisens förhållningssätt och attityder till sitt arbete - och detta kanske främst på en strukturell nivå.
Den första meningen i det som är det egentliga svaret från inrikesministern är en omskrivning av § 1 i polislagen och handlar om hur det borde vara på ett övergripande plan. Anledningen till min interpellation är dock hur det förhåller sig i verkligheten här och nu och på en mängd olika platser i hela Sverige.
Jag tycker för egen del också att inrikesministerns svar på det som är den egentliga övergripande frågan i min interpellation verkligen är ett understatement: "Det är generellt sett inte acceptabelt att det tar flera dygn innan polisen ingriper mot pågående brottslighet". Jag utelämnade ordet "ordningsstörningar" eftersom vi talar om pågående brottslighet. Jag undrar: Vilka åtgärder tänker inrikesministern vidta för att göra polisen bättre fungerande?