Gunilla Carlsson (M):
Jag sade att jag inte skulle kommentera länderna så mycket. Låt mig ändå säga att när Sverige nu har ett samarbete med exempelvis Laos är de övergripande målen, såsom de hitintills är skrivna, för det första att stärka Laos förutsättningar för att långsiktigt och hållbart minska fattigdomen och för det andra att främja och stärka förutsättningar för demokrati, rättsäkerhet och respekt för mänskliga rättigheter.
Volymen till Laos uppgår till ungefär 150 miljoner kronor per år. Det är precis som Birgitta Ohlsson säger. Utvecklingen går inte åt rätt håll och såsom vi skulle vilja se den. Samtidigt har vi dock möjligheter att kanske tack vare våra biståndssatsningar inleda dialoger och diskussioner och tvinga fram samtal, bland annat inom en arbetsgrupp som heter Informal Working Group on Human Rights. Den träffas några gånger per år och blir ett viktigt verktyg för Sverige att försöka påverka.
Om detta är rätt och riktigt är bland annat sådant som vi nu måste diskutera igenom. Hur ska vi se till att ett bra svenskt utvecklingssamarbete ska kunna formuleras? Jag tror inte att jag behöver säga att ett bra borgerligt svenskt utvecklingssamarbete behöver formuleras, utan ett svenskt. Jag tror att det finns gemensamma värderingar och idéer när det gäller detta och om hur vi måste se till att det svenska utvecklingssamarbetet fokuseras bättre och även hur vi åstadkommer de rätta beteendena i vår värld.
Vi är ju så ömsesidigt beroende av varandra. Jag välkomnar det som Alf Svensson tar upp och som just indikerar ett bredare perspektiv på utvecklingssamarbete. Jag är själv angelägen om att vi så snart som möjligt ska kunna upprätta en ambassad i Minsk i Vitryssland. Vi har ju tyvärr diktaturer ännu närmare inpå vår husknut än Laos och Vietnam.
Om vi skulle ha en ambassad i Minsk skulle den inte ägna sig så mycket åt att diskutera stat till stat, utan framför allt åt att understödja en mängd människorättsaktivister, demokratikämpar och även miljöaktivister i Vitryssland. På så sätt skulle man kanske kunna bidra till regimförändringar. Det är ett sätt som jag tror att vi ska använda utvecklingsbiståndet på. Ett demokratiskt och utvecklat Vitryssland ligger i vårt intresse.
Men det är också vårt sätt att visa solidaritet, och det är definitivt ett effektivt sätt att jobba med fattigdomsbekämpning. Vad gäller Birgitta Ohlssons krav på att vi ska jobba mer med indikatorer tror jag också att det är helt rätt. Vi måste bli mycket duktigare på att redovisa, även till riksdagen, hur det svenska utvecklingssamarbetet och länderavtalen bygger på indikatorer. Jag tror att det ska vara både indikatorer som visar vartåt man strävar och den här typen av repressaliesystem - om vi får kalla dem så för enkelhetens skull i debatten, herr talman.
Där visar man också att om vi ser att vissa saker börjar ta plats så kommer vi inte att vara lika vänliga när det gäller att använda svenska skattebetalares pengar. Det har bland andra EU men också den brittiska biståndsmyndigheten jobbat med. Sådana saker håller vi som sagt på att titta på i syfte att utveckla och förbättra det svenska utvecklingssamarbetet i riktning mot bland annat mer av demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstater i världen.