Pål Jonson (M):
Den strategiska kompassen är naturligtvis ett viktigt dokument, eftersom den ska inrikta och dimensionera mycket av EU:s militära samarbete. Det är skälet till att Moderaterna i utrikesutskottet tagit initiativ till att arrangera en hearing där vi bjuder in säkerhetspolitiska experter och forskare som får ge sin bild av den strategiska kompassen.
Det är också skälet till att vi kommer att begära en överläggning om den strategiska kompassen innan den ska slutbehandlas i mars. Det vore naturligtvis en styrka, fru talman, om en enig riksdag skulle kunna ställa sig bakom en gemensam svensk linje i den här frågan. Men djävulen sitter som ofta i detaljerna. Det är just därför det är viktigt att vi har den här diskussionen och debatten. Regeringen säger i svaret att det är bra att EU ser över sin militära snabbinsatsstyrka.
Det är lätt att ha sympati för den ståndpunkten. EU har haft två stridsgrupper som med kort varsel ska kunna sättas in i olika krishärdar, men problemet är att dessa stridsgrupper aldrig har använts. Frågan är om något ska ersätta dessa stridsgrupper eller inte.
Nu finns det krafter inom EU som i stället vill upprätta en snabbinsatsstyrka av en brigads storlek, det vill säga 5 000 man, som EU ska ha till sitt förfogande, alltså dubbelt så många soldater som i EU:s stridsgrupper. Regeringen har tidigare varit tydlig med att man inte välkomnar en sådan stående snabbinsatsstyrka, och jag skulle vara tacksam om regeringen kunde bekräfta att så fortfarande är fallet.
Det finns även förslag inom EU om att EU ska börja genomföra egna militära övningar och bygga upp egna högkvarter och ledningsstrukturer. Det finns också tankar på att EU ska börja öva för olika scenarier kopplat till ett gemensamt försvar och även det som heter artikel 42.7 om de gemensamma försvarsförpliktelserna. Det är ett stort steg att ta.
Tidigare har grunden varit att EU inte ska duplicera eller kopiera de uppgifter som Nato har, och jag tror att det är en klok rågång. EU bör i stället fokusera där man har ett så kallat added value och verkligen kan bidra till Europas säkerhet.
EU är ju mycket bättre rustat i flera avseenden än till exempel Nato när det kommer till att hantera kopplingen mellan intern och extern säkerhet. Man har kompetens på det straffrättsliga området och kompetens att bekämpa internationell terrorism och internationell brottslighet. En samverkan mellan intern och extern säkerhet vore det alltså alldeles utmärkt om EU fokuserade på, inte minst eftersom EU också har en stor verktygslåda för att genomföra olika krishanteringsinsatser.
Fru talman! Utrikesministern säger också att Sverige verkar för att det ryska agerandet ska beskrivas på ett tillfredsställande sätt. Vad ett tillfredsställande sätt innebär beror lite grann på vem inom unionen man frågar. Riktar man frågan till Cypern får man en uppfattning om vilken Rysslandspolitik EU har, och frågar man Sverige får man en annan. EU har sedan 2016 lutat sig mot fem principer för sin Rysslandspolitik.
Min bedömning är att dessa principer bör ses över i ljuset av det allvarliga ryska agerandet och det hot mot den europeiska säkerhetsordningen som Ryssland numera utgör, genom både den militära styrkeuppbyggnaden utmed Ukrainas gräns och de orimliga kraven om en ny europeisk säkerhetsordning där andra länder inte själva får avgöra sina säkerhetspolitiska vägval. Fru talman!
Jag tror att det viktigt att den strategiska kompassen tar intryck av detta och att det formuleras skrivningar med tydlig kritik mot det ryska agerandet och hotet mot den europeiska säkerhetsordningen.