Åsa Westlund (S):
Jag yrkar förstås bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga motioner. Vår energipolitik bygger på tre fundament: leveranssäkerhet, konkurrenskraft och låg inverkan på miljö och klimat. Jobben och välfärden i Sverige är beroende av en god och tillförlitlig tillgång till el till konkurrenskraftiga priser. Vår möjlighet att klara klimatet och miljön är beroende av att vi ställer om till ett mer hållbart energisystem.
Den omställningen är i sin tur en förutsättning för vår konkurrenskraft och vår möjlighet att utveckla och behålla välfärd och jobb i Sverige. Vårt utgångsläge är gott. Sverige har bättre förutsättningar än de allra flesta för att bygga ut förnybar energi genom vår goda tillgång till vatten, vind och skog. Därför har vi också goda möjligheter att på sikt uppfylla den ambition som samarbetsregeringen har om 100 procent förnybar energi.
Sverige ska vara ett föregångsland och visa att tydliga klimat- och energipolitiska mål tillsammans med konkreta styrmedel ger långsiktigt stabila förutsättningar för en snabb väg ut ur fossilsamhället. Den sittande regeringen har högre ambitioner vad gäller förnybar energi än den förra. Regeringens ambitionshöjning innebär att Sverige till 2020 ska finansiera en utbyggnad på 30 terawattimmar ny förnybar elproduktion jämfört med 2002.
Det är därför vi nu har regeringens proposition om en ambitionshöjning i elcertifikatssystemet på bordet. Ambitionshöjningen genomförs i anslutning till den justering av kvotkurvan som görs med anledning av kontrollstation 2015. Elcertifikatssystemet, som från början infördes av Socialdemokraterna, Centerpartiet och Vänsterpartiet, har visat sig fungera bra.
Med de framgångar som systemet har haft i form av ökad mängd förnybar energi har med tiden också fler partier sett fördelarna med systemet, och numera finns det ett brett stöd för systemet som sådant. Det välkomnar jag. I jämförelse med många andra stödsystem för förnybar energi i vår omvärld har vårt system varit föredömligt kostnadseffektivt och teknikneutralt.
Sverige är exempelvis det land som installerade mest vindkraft efter Tyskland och Storbritannien förra året, trots betydligt lägre stödnivåer. Med andra ord: De svenska förbrukarna och hushållen betalar jämfört med övriga Europa lite för de förnybara kilowattimmarna. Men inget system är förstås perfekt, inte heller elcertifikatssystemet.
Regeringen beskriver därför i propositionen hur marknadens aktörer ska få bättre information via Energimyndigheten om utvecklingen på marknaden, och man vill också tidigarelägga nästa kontrollstation. När den förra regeringen skapade ett gemensamt system för elcertifikat med Norge välkomnade vi det. Men vi ansåg redan då att ambitionsnivån för förnybart var för låg.
Sverige kan mer, och utvecklingen sedan dess har gjort oss än mer övertygade om att det går att få fram mer förnybart fram till 2020 än vad den förra regeringen ville. Jag välkomnar att en majoritet i riksdagen ger sitt stöd till den här ambitionshöjningen. Väljarna har i val gett sitt stöd till partier som vill se mer förnybar energi, och nu kan vi över blockgränsen se till att det blir verklighet.
Det skapar också en stabil grund för dem som nu står beredda att investera i mer förnybar energi. Centerpartiet är värt en eloge för att man nu vågar göra detta, vilket jag också tror att deras väljare förväntar sig. Med detta sagt vill jag komma in på att energimarknaden i dag genomgår stora förändringar. En av de största förändringarna är att priset för att producera ny förnybar el har sjunkit drastiskt.
Men ännu behövs ett stöd för att utbyggnaden av förnybar elproduktion ska kunna fortsätta i hög takt. Det är viktigt att öka utbyggnaden av den förnybara energiproduktionen redan nu, så att Sverige är bättre rustat inför en situation med försämrad kraftbalans.
En annan viktig aspekt på mer förnybart är att det elproduktionssystem vi har i dag ytterligare diversifieras och därmed bidrar till ökad försörjningstrygghet. Elproduktionen i Sverige i dag är starkt beroende av kärnkraft och vattenkraft.
Det innebär att när tillgängligheten i kärnkraftsanläggningar är låg eller när det är torrår finns det ett behov av annan elproduktion, och där kan den förnybara elproduktion som drivs fram genom elcertifikatssystemet spela en viktig roll. Det har tidigare här förts fram synpunkter på att denna och andra förändringar på energiområdet inte borde genomföras nu utan behandlas i Energikommissionen.
Det är förstås en argumentation som syftar till att det inte ska bli några satsningar på förnybart före 2025. Det är ju det som är syftet med Energikommissionen. Fokus ligger på att vi har en elförsörjning efter 2025-2030 som är trygg och så vidare.
Det är, som jag redan har tagit upp, viktigt att öka utbyggnaden av den förnybara energiproduktionen redan nu, så att Sverige är bättre rustat inför en situation med försämrad kraftbalans. Sådana åtgärder kan inte vänta.
Dessutom är det viktigt att man gör dessa förändringar i anslutning till den kontrollstation som vi har 2015 eftersom det är en större förändring och aktörerna i rimlig tid måste få klart för sig vilka förutsättningar som gäller fram till målåret 2020. Det har också förts fram att en ökad ambition för förnybart bidrar till att pressa redan låga priser. Men det är nog viktigt att komma ihåg att skilja på äpplen och päron i det här sammanhanget.
De förändringar som regeringen nu gör med ambitionshöjningen i elcertifikatssystemet och förändringen av effektskatten har en marginell påverkan på till exempel kärnkraftens lönsamhet. Det handlar om ett par öre och ska förstås i den här diskussionen jämföras med att priset har sjunkit med 25 öre samtidigt som säkerhetskraven efter Fukushima med rätta också har höjts kraftigt.
För att ambitionshöjningen ska kunna börja gälla måste också ett avtal med Norge godkännas. För att det ska kunna börja gälla krävs att Sverige justerar skatterna på förnybart på det sätt som regeringen har föreslagit i budgetpropositionen 2016. Men redan under alliansregeringen kom en utredning fram till att det inte är förenligt med EU:s regler att ha kvar skatteundantaget för energi från vind och sol.
De förändringar som regeringen har lagt fram nu skapar långsiktiga spelregler som gör att vi med säkerhet följer EU:s statsstödsregler, vilket är betydelsefullt eftersom producenterna annars riskerar att bli återbetalningsskyldiga. Avslutningsvis: Jag tycker att det som nu sker med utvecklingen av det förnybara är enormt positivt, både för att jag gillar förnybart och för att jag gillar produktionsutveckling och innovationer.
Sverige som land har oerhört mycket att vinna på att ligga i framkant i allt som rör grön omställning. För är det något vi vet, så är det att efterfrågan på ny grön teknik världen över kommer att öka. Om vi ska klara Sveriges konkurrenskraft, och därmed jobben och välfärden, måste vi som land fortsätta investera i ny grön teknik. Därför yrkar jag bifall till utskottets förslag.