Jan Björklund (L):
Det är oerhört vilken kritik jag får för denna regel. Sanningen är att det är exakt samma regel som denna regering föreslår som den gamla socialdemokratiska regeringen har haft sedan 1985 års skollag. Under alla de tolv år ni satt i regering var det exakt samma regel som den som vi nu föreslår. Men nu är ni kritiska i opposition. Varför ändrade ni inte regeln när ni satt i regering? Jag vet varför ni inte ändrade den. Utöver allt det ni säger finns det en liten detalj som ni inte nämnde.
Ska man införa en rätt på det ni säger kostar det en halv miljard kronor om året. Det kostade knappt 400 miljoner när Skollagskommittén gjorde beräkningen, men den beräkningen är tio år gammal. Bedömningen är att det i dag kostar uppåt en halv miljard, mellan 400 och 500 miljoner - om året. Den detaljen glömde ni att nämna. I det budgetförslag som Socialdemokraterna har lämnat till riksdagen för nästa år är det bara 20 procent av den summan som är täckt.
Det ni står och säger saknar täckning i era budgetförslag. Det är klart att det går att kritisera mig för att inte alla barn får vara på nattis, men i ert eget partis budgetförslag finns det inga sådana förslag, inte tillnärmelsevis. Ni kan stå och säga hur mycket som helst att ni ska lägga förslag i riksdagen om nya paragrafer. Det kan ni väl göra, men pengarna måste på bordet.
Det kostar pengar om man ska ha förskollärare anställda på natten. Peter Hultqvist gör en stor sak av att det står att förskola inte ska tillhandahållas på natten. Då måste vi reda ut begreppen lite. Det vi diskuterar måste väl ändå vara barnomsorg på natten, inte förskola, den läroplansstyrda verksamheten med undervisning. Nattetid handlar det om att barnen i allt väsentligt ska sova med någon vuxen närvarande.
Det är väl inte den läroplansstyrda verksamheten vi talar om då. Så fungerar inte läroplanen i mitt skolväsen i alla fall. Det är väl barnomsorg vi talar om. Peter Hultqvist gjorde en stor sak av att det stod att förskola inte ska erbjudas, men det är klart att det är barnomsorg vi talar om nu, att man ska ha tillsyn för barnen. Då är regeln den som den gamla regeringen hade och som vi föreslår. Vi förstärker det något i skrivningarna.
Man ska ha rätt till en individuell prövning, men det finns ingen rätt att till sist få nattis om kommunen prövar det och säger nej. Man kan inte gå till domstol efteråt. I det exempel som Carina Adolfsson Elgestam tar upp skulle inte ens med den mest långtgående rättighetslagstiftning Ellens och Albins föräldrar få rätt till nattis.
Om man är ett gift par och, om jag förstod det rätt, kvinnan jobbar i vården kommer även med en rättighetslagstiftning - om man inför det och lägger en halv miljard - kommunen att säga till den familjen att hon faktiskt får be sin arbetsgivare att flytta arbetstiden till dagtid. Ska man tillgodose Carina Adolfsson Elgestams exempel med rätt till nattis talar vi om många miljarder i kostnad.
Det är inte som med allmän förskola att alla har rätt till det. Man skulle kunna ha en bestämmelse i skollagen om att man har rätt till det efter en mycket sträng prövning när man har uttömt alla andra möjligheter med att flytta sin arbetstid och med morfar och farmor och allt vad det är. När inget sådant fungerar skulle man kunna få rätt till det. Men även då kostar det en halv miljard om året, och ni avsätter 100 miljoner i er budget.
Er kritik mot mig skulle vara lite mer trovärdig om det fanns en tillstymmelse till förslag i ert eget partis budget som tillgodoser det ni säger med den höga retoriken.