KBLab/rixvox huggingface dataset:
Hans Eklind (KD):
Skillnaden mellan Paula Bieler och mig är att jag tror att det är fullt möjligt att ha en migrationspolitik där vi ger rätten för de familjer som splittrats att återförenas här i Sverige om det inte går att återförenas i hemlandet. Jag tror dessutom att det är välgörande för oss om vi ska lyckas med den integrationsutmaning som jag pekade på i mitt anförande, nämligen den skuld vi har att betala.
Att låta familjer återförenas menar jag är en väldigt viktig integrationsåtgärd om vi ska få det att fungera. Om exempelvis jag som pappa har skilts från min fru och mina barn kanske det inte är detta med svenska språkets grammatik och ord eller hur vår kultur fungerar och vilka värderingar som finns här som ligger överst på min agenda. Oron för min fru och mina barn kommer hela tiden att vara prioriterad.
Jag tror att en familjeåterförening kan hjälpa till att ge Sverige en bättre integration. Där har det brustit. Sedan var jag tydlig, tycker jag själv, med att vi måste - och vi kristdemokrater vill medverka till det - hitta de verktyg och de åtgärder som krävs så att vi får ned söktrycket. Vi kan inte fortsätta att ta emot så här många människor om vi inte förmår integrera.
Jag brukar säga att migrationspolitiken måste ta hänsyn till förmågan att integrera människor. Jag misstänker att det är andra saker än kanske enbart det lagstiftningsmässiga som vi måste kika på. Hur man kvalificerar sig till välfärdssystemen nämnde jag exempelvis i mitt anförande. Jag tror att det, om vi kan göra det annorlunda, är en sådan faktor som vi på allvar måste kika på. Jag nöjer mig med att svara som så.
Men familjeåterförening finns i den proposition som har lagts fram och som vi dag har att behandla och besluta om. Den är vi kristdemokrater för. Familjer ska hållas ihop.
Hans Eklind (KD):
Den proposition vi har här i dag innebär ju att även alternativt skyddsbehövande ges rätt till familjeåterförening. Detta välkomnar vi kristdemokrater. Som jag sa i meningsutbytet med Paula Bieler och i mitt tal tror jag att den stora fråga som vi tillsammans verkligen måste ta itu med är hur vi ska få till en bättre integration i Sverige.
Vi har en integrationsskuld att betala av, och jag menar bestämt att det är lättare för en person att integreras i det svenska samhället om vederbörande inte har att oroa sig för hur det är med barnen, den äkta hälften eller vem det nu handlar om.
Jag tycker att möjligheten till familjeåterförening spelar väl in i vår ambition som kristdemokrater att se till att vi har ett samhälle där vi lever med varandra, inte bredvid varandra. Maria ställde en rad frågor, men jag hävdar fortfarande att vi absolut inte kan ha regler som helt avviker från vår omvärld.
Rätten till familjeåterförening för alternativt skyddsbehövande är dock icke ett sådant fall. Majoriteten i EU har redan denna rätt, och vi ansluter oss egentligen till en majoritet. Det är ju inte denna fråga som gör att vi sticker ut. För några månader sedan kom en rapport som visade att när Sverige år 2013 gick från temporära uppehållstillstånd till permanenta uppehållstillstånd för personer från Syrien hände något. Då stack vi ut.
Vi var ensamma om att göra denna justering, och vi såg att söktrycket när det gäller just Sverige ökade i det läget. Men frågan om alternativt skyddsbehövande är icke en sådan fråga.
Hans Eklind (KD):
Jag har i och för sig redan varit inne och snuddat vid svaret ett par gånger. Ett av de svar som jag tror är rimligt att ge är att vi måste se över våra välfärdssystem om vi ska få ned den volym som söker sig till Sverige, jämfört med de övriga nordiska länderna.
Det är inte hur utlänningslagen är stipulerad som gör att det finns skillnader mellan de nordiska länderna, exempelvis Finland och Sverige, utan dessa två länder har ändå helt olika söktryck. Det beror på en rad olika saker, men en sak som har påvisats för mig är tillgången till välfärdssystemen. Det här bör ses över i Sverige, och det är vi beredda att göra.
Vi är beredda att göra en rad olika saker, men vi ska inte fastna i bara den delen. Det handlar också om dem som kommer hit, och det vet jag att Maria och jag är helt överens om. Vi ska ha exempelvis inträdesjobb som liknar någon form av lärlingsyrken, vi ska ha en tvåårig yrkesskola med examen och vi ska ha en obligatorisk språkförskola för barn som kommer hit.
Det finns många olika åtgärder och verktyg som vi i Sveriges riksdag måste enas kring om vi ska lyckas med detta. Något som jag tror är viktigt och som jag gärna vill avsluta med är att vi kristdemokrater vill få ned söktrycket till Sverige. Det är absolut så. Det är viktigt att vi ser att detta är ett sätt för oss att under raden av år framöver se till att vi klarar integrationsutmaningen på ett bra sätt.
Vi har brister i bostäder och så vidare som vi måste rätta till, och det kommer att ta tid. Det är också viktigt, när jag nu får chansen att avsluta, att vi säkerställer rättssäkerheten. Vi kristdemokrater slåss för en inspektion för migrationsfrågor just därför att det är en komplex materia vi har just nu, så att människor som får ett ja eller ett nej inte får detta på oriktiga grunder.
Hans Eklind (KD):
Ledamoten Ling undrar över Kristdemokraternas tanke att försöka få ned söktrycket till Sverige till en genomsnittlig nordisk nivå och hur det ska gå till. Sedan hoppar ledamoten rätt in i Danmark och undrar om det är så vi vill gå till väga.
Kristdemokraterna har uppfattningen att det viktigaste som finns i Sverige just nu är att vi får till den parlamentariska kommittén så att vi kan få fram långsiktigt hållbara, gärna breda, överenskommelser.
Inför det arbetet vill vi bekänna färg genom att säga vi vill ha en migrationslagstiftning som gör att vi får ned söktrycket ordentligt.
Min förhoppning är att vi ska kunna komma överens om vilka åtgärder vi finner mest lämpliga för att nå det målet, och jag hoppas verkligen att även Miljöpartiet ser den skuld som finns att betala. Vi har inte lyckats med integrationen i Sverige.
Att då fortsätta ta emot samma volymer som tidigare menar åtminstone vi kristdemokrater är icke möjligt. I stället måste vi nu se att den stora politiska frågan som pockar på ett svar är hur vi ska få till en migrationslagstiftning som fungerar över tid och som är förutsägbar och rättssäker, och här tror jag att Miljöpartiet är med på vagnen.
Det är dock precis lika viktigt att vi även ser över volymerna, för jag menar att den stora politiska utmaningen under en rad år framöver är att se till att utanförskap och parallellsamhällen inte får fortsätta breda ut sig. Vi ska leva med och inte bredvid varandra i Sverige, och därför måste vi göra någonting åt söktrycket till Sverige.
Hans Eklind (KD):
Om man tittar på Sveriges och Finlands utlänningslagar ser man att de inte lever helt olika liv utan tvärtom påminner väldigt mycket om varandra. Ändå ser vi att söktrycket till dessa två länder ser helt olika ut, och då är frågan naturligtvis vad det kan bero på. I den parlamentariska kommittén ska vi titta internationellt för att kanske komma underfund med och få lite mer säkerhet i vad det är som skiljer.
En av de saker som skiljer mellan Finland och Sverige är dock att man i Finland inte har hållit på och fixat till ett lapptäcke med undantag och tillfälliga lagar, utan de lagar man har gäller. Det gör mig ytterligare intresserad av att denna parlamentariska kommitté verkligen ska lyckas i sitt uppdrag, så att vi får till stånd en lagstiftning i Sverige som håller över tid.
Jag tror att det också skulle se till att de spelregler som gäller i Sverige blir tydliga och att vi låter ett ja vara ett ja och ett nej vara ett nej. Kritiken mot gymnasielagen kvarstår från kristdemokratisk sida, för där var det inte asylskälen som var avgörande för huruvida man skulle få stanna kvar i Sverige och få en ny chans eller inte.
Det bärande skälet till att vi kristdemokrater nu har signalerat hur vi anser att framtidens migrationspolitik ska utformas är dock att vi måste få ned söktrycket. Vi måste få ned de volymer som kommer till Sverige, och det av det enkla skälet att vi måste ta itu med integrationsproblemen i Sverige. Det är avgjort det viktigaste vi har att göra i denna kammare, menar jag.
Jag tror också - det är min bestämda uppfattning - att det inte är de människor som ropar efter de mest generösa reglerna som är bäst på att inför framtiden ta fram en hållbar migrationspolitik. I dag måste vi nog ha en lite mer stram syn på det hela, för att i framtiden kunna ge de människor som söker sig till Sverige en fristad här.
Hans Eklind (KD):
Jag vill tacka migrationsministern för anförandet. När direktiven för kommittén presenterades i fredags var jag inte riktigt uppmärksam eftersom jag och ministerns partikollega Rikard Larsson gjorde oss redo att cykla Vättern runt. Nu gick det bra, så vi kom i mål sent på lördagen. På söndagen hade jag därför möjlighet att kika på vad som står i direktiven.
Jag hittade ingenting om att man ska titta på de sociala välfärdssystemen och vill därför fråga ministern varför de inte finns med bland direktiven. Följdfrågan blir om ministern menar att rätten till olika bidrag och sociala ersättningar inte har haft betydelse för det söktryck som Sverige har upplevt. Förhoppningsvis behöver vi inte uppleva det igen, men vi kan komma att göra det.
Min fråga är helt enkelt: Varför fanns inte de sociala välfärdssystemen med bland de direktiv som ministern presenterade i fredags?
Hans Eklind (KD):
Jag får tacka ministern för svaret. Men frågan ställs mer utifrån en internationell kontext. Vi måste kika på våra välfärdssystem och rätten till dem utifrån hur det ser ut i andra länder.
Jag tror att vi i Sverige, inte minst nu när EU inte har en gemensam migrationspolitik, måste vara medvetna om att det sätt på vilket vi utformar saker och ting här i Sverige får betydelse för söktrycket. Ministern nämnde i sitt tal att 20 procent av arbetskraften i dag är utrikes födda. Även om ministern lät nöjd med det tror jag inte att han är helt nöjd. Jag gissar att han nog vill bättra på den siffran ytterligare.
Det finns fortfarande ett avstånd mellan inrikes och utrikes födda när det gäller att vara en del av arbetskraften. Här finns det alltså arbete kvar att göra. Just välfärdssystemen kan också ha betydelse som incitament för att snabbt komma ut i arbete.
Jag tycker ändå att ett av många verktyg som vi kan lyfta upp i en sådan kommitté är de nyanländas rätt till välfärdssystemen och kanske till delar av välfärdssystemen. Oavsett om vi har olika åsikter som ingångsvärde tror jag att en sådan analys och ett sådant samtal är viktiga om vi ska skapa en långsiktigt hållbar migrationspolitik.
Hans Eklind (KD):
Tack, Fredrik, för frågan! Hade du lyssnat på mitt anförande hade du hört att jag tydligt sa att vi har stått upp och fortsatt kommer att stå upp för familjeåterföreningen. Det är en viktig fråga för oss kristdemokrater. Svaret är ja, vi kommer fortsatt att driva kravet om familjeåterförening. Det ska vi göra i de samtal vi ska föra. Jag påpekade i mitt anförande att vi måste ha någonting som kommer efter denna tillfälliga lag.
När den ska ersättas av någonting nytt vill vi kristdemokrater se att familjeåterföreningen finns med och att det också gäller dem som får tillfälligt uppehållstillstånd. Svaret är ja.
Hans Eklind (KD):
Det är intressant, Fredrik, att du står och säger som du gör av det enkla skälet att jag tittade i er budget. Det finns inte en krona avsatt för familjeåterförening i Liberalernas budgetalternativ. Det förslag som vi nu har med Moderaterna är att den tillfälliga lag som vi nu har ska ersättas av en permanent lag. Då är mitt besked till dig och till alla följande: Kristdemokraternas besked har tidigare varit att vi driver detta, och vi kommer fortsatt driva det. Vi vill se att familjeåterföreningen finns med.
Inte minst gäller det vad jag tog upp i mitt anförande om att spelreglerna för det ändrades lite grann den 14 november. Det är svårare att hävda att hållningen att familjeåterförening i den form som du och jag argumenterar för inte ska finnas. Det strider nämligen mot konventioner - Europakonventionen och barnkonventionen. Jag menar att förutsättningarna för att vi ska få igenom familjeåterförening som du och jag vill nu rimligen har ökat.
Hans Eklind (KD):
Det ska vara lätt att göra rätt. I ett regeringsbeslut från december 2011 heter det: "Regeringen uppdrar åt Försäkringskassan att identifiera förenklingar av betydelse för den praktiska hanteringen av ärenden, både från medborgarnas och myndighetens perspektiv i syfte att göra det lättare att göra rätt."
Alliansen har gett uttryck för att de detaljregler som inte behövs ska tas bort. Många föräldrar - jag är en av dem - har helt ärligt svårt att förstå föräldraförsäkringen i alla dess olika delar. Om vi därtill konstaterar att de detaljregler som finns dessutom skapar onödiga administrativa krav på föräldrarna är de åtgärder som ser till att dessa tas bort mer än välkomna.
Just krånglet gör inte bara att man riskerar att göra fel utan också i flera fall att man avstår från förmåner som man har rätt till. Dessa regelförenklingar är på många sätt en vinn-vinnsituation. Försäkringskassans arbete förenklas nu, och därmed kan mer tid läggas på annat, samtidigt som det för den enskilde blir lättare att göra rätt.
Det torde också kunna leda till att det allt svagare förtroendet nu kan förbättras. Fru talman! I dagarna nåddes vi av uppgiften att endast i år har 43 miljoner kronor krävts tillbaka från föräldrar som antingen har gjort fel eller fuskat med vab, vård av sjukt barn. Detta är en dramatisk ökning i jämförelse med i fjol, och det har pågått under en längre tid.
Det bygger på att Försäkringskassan nu gör fler kontroller. Bidragsfusk är något verkligt allvarligt. Att missbruk och fusk måste åtgärdas förstår vi alla, för det handlar om att värna förtroendet för vårt välfärdssystem. Annars riskerar det ytterst att drabba dem som är i verkligt behov av stöd.
Om vi vill förenkla för småbarnsföräldrar att vara småbarnsföräldrar samtidigt som vi säkerställer att missbruk och fusk stävjas och förhindras är detta en fin proposition att lägga på riksdagens bord. Jag yrkar bifall till den.
Hans Eklind (KD):
Jag yrkar bifall till utskottets förslag om ett tillkännagivande. Bakgrunden till debatten är Riksrevisionens granskning av sjukskrivningsprocessen som pekar på att det finns en osaklig skillnad i sjukfrånvaro mellan kvinnor och män med lindrig eller medelsvår psykisk ohälsa.
Granskningen visar att den osakliga skillnaden är särskilt tydlig bland patienter som är 31-40 år, som inte har barn, som är högutbildade, som har en relativt hög inkomst och som företrädesvis arbetar i mansdominerade branscher.
Det finns däremot inget i resultatet som tyder på att skillnaden kan förklaras av att kvinnor har sämre hälsa än män eller att män och kvinnor jobbar i olika yrken eller branscher. Den här granskningen besvarar dock inte frågan om de osakliga skillnaderna beror på att kvinnor sjukskrivs mer eller män mindre än vad sjukförsäkringens regelverk medger.
En tanke som dock framförs som en möjlig förklaring skulle vara att kvinnor i genomsnitt är mer öppna för sjukskrivning än män. En annan som hörts är att kvinnor mer än män söker vård i förebyggande syfte. Forskning finns som visar på att kvinnors sjukfrånvaro ökar i förhållande till mäns i samband med familjebildning.
Riksrevisionens rapport om jämställd sjukfrånvaro Däremot har nu Riksrevisionen rekommenderat regeringen att ge Försäkringskassan i uppdrag att återkommande följa upp läkarintygsskrivande för män och kvinnor på olika vårdgivarenheter. Tanken med det är givetvis att man ska kunna upptäcka om det finns systematiska skillnader med koppling till kön och olika diagnoser. Detta menar vi kristdemokrater är en kunskapsinhämtning som behöver göras.
Vi har därför i vår följdmotion yrkat på det, och här har vi en majoritet i utskottet som tycker på det viset. Fru talman! Den här debatten i dag har givit ett väldigt tydligt besked om att det finns en bred politisk enighet bland oss att vi ska ha en likformig bedömning av de försäkrades rätt till ersättning utifrån hälso- och sjukvårdens bedömningar av kvinnors och mäns arbetsförmåga. Därom är vi absolut inte oense.
Vi kristdemokrater kan aldrig acceptera skillnader utifrån könstillhörighet. Vi menar dock att en bättre uppföljning och analys av läkarintygen kan ge oss den kunskap som efterlyses. På så vis kan vi också se till att vi kan reda ut hur vi bäst kommer till rätta med den osaklighet som finns.
Som en effekt av uppföljningen kommer vi också att kunna minska osäkerheten i bedömningen av patientens arbetsförmåga och samtidigt stärka hälso- och sjukvårdens drivkrafter att utfärda läkarintyg av hög kvalitet. Just detta att få till läkarintyg med hög kvalitet är avgörande för att komma till rätta med och minska de osakliga skillnaderna.
Utredaren hos Riksrevisionen konstaterar att kvinnor sjukskrivs mer än män trots att deras arbetsförmåga är densamma, men kommer också till slutsatsen att det saknas säkra förklaringar till varför det är så. Utskottet förslag till beslut här i dag är att bidra till att skapa mer kunskap om varför det finns en osaklighet.
Därför yrkar jag bifall till utskottets förslag.
Hans Eklind (KD):
Vi kristdemokrater har en rad reservationer på området, men för att spara tid yrkar jag bifall enbart till reservation nr 4. I dessa tider av oro kan vi ändå glädja oss åt att vi faktiskt har en socialförsäkring som förmår att leverera även i svåra tider. Covid-19 har de senaste veckorna tvingat fram en rad förändringar inom socialförsäkringen.
Sammantaget handlar det om att bekämpa pandemin och samtidigt fortsätta ge människor en grund att stå på. Den som har feber, hosta, snuva eller ont i halsen kan och ska stanna hemma om vi ska kunna skydda våra äldre och sköra. Dessa åtgärder står dessutom en enig politisk riksdag bakom.
Vi kristdemokrater menar att socialförsäkringen ska vara obligatorisk och solidariskt finansierad via det offentliga. Det har varit en styrka i dessa tider att vi i Sverige har valt den vägen. I USA har man valt en annan väg, som innebär att mer än var fjärde industriarbetare inte får betalt om han eller hon stannar hemma på grund av sjukdom. Det gör arbetet mot pandemin så mycket svårare där. Fru talman!
För dem som inte drabbas av en stadigvarande nedsatt arbetsförmåga är det viktigt med en fungerande rehabiliteringskedja. Det ska finnas tidsgränser och fastställda avstämningspunkter som syftar till att en sjukskrivningsprocess innehåller och präglas av aktivitet, tidiga insatser och tydliga regler. Den sjukskrivne ska få en kontinuerlig kontakt med Försäkringskassan och ett tidigt individuellt stöd.
Rehabiliteringskedjan är dock inte utformad för att klara av en växande psykisk ohälsa. Ett utmattningssyndrom är något helt annat än ett brutet ben. De psykiatriska diagnoserna ökade snabbt under 2010-talet, och i dag beror hälften av alla sjukskrivningar på just sådana. Här måste vi ge Försäkringskassan bättre verktyg än dem man har att jobba med i dag. Fru talman!
Jag har i de debatter om sjukförsäkringen som har ägt rum denna mandatperiod upprepat budskapet att alla inte kan arbeta 100 procent av en heltid men att alla ska ha möjlighet att arbeta 100 procent av sin förmåga. Om vi låter arbetsförmågan, inte arbetsoförmågan, vara utgångspunkt blir behovet av mer flexibilitet tydligt.
Därför menar vi kristdemokrater att de fasta stegen i sjukpenningen, sjukersättningen och rehabiliteringspenningen som i dag är 25, 50, 75 eller 100 procent ska slopas. Det måste vara möjligt för en person att arbeta exempelvis ytterligare 10 procent, om det är där gränsen går för en framgångsrik rehabilitering. Men det går inte i dag, med de trubbiga, fasta stegen. Fru talman!
Avslutningsvis vill jag lyfta fram det förebyggande arbetet. Om vi ska lyckas i vårt arbete med att ha en socialförsäkring som även i framtiden förmår att leverera måste vi ha större fokus på det förebyggande arbetet. Det behövs därför en politik som bidrar till minskad stress och till att skapa goda förutsättningar för en förbättrad folkhälsa.
Möjligheterna för var och en att få ihop sitt unika livspussel påverkas således av den förda politiken inom en rad olika områden vid sidan av socialförsäkringen.
Hans Eklind (KD):
Jag får respektera att Rasmus Ling och Miljöpartiet inte gillar den migrationspolitik som vi kristdemokrater förordar. Den är utformad för att vi ska kunna ta itu med de problem som vi har i Sverige.
De positionsförändringar som vi har gjort gillar jag stenhårt, för de gör det möjligt för oss att ta itu med integrationen, vilket jag tror är det viktigaste om vi ska ha ett land som lever enligt den devis som jag personligen hade på min valaffisch: Vi ska leva med, inte bredvid, varandra. Jag har på något sätt lovat mig själv att jag ska försöka analysera varje enskilt förslag som läggs fram i den här kammaren, oavsett från vilket parti det kommer.
Om förslaget leder i den riktningen ska vi absolut diskutera det vidare. Jag tänker att det också är ett moget och vuxet sätt att resonera. När det gäller den humanitära skyddsgrunden sitter Rasmus Ling och jag i en kommitté som har fått i uppdrag att utreda den. Vi vet båda två att förslaget inte är färdigutrett.
Vi kristdemokrater har däremot mycket tydligt sagt att vi tycker att man ska utreda en ny humanitär skyddsgrund, för jag är helt övertygad om att Sverige, precis som en rad andra länder i Europa, behöver en ventil. Alla människor passar inte in i den mall som man annars puttar in dem i.
De människor som faller mellan stolarna och inte passar in i mallen måste vi kunna pröva enligt ventilen. Hur den humanitära skyddsgrunden kommer att se ut vet vi inte än, men vi kristdemokrater har varit med och krävt att en sådan grund ska utredas.
Hans Eklind (KD):
Som sagt: För mig är det ganska självklart. Om vi nu står upp för en asylrätt för människor som flyr för sina liv kan det också finnas andra skäl. Man kanske inte passar in i det regelverk eller de formuleringar som finns. För oss är det viktigt att vi får ned söktrycket till Sverige. Det är av det skälet vi inte använder oss av uttryck som volymmål.
För oss är det inte riktigt förenligt med det sätt som vi ser att vi måste värna asylrätten på. Därför väljer vi uttrycket söktryck i stället. Om vi ska få ned söktrycket till Sverige måste vi anpassa oss till vår omvärld. Vi måste se över de regelverk som finns. Men just i det här fallet, när det gäller den humanitära skyddsgrunden som Rasmus Ling lyfter upp, finns denna ventil i en rad andra länder.
Då menar jag att det borde vara fullt möjligt för oss att få ned söktrycket och samtidigt ha en ventil så att vi fångar upp de här.