Annika Strandhäll (S):
Vi vet att i de fall där man delar föräldraledigheten jämställt knyter barnet an till båda sina föräldrar på ett bättre sätt. Man fördelar också det obetalda hemarbetet mer jämställt i de familjerna, som en konsekvens av detta.
Kvinnors löneutveckling är också mer jämställd i de familjer som delar jämställt på föräldrapenningdagarna.
I händelse av en separation, vilket emellanåt faktiskt sker i de bästa familjer, bor barnen i de familjer där man har delat jämställt på föräldrapenningen i högre grad växelvis hos föräldrarna och har tillgång till båda.
Ska man tala om att vara ett familjeparti bör man i allra högsta grad värna en jämställd fördelning av föräldrapenningen. Jag är därför oerhört glad att kunna stå här i dag och ta steg i denna riktning.
Men jag vill också, precis som en del av de tidigare talarna, backa 41 år tillbaka i tiden, då denna ambitiösa reform infördes av modiga politiker 1974. På 70-talet genomförde vi särbeskattningen. Det var ett oerhört viktigt steg att beskatta individer i stället för familjer.
Vi genomförde världens bästa och mest generösa och jämställda föräldraförsäkring. Det var en individualiserad föräldraförsäkring med 240 dagar åt vardera föräldern.
Vi byggde också ut barnomsorgen i det här landet och gav familjerna tillgång till en generell barnomsorg, vilket var själva grunden för att kvinnor i stor utsträckning skulle kunna ta steget ut på arbetsmarknaden. Och det gjorde vi. Sverige är bland de länder i världen som har det största arbetskraftsdeltagandet bland kvinnor. Det är fantastiskt, och det är något som vi ska vara stolta över.
Det har bidragit till Sveriges framgång och till Sveriges tillväxt. Vi har inte lyckats lika bra när det gäller den goda tanken som fanns med att genomföra en flexibilitet i föräldraförsäkringen. Denna flexibilitet har inte slagit så väl ut.
Tror ni på fullt allvar att de som för 41 år sedan diskuterade detta trodde att vi 2015 skulle ha en situation där mammor alltjämt tar ut fyra av fem dagar när barnen är små?
Detta får, som många andra har påpekat, konsekvenser. Kvinnor jobbar och sliter, och de utbildar sig. I 30 år har kvinnor i Sverige varit bättre utbildade än män. Men det syns inte i lönekuverten.
Jag skulle vilja säga att det ligger i allas vårt intresse att åstadkomma en mer jämställd föräldraförsäkring. Precis som Maria Arnholm sa här tidigare är det just när familjen bildas som vi ser att löneutvecklingen för kvinnor avstannar och att karriärutvecklingen avstannar.
När det andra barnet kommer in i familjelivet slår man knut på sig. Då skjuter kvinnors sjukskrivningar i höjden. Var tredje välutbildad tjänstemannakvinna börjar arbeta deltid efter att man har bildat familj för att få ihop livet och för att orka. Trots det är kvinnor mer sjukskrivna.
Verkligheten är den att hälften av alla kvinnor som nu går i pension får mellan 5 000 och 8 000 kronor i månaden efter skatt. Kvinnor i Sverige har i genomsnitt 30 procent lägre pensioner.
Jag tror att man uppfattar att detta är ett problem som vi politiker har ett ansvar för genom att nu se till att följa upp de reformer som har lett fram till att kvinnor deltar på arbetsmarknaden och att faktiskt också genomföra de verktyg som gör att kvinnor kan nyttja sin kompetens, arbeta ett helt arbetsliv och ha sin hälsa i behåll. Och barn ska få tillgång till båda sina föräldrar.
Man ska helt enkelt kunna ha ett gott liv tillsammans. Det är inte så ofta som en socialdemokrat citerar en borgerlig politiker i kammaren. Tidigare citerades Bengt Westerberg. Jag skulle också vilja citera en tidigare folkpartistisk minister.
Maria Arnholm skrev följande i Expressen i går: "Jag vill att människor i Sverige oavsett kön eller könsidentitet ska vara ännu friare om tio år än i dag. Att olika förväntningar inte ska möta och begränsa flickor och pojkar, kvinnor och män. Jag vill att lagstiftningen ska spegla detta." Det som vi gör i dag är att ta ett steg i denna riktning.
Jag har själv två små flickor hemma. Jag vill att de ska komma ut på en arbetsmarknad i ett Sverige som ger verktygen och som ser till att nycklarna finns på arbetsmarknaden och i samhället för ett jämställt arbetsliv och liv. En tredje reserverad månad är mycket bra, men det är inte tillräckligt.
På 40 år har vår arbetsmarknad förändrats mycket med flera olika typer av anställningsformer och många fler företagare. Våra familjekonstellationer ser ut på många olika sätt. Därför är vi från regeringen glada att kunna ta steget mot att se över hela föräldraförsäkringen. Det är viktigt att vi också tar ett helhetsgrepp.
I dag är vi glada för dagens viktiga milstolpe, men i morgon arbetar vi vidare.