Tobias Billström (M):
Låt mig få börja med interpellanten Raimo Pärssinen. Han redogör i sin interpellation för ett enskilt ärende och bygger hela sin interpellation på det enskilda ärendet. Det är självfallet inte möjligt för mig att principiellt uttala mig om utvisningar till Demokratiska republiken Kongo utan att sådana uttalanden kopplas samman med det enskilda ärendet. Det måste jag också säga till övriga deltagare i den här debatten.
Överklagandeordningen i utlänningsärenden innefattar självständiga domstolar och grundlagen, regeringsformen. 11 kap. 2 § regeringsformen säger: "Ingen myndighet, ej heller riksdagen, får bestämma, hur domstol skall döma i det enskilda fallet eller hur domstol i övrigt ska tillämpa rättsregel i särskilt fall."
Jag tycker att det kan finnas anledning att påminna om detta här i kammaren eftersom debatten har en tendens att accelerera i riktning bort från vad som sägs i regeringsformen. Jag förstår naturligtvis, och respekterar samtidigt, det engagemang som människor i exempelvis i Söderhamn känner när en ung kvinna med ett litet barn i deras närhet tvingas återvända till hemlandet särskilt som situationen i delar av det landet är mycket allvarlig.
Vi kan föra ingående resonemang - det tycker jag också att vi ska göra - om vikten av att ha en rättssäker och väl fungerande process, inte minst i frågan om landinformation. Därför har vi från regeringens sida sett till att starta en utvärderingsutredning som nu ser över hur den nya instans- och processordningen för utlännings- och medborgarskapsärenden fungerar.
Jag vänder mig också särskilt till Åsa Lindestam som berörde vikten av att ha en bra och väl fungerande process i de här frågorna. Utvärderingsutredningen ska bland annat undersöka om reformen har bidragit till att förbättra tillgången till den landinformation som ligger till grund för besluten i asylärenden, till exempel situationen i ett enskilt land.
Dessutom har regeringen i regleringsbrevet till Migrationsverket uppdragit åt verket att redogöra bland annat för hur kvaliteten i handläggningen av asylärenden tillförsäkrats och utvecklats. Av redovisningen ska särskilt framgå hur verket utvecklar och upprätthåller en egen landkunskap. Med detta sagt, för att återkomma till interpellanten, finns alltså den ordning som jag tidigare redogjort för fastlagd av Sveriges riksdag.
Det är Sveriges riksdag som har fattat beslut om att inrätta migrationsdomstolarna. Det är Sveriges riksdag som har skapat den ordning som innebär att det inte längre är regeringen som är högsta praxissättande instans.
Efter en blick i riksdagens röstningsprotokoll kan jag konstatera att du, Raimo Pärssinen, den 14 september 2005 själv var med i denna kammare och röstade för reformen med en ny instans- och processordning i utlännings- och medborgarskapsärenden - alltså den reform som du själv i dag här i kammaren kritiserar därför att du inte gillar konsekvenserna av den.
Med den här ordningen fick vi en ny ordning för överklaganden där en förvaltningsmyndighet inte längre är sista instans och där Migrationsöverdomstolens avgörande är prejudikatsbildande i fråga om utlänningslagens bestämmelser. Jag tycker att det kan vara viktigt att ännu en gång understryka att regeringen inte fattar några vägledande beslut om hur utlänningslagen ska tillämpas.