Helena Leander (MP):
Nu känner jag att debatten blir lite grann mellan mig och Finn Bengtsson i stället. Jag måste ändå få bemöta det som sägs. Min invändning var inte mot klimatkorkade modedietister utan mot klimatkorkade modedieter, vilket jag upplever som en enorm skillnad. De här dieterna förespråkas ju sällan av dietister.
Tvärtom har Dietisternas Riksförbund gått ut och verkligen varnat för långtidseffekterna av dieter med ett väldigt högt intag av protein och mättat fett, som man får om man äter väldigt mycket animalier, och sagt att det kan vara problematiskt. Jag har väldigt stor respekt för vetenskapen om vad som är hälsosamt för oss, på samma sätt som för vetenskapen om vad som är hälsosamt för miljön. Dock är det faktiskt så att de här kostråden väldigt ofta kan samspela.
En minskad köttkonsumtion till exempel skulle vara hälsosam för både hälsa och miljö. När det gäller mindre besprutade grönsaker kan man möjligen diskutera hur stor hälsonyttan är, men det är knappast sämre för hälsan. Det måste vi ändå vara överens om. Och det är definitivt bättre för miljön. Kortare transporter har jag svårt att se skulle vara någon motsättning till hälsoråden. Jag ser tvärtom att miljöanpassade kostråd också ofta är bättre för vår hälsa.
Mot den bakgrunden menar jag fortfarande att det finns ett behov av kostråd som tar hänsyn till både hälsa och miljö, där Livsmedelsverkets kostråd skulle kunna fylla en viktig funktion. Jag tycker fortfarande att det är synd att Livsmedelsverket upplever det som att de har fått ett stopp för detta. Jag tror att de tvärtom skulle behöva regeringens tydligare stöd för att jobba vidare. Jag tror också att det kan behövas andra styrmedel.
Dock var jag ganska tydlig med, vill jag säga till Finn Bengtsson, att jag inte tror på juridiska styrmedel i form av förbud mot den ena eller andra matvaran. Möjligen kan man tänka sig att bygga vidare på de ekonomiska styrmedel vi har i dag. Vi har till exempel i dag skatt på bekämpningsmedel för att minska besprutningen av livsmedel. Men man kan också tänka sig andra saker. Det som Livsmedelsverket lyfte fram som den viktigaste var en minskad köttkonsumtion.
Där har vi i dag egentligen inga styrmedel. Köper man bensin betalar man i alla fall delvis för klimatpåverkan, men det är inte riktigt samma sak när man köper kött. Man betalar delvis för koldioxidutsläppen från drivmedel och sådant inom framställningen men inte alls för metangas och lustgas som släpps ut vid produktionen. Där kan man tänka sig något styrmedel, men lämpligen i konsumtionsledet så att inte problemet uppstår att det bara slår mot svenska producenter.
Sedan var det frågan om de långa transporterna. Det är ingen som tvingar oss att ha billiga lastbilstransporter. Tvärtom har EU uppmuntrat oss att använda kilometerskatt, alltså en form av lastbilsskatt som lastbilarna betalar utifrån hur långt de åker oavsett var de tankas. Det är en skatt som kan differentieras eftersom det råder olika förutsättningar i landet, inte minst för till exempel skogsindustrin.
Det här är en rad ekonomiska styrmedel som kan användas för att minska miljöpåverkan från människors kostval. Jag är övertygad om att det här behöver kompletteras med information. Om det ska finnas någon chans att få acceptans för styrmedlen måste det vara klart vilka problem som finns i dag och att det här kan vara verktyg som leder mot en mer miljöanpassad livsmedelskonsumtion.
Jag lämnar Finn Bengtsson ett slag och vänder mig igen till landsbygdsministern. Kan landsbygdsministern tänka sig några fler av styrmedlen för att minska miljöpåverkan från våra livsmedelsval?