KBLab/rixvox huggingface dataset:
Maria Strömkvist (S):
Jag börjar med den andra frågan. Jag kan inte alls svara på varför polisen har gjort det. Men jag kan oroa mig över att det andra som händer i samhället gör att vi minskar resurserna men också minskat ser detta våld mot kvinnor - oavsett ålder, tänker jag i det fallet. Nu handlar ju det här betänkandet om barnen eller om dem mellan 15 och 18 år.
Men annat som regeringen har försökt komma fram med när det gäller vuxna är detta med dubbel straffbarhet, som jag vet att vi är överens om med Vänsterpartiet. Men det finns ju ingen majoritet i Sveriges riksdag för att män som köper sex utomlands ska kunna dömas för det i Sverige. Det skulle vara ett sätt att säkra att vi inte exporterar torskarna. Det är ju torskarna som är problemet, inte offren i form av kvinnor.
Det andra som har hänt är den nya våldtäktslagstiftningen, som vi också är överens om med Vänsterpartiet. Vi ser nu domar där män dömts för våldtäkt när de köpt dem som är utsatta för människohandel. Jag tänker alltså att det har hänt andra saker som gör att vi kommer framåt även om vi inte har lagstiftning vad gäller högre straff än böter för sexköp av vuxna kvinnor.
Maria Strömkvist (S):
Jag kan inte lova något om vad regeringen kommer med för rapport, men jag kan lova att vi kommer att jobba otroligt hårt med frågan framöver. Det är precis som Linda Westerlund Snecker säger: att kvinnor utnyttjas här är inte värdigt ett land som Sverige. Vi måste ta krafttag mot det. Jag tror också att det är viktigt att vi ser detta i hela landet. I dag handlar det inte om någon gata i Stockholm där det eventuellt finns prostituerade.
Det handlar om annonser på nätet och finns i hela landet, och det måste också ses i hela landet. Det är många som behöver öppna ögonen för det som pågår i Sverige just nu. Om det kommer en rapport eller inte vet jag inte, men det kommer förmodligen fler förslag på detta område lite längre fram.
Maria Strömkvist (S):
I förrgår redovisades den nationella trygghetsundersökningen. Den syftar till att undersöka bland annat människors utsatthet för brott och deras upplevelse av otrygghet. I den fick vi läsa att 6 procent av befolkningen uppger att de har utsatts för sexualbrott, vilket i och för sig är en minskning från 2017. Vanligast är det bland unga kvinnor, där 34,4 procent i åldersgruppen 20-24 år uppger att de har utsatts för sexualbrott.
Detta är helt oacceptabelt, och vore jag inte i kammaren skulle jag uttrycka mig både annorlunda och grövre. Vi kan naturligtvis fundera över mansnorm och machokultur, men min fråga går till inrikesminister Mikael Damberg. Den lyder: Hur säkerställer ministern att dessa frågor tas på allvar?
Maria Strömkvist (S):
Min fråga går till inrikesminister Mikael Damberg. I tidningarna har man kunnat läsa att polisorganisationen växer och att den aldrig har haft så många anställda som nu, samtidigt som det finns flera tusen elever på polisutbildningen.
Man kan också bläddra i tidningarna och läsa att polisutbildningarna inte fylls och att många poliser lämnar yrket, så bilden är dubbel. Min enkla fråga är: Kan ministern reda ut detta åt mig?
Maria Strömkvist (S):
Jag ställer min fråga till justitie- och migrationsminister Morgan Johansson. Många har farit illa det senaste året på grund av pandemin. Tyvärr utnyttjas också barn och ungdomar sexuellt på olika sätt av vuxna. Det är inget nytt, men polisen har sett en ökning under året. Om en gärningsman tvingar ett barn att våldta sig självt, och det sker över internet, hänger dagens lagstiftning inte riktigt med. En gärningsman tar kontakt med en flicka på sociala medier.
Där instrueras flickan att stoppa in saker i sitt eget underliv och skicka videor av sig själv till gärningsmannen. På grund av att det skickas en video och inte sker en livestreamning döms gärningsmannen för sexuellt övergrepp mot barn, inte för våldtäkt mot barn - ett brott med lägre straffvärde. Jag menar att det är samma övergrepp. Filmer skickas fram och tillbaka.
Vad ska regeringen göra åt detta?
Maria Strömkvist (S):
I förra veckan debatterade vi från justitieutskottet slopade straffrabatter, skärpta straff för våld i nära relationer och fler möjligheter att använda tidiga förhör. Om ungefär två veckor ska vi, om allt går som det ska, debattera budgeten på vårt område.
Men i dag handlar det om regeringens proposition om anpassningar av svensk lag till EU:s förordningar om Schengens informationssystem, till vilken jag yrkar bifall i dess helhet. Detta visar vilka skilda områden vårt utskott har att jobba med. Fru talman!
Schengens informationssystem är ett informationssystem som fungerar som ett efterlysningshjälpmedel och, i viss mån, som ett spaningshjälpmedel. Informationssystemet är ett system som Schengenländerna använder för att utbyta information med varandra när det gäller polissamarbete, straffrättsligt samarbete och migrationskontroll. Regelverket kring detta innehåller både möjligheter och krav på att medlemsstaterna ska lägga in olika typer av registreringar.
Till exempel ska ett land kunna bistå ett annat land med att gripa en efterlyst person. I informationssystemet kan varje medlemsstat föra in uppgifter om personer och vissa föremål som är efterlysta eller eftersökta tillsammans med en begäran om att en särskild åtgärd ska vidtas om personen eller föremålet påträffas.
Tillsynen över hanteringen av uppgifter i systemet delas mellan Europeiska datatillsynsmannen och EU-ländernas nationella dataskyddsmyndigheter. Arbetet sker i ett samarbetsorgan, och för att samordna tillsynen träffas företrädare ett par gånger om året. För att Sverige ska kunna uppfylla sina åtaganden enligt förordningen behöver vi göra några lagändringar, som propositionen innehåller.
I propositionen föreslår regeringen alltså en ny lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om Schengens informationssystem samt ändringar i bland annat utlänningslagen och offentlighets- och sekretesslagen.
Lars Tysklind (FP):
Jag kan direkt säga att jag inte kan svara på den sista frågan. Den får Jens Holm inget svar på. Sedan var det frågan om prioritering av anslagen. Jag kan bara hänvisa till det resonemang som Lena Ek förde. Jag känner inte att jag behöver ta upp det igen. Jag tyckte att det var oerhört tydligt att det är klart att man måste prioritera inom de ramar man tycker är rimliga.
Jag har i de tidigare diskussionerna i dag sagt att det är fråga om en avvägning att samhället på lång sikt ska kunna skapa resurser för de åtgärder som samhället behöver vidta. Jag tycker nog att vi har diskuterat frågan noga, och jag har ingen annan uppfattning än Lena Ek i den frågan. Sedan har vi frågan om att det inte skulle råda något motsatsförhållande.
Det är precis som Jens Holm säger, nämligen att huvudsyftet är att göra marken ren. Men om det finns en prioriteringsordning som innebär att det kan bli dubbel nytta genom att marken både blir ren och kan användas till bostadsbyggande är det inte konstigt. Det blir dubbel nytta av prioriteringen. Grunden är, precis som Jens Holm säger, att göra marken ren.
Att kombinera miljönytta med möjlighet till bostadsbyggande kan inte heller vara fel.
Lars Tysklind (FP):
Det är naturligtvis alldeles för lång tid. Jag tror att det kommer att krävas pengar i framtiden, och det kommer att krävas kontinuerligt med pengar utifrån de prioriteringar som görs. Jag är helt övertygad om att vi även kommer att få en utveckling av nya metoder som gör att det på det sättet kommer att bli billigare att sanera områdena. Över tid bör de naturligtvis saneras. Låt oss återgå till frågan om bostadsbyggandet.
Jag vet inte om det har varit otydligt. Av betänkandet framgår att det föreslås att bostadsbyggandet vid sidan om miljönyttan bör vara en styrande faktor. Miljönyttan går ju först. Om man kan kombinera det med att skapa områden för bostadsbyggande lär det vara bra.
Jens Holm kan väl ändå hålla med om att bostadsbristen också är en angelägen samhällsfråga att få bukt med i Sverige.
Birger Lahti (V):
Tack, Lars, för frågan och dina observationer! Nej, jag tycker att det vore synd om vi inte skulle ha ett handelsavtal med något av länderna - vi kan ta Kanada och USA. Däremot har det stor betydelse hur handelsavtalet ser ut. Då pratar jag lite grann om investerarskyddet. Men handelsavtalet som sådant är vi inte emot. Det är klart att vi inte kan isolera oss.
Vi vet redan i dag att vi exporterar till många länder som är utanför Europa. Det gäller skogsindustrin, till exempel. Jag tycker alltså att det ska vara ett handelsavtal. Men vi har, helt enkelt, synpunkter på hur innehållet ser ut. Den andra frågan var: Hur skulle det se ut utan ett handelsavtal? Jag tror att det skulle vara synd att inte ha ett handelsavtal.
Birger Lahti (V):
Som jag sa är handelsavtalet inte bra som det ser ut nu när det ligger på bordet. Det finns nämligen incitament som gör att stater är överordnade beslut som tas på nivåer där politiken bestämmer. Det är vi emot. Som det ser ut i dag är det alltså inte bra, men vi är som sagt positiva till handelsavtal.
Vi vet att vi kommer att ha handel med många länder, inte bara USA utan säkert även många andra länder. Som handelsavtalet ser ut i dag finns det dåliga saker i det som vi är emot, men vi förstår att handelsavtal alltid kommer att finnas. Vi hoppas att vi får ett annorlunda handelsavtal som TTIP.
Birger Lahti (V):
Jag tackar Helena för frågan. Kvinnorna får starta vilka företag de vill. De får utföra tjänster åt vem de vill, oavsett om det är någon med låg inkomst eller någon med hög inkomst.
Men när vi sätter in statliga skattepengar som skulle kunna användas på ett bättre sätt för vår välfärd och till våra gemensamma resurser, som vi vill ha i mycket annat, tycker vi att vi träffar fel med pengarna. Jag är inte emot att någon startar ett företag, men när det handlar om att de mest välbärgade kan köpa tjänsterna - oavsett om det är en kvinna eller en man som har företaget - tycker vi att skattepengarna inte träffar rätt.
När du blandar in att vi skulle vara emot kvinnligt företagande tycker jag att du hamnar fel, Helena Lindahl. Det handlar inte om det, utan vi tycker att skattepengarna används på fel sätt.
Birger Lahti (V):
Först och främst tycker jag att det är synd om Helena inte kan se att det är en skillnad mellan att sätta in vinsterna hos en som bygger och att sätta in dem hos en som sköter åldringar eller har en skola med skattefinansierade pengar. Vi vill att pengarna ska hamna där vi säger, det vill säga för att vårda gamla eller utbilda unga. Om du inte ser skillnad på de två branscherna tycker jag att det är synd, Helena Lindahl.
Det finns nämligen en väsentlig skillnad i att företaget gör vinst när vi sätter ut ett bygge på anbud. När vi sätter in pengar för att vårda gamla tycker vi att pengarna ska hamna där. Jag tycker att det är synd om du inte ser skillnaden.
Birger Lahti (V):
Penilla Gunther frågade varför Vänsterpartiet är emot att hennes mamma kan välja hemtjänst. Det har vi ingenting emot. Vi har aldrig sagt att vi är emot att det finns andra utförare än kommuner. Jag tror säkert att de siffror och småföretag som Penilla Gunther nämnde inte innebär de problem som vi är ute efter. Om vi sätter in statliga pengar tycker vi att de ska träffa det vi vill.
De ska användas för att sköta din mamma, Penilla Gunther, och många andra. De ska inte tas ut i världen till länder som har bra skatteregler och till stor del försvinna där. Det är vad vi pratar om, inte att man inte ska kunna välja hemtjänst.
Jag måste fråga Penilla Gunther: Tycker du att vi träffar rätt med skattepengar när till exempel en välbärgad person som har en pool hemma kan ha någon som kommer och rensar poolen och sedan får skattesubvention för det?
Tycker du inte att det är ett problem?
Birger Lahti (V):
Jag tror att vi blandade ihop det när du pratade om din mamma, Penilla Gunther. Jag menade valfriheten att det ska finnas flera företag som sköter hemtjänst, och du pratade om RUT-tjänsterna. Vi pratade kanske om två olika saker, men jag menar att din mamma ska kunna ha möjlighet att välja hemtjänst från ett företag i stället för från kommunen. Jag är inte emot sådana företag. Det jag sa var att vi är emot de största bovarna, som tar ut vinster. Vi ska träffa rätt med pengarna.
Penilla Gunther tog upp RUT-företagen, men det var kanske för att jag blandade ihop två saker. När det gäller läxhjälp har jag ingenting emot att det finns företag som erbjuder det - absolut inte. Men om vi sätter det i paritet med att subventionera dem med skattemedel när vi sedan får barn som far illa i skolan därför att det inte finns tillräckligt med resurser tycker jag att pengarna träffar fel. Tycker inte du det, Penilla Gunther?
En sak till, när det gäller till exempel ROT-avdrag: Tycker du att vi träffar rätt med pengarna när en person som äger en villa kan få ett par tusen spänn i subventioner för att byta kök vart femte år? Det kan man få för statligt subventionerade pengar samtidigt som vi har massor av hyresrätter i det här landet som man inte har råd att renovera.
Tycker du att pengarna träffar rätt där, Penilla Gunther?
Birger Lahti (V):
Jag tackar Mattias för frågan. Jag vet inte vad det här skulle leda till. Du säger att vi inte har använt kärnbränslets fulla potential, och så är det. Men vi skjuter ju upp detta om vi inte någon gång fattar beslut om att vi inte ska satsa på kärnkraft. Vi skjuter bara på det hela, för avfallet blir ändå inte ofarligt. Även om vi skulle få potential och kräma ut kanske 5 procent till blir det inte ofarligt.
Ju längre vi väntar med beslutet, desto längre tid tar det. Det blir kommande generationer som får handskas med det. Vi har inte någon säker leverans, och så länge vi har kärnkraften som är en säker leverans kommer vi inte heller att få denna utveckling. Vi kommer inte att få någon som utvecklar innovativa lösningar. Nu har vi möjlighet att ställa om och överskott på energi.
Jag försökte antyda detta: Vad händer om vi tänker tanken att använda överskottet till att förädla skogsbränsle, till exempel bioenergi? Den kan man sedan skjuta på med säker leverans till tider när vi inte har solenergi och vind. Men det är ingen som utvecklar sådan energi så länge vi har billig kärnenergi som pumpas ut i nätet och ger överskott.
Det är ingen som behöver ta initiativ.
Birger Lahti (V):
Det är klart att om kärnkraften inte skulle vara så farlig som den är i dag skulle alla heja på dig, Mattias. Alla skulle säga: Vad bra. Men så är det inte i dag. Man kan inte säga att kärnkraften är ofarlig. Till slut kommer ju avfallet fram någonstans, men vi skjuter problemet på framtiden. Att Finland beslutade att bygga ytterligare ett kärnkraftverk kommer ju att drabba omgivningen.
Vi kan fasa ut den om 50 eller 60 år, oavsett om man skulle komma fram till någonting annat om tio år. Om du har svaret och kan garantera att kärnkraften är säker skulle alla heja på dig i dag. Men så är det inte. Världen betraktar inte kärnkraften som säker. Kommande generationer är smartare, så de kommer att säga att de inte vill ha energi om den kommer från farliga kärnkraftverk. Så är det.
Birger Lahti (V):
Rickard! Centerpartiet för mig när jag växte upp var ofta borgerliga men radikala småbönder. Jag litade alltid till centerpartister, faktiskt. Men nu måste jag fråga dig en sak. Under er tid i regeringen lämnade ni via Vattenfall en ansökan till Strålskyddsmyndigheten om att undersöka förutsättningarna för två nya kärnreaktorer.
Det finns en ansökan inne hos Strålskyddsmyndigheten. Och du säger att vi inte ska blanda oss i vad Vattenfall gör. Vad är det för energislag du vill fasa ut? Båda regeringsalternativen vill ju på något sätt subventionera det nya, det förnybara, det gröna. Vi sätter in statliga medel för att de ska komma upp. Vi har ett överskott på 13 terawatt i dag.
Vi har energieffektiviseringar. Vad ska du fasa ut när du säger att det är okej om de vill titta på marknadsmässiga möjligheter att ersätta reaktorer? Vad är det du vill fasa ut?
Birger Lahti (V):
Jag vill tacka Penilla Gunther. Jag blev lite bekymrad när du var inne på detta med bilprovningen och Postnord, men du slätade till det lite grann efteråt. Det finns de som har ett samhällsuppdrag som de försöker fullfölja. Sedan delar man ut uppdragen, och som du själv sa kanske det är befogat att staten går in när privata inte kan få lönsamhet i något uppdrag.
Men det som är problemet är att man går in med ett samhällsuppdrag och delar sedan ut uppdragen till dem som kan få en lönsamhet. Man kan dela ut Posten. Det är jättelönsamt, men där ute på vischan, i periferin, är det ingen som tar på sig uppdragen. Sedan ska de tävla på samma villkor. Det blir galet. Därför säger jag att några branscher inte alls borde konkurrensutsättas. Det är samma sak med bilprovningen.
Det är ingen som står i kö för att bilda en bilprovning i Arjeplog eller Pajala, och de ska tävla på samma villkor. Det blir galet. Ser du inte något problem i några branscher som vi ska behålla i statlig ägo? Jag tycker att vi ska behålla det som är samhällsuppdrag och sköta det gemensamt så att det blir bra för alla.
Birger Lahti (V):
Det jag frågade var om Penilla Gunther inte ser ett problem med att man inom samma bransch har så olika förhållanden och att man måste ta ansvar för de mindre orterna där man har mindre kunder. När det gäller apoteken öppnades det nya apotek på Södermalm i varenda knut. Det var inte något konstigt. Men servicen blev inte bättre ute på vischan. Där kan du få vänta på en medicin längre.
Det fungerar så att de som hade mest kunder kunde öppna ett apotek, medan servicen bara blev sämre där ute på vischan när man släppte apoteken fria. Samma sak är det när det gäller många andra branscher. Du tycker att så länge någon annan kan få lönsamhet ska de syssla med verksamheten under samma tak, att man ska tävla med dem.
Men det är ingen som kommer och skriker efter dem som är minst lönsamma. Det är samma sak i järnvägsbranschen. Det är ingen som vill trafikera de lågtrafikerade banorna. Problemet när man säger att marknaden ska sköta allt är att det inte funkar överallt. Det var i alla fall bra att du såg lite grann av problemet i det hela.
Birger Lahti (V):
Jag tackar Rickard för debatten. Jag tror att jag har längre till affären än vad du har. Jag har sex mil enkel väg till affären, så jag tror att jag vet vad glesbygd är och vad det innebär att ha bil. Du kan vara lugn, Rickard. Du lyssnade inte på mig. Jag sa att järnvägen inte kan ta allt. Vi kommer alltid att ha en fordonsflotta som behövs. Vi kommer att komma med förslag vad gäller vägslitageavgiften. Det kommer en utredning.
Du har redan föregått hur den kommer att se ut. Jag förespråkar inte heller en vägslitageavgift på allt. Vi har ett program i vårt parti som säger att vi ska kompensera där det inte finns möjlighet till andra transporter. Men du föregår även regeringens förslag.
Birger Lahti (V):
Tack, klimat- och miljöministern, för svaren! Och givetvis tack, interpellanten, för en jätteviktig interpellation! Det är en sak som jag reflekterar över när klimat- och miljöministern svarar på frågan hur man avser att få in kvinnors perspektiv.
De drabbas ofta av klimatförändringarna i utvecklingsländerna. Hur ser det ut i de institutioner som vi försöker skapa ramverk för? Försöker vi från Sverige påverka för att få en jämställd representation i de konstellationer där man antar dessa ramverk?
Jag tänker på Gröna klimatfonden, som Sverige framgångsrikt har drivit: Hur ser konstellationen ut där? Jag tror att det sitter 15 karlar där, och förhoppningsvis några kvinnor. Man bör även driva den frågan, för vi vet att den har bäring på slutprodukten.
Sedan, herr talman, vill jag ställa frågan till ministern: Vad betyder "grundläggande princip" vad gäller hur vi i Sverige ställer oss? Är vi beredda att tumma på var vi minskar utsläppsrätterna, eller vad menar ministern med "grundläggande princip"?
Jag hoppas att vi verkligen gör det vi avser att göra i klimatförhandlingarna. Vad gäller jämställdheten i övrigt har den betydelse.
Jag läste i morse om biståndspengarna, och jag vill ställa frågan om de 500 miljonerna: Är de på årsbasis, så att de inte berör biståndet i övrigt? Det är pengar utanför, som jag har förstått det. Har jag förstått det rätt att det är 500 miljoner på årsbasis?
Birger Lahti (V):
Tack för svaret, närings- och innovationsministern! Jag måste erkänna att det blev lite antiklimax. Jag lämnade in min interpellation på onsdagen. På fredagen var det som jag tyckte glada nyheter från Sveriges Radio där man deklarerade att Vattenfall avser att inte jobba med frågan. Det var bra, men det blev givetvis lite antiklimax för min interpellation. Så kan det vara. Det kvarstår ändå en fråga, Mikael Damberg.
Du säger att det är Vattenfall som har tagit initiativet till att söka för en utbyggnad av en ny reaktor eller två. Det är helt klart att det var politiska signaler bakom när man sökte om det. På samma sätt är det nu. Det är politiska signaler som gör att man väljer att stanna av med arbetet.
Strålsäkerhetsmyndigheten säger att den har 15 personer som har jobbat med frågan. Står ministern bakom det som står i regeringsförklaringen om att man avser att fasa ut kärnkraften?
Jag förstår att för att resultatet av en energikommission ska bli så bra som möjligt måste utgångsläget när man går in i den vara att det är bra med en balanserad signal. Om man bildar en regering och tänker styra landet har man ambitioner med kärnkraften. Den har bäring för så lång tid.
Står ministern bakom det man sa i regeringsförklaringen om att man tänker fasa ut? Då har det en jättestor betydelse om ansökan dras tillbaka.
Birger Lahti (V):
Jag tackar innovations- och näringsministern. Jag håller med om att ett bolag som i alla fall har ambitionen att jobba med hållbar utveckling vad gäller hållbara energikällor är bra. Jag tycker att jag fick en bra bild av Vattenfalls presentation på näringsutskottet och av den nya vd:n och ambitionerna. Ändå kan man tycka att det vore bra om signaler skulle gå fram om att vi i Sverige vill fasa ut kärnkraften, oavsett om det blir om 30 år.
Det vore bra signaler, för då kan det börja hända någonting även i bolaget; man kan börja jobba mer aktivt med andra bitar. Jag tror att det har betydelse, men jag får väl nöja mig med svaret än så länge. Jag ser fram emot att få veta vad Energikommissionen kommer fram till. Jag håller med om att en säker energiförsörjning till bra priser är A och O för vårt land. Vi har mycket som bygger på export, och vi har stark industri som behöver detta. Jag håller med om det.
Men jag tror inte att det skulle förvanskas av att vi skulle sätta ned foten och säga: Vår ambition är att vi ska fasa ut kärnkraften. Om det sedan blir om 30 eller 25 år får vi se. Jag tror att den signalen vore viktig för många aktörer. Vårt land kommer att klara av det; det är jag övertygad om. Jag tackar ändå för svaret, och jag kommer inte att begära ordet igen.