KBLab/rixvox huggingface dataset:
Josef Fransson (SD):
Det rörde sig i första hand om inför valet 2018, och det var väl i huvudsak Morgan Johansson som sprang på dessa möten.
För att vi ska kunna upptäcka den typ av valpåverkan som nätplattformarna helt oreglerat kan ägna sig åt om de vill menar jag att vi behöver ha oberoende forskarlag som tittar på det. I USA har oberoende forskare tittat på det och kommit fram till ganska häpnadsväckande grejer.
Men så fort man är öppen med att man granskar nätjättarna försvinner valpåverkan och den typen av aktiviteter ganska fort. Jag menar att det borde stå på regeringens agenda och ligga i regeringens intresse att värna vår demokrati på det sättet. Vi borde i alla fall i någon skala kunna ha det på plats redan till valet i höst för att kunna granska hur algoritmerna faktiskt fungerar och vad användarna exponeras för.
Om det finns någon otillbörlig valpåverkan som vi tycker är problematisk är det inte minst intressant att belysa det. Stifta lagar mot det kan vi kanske göra efter valet. Jag tycker inte att det är konstigare att stifta lagar mot nätjättarnas aktiviteter på den svenska marknaden än det är att stifta lagar om frihandel. Frihandel kan aldrig fungera utan rigida regelverk som man ska följa.
Jag menar att om vi ska ha en yttrandefrihet värd att tala om måste det finnas regelverk och lagar även på detta område. Yttrandefriheten och vår demokrati är så viktig. Jag tackar så mycket för en intressant debatt.
Josef Fransson (SD):
Min fråga är riktad till näringsminister Karl-Petter Thorwaldsson. För några veckor sedan gick det statliga gruvföretaget LKAB ut och sa att det är nödvändigt med en massiv utbyggnad av vindkraften för att möta företagets växande elbehov. Med tanke på hur det här utspelet korrelerade med regeringens eget energiutspel väckte det åtminstone min misstanke.
Föga förvånande visade det sig att kommunikationsdirektören som ligger bakom utspelet var socialdemokratisk statssekreterare så sent som för två år sedan. Till att börja med vill jag framhålla att det är häpnadsväckande hur Socialdemokraterna missbrukar utnämningsmakten och tillsätter personer med partibok i myndigheter och statliga bolag.
Jag vill också fråga ministern om han inte på ett principiellt plan kan se problem med att statliga bolag bedriver opinion på det här sättet. Kan ministern möjligen tänka sig införande av ett regelverk för att förhindra att det här sker igen?
Jessica Rosencrantz (M):
Jag hade egentligen inte tänkt ta replik, men jag blev lite uppjagad, kände jag, så jag tvungen i alla fall. Jag måste kommentera detta med Tobinskatt, även om det är bara en del av hela betänkandet. Enligt min mening måste vi självklart ta till en rad olika åtgärder för att hantera den kris som vi befinner oss i. Jag kan däremot inte förstå hur Per Bolund kan prata om den här skatten som om den skulle vara verkningsfull.
Vad vi diskuterar är en skatt som kommissionen själv anger skulle ge ett bnp-bortfall som är betydligt större än alla de eventuella intäkter som man kan tänka sig att skatten ger. Alltså är det totalt sett en negativ effekt på både vår tillväxt och våra möjligheter att tillsammans investera i välfärd och i vår framtid. Dessutom kommer transaktionerna helt enkelt att flytta på grund av en sådan skatt. Det går inte riktigt att komma undan.
Visst kan man prata om vilka intäkter det eventuellt skulle ge i ett slags drömvärld där det inte blir några effekter. Men de här transaktionerna kommer ju att lämna Europa och bege sig någon annanstans. Jag förstår inte riktigt hur Per Bolund kan se att detta är ett konstruktivt förslag. Det känns mer som ett drömscenario, om jag ska vara ärlig.
Jessica Rosencrantz (M):
Anledningen, Per Bolund, till att EU i dag skriker efter en transaktionsskatt är att EU vill ha mer egna medel, vill ha mer resurser. I en tid då man redan föreslår att budgeten ska svälla med 7 procent vill man ha mer intäkter för att kunna finansiera budgeten. Det är därför Merkel och Sarkozy ropar på en transaktionsskatt. Det måste man våga se igenom. Annars är det bara naivt att tro att inte det är skälet. Det är klart att EU på alla möjliga tänkbara sätt försöker få fram mer av intäkter.
Det är mycket möjligt att det skulle ge intäkter, som du säger. Men det ger samtidigt ett massivt bnp-bortfall, så man måste våga se till båda ändarna av diskussionen. Jag menar att vi som företräder en mer restriktiv linje och vill att EU ska prioritera och måste våga se vilka åtgärder vi vill genomföra, vi måste våga se igenom att detta faktiskt är ett försök från ledare i Europa att ge mer makt och mer pengar och till och med egen beskattningsrätt till EU. Det menar jag att vi måste våga genomskåda.
Vi har faktiskt, Per Bolund, genomfört en liknande skatt i Sverige och måste lära oss av våra exempel. Jag tror generellt att man kan göra misstag en gång, och sedan ska man försöka lära sig av dem. Jag tror inte på att genomföra exakt samma misstag en gång till. Jag menar att om vi, efter att i Sverige ha infört valpskatten under 80-talet och har sett hur transaktionerna flydde, skulle göra det igen vore det inte så klokt.
En sådan här skatt kan vara verkningsfull bara om den införs på global nivå. Men det kommer inte att ske. Det hade väl varit möjligt att man kunde landa i Per Bolunds slutsats - fast jag skulle inte göra det ändå - om man trodde att Kina, USA och andra länder skulle följa efter. Men det kommer ju inte att hända.
Därför kommer vi i stället att stå i Europa utan transaktioner och med bnp-bortfall och se oss själva göra om samma misstag igen och samtidigt ge EU mer egna intäkter, mer egna medel och beskattningsrätt. Det tror jag vore helt fel väg att gå.
Jessica Rosencrantz (M):
Nej, jag tycker egentligen inte att de står mot varandra på något sätt. Vad vi har sagt under en lång tid och vad regeringen har sagt är att man ska föra fram en sjöfartsstrategi under det här året. Sedan har tonnageskatten fått en viss uppmärksamhet. Och det är en skattefråga, vilket gör att också finansministern har känt sig angelägen att kommentera detta. Jag välkomnar - och det tycker jag att alla här inne borde göra - att det faktiskt blir en utredning om tonnageskatten, oavsett i vilken utredning eller strategi den hamnar.
Jag ser inte alls att de står mot varandra. Snarare tycker jag att det är positivt med alla olika typer av insatser där man tar ett samlat grepp kring sjöfartsfrågorna.
Jessica Rosencrantz (M):
Vi kan vara överens om att vi på olika sätt båda två vill stärka den svenska sjöfartsnäringen. Sedan är frågan: Hur? Det gjordes en utredning om tonnageskatten. Jag håller med om att den gick igenom en hel del intressanta frågeställningar, men det fanns samtidigt en rad frågor som inte löstes där. Och en sak som utredningen inte riktigt behandlade var faktiskt den latenta skatteskulden. Det finns olika aspekter av tonnageskatten som fortfarande är nödvändiga att utreda.
Jag tycker mig känna igen ett visst fenomen genomgående i debatten. Oppositionen tycks ibland tro att det bara handlar om enkla lösningar överallt. Det är inte regeringens avsikt att hatta fram olika förslag utan att lägga en samlad strategi för att samtidigt väga olika förslag mot varandra och olika åtgärder mot varandra. Det är därför sjöfartsstrategin är nödvändig. Jag tycker dessutom att det är bra att man nu på ett tydligt plan har konstaterat att det behövs en särskild utredning om just tonnageskatten.
Det borde alla som vill ha den skatten välkomna, inte kritisera.
Jessica Rosencrantz (M):
Oppositionen säger sig vara bekymrad över en utveckling där svenska fartyg flaggar ut. Det råder ingen oenighet om detta. Alliansen är lika bekymrad över utvecklingen. Vi behöver inte slåss om vem som är mest bekymrad, men jag vill åter poängtera att utflaggningen är större och mer komplex än vad jag tycker att oppositionen gör gällande. Tonnageskatten kan mycket väl vara en lösning, men den är varken en enkel lösning eller den enda lösningen. Den är inte enkel därför att det finns så många utestående frågetecken.
Oavsett vad man tycker har tidigare utredningar inte kunnat presentera hållbara förslag på lösningar på hur skulden ska hanteras. Det rör stora belopp. Det är direkt avgörande att reda ut detta innan man kan gå vidare, och det har som sagt inte kunnat lösas tidigare. Det är inte heller den enda lösningen eftersom det krävs ett samlat grepp. Vi talar om en sjöfartsnäring som står inför en rad utmaningar, och det handlar inte bara om att byta skatt.
Så sent som i dag kom ett pressmeddelande från Näringsdepartementet om att regeringen tillskjuter extra medel för att möjliggöra fler praktikplatser på sjöfartsutbildningarna. Det innebär att fler sjöfartselever kan genomföra sin praktik till sjöss. Detta är bara en av många viktiga och möjliga åtgärder. Tillsammans kan vi se till att vi kan presentera en hållbar och långsiktig lösning på sjöfartens utmaningar. Vi i Alliansen kan lova att vi tar utflaggningen på största möjliga allvar.
Det bedrivs ett omfattande arbete i regeringen, och sjöfartsstrategin kommer att presenteras under hösten. Där ingår sjöfartsstöd, regelförenklingar och att se över sjöfartsforskning med mera. Sjöfartsnäringen är värd mer än populistiska utspel. Sjöfartsnäringen är värd genomtänkta och långsiktiga lösningar, och sådana kommer bland annat sjöfartsstrategin att presentera under hösten.
Jessica Rosencrantz (M):
Som jag sade i mitt anförande är jag och regeringen väldigt bekymrade över utvecklingen. Om det råder det inget tvivel. Däremot kan vi ha olika uppfattningar om vad som konkret behöver göras. Jag menar att det nu för första gången sker väldigt mycket på ett samlat sätt från en svensk regering. Jag har inte sett några sådana aktioner från tidigare regeringar. Det händer mycket. Handlingsplanen har presenterats. Som jag sade: Det är bara en början. Jag tror att flera av punkterna i det här programmet är väldigt viktiga.
Jag tror inte att det handlar om ett enstaka förslag utan om sammanblandningen av de här faktorerna. Det handlar om att fler fartyg kan få sjöfartsstöd, att se över regelförenklingsarbete, att möjliggöra en så kallad one stop shop för att minska administrationen för svenska fartyg, att underlätta för sjöfartspraktik och att underlätta för mer sjöfartsforskning som just kan främja fler alternativa bränslen. Det är några delar. Sedan är jag väldigt glad över att det pågår en utredning om tonnageskatten.
Det ska jag säga, för jag tror att det är otroligt viktigt med likvärdiga konkurrensvillkor för näringen världen över. När det gäller kronor och ören finns det också EU-medel att söka för den här typen av omställningar när det gäller bränslen. Och i och med att Östersjön nu är ett av de områden som är hårdast reglerade med det nya direktivet finns det väl all anledning att svenska fartyg också vänder sig till EU och söker medel just för att göra den förändring som krävs, till LNG eller metanol eller vad det kan vara.
Och regeringen har försökt vara behjälplig i de ansökningarna. Men jag är nyfiken på Lars Johanssons svar: Hur många kronor och ören vill ni investera från svensk sida för att satsa på den här omställningen? Jag har inte hört så mycket om det. Hittills har jag bara hört kritik när det gäller regeringens arbete.
Jessica Rosencrantz (M):
Jag vet inte om vi talar förbi varandra eller om vi helt enkelt inte har läst samma dokument, men jag menar å det kraftigaste att det finns väldigt många konkreta förslag i regeringens handlingsplan. Däremot har jag aldrig påstått att det är slutdokumentet och att vi från och med det att planen presenterades aldrig ska prata sjöfart igen. Det här var ett första avstamp, och jag nämnde flera exempel. Jag pratade om sjöfartsstöd, praktik, forskning, regelförenkling med mera.
Det är ganska viktiga punkter, tycker jag, och menar nog visst att det finns ganska mycket konkret i regeringens handlingsplan. När det gäller hur denna har utarbetats är det inte min bild att man inte har haft någon kontakt med näringen, utan jag upplever tvärtom att det har varit ett bra förankringsarbete på många håll från infrastrukturministerns sida med olika aktörer.
När det gäller näringens reaktion har jag hört att det här är bra förslag men att de inte räcker, och det har även jag sagt: Det här är ett första steg. Men jag upplever inte att näringen tycker att det är ett slag i luften, utan man tycker nog att många av de här punkterna är väldigt konkreta och innebär bra satsningar. Om vi ska prata kronor och ören tycker jag återigen att Socialdemokraterna själva är svaret skyldiga.
Jag har ju noterat att man vill framföra kritik mot regeringen för att den är för passiv - det säger oppositionen alltid såklart - men vad är ert alternativ? Var är era kronor och ören? Hur mycket avsätter ni i er budget för att säkerställa att fler fartyg kan gå över till mer miljövänliga bränslen?
Jag är stolt över att vi har satsat mycket på forskning och utveckling, bland annat för att främja fler alternativa bränslen, och jag är också stolt över att vi har kunnat hjälpa till när svenska fartyg har velat söka EU-medel för att främja en sådan omställning. Jag tycker alltså att det görs mycket, men jag tror att det behöver göras mycket mer. Där hoppas jag att vi från olika partier kommer att arbeta konstruktivt framöver för att värna den svenska sjöfartsnäring som vi alla verkar vara överens om att vi vill ha.
Jessica Rosencrantz (M):
Här anklagas Alliansen både för att ta till höga brösttoner och för att vara undfallande. Jag kan försäkra Lars Mejern Larsson att vi i vår reservation anger vår tydliga och bestämda mening. Men liksom Socialdemokraterna vill vi inte ha votering i varje fråga. Men jag förstår fortfarande inte riktigt vad det är ni framför från oppositionens sida.
Lars Mejern Larsson uttryckte här att det är bra med en harmonisering. Men å andra sidan är det precis det som ni är emot när ni lägger fram detta förslag. Oppositionen invänder mot beståndsdelarna i sak i förslaget. Där har jag precis sagt att regeringen också gör det. Men där är vi inte nu. Vi diskuterar subsidiaritetsprövning. Tycker vi att det är rimligt att det på europeisk nivå ska genomföras en harmonisering av järnvägsmarknaderna? Jag tycker självklart att vi ska göra det.
Då vill jag ställa en fråga till oppositionen och till Lars Mejern Larsson. Är det rimligt att vara emot en EU-harmonisering? Det är det som ni egentligen nu framför. Det sätter krokben för den fortsatta processen med en harmonisering inom EU. Är det rimligt för den inre marknadens skull, är det rimligt om vi vill ha fler transporter på järnväg, och är det rimligt om vi vill ha stärkt konkurrenskraft för Europa att vi i detta läge från det svenska parlamentets sida säger: Nej tack, vi vill inte ha någon harmonisering av reglerna kring den europeiska järnvägsmarknaden på EU-nivå?
Jessica Rosencrantz (M):
Jag kan påminna Lars Mejern Larsson om att syftet med förslaget som anges är att utveckla den gemensamma marknaden på järnvägsområdet. Var görs detta bäst? Jag vidhåller fortfarande att det görs bäst på just europeisk nivå. Sedan kan vi båda två och alla andra i kammaren ha synpunkter på vad denna harmonisering ska innebära i sak. Jag har läst många faktapromemorior i detta ärende där regeringen är mycket tydlig med att man har invändningar i sak.
Jag är övertygad om att infrastrukturministern kommer att föra fram dessa invändningar, vilket redan har gjorts i faktapromemorian. Om detta råder det inga tvivel, och där är vi överens. Det finns delar i sak där vi har rätt att invända. Det som jag ställer mig frågande till är den signal som skickas från det svenska parlamentet, från Sveriges riksdag. Detta är en subsidiaritetsprövning. Det är en fråga som handlar om huruvida vi vill ha dessa beslut på EU-nivå eller inte.
Jag menar att om vi vill ha en inre marknad i hela Europa är det självklart att vi också måste ta dessa initiativ på europeisk nivå. Jag kan också ställa mig frågande till det faktum att Lars Mejern Larsson tycker att det är rimligt att utländska företag i dag kan operera i Sverige på den svenska marknaden som är öppen för konkurrens, medan svenska företag inte kan verka på utländska marknader. Är det en rättvis ordning? Nej, jag tror att vi har mycket att tjäna på en harmonisering på EU-nivå.
Jag tror att vi måste lära oss att skilja på sak och subsidiaritet. I detta fall har vi faktiskt hamnat snett. Vi är överens i sak om att det föreslås problematiska insatser. Men när det gäller på vilken nivå vi stärker den gemensamma inre marknaden, på vilken nivå vi främjar europeisk konkurrens, och på vilken nivå vi tillsammans kan ta krafttag för att öka järnvägens andel av transporterna menar jag bestämt att det är på en europeisk nivå som samordningen görs bäst.
Jessica Rosencrantz (M):
Att Sverigedemokraterna har ett motstånd mot Europeiska unionen, nästan en fundamental, näst intill religiös, uppfattning om att allt som görs på EU-nivå är fel känner vi till sedan tidigare. Däremot är jag förvånad över den allians som har skapats här kring motståndet mot EU. Likväl är jag inte förvånad över resonemanget från Wiklander.
Däremot ställer jag mig frågande till hur länge detta nästan religiösa motstånd mot EU ska få hindra enskilda människors möjligheter att färdas fritt inom Europa. Det här förslaget syftar till att underlätta människors vardag, att underlätta för människor att göra klimatsmarta val, att hellre ta tåget än flyget. Hur länge ska detta fundamentala motstånd mot EU ställas mot att underlätta människors vardag?
Hur kommer det sig att man inte kan se - just därför att vi diskuterar subsidiaritetsfrågan och inte sakfrågan - att om vi vill göra det enklare för människor att röra sig inom Europa måste det till en samordning på EU-nivå?
Jessica Rosencrantz (M):
När det gäller att inte ställa trafikslagen mot varandra är vi överens. Det är klart att varje trafikslag har sin plats. Däremot har vi väldigt högt ställda klimat- och miljöambitioner i Sverige liksom i Europa. Vi vill vara ett föredöme på miljöområdet, i alla fall vill jag att vi ska vara det. Jag tror att det är Sveriges ambition och de flesta partiers ambition. Vi har tyvärr sett att järnvägsmarknaderna och andelen av järnväg av hela transportmarknaden inte har ökat.
Flyget har ökat med 25 procent sedan 90-talet, men det har inte järnvägsmarknadens andel gjort. Det tycker jag är tråkigt. Det är ett klimatsmart sätt att resa. Jag tycker också att EU ska vara ett mellanstatligt samarbete, och jag tycker att oppositionen på det här sättet väljer att sätta stopp för en konstruktiv debatt som vi annars kunde ha fört i Europa med de andra medlemsstaterna om hur vi bäst utformar det här förslaget. Nu har oppositionen från början sagt nej till harmoniseringen. Jag tycker att det som Tony Wiklander här för fram är ganska intressant.
Kanske har vi någonstans nått kärnan i resonemanget? Kan det måhända vara så att oppositionen inte alls tycker att det är positivt med en harmonisering? Att döma av tongångarna från Tony Wiklander är det snarare tvärtom. En konkurrensutsättning av marknaden är inte alls bra. Jag menar att det för varje resenärs skull är rimligt och vettigt att det finns ett större utbud av resor att välja mellan och en större press på priserna, som ju följer av ett ökat utbud.
Det gör att människor på ett enklare och ett mer kostnadseffektivt sätt kan välja hur de vill ta sig fram inom Europa. Det är anledningen till att jag tycker att det här förslaget är bra. Jag tror inte att tågluffarkortet är svaret i det moderna Europa, och jag tror att vi måste utveckla sätten att resa. Jag tycker att det är tråkigt att oppositionen, såsom det låter på Tony Wiklander, är emot en öppen marknad i sin helhet och egentligen emot harmoniseringen som sådan.
Jessica Rosencrantz (M):
Det är väl inte så mycket att tillägga till det jag sade tidigare, men jag känner mig tvungen att gå upp och bemöta Anders Ygemans anförande. Det stämmer att Riksrevisionen har ett resonemang om hur operatörerna i dag använder och utnyttjar systemet och huruvida det verkligen är på bästa sätt. Där landar man i slutsatsen: Nej, så är inte fallet. Man diskuterar inte bara höjda banavgifter utan även differentiering av banavgifterna.
Där kommer Riksrevisionen in på ganska intressanta resonemang. Utan att säga att de har rätt i sak kan jag bara ange att de diskuterar exempelvis om en differentiering av banavgifterna skulle kunna leda till att man utnyttjar tåglägena bättre och att man kanske väljer andra resvägar än i dag.
Systemet är helt enkelt inte när det gäller banavgifterna upplagt så att man ska behöva ta hänsyn till att man verkligen använder systemet optimalt. Här kan vi föra en diskussion om tomma tåglägen, lägen som inte används. Man samlar hellre på sig tåglägen, och så ser man hur många som behöver användas. Det handlar också om vilka sträckningar operatörerna har.
Jag skulle vilja säga: Ja, Riksrevisionen för ett resonemang om detta, men bedömningen som helhet är inte att man ska ha mindre trafik. Min bedömning är att vi inte ska ha mindre trafik, utan vi måste använda systemet bättre. Det är också det som Riksrevisionen resonerar kring. Jag tycker dock att Ygeman är lite väl raljant.
Vi kan ändå konstatera att enligt Trafikverkets bedömning av storleksordningen när det gäller kostnaderna betalar persontrafiken i dag 80 procent av marginalkostnaderna, medan godstrafiken endast står för 30 procent. Det är klart att det finns anledning att fundera, vrida och vända för att se till att operatörerna betalar motsvarande hur de använder systemet.
Jessica Rosencrantz (M):
På det mötet, som jag och Karin Svensson Smith deltog i, lyssnade jag naturligtvis på de företrädare som nämnde att de ville ha fler kvinnor i nämnder som beslutar om trafikpolitiken runt om i våra kommuner och att de ville ha satsningar på en rad olika trafikslag. Men det jag tycker är beklämmande med de rödgrönas politik är att man återigen vägrar att se helheten i transportsystemet.
Det jag sa i talarstolen alldeles nyss var att vi behöver satsa på samtliga transportslag: väg, järnväg, flyg och sjöfart. Allt detta behövs. Det gäller att höja blicken och inte prata om att straffa ut det ena eller det andra. Det är det jag menar att den rödgröna politiken tyvärr går ut på. Det gynnar varken kvinnor eller män att de inte kan ta sig till jobbet varje dag och att vi inte kan få en fungerande tillväxt och ett jobbskapande runt om i vårt land.
Det är som sagt 522 miljarder till infrastruktur och en Stockholmsförhandling som tidigare har inneburit nio nya stationer för tunnelbanan i Stockholms stad. Men det handlar också om att bevara Bromma flygplats, så att var och en runt om i landet kan ta sig till huvudstaden med fungerande flygförbindelser. Allt detta måste ses i en helhet, tillsammans med dubblerade anslag till drift och underhåll i fråga om järnvägen. Många är våra förslag för att förstärka transportsystemet, men det måste ses i en helhet. Det menar jag att Karin Svensson Smith, regeringen och de rödgröna inte lyckas med.
Man bedriver någon form av spel där transportslag efter transportslag ska straffas ut. Den politiken, fru talman, tror inte jag på. Jag tror att transportsystemet och Sverige behöver mer av alla trafikslag, inte mindre.