KBLab/rixvox huggingface dataset:
Kristina Nilsson (S):
Som jag sa i mitt anförande är jag väldigt glad att sju av åtta av riksdagens partier är överens om att nu förlänga pandemilagen. Men jag känner ändå att jag skulle vilja ha ett klargörande från ledamoten Waltersson Grönvall.
Vi är väl ändå överens, fru talman, om att vi i och med dagens beslut förlänger lagen i fyra månader men uppdrar åt regeringen att återkomma om två och om möjligt avskaffa lagen.
Då blir min fråga, sedan jag lyssnat på Waltersson Grönvalls anförande: Vet Moderaterna redan i dagsläget att lagen inte kommer att behövas om två månader? I inledningen av pandemin var det stora problem med att få till träffsäkra och ändamålsenliga åtgärder. Regeringen jobbade hårt för att få en pandemilag på plats.
Även riksdagen jobbade ganska hårt, skulle jag vilja säga. Hur tänker Moderaterna att regering och riksdag ska agera om vi nu skulle få en mer aggressiv variant av viruset om en månad, två månader eller tre månader?
Kristina Nilsson (S):
Jag delar absolut Camilla Waltersson Grönvalls förhoppning att vi är på väg mot slutet av pandemin, men det kan självfallet ingen av oss veta. Jag vänder mig mot beskrivningen "helt utan att informera". Jag anser att i alla fall presidiet var informerat om detta. Vilka fler som sedan ska informeras i ett sådant läge är upp till regeringen att avgöra, anser jag. Jag tycker inte att jag riktigt fick svar på min fråga.
Eftersom tillkännagivandet ändå säger att lagen ska avskaffas om två månader vill jag ge min tolkning, och den är naturligtvis: om det är möjligt. När jag lyssnar till Camilla Walterssons anförande, fru talman, tycker jag dock att hon är väldigt tydlig med att den ska avskaffas då. Det skulle vara bra om Camilla Waltersson kunde svara tydligt på frågan: Vet Moderaterna redan i dagsläget att lagen inte behövs i mer än två månader? Det räcker med ett enkelt ja eller nej.
Kristina Nilsson (S):
Jag delar fullständigt ledamoten Nordquists uppfattning att en sådan här lag inte ska antas lättvindigt. Däremot delar jag inte uppfattningen att restriktioner har införts på grund av andra sjukdomar, vilket jag var väldigt tydlig med i mitt anförande. Det går att läsa i efterhand om ledamoten inte uppfattade det.
Vi har ju den ordningen att regeringen lämnar en proposition till riksdagen, och sedan har partierna möjlighet att följdmotionera och framföra sina synpunkter på propositionen i en motion. Det gjorde Liberalerna. Där föreslog man att lagen skulle förlängas i två månader. Därför blev i alla fall jag oerhört förvånad när Liberalernas partiledare plötsligt meddelade att Liberalerna skulle yrka avslag på pandemilagen.
Än mer förvånad blev jag när hon strax efteråt förklarade att vi skulle använda covidbevis i så stor utsträckning som möjligt. Därför vill jag ställa frågan till ledamoten Nordquist: Hur tänker sig Liberalerna att de här två delarna ska gå ihop - vaccinpass och covidbevis grundar sig ju på pandemilagen? Det hela känns som något som dök upp väldigt ad hoc.
Jag skulle vilja ha en förklaring hur det ska kunna fungera i praktiken.
Kristina Nilsson (S):
Vi kan enas om "abrupt" i stället för "ad hoc". Det är helt okej. Jag förstår naturligtvis att det skulle vara väldigt positivt för nattklubbar, restauranger, evenemangsanordnare, kultur, idrott och så vidare om vi skulle kunna använda vaccinationsbevis i större utsträckning. Det skulle ju möjliggöra mer verksamhet för dessa.
Problemet är bara att detta inte räcker i dagsläget, eftersom smittspridningen är som den är med den nya virusvarianten. Jag funderar fortfarande på hur vi skulle ha fått dessa covidbevis på plats i tid när den nuvarande pandemilagen går ut. Vi har ju inte någon rättslig grund för att ens införa dem. Jag förstår fortfarande inte riktigt hur Liberalerna tänker.
Menar ni att Liberalerna har en bättre kunskap än Folkhälsomyndigheten om vilka smittskyddsåtgärder som är rimliga för att skydda liv och hälsa? Jag tycker att det här är svårt.
Jag har svårt att få dessa två förslag att gå ihop, och jag skulle vilja ha en tydligare förklaring: Vilken rättslig grund skulle ett utökat användande av vaccinationspass vila på, och hur skulle vi kunna få det på plats innan utgången av februari?
Anna-Lena Sörenson (S):
Jag får börja med att tacka försvarsministern för svaret. Jag vill särskilt tacka för snabbheten i svaret. Snabbhet är annars inte vad som har karakteriserat regeringens agerande i just det här ärendet. Man kan snarare tala om senfärdighet. Med det, fru talman, antyder jag också att jag inte är helt nöjd med det här svaret. Min fråga till försvarsministern är ju om ministern inte anser att det brådskar med att ge FMV besked om upphandlingen av den lätta torpeden.
Den frågan är föranledd av att vi inte kan se att regeringen har agerat i den här frågan. Jag anser nog att försvarsministern försöker försköna verkligheten en smula och därmed också skyla över bristen på handlande när han i sitt svar får det att låta som om historien om anskaffningen av den här lätta torpeden börjar med beslutet i december, budgetbeslutet.
Dessutom, fru talman, vill han bara kännas vid en hemställan från FMV om att få direktupphandla den lätta torpeden - och vi är rörande överens om att den har en stor betydelse för att Försvarsmakten ska kunna vidmakthålla sin undervattensförmåga.
Det är, fru talman, en historia som har sin början minst fem år tillbaka i tiden. Under den här tiden har FMV inte inkommit med en hemställan utan två hemställningar om att få direktupphandla torpeden, och regeringen har hittills inte svarat på någon av dem, om jag inte är alldeles felunderrättad. I sitt svar på min interpellation hävdar försvarsministern att alla nödvändiga politiska beslut är fattade för att påbörja anskaffningen av torpeden.
Det svaret fick jag också vid en frågestund tidigare här i kammaren. Mot bakgrund av FMV:s båda hemställningar vågar jag hävda att så inte är fallet och att försvarsministerns och regeringens agerande för anskaffning av torpeden är otillräckligt. Jag skulle hellre kalla det en brist på agerande som har sin grund i ett ideologiskt tänkande om konkurrensutsättning och en övertro på marknadskrafterna.
Har regeringen nu ändrat uppfattning i frågan välkomnar vi socialdemokrater denna senkomna insikt, men vi tycker att regeringen förtjänar kritik för att man äventyrar Försvarsmaktens förmåga att vidmakthålla marinens undervattensförmåga och därmed vår, Sveriges, förmåga att freda våra gränser i Östersjön. I det sammanhanget bör frågan ställas till statsrådet om han anser att Försvarsmaktens mål om insatsorganisationen 2014 kommer att nås när det gäller just undervattensförmågan.
Anna-Lena Sörenson (S):
Jag tackar för redogörelsen för hur denna process har gått till. Men man kan faktiskt se den också på ett något annorlunda sätt. Regeringen har sänt ut tydliga signaler om hur denna anskaffning ska gå till.
I mina ögon har FMV vid två tillfällen ödmjukat sig och kommit med en hemställan om att få göra undantag från upphandlingslagen och få direktupphandla denna torped på grund av att man har insett att en konkurrensutsättning, en internationell upphandling, inte skulle fungera i detta fall. Då kan man anse att tillräckliga direktiv inte heller har getts gentemot FMV.
Försvarsministern påminner om att vi socialdemokrater har varit med och fattat beslut om materielanskaffningsstrategin. Det stämmer. Vi socialdemokrater anser också att upphandling i konkurrens och köp från den så kallade hyllan kan vara att föredra när det gäller att förse insatsorganisationerna med adekvat materiel. Det kan också vara ett klokt sätt att handskas med värdefulla skattemedel. Men vi anser att det behöver prövas från fall till fall.
När det gäller dessa komplicerade försvarssystemen, till exempel den lätta torpeden, förefaller det vara mindre klokt eftersom konsekvenserna blir så stora och det riskerar vår försvarsförmåga och innebär långsiktiga kostnader för skattebetalarna. Eftersom försvarsministern är inne på att effektivisera resurserna för skattebetalarna är det bara att hålla med. Det är ett bekymmer med regeringens brist handlande i detta fall.
Om vi får förseningar när det gäller att anskaffa denna torped är det stor risk att vi står inför väldigt mycket större kostnader än vad det skulle innebära om FMV kunde få direktupphandla denna torped. Jag undrar om försvarsministern också anser att det är väsentligt med tidsfaktorn här.
En sådan här upphandling tar lång tid. Dessutom överklagas de flesta beslut när det gäller så stora affärer. Under tiden riskerar man också att tappa kompetens i försvarsindustrin när det gäller underhåll, vidmakthållande och utvecklande av sådana komplexa system.
Detta riskerar inte bara anskaffning och upprätthållande av den lätta torped 45 utan även i förlängningen upprätthållande, anskaffning och utveckling av den tunga torped 62 som i sin tur ska bestycka de två ubåtar som är beställda.
Om det skulle ske och vi måste börja om från början och bygga om ubåtarna - de tuber som ska innehålla torpederna - kanske vi står inför en tid om tio tolv år för anskaffning av nya tunga torpeder. Det skulle innebära kostnader på många miljarder för svenska skattebetalare. Dessutom äventyras försvarets undervattensförmåga i Östersjön alldeles väsentligt.
Jag vill återigen fråga: Anser försvarsministern att tidsfrågan i detta fall är väsentlig?
Anna-Lena Sörenson (S):
Jag tror att vi alla är överens om att en ordentlig beredning alltid gynnar saken. Annars kan vi väl beskriva den socialdemokratiska hållningen som pragmatisk i frågan. Jag kan också anmärka att försvarsministern bör ha hört argumentationen en gång tidigare eftersom jag själv har använt den i mitt inlägg i budgetdebatten före jul.
Vi socialdemokrater förhåller oss, som sagt, pragmatiska i denna fråga och gör inte som regeringspartierna och fastnar i ett ideologiskt tänkande när det gäller marknadskrafter och konkurrensutsättning. För övrigt innebar väl i slutändan även pansarvagnen ganska mycket fördyringar för de svenska skattebetalarna?
När det gäller anskaffandet av den nya torpeden redogjorde försvarsministern för att det tidigare varit så att endast Sverige svenska torpeder har, så att säga, som är anpassade för ändamålet med tanke på det grunda och bräckta vattnet i Östersjön.
Vad jag förstår finns det inte någon torped på hyllan i Italien, Tyskland, Frankrike eller England som är anpassad efter dessa förhållanden. Försvarsministern talar om andra länder, och då kan man spekulera i om det i så fall skulle vara Ryssland som har en torped som är anpassad efter de svenska förhållandena och de kustnära områdena. Fru talman!
Min fråga till försvarsministern med anledning av vad han just sagt blir om man kan dra slutsatsen att försvarsministern anser att det brådskar med besked för att undervattensförmågan ska kunna vidmakthållas. Tänker han agera för att påskynda processen och ge FMV besked om att man kan frångå regeringens tidigare beslut om att konkurrensutsätta anskaffningen av den lätta torpeden?
Anna-Lena Sörenson (S):
Mats Gerdau frågar mig om jag tror att vården har blivit bättre eller sämre. Jag tror att den har blivit bättre, men inte tack vare Mats Gerdau. Tyvärr är det inte politiken som kan ta åt sig äran av det, utan svensk hälso- och sjukvård är jättebra på att hela tiden utvecklas och bli allt bättre. Det finns en stark drivkraft inom svensk sjukvård att hela tiden öka sina kunskaper, att jämföra sig med andra, att utvecklas.
Det är också en utmaning, vilket Mats Gerdau säkert känner till, herr talman. Vi ställs hela tiden inför nya utmaningar för att ge en allt bättre vård till allt fler behövande. Däremot tror jag att likvärdigheten, förmågan att ge vård på likvärdiga villkor, har blivit sämre, vilket flera studier visar.
Förmodligen har vi blivit bättre på att ge vård på likvärdiga villkor regionalt men inte socioekonomiskt. De som har det sämst i samhället har sämre tillgång till vård, får sämre tillgång till de goda medicinerna, får inte de bästa metoderna. Undersökning efter undersökning visar att det är på det sättet.
För oss kan ett fritt vårdval aldrig vara detsamma som en fri etablering. Vi tror att det går alldeles utmärkt att ansluta fria vårdgivare, privata vårdgivare, som kan tillföra vården mycket som är bra i form av kvalitet och alternativ. Det går alldeles utmärkt att ansluta med vårdval, men då finns de i ett system som är möjligt att planera. Alla bor inte i Stockholm, Göteborg eller Malmö.
I landsorten är det ofta svårt att över huvud taget finna exempelvis en gynekolog. Det är brist på specialister. Släpper vi loss den fria etableringen vet vi att vi får en anhopning av specialister i centralorterna, inom de specialområden som är enklast att diagnostisera och identifiera och därmed ge den vården till patienterna.
Anna-Lena Sörenson (S):
Jag tycker att Mats Gerdau far lite ovarsamt med sanningen. Tidigare i debatten sade han att Socialdemokraterna inte hade velat mäta väntetider före det gyllene årtalet 2006 när allt bra började. Det är inte sant. Det mättes tidigare både här och där, och vi jämförde med varandra. Jag har själv erfarenhet av att göra det.
Det är heller inte sant att socialdemokratiskt styrda landsting inte skulle vara öppna för privata vårdgivare och sluta vårdavtal. Flera av oss har suttit i landsting och känner till landsting där Socialdemokraterna varit med och styrt och tagit initiativ till upphandlingar för att skapa alternativ i vården. Mats Gerdau skakar på huvudet, men jag kan verifiera det, herr talman, och även flera andra kan vittna om det.
Jag tror inte att vi har något principiellt motstånd till det. Snarare känner vi att vi vill fokusera på att styra vården utifrån behov och patienternas önskemål samt utifrån kvalitet och resultat. Vad gäller 200 nya vårdcentraler tycker jag att det är bra om man kan öka tillgängligheten.
Det är viktigt att medborgarna kan känna förtroende genom att ha tillgänglighet till vården. Det är bra att tillgängligheten ökar. Jag skulle gärna vilja se på vilket sett den ökat och i vilket förhållande den står till undanträngningseffekterna när det gäller kronikerna. Vi har än så länge inte sett några undersökningar om det.
Låt oss därför vänta med att utropa den reformen till det bästa som hänt under detta århundrade.
Anna-Lena Sörenson (S):
Jag får tacka försvarsministern så mycket för svaret. Försvarsministern har i sitt svar redogjort för sin syn på delar av historien kring torped 45.
Jag skulle dock uppskatta om försvarsministern valde att svara på min fråga huruvida regeringen väljer att hoppa över steg ett i materielförsörjningsstrategin om att vidmakthålla och uppgradera materiel före nyanskaffning på öppna marknaden. Man håller ju uppenbarligen fast vid beslutet att konkurrensutsätta upphandlingen och försöka köpa från hyllan. Fru talman! Historien om torpeden börjar bli lång och segdragen.
Jag har tidigare genom frågor och en interpellation till försvarsministern efterfrågat handling från regeringens sida, eftersom en utdragen process för anskaffning riskerar att leda till förmågeglapp på tiotals år och därmed också äventyra den svenska undervattensförmågan och Försvarsmaktens möjligheter att upprätthålla Sveriges integritet i Östersjön.
Därtill kommer risk för kompetensflykt inom svensk försvarsindustri och i förlängningen också stora fördyringar, eftersom inget känt utländskt företag har torpeder på hyllan som passar svenska geografiska förhållanden. Skulle FMV tvingas till ett sådant köp skulle det i sin tur innebära betydligt större systempåverkan än vad som blir fallet med en direktupphandlad svensk torped.
Torped 45 är en del i ett mycket komplicerat och omfattande system som innehåller både hårda tekniska komponenter i form av sonarer, lednings- och torpedsystem, torpedanpassning, tuber och kommunikationssystem och mjuka komponenter som taktik, regementen, dokumentation, utbildning, erfarenhet, systemsäkerhet och logistik. Tvingas man till nyanskaffning från hyllan påverkas detta komplicerade system i en omfattande grad.
Det leder till att Försvarsmaktens operativa behov inte blir tillgodosedda under lång tid och till stora fördyringar i form av ombyggnads- och integrationskostnader och förlorad kompetens. Det var just sådana effekter som man ville undvika med den nya materielförsörjningsstrategin. Fru talman! En direktupphandling av svensktillverkad torped är att ses som ett vidmakthållande och en uppgradering av den äldre torped 45.
Det skulle spara pengar för de svenska skattebetalarna och, som sagt, ge betydligt mindre systempåverkan på det svenska ubåtsförsvaret. Med en sådan upphandling skulle man också kunna undvika den långa tidsutdräkt som en konkurrensutsättning av torpeden skulle ge. Det vore också helt i linje med regeringens strategi för materielanskaffning. När försvarsministern i sitt svar säger att regeringen avser att följa materielförsörjningsstrategin även i det här fallet nämner han inte vilken del av strategin han avser att följa.
Jag ser fram emot att försvarsministern här i kammaren utvecklar detta. Jag vill samtidigt att han passar på att berätta för oss vad den nämnda marknadsanalysen har resulterat i. Och sist men inte minst är vi intresserade av att höra om Försvarets materielverk har fått något svar från de svenska tillverkarna på sin hemställan från den 24 januari om att få göra en direktupphandling av torped 45, och i så fall vad svaret blev.
Anna-Lena Sörenson (S):
Det är intressant att försvarsministern tar upp vår förra interpellationsdebatt. Jag kom själv att tänka på den när jag läste svaret här, för i den debatten gav försvarsministern mig beskedet att det här var ett högt prioriterat ärende på Försvarsdepartementet. Han tyckte vid det tillfället att jag var väldigt tidigt ute, att jag skyndade på för mycket och hade för bråttom. Nu har det gått elva månader sedan FMV gjorde sin hemställan, och fortfarande får vi beskedet att beredning pågår.
Jag tycker att han borde välkomna engagemanget från Socialdemokraternas sida för att försöka lösa de knutar som tydligen har uppstått på Försvarsdepartementet när det gäller upphandlingen av torped 45.
Anna-Lena Sörenson (S):
Det är synd att försvarsministern gör detta till en definitionsfråga om vidmakthållande eller nyanskaffning. Han beskriver att det är ett komplext system där torpeden ska passa in. Den ska bestycka Visbykorvetter och helikoptrar.
Den kompetens som krävs för upprätthållande av service av detta krävs också för att upprätthålla förmågan på de tyngre torpederna som ska bestycka ubåtarna. Detta är riktigt. Därför borde man kanske använda sitt politiska mandat och politiken för att säga att detta är en del av ett system och skulle kunna betraktas som ett vidmakthållande, en uppgradering.
Det är intressant med de andra aktörerna i marknadsanalysen - ett ord som försvarsministern själv använde i svaret till mig - och vad det har resulterat i. Om jag är rätt underrättad, vilket jag kanske inte är eftersom det inte är offentliga handlingar, är det företag som varit intresserat italienskt.
Förra gången vi prövade italienska torpeder i svenska farvatten slutade det med att de jagade våra egna torpedbåtar. Det ska vi väl inte upprepa, hoppas jag.
Anna-Lena Sörenson (S):
Jag får naturligtvis börja med att tacka försvarsministern för svaret. Det var inte särskilt omfattande eller uttömmande, men det gick ju snabbt att läsa, och det är väl ändå tanken som räknas även om det här svaret knappast når över gränsen för vad artigheten kräver. Jag hade hoppats, precis som i Jeopardy , att få hälsa ministern välkommen in i debatten, men det här svaret avslöjar inte mer än vad vi redan visste. Fru talman!
Jag vill inte ens misstänka att försvarsministern inte respekterar riksdagens mening om att tillsätta en luftförsvarsutredning. Tvärtom är jag övertygad om att ministern delar riksdagens genuina engagemang för hur Sveriges fred och säkerhet ska värnas även i framtiden. Om jag känner försvarsministern rätt har han också ett starkt intresse för och omsorg om hur luftförsvaret ska utformas.
Han tycker säkert också att det är viktigt att få kunskap om och insikt i vilken teknik- och industribas som behövs, hur det internationella samarbetet kan arrangeras och vad Sverige bör delta i, till exempel utvecklingen av Neuron, framtidens obemannade och även bemannade flygsystem som Försvarsmakten behöver.
Därför, fru talman, har försvarsministern säkert inget emot att här i dag ge oss mer kunskap om hur långt beredningen av frågan har kommit på departementet. Det vore också synnerligen intressant att få höra ministerns förväntningar på beredningsarbetet och om han själv har gett någon form av direktiv till det. Självklart vill vi förstås höra när vi kan förvänta oss ett förslag från regeringen om hur den här utredningen ska utformas.
Den frågan i min interpellation blev aldrig besvarad.
Anna-Lena Sörenson (S):
Både Johan Johansson och försvarsministern pratade om tolkningar av det beslut som riksdagen har tagit. Jag kan bara hänvisa till det betänkande som föreligger. Jag tycker själv inte att det finns särskilt mycket oklarheter i vad den texten betyder. Sedan får var och en svara för sitt. Frågan är vad Moderata samlingspartiets uppfattning är i den här frågan.
Det var ett seminarium på Folk och Försvar, i mars i år tror jag att det var, och där ställde sig samtliga partier bakom en uppfattning om att det borde tillsättas en luftförsvarsutredning.
Alliansens ledamöter tog sedan tillbaka det här, men Moderaterna har egentligen inte någon gång talat om varför man har inställningen att inte tillsätta en luftförsvarsutredning. Försvarsministern hänvisar till beslutet om JAS Gripen.
Där finner jag att vi är eniga om att ett beslut rörande JAS Gripens uppgradering bör ske i närtid. Jag förutsätter att vi framåt hösten, när Försvarsmakten har lagt fram sitt budgetunderlag och den utredning som man har sagt att man ska komma med, kan komma till ett beslut i riksdagen.
Där har vi samma uppfattning. Jag hänvisar till det betänkande som finns och vad som är skrivet där. När det gäller beslutet om JAS Gripen har vi sagt tidigare, och det står jag fast vid, att riksdagen har fattat ett beslut och att det ankommer på regeringen att komma med ett förslag till riksdagen.
Däremot har jag inte fått svar från försvarsministern på mina frågor om när vi kan förvänta oss ett besked i den här frågan. Nu vädjar Johan Johansson om att regeringen inte ska komma med några besked över huvud taget, om jag tolkade honom rätt, medan försvarsministern har sagt att frågan bereds i departementet. Det kan vara intressant för riksdagen att få höra vilket det är som gäller.
Jag antar att Försvarsdepartementet och Moderata samlingspartiet känner respekt för riksdagens beslut.
Anna-Lena Sörenson (S):
Både Johan Johansson och försvarsministern återkommer till att riksdagen inte ska säga sin mening i frågan. Jag är av en helt annan uppfattning. Det här handlar om stora kostnader och åtaganden under lång tid. Det handlar om system som ska leva under lång tid. Det är självklart att svenska folket och svenska folkets företrädare ska ha en mening om det stora och svåra åtagandet. Där har vi tydligen olika åsikter.
Varför så bråttom? frågar försvarsministern. Naturligtvis är det här inte något som vi har hittat på själva på vår egen kammare. Vi har också kontakter, är med i nätverk och pratar med representanter för Försvarsmakten och tar reda på deras behov. Vi har naturligtvis också talat med representanter för försvarsindustrin och hur de ser på frågan. Jag måste återigen fråga försvarsministern om han tänker respektera riksdagens mening.
Jag är ingen konstitutionell expert, men jag antar att det är det betänkande som riksdagen har fattat beslut om som gäller i frågan och som regeringen har att förhålla sig till. Försvarsministern blandar ihop - medvetet eller omedvetet - två beslut. Jag står fast vid att riksdagen har fattat beslut om JAS Gripen.
Vi kommer förmodligen att fatta fler beslut i framtiden eftersom systemet ska leva under lång tid framöver och behöver uppgraderas emellanåt. Vi vet att det är så. Men i dag vill vi ha besked om när en luftförsvarsutredning ska tillsättas som ska utreda tiden efter det att JAS Gripen-systemet har tjänat ut.