Annika Lillemets (MP):
Jag vill passa på att påminna om debatten som infrastrukturministern och jag hade alldeles nyss om felaktiga underlag som grund för regeringens transportplan.
Ett minskat underhåll av lågtrafikerade banor blir rimligen följden av att det nu finns 6 miljarder mindre till järnvägsunderhåll än när infrastrukturpropositionen lades fram 2012 efter den felräkning som gjordes - detta i enlighet med vad Trafikverkets generaldirektör har sagt om att det hanteras genom prioritering av de mest trafikerade banorna. Det blir faktiskt ett bekymmer för godstransporterna.
Många godstransporter börjar nämligen på lågtrafikerade banor. Om underhållet av dem prioriteras ned, vad händer då? Många av de här banorna är till exempel viktiga för skogsindustrin. Om det är någon trafik alls på en bana måste den självklart underhållas så att den är säker att trafikera.
Jag skulle därför vilja att statsrådet utvecklar denna nedprioritering av lågtrafikerade banor som följer av felräkningen på underhållet. Jag kan inte se annat än att det måste bli så, även om jag inte har fått ett rakt svar. Hur går det ihop med de höga ambitioner som statsrådet uttalar? Som sagt, hela systemet måste fungera.
Det låter väldigt bra att satsa på de mest trafikerade sträckorna, och det är klart att det är viktigt. Men en rejäl satsning på att få över godstransporter till järnväg kräver också att mindre trafikerade banor finns kvar och underhålls så att de är i gott skick och kan användas av näringslivet. Hela systemet måste fungera. Jag skulle också vilja återvända till frågan om banavgifterna och hur statsrådet ser på dem.
Utöver den obligatoriska banslitageavgiften - det är bara den som krävs enligt EU:s direktiv och svensk järnvägslag - tar ju Trafikverket också ut driftsavgift, grundavgift, passageavgift, olycksavgift och emissionsavgift. Flera av de avgifterna saknas för lastbilstrafiken, så det blir en obalans mellan de båda trafikslagen.
Jag skulle alltså vilja upprepa den frågan: Varför respekterar inte regeringen och Trafikverket riksdagens tillkännagivande om att inte höja banavgifterna förrän järnvägen är i gott skick? Slutligen skulle jag vilja ta upp frågan om goda förutsättningar för väl planerade underhålls- och reinvesteringsinsatser. En allt större del kommer att vara förebyggande, som statsrådet nämner.
Det är alldeles utmärkt; det vill vi alla se. Betyder det att regeringen tänker ge Trafikverket direktiv att prioritera och planera in tillräckligt med tid i tidtabellerna för förebyggande underhåll? Det är ju någonting som nu får stå tillbaka för att få in så mycket trafik som möjligt. Vi har debatterat det här i kammaren förut, för några månader sedan.
För att man ska hinna göra större arbeten som till exempel att byta spårväxlar krävs det nämligen att spåren hålls fria från trafik tillräckligt länge. Riksrevisionen har framfört att Trafikverket inte har utvecklat någon metod för kapacitetstilldelning som garanterar det mest samhällsekonomiskt effektiva resultatet. De skriver bland annat att operatörernas önskemål fått styra i alltför hög grad.
Kort och gott: Man hinner inte göra de större men väldigt viktiga underhållsarbetena i den takt som de måste göras i. Kommer det att hända något nytt på den fronten?