KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lena Olsson (V):
Jag får tacka ministern för svaret som var ganska långt men som jag ändå inte tycker säger så mycket. Det är utredningar på gång, planer på väg in som ska behandlas och så vidare.
Jag bor i orten Malung, och det här är en bana som sedan länge har blivit mer eller mindre misshandlad. Man har gjort små justeringar av banan och gjort en del investeringar för bärigheten. Det är en väldigt dålig kvalitet på banan.
Det var också fråga om att man skulle sätta ned hastigheten. Den här banan hotas rent långsiktigt av nedläggning. Det är inte bara den här banan utan också andra som ligger i farozonen.
När det gäller Västerdalsbanan har vi norra Europas största vinteranläggningar där uppe. Det är en näring. För vår del är det en basnäring. Det ingår också resor till den näringen. Det blir persontrafik.
Det som är angeläget är att den rustas upp så att den blir konkurrenskraftig. Länsplaner och sådant i all ära men prio ett är Dalabanan. Det har jag ingenting emot, men det får inte bli så att de som matar Dalabanan får ett undermåligt underhåll. Det har varit ett undermåligt underhåll på den här banan länge.
Vi har också som bekant ett väldigt tryck på väg 71 som resulterar i att man inte bara måste ta miljöhänsyn utan också ta in trafiksäkerhetsaspekten. 71:an är en av landets mest olycksdrabbade vägar. Nu har man gjort en förstudie i regionen med EU-medel.
Bansträckningen från Rågsveden upp till Malung är av väldigt dålig kvalitet och skulle behöva en upprustning. Det är väldigt viktigt. Därför lyfter jag upp den här frågan som en nationell angelägenhet. Kalkylerna håller ju inte.
Vänsterpartiet har i sin budget en speciell post på nästan en miljard om året för lågtrafikerade banor. Regeringen räknar inte på samma sätt. Man anser att lågtrafikerade banor ingår i underhållet.
Jag vill höra ministerns svar på detta. Det är ju viktigt för basnäringen som grundar sig på att det kommer mycket turister. Vi har ett stort sågverk med ca 100 anställda i Fiskarheden. Där går 58 lastbilar ut och 65 lastbilar in per dygn.
Det är ett hårt tryck på vägarna. Man nöter ut dem.
Lena Olsson (V):
Jag tackar ministern för svaret och alla er andra som har backat upp när det gäller Västerdalsbanan. Min fråga gäller lågtrafikerade banor över huvud taget.
Visst har man investerat i det nya trafiksystemet ERTMS, och man har utsett Västerdalsbanan som provbana.
Men då vore det också angeläget att man gör investeringar i den bana där tågen ska gå eftersom den är undermålig enligt den undersökning som man har gjort. Det gäller sträckan Rågsveden-Malung. Där behöver man investera.
Här handlar det om att man ska kasta ut ca 80 miljoner på ett nytt system när underlaget på banan där tågen ska gå är undermåligt. Jag vill göra ministern uppmärksam på hur det ser ut i dag. Jag vet också vilka prioriteringar som länet gör. Jag vet också att denna bana är ett riksintresse för godstrafiken.
Den hängde på gärdsgården för några år sedan när man tänkte ta bort banan som ett riksintresse. Efter påverkan tog man tillbaka det. Banan är hela tiden i riskzonen, och det verkar inte som om den ena vet vad den andra gör. Men om man slänger ut 80 miljoner på detta nya system måste man se till att tågen kan åka på banan eftersom kvaliteten på banan brister.
Vi önskar också en elektrifiering för att man ska kunna använda motorvagnar som går på elektricitet. När det sägs att banan är en angelägenhet för godstrafiken tänker man på varor. Det är svårt att få turismen betraktad som en näring över huvud taget. Jag vet inte hur länge jag har arbetat med dessa frågor.
Men det är en näring som har stor betydelse för Sverige, och den växer hela tiden. Vänsterpartiet vill att vi utvecklar denna bana ända upp till Sälen och helst över Trysil på den norska sidan och ned till Gardermoen. Det är fullt möjligt. Det gjordes en stor utredning som kom fram till det. Jag tror att det var 1996.
Jag har försökt att leta reda på den, men jag har inte hittat den än, men jag hoppas att jag gör det. Jag menar att detta måste bli en nationell angelägenhet. Man kan inte bara lägga allt på regionen. Banverket har denna bana som en provbana. Men det måste till vettiga resurser för underhåll och att man kan investera så att den håller för lång tid framöver.
Det är bekant i den här kammaren att Vänsterpartiet har en investeringsbudget när det gäller infrastruktur eftersom miljön och trafiksäkerheten har en stor betydelse för oss. Nu har jag tagit upp frågan om denna bana för första gången i den här kammaren, och jag har motionerat om den. Men den är av stor betydelse för näringslivets utveckling, även norr om Malung.
Det finns stora önskemål om att man ska föra över gods från bil till järnväg. Om det är något som nöter ut vägarna för oss där uppe så att de blir livsfarliga så är det den tunga trafiken.
Lena Olsson (V):
Visst är det bra med delaktighet från regionerna, men man har ju vissa begränsningar när det gäller resurser. Banverket har konstaterat att om tågförseningarna ska minska med 50 procent - och det har man ju sagt - och godskapaciteten öka med 50 procent måste man ha 7,6 miljoner kronor per år att lägga på banunderhåll.
Vi i Vänsterpartiet har det till underhåll. Vi har också lagt nästan 1 miljard varje år till lågtrafikerade banor, och vi har Västerdalsbanan som en nationell angelägenhet.
Om man nu har lagt ut 80 miljoner på den här provbanan, som är intressant för hela Europa, är det nödvändigt att vi får resurser fördelade av Banverket. Att de behöver mer pengar är det väl ingen som tvivlar på längre, efter allt vi har sett denna vinter som behöver göras.
80 miljoner har alltså provsystemet kostat, och då borde tågen också ha en rejäl räls att åka på. Banverket har som sagt konstaterat att man måste ha 7,6 miljoner per år om man ska minska förseningarna och öka godskapaciteten med 50 procent, och det gäller även den banan.
Regeringen föreslår i sin budget 5,3 miljoner. Det räcker inte för att underhålla dessa lågtrafikerade banor. Hur ska detta gå till?
Lena Olsson (V):
Jag får tacka justitieministern för svaret. Jag tycker att det är synd att man stöter bort förslaget att tillsätta en granskningskommission när det specifikt gäller våldtäktsfall. Jag vet att mycket saker och många handlingsplaner har gjorts. Det är mycket som är väldigt bra, men det är också mycket som jag personligen och Vänsterpartiet tycker fattas.
Det är analysen av företeelsen. När det till exempel gäller handlingsplanen mot mäns våld mot kvinnor hade vi gärna sett att man hade gjort en könsmaktsanalys eftersom vi tycker att det är grundläggande för vilken ställning frågan har. Som sagt: Jag vet att det är mycket som görs, enligt oss kanske när olyckan redan har varit framme.
Jag skulle vilja se ett mer förebyggande arbete och att man satsar mer på den förebyggande delen i hela ledet, alltså från skolundervisning och så vidare. Jag tycker inte heller att en granskningskommission står emot det som görs i dag, utan det skulle vara bra med en komplettering. Dessa två kan alltså komplettera varandra.
Jag tycker inte att de står emot varandra. Jag tror också att det skulle vara bra med en särskild kommission som granskar detta och att det kanske inte är expertisen från rättsväsendet som sitter i den kommissionen, även om man givetvis ska ha ett samarbete med dem. Mycket utbildningar och sådant pågår.
Det är dock så att man ständigt får - vilket jag tycker är allvarligt och vilket vi ser när vi tittar på den rapport Amnesty har kommit med - fallet nedlagt. Det är bevissvårigheter och så vidare, men vi vet också att detta har jättemycket med bemötande från rättsväsendet att göra. Det handlar om attityder.
Det är lika för oss alla; vi får ständigt telefonsamtal från personer som har blivit illa bemötta. Detta måste vi sätta fokus på och sätta in resurser för. Jag tror att det skulle vara bra med en granskningskommission för att komma fram till vad det är som brister. Den ska också ha som uppgift att komma med förslag om vad som kan förbättras.
Justitieministern och jag har haft en debatt tidigare om den särskilda mottagning på Södersjukhuset som inrättades med stort arbete från mitt eget parti här i Stockholm. Man begär inte ut rättsintygen i den omfattning man skulle kunna. Jag har fått signaler om att det fortfarande slarvas med det.
Det finns alltså intyg som stärker våldtäktsoffrets berättelse väl, men man begär inte ut dem. Jag tycker att vi måste sätta mer fokus på att förbättra detta. Jag tror att vi skulle kunna göra det om vi tillsätter en granskningskommission som kompletterar det arbete som görs i dag.
Lena Olsson (V):
Precis som jag sade inledningsvis görs det väldigt mycket, och vi är väl medvetna om att det här utreds just nu. Men vi tror att man skulle få det vidare om vi tillsatte en granskningskommission. Det var det jag menade också när det gäller handlingsplanen Mäns våld mot kvinnor.
Jag och Vänsterpartiet tycker att man måste göra en könsmaktsanalys, det är det som är grundläggande. Vi har en könsmaktsordning i samhället i dag som så att säga är grundproblemet. Det är naturligtvis bra att vårdpersonal och andra får utbildning och att man utbildas även inom rättsväsendet.
Men jag tror att en kommission skulle kunna vara ett komplement och göra att vi kanske skulle komma fram fortare. Tyvärr ökar anmälningarna, och det är många fall som läggs ned.
Det sänder signaler när det gäller att våga anmäla - hur en som varit utsatt för brottet vågar stå på sig, med alla de känslor man har inom sig.
Enligt Amnesty ser man att fallen gällande kvinnor av annan etnisk tillhörighet, invandrarkvinnor, i större grad läggs ned. Det är en fråga om attityder. Det är verkligen bekymmersamt.
Också när det gäller prostituerade kvinnor läggs ärendena ned i större omfattning, eller också vågar de inte anmäla därför att myndigheterna bemöter människor på olika sätt. Det tycker jag är väldigt allvarligt.
Det måste man sätta fingret på, och vi måste hela tiden föra en debatt. Vi är alla lika inför myndigheter, men signalen är att så inte är fallet. Jag tycker att det är synd att ministern inte vill tillsätta en granskningskommission, för jag tror att en sådan skulle vara ett jättebra komplement till allt det andra som pågår.
Lena Olsson (V):
Justitieministern är bestämd på att det här blir tårta på tårta. Det är väl bra då om vi tycker olika om just det, för vi tycker nog ganska lika i mångt och mycket i övrigt i den här frågan. Också Johan Linander tog upp frågan om en nationell polismyndighet.
Vi i Vänsterpartiet tror att det kanske är den bästa lösningen, därför att vi vet att det är så mycket olikheter i landet. Det finns väldigt många bra poliser i det här landet. Men det finns också de som gör bort sig ganska rejält, och det får många andra också klä skott för.
Vi har sagt att vi vill ha en högskoleutbildning av poliser. De poliser man pratar med i dag tycker att utbildningen är för kort och att de mjuka bitarna kommer bort i utbildningen, vilket är väldigt synd. Den rödgröna sidan driver alltså en nationell myndighet och en högskolebaserad polisutbildning.
Jag tror att det också skulle vara en garant för att medborgare som har varit utsatta för brott bemöts på ett bättre sätt. Jag tror att det av tradition är väldigt känsligt att anmäla våldtäktsfall.
Precis som ministern säger tar många kvinnor på sig skulden och känner en skam över det som hänt, trots att man inte har någon skuld över huvud taget i det. Det är också viktigt vad som tillåts i en rättegångssal.
Lena Olsson (V):
Jag vill ta upp frågan om kvinnor i kriminalvården. Moderaterna säger att vi slår in öppna dörrar. Det skrivs ganska mycket om detta, och vi hade frågan uppe också i den grupp i justitieutskottet som tittat på detta.
Det var väldigt bra, men vad jag kan se är det konkreta som hänt att kvinnliga interner fått anpassade kläder. I betänkandet tas upp det beslut som regeringen fattade om att ge Kriminalvården i uppdrag att genomföra en försöksverksamhet riktad till kvinnor som varit utsatta för människohandel eller befunnit sig i prostitution.
Det är inget fel i det, det är mycket bra, men nu har inte alla kvinnor som sitter på anstalt varit i den svängen. Det har kunnat konstateras, och det gör även Kriminalvården i sin årsredovisning, att kvinnor har speciella behov. En sak som visat sig när man besökt anstalterna är att det införts restriktioner av säkerhetsskäl.
Det har hänt saker på manliga anstalter vilket resulterat i restriktioner även på kvinnliga anstalter. Det har skett trots att man kunnat konstatera att kvinnorna sköter sig bättre, att de är mycket lugnare. Jag kan nämna att djurhållningen på Hinseberg, som var väldigt uppskattad, drogs in av just det skälet. De fick restriktioner som de egentligen inte hade gjort sig förtjänta av.
Lena Olsson (V):
Ja, man diskuterar, resonerar och skriver. Att man tillsatt en utredning som tittar på kvinnor som varit offer för människohandel och varit med i prostitutionssvängen är behjärtansvärt, men det finns andra kvinnliga intagna som har i stort sett samma problembild.
Det jag läst mig till är att det inte skiljer så väldigt mycket. Det finns många trasiga barn och ungdomar som till slut hamnar i detta. Därför måste man agera på ett snabbare sätt. Och eftersom man kunde ta fram den rapporten kunde man även ha tittat på helheten för kvinnliga intagna.
Låt mig ge en liten kommentar till att man absolut motsätter sig halvtidsfrigivning. Jag skulle vilja veta vad konkret det är som gör att man så notoriskt säger nej utan att ge oss något argument för varför en halvtidsfrigivning inte skulle kunna prövas vad gäller de förstagångsdömda.
De är bevisligen det lättaste att påverka. Ett sådant försök vore trots allt en början. Eller är man rädd för att kanske få för bra resultat, eller vad beror det på att ni så hårt motsätter er detta?
Lena Olsson (V):
Tack, Caroline, det var mycket i ditt anförande som jag hade kunnat instämma i. När det gäller antydningar om att man har upptäckt kriminalvården och att det nu händer saker vill jag bara påminna om att många av de här sakerna också hände under en annan majoritet.
Programverksamhet, utslussningsreformer och så vidare påbörjades då. Caroline Szyber tycker att det mänskliga perspektivet är väldigt viktigt. Nu har vi den här debatten om kriminalvården. Vi kommer att ha en debatt nästa vecka om brottsdrabbade. Det är väldigt viktigt att man också har det perspektivet med sig. Det tycker jag också.
Men det får väl komma nästa vecka. Du hade varit på en föreställning, en teater, och kanske fått lite av en aha-upplevelse.
Det kanske vore önskvärt att fler ginge och tittade på sådana föreställningar, framför allt med tanke på barnperspektivet och kvinnor på anstalt, eftersom just kvinnor har väldigt svårt med skuldbeläggningen när det gäller deras barn.
Om man nu vill förbättra kriminalvården så pass mycket som Caroline säger, kan du förklara för mig varför du inte skulle kunna stödja att vi inrättar en fångombudsman? Vi i Vänsterpartiet är övertygade om att det skulle leda till en mycket bättre verksamhet för ledning, de intagna och personalen. Så har det visat sig i Storbritannien.
Lena Olsson (V):
Jag har ingenting emot att man sysslar med fortbildning för personalen inom kriminalvården. Det är jag övertygad om behövs.
Men att internerna har en speciell ombudsman som de kan vända sig till och som faktiskt kan utveckla den här verksamheten och också kan skapa möjligheter för en bättre utslussning tycker jag inte skulle vara så himla svårt att ställa upp på. Det har visat sig i Storbritannien att man har mycket glädje av att ha en talesman för internerna.
Man har ju dessa råd och speciella personer som internerna får träffa. Precis som Caroline har jag också besökt anstalter. Jag och Vänsterpartiet är totalt övertygade om att det här skulle leda utvecklingen framåt, att de intagna fortare skulle komma på banan så att säga. Det heter ju kriminalvård. Det är inte kriminalförvaring vi sysslar med.
De här människorna ska ju ut för att återanpassas till ett normalt liv. Det görs ju en del. Jag tycker att det kunde göras mycket mer. Jag vet till exempel att kommunerna i mottagningsskedet inte är så pigga på att ställa upp. Det beror ju på andra saker, till exempel att de inte har de resurser som de behöver.
Till det är den sittande majoriteten en stor orsak till exempel. Man kan slå sig för bröstet och fördöma det här, men vi kan ha båda delarna. De står inte i motsatsförhållande till varandra. Du får gärna lämna en kommentar till det. Jag kan tycka att det är bra med fortbildning för personalen, men jag tycker att det skulle vara viktigt med en fångombudsman också.
Lena Olsson (V):
Anton från Moderaterna hade ett ganska långt anförande om alla åtgärder som har vidtagits inom rättsväsendet, anslag till polis och så vidare. Det har ju varit genomgående genom åren: Hej och hå, titta vad bra vi är! Vi satsar så och så mycket på rättsväsendet.
Då kan vi titta på hur vi ska göra för att människor ska bli mindre brottsdrabbade och drabbas mindre av våldsbrott. Du är ju väldigt intresserad och talar dig varm för dessa unga, och det är jättebra, Anton, men när det gäller förebyggande menar vi att det finns människor i det här landet som är experter.
Det finns vi från Vänsterpartiet, från Miljöpartiet och från socialdemokratin. Vi kan påvisa hur man ska förebygga brott över huvud taget. Och det är att ha så lite ekonomiska skillnader som möjligt, för 40 års studier har faktiskt bevisat att ett ekonomiskt jämlikare samhälle är mindre drabbat av kriminalitet och brott.
Du vurmar också för dessa unga, det högaktar jag dig för, men om jag tittar i er budget som lades fram för några timmar sedan kan jag se att man fortfarande konstaterar att man släpar efter på ungdomssidan. När jag tittar i era tabeller ser jag att man ju heller inte gör några större ekonomiska satsningar.
Man skriver så här: "Detta gäller särskilt utredningar som berör ungdomar och som i dag tar alltför lång tid." Man konstaterar det, men vad gör man?
Lena Olsson (V):
Jag är mycket medveten om utredningen om effektiviteten i rättskedjan. Jag har i varenda budgetdebatt påpekat till exempel när det gäller polisorganisationen att det inte går att bara oavkortat stoppa in pengar och inte kräva att man ska använda de resurser man har fått effektivt.
I fråga om ungdomsbrott är väl det man gör bra, men redan Riksdagens revisorer kunde konstatera att när det gäller snabbheten i ärendehandläggningen av alla de mål som gäller unga brottslingar pekar allting åt fel håll. Det är väl bra om ni gör något, men nu behövs även resurser här.
När jag tittar på de brottsdrabbade i rättskedjan kan jag se att Domstolsverket ligger relativt bra till, men man har ju också gjort om systemet så att vi har förvaltningsdomstolar nu. Där har ärendetillströmningen ökat med 30 procent. Det beror på de utförsäkrade, alltså försäkringskasseärenden.
Om man inte tillskapar mer resurser för domstolarna måste det väl i praktiken ändå innebära att de inte vet var de ska ta pengarna ifrån för att upprätthålla den här effektiviteten när förvaltningsdomstolarna sticker i väg. Då blir det de som är drabbade av brott, bland annat våldsdrabbade, som blir lidande därför att de får vänta längre. Vad har du för kommentar till det?
Lena Olsson (V):
Ja, det finns ju viss statistik, Johan Linander, som visar på ett bättre utfall. När det gäller uppklaringsprocenten för våldsbrott och våldtäkter ser det inte lika bra ut.
I vår reservation 2 har vi förslaget om en granskningskommission för våldtäktsärenden.
I Amnestys rapport Fallet nedlagt 2008 förordar de att man ska inrätta en sådan för att hitta brister i förundersökningar och föreslå åtgärder. De tycker också att den ska vara oberoende från polis- och åklagarväsendet, även om de tycker ett samarbete är nödvändigt.
Jag skulle vilja fråga, eftersom vi får ett ganska abrupt avslag på motionerna och reservationerna: Skulle det inte vara väldigt bra att tillsätta en granskningskommission som studerar det här närmare? Då skulle det här jobbet också flyta på lite snabbare.
Jag skulle vilja veta av dig, Johan Linander: Varför säger ni nej till en granskningskommission?
Lena Olsson (V):
Ja, det här med en enhetlig polisorganisation kan vi väl vara överens om. Man kan ju reflektera över varför man inte har tillsatt en sådan utredning förut, eftersom man har sett olikheterna i de 21 länen. Regeringen har också lagt fram en handlingsplan när det gäller mäns våld mot kvinnor, och det var bra saker i den.
Vi hade synpunkter och så vidare. Man försöker ha en hög svansföring när det gäller just den frågan. Vi fick också en utredning förra veckan där man har tittat på människohandel och prostitution, vilket var en väldigt bra rapport.
Men sammantaget tycker jag att det är beklagligt att man vill avslå vårt förslag ganska iskallt. Amnesty har gjort ett grundligt arbete och har tittat på hur många kvinnor som omfattas. Vi pratar mycket om de här frågorna, mäns våld mot kvinnor och så vidare, oavsett om det sker här i Sverige eller om det sker i andra länder.
Många kvinnor kommer hit till det här landet och far väldigt illa. Jag kan bara beklaga detta. Jag tror att Johan Linander innerst inne tycker att detta skulle vara rätt bra. Om man tillsätter en granskningskommission skulle man snabbare få fram ett resultat med konkreta åtgärder över sådant som man kan titta på direkt. Vi känner till detta med rättsintyg och med attityder.
Man har hög svansföring när det gäller planen för mäns våld mot kvinnor. Men sedan vill man tyvärr inte löpa linan fullt ut, där det faktiskt skulle gå.
Lena Olsson (V):
Det är nog inte bara kristdemokraterna som är väldigt angelägna om att skydda de brottsdrabbade och komma med åtgärder. Jag ställde förut en fråga till Johan Linander om en granskningskommission när det gäller våldtäktsärenden. Det är ett ganska styvmoderligt svar i betänkandet.
Jag skulle gärna vilja ha en kommentar om detta. Kristdemokraterna ingår i den allians som i dag har kommit med en budget, som absolut har samband med brottsdrabbade. Man räknar med en stor ärendetillströmning inom rättsväsendet.
Regeringen säger att man avser att återkomma med ytterligare åtgärder 2013 för att tillmötesgå behovet. Tycker Kristdemokraterna att det är relevant att återkomma 2013 för den ökade ärendetillströmningen? Vi tycker att det är konstigt.
Man rabblar upp vilka åtgärder man ska vidta, bland annat beträffande ungdomsbrottslighet, som vi håller på med i dag. Man säger också att man avser att förbättra arbetet och stärka skyddet för kvinnor. En sådan debatt skulle vi ha haft i dag.
Man ska också hjälpa barn som far illa och aviserar straffskärpningar. Jag skulle vilja veta hur man ska hjälpa barn som far illa och vilka straffskärpningar som ni tänker komma med.
Lena Olsson (V):
Då kanske det blir en granskningskommission, enligt vad Amnesty efterfrågade. Det får vi väl se. Sedan ville jag ju ha kommentarer till vad det är för straffskärpningar som ni aviserar i budgeten i dag. Och sedan gällde det barn som far illa.
Det finns en mening här om att man ska hjälpa barn som far illa. Ja, i dagens läge har vi en stor barnfattigdom i Sverige. Man skulle kanske kunna hjälpa till lite där i stället för att komma med ett femte och eventuellt ett sjätte jobbskatteavdrag. Det finns fattiga föräldrar eller sjukskrivna föräldrar.
De får ingen skattesänkning - det får man inte heller om man är arbetslös. Och de här barnen far väldigt illa i dag. Jag undrar över straffskärpningarna och hur man ska hjälpa till med det här. Man tycker att det målas så svart.
Men jag tycker faktiskt att det ser ganska svart ut för många människor i Sverige, det kluvna Sverige, i dag, både när det gäller stad och land och inkomstskillnader. All forskning pekar på att ett samhälle som är jämlikt - och det borde ju vara attraktivt för Kristdemokraterna - och som är ekonomiskt jämlikt är det som förebygger brott.
Här koncentrerar ni er bara, ånyo, på ett utskottsområde i riksdagen, men ni ser aldrig helheten. Jag undrar över straffskärpningar och hjälp till nödställda barn.