Helena Höij (KD):
Jag vill tacka statsrådet för svaret, även om det direkt vidgar problemställningen till att handla om - jag använder formuleringen i statsrådets svar - spridning i vår vardag av kränkande reklam generellt. Min interpellation var faktiskt lite snävare än så.
Låt mig inledningsvis vara tydlig med att vi självklart måste ta oss an problemet - som ibland sammanfattas som sexualiseringen av det offentliga rummet - att vi behöver bilda opinion, förändra attityder och öka våra kunskaper och sprida den kunskap som finns.
Här kan säkert regeringen och myndigheter göra en del, och det framgår av svaret. Det privata näringslivet kan göra en hel del och vi har Näringslivets etiska råd när det gäller det som handlar om reklam. Jag tror att det civila samhället är en oerhört viktig resurs för att stärka unga kvinnors självbild och självkänsla och vilja att delta i debatten och motverka den här utvecklingen i samhället.
Men min interpellation är som sagt, herr talman, mycket mer specifik än så. Den handlar specifikt om reklam för sexuella tjänster, alltså inte om diskriminerande reklam för kläder eller bilar där kvinnor utnyttjas på ett diskriminerande sätt.
Jag hoppas att vi i den här debatten kan hålla ett lite snävare fokus så att jag från statsrådet kan få svar på frågan vad regeringen avser att göra på det här området.
Bakgrunden till min interpellation är bland annat de så kallade porrbilar som kör omkring i Stockholm, det vill säga bilar som med stora ljusreklamskyltar med lättklädda kvinnor gör reklam för de sexklubbar som finns här i huvudstaden.
För mig är det självklart att ett samhälle som erkänner alla människors lika och okränkbara värde måste reagera när kvinnor så systematiskt kränks och utnyttjas, och då är sexklubbarna ett mycket allvarligt problem. Även om de har en laglig verksamhet, vet vi att det finns en tydlig och mycket omfattande kriminell verksamhet som är kopplad till de här sexklubbarna.
Det visade Sexualbrottskommittén redan för fem år sedan, år 2001, i ett betänkande om brott mot sexköpslagen, koppleri, narkotikabrott, olaga hot, misshandel och utpressning, som följer i sexklubbarnas spår. Den bild som klubbarna sprider av kvinnor är starkt kränkande.
Stockholms stad har genom ordningsföreskrifter försökt få bukt med det, men Länsstyrelsen i Stockholms län sade nej eftersom det inte var förenligt med vår yttrande- och tryckfrihetslagstiftning. Då skickade länsstyrelsen ett brev till regeringen för att uppmärksamma den på problemet och fråga vad de kunde göra i stället eller om regeringen var beredd att se över lagstiftningen.
Enligt den information jag fått har regeringen inte svarat eller tagit några initiativ med anledning av brevet från länsstyrelsen. Jag vill upprepa frågan om statsrådet kan tänka sig att vidta några åtgärder när det gäller reklam för sexuella tjänster. Vi har ett förbud mot prostitution i Sverige. Vi har en lag som förbjuder sexköp.
Samtidigt står vi handfallna inför reklam som bjuder ut kvinnor till försäljning. Må så vara att det inte handlar om prostitution, att det handlar om posering och annat, men enligt mitt sätt att se kan vi inte acceptera det, och jag vill därför höra statsrådets syn på detta.