Sten Tolgfors (M):
Jag vill inleda med att säga att just i denna sekund avtackas FS 18 för sina insatser i Afghanistan. Jag har en viktig debatt i riksdagen, men jag vill till protokollet uttrycka min allra djupaste uppskattning för deras arbete. Jag vill också säga att jag gläds över att se Håkan Juholt tillbaka i försvarspolitiken. I mina ögon är han tveklöst en av de mest förnyelseinriktade försvarspolitikerna i riksdagen. Han har saknats i försvarsdebatten. Det här är tyvärr hans första interpellation till mig under den här mandatperioden.
Det synes mig både lite tråkigt och lite märkligt att hans kunskaper inte tagits bättre till vara av hans parti. Hur stora skillnaderna i politiken numera än är mellan regeringen och oppositionen tycker jag att debatten blir bättre när personer som Juholt deltar. Jag säger "numera" när det gäller skillnaderna eftersom Juholt i Försvarsberedningen stod bakom två eniga rapporter om vår omvärld och om försvarets inriktning.
Försvarsberedningen lyckades också nå bred enighet i två rapporter, i december 2007 och juni 2008. Regeringen tog fasta på det och beredningens förslag och byggde inriktningspropositionen om det nya försvaret på beredningens rapporter. Jag var tydlig till Håkan Juholt under beredningens arbete med att jag avsåg att skriva en proposition utifrån beredningens rapport och förslag. Det var viktigt för honom då, och jag levererade också detta.
Oppositionens representanter i beredningen lyckades dock inte leverera beredningens överenskommelse i riksdagen. Tvärtom hävdade Socialdemokraterna öppet att partiets representant i Försvarsberedningen inte hade förankrat beredningens slutsatser och rapporter i partiets riksdagsgrupp.
Därför ansåg sig Socialdemokraterna inte vara bundna av uppgörelserna i Försvarsberedningen och röstade emot, blankt och rakt av, det som partierna i beredningen, inklusive Håkan Juholt, hade kommit överens om. Jag beklagar det djupt för försvarspolitikens del och för Håkan Juholts del.
Så här sade man i Rapport den 21 januari 2009: Björn von Sydow, tidigare försvarsminister, s, avfärdade vid Folk och Försvars rikskonferens i veckan socialdemokraten Håkan Juholts insats i Försvarsberedningen som inte förankrad i partiet. Det här slog undan benen inte bara för Håkan Juholt utan också för Försvarsberedningen. Här ligger dagens ironi.
Den som mest värnat Försvarsberedningen som arbetsform, det vill säga Håkan Juholt, kom att bli den som satte beredningens funktion och relevans i fråga just genom att beredningens förslag inte förankrades i den egna riksdagsgruppen. Jag hoppas dock att förutsättningar för nya uppdrag till Försvarsberedningen åter ska kunna skapas och att jag kan lämna nya uppdrag.
Jag hade gärna använt Försvarsberedningen för dialog inför inriktningspropositionen, men det var inte möjligt eftersom Juholts parti tog avstånd från dess slutsatser. Så här beskrev tidningen Fokus det den 27 februari 2009 i en text om Socialdemokraternas utveckling: Förvirrat är det även i försvarspolitiken.
Håkan Juholt har soloåkt i Försvarsberedningen där partierna tillsammans förbereder den nya politiken. Enligt Fokus källor förankrade inte Juholt frågorna i vare sig försvarsutskottet, gruppstyrelsen eller riksdagsgruppen. Där kommer problemet. Jag har själv gett beredningen ett nytt uppdrag.
Jag hade gärna gett nya, men om beredningen inte lever upp till de två saker som legitimerar den, förmågan till långsiktiga lösningar - och där har man alltid levererat - och breda överenskommelser som levereras i riksdagen, urholkas relevansen. Jag är dock inte beredd att ge upp än utan jag är fullt beredd att ge beredningen nya uppdrag den dag det inte längre kan sättas i fråga om beredningen förmår att leverera hela vägen.