Berit Andnor (S):
Nu rör ju den här interpellationsdebatten inte själva sakfrågan, Beatrice Ask. Det här rör ju kraven på beredning av ärenden som har stor betydelse för svenska folket, ärenden som får stor ekonomisk betydelse, till exempel arbetslöshetsförsäkringen och ärendet som rör fastighetsskatten. Det rör beredningen och de krav som regeringen sätter upp.
Här visar ju regeringen en oerhörd flexibilitet. Man ställer högre krav på ett ärende som rör en ansökan om att få arrangera ett friidrotts-VM. Det är den jämförelsen, Beatrice Ask, som det här handlar om. Jag tycker att det är rimligt, och vi socialdemokrater anser, att ärenden som kommer till denna kammare ska vara korrekt beredda. Det är också ett krav som är uttryckt i regeringsformen, vår grundlag.
Detta krav har vi därför att man ska analysera och bereda ärenden på ett sätt som gör att man kan se vilka konsekvenser åtgärderna får. Att det bara är lite bråttom, som Fredrik Reinfeldt säger i sitt svar i den här frågan, är inte tillräcklig grund för att man ska hasta igenom förslag - inte heller att man har en regering som vill genomföra sin politik. Kraven på beredning är så oerhört viktiga, och de är någonting som vi alla måste respektera.
Det görs inte från denna regering. Lagrådet har uttalat mycket hård kritik, svidande kritik. Ni uppfyller inte några krav alls i det ärende som rör fastighetsskatten när det gäller beredningstvånget. Det har riktats svidande kritik. Det är inte så att inga beredningsprocesser gäller bara för att det är lite bråttom, eller att vi inte behöver se igenom kalkylerna. Så sade Fredrik Reinfeldt.
Jag delar den uppfattningen. Men framför allt är det viktigt att frågor som är av avgörande betydelse för människors förhållanden i vårt land bereds på ett korrekt sätt. Jag har bilder med mig från regeringens hemsida. Där finns ett material som vänder sig till skolelever. Det är tillgängligt för skolelever och beskriver hur en beredningsprocess av lagstiftningsärenden ska gå till.
Det består av följande delar: Det tas ett initiativ som följs av tillsättandet av en utredning, som följs av ett betänkande, som följs av en remiss på detta. Därefter skrivs en proposition som skickas till riksdagen som sedan, via utskotts- och kammarbehandling, leder fram till en ny eller förändrad lag.
Det är vad svenska skolbarn får lära sig om hur lagstiftning ska gå till. Frågorna kvarstår, justitieministern: Varför följer ni själva inte det som ni tycker att svenska skolbarn ska lära sig om hur lagstiftning ska gå till?
Varför tycker ni inte att ni ska följa detta? Varför har ni en sådan enorm flexibilitet att ni helt kan bortse från vad Lagrådet tycker, bortse från vad svensk fackföreningsrörelse tycker, bortse från vad myndigheter tycker i enskilda ärenden, bortse från konsekvenserna av de förslag som ni lägger fram på grund av bristande beredning?
Varför ställer ni striktare krav på det underlag som en organisation ska plocka fram för att kunna göra en ansökan än ni ställer på er själva? Varför uppfyller ni inte kraven på beredning? Det räcker inte, Beatrice Ask, att säga att ni hade lite bråttom, eller säga att ni vill göra så mycket. Det undantar er inte från kraven på beredning.
Varför, Beatrice Ask, följer ni inte regeringsformens bestämmelser?