KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mats Green (M):
Jag tackar för svaret på min interpellation om regelförenklingar. Jag konstaterar att de regelförenklingar som man av egen kraft har lagt fram förslag om egentligen bara är förenklingar på marginalen.
Vi ska komma ihåg att när det gäller 90 procent av alla de regelförenklingar som har drivits igenom under denna mandatperiod är det Alliansen i civilutskottet som har drivit igenom dem eller drivit igenom dem genom att driva på regeringen.
En lika stor andel av regelförenklingarna är just de åtgärder som Miljöpartiet motsatte sig under hela alliansregeringens tid, då man valde att gå ihop med Sverigedemokraterna, Vänsterpartiet och Socialdemokraterna för att stoppa detta i Sveriges riksdag. Sedan tar man upp dem tre år senare och genomför dem och kallar det en aktiv bostadspolitik. Man genomför dem alltså tre år för sent.
Statsrådet får ursäkta, men det imponerar faktiskt inte. Alla de utredningar och "förslag" som statsrådet hänvisar till handlar egentligen bara om viss översyn av befintlig lagstiftning.
Det räcker inte, eftersom den svenska bostadskrisen är så pass djupgående och har pågått under så pass lång tid att den tiden är förbi när man skulle kunna hantera detta genom att bara förändra på marginalen. Vi måste våga ge oss på grundfundamenta. En av de saker som Moderaterna föreslår är exempelvis att man ska kunna förstärka översiktsplanen juridiskt och göra detaljplanen frivillig i kommunerna.
Vi har tillsammans med våra allianskollegor lagt fram en räcka av olika förslag på förenklingar som inte är på marginalen utan som skulle få en radikal betydelse för en förändrad och förenklad svensk detaljplane- och bygglovsprocess.
Jag brukar säga att denna regering skulle kunna få vilken förenkling som helst genom riksdagen i morgon om de bara hade haft ett enda förslag. Jag kan nog även tala för mina allianskollegor när jag säger att det inte finns en enda regelförenkling som vi inte hade kunnat tänka oss att köpa.
Men då måste det vara riktiga och viktiga regelförenklingar som inte bara klipper några veckor från en total planeringsprocess på i genomsnitt åtta år, som det är nu, från tanke till att man har ett färdigt hus där man kan sticka nyckeln i dörrlåset. Vi måste alltså ha radikala regelförenklingar. Där konstaterar jag att regeringen inte har levererat på något sätt.
Jag konstaterar också att man resonerar väldigt mycket kring undantaget vad gäller bygglov för solcellspaneler. Men man kan inte bo i en solcellspanel. Och, som sagt, alla regelförenklingar är bra. Men kom inte och påstå att detta underlättar bostadsbyggandet i Sverige!
Det är bra på andra sätt, men det har faktiskt inte särskilt mycket med bostadsbyggande att göra. Jag vill återigen säga: Vi behöver fler förslag från regeringen på radikala och genomgripande regelförenklingar för att göra det lättare och billigare att bygga och bo i Sverige.
Mats Green (M):
Jag konstaterar bara faktum: Egentligen alla förenklingar som regeringen har lagt fram förslag om under mandatperioden har den tvingats till av Alliansen. Hela översiktsplaneutredningen är egentligen ett resultat av allianstillkännagivanden i riksdagen. Det är en sak att säga att man bedriver en aktiv bostadspolitik och en helt annan att verkligen göra det.
Vi har ett problem när det parti i regeringen som har fått ansvar för att det ska byggas fler bostäder än någonsin i Sverige är de största motståndarna till i princip varje form av förenkling. Återigen: De förenklingar man har genomfört är till stora delar även sådant som man under tidigare mandatperioder gått ihop med Sverigedemokraterna för att stoppa. Det finns också ett övergripande problem vad gäller Miljöpartiet och den syn man har.
Jag har respekt för den även om jag ser konsekvenserna av den, det vill säga att allt utanför storstäderna på något sätt ska vara ett stort Skansenmuseum. I synnerhet miljöministern företräder ju bilden att allt ska vara som ett stort Skansenmuseum som bara ska finnas. Man inser liksom inte att människor faktiskt måste kunna både bo, bygga och leva på landsbygden.
Det är väl egentligen det som är det övergripande problemet och den stora ideologiska skillnaden i synen på det goda samhället och Sverige. Återigen: Det är inte så att den här regeringen har klippt några år från planprocessen. Det säger man i stället uttryckligen att man inte vill göra. Det handlar egentligen inte om några förkortningar över huvud taget.
Jag hade som sagt önskat att vi kunde vara överens om att säga att vi ska klippa exempelvis två år från planprocessen i Sverige, och så ska vi se vilka former av förenklingar det kräver. Det är där vi måste börja, för det är då regelförenklingar verkligen kommer att spela roll för byggandet av alla typer av bostäder i hela Sverige.
Mats Green (M):
Jag ämnar ställa en fråga till bostadsminister Peter Eriksson. I en debatt med mig i Agenda för några veckor sedan sa Peter Eriksson att hans uppgift som bostadsminister är att se till att kommunerna tar sitt ansvar för byggandet. Bostadsministern har också i ett antal andra sammanhang redogjort för hur han ser på sitt eget och kommunernas ansvar för bostadsförsörjningsprogrammet.
Fru talman! Låt mig börja med att säga att en bostadsministers främsta ansvar är att underlätta för kommunerna att ta sitt bostadsförsörjningsansvar. Ett samlat Sveriges Kommuner och Landsting har konstaterat att statliga regler och förordningar är det främsta hindret för byggandet.
Jag vill därför fråga bostadsministern: Anser han att hans uppgift som bostadsminister framför allt är att vara passiv och kommentera bostadsutmaningen?
Mats Green (M):
Bostadskrisen ska hanteras, inte kommenteras. Det är ganska anmärkningsvärt att det statsråd som bär det främsta ansvaret för att det byggs fler bostäder i Sverige ägnar sig mer åt att kommentera och recensera. Jag vill återigen fråga om regeringen kommer att vidta några som helst åtgärder för att underlätta för kommunerna och inte bara kommentera detta. Om svaret är ja: Vilka åtgärder kommer regeringen att vidta?
De har nämligen lyst med sin frånvaro hittills under mandatperioden, fru talman, vilket är helt ohållbart.
Mats Green (M):
Min fråga går till bostadsminister Peter Eriksson. Den rödgröna regeringens största och egentligen enda stora bostadspolitiska åtgärd är byggsubventioner på 11,3 miljarder. I Sveriges Television förra onsdagen fick Peter Eriksson frågor om detta, och han kunde inte svara på frågan om byggsubventionerna hade haft någon effekt över huvud taget.
Han var även ärlig med att de har använts väldigt lite där behovet är som störst, det vill säga i våra storstäder. Regeringen och den ansvarige ministern är alltså inte säkra på om deras största och egentligen enda åtgärd för att komma till rätta med bostadskrisen har haft någon effekt över huvud taget. Min uppenbara fråga till bostadsministern är: Hur kan bostadsministern försvara detta?
Mats Green (M):
Sanningen är att det knappast har fått någon effekt över huvud taget. Det var därför ministern var tvungen att svara så på SVT:s fråga. Bidrag har gått till redan planerade projekt. Fru talman! Detta är det sista vi behöver när vi nu ser att bostadskrisen förvärras och att bostadsbyggandet rasar. Vi behöver riktiga, viktiga åtgärder. Återigen: Vad har det fått för effekt?
Mats Green (M):
Vi ska nog börja med att konstatera att Sverige inte har en övergångsriksdag bara för att vi har en övergångsregering. Sverige har utmaningar som måste hanteras. Det är därför Moderaterna och Kristdemokraterna har lagt fram en budget utifrån Alliansens reformagenda. Den har också vunnit bifall i Sveriges riksdag.
Det budgetförslaget är den första åtgärden för att få Sverige i allmänhet och bostadspolitiken i synnerhet på rätt köl, herr talman. Det blir med viss nödvändighet en del diskussioner om historia.
Jag tror att det är viktigt att erinra sig att när Alliansen lämnade över makten 2014 lämnade vi över ett kraftigt ökat bostadsbyggande, tack vare de åtgärder som Alliansen har vidtagit under de åtta alliansåren. De var inte tillräckliga. Det är jag den förste att tillstå. Men det gjordes oerhört mycket. Och det var anledningen till att vi hade ett kraftigt ökat byggande.
Nu, när bostadsbehovet är större än någonsin, lämnar den här regeringen över ett rasande bostadsbyggande. Det vi behöver är inte fler miljarder till privata bostadsbolag, herr talman. Vi behöver fler bostäder. Just därför behöver vi en reformagenda som hanterar allt detta.
Jag konstaterar att övergångsregeringen har uppträtt just som en övergångsregering under fyra år. Man har egentligen inte kommit med ett enda skarpt förslag för att skapa fler bostäder, förutom ett antal miljarder som ska stoppas i byggbolags fickor. Jag vill fråga Johan Löfstrand: Är du nöjd med det som har gjorts under de här fyra åren?
Eller inser du också att ni kunde, borde och skulle ha gjort oerhört mycket mer?
Mats Green (M):
Det är som Johan Löfstrand säger, att det är en regering som ska lägga fram en budget. Just därför är det så egendomligt att den här regeringen klamrar sig fast, trots att man tidigare har lovat att man aldrig kommer att regera med en borgerlig budget. Nu vill man göra det i alla fall. Vi säger att vi behöver fler och bättre betalda poliser, det är det vi satsar på.
Vi sänker skatten för arbetare och pensionärer, det är det vi satsar på. Vi stärker vårt försvar, det är det vi satsar på. Vi satsar inte på verkningslösa, missriktade byggsubventioner till privata förtag. Jag vill också erinra Johan Löfstrand om att hans parti under den här veckan har klargjort att man kan tänka sig att avskaffa värnskatten, dessutom redan nästa år.
Jag tycker att det är oerhört intressant med tanke på de brösttoner som man tar till här i dag. Återigen: Satsa på den kommunala välfärden, inte på verkningslösa byggsubventioner till byggföretag!
Mats Green (M):
Det är alltid speciellt att diskutera bostadspolitik med Vänsterpartiet här i Sveriges riksdag. Man slår ganska så vilt omkring sig och har både bokstavligt och bildligt höga tonlägen. Men egentligen är det bara brösttoner, för man har inte några egna förslag.
Sammanfattat består Vänsterpartiets bostadspolitik av två saker: Man vill ha miljardstöd till privata byggbolag, och man vill de facto avskaffa eller inskränka äganderätten. Vi kan lämna äganderättsdiskussionen därhän, herr talman. Det kommer att finnas anledning att diskutera den mycket under kommande år.
Men jag har ett antal frågor när det gäller det av Vänsterpartiet omhuldade investeringsstödet till privata byggbolag, motsvarande ett antal miljarder per år. Vad är det som gör dig som vänsterpartist bekväm med att ge miljarder till privata byggbolag, Jon Thorbjörnson?
De som kommer i fråga för de här lägenheterna har varit sådana som redan finns på bostadsmarknaden och som tjänar väldigt bra. Vad är det som gör dig bekväm med det? Vad är det som gör att du vill ha mer och inte mindre av det?
Och varifrån ska pengarna tas till att ytterligare öka det här ineffektiva och snedvridande miljardbidraget till privata företag? Det skulle jag bli tacksam för att få svar på.
Mats Green (M):
Vänsterpartiet vill ha kvar de här byggsubventionerna. Det är därför Vänsterpartiet säger nej till större satsningar på den kommunala välfärden, nej till fler och bättre betalda poliser och nej till skattesänkningar, som ger mer pengar i plånboken för arbetare och pensionärer. Jon Thorbjörnson säger att vi behöver bygga bostäder till dem som behöver dem. Det är min replik, herr talman. Det är just det vi behöver.
Men de här investeringsstöden går ju inte till dem som mest behöver bostäder, utan till dem som redan har en fot inne på bostadsmarknaden och som dessutom i större delen av fallen tjänar ganska bra. Det här är väl den sista grupp en vänsterpartist - om man verkligen står upp för det man säger att man tror på - skulle vilja lägga fler missriktade miljarder i byggsubventioner till, herr talman.
Nej, tänk om och tänk rätt, i stället för att tänka rött!
Mats Green (M):
Det är lätt att instämma i mycket av det som Åsa Lindhagen talar om vad gäller rätten till en bostad för alla.
Dock kan jag inte låta bli att säga att det då är anmärkningsvärt att Miljöpartiet är det parti i Sveriges riksdag och det parti i Sveriges kommuner som har motsatt sig flest åtgärder för att göra det lättare att bygga bostäder och i kommunerna motsatt sig flest konkreta bostadsprojekt.
Det är på något sätt ohållbart om man säger att vi behöver fler bostäder i Sverige nu. Men vi får väl chansen att diskutera det mer under kommande debatt. Låt mig bara ställa en fråga vad gäller byggsubventionerna och investeringsstöden.
Det är ingen hemlighet vad Alliansen och Moderaterna tycker, och det är heller ingen hemlighet vad Åsa Lindhagens parti tycker, som har varit med och infört dessa. Vi har sagt att vi vill avveckla dessa successivt och att denna avveckling ska ske pragmatiskt för att vänja marknaden av med byggsubventioner.
Detta är vi också tydliga med i budgetskrivelsen. Kommer övergångsregeringen med Peter Eriksson i spetsen som bostadsminister att hantera detta i enlighet med den anda som finns i budgetbeslutet, eller kommer man att köra den brända jordens taktik?
Mats Green (M):
Jag hade återigen haft större respekt för Åsa Lindhagens ingångar om det hade varit så att investeringsstöden hade gått till just de grupper som hon värnar om, men det har de inte. Investeringsstöden har gått till de besuttna, till dem som redan har en fot inne på bostadsmarknaden och som tjänar bra och, dessutom, till privata byggbolag. Detta gynnar och hjälper alltså inte över huvud taget de utsatta grupperna.
Vad har vi i stället? Detta är en budgetdebatt, och vi anser inte att man ska slänga in fler miljarder i bostadspolitiken. Det är inte det som behövs, utan det behövs fler bostäder. Därför ska vi ta ett helhetsgrepp på det med allt från förenklingar, hyresreglering, möjligheten för fler att äga sitt boende till att göra det enklare och billigare att bygga. Vi vill också ta ett grepp på samtliga skatter. Vi hade egentligen kunnat säga ja till allt om regeringen hade kunnat leverera ett enda förslag, men det har man tyvärr inte gjort.
Och det är här argumenten för fler bostäder faller när det handlar om Miljöpartiet.
Mats Green (M):
Problemet med dessa byggsubventioner är att de går till det som är motsatsen till det som Åsa Lindhagen säger sig värna om. De går inte till de mest utsatta utan till välbeställda, till dem som redan har foten inne på bostadsmarknaden och som tjänar bra, eftersom denna regering har slagit fast att bostäderna ska fördelas efter kötid. De grupper som du säger dig värna om, Åsa Lindhagen, ser inte röken av dem.
Vi vill tvärtom satsa mer pengar på den kommunala välfärden. Genom avvecklade byggsubventioner vill vi satsa på kommunerna för att hantera detta. Dessa pengar säger du nej till, dem vill du inte ha. Det var det ena jag ville ta upp. Det andra gäller klimatomställningen. Anser Miljöpartiet att man ska bygga bostäder miljömedvetet bara så länge man får betalt för det? Det anser alltså inte Moderaterna.
Vi anser att det är någonting som man alltid ska göra och något som vi ska stimulera fram exempelvis genom lagstiftning. Återigen: Dessa byggsubventioner har inte lett till några bostäder som annars inte skulle ha byggts. Fru talman! Det är helt fel att påstå att man klipper detta stöd abrupt. Miljöpartiet och regeringen vill naturligtvis se en sådan tillämpning.
Det var det som jag talade om tidigare när jag talade om den brända jordens taktik. Det står bland på s. 21-22 i betänkandet att det ska ske successivt, så att marknaden hinner vänja sig av med dessa byggsubventioner. Men det får inte ta fokus från det som vi måste fokusera på, nämligen att detta handlar om prioritering. Och vi prioriterar inte bidrag till privata byggföretag.
Vi prioriterar fler bostäder och större satsningar på den kommunala välfärden. Jag beklagar att Åsa Lindhagens parti säger nej till allt detta. Det är faktum.
Mats Green (M):
Om Miljöpartiet verkligen står för detta, Åsa Lindhagen, varför har ni då knappt levererat ett enda förslag för att få fram sådana bostäder? Ni har tvärtom ägnat er åt att säga nej till en mängd förslag från Moderaterna, våra allianskollegor och övriga partier i kammaren. Varför har ni sagt nej till allt detta?
Trots den värsta bostadskrisen på 50 år har ingen regering i modern tid levererat så få förslag för att göra det möjligt att bygga fler bostäder som denna, där Miljöpartiet sitter med huvudansvaret för detta. Varför? Återigen, fru talman: Att lägga totalt 11 miljarder på bostäder för dem som redan har är att göra helt fel prioritering.
Det missgynnar precis de grupper Åsa Lindhagen här står och säger sig vilja värna. Nej, detta handlar om prioritering, och vi prioriterar större resurser till den kommunala välfärden och mer i plånboken för arbetare och pensionärer.
Mats Green (M):
Jag skulle vilja citera ur årets motion från Centerpartiet vad gäller bostadspolitik, väckt av Ola Johansson, som vi nu bland annat diskuterar: "Den rödgröna regeringen har under sin tid vid makten infört bostadssubventioner som kombinerats med hårt reglerade krav och ett stopp för regelförenklingsarbetet. Det var fel väg att gå.
Subventionerna av bostadsbyggandet avvecklades en gång i tiden då de inte förmådde öka nybyggnationen utan i stället bidrog till högre kostnader. När nu byggtakten återigen vänt neråt kan vi konstatera att subventionerna inte heller denna gång fått avsedd effekt. Det är viktigt att ha respekt för att företagen inom bygg- och bostadsbranschen behöver långsiktiga spelregler, och att de i och med återinförandet av subventionerna anpassat sig till gällande förutsättningar.
Likväl avser Centerpartiet att subventionerna inte bidrar till en väl fungerande marknad och att de därför bör fasas ut." Det här är inte en inställning som går tio år tillbaka i tiden, fru talman, utan det här är årets motion som vi debatterar.
Här står Ola Johansson från Centerpartiet och argumenterar för just de byggsubventioner man vill avveckla snabbast av alla partier i Sveriges riksdag. Jag skulle vilja höra några ord om detta. De löften som Centerpartiet utställde före valet, och även efter valet, om att ha breda blocköverskridande bostadspolitiska överläggningar, kommer vi att få sådana?
Mats Green (M):
Nu blir jag lite förbryllad, för nu riktar Ola Johansson kritik mot oss för att han tycker att vi avvecklade byggsubventionerna för snabbt. Problemet var ju bara att Centerpartiet ville avveckla dem snabbast av alla. Ni drog in i princip alla pengar från dag ett och kritiserade dessutom oss för att vi gick för varligt fram.
Om det nu dessutom var så att ni ville fasa ut byggsubventionerna under längre tid - ja, jag har precis tagit del av den vårändringsproposition som regeringen har lagt fram, och där klipper man bort ytterligare 750 miljoner från vår avtrappning. Sedan tillför man lite pengar - ärligt talat nålpengar, fru talman - det sista året av planperioden, som naturligtvis inte kommer att bidra till någonting, och säger att regeringen ska återkomma om detta.
Om det nu var för mycket avtrappning, varför fortsätter då Centerpartiet och Socialdemokraterna att trappa av ännu mer för att sedan börja trappa upp under sista delen av planperioden? Jag får inte riktigt ihop det. Sedan undrar jag återigen hur det kommer att bli med de utlovade blocköverskridande bostadspolitiska överläggningarna.
Det är vad ni har lovat väljarna och vad vi har lovat väljarna, både före och efter valet, och vi kommer att ställa upp på detta för att en gång för alla ta ett helhetsgrepp om Sveriges bostadspolitiska utmaning. Men jag får återigen olika besked eller inga besked beroende på vilket av de fyra partiernas företrädare jag pratar med. Får jag ett besked från Socialdemokraterna får jag ett motsatt besked av Miljöpartiet.
Frågar jag Centerpartiet får jag ett besked, och frågar jag Liberalerna får jag ett helt annat besked. Vad är det som gäller i fråga om blocköverskridande bostadspolitiska överläggningar?
Mats Green (M):
Jag har en fråga till Vänsterpartiet. Man har ju från Vänsterpartiets sida varit extremt kritisk till den formulering om införande av fri hyressättning i nyproduktion som finns med i januariavtalet, det vill säga det 73-punktsprogram som var en förutsättning för regeringens bildande. I samma program står det också att Vänsterpartiet ska isoleras och utestängas från allt politiskt inflytande i Sverige.
Jag tänkte fråga om trovärdigheten i detta. En förutsättning för att den regering som ska införa marknadshyror - enligt Vänsterpartiets definition - skulle kunna tillträda var att Vänsterpartiet släppte fram den. Det skulle vara intressant att höra Vänsterpartiet utveckla hur man tänkte där.
När man hör personer runt om i Sverige ifrågasätta detta hyckleri, om jag får uttrycka mig så fru talman, skulle det vara intressant att höra Vänsterpartiets motiv för att släppa fram denna regering, som dels vill införa marknadshyror, dels har som grundtanke att isolera Vänsterpartiet från alla former av inflytande.
Mats Green (M):
Vänsterpartiet möjliggör marknadshyror i Sverige genom att släppa fram den här regeringen. Det är detta, fru talman, som egentligen är det komiska i denna debatt. Det hade inte varit möjligt annars, så ibland är det lite svårt att ta Vänsterpartiets moraliska brösttoner på allvar. Om ni verkligen hade velat säga nej till detta hade ni sagt nej till regeringen, och det gjorde ni ju inte.
Man bör nog reflektera över detta, apropå vad som är komiskt. När det gäller vad Moderaterna tycker om hyressättning har vi sagt och har stämmobeslut på att vi vill ha en mindre reglerad hyressättning i hela beståndet och att det ska genomföras inom ramen för blocköverskridande överenskommelser. Men jag kan erkänna att vi blev tvungna att ta tillbaka en del av våra yrkanden i civilutskottet därför att regeringen gick längre än vad våra yrkanden gjorde.
Det blev en väldigt intressant diskussion i civilutskottet. Men återigen - Vänsterpartiet släpper de facto fram marknadshyror i Sverige genom att släppa fram denna regering. Jag skulle vilja att ledamoten förklarar detta inkonsekventa agerande.
Finns det någon förståelse för att exempelvis Hyresgästföreningen tycker att detta är väldigt egendomligt från Vänsterpartiets sida?
Mats Green (M):
Jag skulle kunna ställa många frågor om alla de förslag som Liberalerna har lagt fram vad gäller bostadspolitiken men som man nu efter januariavtalet fick avstå från att yrka på i utskottet. I stället fick man hänvisa till särskilda yttranden. Jag tänkte dock inte uppehålla mig vid det, utan jag har två andra frågor.
Det har nu utbrutit diskussioner mellan de i januariavtalet ingående partierna, det vill säga Socialdemokraterna, Miljöpartiet, Centern och Liberalerna. Finansminister Magdalena Andersson antydde att hon egentligen ville ha en översyn av skatterna, vilket skulle landa i någon form av fastighetsskatt. Det fick till effekt att Liberalernas nuvarande partiledare Jan Björklund gick ut och sa att det inte var aktuellt över huvud taget.
Gäller beskedet att detta aldrig är aktuellt för Liberalerna? Min andra fråga är: Kommer Liberalerna att stå upp för det löfte man har gett både före och efter valet, nämligen att man vill ha blocköverskridande bostadspolitiska överläggningar? Jag har full respekt för att Henrik Edin kanske inte är väl bevandrad i allt detta, men det vore intressant att få en redogörelse för Liberalernas ingångar i dessa två frågor.
Mats Green (M):
Ja, vi kommer att ställa frågan även till regeringen. Problemet är bara att vi har en bostadsminister som enbart dyker upp till debatter när vi genom grundlagen tvingar honom att göra det. Det är väl alltså den väg vi får gå. Men jag tolkar ändå Henrik Edins uttalande som att Liberalerna vill ha bostadspolitiska blocköverskridande överläggningar och att det är Socialdemokraterna och Miljöpartiet som motsätter sig det. Jag tackar för det beskedet, fru talman.