Maryam Yazdanfar (S):
Jag tackar utbildningsministern för svaret. Tyvärr ger svaret inget större hopp för de 85 000 barnen och deras föräldrar i min hemregionen, Stockholmsregionen. Ministerns svar var kort, torrt, allmänt och inte speciellt förpliktande. Det är en kombination av önsketänkande och starkt förskönande skrivningar. Ministern säger att han inte får kommentera enskilda fall.
Det vet jag, och det har jag inte heller begärt i min interpellation. Ministern säger också att han inte bör kommentera situationen i en viss kommun eller region. Men det är fel. Det får ministern visst göra eftersom jag tar upp frågan om likvärdigheten över landet i min interpellation. Där är sanningen att storstadsregionerna är speciellt drabbade, och Stockholmsregionen har en oerhört tuff situation inom skolbarnsomsorgen.
Det vore absurt om inte ministern kan debattera bristen på likvärdighet och kvalitet. Ministern hänvisar till alla välsignelser som det förslag till ny skollag som överlämnades till riksdagen för ett par veckor sedan ska ge fritidsverksamheten.
Eftersom jag har läst regeringens förslag till ny skollag kan jag meddela att det är ett lagförslag som innebär bara marginella skillnader mot i dag. Extra tydligt blir det eftersom regeringen under avsnittet Ekonomiska och andra konsekvenser inte ens nämner fritidsverksamheten. Slutsatsen är att den nya skollagen inte får medföra ökade kostnader för fritidsverksamheten.
Det ligger väl i linje med regeringens aviserade kommunala nedskärningar. Under i stort sett varje punkt i den delen av lagen som behandlar fritidshemmen har till exempel Barnombudsmannen och Lärarförbundet reagerat starkt kritiskt på regeringens lagförslag. Fru talman!
Jag läser ur min interpellation: "Fritids får absolut inte tillåtas bli något slags förvaring. Ändå har i dag av resursskäl i många fall fritids i Stockholmsregionen tvingats bli till just en förvaring under den tid föräldrarna arbetar. Det här drabbar både barnen och många Stockholmsföräldrar.
Då många föräldrar i Stockholmsregionen dessutom arbetar lång resväg från skolan blir osäkerheten om hur barnen har det en extra stressfaktor i vardagen." Håller utbildningsministern med om den här beskrivningen? Tar ministern Skolverkets rapport som kom för tio dagar sedan på allvar?
I så fall önskar jag att skolministern hade varit med mig i Segeltorp i Huddinge - jag var där i går - när påsklovslediga Erika Apell på fritis svarade på min fråga om vad som behövs på fritis: Fler vuxna, sade hon. Där var det ett åttiotal barn med två till fyra vuxna som gick fram och tillbaka mellan grupperna.
Dagens Nyheter sammanfattade den 31 mars i år Skolverkets rapport med rubriken "Fritidshemmen ofta bara förvaring". Fru talman! Jag vet mycket väl att skolan är en kommunal angelägenhet, men man kan inte använda det argumentet bara när det passar. Utbildningsministern är inte precis känd för att ligga lågt med att ha synpunkter på skolan och hur skolan ska skötas.
Hur mycket som satsas på fritis och skolbarnsomsorg är så klart delvis en fråga om vilken prioritering kommunerna gör. Men kommunernas ekonomi och verksamheten där är så starkt kopplade till vilket stöd kommunerna får av staten, något som är extra viktigt i kärva tider. Jag menar att den borgerliga regeringen har svikit kommunerna.