Ismail Kamil (L):
Sveriges utrikespolitik präglas av engagemang och försvar av mänskliga rättigheter, både bilateralt och multilateralt. Det gäller att agera både regionalt och globalt för att dels främja respekten för de mänskliga rättigheterna, dels att vara den tydliga rösten när det gäller att påtala kränkningar av dessa rättigheter.
Sverige ska därför alltid vara en central aktör till försvar av mänskliga rättigheter men också ett stöd för fred och säkerhet i världen. Fru talman! Den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna antogs av FN:s generalförsamling redan 1948. Det är 63 år sedan.
Den slog fast grundläggande normer för mänskliga rättigheter som är överordnade politiska, ekonomiska, kulturella och religiösa skillnader. Normerna är bindande för alla världens stater. Det är en skyldighet för alla stater att värna alla människors lika värde och rättigheter.
De mänskliga rättigheterna ska gälla för alla oavsett land, kultur eller specifik situation. Ingen regering får hävda särskilda eller specifika förhållanden, exempelvis religion, kultur eller tradition, som skäl för att kränka de mänskliga rättigheterna. Fru talman!
Sverige ska därför ställa upp när FN efterfrågar hjälp, såväl när det gäller fredsframtvingande som fredsbevarande insatser. Omsorgen om och engagemanget för mänskliga rättigheter ligger i Sveriges intresse, liksom en förhoppning om en värld där människor ska kunna leva i fred och frihet utan fruktan och nöd.
Med glädje kan vi i dag notera att regeringen återigen publicerar rapporter om mänskliga rättigheter i världens länder efter ett visst uppehåll. Folkrätten och respekt för mänskliga rättigheter har alltid spelat en central och framträdande roll i Sveriges utrikespolitik.
Regeringen konstaterade också i 2011 års utrikesdeklaration prioriteringen med arbetet med att stärka sambandet mellan demokrati, mänskliga rättigheter och en utveckling byggd på rättsstatens principer. Denna inriktning i regeringens politik är välkommen och utgör en viktig roll i arbetet för fred och säkerhet. Fru talman!
Genom Lissabonfördraget har EU fått nya möjligheter att globalt främja demokrati och mänskliga rättigheter. En rad instrument och initiativ är i dag knutna till EU:s främjande av mänskliga rättigheter. Brott mot mänskliga rättigheter får aldrig passera ostraffat.
Det är också glädjande att se hur Sveriges regering verkar så att en stark avdelning för mänskliga rättigheter och demokrati byggs upp inom den europeiska utrikestjänsten för att kunna på ett effektivare sätt bidra till genomförande av EU:s gemensamma normverk och utarbeta lokala MR-strategier. Fru talman!
Sverige har i januari 2011 deklarerat sin kandidatur till att bli medlem i FN:s råd för mänskliga rättigheter för perioden 2012-2015. Sverige har varit observatör i rådet sedan det bildades 2006.
Medlemskap i detta råd skulle ge Sverige en aktiv roll och en viktig arena för att driva angelägna och aktuella människorättsfrågor, och Sverige kan bidra konstruktivt till översyn av rådets arbete. Ett starkt och väl fungerade FN är en förutsättning för försvar av mänskliga rättigheter samt underlättar att finna vägar och politiska lösningar för olika globala problem.
Ett starkt och fungerade FN är garanten för fred och stabilitet i världen. Det blir i så fall lättare att skydda människor mot folkmord, brott mot krigets lagar och brott mot mänskligheten. Fru talman!
Demokrati och respekt för mänskliga rättigheter utgör en grund för en bättre värld där barnets rättigheter skyddas, där kvinnans rättigheter garanteras, där diskriminering på arbetsplatsen och förföljelsen på grund av sexuell läggning och könsidentitet förebyggs.
För att lättare skydda och försvara mänskliga rättigheter gäller att stärka rollen för den internationella brottmålsdomstolen som den enda internationella domstolen för att granska brott mot mänskligheten, folkmord och krigsförbrytelser. Den mest aktuella fråga vi möter i dag är frågan om demokrati i Mellanöstern och Nordafrika.
Det gäller att diktaturregimerna i Libyen, Jemen och Syrien ersätts med demokrater som tar över makten i dessa länder. På så sätt kommer stabiliteten och freden att stärkas i Mellanöstern och Nordafrika. Vi behöver i dag ha en mer aktiv roll i frågan. Det har varit en viss passivitet.
Det är dags att vi alla tillsammans funderar på det och stärker Sveriges roll i den frågan.