Christina Örnebjär (L):
Tack, statsrådet, för svaret! Jag är väldigt glad över att statsrådet är så tydlig med att tala om att ambitionen är att barnkonventionen ska bli lag under mandatperioden. Vi är mer än halvvägs in i mandatperioden, och det tar tid att bereda ett sådant här ärende, eftersom det är ganska stort. Det var därför jag ställde de här frågorna. Mycket av det som kom fram i Barnrättighetsutredningen är nämligen sådant som man kan sätta igång med utan att det behöver beredas på det här sättet.
Utredningen innehåller en rad förslag som, oberoende av frågan om inkorporering, skulle stärka barns ställning och rättigheter. Det handlar bland annat om ett kunskapslyft för att höja kompetensen i fråga om barnkonventionen, om att myndigheter ska göra sin verksamhet känd, tillgänglig och anpassad för barn samt om tydligare kopplingar till barnkonventionen i förvaltningsprocesslagen, utlänningslagen och inte minst LSS.
I en undersökning nyligen fick 131 kommuner svara på om de hade inlett ett arbete med att identifiera vilka åtgärder som de behöver vidta för att klara de åtaganden som föreslås av bland andra Barnrättighetsutredningen. Sex av tio kommuner svarade nej, några kommuner kunde inte svara över huvud taget och bara tre av tio svarade ja. Barnkonventionen som lag var någonting som statsministern nämnde i regeringsförklaringen 2014.
Detta är över två år sedan. Att regeringen vill arbeta med detta är med andra ord ingenting nytt, vare sig för oss här i riksdagen eller ute i kommunerna. Att man avvaktar Barnrättighetsutredningen är en sak, men nu tycker jag att det borde börja hända saker. Någonting som utredningen pekar på är behovet av ett kunskapslyft. Man behöver höja kompetensen i fråga om barnkonventionen, vilket vi i Liberalerna också har motionerat om flera gånger under flera år. Man behöver visa att myndigheterna finns.
De behöver vara tillgängliga för barn och göra sin verksamhet känd, och verksamheten behöver vara barnanpassad. Även detta har vi lyft fram vid flera tillfällen, och det här är ingenting som vi behöver vänta på att göra. Tvärtom borde detta ha gjorts för länge sedan, vilket jag tror jag att statsrådet håller med om. Oavsett om barnkonventionen är lag eller inte har vi ändå förbundit oss att följa den.
Samtidigt som flera remissinstanser säger att vi har en så stark barnrättighetslagstiftning att barnkonventionen inte behöver göras till lag fick Sverige förra året skarp kritik från FN:s barnrättskommitté för att vi inte efterlever barnkonventionen tillräckligt väl. Inte heller den kritiken är ny. Detta är kritik som vi har fått under flera år på olika områden.
Här i riksdagen antar vi dessutom lagar som går på tvärs mot barnkonventionen, till exempel gällande familjeåterföreningar, som jag önskar att vi kunde backa från. Vad jag förstår finns det ett hyfsat brett stöd här i riksdagen för att barnkonventionen ska bli lag. Jag hoppas innerligt att det finns ett väldigt brett stöd för barns rättigheter. Oavsett vilket finns det ju saker som statsrådet kan göra, initiera och stötta.
Detta kan hon göra delvis för att bereda mark inför att detta ska bli lag, men mest för att barns rättigheter behöver stärkas på många plan, här och nu. Det här gäller inte minst bland våra egna myndigheter. Vilka steg avser statsrådet att ta på detta område?