Lotta Finstorp (M):
Jag tackar ministern för svaret. Trots att svensk ekonomi går som tåget slår kommunalskatterna nytt rekord i år. Aldrig tidigare har skattenivån varit så hög för vanliga inkomsttagare, och vågen av skattehöjningar spås bara öka i styrka. Det är intressant att läsa det LO-ordföranden Karl-Petter Thorwaldsson skriver. Han skrev nyligen en historisk debattartikel i Dagens industri tillsammans med Leif Östling, ordförande i Svenskt Näringsliv.
De framhöll att skatten har blivit för hög och att skillnaderna är för stora. Östling skriver och säger: Bor man i en kommun där man betalar 34-35 kronor i kommunalskatt och de lägger ned förskolan och flyttar servicen är det klart man känner sig övergiven av samhället. Det där tror jag är en väldigt viktig fråga som egentligen också är kopplad till den statliga servicen på landsbygden.
Det är ofta i de mindre kommunerna, kanske långt ifrån tillväxtcentrum och så vidare, som man har de högsta skatterna, och det är kanske också där som en hel del av den kommunala servicen läggs ned. I dag var det intressant att läsa att LO dessutom kräver ett tak för kommunalskatten. De kommer att driva den frågan på S-kongressen i helgen. Om man sätter ett tak för kommunalskatten skulle det vara ett sätt att minska klyftorna.
Sedan vill man att kommunerna kompenseras med höjda statsbidrag. Jag för min del tänker mig att man i stället borde ha en politik för fler jobb och en bejakande politik för dem som driver företag. SKL:s chefsekonom säger att det är väldigt bekymmersamt att den största ökningen av skattenivåerna har skett i landstingen.
Det som är mest bekymmersamt är att den här höjningen har skett trots att landet befinner sig i en väldigt stark högkonjunktur och har en gynnsam demografisk situation. Vad säger ministern till den som betalar 34-35 kronor i kommunalskatt och ser servicen försvinna och vårdköerna växa?
Lägg till de skattehöjningar som regeringen planerar på inkomst, bensin och så vidare - det är inte svårt att förstå ilskan och bitterheten. Man får mindre och mindre valuta för sina pengar och mindre och mindre pengar i plånboken. Det är en grogrund för missnöjespartier. I närtid har vi sett Trump. Hans framgång i USA är till viss del sprungen ur detta. Inte sällan är skatterna högst i de delar av landet där demografi och arbetslöshet är stora utmaningar.
Jag använder ordet utmaningar i stället för problem, därför att det finns lösningar om man i politiken vågar tänka utanför boxen och sina ideologiska låsningar. Vi kan återkoppla igen till att hela Sverige ska leva. Bensinskattehöjningar till exempel slår direkt mot den som måste ta bilen till jobbet, där det inte finns kollektivtrafik som alternativ. De slår rakt ned i privatekonomin för den som varje dag kämpar med långa resor till och från jobbet.
Skatt som styrmedel är ett gissel när valfrihet saknas. Annars är skatt som styrmedel ett sätt vi styr med. Men här finns inget val för den som måste ta bensinbilen eller dieselbilen till jobbet. Svenska bilister är redan kraftigt överbeskattade. Av priset på en tank bensin är 66 procent skatt. Detta var i juli 2016.
Det slår helt klart direkt mot dem som bor på landsbygden. I dag läste jag att fordonsskatten, som är regeringens förslag, blir otroligt dramatisk för den som måste ta sin bil till jobbet. En Golf kommer att få en skatteökning med 315 procent och en dieseldriven Volvo-kombi med 163 procent.
Vad säger ministern till den som måste använda bilen till jobbet och som har en kommunalskatt på 34-35 kronor?