KBLab/rixvox huggingface dataset:
Pyry Niemi (S):
Jag vill ta fasta på följande, och jag tycker att Hans Linde sa det ganska bra. Framför allt regeringen har markerat tydligt när det gäller skyddsvärdet kring oljeprospektering. Jag förstår Kerstin Lundgrens tanke om ekonomisk utveckling. Eftersom detta inte har kommenterats med tydlighet i pm:et låter jag regeringen få återkomma med den kommentaren.
Det som står i pm:et är det som har framkommit som ytterligare komplement till den förra strategin som lades fram, och jag utgår ifrån att det kommer att komma ännu tydligare rekommendationer för de övriga kapitel som inte har kommenterats. I övrigt kvarstår strategin tills något ytterligare har framkommit.
Jag är dock ganska säker på följande, herr ålderspresident: När det gäller oljeprospektering och den typen av extra starka skydd, vilket anges i pm:et - och jag vet att det syns även i strategin, Kerstin Lundgren - är det en väldigt viktig extra markering från den nuvarande regeringen, och till viss del från den förra regeringen. Det tackar jag den förra regeringen för.
Pyry Niemi (S):
Jag tackar Hans Linde för stödet, som jag ändå uppfattar det som. Det är väl också så, tänker jag, att det i ett läge där Arktiska rådet ska nå ett slags konsensusbeslut i många uppfattningar självklart finns en ingång från regeringen att möta upp på ett så konstruktivt sätt som möjligt.
Men jag tar del av det Hans Linde säger, nämligen att vi måste vara oerhört observanta på att inte gå över de naturresurser och naturtillgångar som finns där. Går vi inte in och markerar på ett bra och vettigt sätt kommer också många andra prospektörer att ta vara på de chanserna. Den uppfattningen delar jag fullt ut.
Jag vill inte förekomma regeringens uppfattningar i frågan, men jag kan ändå tänka mig att det säkerligen finns en ambition att vara så restriktiv som möjligt för att tillgodose helt andra källor av energi som vi kan använda och som är förnybara.
Jag är i likhet med Hans Linde oerhört oroad över den utveckling som har skett och de signaler som har getts när det gäller hela Arktis, att många prospektörer tycker att det här kan vara världens chans att göra någonting annat och hitta nya källor att jobba med. Jag tror inte att vi har en annan uppfattning än vad Vänsterpartiet har i frågan om att skydda, vårda och värna så långt som möjligt.
Men jag vill inte förekomma det som skrivits, utan jag tar med mig budskapet från Vänsterpartiet. Någonstans kanske vi möts i en fortsatt bra och konstruktiv diskussion i det här ärendet.
Pyry Niemi (S):
Tack för synpunkterna! Jag delar den oro som Hans Linde ger uttryck för. Det är klart att vi är väldigt intresserade av att se att Arktis bevaras i dess nuvarande form så långt det är möjligt. Det finns så otroligt mycket rikedomar där. Och det vore högst olyckligt om det skulle bli en plattform för en fortsatt militär upprustning av de större länderna runt omkring i världen.
Den uppfattningen delar jag också. Men eftersom regeringen i dagsläget inte gett uttryck för någon uppfattning per se när det gäller frågeställningen från Hans Linde vill jag inte förekomma den i den här diskussionen eller debatten.
Men jag delar oron med Hans Linde över att vi kommer till ett läge där det till exempel blir isfria fartygsleder som möjliggör andra transporter än vanliga containertransporter, vilka av nödvändighet kan hitta nya vägar som kanske i viss utsträckning också kan vara bra. Då får det inte finnas en till plats att rusta upp på.
Jag hoppas att de större makterna inser detta faktum att Arktis har så höga skyddsvärden och ska bevaras i nuvarande form och funktion och inte bli ett annat Arktis som ingen av oss egentligen vill ta del av.
Pyry Niemi (S):
Tack, Margareta Cederfelt, för viktiga frågor! Ja, det östliga partnerskapet är oerhört viktigt för oss socialdemokrater och även för den rödgröna regeringen. Vi är väl medvetna om de utmaningar som dessa länder står inför. Inom EU-kretsen kan vi medverka till att öka den demokratiska transparensen, kompetensen och det ekonomiska handelsutbytet. Framför allt ska vi också stödja utvecklingen av mänskliga rättigheter i dessa länder.
Vi vet mycket väl att det i det östliga partnerskapet ingår länder där det finns oerhörda problem när det gäller MR-frågorna. Men det finns också problem med själva demokratiprocessen. Svaret på den frågan är ja. Där är vi helt överens. Arbetet ska fortskrida med fortsatt intensitet. Vi ska inte ge upp kampen. Bästa vägen in i EU är att verkligen öppna dörrarna för dessa länder i det östliga partnerskapet.
Självklart finns det hur mycket erfarenhet som helst som den svenska regeringen och även den förra regeringen kan bidra med på Kuba. Det finns också kompetens och kunskap för att hjälpa Kuba på rätt spår. Erfarenheterna är positiva. Vi ser mycket väl att hjälper man människor och länder till självhjälp när det gäller demokratiutveckling lär de sig ganska snabbt att hantera en sådan utveckling.
Det handlar om allt ifrån att driva in skatter till att skapa en känsla för att politik betyder någonting, att politik gör skillnad. Man måste också se till att man får ett väl fungerande rättsväsen och så vidare. Ja, den kompetens som finns både här i Sverige och hos er kollegor ska vi självklart använda oss av vid alla de kontakter som vi har med Kuba.
Pyry Niemi (S):
Precis som i fråga om det östliga partnerskapet är handelsfrågorna viktiga. Det handlar om att öppna vägar till bilaterala handelsavtal men också om att öppna vägar för de andra EU-länderna. Vi ser på kontakten med Kuba på samma sätt. Nu är kanske inte Kuba det närmaste grannland vi har, men de har råvaror som vi säkerligen kan ha mycket nytta och glädje av.
I och med att vi har ett bilateralt arbete tillsammans med Kuba är jag övertygad om att vi kan öppna andra vägar, inte "bara" prata om demokrati utan också prata om andra frågor som stärker landet. Utbildning är naturligtvis en viktig faktor, ekonomi likaså. Det handlar också om att de ska kunna få in bra exportintäkter, bra importintäkter och framför allt mycket know-how när sanktioner och blockader har upphävts. Då kan de få möjligheter till en god tillväxt framöver.
Det står inte alls i motsättning till vår politiska agenda. Jag utgår från att detta kommer att tas upp i de samtal vi för med dem.
Pyry Niemi (S):
Min fråga går till biståndsminister Lövin. De nya globala målen för hållbar utveckling har instiftats, och Sverige har varit väldigt aktivt i dessa frågor. Vad kommer Sverige att prioritera i arbetet med de nya globala målen för hållbar utveckling? Jag känner väl till att biståndsministern har nämnt särskilt mål 14 och 16.
Kan biståndsministern möjligen utveckla vilken roll Sverige kan spela i att uppnå dessa mål?
Pyry Niemi (S):
För ett år sedan var jag och kollegan Omanovic i Makedonien och medverkade vid en demonstration med närmare 100 000 personer som demonstrerade mot den då sittande regeringen - pågående korruption, avlyssningsskandaler, jakt på dissidenter och olika former av ickedemokratiska gärningar och handlingar.
Det val som kom till därefter handlade om att ett nyval skulle genomföras i maj i år, alltså den här månaden, för att man skulle kunna skapa ett bättre demokratiskt fundament i Makedonien och skapa bättre förutsättningar för människor att rösta på ett korrekt och vettigt sätt. Nu har valet skjutits upp igen. Det pågår nya förhandlingar. EU är inblandat. Det är fortfarande oerhört mycket kvar att göra.
Det dyker upp nya saker som den förra regeringen har skapat. Man vänder på nya stenar, och nya skandaler kommer fram. Vad anser regeringen att man bör göra mer för att sätta tryck från EU på den dåvarande makedoniska regeringen?
Pyry Niemi (S):
Presidenten har också benådat ett antal ministrar utifrån de forna skandalerna. Det har förekommit många diskussioner om varför presidenten genomför denna typ av benådningar. Det gör han förmodligen till stor del för att skydda den historia som har varit i Makedonien. Det är ytterst allvarligt att man beter sig på det viset i en så känslig politisk situation. Vad anser regeringen om detta, och på vilket sätt kan vi påverka ännu mer för att få bort dessa benådningar?
Pyry Niemi (S):
Vi känner alla väl till historien om varför de tillfälliga gränskontrollerna infördes. Det var helt nödvändigt i en tid då det var en hög belastning visavi Sverige. Under 2015 ville 163 000 personer söka sig till Sverige.
Det var ett hårt tryck på polisen och tullen, på de svenska myndigheterna, att göra saker i en snabb och bråd takt för att få igenom beslut men framför allt göra det värdigt för människor att inträda i Sverige.
Det är klart att gränskontroller på det sättet var det sista steget i en process där vi var tvungna att agera för att också markera visavi våra kamrater inom EU-kretsen. Det var helt nödvändigt då, och det var en process som uppstod i ett läge som var kritiskt för hela Europa och där Sverige tog ett oproportionerligt stort ansvar.
Ingen var glad i att införa gränskontrollerna, men de var nödvändiga då. Nu är de borttagna, och nu är det en annan process, en annan modell, som gäller. Självklart utgår jag från att det kommer att ske en ordentlig uppföljning när det gäller hur och var och på vilket sätt vi ska agera i framtiden för att kanske slippa gränskontroller också, men vid det tillfället var det helt nödvändigt.
Det fanns inga alternativ, och vi var nödgade att agera för att hela det svenska välfärdssystemet skulle fungera så praktiskt som möjligt för alla som bor i Sverige men också för dem som skulle komma till Sverige. Jag utgår från att det finns en process för att följa upp och utvärdera det här så att vi vet för framtiden hur vi ska agera ännu bättre så att det inte drabbar resenärerna över Öresund eller liknande områden.
Pyry Niemi (S):
Under hela processen i Gränshinderrådet hade vi återkommande diskussioner om det här. Det genomfördes också seminarier i frågan, och vi har en fortsatt uppföljning i Gränshinderrådet. Även i de kontakter vi nu har med vår regering och den danska regeringen framförs synpunkter kring det. Självklart handlar det om att återställa ett förtroende.
Jag vet inte hur lågt det är eller om det är det - det tror jag inte att Kerstin Lundgren heller gör, utan jag utgår från att det är mer av ett antagande. Men visst finns det brister, och visst finns det frustration. Det håller jag med om. Det är vi helt överens om, för det har drabbat resenärerna och pendlarna. Där är vi helt överens. Men i det läget var vi tvungna att göra någonting.
Beklagligtvis fick då resenärerna och pendlarna ta ett oproportionerligt stort ansvar. Kanske fick de också en del merkostnader och en del lidande av att byta tåg och så vidare. Men visst är det väl också så, om man tittar framåt, att för att undvika det här ska vi titta igenom de modeller och processer som fungerar bra.
Jag välkomnar alltid en diskussion över partigränserna för att hitta lösningar som är praktiskt tillämpbara. Men det här var en mycket akut situation, och jag tror inte att det fanns någon som helst realistisk och tydlig förberedelse för hur man skulle kunna ha gjort det annorlunda.
Det är möjligt att det fanns andra lösningar, men just vid det tillfället, med frågorna som kom från Polismyndigheten, tullen, Migrationsverket och andra myndigheter i Sverige, var nog det här den bäst tillämpbara lösningen för att råda bot på den situation som rådde vid det tillfället.
Pyry Niemi (S):
Jag tänker nog fatta mig kort i frågan. Sverigedemokraterna har, tycker jag, ganska få men väldigt tydliga prioriteringar i den svenska politiken och även i EU-politiken. En fråga som är väsentlig för Sverigedemokraterna är att EU-avgiften ska sänkas kraftigt. Det markerar de på många olika sätt och i olika forum.
Sverigedemokraterna har också varit tydliga med att de i allt väsentligt kommer att rösta på Moderaternas budget i den kommande omröstningen här i Sveriges riksdag. Hur kan det komma sig att Sverigedemokraterna kan tänka sig att rösta på Moderaternas budget samtidigt som de vill sänka EU-avgiften så pass kraftigt? Vad jag vet vill inte Moderaterna sänka budgeten när det gäller EU-avgiften.
En annan fråga handlar om swexit, som ni så vackert uttalar er om. Det är också en principiell frågeställning för Sverigedemokraterna, och den handlar tydligt om att ni inte vill vara med i EU. Hur kan det då vara viktigt för er att rösta på Moderaternas budgetförslag i den kommande budgetomröstningen, när Moderaterna tydligt tar ställning för att medverka i Europeiska unionen?
Pyry Niemi (S):
Jag lyssnade ivrigt och intresserat på Jeff Ahls anförande. Följaktligen kan jag konstatera att SD inte vill sänka EU-avgiften i Sveriges riksdag utan påstår att ingångna avtal gäller. Samtidigt har jag läst mig till att det är väsentligt och viktigt för SD att få ned EU-avgiften. Enda vägen att kunna göra detta, även i Sveriges riksdag, är att inta en position här, inte bara inom EU.
Det är den första frågan. Sedan driver ni självfallet frågor, men EU-frågan har varit väsentlig för er, precis som migrationspolitiken. Ja, försvaret finns delvis med, men det är inte så många frågor där ni har intagit någon stor position.
Jag vill återkomma till denna fråga: Hur kan det komma sig att Sverigedemokraterna med sådan emfas driver att rösta på Moderaternas kommande budgetförslag, trots att Moderaterna är kraftiga förespråkare av ett medlemskap i EU, när det är en väsentlig frågeställning för Sverigedemokraterna att Sverige ska lämna Europeiska unionen?
Pyry Niemi (S):
Europeiska unionen är satt under hårt tryck. Det är en relativt orolig omvärld vi befinner oss i. Samtidigt som en massa olösta konflikter pågår sjunker ett antal av dem i glömska.
Det finns en alltmer hårdnande debatt i världen om terrorism, migrationsströmmar och annat, som påverkar oss medialt och som även gör att politikernas huvuden går i spinn när vi ska försöka agera och göra saker rätt utifrån normala omständigheter. Ingen hade trott att president Trump skulle komma till makten i USA, men så blev det.
Detta har självfallet gjort att man är på tårna när det gäller hela Europeiska unionens anseende och uppmärksamhet. I det här fallet kan man fundera på vad som händer. Jag vill fråga utrikesministern: Vad anser du om Angela Merkels uttalande att Europa inte längre kan förlita sig helt på andra utan måste ta sitt öde i egna händer?
Pyry Niemi (S):
President Trumps utsvävningar är ofta återkommande i medierna, kan man lugnt konstatera. Han är emot frihandel och klimatavtal, han har funderingar kring hur man ska hantera EU, han är för brexit och så vidare. Finns det något mer som vi i Sverige kan göra för att se till att dialogen med USA blir fortsatt bra, naturligtvis via EU, Angela Merkel och de andra kollegorna?
Pyry Niemi (S):
Jag kan inte recensera hur mina norska vänner och norska socialdemokrater ställer sig till detta, men jag vet att de också är tillskyndare av EU. Det finns, tror jag, en ganska stark majoritet för detta i norska parlamentet. Däremot har folkviljan visat två gånger att så inte är fallet i övriga Norge. Också jag kan såklart beklaga det. Jag tycker att det vore jättebra om Norge var ett EU-land i samklang med oss. Det skulle vara trevligt om även Island var ett EU-land.
Det fanns en gång i tiden, som Hans Wallmark minns, starka krafter även på Island för att gå med i EU. Men också det försvann. Ja, jag tror definitivt att vi ska fortsätta bistå och informera våra vänner i Norge om hur bra det är att vara med i EU. Som av en händelse fick vi nyligen se att människor i Sverige tycker ännu bättre om att vara med i EU nu, de senaste åren.
Den utvecklingen är enbart positiv, och det kanske kan smitta av sig på våra norska vänner så att de ser möjligheterna i en större gemenskap. Jag tror också att det skulle kunna underlätta det nordiska samarbetet ytterligare om Norge gick med i EU, av flera skäl. Framför allt skulle det skapa större förutsättningar för Norge att få en ännu bättre och integrerad arbetsmarknad. Jag välkomnar alltså det, och jag är glad att vi har samsyn i den frågan.
Pyry Niemi (S):
Är det något jag beundrar Hans Wallmark för är det att han är en skicklig retoriker och en talför herre i sina bästa år. Det är jag tacksam för. Vi har ju haft en och annan dust genom åren, och det här lär inte vara den sista. Ja, men Sverige samverkar och samarbetar ju med Nato redan i dag. Det känner Hans Wallmark väl till.
Som jag också sa har Nordiska rådet samarbeten på många olika håll och kanter, och det ena utesluter inte det andra. Att man samarbetar behöver inte betyda att man gifter sig eller går samman, utan man kan utveckla samarbeten på olika håll och kanter. Precis som det är för Norge att gå med i EU är det en stor process för Sverige att tänka i de banorna om Nato.
Vi har värnat alliansfriheten, och den har tjänat oss väl - tycker vi socialdemokrater. Hans Wallmark som moderat tycker lite annorlunda. Det är väl ganska bra att vi har en diskussion om ämnesområdet säkerhetspolitik eftersom det är så pass aktuellt när det gäller Östersjön och allt det. Men i slutändan, Hans Wallmark, kommer du nog varken i dag eller i morgon att från talarstolen få mig att säga att vi borde gå med i Nato, för det tycker inte jag.
Sverige står väldigt tätt samman med Finland när det gäller säkerhetspolitik och försvarssamarbete, och det tycker jag att vi ska fortsätta göra. Jag känner ingen större längtan efter att vi ska göra andra saker samtidigt. Vi har landat väl som det ser ut i dagsläget. Vi fortsätter det samarbetet. Vi fortsätter med NB8, med Nordefco och så vidare. Som det ser ut i dag är Sverige integrerat på det sätt som jag tycker att svenska folket förtjänar.
Jag tycker också att säkerhetsaspekten är väl inräknad i den strategi som regeringen och även majoriteten i riksdagen står bakom. Jag tackar Hans Wallmark för en bra debatt.
Pyry Niemi (S):
Min fråga går till utrikesminister Margot Wallström. Vitryssland visar fortfarande allvarliga brister avseende rättsstatens principer, vallagstiftning, valgenomförande, yttrandefrihet, pressfrihet, mötesfrihet och föreningsfrihet. Situationen för fängslade hbtq-personer är fortfarande väldigt oroande. Vitryssland är det enda landet i Europa som fortfarande tillämpar dödsstraff.
Man kan säga att det är den sista kvarvarande diktaturen i Europa. Hur ska EU fortsatt påverka och understödja demokratiutvecklingen i Vitryssland via samarbetet i det östliga partnerskapet?
Pyry Niemi (S):
Jag delar Fredrik Malms uppfattning att läget för den kubanska befolkningen sedan 60-talet har varit otroligt kärvt, ibland helt fruktlöst och många gånger helt fruktansvärt. Läget i Kuba är sådant att de mänskliga rättigheterna fortfarande, återigen, gång efter annan, kränks och följs inte upp. Framför allt pågår många processer som håller befolkningen i schack.
Jag är den förste att beklaga att civilsamhällets aktörer inte har fått delta i diskussionerna, debatterna och framtagandet av avtalet. Jag kan inte ge ett konkret svar på varför, för som Fredrik Malm säkert förstår har jag själv inte deltagit i diskussionerna eller debatterna. Dock har kommissionen medverkat. Men jag kommer självfallet att framföra synpunkten till regeringen att det är ett krav från riksdagen att det så ska vara.
Det är helt fundamentalt för att processen ska kunna verka i en bra och positiv förlängning att alla aktörer medverkar i samtalen. Annars blir det ingen verklig verkstad på sikt, och då kommer heller inte det kubanska folkets strävan efter frihet att kunna få ett bra fotfäste. Jag delar den uppfattningen, och jag beklagar att detta inte har skett.
Pyry Niemi (S):
Jag noterar att Fredrik Malm har väldigt goda insikter i kontakterna med Kubas regim, eftersom han ger uttryck för och uttolkar hur regimen tänker och har tolkat avtalstexterna. Men det är en annan historia. När det gäller arbetarnas rättigheter står vi alltid bakom fackliga rättigheter, och detta vet Fredrik Malm mycket väl. Vi skulle aldrig backa för att stå upp för de fackliga rättigheterna även på Kuba. Min principiella uppfattning är att man inte ska stigmatisera eller isolera ett land.
Precis som man har gjort med många andra enpartistater eller auktoritära stater är det bättre att ha ingång, tillsyn och insyn i dessa länder och ha bra, fungerande avtal för att verkligen tydliggöra hur demokratiska värderingar fungerar. Frihandel, vilket jag är säker på att Fredrik Malm står bakom, är ett fundament och en grund för att öppna upp och möjliggöra välståndsutveckling och demokratiska reformer i olika länder.
Om EU skulle stå utanför detta sammanhang i samma anda som när USA drar sig tillbaka eller inför sanktioner mot Kuba kommer det kubanska folket bara att isoleras och stigmatiseras ännu mer. Jag beklagar uppfattningen att det är bättre att stå passivt vid sidan om och inte göra något än att försöka göra något över huvud taget. Det är där vi står i dag. Jag kommer att framföra synpunkten att det är olyckligt att civilsamhällets aktörer inte har fått delta i processen. Detta lovar jag Fredrik Malm här och nu.
Men det är bättre att ha avtalet än att inte ha det alls.
Pyry Niemi (S):
Om Kerstin Lundgren påstår att vi skulle stå bakom enpartistaten som en form för en demokratisk eller icke-demokratisk statsform är det definitivt fel. Det gör vi självfallet inte, och detta vet Kerstin Lundgren också. Vi om några, precis som Centerpartiet och andra partier, skulle gärna vilja se fria och oberoende val på Kuba. Det är en självklar förutsättning för att det kubanska folket ska kunna få både demokratiska reformer och välstånd.
Vad jag minns - jag kanske har fel, men jag tror att det var så - var det faktiskt alliansregeringen som påbörjade undertecknandet av avtalet 2014 vid samtalen inom EU. Det är möjligt att jag har fel i min tidsuppfattning, men jag tror att samtalen påbörjades när det var en borgerlig regering och att det var Carl Bildt som var utrikesminister på den tiden. Oavsett vilket skrev vi på det preliminära avtal som nu verkar och fungerar.
Avtalet är absolut inte optimalt - jag köper det - för det finns fortfarande saker som ligger helt fel på Kuba. Det är en enpartistat, precis som jag sa i mitt inlägg, och de mänskliga rättigheterna kränks. Men faktum kvarstår: Ska EU stå vid sidan om och inte agera över huvud taget i dessa frågor? USA har infört nya sanktioner mot det kubanska folket. Det blir ett tuffare läge för dem.
Jag ska inte nämna det, men jag kan i varje fall ta upp lite enkelt vad som händer i Iran nu när sanktioner har införts och bensinpriserna går upp. USA har dragit sig ur kärnenergiavtalet. Det var precis samma grej där. EU står fast och försöker att agera i något slags utrikespolitisk sfär för att bromsa en utveckling i ännu mer negativ riktning. Samma sak kan hända också på Kuba om EU drar sig tillbaka och lägger avtalet i byrålådan.
Då blir det ännu mer isolering och stigmatisering och mindre kontroll och möjligheter att verka för att få enpartistaten att agera för bättre reformer för det kubanska folket.
Pyry Niemi (S):
Jag blir lite förvånad över att Kerstin Lundgren kallar avtalet en present. Det har föregåtts av tunga förhandlingar i flera års tid. Man har diskuterat, debatterat, fört fram synpunkter, lagt fram ståndpunkter och till slut enats om ett avtal. Hur kan man kalla det en present? Jag blir djupt förvånad över det sättet att uttrycka sig om ett så angeläget avtal.
Jag påstår inte att världen kommer att stanna eller stå still, men det kommer kanske att bli ett halvstopp om avtalet inte ratificeras. Det kanske till och med tas bort. Vad är alternativet då? Hur ska EU formera sig i framtiden efter att i flera års tid ha försökt få till stånd aktiviteter på Kuba genom aktiv dialog? Det här kommer inte att ske på ett år. Det kanske tar tio år. Det kanske tar fem år.
Men nu har man verkligen försökt få fram ett avtal som i ordentliga ordalag ska verka för öppenhet mellan EU och Kuba. Då vore det väl märkligt om vi skulle ta tillbaka det, lägga det i byrålådan och låtsas som ingenting. Det känns ju ganska oseriöst - framför allt att kalla det en present. Det kan jag absolut inte skriva under på.