KBLab/rixvox huggingface dataset:
Camilla Brodin (KD):
Jag vill tacka statsrådet Anders Ygeman för svaret. Under innevarande mandatperiod har allt som har med el att göra kommit alltmer i fokus, detta av både positiva och tyvärr också negativa skäl. På den positiva sidan har vi det faktum att fossilfri el är en nyckel till att klara klimatomställningen av vårt land och att el är en möjliggörare som vi borde kunna hitta en bred samsyn kring.
På den negativa sidan kan vi prata om skenande elpriser, alltmer instabila förutsättningar för företag och en stress i systemet. Den förtida avvecklingen av Ringhals märks alltmer, och marginalerna finns inte på samma sätt längre. Jag tror att både oppositionen och regeringspartierna vill att elmarknaden ska fungera på ett tillfredsställande sätt. Elmarknaden står för en enorm utmaning. På 25 år ska elsystemet fördubblas.
Elmarknadens aktörer har en lång lista med åtgärder som är betydligt mer prioriterade än hubben. Om vi ska lyckas med energiomställningen måste vi prioritera politik som stöder den utvecklingen. Hubben leder inte dit. Vi är några oppositionspartier som under flera år har markerat mot riskerna med elmarknadshubben, och jag blir lite oroad över att regeringen inte lyssnar.
Faktum är att arbetet har kostat mycket pengar och att hubben inbjuder till spioneri. Inte heller löser den de egentliga problemen på elmarknaden. Jag utgår från att ministern ändå nogsamt följde cyberattacken mot Coop och den kritik som följde efter händelsen. Vi pratar här om Sveriges näst största databas över personuppgifter, om projektet med hubben blir av.
Om en sådan ska sjösättas måste säkerhetsfrågan vara helt klar. Svenska kraftnäts analys är inte tillräcklig för att göra oss kristdemokrater och andra delar av oppositionen trygga i frågan. Vi kan inte ta några risker i onödan.
Jag noterar att statsrådet i sitt svar hänvisar till att hubben planeras att vara ett helt fristående system, att det inte kommer att vara möjligt att påverka den via några anläggningar och att mitt exempel med Coop inte är jämförbart. Det låter sig sägas att det kommer att vara ett säkert system. Men handen på hjärtat - har vi verkligen ingen anledning att känna oro? Ibland känns det som att vi är lite för naiva i det här landet.
Fru talman! Mitt parti och flera andra i oppositionen förordar i stället att en utdaterad politisk reform byts mot förslag som på riktigt ökar konkurrensen på elmarknaden och stärker kundernas ställning på marknaden. Om ministern på allvar vill lösa problemen på elmarknaden är vi jättegärna med och bidrar, men låt oss tillsammans begrava frågan om elmarknadshubben och den elhandlarcentriska modellen.
Branschen behöver ett besked i denna fråga, och vi ser fram emot en lösningsorienterad dialog med fokus på elmarknadens bästa.
Camilla Brodin (KD):
Vi har hört minister Ygeman säga att vi tycker att våra grannländer accepterar spioneri och så vidare. Jag tycker att det är ganska häpnadsväckande. Jag ska försöka förklara lite mer vad det faktiskt är som vi vill se i stället. Vi är inte 15 år tillbaka i tiden, utan vi är här och nu, 2021.
Vad är det då vi vill, vi som är kritiska till hela tanken med elmarknadshubben och den elhandlarcentriska modellen? Vad har vi för alternativa förslag? Jag tror inte att Ygeman har läst vad vi har skrivit om detta tidigare. Det är ganska berättigat att man också kommer med konkreta förslag när man vill göra någonting annat, och jag tar gärna chansen att utveckla detta lite. Ett exempel är att vi vill slopa anvisningsavtalen.
En relativt stor andel av elkunderna gör inget aktivt val av elbolag och anvisas i de flesta fall till ett avtal som är dyrare. Jag anser att denna avtalsform bör slopas nu och att kunderna i stället ska få välja ett elavtal på samma sätt som för bredband och telefoni. Denna ändring skulle minska kostnaderna för kunderna. Ett annat exempel är förstärkt regelverk kring leverantörsbyte.
Kundens ställning och rätt att byta elbolag behöver stärkas, och sjysta affärsmetoder ska premieras. Energimarknadsinspektionen tycker vi ska få i uppdrag att ta fram utvecklade regler för leverantörsbyte, däribland en mer tydlig och säker fullmaktshantering och en tydlighet mot kunderna kring villkor. Denna ändring skulle också stärka kundernas roll på elmarknaden.
Sedan har vi frågan om de förenklade elfakturorna, som det en gång var tal om var hubbens och elhandlarcentriska modellens uppgift att hantera. Många kunder upplever elräkningarna i dag som ganska röriga, vilket försvårar möjligheten att vara aktiv som kund och att välja elbolag. Vi kristdemokrater vill inte se en påtvingad gemensam fakturahantering som med den elhandlarcentriska modellen. Däremot vill vi se att en branschgemensam dialog initieras.
Lyckas inte det frivilliga arbetet utesluter vi inte andra och då kanske mer tvingande åtgärder för att förenkla fakturorna för kunderna. Denna ändring skulle stärka kundernas roll på elmarknaden. Vi ser därför inte något behov av vare sig modellen eller hubben. Men den stora frågan återstår. Skulle regeringen kunna begrava frågan om hubben?
Varken branschen eller vi från oppositionspartierna vill att frågan fortsätter debatteras i ytterligare ett årtionde.
Jag är ganska säker på att även regeringen hellre fokuserar på andra frågor på energiområdet, till exempel på hur vi ska korta ledtiderna för nödvändiga myndighetsbeslut och hur vi ska fasa ut all fossilbaserad el ur det svenska systemet samtidigt som vi måste bygga ut en leveranssäker, stabil och väderoberoende elproduktion som säkrar både vår välfärd och vårt klimat. Där skulle jag önska att regeringen lade all sin kraft framöver.
Camilla Brodin (KD):
Tack, ministern, för ditt inlägg! Jag känner mig lite beklämd över att inte ens få någon respons på de frågeställningar som jag har. Jag kommer ändå med en lösning i stället för det som den här hubben skulle innebära. Det är helt riktigt, som statsrådet Ygeman säger, att hubben initierades av alliansregeringen. Men det är väldigt länge sedan.
Utvecklingen går vidare, och när man ser utvecklingen behöver man ta tag i dessa problem på allvar i stället för att försöka ro i land ett misslyckat projekt. Jag är absolut den som faktiskt ibland kan säga att vi kanske inte tänkte hela tanken färdigt. Men då hade vi inte heller alla fakta på bordet. Det ska nämligen inte ta så här lång tid.
Och oavsett om våra grannländer har kommit på den briljanta idén att slutföra detta projekt på sitt sätt och tänker sig att de ska göra det på ett så säkert sätt som möjligt tror inte vi kristdemokrater att det är möjligt att genomföra reformen med hubben på det sättet. Jag beklagar att vi inte tycks komma närmare ett bra avslut när det gäller denna oönskade evighetsmaskin, för det har tagit väldigt lång tid.
Jag hade väl ändå hoppats att vi skulle kunna få höra en liten öppning från statsrådets sida och att man insett att elmarknadshubben inte efterfrågas av marknadens aktörer och inte heller av stora delar av denna kammare. Men jag vill ändå tacka för möjligheten att ställa mina frågor. Jag är säker på att vi får anledning att återkomma till den här frågan vid ett senare tillfälle.
Camilla Brodin (KD):
Elpriserna i Sverige skenar, framför allt i södra Sverige, där priserna sätter nya dystra rekord. Nu ser vi verkligheten, och en av anledningarna är att Ringhals tvingades fasa ut två reaktorer i förtid. Nu är det brist på planerbar, stabil och leveranssäker el. Vi kristdemokrater varnade tydligt för konsekvenserna av nedläggningen. Dock påstår regeringen att Sverige inte har någon elbrist.
För mindre än två veckor sedan sa energiminister Anders Ygeman att Sverige inte svettas i så hög grad som övriga Europa. Än så länge är det bara höst. Prognoserna pekar på en jobbig vinter för hushållen och för industrin. Menar verkligen statsministern att han inte ångrar något under sina år vid makten med tanke på dagens elsituation, som faktiskt hade kunnat undvikas?
Camilla Brodin (KD):
Efter onsdagsmorgonens presskonferens där regeringen presenterade en bidragslösning till dem som drabbats av exceptionellt höga elräkningar denna vinter hopar sig en rad frågor då regeringen nu har valt en modell som utgår från antalet förbrukade kilowattimmar per månad. Rent krasst innebär det att det inte är de med högst elräkningar som kommer att få del av regeringens bidrag.
Eftersom priset skiljer sig åt ganska markant mellan de olika elområdena beror det i stället på var i landet du bor. Beräkningar från Fortum visar att om elpriserna i södra Sverige skulle ha varit på samma nivå som i norr förra året skulle notan ha landat på cirka 35 miljarder mindre. Min fråga till regeringen blir därför: Varför valde regeringen att ge bidrag till några i stället för att sänka skatten för alla?
Camilla Brodin (KD):
Orsaken som har presenterats av regeringen till att läget har blivit så exceptionellt i Sverige är de höga elpriserna på kontinenten och att man där har blivit beroende av rysk fossilgas. Det ryska beroendet har uppstått och förstärkts av att man har lagt ned kärnkraft och byggt vindkraft. Det är här jag inte får ihop det. Enligt regeringen sjunker priserna med nedlagd kärnkraft och utbyggd vindkraft i Sverige. Anser regeringen fortfarande att det var en bra idé för Sverige att stänga ned fungerande kärnkraft i förtid?
Camilla Brodin (KD):
Regeringen har presenterat ett förslag om elprisbidrag som utgår från antalet förbrukade kilowattimmar per månad. Men vi ser nu att det finns många hushåll som kan ha fått mycket stora ökningar på elräkningen, även om de haft en relativt låg förbrukning jämfört med andra. Många av dessa hushåll lever redan med små marginaler men kommer att gå miste om regeringens bidragspengar.
Samtidigt finns det exempel på hushåll som kan få mer i bidrag än vad kostnadsökningen motiverar. Så snurrigt slår regeringens förslag. Mot denna bakgrund undrar jag om inte förslaget om bidrag gick lite för fort att krysta fram för regeringen. Var det tänkt att kunder skulle gå plus på regeringens förslag?
Camilla Brodin (KD):
Jag tackar för svaret. Vi kan väl återkomma till om det varit bra med tidsåtgången. Vi har föreslagit en sänkning av elskatten för att underlätta för hushållen. Det är mer rättvist för alla. Men regeringen har uttalat att detta är i princip omöjligt att genomföra, trots att Energimarknadsinspektionen tydligt sagt att det går.
Är regeringen ändå beredd att ompröva sitt förslag till modell och sänka skatten för alla i stället för att ge bidrag till vissa så att de gör en plusaffär?
Camilla Brodin (KD):
Jag kan konstatera att flera partier anser att vi kommer att behöva mer el i framtiden, inte mindre, om vi ska klara klimatomställningen. Vi behöver helt enkelt bygga ut elproduktionen, framför allt i södra Sverige. Vi diskuterar effektivitet och tidsaspekten i tillståndsprocesser, när det gäller både elnätsutbyggnad och olika kraftslag.
Jag har noterat att energiministern i dagarna har uttalat att han inte ser att det finns någon anledning att ändra lagstiftningen när det gäller kärnkraften, möjligen långt in på 2030-talet, och att det inte heller finns något intresse från näringslivet. Det är helt fel, speciellt när det gäller små modulära reaktorer, men det krävs ändringar i kärnkraftslagen.
I dag finns det begränsningar för både var de får byggas och hur många. Är uttalandet från energiministern även regeringens uppfattning?
Camilla Brodin (KD):
Tack, ledamoten, för anförandet i den här energidebatten! Jag uppfattar det som att de flesta partier här i Sveriges riksdag precis som Kristdemokraterna anser att Sverige befinner sig i en energikris. Samtidigt krävs det också en ökad elproduktion om vi ska klara av den elektrifiering som vi står inför och för att vi också ska kunna klara av klimatmålen.
Under ett sent skede i valrörelsen kunde vi ändå höra tendenser från Socialdemokraternas sida att man ändå kunde tycka att kärnkraften kanske är en bra idé och att det kanske också är en möjlig väg framåt. Då var det ett sent men välkommet besked som jag och flera med mig välkomnade.
Vi i samarbetspartierna har under lång tid varit väldigt överens om att kärnkraften kommer att vara en del av lösningen framöver. Men vi är också helt överens om att vi måste ha ett energipolitiskt mål som säger 100 procent fossilfritt. Vi har upprepade gånger hört att vi ska ha ett helt förnybart system. Då kommer inte investeringarna.
De kommer inte att göras med det som stod i den förra energiöverenskommelsen, att vi år 2040 ska vara helt förnybara. Det är ett system om inte kommer att fungera. Min fråga till Socialdemokraterna och ledamoten är egentligen: Kan Socialdemokraterna också ansluta sig till ett energipolitiskt mål som säger 100 procent fossilfritt?
Camilla Brodin (KD):
Jag tackar Fredrik Olovsson för ett icke-svar på om man ansluter sig till ett energipolitiskt mål om 100 procent fossilfritt. Vi har samtalat under ganska många års tid. Det är också ganska uppenbart vad de olika partierna i Sveriges riksdag tycker i energipolitiska frågor. Det som behövs nu är ett ledarskap som faktiskt vågar ta beslut. Detta har saknats under ganska lång tid.
Vi är fyra partier som är helt överens, och vi ser tendenser till att det finns fler partier som kan tänka sig att gå i samma riktning. Därför vill jag återigen fråga: Kan Socialdemokraterna ansluta sig till det energipolitiska målet om 100 procent fossilfritt?
Camilla Brodin (KD):
Tack, Anders Ådahl, för frågan! Det här är en fråga som jag inte har fått för första gången och säkerligen heller inte för sista gången. Vi ingick energiöverenskommelsen år 2016 framför allt för att rädda det som räddas kan. Vi såg att kärnkraften var på väg att straffa ut sig själv med de höga effektskatterna. Vi såg också att vi behövde titta på flera olika delar.
Vi var naturligtvis med på de olika samtalen. Vi lyckades vara fem partier som ändå kom överens. Om vi tittar lite framåt i tiden från 2016 till 2019 hände det ganska mycket på den tiden både i Sverige och i vår omvärld. I det skedet talade vi inte om något planeringsmål eller leveranssäkerhet.
Vi såg: Oj, här är det flera kärnkraftverk som tas ur drift. Man drog bort mattan för att bygga ny kärnkraft vid Ringhals 5 och 6 som var planerade. Det gjorde man redan 2014.
Någonstans behöver man se till att man ändå kan samtala så att man kan ge indikationerna till alla dem som vill investera och som är elproducenter i dag om hur vi ska kunna ha mer el i framtiden och inte mindre el. Vid den tiden var det inte någon som talade om att vi skulle ha mer el. Men det gör man i dag. I princip alla partier i Sveriges riksdag säger att vi ska ha mer el i framtiden och inte mindre el.
Däremot sa marknaden: Vi vågar inte investera. Ni har ett energimål som säger 100 procent fossilfritt 2040, men ni säger inte något stoppdatum för kärnkraften. Vem vill investera i kärnkraft om den ska vara avvecklad 2040? Det gavs dubbla budskap. Det får vi ta på oss. Varför gick vi med på det där och då? Vi hade samtal om hur framtiden skulle kunna fungera.
Men det gick inte längre, för man var inte villig att ens diskutera det framöver.
Camilla Brodin (KD):
Tack för frågan, som ger mig chansen att försöka förklara för alla dem som ändå undrar! Just nu är vi i ett prekärt läge. Vi har en energikris. Vi har också en energiomställning eller elektrifiering för att vi ska kunna klara klimatmålen. Då behöver det också fattas beslut här och nu. Det har hela industrin väntat på.
Jag tror inte att industrin är beredd att vänta i fyra år till på att vi ska komma fram till en ny överenskommelse. Vi är fyra partier. Vi gör precis vad vi har sagt under ganska lång tid, ända sedan 2019. Vi behöver ta steg för steg. Vi vet inte hur det kommer att se ut i morgon. Därför kan vi inte ha en bred överenskommelse som vi säger ska finnas i 20-25 år och inte kunna rucka på den, för verkligheten ser ut som den gör här och nu.
Vi måste leva med den. Därför är det viktigt med ett tydligt ledarskap. Men vi säger att vi ska ha 100 procent fossilfritt. Jag hoppas att också Centerpartiet kommer att kunna ansluta sig till det målet här i kammaren men också ge den signalen till industrin, för det är det som krävs. Det krävs också att man kan lita på att elen finns där när man väl behöver den, om vi ska få investeringar hit.
Det krävs att vi är ett fortsatt konkurrenskraftigt land, som Sverige under lång tid har varit tack vare den fina energimix som vi ska vara stolta över. Det är någonting som industrin, företagen och medborgarna kräver av sina politiker. Och jag hoppas att fler och fler vill vara med på den resan. Vi är fyra partier som är helt överens, och jag ser ändå tendenser till att fler vill vara med och ta ansvar för den här energipolitiken.
Så som det har varit nu under åtta års tid funkar det inte alls, utan här behövs ett ledarskap som den här regeringen kan ta.
Camilla Brodin (KD):
Jag tackar Elin Söderberg för frågan. Här får man inte glömma bort att i den förra energiöverenskommelsen från 2016 stod det att man skulle värna fjärrvärmen och kraftvärmen med den betydande roll som de ändå hade. Miljöpartiet, som satt i regering tillsammans med Socialdemokraterna, gjorde ett övertramp och åttadubblade skatten. Man hade tre månader på sig att ställa om.
Trots att kraftvärmen planerades att ställa om till att bli fossilfri till 2026 åttadubblade man skatten, vilket gjorde att planerbar produktion togs ur drift. Det var över huvud taget inte lönsamt att driva den vidare.
Detta tillsammans med att kärnkraften har lagts ned har gett konsekvensen att vi är i en situation där södra Sverige inte över huvud taget klarar att ta hand om den produktion som vi så väl skulle ha behövt. Därför får Karlshamnsverket starta. Det är inte en bra miljö- eller klimatpolitik över huvud taget.
Fortsätter vi i den här riktningen kommer vi att se ännu större konsekvenser och få importera i större utsträckning än vad vi gör i dag. Vi ska ju kunna vara ett exportland av fossilfri energi till flera kringliggande länder. Jag kan ta Tyskland och Polen som exempel. Jag vill inte se att det är i det läget vi hamnar.
Här gäller det att vi skapar förutsättningar för att värna den fina elmix som vi ändå har i Sverige och se till att vi gör det här på rätt sätt.
Camilla Brodin (KD):
Det är den första frågestunden med statsministern för den här mandatperioden, och jag och den kristdemokratiska gruppen vill säga: Stort grattis till det värdefulla uppdraget som statsminister för Sverige, Ulf Kristersson! Klimatförändringarna är en ödesfråga som den nya regeringen har väldigt högt upp på sin dagordning.
Som kristdemokrat är jag stolt över det nya superdepartementet som samlar klimat, miljö, energi- och näringslivsfrågor under ett och samma tak och slår upp portarna den 1 januari. Vi har dock under många år sett en utveckling som innebär att vi i framtiden kommer att behöva mer el, inte mindre, om vi ska klara klimatutmaningarna.
Både industrin och fordonsflottan har stor betydelse i den här omställningen, men det krävs att politiken har modet att göra det den kan. Vilka är de viktigaste reformerna som regeringen arbetar med för att möta just dessa behov?
Eric Palmqvist (SD):
Det var en rad frågor. Jag försökte anteckna under resans gång. På frågan om jag betraktar mig som en borgerlig politiker eller vänsterpolitiker är svaret att jag betraktar mig som en sverigedemokratisk politiker. Det borde vara känt för ledamoten Lahti att Sverigedemokraterna har valt sin egen väg.
Vi har röstat på vår egen budget, där vi i det här fallet faktiskt hade högre anslag än det är i Moderaternas och Kristdemokraternas förslag. Men budgetreglerna tvingar oss att skriva ett särskilt yttrande i det här fallet.
Vi hade bland annat 20 miljoner extra i anslag till transportbidrag och 500 miljoner extra till regionala satsningar. Man framställer oss som ett extremt högerparti.
Det är ganska pikant av en vänsterpartist att kalla Sverigedemokraterna för ett extremt ytterlighetsparti. Ledamoten Lahti företräder ett parti som historiskt har gjort sig känt för att sympatisera med länder som har en radikal syn på mänskliga rättigheter och liknande. Det är inte något vi kan identifiera oss med.
När det gäller vindkraften är den dyr och ineffektiv. Vi har andra satsningar när det gäller energipolitiken, men det är inte den vi ska debattera här. Den ska debatteras i kammaren nästa vecka.
Eric Palmqvist (SD):
Vindkraften kommer som sagt att debatteras i denna kammare nästa vecka. Ledamoten Lahti och jag bor i samma landsände. Vi känner väl till att när det är som kallast och effektbristen är som störst är det oftast vindstilla. Då producerar vindkraften ingenting eller väldigt lite.
Att den elintensiva industrin behöver helt andra förutsättningar och spelregler är inte okänt för oss. Därför har vi andra lösningar för det. Men det är som sagt frågor som kommer att debatteras i den här kammaren nästa vecka.
Eric Palmqvist (SD):
Jag har förmånen att ha flyttat till Birger Lahtis grannkommun. Som nybliven norrbottning sedan ungefär elva år tillbaka känner jag igen beskrivningen av Norrbotten. Jag har besökt Norrbotten mycket i min ungdom och känner igen beskrivningen av landsbygdens problem. Många byar finns knappt längre.
De är avfolkade. För att backa bandet till 50-talet, där ledamoten Lahti började sin exposé, är det Socialdemokraterna som sedan dess, med stöd av Vänsterpartiet, har styrt Sverige mot denna utveckling.
Det har spridit sig en kultur i röda Norrbotten att det är fult att driva företag och att äga. Man ska jobba i gruvan eller hos något stort bolag, men man ska inte själv vara entreprenör. Vi ser en skillnad där i dag, men historiskt sett har vi haft ett extremt ensidigt näringsliv.
Detta har slagit hårt när automatiseringen, som ledamoten Lahti själv nämnde, har drabbat näringslivet. Detta gör att man har blivit sårbar. Jag funderar på hur ledamoten Lahti ser på sitt eget partis del i den uppkomna situationen.
Ni har ju faktiskt varit med och skapat detta samhälle under nästan 70 år, Birger Lahti.
Eric Palmqvist (SD):
Ledamoten Lahti påpekar mycket riktigt att Vänsterpartiet inte har suttit i regeringen, men de har faktiskt agerat stödparti åt socialdemokratiska regeringar under 60-70 års tid, med några få avbrott.
Visst finns Vänsterpartiets politik att läsa på deras hemsida, men det är inte så länge sedan Vänsterpartiets egen partiledare satt i tv och tyckte att allt privat ägande kunde förstatligas.
Jag vet inte om detta kan tolkas på annat sätt än att det är fult med eget ägande och att driva företag, för inte ens Socialdemokraterna skulle kunna komma på att allt ska förstatligas. Vilka incitament finns det då att driva företag? Vilka morötter?
Vilka drivkrafter finns för den enskilde att driva företag ute på landsbygden med de risker det kan innebära om man från partiledarhåll säger att man vill förstatliga i princip allting? Jag förstår inte detta, och jag ser fram emot ledamoten Lahtis förklaring.
Eric Palmqvist (SD):
Aitik ligger i Gällivare, inte alls långt från där jag bor. Det ligger ganska nära en färskvattentäkt. Dammbrottet för snart 20 år sedan är något som ingen talar om i Gällivare, märkligt nog. Det finns egentligen ingen här som motsätter sig att vi ska ha strikta miljöregler. Jag tror att alla partier är ense om det.
Men frågan är om strikta miljöregler måste framtvinga och ha som konsekvens att vi har så långa och utdragna tillståndsprocesser. De långa och utdragna tillståndsprocesserna har snarare som effekt att investerare drar sig ur, börsvärdet minskar och soliditeten för företagen som prospekterar sjunker.
Jag kan inte se att det på något sätt är gynnsamt för den avsättning man behöver göra för att ta hand om restavfall och bedriva efterarbete efter avslutad brytning, utan det måste ligga i allas intresse att ha snabba, effektiva och miljömässigt vettiga tillståndsprocesser.
Jag undrar hur ledamoten ser på problematiken med de utdragna processerna och den negativa konsekvens som de har för näringen.
Eric Palmqvist (SD):
Tack, ledamoten, för svaret! Det leder mig till min andra fråga, som handlar om förbudet mot att bryta uran. Hur tänker ledamoten om det faktum att förbudet att bryta uran leder till att prospektering av de mineraler som behövs för den omställning som inte minst Miljöpartiet efterfrågar försvåras?
Många av de här mineralerna är sådana som uran fungerar som indikator till. Hur ser ni på att förbudet mot uranbrytning faktiskt försvårar omställningen?