Mats Odell (KD):
Som representant för Kristdemokraterna och alliansen vill jag säga att barnperspektivet ligger mig nära om hjärtat. Jag vill säga till Matilda Ernkrans det jag sade redan i mitt skrivna svar, nämligen att alla organisationer, och även privatpersoner, är hjärtligt välkomna att komma in med remissynpunkter på den här utredningen.
Jag kan försäkra att de kommer att behandlas lika seriöst och noggrant som de som har varit listade och som det har skickats ut till. När det gäller Hyresgästföreningen i Örebro ville de överlämna ett stort plakat till mig. Jag vet inte om det är så man vill bedriva samtal, men man ville tillsammans med fotografer och journalister överlämna ett plakat till mig. Jag hade inte möjlighet att ta emot det när de kom, utan det gjordes av en sakkunnig till mig, alldeles riktigt. Jag har sett plakatet. Jag har tagit del av det.
Jag kommer också att läsa Hyresgästföreningens remissvar, självklart. Jag har kontakter med Hyresgästföreningen, dess ordförande och även andra personer, och vill ha en nära dialog, gärna också med regionala organisationer inom hyresgäströrelsen.
Men det är väl ändå så att Matilda Ernkrans och hennes parti har en del att själva fundera över när det gäller barnperspektivet i bostadspolitiken. Som jag sade i en tidigare debatt ökade bostadsbristen under den förra mandatperioden mellan 2002 och 2006, under er ledning, från att vara brist i 61 kommuner till att vara brist i 122 kommuner.
I de kommunerna bor mer än 60 procent av befolkningen i vårt land. Det är klart att där finns också barnen. Det råder bostadsbrist på fler och fler ställen. Då är det de resurssvaga som kommer i kläm. Det är en effekt av en bostadspolitik som gör att det byggs hälften så mycket i Sverige som i våra grannländer. Det blir de svagaste som kommer i kläm. Det är de som får ta dyra andra- och tredjehandskontrakt.
Jag vill med bestämdhet hävda att just en dåligt fungerande bostadshyresmarknad som vi har i Sverige slår mot alla men hårdast mot de resurssvaga. Ni har älskat överreglering, subventioner och annan politikerstyrning. Det är en av de viktigaste orsakerna till att bostadsmarknaden ser ut på det här sättet.
Det drabbar barnfamiljer och grupper som kan betraktas som svaga. Det är dessutom en dyr och väldigt trubbig politik. Jag tror att för att kunna säkerställa att resurssvaga hushåll ska ha ett billigt boende måste vi göra något helt annat än det som en del debattörer - jag vet inte om Matilda Ernkrans tillhör dem - menar, att hela marknaden måste regleras. Om vi tittar på reglerade marknader runt omkring oss ser vi att de sällan är väl fungerande.
De brukar präglas av köer och av brist på de tjänster och varor som man har reglerat. Vi har satsat på just att stödja resurssvaga grupper genom bostadsbidrag, hyresgarantier och förvärvsgarantier i stället för att ge miljardsubventioner till redan miljardstinna byggföretag.
Med närmare 3 000 miljoner kronor om året subventionerades ett antal byggföretag som redan hade miljardvinster. Det går inte, Matilda Ernkrans, att tro att vi ska få ett mer barnvänligt boendeförhållande genom att subventionera byggföretagen.
Det är genom att se till att utbudet av bostäder ökar, och det är de svaga grupperna som ska ta emot eventuella stöd från samhällets sida, inte de redan väldigt framgångsrika byggföretagen.