Boriana Åberg (M):
För tids vinnande yrkar jag bifall till Alliansens gemensamma reservation 18, men naturligtvis står vi moderater bakom alla våra reservationer. Sveriges trafiksäkerhetsarbete har en ledande position i världen.
Trafiksäkerheten är beroende av ett fungerande regelverk som uppfattas som logiskt av trafikanterna, säkra vägar, säkra fordon och naturligtvis det viktigaste: den mänskliga faktorn. För att fortsätta att minska dödstalen i trafiken måste vi säkra det som fungerar bra och förändra det som inte fungerar.
Det är positivt att antalet som förolyckades på svenska vägar under 2017 var lägre än under det föregående året.
Dock är 254 abrupt avslutade människoliv alldeles för många, och avståndet till nollvisionen, det vill säga att ingen ska dödas eller skadas alvarligt i trafiken, känns långt. Trafiksäkerhetsutbildningen måste påbörjas i unga år.
Eftersom unga tar körkort allt senare är det många trafikanter, gående och cyklister som inte har fått lära sig något om trafiksäkerhet. Förutom föräldrarna har skolan ett heltäckande ansvar för trafikutbildning. Problemet är att engagemanget hos de olika kommunerna varierar starkt.
Faktumet att unga trafikanter är tydligt överrepresenterade när det gäller cykel- och mopedolyckor talar sitt tydliga språk, nämligen att det behövs mer undervisning. När vi talar om utbildning måste vi understryka vikten av en bra körkorts- och förarutbildning.
Sedan år 2000 har andelen godkända körkortsprov minskat. År 2017 blev endast 45 procent av körkortsaspiranterna godkända på teoriprovet. På förarprovet var resultatet något bättre: 46 procent. Statistiken från januari 2018 visar ännu sämre siffror.
Av dem som utbildas på trafikskola blir drygt 70 procent godkända. Av dem som kör privat blir ca 35 procent godkända. Dessa siffror är mycket oroande. Körkort är oftast ett krav för att få ett jobb. Samtidigt innebär körkortstagandeprocessen stora kostnader - den genomsnittliga kostnaden för ett körkort är ca 15 000.
Pengarna springer lätt iväg när körkortsaspiranten tvingas att göra om provet. Det blir lätt ett moment 22 - man behöver ett jobb för att ha råd med körkortet och eventuella omprov samtidigt som körkort krävs för att få ett jobb. Köerna för att få en uppkörningstid är fortfarande långa.
Det är ett stort problem att kunskapsprovet och förarprovet till körkortsbehörighet B är giltiga endast i två månader. Den som inte hinner genomföra båda proven med godkänt resultat inom denna tid tvingas att göra om båda proven.
Vi anser att två månader är på tok för kort tid och att ett nytt system som är mer flexibelt och hänsynstagande bör utredas. Vidare anser vi att provförfarandet bör kunna förenklas.
Till exempel ska elever som har gjort en mindre miss på körprovet få en chans att göra om just det momentet vid utvalda körskolor i stället för att göra om hela provet. Herr talman! Vid varje trafiksäkerhetsdebatt de senaste åren har problemet med så kallade svarta trafikskolor uppmärksammats.
Likväl fortsätter den illegala verksamheten oförändrat och blir till och med större. Svarta trafikskolor blir tyvärr allt vanligare i landet. De blir också alltmer sofistikerade; i vissa fall är den svarta verksamheten så stor och välorganiserad att eleverna inte förstår att de har anlitat en olaglig trafikskola.
Bestämmelser för hur många elever en och samma person kan handleda samtidigt kringgås i syfte att maximera vinsten för den illegala verksamheten. Nödvändiga försäkringar saknas, och skatter och avgifter betalas inte in. Förutom att de svarta körskolorna konkurrerar ut de lagliga lurar de ungdomar som vill ta körkort.
De utsätter både elever och medtrafikanter för fara, eftersom de saknar den kompetens som krävs för att på ett professionellt sätt lära någon att köra bil.
Personligen anser jag att införandet av en trafiklärarlegitimation skulle underlätta för eleverna att kontrollera den lärare de avser att anlita innan det är för sent och dyra pengar har betalats. Det behövs krafttag för att stävja den typen av brottslighet.
Det ska inte vara möjligt att öppet och riskfritt lura ungdomar, andra körkortsaspiranter och samhället genom att bedriva olaglig körkortsutbildning. Till att börja med bör antalet handledartillstånd som en person kan ha samtidigt minskas från dagens 15.
Rätten för privatpersoner att äga bil med dubbelkommando måste begränsas. Jag vill poängtera att vi inte är ute efter att försvåra för privatister som kör med sina föräldrar eller andra närstående.
Det finns ett brett samförstånd inom allianspartierna om att det behöver tillsättas en utredning av hela förarutbildningssystemet för såväl personbilkörkort som körkort för yrkestrafik och motorcykelkörkort.
En sådan utredning bör ges politiskt beslutade direktiv och bör genomföras inom utredningsväsendet, det vill säga utanför de berörda myndigheterna - helst så snart som möjligt. Herr talman!
Förra året riktade riksdagen ett tillkännagivande till regeringen om att Trafikverket ska ges i uppdrag att ta fram en strategi för att i framtida trafiksäkerhetsarbete säkerställa att vägarna blir säkrare för alla trafikanter, även motorcyklister.
Tyvärr är säkerheten på vägarna utformad på ett sådant sätt att den är anpassad efter bilisternas behov och inte efter motorcyklisternas. Ett exempel är vajerräckena, som kan vara en dödsfälla för dem som färdas på motorcykel. Även vägräcken med utstickande stolpar och vassa kanter är extremt farliga.
Det borde vara självklart att använda en räckestyp som minskar skaderisken för alla trafikanter. I går fick vi som sitter i trafikutskottet ett mejl från Maria Nordkvist och Jesper Christensen på Sveriges Motorcyklister. Mejlet andades uppgivenhet.
Jag citerar: "Riksdagens tillkännagivande för regeringen 2017, om säkrare räcken för MC, har inte gett resultat. Inga konkreta åtgärder har vidtagits under perioden april 2017-mars 2018. Inga regler har förändrats. Inga medel har avsatts.
Inga utbytesprogram av räcken pågår. Ett räckesskydd har satts upp sedan projektet med underglidningsskydd avslutades 2012. Under samma tid har 29 motorcyklister dött och ett stort antal skadats i räckeskollisioner." Uppenbarligen har regeringen inte varit lyhörd.
Vi moderater vill att motorcykeltrafiken inkluderas tydligare i nollvisionen. Herr talman! Att framföra ett fordon utan att ha körkort är ett brott. Tyvärr sker det dagligen i Sverige. Arbetet mot förfalskade och ogiltiga körkort måste intensifieras.
Regeringen bör även verka i EU för att detta sker i andra länder vars medborgare trafikerar svenska vägar, inte minst som förare av tunga lastbilar. På senare tid har det uppmärksammats fall där körkortslösa förare ertappats vid poliskontroller men inte kunnat fällas för något brott, eftersom förarna har hävdat att deras utländska körkort är borttappade.
I de fall där föraren kommer från ett land med bristfälligt körkortsregister är det svårt eller omöjligt att kontrollera uppgifterna. Eftersom det är åklagarens sak att bevisa att ett brott har begåtts går förarna fria. Det finns inget krav på personer som inte är folkbokförda i landet att inneha svenskt körkort. Därför kan man inte heller dömas för olovlig körning.
Dagens lagstiftning har med all önskvärd tydlighet inte hängt med i utvecklingen. Det är på gränsen till naivt att hoppas att ingen utnyttjar möjligheten att kringgå lagstiftningen om det är riskfritt. Det sänder även en signal om att svensk lag inte behöver respekteras. Dagens situation är både olycklig och orimlig.
Att medvetet bryta mot lagar och regler utan att polisen har möjlighet att göra något riskerar att ytterligare urholka förtroendet för rättsväsendet. Herr talman! Jag känner mig lite som den romerska senatorn Cato den äldre, som avslutade varje tal med orden: För övrigt anser jag att Karthago bör förstöras.
Likt honom tänker jag, även i denna trafiksäkerhetsdebatt, uppmärksamma problemet med sträckan Vellinge-Helsingborg på E6. Jag är medveten om att vi inte diskuterar enskilda objekt och att det inte är i denna kammare som vi beslutar om vilka vägar som ska byggas ut. Det är regeringen som sitter med det yttersta ansvaret.
Frågan om utbyggnaden av E6 handlar om trafiksäkerhet. Under 2017 drabbades sträckan mellan Vellinge och Helsingborg av 292 trafikolyckor, vilket motsvarar en olycka om dagen, från måndag till fredag, året om. Dessa olyckor och de köer de orsakar har stora mänskliga och samhällsekonomiska kostnader.
För att undvika trafikstockningarna tar många bilar och lastbilar småvägarna som passerar våra kommuner förbi skolor och äldreboenden. Detta skapar stor fara för oskyddade trafikanter.
Om regeringen menar allvar med nystarten av nollvisionen borde en utbyggnad av sträckan Vellinge-Helsingborg självklart vara en av de allra högst prioriterade infrastruktursatsningarna. Om inte annat bör regeringen tänka på att det är valår och att sex av tio skåningar är för utbyggnaden.