Claes Västerteg (C):
För Centerpartiet och alliansregeringen pågår det kontinuerligt ett arbete som är oerhört viktigt, nämligen arbetet med att minska användningen av hälso- och miljöfarliga kemikalier i Sverige, på EU-nivå och internationellt. Det pågår också ett arbete med att få bort de allra farligaste kemikalierna från marknaden. Det är ett arbete som har pågått i Sverige under lång tid.
Det har pågått ända sedan 60-talet. Det är ett arbete som har pågått på bred basis. Under senare tid har förutsättningarna för att fasa ut kemikalier och minska användningen förändrats, liksom sättet vi arbetar på. Vi har gått med i Europeiska unionen och vi har, som har berörts här tidigare, fått den europeiska kemikalielagstiftningen Reach på plats. Nu pågår arbetet med att implementera den.
Jag är helt överens med dem som tidigare i debatten har lyft upp miljökvalitetsmålet Giftfri miljö och sagt att det är oroväckande att det är ett svårt mål att nå. Det är det. Vi är alla överens om målsättningen, men det är ett mycket svårt mål att nå.
Jag tror att det är viktigt att vi har med oss i diskussionen att det har hänt ett antal oförrätter här i landet som gör det svårare att nå målet. I arbetet med den utredning när det gäller miljömålssystemets struktur som bland andra Carina Ohlsson berörde kan vi se att naturen återhämtar sig långsammare än man räknade med.
Det är något som vi också måste ha med i bedömningen när vi arbetar med miljömålen och hur vi ska nå dem i framtiden. Fler och fler frågor hanteras på internationell och europeisk nivå. Det tycker jag är bra. Miljöfrågorna har en internationell karaktär. Därför måste vi vara med på den nivån. Det är därför positivt att vi ser över miljömålssystemets struktur.
Den struktur vi har i dag skapades i en situation då vi inte var medlemmar, eller alldeles nyblivna medlemmar, i Europeiska unionen. Vi har varit med och utvecklat EU för att kunna få en starkare roll i just miljöfrågor. Jag ser positivt på utredningen som kommer att ge oss system med miljömålen som är mer anpassade till dagens situation. Därmed inte sagt att vi ska sänka vår ambition.
Det är definitivt inte målet med utredningen. Det är intressant att lyssna på Carina Ohlsson och Gunvor G Ericson som påstår att det finns ett ointresse från regeringen när det gäller att jobba med kemikaliefrågor. Man tycker inte att utskottet har lyssnat på motionärerna - det är rätt sällan utskotten lyssnar på motionärerna.
Försök, när ni läser betänkandet, att flytta blicken lite längre än till den rad där det står att motionen avstyrks. Det vidtas ett antal åtgärder. Bengt-Anders Johansson lyfte på ett föredömligt sätt fram dessa delar i sitt anförande. Återigen: Våra verk och myndigheter har ett antal uppdrag för att se hur vi kan fortsätta att driva utvecklingen framåt och begränsa spridningen av hälsofarliga kemikalier i naturen.
Det är på just det sättet vi måste arbeta. Vi ska använda våra fackmyndigheter för att hela tiden kunna flytta fram positionerna. Jag uppmanar till att läsa hela betänkandet och inte bara raden med avstyrkande. Avslutningsvis vill jag, fru talman, ta upp det som Carina Ohlsson berörde, att Sverige tagit bort förbudet mot deka-BDE.
Även om det inte berör betänkandet tänkte jag för sakens skull ändå redogöra för varför Sverige gjort det ställningstagandet. För det första vill jag poängtera att fyra femtedelar av all användning av deka-BDE är förbjuden i hela EU. Det är viktigt att komma ihåg. Sverige hade ett ensidigt förbud mot deka-BDE.
Det fanns stor risk för att Sverige skulle bli fällt i EG-domstolen på grund av det förbudet. Om Sverige hade blivit fällt hade risken varit stor att det arbete som Sverige nu bedriver på europeisk nivå för att få ett förbud mot deka-BDE i hela EU skulle bli mycket svårare och ta mycket längre tid.
Man ska i denna diskussion vara medveten om att ja, det kan ibland finnas en funktion med att ha nationella förbud, men vi får inte hamna i den situationen att vi förlorar det långsiktiga målet som är att få till ett förbud i hela EU.
Om vi hamnar i den situationen får vi kanske släppa på det nationella förbudet för att nå det långsiktiga målet. Ett förbud på europeisk nivå skulle få betydligt större effekt än ett nationellt svenskt förbud. Jag tycker att man agerat på ett helt riktigt sätt, och jag förutsätter att regeringen fortsätter att arbeta aktivt på EU-nivå för att förbjuda deka-BDE.
Regeringen arbetar dessutom mycket aktivt inom EU för att även i fortsättningen se till dels att tillämpningen av Reach sker på ett korrekt sätt, dels att den europeiska kemikaliepolitiken fortsätter att utvecklas.