Göran Hägglund (KD):
Det är rätt att vi resonerar om barnens ekonomiska situation. Det som jag ville åstadkomma var någon balans i resonemanget. Det är tyvärr så att vi har skillnader mellan familjer och mellan barn och barn. Och det har alltid funnits. Vår uppgift är att, så långt vi någonsin kan, åstadkomma en situation där alla barn kan leva under trygga ekonomiska förutsättningar.
Jag tror ärligt att det är allas vår önskan. Då är frågan: Hur kommer vi dithän? Ja, då sägs det här att 578 barn blir vräkta. Det är ett jättebekymmer. Det är ett enormt problem i varje enskilt fall och naturligtvis också på samhällsnivå. Regeringen har satt in åtgärder.
Vi samarbetar med kommunerna om detta, och vi ser glädjande nog att antalet vräkningar minskar. Man får ett större socialt ansvarstagande i de här sammanhangen. Det betyder mycket.
Vi behöver arbeta med en mängd sådana åtgärder för att motverka det som är effekter av kriser vare sig de uppkommit på samhällsnivå eller i en familj, i ett hushåll. Jag värjer mig lite grann mot resonemang av typen att vi borde ha råd med ett välfärdssystem i världsklass. Det är väl självklart. Vem säger något annat än att Sverige ska ha ett välfärdssystem i världsklass?
Vi har det, och det finns skäl att arbeta för att det ska bli ännu bättre. Ni får det att framstå som att Sveriges folk hasar sig fram mellan soptunnorna för att hitta några rester att stoppa i sig. Sverige står starkt. Sverige har en situation där vi förmår att hålla ihop grupper på ett sätt som är närmast unikt i jämförelse mellan olika länder.
Munnarna säger - jag hör det - att ni har förstått att vi har haft en kris som är den värsta sedan 30-talet. Men detta träffar uppenbarligen inte ert medvetande. Ni resonerar i alla fall inte som om det går från talorganen till några andra delar av kroppen. Det tycker jag att ni behöver jobba lite grann på. Ni kommer säkert att landa rätt så småningom. Det är viktigt med en regering som tar ansvar, håller i pengarna och använder dem på ett klokt sätt.
Det är skälet till att vi har skjutit till mycket resurser till kommunsektorn. Jag önskar att vi kunde bada i pengar och föra över ännu mer, men vi måste ta ansvar också för morgondagen på ett annat sätt än oppositionen behöver göra i det här läget. Här sades att barnen förra gången efter 90-talskrisen drabbades långt efter denna. Det är sant.
Det berodde bland annat på de ganska brutala metoder som regeringen Persson använde då för att återställa svensk ekonomi i balans igen. Man gjorde det kraftfullt måste man säga, men effekterna blev ganska tuffa för många enskilda människor. Vi vill försöka undvika det, bland annat genom tillskotten till kommunerna och genom att underlätta för människor att behålla arbeten eller få nya arbeten.
Om vi hade lytt de råd som har kommit från oppositionen skulle vi omräknat till svenska förhållanden, och om vi hade vräkt ut pengar som man har gjort i Tyskland, behöva spara i storleksordningen 17 miljarder kronor under det här året. Skulle vi ha varit lika oansvariga som regeringen i Frankrike skulle vi ha behövt spara 35 miljarder.
Hade vi varit i Storbritanniens politikers kläder skulle vi nu ha behövt spara 60 miljarder kronor. Jag tror att det är väldigt lyckosamt för Sverige att vi har haft en regering som har hållit i pengarna, använt dem på ett klokt sätt och satsat dem på arbete och på kommunsektorn.