Per-Arne Håkansson (S):
Den offentliga förvaltningen är nyckeln till ett starkt och väl fungerande samhälle. Det bygger på att servicen är tillgänglig och att de som arbetar i förvaltningar och på myndigheter är väl kvalificerade och rustade för att hantera ärenden.
Ofta när jag möter människor som arbetar inom samhällets olika funktioner, på myndigheter och förvaltningar, och resonemanget kommer in på hur de ser på sitt jobb är just själva uppdraget, att verka i rikets och samhällets tjänst, bärande. Det i sig är, som jag kan se det, en drivkraft att ta vara på. Sedan innebär det självklart ett särskilt ansvar för den enskilde att leva upp till.
Och såväl statens som kommuners arbetsgivaransvar är i sammanhanget viktigt att lyfta fram, förhållandet mellan förtroendevalda respektive ämbetsmän och tjänstemän likaså. Respekt och tillit är begrepp att ha med sig.
I konstitutionsutskottets betänkande KU27 behandlas runt 80 motioner från allmänna motionstiden om frågor om lokal service, digitalisering, tjänstemannaansvar, ledningsformer - kort sagt frågor som berör medborgares förhållande till den offentliga förvaltningens olika delar.
Vad gäller ställningstagande under punkt 7 i frågan om tjänstemannaansvar vill jag yrka bifall till reservation 15 av Socialdemokraterna, Centern, Vänsterpartiet och Miljöpartiet. Jag föreslår sålunda avslag på motionerna i ärendet. I övrigt ställer jag mig bakom det som lyfts fram i betänkandet.
När det gäller utökat tjänstemannaansvar och den reservation som jag yrkar bifall till vill jag hänvisa till den utredning som nyligen presenterades. Utredningen tillsattes 2020 som en direkt följd av ett tillkännagivande från konstitutionsutskottet. I direktiven anfördes att allmänheten har ett berättigat krav på att statlig och kommunal verksamhet bedrivs på ett ansvarsfullt och korrekt sätt.
För ett starkt förtroende hos allmänheten krävs också att det finns ett effektivt system för ansvarsutkrävande när felaktigheter begås. Bedömningen som utredningen kommit fram till är att det regelverk som finns i dag vad gäller hårdare straff för tjänstefel är tillräckligt.
Det har inte framkommit några starka skäl för att på annat sätt än i dag avgränsa tjänstefelsansvaret eller göra andra förändringar av straffbestämmelserna. En motivering att luta sig mot är att skärpt tjänstefel kan leda till ökad detaljstyrning, och detta kan i sin tur medföra minskad effektivitet och sänkt kvalitet. Det finns även disciplinärt och skadeståndsrättsligt ansvar i nuvarande regelverk.
Det kan också betonas att såväl justitiekanslern som justitieombudsmannen har viktiga funktioner som kontrollorgan. Herr talman! Det talas i tillkännagivandet om ett modernt utformat system. Det stämmer förvisso att utmaningar som finns i dag kan skilja sig från vad som rådde tidigare, inte minst utifrån digitalisering och snabbhet.
De nuvarande bestämmelserna om ansvar för tjänstemän fick sin huvudsakliga utformning, vilket också framgår i betänkandet, genom den så kallade ämbetsmannareformen 1975. Det var en genomgripande reform som medförde betydande avkriminalisering. Innan dess gällde ett långtgående särskilt straffrättsligt ansvar för offentligt anställda tjänstemän som innebar att de kunde dömas för tjänstefel eller tjänstemissbruk.
Vid sidan av vanliga straff kunde de dömas till avsättning, suspension. För högre statstjänstemän skulle brott i tjänsten i stället beivras genom åtal. De kommunalt anställdas disciplinansvar var i huvudsak reglerade i kollektivavtal. År 1989 genomfördes en ny reform som utvidgade det straffrättsliga ansvaret.
Straffansvaret skulle även kunna utdömas vid oaktsamhet och inte endast vid grov oaktsamhet eller uppsåt. Det är Statens ansvarsnämnd som prövar frågor om disciplinansvar, avskedanden, avstängningar och läkarundersökningar med tvång när det gäller statligt anställda i högre befattningar. Till denna krets hör bland annat myndighetschefer, domare, åklagare och professorer.
Jag noterar också att Statstjänstemannaförbundet, ST, uttrycker lättnad över utredningens förslag. Det finns redan en rad sätt att straffa tjänstemän som gör fel, menar förbundet. Jag delar utifrån de överväganden som gjorts i detta ärende den uppfattningen. Herr talman! För att hela Sverige ska leva och utvecklas är statens närvaro i olika delar av landet viktig.
Även om digitaliseringen innebär möjligheter till service på distans finns ett stort värde i att medborgare kan ta sig till statliga offentliga inrättningar på nära håll. En rad motioner tar upp just dessa frågor. Satsningen som pågår på de statliga servicekontoren kan i detta fall särskilt lyftas fram. Sedan 2019 är Statens servicecenter huvudman för dessa kontor. Verksamheten är fortsatt under utveckling.
I regeringens budgetproposition för innevarande år anförs att Statens servicecenter har fortsatt att utveckla den lokala statliga servicen åt medborgare och företag. Just nu omfattas verksamheten av 118 statliga servicekontor där Försäkringskassan, Pensionsmyndigheten, Skatteverket och Arbetsförmedlingen finns samlade. Kontoren är öppna för icke-bokade besök för vägledning, råd och hjälp med blanketter, tillstånd och liknande.
Under 2022 och 2023 kommer ytterligare nya servicekontor att öppnas. De blir 28 till antalet. I år sker öppningar i Göteborg, Helsingborg, Laholm, Sölvesborg och Åre, för att nämna några exempel. Nästa år planeras öppningar i Eskilstuna, Lysekil, Tingsryd och Växjö, för att nämna ytterligare några exempel. Samarbete med lokala organ och tillgänglighet för allmänheten är i fokus för denna verksamhet.
Den satsning som genomförs är välkommen och efterfrågad. I betänkandet framhåller utskottet att det inte finns skäl för riksdagen att ta ytterligare initiativ med anledning av motionsyrkandena. Frågorna kommer däremot självklart att följas upp. I sammanhanget kan därför nämnas att Riksrevisionen har aviserat att man genomför granskning av de statliga servicekontorens verksamhet under innevarande år.
Den ska enligt uppgift ligga klar i december och tar fasta på ändamålsenlighet och effektivisering på de statliga servicekontoren. Herr talman! En del motioner lyfter fram digitaliseringen och digital post via digital brevlåda till dem som önskar detta. I budgetpropositionen framhåller regeringen vikten av att samhällets olika funktioner utvecklar digitaliseringens möjligheter.
Myndigheten för digital förvaltning har i uppdrag att lämna en årlig samlad analys och bedömning av digitaliseringen i den offentliga förvaltningen. Myndighetens bedömning är att den gemensamma digitala infrastrukturen länge har varit eftersatt men att Sverige nu är på rätt spår med goda förutsättningar att komma i fatt jämförbara länder.
För att svensk förvaltning ska bli bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter behöver etableringen av den förvaltningsgemensamma digitala infrastrukturen prioriteras. I detta ingår att se till att alla som behöver har tillgång till e-legitimation, eftersom detta är en viktig förutsättning i sammanhanget.
Att använda sig av digital post, som nämns, är frivilligt, och det statliga brevlådealternativet Min myndighetspost är i dag inget starkt alternativ för användare i allmänhet. I stället har en stor majoritet av de svenska användarna en privat brevlådeoperatör.
I många länder andra länder, såsom Danmark och Norge, finns statligt upphandlade operatörer, och man har valt tvingande lagstiftning antingen från användarsidan eller från avsändarsidan för att post ska gå digitalt. Säkerhet och integritet är av vikt att betona.
En utredning i frågan, Itdriftsutredningen, framhåller att det samordnade statliga tjänsteutbudet bör bygga på en flexibel och transparent lösning där it-driftstjänster från flera privata aktörer ingår. Statliga aktörer måste dock ha rådighet över det samlade utbudet, och det betonas att försvaret och Säkerhetspolisen ska undantas.