Annie Lööf (C):
Återigen tackar jag för en väldigt viktig debatt. Runt om i Sverige står många människor inför utmaningen: Vad händer när företaget läggs ned eller när produktionen flyttar? Det är en ofattbar oro som drabbar medarbetare på golvet och tjänstemän på kontoret över hur man ska kunna ha råd att betala räkningar och hur man ska få plus och minus att gå ihop. Jag känner mycket starkt med dessa medarbetare runt om i hela landet.
Jag besökte Volvo i Umeå för någon månad sedan och träffade företagsledningen på plats men också samtliga fackliga ordföranden på arbetsplatsen. Där hade vi en väldigt bra diskussion, skulle jag vilja säga. Vi tog upp förutsättningarna för att behålla monteringen på plats i Umeå. Det är viktigt med industrijobb i Norrland. Jag tycker att det är viktigt att vi får fler industrijobb norr om Dalälven.
Det är viktigt för jobb, tillväxt och utvecklingskraft. Företaget har i det här fallet ett särskilt ansvar. Det har ansvaret för omställningen, och det ligger ett tungt ansvar för företaget under tiden framöver där man ska ha MBL-förhandlingar och försöka hitta en väg ut. Jag har en tät kontakt med företagets ledning.
De menar att de ska göra vad de kan för att minimera den oro som finns och för att behålla jobb eller hitta nya jobb. Jag hoppas att de tar det ansvaret. Jag vill likt Jonas Sjöstedt se en kvalificerad industriproduktion i hela landet. Därför har vi sedan ett år tillbaka nationella industrisamtal tillsammans med teknikföretagen, alltså arbetsgivarsidan, och facken.
Vi hade ett gemensamt seminarium i Almedalen om hur vi stärker svensk industriproduktion. Vi var på Industridagen i Göteborg för någon vecka sedan, där vi pratade om vikten av att flytta fram positionerna. Det är viktigt, inte minst därför att 650 000 människor arbetar direkt i industrin. Lägger man till omkringliggande näringar blir det ytterligare över 300 000. Det här är alltså en bärande del av svensk ekonomi. Vad har då regeringen gjort för att stärka det svenska företagsklimatet?
När det gäller Volvo specifikt har Volvo sedan 1995 fått i transportstöd drygt 300 miljoner till fabriken i Umeå. Tillsammans med andra stöd har Volvo i Umeå fått över en halv miljard från regeringen. Oavsett partifärg har man investerat för att man vill se industriproduktion kvar i Umeå.
Generellt har vi bland annat lagt fram en forsknings- och innovationsproposition där innovationsdelen får en förstärkning på 2 miljarder. Vad innebär det specifikt för Norrland? Jo, industriforskningsinstituten får en förstärkning av medlen från regeringen. Det är 7 av 16 industriforskningsinstitut som arbetar gentemot bland annat Norrland. Almi kan vara till nytta vad gäller lån och kapital.
11 av 40 deras kontor finns i Norrland, förutom de riskkapitalbolag som är statliga, såsom Norrlandsfonden och Inlandsinnovation, och som har hela Norrland som arbetsyta. När det gäller fordonssektorn, som är en viktig del för Volvo, är det få branscher som får så mycket direkt stöd som fordonsindustrin i Sverige.
Bland annat har vi ett FFI-program, ett program för strategisk fordonsforskning och innovation, där vi lägger 1 miljard tillsammans med branschen på forskning och innovation. Vi har alldeles nyligen förlängt underleverantörsprogrammet. Jag kan presentera många satsningar som vi har gjort, men jag inser att det inte är nog för alla de människor som nu drabbas av arbetslöshet.
Vi behöver möta det med arbetsmarknadsinsatser och utbildningsinsatser, men framför allt måste företaget ta sitt ansvar i denna viktiga omställningsprocess. Beträffande svaveldirektivet, det som Sven-Erik Buchts fråga handlade om, återkommer jag.