Marianne Fundahn (S):
Vi behandlar i dag miljö- och jordbruksutskottets betänkande MJU16 Livsmedelspolitik . Jag yrkar avslag på samtliga reservationer och bifall till utskottets förslag i betänkandet. Jag vill börja med att tala om vårt viktigaste livsmedel. Det är ett livsmedel som vi tar för givet. Det ska bara finnas där när vi behöver det - vårt dricksvatten. För oss i Sverige är det självklart att det ska finnas där när vi öppnar kranen.
Vi kan leva utan mat i flera veckor, men vatten klarar vi oss bara utan i några dagar. Det vatten vi dricker i dag är detsamma som dinosaurierna drack för flera miljoner år sedan. Vatten finns i överflöd, men det är bara en liten del som går att använda till dricksvatten. Den största mängden vatten utgörs av saltvatten; bara 3 procent är sötvatten.
I Sverige har vi med vissa undantag god tillgång till dricksvatten, och vi funderar inte på hur vi använder det. Varje person i Sverige använder i snitt 140 liter vatten per dag. Vi använder det inte bara till att dricka utan också till matlagning och till att duscha, tvätta och spola i toaletten. I det ingår inte vatten för att framställa livsmedel, kläder och energi med mera.
Om det skulle räknas in förbrukar varje person 6 000 liter vatten per dag. Vi i Sverige är dock lyckligt lottade. Sverige ligger i topp när det gäller tillgång till vatten av hög kvalitet. Herr talman! Att skydda vårt vatten är en viktig uppgift för myndigheterna. I budgetpropositionen för 2017/2018 anför regeringen att dricksvatten är en samhällsviktig funktion.
Havs- och vattenmyndigheten beslutade 2016 att 28 områden och anläggningar ska vara av riksintresse för vattenförsörjningen för att stärka och tydliggöra vattenförsörjningsintresset i samhällsplaneringen. Regeringen förstärker länsstyrelsernas förebyggande arbete för att skydda dricksvattnet.
Livsmedelsverket ska ansvara för nationell samordning av dricksvattnet när det gäller anpassning till klimatförändringarna samt kris- och beredskapsplanering när det gäller dricksvattenförsörjningen. I februari gav regeringen Livsmedelsverket i uppdrag att bilda ett nationellt dricksvattenråd som ska bestå av både regionala och nationella myndigheter. Uppdraget innebär att Livsmedelsverket ska utveckla sin samordnande funktion. Det är ett viktigt uppdrag.
Efterfrågan på rent vatten i världen beräknas gå om tillgången med 40 procent 2030. Det beror på en kombination av klimatförändringar, mänsklig påverkan och växande befolkning. Rent vatten är en mänsklig rättighet. Ändå dör 800 barn under fem år varje dag på grund av smutsigt vatten, brist på toaletter och dålig kunskap om hygien.
Flera framsteg har gjorts, och andelen som har tillgång till rent vatten ökar. Men trots det saknar fortfarande 10 procent av människorna på vår jord tillgång till rent vatten. Herr talman! För att vi ska ha en hållbar och konkurrenskraftig jordbruks- och trädgårdsproduktion behöver vi ha tillgång till växtsorter som är anpassade till vårt klimat och de klimatförändringar vi kan se framför oss. Vi behöver tillgång till lämpliga växtsorter i hela landet.
Därför är det positivt att Sveriges lantbruksuniversitet får använda 20 miljoner för att bygga upp ett kompetenscentrum för växtförädling. Inhemsk växtförädling kan anpassa växterna efter de växtskyddsmedel som är godkända här. Genom växtförädling har man till exempel tagit bort behovet av att använda stråförkortningsmedel.
En utvecklad växtförädling som tillgodoser behovet av lämpliga lokala och regionala grödor för hela landet innebär att vi får en mångfald av grödor. Då behöver vi inte importera och få in grödor som kräver växtskyddsmedel som inte är godkända i Sverige. Regeringens uppfattning är att det vid godkännande av nya sorter på marknaden bör göras en bedömning utifrån varje enskild grödas samlade egenskaper och effekter, oavsett vilken växtförädlingsteknik som används.
Herr talman! Regeringens mål är att öka svensk matproduktion och skapa jobb och tillväxt i hela landet. Sveriges export av livsmedel är viktig för att öka livsmedelsproduktionen och skapa de nya jobben. I dag exporterar vi endast 20 procent av våra livsmedel. Tittar vi på Sveriges totala industri kan vi se att 80 procent exporteras. Det beror kanske på att vi har sett oss som ett industriland. Det börjar dock vända.
Till exempel är intresset för vårt griskött stort i Kina. I måndags besökte en delegation från Kina en grisbonde i min hemkommun för att på plats informera sig om vår grisuppfödning. De fokuserade främst på vår höga livsmedelssäkerhet, spårbarhet och rutinerna för smittskydd. Självklart var det också viktigt att grisen hade knorren kvar, eftersom det är en delikatess i Kina.
Även andra delar som vi i Sverige ratar, fötter och kött från huvudet, är de intresserade av. Med ett landgodkännande skulle ett exportavtal med Kina enligt LRF:s uppskattning vara värt 150 miljoner kronor per år. Regeringen gör historiskt stora satsningar för att öka livsmedelsexporten. I år satsar man 48 miljoner.
Business Sweden får i uppdrag att anställa livsmedelsexportansvariga på tre prioriterade marknader: Nordamerika, Japan och Sydkorea samt Sydostasien. Syftet är att skapa fler exporterande livsmedelsföretag och att bidra till att skapa rätt nätverk och kunskap för att kunna exportera. Herr talman! Positivt är att framtidstron i de gröna näringarna är starkare än på länge.
Detta presenterar LRF i rapporten Grön entreprenör - affärsmöjligheter i hela landet. Framtidstron för köttproduktion som slaktkyckling, gris och nöt var stark medan den var svagare för lamm och viltkött. Betydelsen av ursprung på den svenska marknaden har ökat till förmån för det svenskproducerade. Detta ökade intresse har påverkat efterfrågan och priserna positivt.
Priset på det svenska nötköttet ligger långt över det pris som råder inom EU. Sedan 2014 har de svenska nötköttspriserna varit betydligt högre än tidigare. Sedan 2010 har de svenska priserna ökat med 51 procent medan EU-priserna har ökat med 20 procent. En anledning är att konsumenterna väljer svenskt kött i butikerna.
Märkningen Kött från Sverige har tillsammans med en ökad medvetenhet om antibiotikaanvändning och djurvälfärd haft en stor betydelse. Lönsamheten, framtidstron och planerade investeringar inom nötköttsproduktionen har stärkts genom att produktionskostnaderna inom svenskt jordbruk har ökat betydligt långsammare än tidigare. Herr talman! Att något har producerats i Sverige har blivit ett slags bevis på att det är en kvalitetsvara.
Det finns flera argument för att handla svenska råvaror, där det första är att man som konsument vet hur maten är producerad, det andra att vårt kött har lägre klimatpåverkan och det tredje vår låga antibiotikaanvändning. Att konsumera svenska varor bidrar även till att man stöttar svenskt hållbart jordbruk och ökar arbetstillfällena inom livsmedelsindustrin.
Ett annat skäl till vår höga kvalitet är vårt arbete med livsmedelssäkerhet, där kontrollerna är en viktig del. Företagen har ett ansvar för att deras produkter är säkra och att konsumenterna inte blir vilseledda av till exempel informationen på förpackningarna. Livsmedelskontrollens ansvar är att kontrollera hur företagen lever upp till lagstiftningen. Livsmedelskontrollen gör att konsumenterna känner förtroende för maten och att företagens konkurrenskraft ökar.
Livsmedelsverket har fått ett uppdrag att utveckla stödet till den offentliga livsmedelskontrollen i landet genom kompetenshöjande åtgärder. Man har också fått i uppdrag att fortsätta förenklingsarbetet. Särskilt fokus ska vara på åtgärder som underlättar för företagen att göra rätt och på hur myndigheten arbetar med service, effektivitet och bemötande. Herr talman! När man går till en affär eller restaurang ska man kunna lita på att det man får är det som står på förpackningen eller menyn.
Men tyvärr är det inte alltid så. Utländskt kött säljs som svenskt, parmaskinkan har inte varit i närheten av Italien och så vidare. Det handlar ofta om att byta ut dyra livsmedel som konsumenterna är beredda att betala mer för mot billigare. Man luras att betala för något man inte får. I mars lämnade regeringen en proposition till riksdagen om effektivare sanktioner i livsmedelskedjan.
Här föreslås ändringar i livsmedelslagen och i lagen om foder och animaliska biprodukter. Förslaget innebär att straffet skärps för allvarliga brott. Straffet föreslås vara böter eller fängelse i två år. Det är en välkommen straffskärpning, då livsmedelsfusk inte bara lurar människor på pengar, utan man riskerar även sin hälsa.