KBLab/rixvox huggingface dataset:
Adam Marttinen (SD):
Min fråga går till biträdande justitieminister Heléne Fritzon. I måndags avvisade statsministern att Socialdemokraterna arbetar på ett förslag om ett nationellt tiggeriförbud. I stället sneglar statsministern på min hemkommun Eskilstuna där Socialdemokraterna har klubbat igenom ett förslag om tillståndsplikt för tiggeri. Det är i och för sig inget fel på det förslaget utifrån ett lokalt perspektiv. Förslaget kommer faktiskt ursprungligen från Sverigedemokraterna, men när vi lade fram förslaget kallades det för fascism av det socialdemokratiska kommunalråd som nu alltså själv står bakom samma förslag.
Ett nationellt ansvar kan dock inte vila på att enskilda kommuner kanske tar ett eget ansvar. Då flyttar tiggeriet bara runt i landet, precis som det har flyttat runt i Europa mellan länder vars tiggerilagar skiljer sig åt. Om ett socialdemokratiskt kommunalråd efter goda argument kan ändra uppfattning under en mandatperiod, är det verkligen omöjligt för regeringen att efter lika goda argument förstå att ett nationellt ansvar kräver ett nationellt tiggeriförbud?
Adam Marttinen (SD):
Frågan om ett tiggeriförbud har drivits av Sverigedemokraterna sedan förra mandatperioden. Sedan dess har det hänt en hel del. Regeringens egen samordnare för utsatta EU-medborgare har ändrat uppfattning och förespråkar ett tiggeriförbud. Länder i vår omgivning förespråkar förbud. Moderaterna har anpassat sig i vindens riktning och förespråkar ett förbud. I sak är vi överens med regeringen om att tiggeriet ska upphöra. Men vad är vitsen med att studera verkningslösa åtgärder? Sverigedemokraterna har ju lagt det bästa förslaget på bordet.
Adam Marttinen (SD):
Jag tycker också att denna debatt har varit klargörande på många sätt. Den kanske största konflikten handlar om den riktade lönesatsningen, och här tycker jag att allianspartierna avslöjar sig. När det finns en eventuell riksdagsmajoritet för att göra en riktad lönesatsning på polisen, vad gör Alliansen då? Jo, man lägger fram separata budgetförslag och vädjar till den rödgröna regeringen att göra det man själv vill göra.
Det är inte trovärdigt. Sätter man polisens situation i främsta rummet måste man i varje givet ögonblick utgå från hur man ska kunna få maximalt utslag för sin egen politik, och här har Alliansen misslyckats med att genomföra viktiga bitar för att stärka svensk polis. Kristdemokraterna talade om anonyma vittnen, vilket är något som jag också vill betona.
Det handlar inte bara om kronor och ören, utan det handlar om möjligheter för rättsväsendet att sätta fast brottslingar för allvarliga brott. Möjligheten att vittna anonymt kommer att vara avgörande för att få folk att börja vittna mot de organiserade brottslighet som växte sig stark under alliansregeringen och ännu starkare under den rödgröna regeringen. De särskilt utsatta områdena har ökat i antal, och de allvarliga brotten har blivit värre, vilket sätter skräck i bostadsområdena.
Frågan om anonyma vittnen har vi drivit under lång tid. Vi ser dock att liberala krafter inom Alliansen motsätter sig förslaget om anonyma vittnen; Centerpartiet är motståndare till detta förslag. Vi har alltså även en konflikt i fråga om effektivitet och möjlighet för rättsväsendet att gå längre med tydliga förslag som sätter dit den organiserade brottsligheten.
Här utgör de liberala krafterna i Alliansen ett hinder, och det beklagar jag.
Adam Marttinen (SD):
Varken resurser eller lagstiftning är långt ifrån tillräckliga, vilket vi har konstaterat i många debatter i den här kammaren. Senast i dag meddelade regeringen att man avser att förlänga gränskontrollen bland annat för att det finns en risk att terrorister tar sig in i vårt land. Det är en målsättning som blir vatten värd när ni samtidigt slopar kravet på att styrka identiteten för tusentals migranter som redan har lyckats ta sig in i vårt land. Helt ärligt verkar det nästan som att regeringen tävlar om att ha Europas, om inte världens, sämsta politik för att motverka hot mot den inre säkerheten.
Det som ni hittills orsakat vårt land har vi nog bara sett början av.
Adam Marttinen (SD):
Med all respekt för min position i riksdagen och i utskottet ligger det lite grann utöver mina befogenheter att avgöra regeringsförhandlingar som inte är påbörjade. Men jag kan konstatera att vi har agerat precis likadant under hela den föregående mandatperioden då vi har haft en möjlighet att påverka politiken på ett sätt som gör att vi stärker rättsväsendet genom tillkännagivanden.
Vi har även vid varje votering om anslag i budgeten försökt stärka rättsväsendet. Det betyder inte att vi per automatik är en del av regeringsunderlaget. Om vi hade varit det hade vi sett en betydligt större resursförstärkning än den som Kristdemokraterna och Moderaterna har levererat i dag. En av de viktigaste frågorna för Sverigedemokraterna är nämligen att stärka rättsväsendet och se till att antalet poliser ökar, så att vi får fler poliser ute på gator och torg.
För att nå dit måste vi också se till att öka attraktiviteten i polisyrket genom en riktad lönesatsning som motsvarar de förväntningar som poliserna har, detta för att poliser som har lämnat yrket ska kunna återvända och för att de som står på tur ska söka sig till yrket. Vi kan alltså inte säga att vi är en del av regeringsunderlaget; så mycket kan jag säga. Men vi är definitivt för en förändring, där vi går från den socialdemokratiska politik som varje år har underbudgeterat rättsväsendets myndigheter.
Det skäms jag inte ett ögonblick för.
Adam Marttinen (SD):
Jag ska försöka svara på en eventuell anklagelse. Det hela är inte helt obegripligt. Jag tror att Fredrik Lundh Sammeli kan förstå hur man väljer att agera i kammaren för att få mest valuta för sin egen röst. I detta förfarande har vi ett eget budgetförslag som faller, eftersom vårt budgetförslag har varit ett mindre alternativ än Kristdemokraternas och Moderaternas förslag.
Då står vi givetvis vid ett vägskäl: Ska vi välja att anta en övergångsbudget, som på ett allvarligt sätt begränsar förutsättningarna för svensk polis att växa i sin kostym och utöka sin numerär, eller ska vi välja alternativet att faktiskt göra det som vi har efterfrågat under samtliga år som vi har suttit i Sveriges riksdag och som vi lovat våra väljare att göra, nämligen medverka till ett stärkt rättsväsen?
Jag tror inte att det är speciellt svårt att begripa att vi i detta läge väljer att stärka rättsväsendet snarare än att göra som Socialdemokraterna vill och stjälpa rättsväsendet.
Adam Marttinen (SD):
Det är lite yvigt i debatten, får man väl säga. Jag tänkte förhålla mig till det som ligger på bordet för dagen, vilket kan vara mer intressant och angeläget. I mitt inledningsanförande talade jag lite om det som jag anser är en brist.
Jag blev lite förvånad när Centerpartiet i sitt anförande talade just om helheten - om rättskedjan som en helhet - och om att vi måste satsa på Kriminalvården, Åklagarmyndigheten och resten av rättskedjan för att allting ska hänga ihop och ge en bra effekt.
När man tittar på siffrorna i Centerpartiets förslag till budget ser man dock att det står noll kronor mer än i övergångsbudgeten, som dessutom är ganska skralt tilltagen från början. Jag måste ställa frågan: Hörde jag fel när jag hörde Centerpartiet tala om satsningar på resten av rättskedjan, eller läser jag möjligen fel i budgeten på något sätt?
Noll betyder i min värld nämligen inte någon större satsning på resten av rättskedjan, utan det betyder noll och ingenting.
Adam Marttinen (SD):
Man kan såklart göra lite som man vill i detta läge. Man kan dock också välja att visa på sitt alternativ från sitt partis politiks sida och sedan göra som vi har gjort och anpassa sig till de ramar som sätts av riksdagen - nu har det förvisso blivit Moderaternas och Kristdemokraternas ramar - och sedan skriva ett särskilt yttrande där man förklarar vilken typ av satsningar man vill göra som parti.
Det är väl lite grann det som särskilda yttranden är till för, och det äventyrar inte på något sätt en övergångsbudget eller andra ramar i sammanhanget. Det förklarar i stället vilken politik det enskilda partiet står för. Där hade Centerpartiet haft möjlighet att bekänna färg. När Centerpartiet gör det i detta läge blir summan noll till Kriminalvården, Åklagarmyndigheten och alla andra utgiftsområden förutom Polismyndigheten.
Då skulle ni i konsekvensens namn också haft noll kronor till Polismyndigheten.
Adam Marttinen (SD):
Jag har haft förmånen att följa Liberalernas utveckling i kriminalpolitiken under föregående mandatperiod och till dagens datum. Jag måste säga att jag är ganska imponerad av den resa som Liberalerna har gjort från första året i opposition, 2014, till i dag. I dag är Liberalerna ett av de oppositionspartier som satsar allra mest pengar på rättsväsendet. Man är väl medveten om viktiga förslag om en riktad lönesatsning till Sveriges poliser. Man har nödvändiga straffskärpningar.
På en rad olika områden har man med rätta varit väldigt kritisk till den rödgröna regeringen, som passivt har suttit på läktaren i kriminalpolitiken i fyra år. Det hedrar Liberalerna. Det jag undrar över är vilken roll Liberalerna kommer att spela i framtiden.
Kommer ni att skapa förutsättningar för att driva igenom allt det som ni tycker är så viktigt, inklusive lönesatsningar, straffskärpningar och resurser till resten av rättsväsendet, tillsammans med de partier som tycker likadant, eller kommer Liberalerna att kasta all sin rättspolitik över bord till förmån för några ministerplatser i en rödgrön regering?
Adam Marttinen (SD):
Det är lite grann detta som eventuellt är bristen med Liberalernas hållning sett till det stora hela. I kriminalpolitiken tycker jag som sagt att Liberalerna har haft en positiv utveckling och en bra insikt i de förutsättningar som skapar en starkare polis och ett starkare rättsväsen.
Men det är klart att det är oroande om det finns risk att ni avstår från att genomföra er egen politik med motiveringen att den kan bli beroende av Sverigedemokraterna, som det heter i debatten. Då blir ju er politik inte värd namnet.
Om ni avstår från att genomföra er egen politik ifall det krävs stöd från Sverigedemokraterna kastar ni som sagt er politik över bord och sätter er i knät på en socialdemokrati som får diktera villkoren för hur ni utformar er kriminalpolitik.
Adam Marttinen (SD):
Jag kan inte annat än instämma i det som Jonny Cato slutligen kom till i sitt anförande när det gäller hot och våld mot lantbrukare och mot våra bönder. På detta område finns det två reservationer i betänkandet: en som Sverigedemokraterna står bakom och en som Centerpartiet och Kristdemokraterna, tror jag, gemensamt står bakom. Det kan ju vara så att Sverigedemokraternas reservation står som huvudförslag mot avslag.
Sverigedemokraternas reservation tar upp just detta med hot och våld mot lantbrukare, som vi ser som väldigt allvarligt. Vi föreslår i reservationen straffskärpningar för denna typ av brott så att de prioriteras högre av polisen och även ger en tydligare konsekvens för de personer som ägnar sig åt denna typ av kriminalitet, där laglydiga människor som arbetar hårt utsätts för ett organiserat brott. Detta är någonting som samhället måste se mer allvarligt på än vad som är fallet i dag.
Min fråga till Jonny Cato Hansson är: När vi står i kammaren och eventuellt har Sverigedemokraternas reservation som huvudförslag mot avslag, kommer Centerpartiet då att visa stöd med all den kraft som Jonny Cato Hansson visar i talarstolen och allt det engagemang som Jonny Cato Hansson visar för lantbrukarna? Kommer ni då att visa stöd för Sveriges lantbrukare och stödja Sverigedemokraternas reservation om att skärpa straffen för dem som begår dessa allvarliga brott mot Sveriges lantbrukare?
Adam Marttinen (SD):
Anledningen till att jag valde att ta replik mot Centerpartiet i denna debatt är inte så konstig. Vi var väldigt överens i valrörelsen om att vi behövde en ny regering för Sverige - en regering som på riktigt prioriterar vårt ansvarsområde. Och vad gör Centerpartiet efter valet? Jo, man väljer en socialdemokratisk justitieminister, och man väljer att lägga ned sina röster till förmån för en socialdemokratisk budget med anslag till vårt ansvarsområde. Det är inte jättekonstigt att jag valde att ta replik mot Centerpartiet i detta läge.
Den tröst som vi kan ge Sveriges lantbrukare för Centerpartiets räkning är att de kan få en praxis. Straffskärpningar är man inte beredd att gå ända in i kaklet för från Centerpartiets sida för att markera mot dessa brott, utan det Sveriges lantbrukare ska få som tröst från Centerpartiet är att man följer praxis. Det kan de ju känna en väldigt stor trygghet inför.
När de utsätts för stenkastningar mitt i natten eller får mordhot sprejade på sina bilar kan vi i alla fall veta att Centerpartiet har en praxis. Det känns ju jättefint att Centerpartiet levererar så mycket. Centerpartiet är mer intresserat av sitt eget imagebygge än av att stödja de hederliga medborgare som finns ute i landet. Om man vill stödja dem på riktigt gör man vad som krävs för att åstadkomma en förändring - då går man hela vägen ut.
Då står man inte i riksdagen och bryr sig mer om sin egen image än om att stödja de reservationer som på riktigt gör en skillnad för Sveriges lantbrukare. Där har Centerpartiet alldeles uppenbart en hemläxa att göra.
Adam Marttinen (SD):
Jag känner mig något nödgad att förlänga debatten lite ytterligare, även om jag inte var uppsatt på talarlistan initialt. I den här debatten, som jag tycker har varit väldigt bra, har det framkommit att Sverigedemokraterna har medverkat till tillkännagivanden när det gäller utredning av anonyma vittnen och utredning av kronvittnessystemet, bland annat.
Det är frågor som Sverigedemokraterna ensamma har debatterat, motionerat och bildat opinion kring under den förra mandatperioden och som vi har fått flera partier med oss på under årens gång. Det som förvånar mig något i den här debatten är att vår justitieminister Morgan Johansson i valrörelsen gick ut och talade om kronvittnen som en av de viktiga delarna i den brottsbekämpande verksamheten.
Kronvittnen skulle utgöra en ny handlingskraft från regeringens sida för att bekämpa den grova organiserade brottsligheten. Det var dessutom en valfråga för Socialdemokraterna inför 2014 års val. Nu gjorde man ju ingenting från regeringens sida under hela den föregående mandatperioden när det gäller kronvittnen, trots att man gick till val på det 2014.
Nu frågar man sig varför vi skapar tillkännagivanden om sådant som finns med i regeringsförklaringen. Det kanske är för att Socialdemokraterna har lovat saker och ting inför valet och sedan inte gjort någonting under en hel mandatperiod när man haft regeringsmakten. Nu går man till val igen på att införa kronvittnessystem i Sverige. Och nu får vi höra från regeringspartierna, Miljöpartiet och Socialdemokraterna genom Gustaf Lantz, att nackdelarna med ett kronvittnessystem överväger fördelarna.
Man har till och med reserverat sig mot en utskottsmajoritet när det gäller kronvittnen, trots att man gick till val på det. Jag tycker att det är anmärkningsvärt och skulle nästan vilja ha ett replikskifte här med Gustaf Lantz, som säger att man i huvudsak är emot ett kronvittnessystem, trots att man har gått till val på och lovat väljarna det i regeringsförklaringen.
Och det står följaktligen i reservationen att man förutsättningslöst kommer att utreda systemet med kronvittnen, men man säger i reservationen att nackdelarna överväger fördelarna. Hur ofta har det hänt, fru talman, att man har genomfört ett förslag om något där man på förhand berättar att nackdelarna överväger fördelarna?
Jag tycker att regeringen ska vara lite mer ödmjuk framgent när vi från oppositionens sida skapar tillkännagivanden om sådant som regeringen säger att man redan utreder. Fru talman! Det finns fog för vår oro att sådant som socialdemokrater lovar i valrörelser sedan inte blir av.
Adam Marttinen (SD):
Jag känner mig lite nödgad att ta replik på Centerpartiet och Jonny Cato Hansson. Vi får här höra att satsningarna på Kriminalvården i den budget som lades fram i höstas är betydligt mindre än de som Centerpartiet och Liberalerna tillsammans med regeringen nu levererar. Det är en irrelevant jämförelse. En bättre jämförelse är vad Centerpartiet gjorde för skuggbudget till den budget som antogs under hösten.
Där satsade Centerpartiet 2,1 miljarder mer än regeringen på Polismyndigheten men 0 kronor mer på Kriminalvården. I budgeten för 2018 ser vi att Centerpartiet satsade 800 miljoner mer på Polismyndigheten och 0 kronor mer på Kriminalvården. Om vi går tillbaka till 2017 ser vi att Centerpartiet satsade en halv miljard mer än regeringen på Polismyndigheten och 1 1⁄2 miljon mer på Kriminalvården.
Kallar du, Jonny Cato Hansson, detta för ansvar när du säger att det här och nu är en kapacitetsbrist på svenska fängelser? Varför är det en kapacitetsbrist på svenska fängelser? Är det för att vi har satsat för mycket eller för lite på svensk kriminalvård? Och vilket ansvar känner Jonny Cato Hansson själv när han får redogjort för sig att Centerpartiet har varit ett av de partier som har satsat 0 kronor på Kriminalvården under samtliga år, samtidigt som man har gett Polismyndigheten mer resurser?
Ser inte Jonny Cato Hansson ett samband och sitt eget ansvar för den situation som svensk kriminalvård nu befinner sig i?
Adam Marttinen (SD):
Återigen: Det är helt irrelevant att jämföra dagens satsningar med gårdagens satsningar. Om Jonny Cato Hansson ska göra jämförelser med de satsningar som görs i vårbudgeten måste de givetvis ställas i relation till vad Sverigedemokraterna och andra oppositionspartier föreslår i samma veva. Vi föreslår 500 miljoner riktat till en enda enskild satsning, nämligen att hyra fängelseplatser i andra länder.
Därutöver har vi 750 miljoner mer i bagaget från vår budget från i höstas. Det är den jämförelsen som är relevant att göra. Annars kan man ju hitta på vad som helst, och det tror jag inte tjänar någon i debatten.
Jag tycker fortsatt att det är intressant att höra hur Centerpartiet väljer att tala om hela rättskedjan och om problemet med kapacitetsbristen i dag, samtidigt som man historiskt har varit det parti som har satsat minst på Kriminalvården av samtliga oppositionspartier och samtidigt som man har medverkat till att Polismyndigheten har fått mer resurser. Det här går givetvis inte ihop.
Att vi har fått fler lagförda personer hänger ihop med att vi har gjort kraftsatsningar på svensk polis genom påtryckningar från oppositionen. Men orsaken till kapacitetsbristen på våra fängelser är att ledamoten Hansson tillsammans med regeringspartierna historiskt sett har varit väldigt inaktiva när det kommer till satsningar på svensk kriminalvård. Det är ert ansvar att det ser ut som det gör i dag, och det tycker jag att du kan ta med dig till dina fortsatta förhandlingar med regeringen.
Adam Marttinen (SD):
Vi debatterar kriminalvårdsfrågor och har i enighet belyst hur Kriminalvårdens kapacitet är utmanad med uppemot 98 procents överbeläggningar. Kring det behöver vi kanske inte ha någon vidare diskussion mellan mig och Vänsterpartiet.
Det som intresserar mig i sammanhanget är att vi har ett etablerat system inom Europa där andra europeiska länder per automatik ska erkänna och verkställa domarna för utlänningar som begår brott i Sverige.
Det här är någonting som skulle kunna vara väldigt effektfullt om man på kort sikt vill få ned trycket på våra kriminalvårdsanstalter, nämligen att få de utlänningar som begår brott i Sverige och tillhör ett annat EU-land att avtjäna straffet i sitt eget hemland. Det är också anledningen till att vi i det här betänkandet har ett tillkännagivande till regeringen som tar sikte på just detta.
Vi har årligen ungefär 3 000 personer, utlänningar, som skrivs in på våra anstalter. Samtidigt är det en sjunkande andel utlänningar som får sina straff verkställda i sina hemländer. Av de 3 000 var det 50 personer som under 2017 överfördes till sina hemländer. Utvecklingen går åt fel håll, och det är också anledningen till att vi har det här tillkännagivandet till regeringen.
Vi måste jobba för att få det här systemet, som vi alla är överens om i Europa om att varje enskilt medlemsland ska ta större ansvar för sina egna medborgare, att börja gälla. Mina frågor till Vänsterpartiet är: Tycker ni att utlänningar som begår brott i Sverige och som tillhör ett annat EU-land ska sitta i svenska fängelser, eller tycker ni att de ska sitta i fängelser i hemländerna? Och varför reserverar sig Vänsterpartiet mot det här tillkännagivandet när utvecklingen går åt fel håll?
Adam Marttinen (SD):
Vilket europeiskt land avrättar personer? Min fråga gällde ju det europeiska samarbetet, och mig veterligen förekommer inte avrättningar. Men visst kan det finnas fall där fängelsestandarden eller annat påverkar de mänskliga rättigheterna. Att det då blir ett mer komplicerat fall är jag absolut beredd att hålla med om. Kriminalvården vittnar om att det finns mycket annat som sätter käppar i hjulet för detta samarbete. Det handlar om administrativt krångel.
Medlemsländerna kan neka initialt, och intagna på anstalter kan överklaga överflyttningsdomarna. Det finns alltså saker att göra, och jag tycker att reservationen om detta i betänkandet inte är tillräckligt uttömmande. Där står att det finns ett system i Europa och att allt fungerar bra, och därför behövs inget tillkännagivande till regeringen.
Men de facto är det bara 50 av 3 000 utlänningar som begår brott i Sverige som får sina domar överförda till sina hemländer för verkställighet. Dessutom sjunker antalet år för år. Sedan systemet kom på plats 2015 har antalet personer vars straff verkställs i hemländerna sjunkit. Är det därför inte nödvändigt att rikta ett tillkännagivande till regeringen? Jag förstår verkligen inte Vänsterpartiets inställning i denna fråga.
Man reserverar sig mot en utveckling som går åt fel håll, och regeringen har inga svar på varför det går åt fel håll eller vad den är beredd att göra åt det. Oppositionen och även Sverigedemokraterna enskilt har motionerat om att detta måste bli mer vanligt förekommande, inte minst mot bakgrund av att vi har en överbeläggning på våra egna anstalter. Det är orimligt att utlänningar ockuperar platser i Sverige när vi har ett etablerat system för att detta ska kunna fungera i praktiken inom Europa.
Min fråga kvarstår. Varför reserverar sig Vänsterpartiet mot en utveckling som går åt fel håll?
Adam Marttinen (SD):
Det brukar inte gå ett anförande utan att Liberalerna talar om Europa. Det här tror jag var första gången vi inte hörde Liberalerna vädja till EU:s övermakt för att lösa Sveriges problem. Tidigare har det handlat om den överstatliga åklagarmyndigheten - en käpphäst i justitieutskottet, där Liberalerna har fäktats länge och väl. Vi har delade meningar i den frågan.
Men när det gäller fängelsekapaciteten i Sverige är det vida erkänt i denna kammare att den är ansträngd till bristningsgränsen. Detta hänger såklart ihop med de tidigare budgetsatsningar som Liberalerna delvis har medverkat till genom att inte utgöra en ordentlig opposition så som Sverigedemokraterna har gjort. Anslagsökningen för Kriminalvården var liksom en politisk nyhet för de flesta partier förra året.
Vi hade för flera år sedan, föregående mandatperiod, behövt se anslagsökningar till Kriminalvården för att möta den utveckling vi ser i dag. Min fråga till ett EU-vänligt parti som Liberalerna, som ofta vädjar till EU:s övermakt eller EU:s samarbetsförmåga, är: Kan Liberalerna tänka sig, rent principiellt, att ställa sig bakom Sverigedemokraternas förslag om att hyra fängelseplatser i andra europeiska länder?
Det var så Norge tacklade sin puckel av överbeläggning på anstalter. Även andra europeiska länder har använt sig av modellen, i detta fall i samarbete med Nederländerna. I dagarna har Sverigedemokraterna presenterat en kraftig budgetsatsning på att hyra fängelseplatser i andra länder i Europa för att hantera den situation vi ser i Sverige i dag med överbeläggning och det våld som det kan innebära för både intagna och personal på våra anstalter.
Kan Liberalerna principiellt, som ett EU-vänligt parti, tänka sig någon form av samordning av Europas samlade fängelsekapacitet för att lösa Sveriges problem med överbeläggning?