Beatrice Ask (M):
Egentligen tycker jag att Thomas Bodström ska be åklagarna om ursäkt. När man står i talarstolen och säger att det krävs vissa åtgärder för att Åklagarmyndigheten ska bli en fungerande myndighet igen påstår man indirekt att det här är en icke fungerande myndighet. Det är inte sant. Åklagarmyndigheten är i många avseenden en väldigt effektiv och modern verksamhet som åstadkommer mycket.
Bara i år har man hittills ökat lagföringen med 11 procent. Det är väldigt mycket. Det här är en liten slimmad organisation med en delvis annorlunda uppbyggnad som vi fick efter reformeringen under den förra mandatperioden. Man har ökat effektiviteten på ett fantastiskt sätt. Men ärendetillförseln och förändringar på andra sätt har man inte mäktat med.
Tillskotten av resurserna har uppenbarligen inte varit tillräckliga. Men påstå inte att det inte är en fungerande myndighet! Så är det inte. De är otroligt duktiga. De vill göra mer. De kan göra mer.
Det är naturligtvis inte tillfredsställande när man måste ställa in förhandlingar därför att det inte finns en åklagare eller, ännu värre, när man inte kan hålla tidsfrister som riksdagen har bestämt därför att det händer någonting i den smala ganska slimmade organisationen som gör att man inte hinner med. Det är mycket allvarligt. Vad gör vi då?
Ja, det är först och främst en evinnerlig tur att vi har anslagit ytterligare medel under två år. Det har inte räckt, men det hade varit ännu värre om vi inte hade gjort det på grund av det underliggande underskottet och de situationer som har uppstått.
En situation som uppstod - 2007 tror jag det var - var när man införde ett nytt ärendehanteringssystem som tog betydligt längre tid och drev på kostnaderna betydligt mer än vad man någonsin hade trott. Det är en stor kostnad som man har haft att bära. Nu ska man vara klar över att ärendehanteringssystemet i sig över tid naturligtvis är viktigt för att verksamheten ska vara modern och fungerande.
Med tiden kommer vi att vara tacksamma för att detta gjordes, men det drev upp underskottet eller den ekonomiska problematiken i denna lilla organisation. Så är det. Nu diskuterar vi i regeringen och går igenom hur det ser ut för åklagarna med deras verksamhet.
Det är väldigt många diskussioner som vi måste hantera i den vanliga budgetprocessen, för det finns en ordning i riksdag och regering där vi har två tillfällen där vi kan rätta till ekonomiska problem vad gäller ramarna. Däremellan är det myndighetscheferna som måste hantera verksamheten inom de ramar som finns. Det kan vara nog så allvarligt. Thomas Bodström har helt rätt i att det inte bara är resursökningar som är nödvändiga.
Det finns en del andra saker som man måste fundera över. Det pågår bland annat ett arbete där man ser över hur åklagarna ska kunna fokusera mer på sina kärnuppgifter. Till exempel kan man fundera över ansvarsfördelningen och praktiken när det gäller att leda förundersökningar. Åklagare gör i dag mer än vad de gjorde tidigare.
Man kan fundera över om den polisiära kompetensen är sådan att de kunde ta ett något större ansvar där. Det finns andra sådana frågor som är mer verksamhetsmässiga. Men det är ändå sådant som tar tid och som sker på marginalen. Det är ingen tvekan om att budgeten inte räcker till. Det som gör det hela bekymmersamt är ju att man har använt det spelutrymme som myndigheterna har.
Därför måste detta hanteras mer grundligt nu än tidigare gjorts. Jag är jättebekymrad över den här situationen. Jag förstår att folk blir upprörda och tycker att arbetsläget är bekymmersamt. Men det är något som har verkat över tid. Jag tror att vi alla måste ta ett ansvar för det. Jag har inte från oppositionen heller sett förslag som hade inneburit att vi hade hamnat i en bättre situation, tvärtom i en sämre.
Dessutom är rättsväsendet betydligt bättre ute ekonomiskt med alliansregeringen än med den förra socialdemokratiska.