Niclas Malmberg (MP):
Om de motioner som har lagts om att avveckla arvsmonarkin vet vi egentligen två saker. Det ena är en motionerna kommer att avslås i morgon. Det andra är att arvsmonarkin kommer att avvecklas på sikt - det är bara en tidsfråga.
Det finns helt enkelt inte några intellektuellt hållbara argument för att inom ramen för ett i övrigt demokratiskt system behålla en konstitution som strider mot grundläggande demokratiska principer, som religionsfrihet och alla människors lika värde.
Att vi ändå inte kommer att fatta beslut om att avveckla arvsmonarkin under den här mandatperioden har i första hand att göra med att det är principiella frågor samtidigt som politiken naturligtvis fokuserar på de akuta problem som måste hanteras snabbt här och nu. Jag tänker inte minst på en fråga som klimatfrågan. Där kan vi inte vänta, utan där måste vi agera nu. Arvsmonarkin är en principiell fråga. Vi kan avveckla eller skjuta frågan på framtiden.
Likafullt går det inte att på ett intellektuellt hederligt sätt argumentera för att behålla en konstitution som strider mot grundläggande demokratiska principer. Vi kan titta på de argument som har förts fram. Torekovkompromissen har lyfts fram. Det är lite ironiskt när Kristdemokraterna säger sig vilja värna politiska överenskommelser.
Kristdemokraterna orkade ju inte ens stå fast vid decemberöverenskommelsen ett halvår. Efter ett halvår sa Kristdemokraterna nej och lämnade ensidigt den politiska överenskommelsen. Själv anser jag att politiska överenskommelser naturligtvis ska hållas. Man ska som parti stå fast vid politiska överenskommelser. Men det finns en bortre tidsgräns. Det är nu över 40 år sedan Torekovkompromissen ingicks.
Inga riksdagsledamöter under innevarande mandatperiod var aktiva politiker på den tiden. Tre av riksdagspartierna fanns inte ens representerade i dåtidens parlament. Naturligtvis behöver inte jag som representant för ett parti som inte fanns då och inte ingick i Torekovkompromissen försvara den, utan jag kan föra fram andra ståndpunkter. Likafullt var Torekovkompromissen bra när den träffades. Det var så långt det gick att komma då. Nu är det dags att ta nästa steg.
Det har också pratats om att värna det svenska kulturarvet. Då vill jag påminna om det är en felaktig historiesyn. Arvsmonarkin infördes av Gustav Vasa på 1500-talet. Dessförinnan var Sverige faktiskt en valmonarki. På medeltiden kunde vi välja kung i Sverige, låt vara att det var en mycket begränsad skara män som valde kung, men valet fanns i alla fall där. Vill man värna ett svenskt kulturarv är det inga problem att vända arvsmonarkin ryggen.
Däremot ska vi naturligtvis vårda våra slott, bevara dem och gärna göra dem ännu mer tillgängliga för allmänheten. En demokratisering av konstitutionen är inte på något sätt en vulgär revolution. Ett annat argument som brukar framhållas, fast jag tror inte att jag har hört i den här debatten, är att det på något sätt skulle vara positivt för den svenska exporten att vi har en monarki.
Men det finns ingen statistik som visar något sådant samband, ingen statistik som visar att monarkier är mer framträdande som exportländer än vad republiker är. Europas främsta och starkaste ekonomi är Tyskland. Det är en republik. Det är helt andra faktorer som avgör om ett land lyckas väl med sin export. Det handlar om innovationsklimat och hur utbildningssektorn och forskningspolitiken ser ut. Där ska vi lägga kraft för att fortsätta att vara en framträdande exportnation. Monarkin har ingenting med saken att göra.
Kristdemokraterna för fram ett litet bakvänt argument om att ett avslag på de motioner som har lagts på något sätt skulle innebära att kungen kan betraktas som vald av riksdagen. Det är naturligtvis ett felaktigt resonemang. De motioner som har lagts handlar inte om nuvarande statschef. De handlar om vilken statschef vi ska ha framöver och hur den ska tillsättas.
Vad som ändå gör detta till en intressant fråga att gå vidare med, att utreda hur framtida statsskick ska se ut, är att bästa tillfället att byta statsskick är när en statschef väljer att avgå. Den dagen Karl XVI Gustaf känner att han inte vill eller orkar sitta kvar och fullgöra sina uppgifter som kung, den dagen är det rimligt att vi har en ny konstitution på plats.
Därför bör vi inom en snar framtid börja utreda frågan om hur en framtida helt demokratisk konstitution ska se ut. Det har också förts fram argumentation om att det förutsätts breda majoriteter för att göra förändringar i grundlagen. Det är ett argument som jag tycker är starkt. Därför kommer jag att fortsätta att arbeta för att vi ska uppnå en bred majoritet även i den här frågan, så att vi framöver kan avskaffa arvsmonarkin.