Maria Larsson (KD):
När det gäller enskilda fall är jag som minister förhindrad att diskutera sådana. Om jag gör det kommer Hillevi Larsson och hennes partikamrater att kalla mig till konstitutionsutskottet för förhör. Därför avstår jag från den diskussionen. Jag tror också att det är viktigt att säga att vi ibland när enskilda fall presenteras i medierna får en del av den bild som finns.
Myndigheter kan sitta på kompletterande fakta, men sekretessen förhindrar dem att lämna den informationen till medierna. Jag tror att man ska vara medveten om att den fulla bilden inte alltid finns tillgänglig för oss via den mediala rapporteringen.
Oavsett om en konvention inkorporeras eller transformeras, som vi då har valt att göra, är vi folkrättsligt förpliktade att följa de konventioner som vi har tillträtt, som vi har ratificerat. Barnkonventionen ratificerade vi 1990. Den har funnits hos oss länge. De två tilläggsprotokollen har vi också ratificerat.
Det betyder att vi är förpliktade att folkrättsligt följa barnkonventionen, också med den transformering som vi har gjort av lagstiftningen. Det är då så att domstolar och myndigheter ska tolka det här med det som kallas en fördragskonform tolkning.
Det ska tolkas på ett sätt som är förenligt med Sveriges konventionsåtaganden. Finns det en direkt konflikt mellan bestämmelsen i nationell rätt och en internationell konvention som inte har inkorporerats har den nationella rätten företräde. Det är möjligtvis där som skillnaden kan finnas.
Nu har vi gjort en avstämning av barnkonventionen gentemot svensk lagstiftning och funnit att svensk lagstiftning är väl förenlig och överensstämmande med barnkonventionen. Sedan finns det en pågående diskussion, naturligtvis, om vad som ytterligare kan stärka barns rättigheter. Den diskussionen är jag synnerligen intresserad av.
Det är också anledningen till att jag har lagt fram en proposition för riksdagen om skydd och stöd för barn i utsatta situationer, där vi väldigt tydligt har ett barnrättighetsperspektiv för att stärka barns rättigheter. Jag vill också nämna för Hillevi Larsson att med ett transformeringssystem har vi i uppgift att ständigt se över och anpassa lagstiftningen utifrån konventionens krav.
Det är ett ständigt pågående arbete. För det har vi inrättat en särskild funktion inom Regeringskansliet, just för att vi tar de här frågorna på stort allvar. Den funktionen har att granska alla lagförslag utifrån ett barnrättsperspektiv och i förhållande till konventionens krav. Då måste hela lagstiftningskedjan vara med. Då måste det finnas med från utredningsdirektivet till beslut i riksdagen.
Och remissförförandet måste naturligtvis involvera både offentliga aktörer och civila aktörer, inte minst när det gäller barnrättsförslag. Sedan vill jag berätta att Barnombudsmannen har ett särskilt uppdrag att föreslå författningsändringar där han märker att vi inte räcker till ur ett barnrättsperspektiv.
Myndigheter, kommuner och landsting ska tolka och tillämpa lagar och förordningar så att åtagandena blir enligt barnkonventionen och andra internationella överenskommelser, övriga konventioner som vi har ratificerat. Det ska omsättas i praktiken, i beslut och i åtgärder ute i kommuner och landsting.