Maria Malmer Stenergard (M):
Allt fler småföretagare satsar på produktion av alkoholhaltiga drycker i små vingårdar, mikrobryggerier, musterier och destillerier. De har stor potential och bidrar till ökad turism, marknadsföring av Sverige och svensk måltidskultur samt ökad sysselsättning, inte minst på landsbygden. Men medan andra gårdsproducenter fritt kan sälja sina egna produkter måste vin- och ölproducenterna hänvisas till Systembolaget.
Sverige är i dag det enda land i EU där gårdsförsäljning av alkoholdrycker inte är tillåtet. I december meddelade statsrådet att han helt stänger dörren för gårdsförsäljning av alkohol genom att lägga delbetänkandet Gårdsförsäljning till handlingarna. Han gjorde detta i en debattartikel i Aftonbladet med hänvisning till folkhälsan tillsammans med en företrädare för en intresseförening inom nykterhetsrörelsen.
Sättet regeringen kommunicerar sin politik på är anmärkningsvärt, men även skälen är anmärkningsvärda. Den statliga utredningen har nämligen gjort bedömningen att om man genomför utredningens modell för gårdsförsäljning skulle det inte leda till några negativa konsekvenser för folkhälsan av betydelse. Det är mot den här bakgrunden som jag har frågat statsrådet varför regeringen har valt att stänga dörren till gårdsförsäljning av alkoholhaltiga drycker med motivet att man vill värna folkhälsan. Fru talman!
Det hade väl varit en sak om man valt att stänga dörren till gårdsförsäljning på grund av en politisk övertygelse om att det bara är staten som kan klara av att sälja alkoholhaltiga drycker till medborgarna eller om man hävdat att Systembolaget är en så viktig kassako för staten att man inte vill dela med sig några marknadsandelar till någon annan. Men nu hänvisar man alltså till folkhälsan när man kastar utredningen i det runda arkivet.
Och då, fru talman, ska det sägas att det här inte är en utredning som lagt fram radikalt alkoholliberala förslag. Utredningen ställer krav på att köparen ska delta i någon form av upplevelsearrangemang i samband med inköp av drycker. Det krävs tillstånd från kommunen. Man ska inhämta ett yttrande från polisen och avlägga ett särskilt prov. Dessutom finns det strikta begränsningar av vilken mängd gårdarna får sälja - dels per år, dels till den enskilda konsumenten.
Man har även restriktioner när det gäller prissättning. Om man tror att det är ett allvarligt hot mot folkhälsan att människor i förväg anmäler sig till någon form av evenemang hos en ölbryggare eller en vinproducent för att sedan köpa en mycket begränsad mängd till ett ganska ordentligt pris, då är jag lite bekymrad över hur regeringen ser på de verkliga utmaningarna för folkhälsan.
Jag tycker inte att jag har fått något ordentligt svar på min fråga, så jag ställer den på ett annat sätt. I den senaste utredningen konstaterar man på s. 13 att den föreslagna modellen för gårdsförsäljning är förenlig med den svenska alkoholpolitiken inte kommer att leda till några negativa konsekvenser för folkhälsan av betydelse inte leder till att man måste avskaffa detaljhandelsmonopolet. Jag tycker att den slutsatsen är mycket tydlig.
Ändå är statsrådet av rakt motsatt uppfattning. Statsrådet säger nu i sitt svar till mig att skälet till att han stänger dörren till gårdsförsäljning av alkoholhaltiga drycker är att det inte har varit möjligt att finna en lösning som möjliggör för svenska vinproducenter att sälja direkt till besökare utan att en sådan lösning skulle riskera Systembolagets monopol - vilket han menar skulle få negativa konsekvenser för folkhälsan.
Därför vill jag fråga: Vilken forskning och utredning lutar sig statsrådet mot när han menar att slutsatserna i den senaste utredningen om gårdsförsäljning är felaktiga?