Anders Ygeman (S):
Jag vill börja med att tacka Centerpartiet och oppositionen för initiativet till denna debatt. För två år sedan kom en enig riksdag, polisfack och polisledning överens om en ny polisorganisation. Bakgrunden var en lång rad år av fallande utredningsresultat och en känsla av att det trots stora ekonomiska tillskott var svårt att skönja en positiv förändring med en brottslighet som har utvecklats och krävt alltmer av samordning över länsgränserna.
Det kom att bli den största omorganisationen av svensk polis sedan 1960-talet. Även om stora förhoppningar knöts till reformen trodde knappast någon att den skulle gå att genomföra helt smärtfritt. Jag tror att den dåvarande regeringen, riksdagen, Genomförandekommittén, polisledningen och polisfacket arbetade med de allra bästa intentioner.
Men ingen kunde vid den här tiden veta vilken dramatiskt förändrad omvärld och framtid som väntade. Man kunde inte veta hur IS landvinningar och kriget i Syrien skulle driva miljontals människor på flykt. På ett år kom 163 000 asylsökande till Sverige - fler än någonsin tidigare. För att garantera ordning och säkerhet fattade regeringen för första gången på 20 år beslut om att införa inre gränskontroller.
Flera terrordåd i vår omvärld har lett till förhöjd terrorberedskap och ett behov av att utveckla vår förmåga att förebygga, försvåra och förhindra terrorbrott. Allt detta skedde samtidigt som polisens nya organisation sjösattes. Det har självklart påverkat och skapat stora påfrestningar för svensk polis.
Det finns också, precis som vid alla större omorganisationer, beslut som blev fel, saker som borde ha gjorts annorlunda och rutor och streck som inte klarade av mötet med den krassa verkligheten. Strax kommer Statskontorets första delutvärdering av reformen. Jag kan vara mycket tydlig: Målet är inte världens vackraste omorganisation. Målet är tryggare medborgare och minskad brottslighet.
Vi har ett gemensamt ansvar för att korrigera brister men också för att bygga vidare på sådant som har blivit bra. Trots allt som skrivs och sägs om svensk polis görs varje dag stordåd av 29 000 hårt arbetande medarbetare. Ta Södertälje, där det fanns stora problem med gäng och med grov organiserad brottslighet.
Efter en stor insats där kommun, myndigheter och polis samarbetade är Södertälje nu en betydligt tryggare plats än tidigare. Ta Trollhättan, där polisen lyckades oskadliggöra gärningsmannen Anton Lundin Pettersson 45 sekunder efter att man kommit till platsen. Ta Botkyrka utanför Stockholm, där polisen kraftsamlar och där det i dag jobbar dubbelt så många poliser som tidigare.
Ta utvecklingen i Göteborg, där man under lång tid hade mycket svårt att få fällande domar i de många skjutningar som drabbat staden. Men efter Vårväderstorget lyckades man i en gedigen utredningsinsats koppla åtta gärningsmän till morden. Tingsrätten dömde dem till livstid för mord och till 14 års fängelse för medhjälp till mord.
Redan i våras sköt regeringen till betydande resurser för att Polismyndigheten skulle kunna hantera den ökade arbetsbelastningen. För två veckor sedan presenterade jag och finansministern ytterligare åtgärder. Vi satsar under de närmaste åren över 2 miljarder kronor mer på polisen. Polisen kommer även att kunna använda sitt anslagssparande under kommande år. Det innebär naturligtvis en rejäl ökning av antalet poliser, men det innebär också att vi kan förbättra arbetsmiljö och arbetsvillkor för polisen.
Vi kommer noga att följa resursbehovet och resultaten framåt och se till att polisen har goda förutsättningar att klara sitt uppdrag. Men om vi ska frigöra resurser för kärnverksamheten måste vi också ifrågasätta om allt det vi gör i dag verkligen behöver göras av polisen. Därför föreslår vi också ett antal renodlingar av polisens arbetsuppgifter.
Samhället behöver visa snabba, tydliga och rättssäkra reaktioner mot ungdomar och återfallsförbrytare. Jourdomstolar behöver prövas mot den här typen av brottslighet. Vi vill även se smartare påföljder för unga. Vi vill göra det möjligt att med fotbojans hjälp döma till husarrest på kvällar och helger så att man ska kunna gå kvar i skolan men inte kunna vara ute och ränna och ställa till sattyg.
Polis, räddningstjänst och ambulanspersonal har alltför länge vittnat om en utveckling med mer hot och våld. Att ge sig på den som är satt att hjälpa andra är rent ut sagt för jävligt. Vi måste arbeta långsiktigt och förebyggande för att förbättra situationen. Men vi måste också skärpa straffen för den som attackerar blåljuspersonal. Vi har vidtagit en rad åtgärder för att stärka samhällets motståndskraft mot den grova organiserade brottsligheten.
Så sent som den 1 juli trädde ett tjugotal nya lagar i kraft. Vi inför sekretessbrytande bestämmelser och öppnar upp för lokalt myndighetssamarbete. Vi gör det möjligt att döma gängledare för att de inte har förhindrat brottslighet som de känner till. Vi utreder införandet av hemlig dataavläsning så att de hemliga tvångsmedlen kan användas även mot dem som använder sig av krypterade plattformar såsom Viber och Skype.
Det handlar om utökat förvärvande, alltså att det är lättare att förverka brottsvinster för den som döms för allvarlig brottslighet. I Stockholm stoppade polisen så sent som förra helgen en grovt kriminell person i en Porsche Cayenne. I stället för att ge sig ut i krognatten fick han lämna ifrån sig Porschen och gå hem. Han fick också lämna ifrån sig klockor och smycken värda över 500 000 kronor. Steg för steg förstärker vi polisresurserna i socialt utsatta områden. Steg för steg gör vi det svårare att vara kriminell.