Monica Green (S):
Jag har skrivit den här interpellationen eftersom det har blivit en väldig debatt om it i skolan den senaste tiden. Mycket av detta saknas nämligen i den digitala agendan eftersom utbildningsminister Jan Björklund, enligt många, inte riktigt har tagit digitaliseringen i skolan på allvar. Därför vill jag ha en debatt med utbildningsministern om det här.
Det finns många goda exempel, och det tror jag att både utbildningsministern och jag har sett på många håll i landet. Det är roligt att se när elever får experimentera, testa sina kunskaper och lära sig på ett nytt sätt. Dessutom kan klyftor överbryggas. Någon kanske har en sämre handstil, men genom att man skriver på en dator eller en platta syns inte detta och så vidare.
Det finns mycket man kan överbrygga med digital teknik, men det är väldigt olika i landet. Det är olika mellan stad och land, det är olika mellan olika skolor, och det är till och med olika inom kommuner och beroende på vilken typ av lärare man har. En del är väldigt tända på att pröva sig fram med nya metoder, och det är jättebra.
Vi ska prioritera och uppmuntra att lärare vågar försöka sig på nya metoder och pröva digital pedagogik. Men det räcker inte med det. Vi behöver också ha en nationell it-strategi för skolan för att visa vägen och få med oss andra för att överbrygga den digitala klyftan. Det finns för många som står utanför.
Det är fortfarande 1,3 miljoner invånare i Sverige som står utanför det digitala samhället. Det är inte säkert att det är så många av dem som är elever, men det finns faktiskt några som står utanför av ekonomiska skäl.
Den digitala klyftan beror till exempel på, har vi sett, tillgänglighetsskäl i glesbygd, men det är också ekonomiska skäl och kunskapsskäl som gör att människor står utanför. När det gäller ungdomar och barn så kan barn. De vill, kan och ska försöka, men alla har inte riktigt möjligheten att ta sig an en ny teknik eller kan inte ta till sig den på grund av familjens ekonomi.
Vi ser också familjer som kanske har en dator men många barn. Barnen får sitta och vänta på sin tur, medan barn i familjer där det är alldeles självklart att barnen har var sin dator nu har en gräddfil i skolan när det ska lämnas in uppgifter och så vidare. Det finns mycket vi skulle kunna bena ut när det gäller en it-strategi för skolan, men det verkar som om Jan Björklund gömmer sig bakom att vi nu har antagit den digitala agendan.
Den har vi dock antagit bara för att EU antog den för några år sedan, och nu implementeras den i alla EU-länder. Det är vackert så, men en gång i tiden var Sverige i framkant. Vi var de som var mest it-mogna. Vi var de som ville mest. Vi var de som ville ligga i framkant.
Jag tycker att Sverige ska vara den nation som lyfter hela befolkningen, sluter de digitala klyftorna och ser till att fler och fler vill och kan gå in i det digitala samhället. Digital kompetens bygger man nämligen upp under en lång tid. Lärare behöver få den stöttningen. Det fick de i ITIS i skolan som vi hade för tio femton år sedan.
Sedan dess har skolorna gjort på olika sätt, och därför skiljer det sig väldigt mycket åt i skolan. Jag vill debattera mer om det här, Jan Björklund, och jag vill fortfarande ha ett svar på varför vi inte har en nationell it-strategi för skolan.