Christer Nylander (L):
Medierna och mediepolitiken är viktiga för Sverige. Dels därför att det är en intressant bransch som skapar jobb och utveckling, dels därför att branschen ger information och mycket annat. Det här är en bransch som är viktig för Sverige, och det är en bransch där det händer mycket just nu. Bland tidningarna funderar man på framtiden. Hur står sig papperstidningen framöver? Vad innebär läsplattor och den konjunkturnedgång vi har sett i annonsmarknaden den senaste tiden? Kommer de upp ur den nedgången igen?
Privatradion har svårt att räkna hem fler satsningar. Spotify utmanar SR fortsatt starkt. Samtidigt tvekar många inför det digitala genombrott som också radion tycks vara på väg in i. Hur skapas då nya valmöjligheter för lyssnarna? På tv-sidan ser vi nya plattformar. Vi ser en dynamisk program- och producentmiljö med on demand-tjänster.
Tv kommer framöver att bli alltmer interaktivt. Sedan har vi en kontrollstation i sändningsavtalet för public service-företagen som bidrar till den intressanta diskussionen om medierna just nu. Det är bra. Den tekniska utvecklingen är på många sätt grunden för diskussionerna inte bara i Sverige utan i hela världen om medierna framöver.
Man funderar på hur framtidens mediekonsumtion kommer att se ut och vilken roll dagens mediehus kommer att ha i den framtida medievärlden. Samtidigt förs en viktig diskussion om vad fragmentiseringen innebär för det demokratiska samtalet och hur mångfalden inte bara innebär mer lättuggat utan också ytterligare input till ett seriöst samhälleligt samtal.
När vi om tio år tittar tillbaka på den situation vi nu befinner oss i kommer vi säkert att se att vi just nu var inne i ett formativt skede när det gäller mediernas utveckling. Detta ställer krav på oss politiker. Vi måste vara beredda på att se förändringarna, att fundera över vad förändringarna innebär för politiken och vara tydliga med vilka värderingar vi vill ska styra mediepolitiken.
Det är ingen slump att det i krig och konflikter ofta är mediehuset som först anfalls. Det är ingen slump att diktatorer ger sig på journalister. Medierna är viktiga för demokratin och det demokratiska samtalet. Det är också därför viktigt att vi som sysslar med politiken funderar på vart medieutvecklingen är på väg.
Det finns anledning att återkomma till dessa diskussioner i mer samlad form framöver. Herr talman! Det finns ett flertal motioner från olika politiska partier om förändringar av public service-verksamheten. Några ifrågasätter public service-företagen över huvud taget och föreslår att allt säljs. Min och Folkpartiets åsikt är att public service-verksamheten verkligen behövs, att det är viktigt med oberoende och självständig public service-verksamhet som med stor integritet erbjuder kvalitet och ett varierat utbud.
Det här innebär inte att varje förändring är otänkbar, och det innebär inte heller att allt som görs i dag är klanderfritt. Radio- och tv-avgiften är en annan fråga som flera motionärer tar upp och som har tagits upp i debatten tidigare. Det finns all anledning att diskutera avgiftens framtid. Den tekniska utvecklingen påverkar legitimiteten och gör det svårare att fastslå vad som är en tv-apparat. Det kan undergräva förtroendet för avgiften.
Samtidigt kan man konstatera att fler och fler faktiskt betalar avgiften. De senaste åren har vi sett ett uppsving i betalningsviljan. Men jag tror att det är viktigt att vi alla är beredda - och det är vi i Folkpartiet - att diskutera förändringar. Vi måste hitta en modell som innebär att public service-verksamheten finansieras på ett sätt som bevarar självständigheten och som befolkningen finner legitim. I Danmark rasar nu en debatt om public service-företagens självständighet.
Det är efter det att regeringen har skrivit in en bisats om att Danmarks radio särskilt ska lyfta fram det kristna kulturarvet och i en fotnot säger att gudstjänster ska sändas. Det finns de som tycker att vi ska ha något liknande i Sverige. Jag vill varna för det. Jag tror att det är viktigt att vi som lyssnar på radio och tittar på tv vet om att de avvägningar som görs på redaktioner sker efter vad som är viktigt. Vilket stoff som finns med och vilka vinklingar som görs ska vara relevanta.
Det ska inte kunna ifrågasättas om ett uppdrag speglar ett visst kulturarv eller en viss ideologisk inriktning. Vi politiker ska inte fatta beslut om tv-tablån och inte heller radiotablån. Herr talman! I en S-reservation yrkar man bifall till en motion som handlar om att all landslagsidrott ska kunna ses av alla invånare i Sverige.
Jag noterar att Berit Högman själv var lite tveksam till den formuleringen i sitt anförande och i reservationen. En närliggande och mer rimlig diskussion gäller om SVT framöver ska få möjlighet att sända stora evenemang som OS och fotbolls-VM. Jag uppfattade att Berit Högman ställde en fråga om detta.
Vi i Folkpartiet tycker inte att det är rimligt med ett regelverk som innebär att SVT aldrig mer kan sända sådana arrangemang och evenemang. Två av oppositionspartierna har inga reservationer alls. Däremot har de lagt fram intressanta särskilda yttranden. De innehåller en hel del intressanta saker att läsa.
Av dem kan man utläsa att i dessa partier finns diskussioner om och funderingar över hur medielandskapets utveckling måste mötas i den politiska sfären framöver. Det är bra att en sådan diskussion förs. Men i ett betänkande som hanterar motioner blir utskottets behandling och debatter styrda av motionernas innehåll. Det är lite synd. Vi behöver en diskussion om radions digitalisering.
Vi behöver en diskussion om UR:s framtid och hur UR:s roll i utbildningen kan utvecklas. Vi behöver en diskussion om hur medierna konvergerar alltmer och hur privatradions situation ser ut. Om detta tror jag att vi får återkomma i ett senare betänkande. Jag yrkar bifall till utskottets förslag och därmed avslag på motionerna.