Bengt Eliasson (L):
Tack till Kristdemokraterna, som har påkallat denna ytterst viktiga debatt! Fru talman! Den som har behov av assistans ska ha rätt till assistans. Detta är ett ordagrant citat av statsrådet Lena Hallengren. Det är ett klart uttalande, som statsrådet Hallengren ärvt av det förra statsrådet Åsa Regnér och som också hon använde väldigt flitigt. Vi har hört det ständigt upprepat sedan hösten 2015.
Men, fru talman, sanningen är ju att det pågår en tyst katastrof i Sverige. Människor med stora funktionsnedsättningar ställs dagligen utanför på grund av den socialdemokratiskt ledda regeringens helt omänskliga passivitet och politiska signaler till sina myndigheter. Fru talman!
Ett samhälles värdighet mäts i hur vi tar hand om de allra mest utsatta. Det är det som är välfärdssamhällets yttersta spets, det som det faktiskt handlar om. Det som pågår är inte enbart ett tillkortakommande för systemen i välfärdslandet Sverige.
Det är ett svek mot dem som behöver välfärden allra mest för sin frihet, för sin delaktighet och ytterst för tillgången till sina egna liv. Och låt oss inte glömma bort att det är statens myndighet och regeringens ansvar.
Vad säger ministern till lilla Wendela i Habo, till Eleonora i Malmö och till alla de andra barnen som förvägras sin rätt till hjälp med andning, matning eller tillsyn vid sina epileptiska anfall? Fru talman! Den 1 januari 2015 hade 16 124 personer insatsen personlig assistans.
Tre år senare, i april 2018, var det 14 638 personer - en differens på 1 486 personer. Det är något alldeles unikt när det gäller den här lagens utveckling. Aldrig förr har antalet minskat så mycket och så drastiskt fort.
Om andelen av befolkningen dessutom skulle ha varit densamma som 2014/15 skulle antalet personer som har insatser i dag vara ungefär 17 200, eftersom vi också har en befolkningsökning. Fru talman! Vi liberaler står i ord och handling upp för den största av frihetsreformer i vår tid.
I dag monterar den rödgröna regeringen ned friheten i snabb takt av kostnadsskäl och med ideologiska förtecken. Vi motsätter oss självklart besparingen på dem som behöver samhällets stöd mest.
Vi lägger därför 1,5 miljarder mer än regeringen per år på dessa människor för deras mänskliga rättigheter, deras frihet och möjlighet till delaktighet för att nå tillbaka till den nivå som var före katastrofens inledning. Vi lägger totalt 6 miljarder i vårt budgetförslag. Fru talman! Tiden för partiers vackra tal är förbi.
Det måste till skarpa politiska förslag, och det måste till pengar. Det handlar om trovärdighet, och det handlar faktiskt om människors liv. Regeringen har inte ändrat lagstiftningen, enligt statsministern och enligt ansvarigt statsråd.
Det är sant, men man kan inte krypa undan ansvaret för att förändringarna har skett utifrån ett antal domar som har tolkats av Försäkringskassan, det vill säga statens egen myndighet som man har tillsynsansvar över. Detta har gett omedelbar effekt rakt in i människors vardag, i många fall en mycket dramatisk effekt.
Fråga två från mig blir hur regeringen ser på att det inte är domarna som har förändrat verkligheten för människorna utan myndigheten Försäkringskassans tolkning av domarna - något som senast i går kväll blev övertydligt i SVT:s nyhetsrapportering.
Regeringens egen myndighet fortsätter att göra sina tolkningar av våra högsta juridiska instansers utslag - tolkningar som domstolens egna företrädare inte känner igen. Detta är något som de inte vill vidgå att de har fattat beslut om. Fru talman! Det är uppenbart att regeringen har haft väldigt svårt att hantera de här frågorna.
Jag är väldigt rädd för att man nu försöker städa bort dem från valrörelsen med ett och annat dimridåbeslut.