Mats Green (M):
Fortfarande är det så att de få förslag vad gäller förenklingar som har kommit från regeringen är sådana som Alliansen har tvingat regeringen till genom tillkännagivanden från Sveriges riksdag. Det är nämligen inga egna regelförenklingar man har tagit initiativ till, utan det är sådant som vi har fått tvinga fram. Ministern behöver inte stå här och argumentera för regelförenklingar inför mig; det är ju så att säga min replik.
Vi är för alla former av regelförenklingar, även mindre, men man ska ju vara ärlig och säga att en mindre regelförenkling är en mindre regelförenkling. Solcellspaneler är väl jättebra, men kom inte och säg att det har jättestor betydelse för bostadspolitiken. När det gäller de stora, övergripande ödesfrågorna vad gäller regelförenklingar i Sverige vägrar ju regeringen göra någonting.
Jag skulle kunna stå här och räkna upp allt det som Moderaterna och Alliansen driver, men talartiden räcker tyvärr inte till. Det handlar om allt det som nämndes tidigare om översiktsplanering, men framför allt om att vi ska klippa hela år från plan- och bygglagen. Det håller inte med en genomsnittstid på åtta år från tanke till handling vad gäller bostadsbyggnation. Vi behöver vara överens om att vi ska klippa hela år från detta, inte bara veckor.
Vi ska exempelvis också se över strandskyddet, där vi behöver vända på kuttingen och se till att vi får mer strandnära byggnation i Sverige. Ibland när man hör debatten kan man nämligen tro att vi håller på att exploatera sönder oss, och jag kan säga att det nog inte är någon som vill det.
Men vi behöver mer strandnära byggnation i de delar av Sverige - jag bor i en av dem - som kanske klassas som glesbygd. Den enda möjligheten för oss som inte bor i storstäder att konkurrera med storstädernas utbud är nämligen att erbjuda väldigt attraktiva boenden. Vi behöver alltså ett ordentligt uppluckrat strandskydd. Vi behöver också se över riksintressena. Ett alternativ är att göra bostadsbyggande till ett riksintresse.
Det är nämligen inte ett riksintresse i dag; det kanske mest fundamentala behovet i tillvaron - bostad, värme och tak över huvudet - är alltså inte ett riksintresse. Det finns i stället en mängd andra riksintressen, ibland naturligtvis befogade men också vissa betydligt mindre befogade. Antingen gör vi alltså bostadsbyggandet till ett riksintresse eller också avvecklar vi en mängd andra riksintressen.
Vi säger även att vi måste ta ett ordentligt grepp om exempelvis buller. Reglera bara inomhusbullret, inte utomhusbullret! Skilj inte heller på olika former av buller, som industribuller och trafikbuller. Buller som buller - det är nivån på det som spelar roll. Vi har dock en miljöpartistisk miljöminister och en miljöpartistisk bostadsminister som egentligen är emot allt detta, och det är klart att det får jättestora konsekvenser.
Det får konsekvenser för storstäder, för där klarar vi inte av att förtäta på det sätt vi måste. Det får även konsekvenser för oss ute på landsbygden, för vi kan inte få våra mindre orter att växa eftersom man då börjar inkräkta på jordbruksmark, vilket alltså är ett riksintresse som då påverkas. Vi måste därför göra ett ordentligt regelförenklingsarbete.
Jag önskar att vi kunde vara överens om att vi ska klippa exempelvis minst två år från den totala planprocessen. Då kommer regelförenklingen att börja spela ordentlig roll. Visst, ministern har stått här och talat om vissa mindre förenklingar vad gäller bygglovsprocessen, herr talman, men låt oss komma ihåg att det inte är bygglovsprocessen som tar tid. Det är i stället plan- och detaljplaneprocesserna som tar tid.
Här sitter dock Miljöpartiet på Miljödepartementet och på bostadsministersidan och stoppar allting. Det håller inte, herr talman.