Hans Wallmark (M):
Tack för svaret, utrikesministern! Den 8-9 juli i år kommer alltså Nato att hålla sitt toppmöte i Warszawa. Det kan ju tyckas vara en ödets ironi att just den stad som fick ge namn åt en pakt som har försvunnit, nämligen Warszawapakten, kommer att ansvara för detta toppmöte. Warszawapakten föll ihop när länderna i den fick friheten åter 1991.
Bland det första de som var tvångsihopfösta i Warszawapakten - Estland, Lettland, Litauen, Polen, Ungern, Tjeckien, Slovakien, Rumänien och Bulgarien - gjorde när de fick friheten och självständigheten åter var att ansöka om medlemskap i Nato. Det säger något om kraften i Nato. Jag ser, fru talman, att några saker kommer att diskuteras vid toppmötet. Det kommer för det första att handla om att man ytterligare betonar det kollektiva försvaret.
Därför har man också de ronderande brigaderna, och man placerar ut ytterligare materiel i Rumänien och Bulgarien. Det är ett sätt att markera att man ställer upp för varandra som Natomedlemmar. Det andra är kampen mot den internationella terrorismen, mot Daish. Det handlar om det som sker i Mellanöstern och nu också i Libyen.
Det tredje är att de europeiska staterna kommer att ännu tydligare kräva försäkringar från USA att den atlantiska länken bibehålls och förstärks. Det fjärde är att man faktiskt kommer att acceptera ytterligare en medlemsstat. Montenegro kommer att bli den 29:e Natomedlemmen. Jag tycker inte att jag ser någon prioritering från utrikesministerns sida. Vad skulle utrikesministern och regeringen vilja uppnå?
Kampen mot Daish har vi ju diskuterat. Vi kommer på torsdag, fru talman, att ha en debatt här i kammaren om en av de begäranden som Frankrike har lämnat till oss, nämligen den om ammunition från Sverige. Vi ställer också upp på det. Jag hör ju till dem som hade önskat mer. Det är ingen hemlighet för utrikesministern.
Jag tycker att agerandet från regeringens sida har präglats av saktfärdighet och otillräcklighet när det gäller stödet och hjälpen till Frankrike och därmed bredare och vidare när det gäller koalitionen mot Daish och den internationella terrorismen. Fru talman! Jag tycker ändå att det finns ett par intressanta saker i utrikesministerns svar som jag vill fästa uppmärksamheten på. Det gäller utrikesministerns svar på mina frågor om hur vi kan fördjupa samarbetet med Tyskland och Storbritannien.
Det påpekas bland annat att den svenska försvarsministern kommer att träffa sin brittiska kollega i närtid. Det tycker jag är bra. Det vill jag ha sagt. Jag tycker att det är bra, och jag tycker att det är värdefullt. Jag tycker också att det är bra att man nu säger att man ska ta fram ett aktivitetsprogram. För min del hoppas jag att det ska innehålla det vi kom överens om i inriktningspropositionen.
Låt mig, fru talman, citera ur den propositionen, som vilade på en uppgörelse mellan fem partier: "Såväl EU som Nato utvecklar sina koncept för att snabbt kunna genomföra militära operationer. Det kan konstateras att medlemsländerna i EU och Nato kring Östersjön är aktiva i denna utveckling. Regeringen anser att Sverige aktivt bör söka deltagande i bilaterala och multilaterala samarbeten med tyngdpunkt i norra Europa.
Ett exempel på denna typ av samarbete är det brittiskledda samarbete där styrkor från bl.a. Danmark, Norge och de baltiska länderna ingår." Därför skulle jag vilja ställa en konkret fråga till utrikesministern när hon ändå ger sitt svar: Är Joint Expeditionary Force, JEF, en sådan sak som finns med i aktivitetsprogrammet? Jag tycker att det är bra att vi på basis av en uppgörelse har pekat ut det i inriktningspropositionen som vi har röstat fram.
Jag hoppas att man går från de orden till verkställighet. Fru talman! Det jag tycker att man ska be utrikesministern att ytterligare fördjupa är exakt vilka prioriteringar man har inför detta toppmöte i Warszawa.