Fredrik Malm (L):
Jag lyssnar på migrationsministern. Givetvis ska inte särskilt mycket skugga falla över Heléne Fritzon, eftersom hon är ny i denna roll. Det är förstås mycket riktigt att ingen kunde förutse det som hände hösten 2015 i bemärkelsen av den väldigt stora omfattningen.
Europeiska unionens rättsakter sattes i praktiken ur spel, och vi fick de stora konsekvenser vi fick. Givetvis kunde ingen förutse detta. Men sanningen är att de långa handläggningstider som vi har i Sverige inte enbart är en konsekvens av att väldigt många människor kom 2015.
De är också en konsekvens av beslut som riksdagen har fattat och som regeringen har drivit igenom. Dessa beslut har inneburit att man skapat en väldigt stor oreda inom mottagningssystemet och asylprocessen i Sverige. Jag vill påpeka att det inte är Liberalerna som har bidragit till att det i Sverige finns tillfälliga uppehållstillstånd på 13 månader.
Det var inte heller det migrationsöverenskommelsen landade i. Det var Socialdemokraterna och Miljöpartiet som drev igenom att det i Sverige ska finnas uppehållstillstånd som bara är hälften så långa som etableringen för integration. Detta har skapat en närmare kaosartad situation. Migrationsministern säger: I år kommer det bara 28 000 och söker asyl; nu kommer alltså handläggningstiderna att kortas. Ja, för dem!
Men samtidigt ska alla de väldigt korta tillfälliga uppehållstillstånden förnyas. Det betyder att det skapas en helt ny byråkrati och oreda på Migrationsverket, som dessutom har en rad andra viktiga uppgifter att hantera i hela mottagningssystemet, även vad gäller arbetskraftsinvandring och en hel del andra saker. Där korkar systemet också igen. Herr talman!
De väldigt korta tillfälliga uppehållstillstånden som regeringen drev igenom leder alltså till ökad byråkrati. De leder till längre handläggningstider och sämre integration. Väntetiderna blir längre samtidigt som vi vet att många inte kommer att få stanna i Sverige.
Det leder till frågan: Hur hanterar vi som land det ansvar vi har? Hur hanterar vi den tiden, som kan vara ett antal år, för de människor som väntar här?
Liberalerna menar att det borde gå att hitta möjligheter till kortare utbildningar, yrkesinriktade utbildningar - till exempel med mycket engelska, inriktade mot vårdsektorn och annat - som kan ge någon typ av certifikat som kan vara gångbara i andra länder. Om man kommer att behöva lämna Sverige får man i så fall något med sig härifrån. Men regeringen säger inte att den vill det.
I stället driver regeringen igenom en lagstiftning som ska tvinga in alla på gymnasiet, som inte är en yrkesinriktad skolform på det sättet. Det handlar i praktiken om gymnasieintroduktion. Regeringen gör det alltså omöjligt för människor att skaffa sig en snabb väg och möjlighet att kunna bygga en framtid också utanför Sverige. För det första skapar man en stor röra i systemet.
För det andra ser man till att använda den tid som människor är här på ett mindre klokt sätt, trots att det finns andra alternativ. Och för det tredje vill man, när man inser de här problemen, ha en ny lagstiftning för att rätta till de systemen. Och när den lagstiftningen inte fungerar kommer man hit och vill ha ytterligare lagstiftning för att rätta till det. Herr talman! Det är inte märkligt att det blir väldigt rörigt för den som ska försöka hänga med i svängarna när det gäller hur Sverige ska få en fungerande migrationspolitik.
Jag tror att detta i slutänden kommer att leda till att vi efter nästa val förhoppningsvis får en annan majoritet i den här kammaren som kan se till att reda ut detta, så att vi kan få lite ordning och reda igen i svensk asylpolitik.