Jonas Sjöstedt (V):
Där uppe på läktaren sitter Allonias Sebhatu - hej Allonias! Han var taxichaufför på Taxi Kurir som är en av de stora aktörerna på taximarknaden i Sverige. Taxi Kurir ägs av Fågelviksgruppen som dominerar den svenska taxibranschen alltmer. I stad efter stad konkurrerar man ut andra taxibolag. Hur kan de göra det?
Jo, de gör det genom att inte sluta kollektivavtal och genom att svara chaufförer som vill behandlas väl, ha kollektivavtal och bra rättigheter på samma sätt som de svarade Allonias: De får gå. Då vågar inte chaufförerna säga ifrån. De är rädda om sina jobb. De har familjer att försörja.
De jobbar väldigt många timmar i veckan och har ofta en osäker anställningsform. Allonias tog den striden, och han förlorade sitt arbete som en tydlig hämndaktion från denna mäktiga företagsgrupp som omsätter så måna miljoner och miljarder i Sverige. Ska det se ut så på svensk arbetsmarknad?
Vill vi att människor ska vara rädda för att organisera sig fackligt, att man inte vågar begära ett kollektivavtal, att man fruktar för sitt eget arbete när man säger ifrån? Jag tycker inte att Sverige ska vara ett sådant land, och för det, Elisabeth Svantesson, är du ytterst ansvarig för att det inte ska vara ett sådant land.
Jag skulle vilja ha en arbetsmarknadsminister som ställer sig upp i vrede och säger: Den sortens arbetsgivare vill vi inte gynna. Vi vill gynna de seriösa och bra arbetsgivarna. I ett utslag av någon sorts bister ironi kallar sig Moderaterna för ett arbetarparti. Det är väl den ultimata tvisten i trianguleringens konst.
Det förpliktar att stå upp för arbetare som råkar illa ut. Det är där agnarna skiljs från vetet, om man är ett arbetarparti eller inte. Det är då det visar sig. Det är då solen går upp och trollen spricker, så att säga.
Om nu Moderaterna inte bryr sig så mycket om Allonias och de andra chaufförerna, om ni tycker att det är okej att Fågelviksgruppen konkurrerar ut seriösa företag, borde ni ändå bry er om de seriösa företagen - de som inte vinner upphandlingarna, de som faktiskt har kollektivavtal, de som försöker sköta sig.
Det är inte bara löntagarna och taxichaufförerna som betalar priset för er brist på politik, utan det är också de seriösa, bra företagen som vill sköta sig, som vill ha kollektivavtal, som vill ha en god relation till sina chaufförer. De förlorar varje dag i Sverige, och det gäller inte bara taxiföretagen, utan det gäller också städfirmorna, åkerierna, restaurangerna. Vilken sorts arbetsmarknad är vi då på väg att få?
Inför det tycker jag att vi kan förvänta oss något mer än bara ett byråkratiskt svar om vem som ansvarar för vilka delar av regelverket. När du, Elisabeth Svantesson, talar här i talarstolen skickar du ett budskap också till Fågelviksgruppen, som undrar: Kan vi fortsätta att göra så här? Kommer regeringen att säga ifrån? När du ger det här kalla, byråkratiska svaret är egentligen ditt svar: Fortsätt ni, vi kommer inte att göra någonting, vi kommer inte att bry oss.
Det är precis därför vi behöver en ny majoritet här i riksdagen och en ny regering. Jag vill ha en regering som bryr sig om sådana som Allonias, som står upp för hans rättigheter här. Jag undrar nu: Vad är ditt budskap till Allonias? Vad har du att säga honom här?