Emil Källström (C):
Det börjar bli ett antal debatter, ett antal ändringsbudgetar och ett antal åtgärder av extraordinära mått som vi under den här våren har tagit initiativ till och genomfört.
Då står vi här igen och ska debattera och sedermera fatta beslut om ännu en extra ändringsbudget. Det har blivit mycket av den varan, men vi kan konstatera att Sveriges politiska processer under den här våren har visat sig från sin bästa sida. Visst har det funnits olika åsikter, och visst finns det nu reservationer med idéer om saker man borde göra mer eller mindre av, men detta har inte stoppat denna kammare från att agera mycket snabbt och mycket kraftfullt.
När coronakrisen tog sina första stapplande steg hade vi väl alla ambitionen och förhoppningen att denna affär skulle vara klar fram emot sommaren och att hösten skulle erbjuda någon form av väg tillbaka till det vi kände som ett normaltillstånd före coronakrisen. Det finns väl allt mindre som tyder på det.
De saker som måste komma på plats har kommit på plats så snabbt, rakt och enkelt som möjligt. Det är väldigt positivt. Den extra ändringsbudget som i dag debatteras är något av ett potpurri med flera olika viktiga insatser på ett flertal olika områden. Det handlar om att vi fyller på åtgärder som har vidtagits tidigare.
Sannolikt är det så att det gamla talesättet om att man inte kan gå ned i samma flod två gånger gäller också detta. Oavsett hur pass långdraget förloppet blir kommer det att vara en annan värld och ett annat Sverige som vi vaknar upp i den dagen coronakrisen kan avskrivas som en historisk passus. Det är alltså mycket jobb kvar, sannolikt. Det finns givetvis orosmoln på himlen.
Det har redan av denna kammare tagits stora beslut när det gäller att bygga ut antalet utbildningsplatser och så vidare, och nu tas det ytterligare beslut i den riktningen så att alla de som nu ser denna ekonomiska nedgång som en chans att utbilda sig och kanske byta karriär har goda möjligheter till detta när det gäller platser, studiestöd och liknande.
Jag tror att vi är många som hoppas på ett läge där rekommendationerna inför sommaren kan bli sådana att vi kan ta del av Sommarsverige på ett bra sätt, att vi kan semestra och turista och inte minst bidra till att besöksnäringen och de regioner i Sverige som är beroende av besöksnäringen får en sommarsäsong som är så lite dålig som möjligt.
Vi har tidigare stärkt upp Almi Företagspartner, som är en viktig del i den svenska kapitalförsörjningen för inte minst små och växande företag. Nu fyller vi på ytterligare för att framför allt Almi Invest ska kunna agera med ägarkapital och fylla på där man redan är delägare och även kunna gå in i nya typer av bolag där det finns stor potential men man behöver stöd från det statliga riskkapitalförsörjningssystemet.
Jag tror att hoppet om att det här ska bli en bra sommar för besöksnäringen är ute, men förhoppningen är givetvis att vi kan få uppleva ett Sommarsverige som ser ut ungefär som det brukar göra. Den förhoppningen finns kvar. Låt oss hålla tummarna för att det blir så; annars kommer vi i denna kammare att behöva lösa ytterligare kategorier av problem med ytterligare nivåer av extraordinära politiska åtgärder.
Därför stärks Almi ytterligare. Vi fyller också på och uppdaterar beräkningarna när det gäller till exempel det sjukvårdslöfte som ju var ett av de första mått och steg som togs i denna coronahantering och där vi gjorde klart att kommuner och regioner inte behöver tacka nej till någon enda motiverad åtgärd när det gäller att hindra, fördröja eller motverka smittspridning.
I dag har vi att fatta beslut om ett antal saker, men det handlar kanske framför allt om en förstärkning av det system med korttidspermittering som ganska snabbt togs fram. Det här innebär att man som arbetstagare kan bli permitterad ned till 80 procent av sin arbetstid och jobba 20 procent, i mångt och mycket med bibehållen lön under tiden.
Staten tar de kostnaderna rakt av, och prislappen för detta har vuxit i ett antal omgångar och kommer sannolikt att växa igen. Men vi fyller på med ytterligare pengar för att tydliggöra att det löftet är fullt finansierat. Kommuner och regioner kan planera sin testning, sin sjukvård och liknande sådana åtgärder i full trygghet gällande att staten tar hand om de extraordinära prislapparna.
Det här är en förstärkning under tre månader och en fortsatt del av ett system som alltså totalt gäller under sex plus tre månader. Detta är en mycket stark och verkningsfull subvention och åtgärd för att rädda svenska jobb och någonting som kommer att vara mycket kännbart för statskassan. Det är det dock värt, tror jag att vi alla känner.
Under denna debatt och denna vår har ett flertal företrädare från, gissar jag, alla partier fört resonemang på temat: Det vi alltid har tyckt tycker vi fortfarande, och det är än viktigare på grund av coronakrisen. Vi har tyckt det i decennier. Coronakrisen visar bara att vi har haft rätt hela tiden. Jag har också några sådana punkter och skulle kunna tala om civilförsvar, livsmedelsförsörjning och annat.
Det är redan nu så pass många svenska jobb och arbetstillfällen som har räddats tack vare detta. Det innebär att svenska företag kan ha kvar sina anställda på lönelistorna. Det innebär att när vi går ut ur krisen i någon form av normalitet kommer svenska företag att vara rustade att ta de där orderna, att sätta igång produktionen så snabbt som möjligt och så vidare. Det är dyr men klok politik.
Men det är nästan mer intressant att titta på vilka nya slutsatser man har dragit eller vilka åtgärder man har medverkat till att få på plats som kanske inte ligger helt och hållet i mittfåran av partiprogrammet. Jag skulle vilja ta några sådana exempel. I vanliga fall anser Centerpartiet att vi ska ha en stram a-kassa som leder till och är en del av en arbetslinje. Nu har vi medverkat i ett flertal steg, varav vi tar ett i dag, mot att göra a-kassan bredare och mer generös.
En mindre men viktig fråga handlar om den sänkta avgiften på skattekontot. Egentligen kan man säga att såväl den förstärkta korttidspermitteringen som den nu sänkta avgiften på skattekontot har något gemensamt: Vi agerar snabbt, men vi är också beredda att göra mindre justeringar under resans gång.
Det är rätt sak att göra, precis som att det är rätt att stärka upp bostadsbidraget. Inte heller det är en fråga som Centerpartiet kanske har förfäktat allra mest. Det handlar om att på alla plan skapa den samhälleliga trygghet vi talar om. För människor med tajta inkomster är det tufft att få budgeten att gå ihop. Det är värre än någonsin att behöva sitta med den typen av oro under pågående coronakris.
Att det blev så hög ränta på skattekontot i början var för att man tog ett befintligt förslag, genomförde det så snabbt som möjligt och åstadkom denna kreditlina till de svenska företagen. Den senaste siffran jag har sett visar att drygt 30 miljarder har nyttjats i likviditetstillskott till svenska företag. Det är bra. Men det var uppenbart från start att om detta kommer att nyttjas lite mer långvarigt - så som det nu ser ut att bli - kommer räntan på årsbasis att bli orimligt hög.
Det här är också en period då extratimmarna på jobbet som kanske löser budgeten dras in. Det finns en större osäkerhet än någonsin vad gäller hur man ska klara försörjningen. Då är det rätt och riktigt att vi ser till att bidra med den trygghet vi kan genom att, som vi gör i dag, fylla på när det gäller a-kassa och ett mer generöst bostadsbidrag. Det är rätt saker att göra.
Nu justeras det, och det är så vi måste fortsätta att jobba - tror jag. Vi ska agera snabbt men ha en beredskap för att finjustera förslagen under resans gång, givet att det inte går att åstadkomma i läge 1 det perfekta förslaget. Det är bättre att agera snabbt och bra än perfekt senare.
Det är inte Centerpartiets viktigaste prioriteringar i alla lägen. Men här och nu är det rätt saker att göra. Jag ska ta ett annat exempel. De senaste fem sex åren har centerpartister stått i denna talarstol och på många andra platser och förfäktat vikten av att dra ned på de specialdestinerade statsbidragen och att satsa på generella bidrag som kommuner själva kan prioritera.
En tredje sak jag vill lyfta fram bland de beslut vi ska fatta i dag är de utökade möjligheterna för Skatteverket att utbyta information mellan olika delar av myndigheten i kombination med utökade befogenheter för skatteverk och tillväxtverk att kontrollera och analysera de företag som tar emot stöden. Det är viktiga delar i uppföljningsarbetet.
Nu går vi fram med ett nytt temporärt specialdestinerat bidrag på 3 miljarder för regionernas kollektivtrafik. Varför då? Det handlar om att stärka upp de centrala samhällsfunktionerna, och kollektivtrafiken, som regionerna ser till rullar, måste fortsätta fungera. Men den prioriteringen är givetvis svårare än någonsin för regionerna, eftersom de också måste prioritera nya extraordinära sjukvårdskostnader.
Vi ser små men tydliga tecken på att det finns fula fiskar som försöker roffa åt sig miljarderna på ett otillbörligt sätt. Det är svårt att tänka sig något mer omoraliskt, osolidariskt och opatriotiskt sätt att agera på i ett läge där vi ser en samhällelig samling för att mota en akut kris.
För att den prioriteringen och för att upprätthållandet av den samhällsfunktionen ska fungera så bra, rakt och enkelt som möjligt är det därför rätt med ett specialdestinerat bidrag direkt till den samhällsfunktionen, till kollektivtrafiken. Det är ett specialdestinerat bidrag. Det är i normalfallet dåligt. Men just nu är det rätt sak att göra. Det tredje och sista exemplet är det förhöjda presstödet.
När vi ställer våra gemensamma resurser till förfogande för att rädda såväl välfärd som jobb, företag och centrala samhällsfunktioner, att då sitta och fundera över hur jag genom att tänja eller bryta mot regelverken kan roffa åt mig en del av kakan är fullkomligt oacceptabelt och måste mötas med allra hårdast möjliga tag. Nu ger vi berörda myndigheter utökade möjligheter att agera.
I normalfallet är det inte en av våra viktigaste prioriteringar. Men vi vet att tidnings- och mediebranschen var mycket pressad redan tidigare. Vi vet också att passivitet från politikens sida skulle innebära avveckling och nedstängning av ett antal framför allt regionala tidningar under brinnande coronakris. Det är ett sämre läge än någonsin för en sådan utveckling och för att inte göra någonting.
Jag utesluter inte att vi följer upp med ytterligare straffskärpningar eller liknande, för att se till att det när vi agerar gemensamt inte finns något utrymme för kriminella element eller oärliga personer och företag att otillbörligt roffa åt sig av kakan. Så agerar man inte i ett krisläge. Det är omoraliskt, osolidariskt och i ordets rätta bemärkelse opatriotiskt.
Samhällelig ro och samhälleligt lugn kräver en vital journalistik runt om i landet. Det är alltid viktigt att ha det. Men det är viktigare än någonsin att se till att det inte är under pågående pandemi och kris som landets landsortspress ska duka under. Den behövs tvärtom mer än någonsin, och förhoppningsvis ska vi lösa problemet inte bara temporärt utan också på ett mer permanent sätt.
Därför är det bra att vi fattar beslut om utökade möjligheter till kontroller. Fru talman! Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet.
Här och nu är det rätt sak att göra att gå in med en extraordinär satsning, inte minst för våra lokaltidningar. Den viktiga samhällsfunktionen måste och förtjänar att finnas kvar i dessa mycket tuffa tider. Herr talman! Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och återgår till arbetet. Jag misstänker nämligen att det här inte är den sista extra ändringsbudgeten vi debatterar i närtid.