KBLab/rixvox huggingface dataset:
Annie Lööf (C):
Ingemar Nilsson har frågat mig hur jag avser att förändra regeringens näringspolitik så att fler människor kan komma i arbete i Sverige samt hur EU:s krisstöd ska användas för att fler unga ska komma i arbete. Sedan 2006 har regeringen arbetat systematiskt för att stärka det nationella och regionala näringsklimatet och därmed efterfrågan på arbetskraft. Trots att världen genomgått den djupaste ekonomiska krisen sedan 1930-talet har sysselsättningen upprätthållits på en hög nivå och till och med ökat i Sverige.
Det är i dag fler unga som arbetar, och sysselsättningsgraden bland unga är högre än 2006. Trots det är ungdomsarbetslösheten en utmaning för Sverige och har varit det sedan flera decennier tillbaka. För att skapa fler och bredare vägar in på arbetsmarknaden för unga införde regeringen i mitten av januari ett statligt stöd för anställningar med yrkesintroduktionsavtal.
Regeringen föreslog även i budgetpropositionen för 2014 fler åtgärder för att förbättra såväl den skolförlagda yrkesutbildningen som lärlingsutbildningen. Som Ingemar Nilsson konstaterar har vi sänkt skatter. Det har inneburit mer pengar i plånboken för vanliga löntagare, vilket bidragit till att upprätthålla konsumtion och efterfrågan i ekonomin, vilket varit avgörande för sysselsättningsutvecklingen.
Sänkningen av företagsskatter som till exempel bolagsskatt och arbetsgivaravgifter har minskat kostnaderna för företagen och ökat deras konkurrenskraft. Regeringen har också minskat de administrativa kostnaderna för företag, öppnat upp marknaderna för fler utförare och genomfört reformer för att stärka efterfrågan. Vi har fattat en rad beslut som förbättrar finansieringsmöjligheterna för företag och genomfört infrastruktursatsningar till stöd för tillväxt och konkurrenskraft.
Våra företag påverkas av regelverk, förutsättningar och insatser inom en rad områden, på global nivå såväl som på nationell och regional nivå. Därför betonar vi också samverkan inom till exempel innovationsstrategin och det pågående arbetet inom sammanhållningspolitiken. Liksom de flesta av EU:s medlemsstater får Sverige del av medlen från EU:s sysselsättningsinitiativ för unga. Sveriges tilldelning kommer att uppgå till ca 740 miljoner kronor.
Därutöver ska Sverige medfinansiera initiativet med ca 370 miljoner kronor. Regeringen har under våren beslutat om ett förslag till nationellt socialfondsprogram 2014-2020. Arbetet med att utarbeta programmet har letts av arbetsmarknadsministern och omfattar bland annat Sysselsättningsinitiativet för unga.
Regeringens förslag är att medlen ska användas för att komplettera och utöka de befintliga arbetsmarknadspolitiska insatserna för arbetslösa ungdomar som står långt ifrån arbetsmarknaden samt till att vidareutveckla och stärka den nationella arbetsmarknadspolitiken och befintliga arbetsmarknadsprojekt med samma syfte. Programförslaget ska nu förhandlas mellan Sverige och kommissionen.
Annie Lööf (C):
Det är inte projekt eller krisstöd som kommer att leda Sverige framåt utan det är fortsatt sänkta kostnader för företag, det är bredbandsinvesteringar, det är satsningar på kommersiell service och på infrastruktur och det är fortsatta lärlingsjobb och en fortsatt reformering av skolan som är det viktiga. Det är därför som vi har gjort tidiga insatser för elever under de senaste åren. Det är därför som vi har återinfört lärlingsutbildningen, och det är därför som vi har förstärkt yrkesutbildningen under de senaste åren.
Vi såg nämligen med oro på det resultat som den svenska skolan har haft i decennier. Jag hoppas givetvis, inte minst för svensk konkurrenskraft och för de svenska elevernas skull, att de insatser som vi nu har gjort med att förstärka lärarutbildningen och att reformera skolan i grunden ska leda till högre kunskapsinnehåll och bättre resultat för våra svenska elever. Det behövs för att vi ska kunna klara jobb och konkurrenskraft i framtiden.
Sedan blir det lite roligt när Ingemar Nilsson tar upp 90-dagarsgarantin och slår ett slag för den. Det låter precis som den 100-dagarsgaranti som man hade på 90-talet som också var helt ineffektiv och utdömd. Jag tycker att sådana förslag passar bättre i Antikrundan än i förslag för att skapa fler jobb till unga. Vad vi behöver är förslag om fortsatt låga kostnader för dem som står långt ifrån arbetsmarknaden.
Därför är det helt obegripligt för mig att Socialdemokraterna lägger krutet på de människor som står längst från arbetsmarknaden och på de branscher som har det tuffast. Det innebär fördubblade kostnader för restauranger och kaféer som ger arbete åt invandrare och unga, tredubblade kostnader för att anställa unga under 23 år samt tredubblade kostnader för alla unga egenföretagare att driva sina företag.
Först gör man unga arbetslösa och sedan ska de få en plats eller en cv-kurs inom 90-dagarsgarantin. Det håller inte ihop. Det är sänkta kostnader och fler små företag i landet som skapar jobb, inte bara till unga utan också till fler. Det är så vi sänker arbetslösheten.
Annie Lööf (C):
Regeringens politik handlar om och går ut på att människor ska ha jobb eller få jobb och att det ska vara en omställning som gör att man snabbt hittar ett nytt jobb om man riskerar att förlora det man har. Jobben är centrala, och därför är det viktigt att människor känner trygghet genom att ha en lön och ett jobb att gå till. Detta är vårt huvudfokus. Därför behöver vi bygga omställningen på utbildning - såväl vidareutbildning som universitets- och högskoleutbildning i hela landet.
Men vi behöver givetvis också se till att de trygghetssystem vi har, tillsammans med de försäkringar som finns genom de fackliga organisationerna, fungerar på ett optimalt sätt. Vi vill se infrastruktur i hela landet. När man tittar på den infrastrukturproposition som är lagd ser man miljardinvesteringar i gruvrelaterad infrastruktur i Norrbotten. Man ser också satsningar på strategiska platser runt om i landet.
Till våren kommer regeringen att lägga fram sin åtgärdsplanering där specifika projekt i hela landet pekas ut. Det är min ambition som centerledare att då se till att det finns infrastrukturinvesteringar på viktiga strategiska platser runt om i hela landet. Hela åkerinäringen blöder, säger Jonas Sjöstedt. Jag håller med. Det är otroligt tufft. Det är därför det blir så märkligt att lägga på ytterligare skattebördor.
Att på ett åkeri med två tre lastbilar lägga en kilometerskatt som innebär nästan 200 000 i ökade kostnader per år och lastbil är mycket märkligt. Jonas Sjöstedt använder klimatargument om kilometerskatten. Det håller inte - det är ju en skatt på avstånd och inte på drivmedel. Har man en biogaslastbil betalar man lika mycket lastbilsskatt som om man har en smutsig diesellastbil från 80-talet. Det ekar tomt i Jonas Sjöstedts verktygslåda.
Jag vill se industri i hela landet. Det bygger på infrastruktur, innovationssatsningar, forskningssatsningar och sänkta kostnader för att driva företag i hela landet. Vi kommer att fortsätta på den vägen för att skapa ett starkt näringslivsklimat.
Annie Lööf (C):
Berit Högman har frågat mig vilka initiativ jag tagit med anledning av rapporten Arbetsintegrerande sociala företag - användning och behov av statliga finansieringsstöd , som Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser tog fram på regeringens uppdrag 2011.
I rapporten framkommer att arbetsintegrerande sociala företag får del av befintliga statliga finansieringsinsatser, till exempel företagslån genom Almi eller regionalt bidrag till företagsutveckling, men att det inte är speciellt vanligt. Tillväxtanalys bedömer dock att det inte är lämpligt att göra några justeringar. Jag delar den bedömning som Tillväxtanalys gör. Däremot verkar regeringen för att stödja sociala företags finansiering på andra sätt.
Ett exempel är att regeringen deltagit i beredningen av Europaparlamentets och rådets förordning om europeiska fonder för socialt företagande, Eusef, som implementerades i Sverige i juni 2013. Eusef är en form av certifiering för fonder som syftar till att underlätta för investerare att hitta fonder vars fokus är att investera i samhällsnyttig verksamhet.
Tanken är att det ska underlätta för arbetsintegrerande sociala företagare att hitta finansiering. Regeringen har även gett Tillväxtverket i uppdrag att prioritera socialt företagande, och myndigheten arbetar med det på flera olika sätt.
Bland annat har myndigheten inlett ett samarbete med Statistiska centralbyrån om att skapa förutsättningar för en kontinuerlig uppföljning av utvecklingen för sociala företag samt inlett en dialog med berörda aktörer om hur de tillsammans kan verka för att de företag som har behov och förutsättningar att få lån i bank också ska få det.
Tillväxtverket har också beviljat projektmedel för utveckling av "nya tjänster" på området finansiering och kapitalförsörjning till socialt företagande, sociala innovationer och samhällsentreprenörskap. Rapporten från Tillväxtanalys visar att majoriteten av de arbetsintegrerande sociala företagen får ekonomiskt stöd från offentliga aktörer genom en mängd olika stödsystem. De som är anställda i företagen omfattas oftast av någon typ av stöd från Arbetsförmedlingen.
Företagen får dessutom bidrag från till exempel Socialstyrelsen och ESF-rådet. För att de sociala företagen ska få tillgång till information om vilka stöd de har möjlighet att få bedriver Tillväxtverket tillsammans med Arbetsförmedlingen, Försäkringskassan, SKL och Skoopi ett informationsarbete som riktar sig till sociala företag. Informationen presenteras på webbsajten sofisam.se.
Att ta fram ett register över arbetsintegrerande sociala företag var ett av förslagen från Tillväxtanalys rapport, och på webbsajten finns numera ett sådant register. Jag vill avsluta med att säga att jag håller med Berit Högman om att sociala företag gör stor samhällsnytta, och jag avser att fortsätta det arbete regeringen bedriver för att skapa förutsättningar för att dessa företag ska kunna växa och bli fler.
Annie Lööf (C):
Låt mig inledningsvis upprepa mitt svar på Carina Adolfsson Elgestams fråga om medel till Coompanion. Vi idkar inte ministerstyre i detta land, så jag tänker inte kommentera detta från denna talarstol. Men jag sade i mitt inledande anförande att det är Tillväxtverket som har att besluta om medel till de organisationer som jobbar för att stödja näringslivet. Om det är nyföretagande eller kooperativt företagande så är det Tillväxtverket som fattar beslut om det och inte jag som minister eller regeringen.
Den andra frågan gällde strategin. Jag välkomnar att fler länder nu diskuterar sociala företag. Som bekant har regeringen en handlingsplan för socialt företagande som lanserades 2010 och som vi arbetar efter konkret och som också har resulterat i statistiksamlingar och register på sofisam.se och liknande, och mer behöver göras. Låt mig avslutningsvis ta upp vad vi gör i EU-samarbetet.
Vi är väldigt aktiva på EU-nivå i frågor som rör sociala företag. Det är näringsministrarna i EU som diskuterar detta, och vi deltar aktivt i att implementera utvecklingen av social business initiative. Där har det bland annat bildats en konsultativ expertgrupp, där medlemsländerna och olika intressenter kommer att följa implementeringen. Social business initiative är nämligen en viktig del i det vi brukar prata om när vi pratar om att stärka småföretagandet i Europa.
Sverige är representerat i expertgruppen, och vi är aktiva i just den gruppen för att föra vår position framåt men också för att se till att andra länder arbetar med inte bara samhällsentreprenörskap utan också sociala och arbetsintegrerade företag. Tack så mycket för en viktig debatt!
Annie Lööf (C):
Jag är fascinerad över att Åsa Romson inte lyckas svara på min fråga på fyra minuter. Jag ställde frågan vilken den samlade regeringens linje är angående hur man ska göra för att få ned utsläppen i Europa genom kolkraften i Tyskland, som Vattenfall äger. Är det genom att stänga kolkraften, som Miljöpartiet vill, eller är det genom någonting annat och diffust, som Socialdemokraterna vill?
Jag tycker att den här kammaren förtjänar att få veta det, för det är viktigt kopplat till miljö- och klimatambitionerna i Sverige och EU. Jag hoppas att Åsa Romson svarar på frågan. Jag tänkte svara på Åsa Romsons fråga. Jag är mycket väl medveten om hur de internationella och europeiska förhandlingarna går till inom miljö och klimat. Som bekant satt vi vid makten under åtta år och drev då ett ambitiöst arbete.
Inför toppmötet i Köpenhamn 2009 hade EU en ambition om att man skulle kunna höja sina ambitioner efter toppmötet. Problemet är att den regering som Miljöpartiet och Åsa Romson nu ingår i har lyckats sänka de svenska målsättningarna i den europeiska kontexten. Man har också lyckats ge gratis utsläppsrätter till Polen.
Dessutom har man skrivit under på att man efter toppmötet i Paris nästa år om möjligt kan justera ned de europeiska målsättningarna ytterligare. Det står i rak motsättning till hur den tidigare alliansregeringen agerade i frågan. Jag kan garantera dem som nu lyssnar att tonen var något annorlunda för några månader sedan, då Miljöpartiet var i opposition och krävde olika saker av den då sittande regeringen.
Jag är den första att skriva under på att det är viktigt med ett brett samförstånd och ett stort miljöengagemang. Det ska vara resultat snarare än plakat. Det är därför det är så intressant att se hur nu Miljöpartiet formerar sig i regeringsställning. De kan inte ge några besked, och de lägger sig på lägre nivåer än de alliansmålsättningar som de tidigare har kritiserat.
Jag skulle vilja fråga Åsa Romson vad hon tycker om Stefan Löfvens analys av läget efter toppmötet. Sedan ni tillträdde från vänsterregeringens sida har ni nämligen ägnat tiden åt att sänka de svenska och europeiska klimatambitionerna. När statsministern åkte ned till sitt första toppmöte med sina europeiska kolleger ställde han sig bakom den uppgörelse jag precis redogjort för.
I medierna sa statsministern då att han var nöjd med resultatet och att han med glädje konstaterade att EU fått ett klimatramverk som gett unionen en position inför klimatförhandlingarna. Vice statsminister Åsa Romson sa dock mycket riktigt att det här var en besvikelse, att EU:s målsättning hade behövt vara betydligt tuffare för att EU skulle kunna ta ett större ansvar för den omställning som krävs.
Instämmer vice statsministern nu i statsministerns uttalande? Han är nöjd och glad över resultatet i förhandlingarna. Eller har vice statsministern en annan uppfattning än statsministern? Är hon fortfarande besviken över den överenskommelse som regeringen som helhet ställt sig bakom och som innebär att Polen får frikort att skita ned under tio år genom gratis utsläppsrätter?
Annie Lööf (C):
Jag vill inledningsvis tacka Åsa Romson för en bra och viktig debatt. Det är intressant att se hur Miljöpartiet vänder och vrider sig i regeringsställning. Man sänker ambitionerna - för det gör man, Jens Holm. Man gav ett sifferbingobesked, om ni minns. Det var två olika besked som man ville förankra i EU-nämnden, och ett var att stödja kommissionens förslag.
Nu lägger man sig till och med under det om förhandlingarna brakar samman nästa år i Paris. Det är intressant att se hur Miljöpartiet agerar i regeringsställning. Man ger gratis utsläppsrätter för Polen. Det är bitter ironi, skulle jag vilja säga. Man sänker klimatambitionerna. Nu förs det till och med samtal internt i Miljöpartiet om att överge sin bensinskattelinje. Man har insett att den inte håller.
På många punkter överger nu Miljöpartiet sin gröna profil när man sätter sig i regeringsställning. Det är viktigt att fokusera på resultat snarare än prat. Därför är jag stolt över att vi under Alliansens tid lyckades bli EU-bäst på andel förnybar energi i energisektorn. Vi lyckades kraftigt öka miljöbilarna i Sverige från 23 000 till nästan 700 000.
Vi gjorde steg för steg skyddad skog, satsade på havet och stärkte både den biologiska mångfalden och den förnybara energin men också transportsektorn. Mycket mer behöver göras. Men det är ingen bra första höst för Miljöpartiet i regeringen när man steg efter steg både sänker ambitionerna och inte kommer överens med Socialdemokraterna.
Återigen, Åsa Romson: Första frågan gällde kolkraften i Tyskland, eller för den delen i Polen. Vad är regeringens samlade åsikt om Vattenfall? Ska kolkraften säljas, eller ska den stängas ned? Jag tycker att vi förtjänar ett svar.
Annie Lööf (C):
Att Socialdemokraterna sviker sina vallöften har blivit mer regel än undantag. Senast i raden är socialförsäkringsminister Annika Strandhäll, som har öppnat upp för att lägga över en större del av sjuklönekostnaderna på företagen. Om det skulle göras skulle det vara ett tydligt svek mot vad Socialdemokraterna lovade i valrörelsen, nämligen att minska kostnaderna. Förmodligen är det anledningen till att näringsminister Mikael Damberg har gått ut och dementerat detta.
Vi har alltså en inom Socialdemokraterna splittrad regering i fråga om synen på kostnader för företag. Jag ska därför ge statsministern chansen att sätta ned foten och välja sida mellan sina två ministrar, för detta har skapat stor oro bland landets småföretagare. Kan statsministern i dag lugna Sveriges alla småföretagare genom att helt stänga dörren för att lägga fram nya förslag som skulle tvinga företagarna att ta ett större ansvar för sjuklönekostnaderna?
Annie Lööf (C):
Nu glömde Stefan Löfven att berätta att över 300 000 fick arbete, att det blev 200 000 nya företag och att utanförskapet minskade med hundratusentals människor. Det är en otrolig bedrift i en lågkonjunktur och i en internationell ekonomisk kris. Jag noterar att Stefan Löfven här tar upp att det inte blir någon tredje sjuklönevecka. Men det var inte det som jag frågade om. Jag noterar nu att man rör sig med mycket fin fingertoppskänsla kring detta.
Det som jag frågade om var sjuklönekostnader. Dessa sjuklönekostnader kan man höja inom ramen för det ansvar som finns i dag. Jag ställer därför frågan en gång till och förväntar mig ett tydligare svar. Statsministern sa nämligen tidigare att han gillar att tala om politik. Stänger statsministern helt dörren för att lägga fram nya förslag som skulle tvinga de små företagen att ta ett större ansvar för sjuklönekostnaderna?
Annie Lööf (C):
Jag vill börja med att tacka talmannen, som accepterat denna debatt om hur vi kan skapa bra förutsättningar för snabbväxande tillväxtbolag att stanna i Sverige. De är motorn i vår ekonomi framöver. Sveriges startup-scen och alla de techbolag som räknas dit har skapat något unikt, något som inspirerar och något som imponerar på andra länder. I dessa hubbar, innovationsmiljöer och kreativa kluster finns människor som har goda affärsidéer, idéer som är skalbara och globalt gångbara.
Men dessa är också människor som tar en risk, som vågar satsa med hopp om att lyckas. De jobbar hårt, ofta utan lön eller den trygghet man har som anställd. Det kräver respekt. I Skövde sitter företagare och utvecklar spel som nått stora framgångar internationellt, som spelet Goat Simulator från Coffee Stain Studios. I Sundsvall finns Crystal Alarm som ger sina användare en tryggare vardag.
I Karlstad finns Speakify som hjälper nyanlända att lära sig svenska. I Malmö finns Hövding, som tillverkar cykelhjälmar. I Stockholm finns globala mötesplatser som Startup Grind och SUP46, där entreprenörer från hela världen samlas och hjälper varandra att bli framgångsrika. Men att den svenska startup-scenen är en framgångssaga, att vi nu ligger i framkant, betyder inte att vår position är ohotad.
Svenska startups konkurrerar på en global marknad som förändras otroligt snabbt. Därför måste tillgången på riskvilligt kapital säkras. Företagen måste ha möjlighet att locka till sig talanger. Startup-företagen måste också kunna erbjuda medarbetare delägarskap i företaget på ett mer konkurrenskraftigt sätt än i dag. Vi får inte tappa tempo. Vi får inte hamna i kölvattnet. Därför har Centerpartiet tagit initiativ till denna aktuella debatt.
Regeringen måste ge svar på hur de vill förbättra för våra snabbväxande företag.
Annie Lööf (C):
Varje dag ljuder spellistor, varje dag genomförs betalningar och varje dag spelar ungdomar spel via appar i sin telefon. Techbolag finns i människors vardag. De underlättar, skapar jobb och bidrar till tillväxt. De stärker Sverige som varumärke och bidrar till vårt goda renommé. De sätter Sverige på kartan. Herr talman! För företagaren är detta ett livsverk, en försörjning och en livsstil.
Dessa företag behöver politiker som inte blundar för utmaningar utan genomför förändring, som inte bara snackar utan levererar verkstad och som kan agera och navigera i en snabbt föränderlig värld. Vi behöver underlätta finansieringen av nya företag, uppmuntra delägarskap och aktivt ägande. Vi måste bli bättre på digital kunskap i skolan, och vi måste skapa fler jobb och fler bostäder.
Min förhoppning är att regeringen visar handlingskraft och överger skattehöjarpolitiken och i stället skapar bättre förutsättningar för alla snabbväxande företag runt om i Sverige. Min förhoppning är att Sverige ska stärka sin position som startup-scenernas mecka. Sverige behöver dessa framgångsrika företag mer än vad de behöver oss. Därför behöver vi finslipa formen.
Vi behöver reformer för att fler företag ska växa till internationella storheter och skapa jobb här hemma. Så enkelt är det. Avslutningsvis vill jag tacka alla inblandade i debatten, särskilt näringsministern för hans deltagande. Det har varit en bra och angelägen debatt. Kom ihåg att Sverige behöver dessa företag mer än vad de behöver Sverige.
Annie Lööf (C):
Jag vill börja med att tacka herr talmannen för att han har accepterat denna debatt. Jag vill också tacka övriga partier för att de deltar och vill debattera denna viktiga fråga. Under lång tid har vi mött larmrapporter om hur situationen för den svenska polisen ser ut. Signalerna är alltmer oroväckande. Vi måste ta dem på större allvar. Regeringen måste visa tydligare ledarskap. Vi ser resursbrist, personalbrist, missnöje med lönerna och poliser som säger upp sig i förtvivlan.
En stor och viktig omorganisation har kommit att bli en allt större påfrestning för hela polisväsendet. Vi ser sexuella ofredanden på sommarens musikfestivaler, bilbränder och upplopp och stöldligor på landsbygden. Oron och otryggheten runt om i hela landet tillåts att växa. Det är en allvarlig utveckling. Vi har träffat representanter för såväl Polisförbundet som verksamma poliser för att få en bild av situationen. Det är ingen ljus bild som har mött oss.
Det stärker oss i uppfattningen att de resurstillskott och de lagskärpningar som Centerpartiet föreslår är helt nödvändiga och att krisen inom polisen kräver handlingskraft här och nu - inte sedan, utan här och nu. Runt om i Sverige finns tusentals poliser som gör enastående insatser. De gör sitt yttersta.
Men många av dem ställer samma fråga som jag kommer att ställa i den här debatten: Hur ska vi kunna förbättra situationen för svensk polis? Låt debatten börja!