Margareta B Kjellin (M):
Jag är förvånad över interpellationen, där man pratar om en obligatorisk privatisering av äldreomsorgen. I nästa andetag pratar man om att det kommunala självstyret åsidosätts. Är inte syftet med det kommunala självstyret att besluten ska fattas så nära den enskilda individen som möjligt? Kan man fatta besluten närmare den enskilda individen än när han eller hon får fatta besluten alldeles själv?
Är det inte då man når allra längst? Om man ska titta på det kommunala själstyret kan man också se att kommunen här har makten att bestämma kvaliteten. Den har makten att sätta priset. Men den saknar makten över det som är viktigt för individen, nämligen att bestämma vem som ska komma hem till den enskildas kök och hjälpa honom eller henne.
Jag kan inte förstå vad privatiseringen ligger i. Är det att människor inte bara kan få välja den personal som är anställd av kommunen utan kan välja bort den? Är det detta som är privatisering? Eller är det det faktum att kommunpolitikerna inte får bestämma vem som ska vårda var och en? Är det detta som är privatisering?
Det kan ju inte vara kvaliteten och det kan inte vara priset, för beslutanderätten om detta ligger fortfarande kvar hos kommunen. Är det viktigare att vårda kommunpolitikens makt än den vårdbehövandes egen makt? Var sätter man det viktiga? Var sätter man människan i centrum? Moderaterna och alliansregeringen sätter alltid den enskilde individen först - inte kommunpolitikernas insatser.
Jag har själv varit kommunpolitiker i 30 år. Jag är så glad att man får möjligheten att ge människor fortsatt makt över sin egen vardag. Människor får fortsätta att bestämma över sig själva liksom de har gjort i hela sitt vuxna liv. Man har bestämt när man ska sätta in pengar på banken, när man ska gå i skola, när man ska handla mat, när man ska köpa hus och var man ska jobba.
Men när man är 65 och har ett vårdbehov ska man banne mig inte få bestämma vem som ska komma hem och hjälpa en och tvätta en på ryggen eller laga ens mat, tydligen. Är det ett mänskligt samhälle? Är det då människan står i centrum? Nej, inte i alliansregeringens Sverige. I Socialdemokraternas Sverige är det alldeles tydligt på det viset. Herr talman!
Jag blir förvånad när Peter Persson här säger att man ska öppna plånboken. Nej, priset är satt av kommunen. Kommunen gör en behovsbedömning, och man får detta betalt. Då handlar det om tillvalstjänsterna. Jag funderar på vad tillvalstjänsterna består av. De består till exempel av att putsa fönster. Får hemtjänsten göra det? Nej. Vill de göra det? Nej.
De gjorde det förr, men som vårdlärare vet jag att det har försvunnit. Det vill man helst inte göra. Man vill använda sin kompetens och sköta vården av den enskilde. Man vill inte putsa fönster, städa eller göra andra sådana insatser. Detta handlar tillvalen om. Det gäller det som går utanför behovsbedömningen. Jag funderar på vem som gör detta i dag. Är det kommunen? Nej, man köper RUT-tjänster eller så är det anhöriga som får göra det.
På något sätt måste man i dag betala för tillvalstjänsterna. Vi låter samma människor som ger vård och möjligheter till en bra äldreomsorg av hög kvalitet även sköta tillvalet. Det är bara bra för människor.