Teres Lindberg (S):
Inledningsvis vill jag yrka bifall till utskottets förslag i trafikutskottets betänkande nr 4 om postfrågor. I dag behandlar vi å ena sidan en ny postlagstiftning och å andra sidan ett antal motioner från den allmänna motionstiden på postområdet. Det man kan konstatera är att postfrågorna berör. Det är en samhällelig grundläggande infrastruktur som garanterar att vi kan kommunicera med varandra.
Teknikutvecklingen har lett till att vi har en bransch i väldigt stor förändring, på både gott och ont. Sedan millennieskiftet har antalet fysiska brev minskat med ungefär en tredjedel. Digitaliseringen leder till förändringar i vårt sätt att kommunicera med varandra.
Man efterfrågar snarare ett snabbt bredband än att man ska få brev varenda dag. Anslutningar till de privata digitala brevlådorna för myndighetspost växer mycket snabbt. I dag finns det flera olika varianter.
Förra våren meddelade Skatteverket att drygt 1,1 miljoner svenskar hade anslutit sig till någon digital brevlåda inför det årets deklarationer. Det handlar i dag om myndighetspost från totalt 18 myndigheter. Och det är ett växande antal kommuner som är anslutna till de digitala brevlådorna.
En av de större brevlådorna har totalt 1 400 anslutna avsändare - man inkluderar också olika former av företag. Man uppgav vid årsskiftet att man hade knappt 2 miljoner anslutna kunder. Utifrån den siffran kan man anta att antalet användare av de digitala postlådorna fördubblades under förra året.
Det är i den kontexten vi måste se den nya lagstiftning som vi i dag behandlar. Vi behöver nämligen en lagstiftning som fungerar i den tid som vi lever i, där utvecklingen går väldigt fort. Vi behöver en infrastruktur som gör att medborgarna i hela landet kan lita på att posttjänsten fungerar och att post kommer fram i tid.
Bara det senaste året har vi i medierna kunnat följa otaliga rapporter om en verksamhet som fungerar sämre och sämre. Vi vill se en bättre uppföljning. Vi konstaterar att allt annat än en postverksamhet som är tillförlitlig för användare - såväl medborgare som företag - är oacceptabelt. Herr talman!
Frågan om fastighetsboxar har under många år varit aktuell, inte bara för trafikutskottets ledamöter utan även för boende, fastighetsägare och postoperatörer. Tidigare har utskottet hänvisat till att berörda parter är de som i första hand bäst löser införandet av fastighetsboxar. Sakta men säkert ökar också antalet hushåll med fastighetsboxar.
Under förra året var det totalt 66 000 hushåll som fick en ändrad utdelningsform, från brevinkast till fastighetsbox. I nybyggnation är i dag fastighetsboxar i princip standard. Men det är angeläget att denna utveckling påskyndas.
Även om vi i trafikutskottet inte ser lagstiftning som metod för att öka takten i omställningen är det önskvärt att medborgare får en högre servicegrad genom att de kan motta större försändelser, som brevinkast i dörr i dag inte medger. Att slippa ett hål i dörren medför också en ökad trygghet för boende i framför allt flerbostadshus.
Det kanske allra viktigaste är att fastighetsboxar skulle medföra en förbättrad arbetsmiljö för brevbärarna. Herr talman! För lite mer än en månad sedan - i mitten av december - beslutade denna kammare om ett extra kapitaltillskott till Postnord om 400 miljoner kronor.
År 2009 genomfördes nämligen en av tidernas sämsta affärer för svenska staten. Det var centerpartisten och dåvarande näringsministern Maud Olofsson som drev igenom affären med stöd av resten av alliansregeringen och dess ledamöter i kammaren. Moderater, liberaler, centerpartister och kristdemokrater! Det är ni som bär ansvar för denna exceptionellt dåliga affär för Sveriges skattebetalare.
Detta gjordes trots att affären ifrågasattes på grund av bristande analyser och bristande underlag samt av rent affärsmässiga skäl.
Under de åtta år som gått sedan dåvarande näringsministern Maud Olofsson och hennes regering lekte affär har vi fram till det senaste bokslutet kunna se att den svenska delen av Postnords verksamhet har visat en vinst på 6 miljarder, medan den danska delen har gjort förluster på 2 miljarder.
Det var dessa förluster och den för Sveriges räkning minst sagt dåliga uppgörelsen med danska staten som i kombination med deras svårigheter att anpassa verksamheten till förändrade marknadsförutsättningar ledde till det kapitaltillskott som riksdagen tvingades fatta beslut om.
Syftet med tillskottet var naturligtvis att säkerställa att posttjänsten håller en god kvalitet. Tillskottet på 400 miljoner räckte dock inte. Totalt var det 2,2 miljarder, varav 1,8 miljarder var ett tillskott från Danmark, eftersom bolaget ägs tillsammans med Danmark.
Att fördelningen såg ut på det sättet får vi svenska skattebetalare tacka den nuvarande socialdemokratiska näringsministern Mikael Damberg för, som till skillnad från sin företrädare gjorde en exceptionellt bra förhandling.
I samband med tillskottet ses också styrningsmodellen över för att det ska säkerställas att den är ändamålsenlig, vilket är mycket, mycket välkommet. Fru talman! Man kan konstatera att fusionen i sig inte varit ekonomiskt gynnsam för vårt land.
Avtalskonstruktionen vid bildandet av Postnord har inte varit bra vare sig för svenska skattebetalare, kunder eller medborgare. Det här är grunden till de problem som människor i dag upplever på postmarknaden. Postnord måste förbättra sitt förtroende och garantera kvalitet i sin verksamhet. Vi medborgare i det här landet måste kunna lita på att posten kommer i tid.
Vid årsskiftet trädde den nya postförordning i kraft som innebär både ökade kvalitetskrav och möjlighet till större effektivitet i posthanteringen. Den nya förordningen i kombination med den lagstiftning som vi nu behandlar ger förutsättningar för att posten ska fungera bättre framöver.
Att posten fungerar har en avgörande betydelse för såväl näringslivet och näringsidkare som enskilda medborgare i hela landet. För enskilda kan det få förödande konsekvenser när posten inte fungerar. En enskild individ kan hamna hos Kronofogden eller få betalningsanmärkningar. Detta är naturligtvis helt oacceptabelt.
Fru talman! Efter en del anföranden här i kammaren väcks en del funderingar. Postlagen ska övergripande tillse att medborgare har tillgång till postservice av hög kvalitet i hela landet.
Naturligtvis är vi alla oroade av ett ökande narkotikamissbruk och en ökad tillgång till vapen i vårt land, och det är klart att mycket av det handlar om smuggling. Men menar verkligen Erik Ottosson och Moderaterna att Post- och telestyrelsen också ska vara kontrollmyndighet för brottsbekämpning? På vilket sätt ska detta finansieras?
Vad jag har sett i Moderaternas budgetförslag sätts det inte av en krona till detta. Hur tänker sig Moderaterna att det här ska fungera? Ska butiksbiträden, postombud och postanställda godtyckligt eller allmänt ges rätt att öppna försändelser för att kontrollera dem? Det är inte riktigt så enkelt.
Vi socialdemokrater anser att postlagens värnande om integritet är en förutsättning för pålitlig postservice. Samtidigt måste vi naturligtvis se till att de brottsbekämpande myndigheterna, som åklagarväsendet, polis och Tullverket, ges resurser att prioritera dessa frågor.
Det är också därför som regeringens budget för innevarande år som vi behandlade här i december också höjer anslagen till såväl Tullverket som polisen. När det gäller inlägget från Anders Åkesson kan jag inte sluta förvånas över Centerpartiet. Naturligtvis har jag ingenting emot samdistribution, det som Åkesson lyfter fram som lösningen för de postala utmaningarna.
Men att vi riksdagsledamöter här i kammaren ska diktera på vilket sätt postoperatörer, tidningsombud och paketdistributörer på smartaste sätt ska genomföra detta är för mig främmande. Jag är av den bestämda uppfattningen att de som har kompetens för detta också är de som löser det på allra bästa sätt.
I slutändan handlar effektivisering om lönsamhet, och där det uppstår vinster kommer samdistribution också att ske. När vi sedan kommer till Åkessons reservation kring tillgång till postnummersystemet konstaterar utskottet och regeringen att underlaget för att motivera en lagändring är bristfälligt.
Det är förvisso inte första gången som Centerpartiet driver på förändringar vad gäller postal verksamhet utan att ha gjort analyser. Vi har ju alla Postnordfusionen i färskt minne. Men man blir förvånad. Fru talman! Bortsett från mina sista tvivel kan jag ändå understryka att vi på det stora hela har en ganska stor samsyn inom trafikutskottet när det gäller vilka utmaningar vi står inför.
Det tycker jag är mycket positivt, för det som är allra viktigast är att vi har en postverksamhet som går att lita på - att människor och företag i vårt land får posten när den ska komma.