KBLab/rixvox huggingface dataset:
Betty Malmberg (M):
Tack till Robert Stenkvist för svaret, och tack för goda ambitioner. Nu vet jag inte riktigt vad en sådan utvärdering skulle ge vid handen. Om Robert Stenkvist ringer runt till 50 lärosäten för att höra hur styrelsearbetet fungerar är det kanske inte samma evidensbaserade sammanställning som vi då får ta del av.
Robert Stenkvist säger här att han inte kunde stötta vår reservation därför att det handlar om att utvärdera utredningens förslag. Detta är de förslag som kommer från Ledningsutredningen. Jag vet inte riktigt på vilken fot man ställer sig. Det vi vill föra fram är att det ändå handlar om 67 miljarder kronor som årligen går till universitet och högskolor.
Det kräver styrelser som fungerar och rektorer som har mandat. Mycket av de frågorna kommer fram just i Ledningsutredningen. När jag har talat med vår kanslichef i utbildningsutskottet har jag fått veta att det just nu inte finns någonting annat som väntar när det kommer till Ledningsutredningen. Ledningsutredningen handlar i mångt och mycket om rekommendationer också till lärosätena själva. Det är en form av kollegialt lärande som vi uppmuntrar i andra sammanhang.
Därför hade det varit av största vikt att följa upp de utredningsförslag som finns. Om det är vad Sverigedemokraterna står för här verkar det som att man helt enkelt inte vet vilken fot man ska ställa sig på.
Betty Malmberg (M):
Gunilla Svantorp tar upp mycket som det råder samsyn om - hur viktigt det är att vi får fler lärare på plats, att det finns flera vägar in och så vidare. Däremot svarar hon inte på någon av de frågeställningar som vi i Alliansen tar upp. Hon kommenterar inte varför vi i oppositionen lägger fram andra förslag. Hon berör det inte med ett ord.
Hon svarar heller inte på den finansieringsproblematik som jag tog upp i mitt anförande. Jag tycker att det är dåligt, och jag vill upprepa de frågeställningar som finns.
Hur ser Gunilla Svantorp på en förkortad utbildning, varför kan regeringen inte se värdet av detta och varför kan regeringen inte premiera den kompetens som finns hos dem i Sverige som har suttit i skolbänken i mer än 20 år och har drivit självständiga arbeten med olika sorters metodik för att göra sina doktorsavhandlingar?
Varför kan de inte på något sätt premieras för detta? I stället klassas de ihop med dem som har fyra års kortare utbildningsvägar. Det är märkligt. Det är också en viktig fråga hur vi får in lektorerna i klassrummet. Med Moderaternas och Alliansens förslag är det skolan som utgör basen. Skolan anställer lektorer som vid sidan av sitt arbete kan fortsätta en utbildning på distans.
Det är ju faktiskt i klassrummet eller på skolan som lektorerna kan komma att göra skillnad. Hur menar Gunilla Svantorp att detta kommer att ske med regeringens förslag?
Betty Malmberg (M):
Tack, Gunilla Svantorp, för svaret! Jag är inte riktigt nöjd med de besked jag får. Det förvånar mig också att Gunilla Svantorp inte ens kommer ihåg vilka frågor jag ställde, för det är faktiskt de frågor som finns i vår reservation, förutom att jag också lade till detta om finansieringen.
När det kommer till Gunilla Svantorps konstaterande att de redan har en förkortad studietid får jag konstatera att hon tydligen inte hörde vad jag läste upp i mitt anförande. Det finns redan utbildningar med förkortad studietid där de som har en kandidatexamen från högskolan kan plugga. De finns redan. De finns i Göteborg, i Umeå och på flera andra ställen.
Utbildningstiden är förkortad, för man ser att man kan ha en mer avancerad nivå. Här likställer vi dem som har bedrivit vetenskapligt arbete, självständigt arbete och haft högskolepedagogik och på olika sätt fått helt andra kompetenser under fyra års ytterligare studier med dem som har en mycket lägre nivå.
Gunilla Svantorp svarar heller inte på den centrala frågan hur vi får in lärarna i klassrummet. Det är ju faktiskt detta som det hela handlar om. Hur får vi med regeringens förslag in lektorerna, som ju är de som har högst vetenskaplig kvalitet i sin utbildning och kompetens, i klassrummen i skolorna?
Vår idé är att basen är skolorna, som självständigt skriver på att de får en anställning och att studenterna pluggar med högre studiebidrag, vilket vi tror är nödvändigt. Hur kommer detta att ske med regeringens förslag, Gunilla Svantorp?
Betty Malmberg (M):
Alliansens förslag, som har blivit utskottets förslag, skickar tre besked till regeringen. Thomas Strand läste upp dem i slutet av sitt anförande, och jag behöver därför inte upprepa dem. Det finns något här som är viktigt och väsentligt. Thomas Strand säger att ni är beredda att stödja förslaget tills vidare. Så är fallet.
Vi känner ett ansvar för dessa viktiga frågor. Vi känner ett ansvar mot sektorn, mot lärosätena, att de har långsiktiga villkor att jobba efter. Det vi villkorar med är att det sker uppföljningar, att regeringen lyssnar in vad utskottet säger.
Vi vet alla att ett tillkännagivande är ett besked till regeringen, men regeringen står fri i fråga om efterlevnaden av tillkännagivandet. Det finns inga garantier. Jag har en fråga till Thomas Strand.
I vad mån kommer Thomas Strand att jobba för och se till att regeringen kommer att lägga till detta förslag som ett villkor och se till att utvärderingarna kommer att ske? Jag har ytterligare en kommentar. Thomas Strand nämner frågan om god kvalitet i utbildningarna. 14 procent av utbildningarna har mycket hög kvalitet.
Men precis som Thomas Strand sa håller en fjärdedel av utbildningarna inte en hög kvalitet. Det är anmärkningsvärt att Thomas Strand då kan säga att detta är detsamma som att utbildningarna håller god kvalitet. 25 procent av utbildningarna håller inte måttet.
Betty Malmberg (M):
Tack för de orden, Thomas Strand! Jag önskar innerligt för allas vår skull att detta blir verklighet. Det vore så väsentligt och viktigt inför framtiden. När vi nu debatterar dessa viktiga saker vill jag ställa en fråga till Thomas Strand som gäller de 300 miljoner kronor som har tagits bort från kvalitetsmedlen. Thomas Strand nämner hur viktigt det är att allt inte är pengar.
Det håller jag verkligen med om. Det exempel jag gav från högskolan i Borås tydliggör att det faktiskt handlar om ett systematiskt arbete, kanske inte ens de 60 procentens ökning som alliansregeringen gjorde på anslagen. Men det blir ett konstigt missmasch när regeringen plockar bort 300 miljoner från kvalitetsbaserade resurstilldelningssystem.
Jag skulle gärna vilja ha Thomas Strands syn på att regeringen har gjort detta - vi behöver inte gå in på vilket sätt det skedde - och vad det kan få för effekter ut mot sektorn.
I regeringens skrivelse står det att målet är att alla studenter, kvinnor och män, ska veta att de går en utbildning som håller hög kvalitet. Det innebär också vikten av att vi får möjlighet att jämföra utbildningar. Har Thomas Strand en annan uppfattning?
Betty Malmberg (M):
Jag begärde replik därför att jag blir lite upprörd av Jabar Amins beskrivning av det tidigare utvärderingssystemet. Vi talar nu om universitet och högskolor och vikten av utvärderingar, evidens och forskning. Jabar Amin är väl medveten om och väl förtrogen med detta.
Samtidigt har vi i utbildningsutskottet själva ansvarat för en stor utvärdering där forskare från Danmark har varit inne för att se hur detta system, som infördes 2011, har fungerat. De slutsatser som kommer därifrån stämmer inte alls med den bild som Jabar Amin ger.
Jag nämnde detta i mitt anförande. Likaså har Universitetskanslersämbetet utvärderat systemet och funnit att det faktiskt var kvalitetsdrivande. Jabar Amin småler nu. Jag vet inte vad han tänker på. Jag menar dock att det är viktigt att vi här i kammaren kan hålla oss till verkligheten sådan den faktiskt ser ut.
Visst har det funnits synpunkter på systemet, men Jabar Amin raljerar när han säger att det var hopsnickrat på Utbildningsdepartementet, mot expertisens vilja. Han får faktiskt stå upp för att det fanns substans i systemet och att det har lett till ökad kvalitet. Det har också gjort att en fjärdedel av de utbildningar som utvärderats faktiskt visat sig inte hålla måttet.
Tack och lov, säger de studenter som nu kommer att plugga på de linjerna, för helt plötsligt får de nu en chans till en relevant utbildning.
Betty Malmberg (M):
Det är intressant att ta del av Jabar Amins replik. Det stämmer att ENQA uteslöt Sverige som medlem. Vi sitter på observationsplats, men vi är inte medlemmar. Men det var faktiskt så att vi inte visste det här. Det fanns två bevekelsegrunder i fråga om att detta skedde.
Det tidigare Högskoleverket låg för nära regeringen - det var ett skäl. Ett annat skäl var att de inte tyckte att det system som vi hade byggt upp för att titta mer på resultatfokus var förenligt med deras principer. Precis det har jag också redogjort för i mitt anförande - det vet Jabar Amin om han lyssnade.
Vi såg att det för studenternas skull och för alumners skull var viktigt att de får ett erkännande för den utbildning de har gått. Därför var det viktigt att man såg över systemet och utvärderingen. Men det är också viktigt att vi nu drar lärdom av det. Oppositionen förkastade det tidigare systemet.
Men när utvärderingar från Universitetskanslersämbetet och från riksdagens utbildningsutskott visar på att det systemet faktiskt fungerade är det väl viktigt att vi också gör den typen av utvärderingar i det nästkommande systemet, som vi ska besluta om. När det gäller att göra det var regeringen inte med på noterna, utan det är tack vare Alliansen som det nu kommer att ske. Jag hoppas fortfarande innerligt att det kommer att ske.
Jag ska också säga något kort om kontroll och självständiga arbeten. Läs i regeringens skrivelse! Det är faktiskt ett ganska stort fokus på det. Regeringen säger att just självständiga arbeten kommer att spela en stor roll. När det gäller den kritiken har man bundit ris för egen rygg.
Betty Malmberg (M):
Jag har en fråga till ministern för högre utbildning och forskning Helene Hellmark Knutsson. Det gäller en sak som statsministern nämnde i sin regeringsförklaring för två dagar sedan. Han läste då upp att kvaliteten i lärarutbildningen ska förbättras. Det här gör mig nyfiken. På vilket sätt? Till sammanhanget hör att det finns en ny lärarutbildning på plats. Alliansregeringen sjösatte utbildningen 2011.
Det finns ännu inte en kull ungdomar som har gått ut från utbildningen. Vi vet också att Universitetskanslersämbetet har för avsikt att kvalitetsutvärdera just lärarutbildningen som första insats i sitt nya system. Och vi vet att alliansregeringen höjde anslagen till lärarutbildningen med över 60 procent. Det är ett steg som jag vet att regeringen har för avsikt att fullfölja - kanske inte så mycket, men i alla fall.
Vad har ministern för åtgärder och reformer på gång som handlar om att höja kvaliteten?
Betty Malmberg (M):
Tack för svaret, statsrådet! Ett av syftena med de pengar som alliansregeringen tillförde var just att vi skulle kunna komma åt den här problematiken och få till fler lärarledda timmar. Det visade sig vara lite svårare än väntat. Vissa lärosäten säger också att med en ny pedagogik är det kanske inte det som explicit är det viktiga, och det är ju viktigt att lyssna in vad lärosätena säger. Forskningsanknytningen är också viktig och väsentlig i de här sammanhangen.
Därför är det lite märkligt, tycker jag, att regeringen har flyttat bort studieplatser från ett av de lärosäten som tillhör topp 100 i världen, Stockholms universitet - och från ett av de ämnen som tillhör topp 100 i världen, utbildningsvetenskap - för att flytta runt dem till andra lärosäten. Detta är inte att stimulera kvaliteten.
Studenterna efterfrågar också mer av pedagogisk meritering, alltså att det ska vara lönsamt för lärare att meritera sig pedagogiskt. Skulle något av detta kunna vara aktuellt?
Betty Malmberg (M):
Som vi hörde är det snart dags för COP 21, det stora klimattoppmötet. Men redan nu pågår Unescos generalkonferens i Paris, där för övrigt utbildningsministern har varit och hållit flera uppskattade inlägg.
Unesco jobbar mycket med utbildning för hållbar utveckling, vilket är ett sätt att försöka medvetandegöra fler om utbildningens betydelse och den viktiga nyckel den kan vara till att fler får upp ögonen för den framtid som kan vänta kommande generationer. Sverige har tagit ett långt steg, och vi har en ledartröja.
Vi har skrivit in i alla våra styrdokument, från förskolans läroplaner till högskolelagen, att vi ska jobba med detta. Men sedan är vi väldigt dåliga på att följa upp. Min fråga går till utbildningsministern. Kan detta vara ett viktigt grepp för att utvärdera effekterna av utbildning?
Betty Malmberg (M):
Jag tackar för svaret. Det är väl ändå så, statsrådet, att just detta tema, som jag påpekade, redan finns inskrivet i alla våra styrdokument? Sverige har i dag ledartröjan och refereras till som det goda exemplet på hur vi ska arbeta för att bli duktigare på hållbar utveckling.
I det läget tycker jag att vi har ett särskilt ansvar för att försöka gå vidare för att se: Gör vi rätt saker? Vi vet vilket mål vi vill uppnå. Vi vet att alla 194 medlemsländer vill nå samma mål, en hållbar utveckling. Men då måste vi också veta om vi gör rätt saker eller om vi måste skruva i systemen för att snabbare eller bättre kunna nå målet.
Därför hoppas jag att statsrådet kan ta till sig vikten av att vi nu får följa upp och utvärdera de styrdokument som finns.
Betty Malmberg (M):
Jag har en fråga till ministern för högre utbildning och forskning, Helene Hellmark Knutsson. Det är en fråga som redan har varit uppe i frågestunden. En av de hetaste frågorna i medierna just nu rör KI, Karolinska Institutet, och framför allt dess gästforskare Macchiarini. Det är otaliga tv-inslag och spaltmeter som har publicerats om hans göranden och låtanden.
Häromdagen meddelade KI:s styrelse, det så kallade konsistoriet, att de ska tillsätta en utredning, men inte om oredlighet utan om de processuella frågor som är kopplade till historien. Med tanke på KI:s omedelbara koppling till Nobelpriset i fysiologi och medicin är det viktigt att se på hur den uppkomna situationen ser ut. Ministern har själv uttalat att hon ser att det kan finnas risk för att detta spiller över på Nobelpriset.
Därför vill jag fråga statsrådet om ministern har tänkt agera och i så fall hur och när.
Betty Malmberg (M):
Tack för svaret, ministern! Jag är den förste att hålla med ministern att vi som politiker ska hålla fingrarna i styr och inte vara inne i akademins syltburk, vilket togs upp i förra svaret. Men med tanke på Nobelprisets viktiga renommé för Sverige - och även den artikel som finns i Svenska Dagbladet i dag, där man tar upp risken för jäv i KI-granskningen - undrar jag på vilket sätt vi kan agera proaktivt ytterligare och om ministern har några idéer.
Kan man tänka sig en internationell kommission?
Betty Malmberg (M):
Jag tackar ministern för svaret. Det som jag ser som en anständighetsfråga att ta till sig för departementet är att vi i dag skriver den 28 april men att varken elever eller anordnare vet vad som gälla skall för denna utbildning. Jag tycker nog det vore klädsamt av departementet att man går fram och tydliggör för eleverna vad som gäller.
Jag hoppas att ministern tar detta med sig och också framför det till gymnasieministern.
Betty Malmberg (M):
Jag vill inleda med att gratulera Malmö högskola till att i dag ha fått besked om att man också får benämna sig universitet. Detta är unikt.
Inga sådana utnämningar har skett sedan 2010, och innan dess fanns det faktiskt en väntetid på sex år då regeringar av olika valör inte beviljade högskolor att kalla sig universitet. Jag vet att det är flera högskolor som knackar på dörren för att få denna möjlighet.
För att andra lärosäten ska veta om vad som faktiskt gäller vill jag fråga ministern: Vilka utbildnings- och forskningspolitiska skäl finns det?
Betty Malmberg (M):
Tack, utbildningsministern, för svaret! Det man ändå kan undra över är att det också kommer att innebära att nya resurser måste landa på Malmö högskola, eller det framtida Malmö universitet. Därför är det ändå väsentligt att även andra lärosäten får veta, kanske mer detaljerat än vad utbildningsministern nu sagt, på vilka grunder man har möjlighet att få en ny chans.
Betty Malmberg (M):
Jag tackar för frågorna. Vi står inför ett väldigt svårt läge. Statsrådet har själv upprepat hur svårt vi har att rekrytera folk till de viktiga lärarutbildningarna, till exempel. Då gäller det att också våga prova olika metoder.
Vad som var dåligt för sju år sedan kanske inte är det i dag, och jag ser att statsrådet själv har begagnat sig av detta till exempel vad gäller att förmå disputerade att komma tillbaka och läsa in pedagogisk behörighet. Riktigt vilka resultat som kommer att bli lyckosamma vet vi inte, men vi famlar och måste försöka.
Jag tror att vi är överens om att vi måste få tillbaka fler lärare i klassrummen - och även fler som har forskarutbildning som grund. Hellmark Knutsson raljerar lite när det gäller pengarna. Jag måste bara säga att Hellmark Knutsson faktiskt sa i sitt anförande, om jag uppfattade det rätt, att man under mandatperioden ökar med nästan 1 miljard för att öka antalet lärarledda timmar.
Jag skulle vilja fråga Helene Hellmark Knutsson om jag uppfattade det rätt, för det är väsentligt. Den satsning man gör handlar om 875 miljoner kronor. Det är ganska långt ifrån 1 miljard. Det gäller att hålla ordning på nollorna här, för det handlar faktiskt om en differens på 125 miljoner kronor.
Det är också så att den satsning ni gör, statsrådet, handlar om hela humsamområdet - åtminstone som det står i propositionen. Det är viktigt att klargöra. Moderaterna satsar 300 miljoner kronor extra på lärarledd tid för lärarutbildningarna. Detta skulle jag vilja att ministern utvecklade lite.
Betty Malmberg (M):
Självklart står vi bakom forskningsanknytningen. Det var ju alliansregeringen som införde den "forskningspeng" varje student bär med sig. Ni höjer den, Helene Hellmark Knutsson, men det var faktiskt alliansregeringen som införde den. Därmed tycker jag att vi har bekräftat det statsrådet frågar efter. Detta har kommit att handla lite om hur vi hushållar med resurser, och då måste jag passa på att ställa en fråga.
Jag vet att jag har ställt frågan skriftligt, men nu ställer jag den även muntligt. Det gäller de strategiska forskningsområdena, ministern. Det var alltså tioåriga satsningar som alliansregeringen införde därför att vi såg att det var viktiga styrkeområden för Sverige, för svensk forskning och för framtida affärsmöjligheter.
Dessa utvärderades redan 2015, och då uppmanades regeringen att omfördela resurser. När jag har ställt frågor om detta har regeringen sagt att detta kommer att komma i forskningspropositionen - dröj och sitt still i båten! Nu när jag tittar på budgeten visar det sig dock att VR, alltså Vetenskapsrådet, har sina anslag kvar för dessa områden ända fram till 2020.
Därför undrar jag, ministern, varför ni inte på något vis har satsat på att omfördela dessa resurser tidigare. Om det är satsningar som ni inte tycker var tillräckligt bra, är det då rätt att fortsätta satsa på dem i ytterligare fem år? Jag vill också få med en fråga som rör autonomin vid Högskolan Dalarna.
Det är en historia där regeringen går in och styr över vad lärosätets ledning har velat ha. Det tycker jag är ett kraftigt brott mot autonomin, men jag har en fråga. Nu kräver ni att det vid Campus Borlänge ska finnas en forskningsanknytning till utbildningen per se. Hur ser ni på detta? Hur ska det gå?
Betty Malmberg (M):
Tack för svaren, Robert Stenkvist! Visst måste vi prova olika vägar. Men jag tror kanske inte att det här är den bästa vägen framåt. Den blir väldigt snäv och specialiserad.
Om man inte hade tilltron till att de disputerade skulle kunna göra det på kortare tid kan man kanske inte ha de förväntningarna på dem som har så pass mycket kortare utbildningstid och som inte heller har högskolepedagogiken. När det gäller lärarutbildningarna håller vi moderater med om en del av de synpunkter som Robert Stenkvist lyfter fram.
Det saknas och skulle behövas mer ledarskap, andraspråksinlärning, specialpedagogik och så vidare i utbildningarna. Det är saker som vi också har fört fram. Men vi gör det i ett annat sammanhang, och vi tror inte att en ny utredning skulle lösa problematiken.
Det finns en poäng i att till att börja med invänta Universitetskanslersämbetets synpunkter och i att titta på hur de nya lärarna fungerar ute på sina nya arbetsplatser. Sverigedemokraterna gör en ganska kraftig reduktion på utbildningsområdet. Det handlar om 1,3 miljarder kronor.
Jag skulle gärna vilja få en kommentar till det. Jag måste också fråga Robert Stenkvist om den fantastiska satsning man gör på Luleå tekniska universitet i storleksordningen 60 miljoner på utbildningen, och jag tror att det var lika mycket på forskningen. Jag har förstått att det handlar om metallurgi. Men vad är det Sverigedemokraterna känner till som vi andra inte känner till?
Betty Malmberg (M):
Tack för ditt anförande, Thomas Strand. Du hade inte behövt locka upp mig i debatten med sådana påhopp som att säga att Betty Malmberg slänger fram verbala luftballonger. Jag hade gått upp i debatten ändå.
Faktum är dessutom att Thomas Strand ändå påpekar att han har läst budgetpropositionen väldigt noga. Det är väldigt bra. Vi säger så. Men du har tydligen försummat att läsa vad andra partier har lagt fram för förslag i sina budgetar.
Faktum är att som situationen ser ut i dag, här och nu, föreslår Moderaterna 550 miljoner kronor 2017, ska jag be att få tala om. Ni har gömt undan satsningen på 250 miljoner kronor. Den ligger i regleringsbreven. Det hade inte vi uppfattat från början. De har vi sedan omfördelat för att kunna lägga till forskningen.
Därför kommer vi att landa högre än vad ni gör i forskningen. Oavsett vilket, Thomas Strand: Även om jag räknar bort de pengarna ligger vi ändå 50 miljoner kronor över vad Socialdemokraterna och regeringen satsar. Rätt ska vara rätt. Thomas Strand talar om att vi ska bygga ett modernt forskningssamhälle. Det är självklart.
Jag skulle därför vilja fråga: Hur tänker Thomas Strand när det gäller digitalisering? Jag tog i mitt anförande upp att Digitaliseringskommissionen redan 2015 sa till regeringen att man borde titta på och följa utvecklingen för hur högre utbildning digitaliseras. Hur kommer det in i utbildningen? Regeringen sitter med armarna i kors. Moderaterna driver frågan.
Vad gör regeringen, Thomas Strand?
Betty Malmberg (M):
Jag tycker nog ändå att det finns en viss skillnad, Thomas Strand, om vi säger att vi vill satsa 50 miljoner kronor extra på kvaliteten. 50 miljoner kronor är mycket pengar. Statsrådet nämnde här tidigare att man gör satsningar på Tech for Sweden. Det handlar om 7 miljoner kronor. Också där föreslår Moderaterna 50 miljoner kronor. Det gör skillnad.
Det går inte att komma ifrån det. När vi talar om den moderna utvecklingen är det intressant att höra hur Thomas Strand försvarar regeringens hittillsvarande arbete. Man har börjat lite i ungdomsskolan. Sedan hoppar man till forskningspropositionen. Precis som jag sa i mitt anförande har man glömt högre utbildning som ligger mittemellan. Man talar om att vi ska digitalisera forskningen.
Men trots att propositionen som vi ska debattera senare handlar om den högre utbildningen, forskning och innovation nämner man inte vikten och behovet av att digitalisera högre utbildning. Jag talar då inte om MOOC. Jag talar inte om distansutbildning. Jag talar om lärarstudenter som till exempel ska möta förväntningarna ute i klassrummet.
Där har vi barn, elever, som sitter med Ipadar och har lärt sig programmera på förskolan. Dessa elever måste lärarna ha redskap att möta. Det är vad jag efterlyser från regeringen.