KBLab/rixvox huggingface dataset:
Isabella Lövin (MP):
Tack ännu en gång, Sofia Westergren! Jag vill först och främst understryka det som Övergödningsutredningen föreslår. Jag vill återigen upprepa att utredningen inte handlar främst om hästnäringen utan om övergödningen i stort. Utredningens konkreta förslag är inte de förslag som finns i bilagan.
Förslaget är att regeringen ska ge Jordbruksverket i uppdrag att i samarbete med SLU ta fram underlag till nya bestämmelser om miljöhänsyn för hästägare. Bilagan är också tyvärr delvis felciterad i Sofia Westergrens interpellationsfråga.
Det står inte, till exempel, att en hage endast får användas i tio år och bara till två eller tre hästar per hektar. Det som står i betänkandets bilaga är att en mark inte bör användas som hästhage, inte att den inte ska användas.
Man understryker också att hästtätheten som en hage tål i hög grad beror på platsspecifika förutsättningar. Sofia Westergren nämnde själv att det kanske finns olika förutsättningar på östkusten, västkusten, Norrlands inland och så vidare. Det finns områden som har särskild övergödningsproblematik.
Det tycker jag nog också understryks genom formuleringen "platsspecifika förutsättningar" såsom markförhållanden, dränering och utnyttjandegrad. Hur länge en hästhage är lämplig beror också på markförhållanden, och belastning är ytterligare något som understryks.
Även miljöinspektörer bör göra platsspecifika bedömningar och så vidare. Allt detta är en bilaga. Det är inte bilagan som är förslag till beslut. Förslaget till beslut från utredaren är att ge Jordbruksverket i samarbete med SLU i uppdrag att ta fram underlag. Det är någonting som regeringen just nu tittar på.
Vi har fått in en mängd remissvar från våra myndigheter men också från Svenska Ridsportförbundet, LRF med flera. Det är någonting som vi tittar väldigt noga på just nu. Jag noterar också att det finns flera bra initiativ kring rådgivning.
Greppa Näringen har rådgivning särskilt om hästar. Den riktar sig till dem som har fler än 15 hästar. Det finns en konkurrens inom Greppa Näringen om man behöver gå ut med rådgivning brett till lantbruket om övergödning. Det handlar inte bara om hästar. Det gör att man sannolikt når ut till ett mycket begränsat antal hästägare.
Jag menar nog, och flera av remissvaren säger det, att det finns en kunskapsbrist hos hästägare. Den kan inte bara lösas genom lagstiftning eller initiativ, utan man behöver nog gå fram lite mer systematiskt med att upplysa om läckage från exempelvis hästhagar. Man behöver ha en vegetation som kan suga upp de övergödande ämnena.
Har man väldigt leriga hagar sköljs de övergödande ämnena ut i närmsta dike och hamnar så småningom i vattendrag eller i en sjö. Det är en basal kunskap som man behöver få förståelse för samt hur många hästar man kan ha och hur stor den sammanlagda kan bli. Där behöver vi titta närmare på remissvaren.
Isabella Lövin (MP):
Tack, Sofia Westergren, för de avslutande orden! Jag välkomnar att ledamoten understryker att vi vill samma sak när det gäller att skydda vår natur och att det också finns risker för att läckage från hästnäringen kan bidra till övergödningen. Där behöver vi ha en gemensam syn, och alla behöver dra sitt strå till stacken.
Det instämmer regeringen givetvis i. Vi behöver genomföra dessa åtgärder på det bästa och mest effektiva sättet, och det är också viktigt med ökad kunskap om frågorna så att de åtgärder man gör är väl avvägda mot vad som är rimligt. Då kan det finnas olika områden som har olika typer av övergödningsproblematik.
Regeringen tittar som sagt nu på remissvaren. Det har kommit in många. En sak som lyfts från många håll är behovet av mer kunskap, att det finns kunskapsbrist hos hästägare och att det också kan behövas mer rådgivning, vilket jag ser som väldigt viktigt.
Vi måste också kunna nyttja den här resursen bättre. Fosforbelastningen i Östersjön är ju inte bra, men vi har också fosfor som i dag bryts i gruvor i exempelvis Västsahara. Detta är ett väldigt ohållbart sätt att utvinna fosfor när vi nu har det naturligt i kretsloppet. Där kan man förstås bättre nyttja den här resursen.
Det är den inriktningen regeringen har.
Isabella Lövin (MP):
Johan Hultberg har frågat mig om jag avser att återkomma till riksdagen med ett färdigt lagförslag om en ny lag om flyttning av båtar i vissa fall. Och om ja, när. Vidare har han frågat om det är rimligt att förslaget om ny lag om flyttning av båtar i vissa fall har beretts i över tio år utan att ett färdigt förslag har lagt på riksdagens bord. Låt mig vara tydlig: Det är ägaren som ska ta hand om ett vrak eller se till att en uttjänt båt inte överges.
Jag är dock väl medveten om det problem som framför allt skrotbåtar utgör, och därför har vi arbetat med ett lagförslag som ska göra det lättare att kunna flytta på skrotbåtar. Att överge båtar i naturen eller på annan plats är, som sagt, ansvarslöst. De situationer som kan föranleda ett behov av att flytta båtar, inklusive skrotbåtar, är olika, men den främsta anledningen torde vara att de skräpar ned och kan utgöra en fara för miljön.
Det handlar främst om mindre fartyg, från rena fritidsbåtar upp till skutor och pråmar. I det uppdrag som regeringen gav till Naturvårdsverket lämnar verket förslag på hur problemen med nedskräpande och uttjänta båtar skulle kunna begränsas. Ett av förslagen handlar om möjligheten för en kommun att ta hand om nedskräpande och uttjänta båtar.
För att lättare kunna spåra en ägare föreslog Naturvårdsverket även att ett register för fritidsbåtar införs. Bland förslagen i Naturvårdsverkets rapport har vi prioriterat flytt av nedskräpande och uttjänta fritidsbåtar. Som Johan Hultberg riktigt påpekar finns en remitterad promemoria från Miljödepartementet om båtar och skrotbåtar med förslag på hur frågan om bland annat skrotbåtar kan hanteras.
När det gäller frågan om skrotbåtar och omhändertagande av dessa har det tagit längre tid än vi önskar att komma fram med ett förslag till lagstiftning. Som jag nämnde i riksdagsfrågan tidigare i år kan jag inte ge någon närmare tidpunkt för när ett färdigt förslag kan lämnas till riksdagen. Detta är i dag ett område med bristande reglering, varför kommande reglering måste vara noggrant utredd.
Isabella Lövin (MP):
Tack, Johan Hultberg, för frågorna och för intresset! Jag delar verkligen bilden att detta är ett problem som vi behöver göra någonting åt. Det finns i dag uppenbara luckor i regleringen. Vi har uppemot 1 miljon fritidsbåtar i landet. Det finns inte riktiga uppgifter om det. Eftersom vi inte har ett båtregister vet vi inte riktigt hur många som finns.
Men det är en uppskattning. När det gäller denna fråga delar vi en problembild. Jag hoppas verkligen att vi förutsättningslöst kan hitta lösningar på det problemet och gå fram med dem. Regeringens prioritering är att vi ska ta tag i havsmiljön i stort.
Därför har Miljömålsberedningen fått ett uppdrag att titta på hur vi ska uppnå miljökvalitetsmålen för hav, sjöar och vattendrag. Jag ser mycket fram emot de förslag som kommer att komma från Miljömålsberedningen i den processen. Vad har då regeringen gjort?
Jag kan konstatera att den tidslinje som Johan Hultberg redogör för i stora delar är sann och att Miljödepartementet tog fram en promemoria om flyttning av båtar och skrotbåtar 2012. Det var alltså under alliansregeringen. Man inledde ett lagrådsremissarbete 2012, men det avslutades aldrig.
Vad har då skett sedan den här regeringen tillträdde? Ja, bland annat - jag kan medge att det inte framgick i det skriftliga svar som jag gav till ledamoten tidigare - har vi haft ett svenskt tillträde till Nairobikonventionen om avlägsnande av vrak, den så kallade vrakkonventionen.
Riksdagens godkände regeringens proposition om svenskt tillträde till konventionen sommaren 2017, och behövlig lagstiftning trädde i kraft i februari 2018. Anledningen till att vi och departementet pausade arbetet med en lag om att flytta båtar och skrotbåtar var att vi inte ville orsaka en konflikt mellan de båda lagstiftningsarbetena.
Vårt förslag om flytt av båtar och skrotbåtar får inte vara i strid med internationella förpliktelser enligt vrakkonventionen. Nu när tillträdet är klart har vi återigen börjat bereda förslaget, och vi tar hänsyn till vrakkonventionens regelverk. För att vrakkonventionen ska vara tillämplig måste konsekvensen vara att den övergivna båten eller det övergivna vraket kan förväntas leda till betydande skada på den marina miljön. Detta är någonting som vi analyserar vidare.
Vad innebär exempelvis betydande skada? Har vi tagit någon som helst hänsyn till Statskontorets rapport från 2007? Svar ja. Statskontoret fokuserade på ägarlösa båtar och nedskräpning av båtar men också, i den andra delen, på sanering av vrak. Här har regeringen verkligen tagit krafttag.
Sedan 2018 får Havs- och vattenmyndigheten 25 miljoner kronor per år för undersökning och bärgning av olja och spökgarn från fartygsvrak, från Naturvårdsverkets anslag för förorenade områden. Vi har kartlagt de miljöfarliga vraken i svenska vatten och genomför nu oljebärgningsoperationer. Det är mycket kostsamt, men det är ett arbete som regeringen har inlett.
I övrigt ser jag fram emot att fortsätta arbetet med denna fråga.
Isabella Lövin (MP):
Jag vill återigen inleda med att säga att jag delar bilden att detta är ett problem som vi i dag inte riktigt har verktyg för att hantera. Det finns frågor kring producentansvar, ägarregister och hur man ska lösa detta. Så som lagstiftningen ser ut i dag är det den som äger en båt som har ett ansvar.
Man ska se till att inte skräpa ned i naturen. Framför allt ska man inte dumpa en båt som innehåller miljöskadliga ämnen. Det är att bryta mot lagen. Vi har problem med tillsyn och med att kunna eftersöka den som kanske har lämnat sin båt hos en båtklubb. Man kan ha lämnat båtar vind för våg, och de kan driva in i ett naturskyddsområde.
Det är oerhört oansvarigt. Där har det då tidigare funnits förslag om att inrätta just ett ägarregister. Man kan konstatera att det under alliansregeringens tid inte fanns något intresse av att gå vidare med just den delen.
Det är klart att man kan tänka sig olika varianter av producentansvar. Jag tror att vi behöver ta steg framåt i den delen. Var ska det ligga? Sedan var det som Johan Hultberg nämnde om retroaktiv skuld intressant.
Det är också ett välkänt faktum att båtar är väldigt långlivade. De nästan 1 miljon båtar som finns i dag finns ju där, och på något sätt ska de undanskaffas. Det kommer ut fler båtar på marknaden, men det är väldigt få i förhållande till de båtar som redan finns. Därför behöver man noggrant överväga hur något sådant skulle kunna utformas.
Frågan är viktig, och jag ser som sagt var fram emot Miljömålsberedningen, som ju har tittat brett på hela havsmiljön. Där tror jag också att frågan om fritidsbåtar ingår på olika sätt. Det är ett väldigt positivt samarbete och en process där riksdagens alla partier är med.
Så kan vi hitta gemensamma lösningar på den här typen av problem, som vi behöver åtgärda för att uppnå våra gemensamma miljömål. För att säga ytterligare någonting kring sanering av vrak är det någonting som verkligen behövs.
Det finns många vrak med tilltagande rost som nu riskerar att börja släppa ut olja, diesel och annat, och Havs- och vattenmyndigheten har alltså i uppdrag att åtgärda dessa. De har gjort en inventering, och nästkommande projekt är vraket Skytteren på västkusten.
Det anses vara det mest miljöfarliga i svenska vatten med uppskattningsvis 400-500 kubikmeter olja kvar i vraket. Det här är ett vrak som har legat väldigt länge, och det är väldigt olyckligt att man inte har åtgärdat det tidigare. Nu har vi en process för det, vilket åtminstone är ett stort steg framåt.
Isabella Lövin (MP):
Tack återigen, Johan Hultberg, för intresset för en fråga som jag delar engagemanget i! Regeringen avser att gå vidare just med att se hur vi kompletterar de åtgärder som behöver göras i förhållande till Nairobikonventionen. Vi behöver fortsätta att väga de förslag som har kommit från våra myndigheter.
Det var ju också så att alliansregeringen remitterade sitt förslag, men sedan gick man aldrig vidare med det.
I budgetpropositionen för 2012 anser regeringen Reinfeldt "inte att det är klarlagt att kostnaderna med införandet och upprätthållandet av ett register överväger nyttan med det". Det här är kanske något man bör titta på igen.
Även om de allra flesta som äger en båt älskar havet och verkligen vill värna om vår gemensamma natur finns det, precis som Johan Hultberg sa, rötägg som bara släpper sin båt vind för våg eller lämnar den. Det kan i och för sig också hända att någon avlider och det faller i glömska. Det finns även i dag ett ansvar hos ägaren av en båt.
Oavsett om man har en liten skylt med vem som äger båten eller inte är det denna som har det juridiska ansvaret, och tills vi har kunnat gå vidare i den här frågan vill jag verkligen från riksdagens talarstol understryka detta ansvar. Ingen ska tro att det är okej att bara släppa sin båt vind för våg och låta någon annan ta det ansvaret.
Isabella Lövin (MP):
Edward Riedl har frågat finansministern vad ministern menar med ställningstagandet att elbilsexporten till Norge bör minska, och vilken nivå på elbilsexporten från Sverige till Norge ministern kommer att betrakta som rimlig innan reglerna för fordonsbeskattningen görs om. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen.
Antalet elbilar och laddhybrider som säljs i Sverige och som sedan exporteras till utlandet har ökat under de senaste åren, även om de allra flesta bilar som säljs i Sverige fortfarande stannar i landet. Statistik från myndigheten Trafikanalys visar att ungefär var fjärde elbil eller laddhybrid som säljs i Sverige exporteras inom fem år. En majoritet av de exporterade laddhybriderna och hälften av de exporterade elbilarna hamnar i Norge.
Export från Sverige av dessa begagnade bilar innebär att omställningen i Sverige till en fordonsflotta som inte är beroende av fossila drivmedel fördröjs genom att utbudet av begagnade elbilar minskar på den svenska marknaden. Det innebär också att svenska skattemedel går åt till att finansiera andra länders omställning till en mer miljövänlig fordonsflotta. Det bör dock i detta sammanhang framhållas att Sverige är en del av EU:s gemensamma inre marknad, och begagnade bilar är en handelsvara som alla andra.
Den europeiska marknaden är betydligt större än den svenska varför det är naturligt att en del av de miljöbilar som byter ägare säljs till utlandet. Från Sverige exporterades det dock tio gånger fler begagnade bensin- och dieselbilar än begagnade miljöbilar under 2019.
I syfte att motverka export från Sverige av subventionerade miljöbilar har Miljödepartementet skickat ut ett förslag på remiss om att mottagare av bidrag vid köp av miljöbil, i form av klimatbonus, ska bli återbetalningsskyldig av bidraget om bilen exporteras inom fem år. Remisstiden löpte ut den 23 november i år. Departementet kommer nu som vanligt att analysera inkomna synpunkter.
Min ambition är att en sådan återbetalningsskyldighet av klimatbonusen ska införas under 2021. Det är dock viktigt att utformningen av återbetalningsskyldigheten inte strider mot EU:s regler för den inre marknaden.
Isabella Lövin (MP):
Jag tackar ledamöterna för frågorna. Jag vill börja med att understryka att de utvärderingar som Edward Riedl hänvisar till inte innefattar bonus-malus-systemet. Vi har fått en väldig hattighet i och med supermiljöbilspremien som alliansregeringen införde.
Problemet med export av miljöbilar är heller ingenting nytt. Det man inte har tagit in i utvärderingarna är just det faktum att de utsläppande bilarna i det här systemet finansierar bonusen för de lågutsläppande bilarna. Det gör att skattebetalarna inte behöver betala för det.
Jag vill också understryka att den nya skatten gäller för nya bilar, inte för de äldre bilar som redan rullar på våra landsvägar. Detta är ett sätt att försöka förändra nybilsstrukturen, och en sådan förändring ser vi redan. Man ska inte heller tro att nya, stora, tunga dieselbilar, suvar, är billigare än nya elbilar.
De ligger ungefär i samma prisklass, skulle jag säga. Nu kommer det också elbilar som är mycket billigare än för bara något år sedan. Också det är väldigt mycket ett resultat av politik som visar vägen: Nu är vi intresserade av den här marknaden. Tidigare var Norge den främsta elbilsmarknaden.
Nu ligger Sverige i topp i EU för nybilsförsäljningen av laddbara bilar - 38 procent av de nya bilar som såldes i november var laddbara. Det skulle jag väldigt mycket vilja tillskriva bonus-malus-reformen. Innan den infördes var det 5 procent. Utvecklingen går alltså väldigt snabbt, och naturligtvis faller också priserna.
Jag skulle också, apropå att bo på landsbygden, vilja säga att driftskostnaden för en elbil är 10 procent av kostnaden för en fossildriven bil. Att ladda med förnybar el, att ha möjlighet att ladda där man bor och inte behöva åka till en bensinstation och betala väldigt mycket för att tanka varje gång, till exempel om man har långt till arbetet, innebär enorma fördelar inte minst för landsbygden.
Den som bor på landet har möjlighet att ladda där man bor, över natten. Vi har nu också mellanklassbilar som har en räckvidd på 45 mil. Jag tycker alltså att det är väldigt populistiskt att säga att detta drabbar människor på landsbygden. Vi ser också att försäljningen av laddbara bilar inte bara sker i storstäderna. Flera av våra landsbygdslän ligger faktiskt också i topp.
Moderaterna vill däremot subventionera fossila bränslen genom att sänka bensinskatten med 7 miljarder i sin budget. Det är att slösa med skattebetalarnas pengar, vill jag verkligen säga. Vi har en klimatkris; vi behöver ställa om. Sofia Westergren frågar vad jag tycker om återbetalningsskyldigheten. Den här frågan har varit ute på remiss, och vi behöver lösa den på ett bra sätt.
Förslaget från Miljödepartementet är att om man säljer sin elbil tidigare än inom fem år måste man avtala med den man säljer till att om denna person exporterar bilen till ett annat land kommer återbetalningsskyldigheten att ligga på den som exporterar bilen, inte den som har köpt bilen i första ledet.
Isabella Lövin (MP):
Jag vill börja med att svara på Sofia Westergrens konkreta fråga. Förslaget som har remitterats - vi tittar på det och på remissvaren - är att bonusmottagaren blir skyldig att betala tillbaka bonusen om klimatbonusbilen avregistreras av annan anledning än att den skrotas, till exempel för att bilen exporteras, inom fem år från den dagen den ställdes på.
Återbetalningsskyldigheten följer alltså bonusmottagaren under fem år även om bonusmottagaren skulle sälja bilen vidare inom Sverige. För att slippa ändra i lagstiftningen är förslaget att den som har tagit emot en klimatbonus får avtala med köparen vid en export att man ska ha tillbaka de pengarna.
Det är den som har tagit emot bonusen som blir återbetalningsskyldig. Annars behöver lagstiftningen ändras, och då kommer det att ta ytterligare minst ett år innan vi kan införa begränsningarna, och det innebär ett år till då den här typen av export kan ske.
Edward Riedl vill poängtera att det här handlar om Norge, och jag vill poängtera att Edward Riedl pratade väldigt mycket om den svenska landsbygden i sitt inledande anförande. Därmed svarade jag på det vis som jag gjorde. Jag tycker naturligtvis inte att det är bra att en del av miljöbilarna exporteras.
Men det är trots allt så att 117 000 bilar exporterades från Sverige förra året, och det var bara 11 000 som var miljöbilar. Det är alltså inte majoriteten av bilarna som går på export som är miljöbilar. Vi har en öppen marknad, och bilar är en vara som alla andra. Vi vill se till att det här inte bromsar omställningen i Sverige och att vi genom det i stället gynnar andra länder med omställningen.
Förra året var det 137 rena elbilar som exporterades från Sverige, och det såldes 15 632 elbilar förra året. 137 exporterades alltså och över 15 000 såldes.
Det här är troligtvis ett övergående problem eftersom vi ser en explosion av nya modeller och bilmärken. Jag skulle säga att alla bilmärken nu tar fram laddbilar eller rena elbilar, och vi ser att prisutvecklingen går nedåt i en explosionsartad takt.
Vi har bilar från Sydkorea, Japan, Tyskland och så vidare. Även Volvo kommer nu att verkligen helt satsa på elbilar. Volvos vd sa häromdagen att han vill att bensin- och dieselbilar ska förbjudas för att det är det enda sättet att få snabb fart i den här omställningen. Det är alltså klart att prisbilden kommer att förändras väldigt snabbt.
När vi har väldigt många elbilar på den europeiska marknaden kommer det här problemet att avta. Men regeringen vill förstås bromsa detta i närtid. Förslaget från regeringens sida är att man ska bli återbetalningsskyldig om bilen exporteras inom fem år från att man har fått bonusen.
Återigen vill jag säga att i de granskningar som hittills har gjorts av miljöbilssystem, i plural, har man inte tittat specifikt på bonus-malus.
Isabella Lövin (MP):
Edward Riedl pekar hela tiden på kommuner. Jag tror att man ska titta på befolkningstäthet och försäljningen av dyra suvar i de kommuner som Edward Riedl nämner. Tittar man däremot på hur det ser ut länsvis ser man att statistiken faktiskt ser annorlunda ut, och jämför man med befolkningen finns det en delvis annan bild av detta.
Det förvånar mig inte att de dyraste bilarna säljs i kommunerna med de högsta inkomsterna och att antalet nybilar där är mycket större än på landsbygden. Men jag tycker nog tyvärr att Moderaterna är oerhört populistiska nu i sitt argumenterande. Moderaterna vill också subventionera fossila bränslen genom att sänka bensin- och dieselskatten med 7 miljarder i sin skuggbudget.
Det kommer knappast att gynna landsbygden om man bibehåller beroendet av törstiga bensin- och dieselbilar när vi nu ser en sådan snabb omställning av hela bilindustrin mot laddbara bilar som har en tiondel av driftskostnaderna jämfört med en bensin- eller dieselbil. En tiondel!
Det är inte bara för att man laddar i stället för att tanka, utan det är också mindre underhållskostnader över huvud taget. Det här är en väldigt positiv utveckling för dem som är beroende av bil - de som inte har möjlighet till kollektivtrafik - att man faktiskt har en teknisk utveckling nu som är positiv när det gäller att minska såväl luftföroreningar som buller och kostnader.
Jag tycker inte att vi i dagsläget ska ta bort bonus-malus-systemet. Det kommer att komma en tid när det kanske blir överflödigt, men just nu gör det väldigt stor skillnad i processen att ställa om den svenska bilparken.