Emma Henriksson (KD):
Det är trevligt att få komma och göra ett inspel som ersättare i finansutskottet och då få möjlighet att prata om någonting som jag annars ofta och gärna pratar om i socialutskottets hägn, nämligen de viktiga delarna i vår välfärd. Det är det som det här handlar om. Sveriges problem är inte att vi har för bra skolor och att våra elever lär sig för mycket.
Vårt problem är inte att äldreomsorgen alltid lyckas behandla alla boende inom omsorgen med den värdighet som de förtjänar och har rätt till. Det är inte heller att vi alltid lyckas leverera den bästa vården till varje patient. Nej, vårt problem är att vi faktiskt misslyckas på de här punkterna ibland. Då måste det vara det som hela välfärdsdebatten handlar om.
I stället har vi en debatt som på grund av Vänsterpartiets fokusering på vinster handlar om just vinster i välfärden. Som om det vore någon skillnad i hur vi från olika partier ser på hur vi ska använda skattebetalarnas pengar!
Jag tror ärligt att varenda en som är engagerad politiskt vill att vi ska ha så bra kvalitet i välfärden som möjligt - mest välfärd för pengarna och bäst välfärd för pengarna. Vänstersidan oroar sig bara för att pengar ibland försvinner i det man kallar för ohemula vinster.
Även jag är delvis orolig för detta. Jag ser dock att orsaken då snarare är att de politiker som har ansvar för att skriva avtalen på ett sådant sätt att de ska leverera den bästa kvaliteten i välfärden i stället har skrivit avtalen med de privata bolagen på ett sätt som gör att det går att göra förtjänster och samtidigt inte leverera den bästa kvaliteten. Det är någonting vi borde ta tag i.
Dessutom har det då blivit dyrare än enligt de ramar man satt upp. Herr talman! Ett av de första initiativ som regeringen tog var att försöka ta bort valfriheten inom vården. Det var ett förslag som helt uppenbart var en effekt av uppgörelser inom regeringen och med Vänsterpartiet.
Förslaget var så illa berett att man fick dra tillbaka det efter att socialutskottet tagit sitt ansvar och gjort det som är regeringens uppgift: att bereda frågan. För någon vecka sedan fick vi tydligt besked från konstitutionsutskottet, som fällde anmärkningar inte bara mot ansvarig minister utan mot hela regeringen för det taffliga agerandet i frågan.
Men sedan har man fortsatt, trots att vi gång på gång i riksdagen med tydlig majoritet sagt att det här inte är det som fokus ska ligga på i välfärdsdebatten. Vi ska inte fokusera på att begränsa människors valfrihet eller enbart på att begränsa vinsterna, utan vi ska fokusera på kvalitet.
Därför är jag glad att det i finansutskottet har tagits ytterligare ett initiativ: en ny uppmaning till regeringen att titta på hur vi kan gå framåt och se till att vi får bättre välfärd, höjer kvaliteten och skapar förutsättningar för verksamheter att fortsätta utvecklas. Vi kan inte vara nöjda med de resultat vi uppnått.
Vi måste se till att vi i systemen bygger in förutsättningar för varenda en som är beredd att satsa själ, hjärta, pengar och andra resurser på att utveckla de viktiga välfärdsverksamheterna. De här direktiven och det utskottsinitiativ som finansutskottet tar ger bättre förutsättningar för detta.
Men en grundläggande förutsättning, herr talman, är att regeringen slutar utreda det som det ändå inte finns någon majoritet för i riksdagen och som ändå inte leder till bättre kvalitet och i stället lägger sitt krut, sin tid och sina ansträngningar på att förbättra välfärden. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet.