Billy Gustafsson (S):
I det aktuella betänkandet behandlas frågor som rör en av grundpelarna i vårt demokratiska system, nämligen ordning och regler för våra allmänna val. Frågor av den här karaktären har en räckvidd långt in i framtiden.
Mot bland annat den bakgrunden är det viktigt att eventuella förändringar är noggrant genomgångna, utredda och värderade. Sedan lite mer än ett år tillbaka har en parlamentarisk utredning gjort en noggrann genomgång av stora delar av vårt valsystem.
Ett delbetänkande lämnades i början av januari, och just i dagarna justeras ett slutbetänkande från utredningen. Nu går frågan över till regeringen, och det är upp till regeringen att ta ställning till de förslag som har lämnats från utredningen.
Jag vill gärna passa på tillfället att säga att min förhoppning är att regeringen så snart som möjligt återkommer till riksdagen med en proposition innehållande de förslag som vi var överens om i utredningen. I en del lägen kan det handla om ändringar i vallagen och i andra kan det handla om ändringar i kommunallagen.
Det kan rent av också finnas behov av ändringar i någon av våra grundlagar. Mot den här bakgrunden, kolleger och riksdagsledamöter, är det för mig naturligt att de motioner som har lämnats inom området avslås eftersom beredning av förslag till ändringar just nu pågår.
Jag vill ändå ta möjligheten och tillfället i akt att ge några kommentarer, eftersom jag själv haft möjligheten och förmånen att ingå i utredningen. Det kanske finns anledning att dra sig till minnes vad som var bakgrunden till utredningen.
Det fanns naturligtvis flera skäl, bland annat att vi fick ett bristande proportionellt utfall i senaste riksdagsvalet. Några partier fick för många mandat och därmed fick några partier för få mandat utifrån röstandelarna. Vi hamnade också i en situation som gudskelov är ganska ovanlig och som fick en ganska stor konsekvens.
Vi fick nämligen två omval, i Västra Götaland och i Örebro. I det sistnämnda fallet berodde det framför allt på handhavandebrister, om man kan uttrycka sig på det sättet. När det gäller frågan om proportionalitet är det positivt att vi i stort samförstånd har enats om en, som jag tycker, bra ordning.
Det som är bra när vi föreslår förändringar är att vi inte uppfinner hjulet på nytt utan bygger på den modell som i dag finns och kompletterar den med en korrigeringsmekanism. Det gör att oproportionellt utfall inte kommer att vara möjligt i framtiden, utan det blir strikt proportionella resultat.
Förslag har också lämnats för att komma till rätta med handläggningsbrister. Som mina kolleger som sitter här från utskottet så väl känner till lämnade vi själva ett betänkande som slutade i ett tillkännagivande om en bättre ordning vid omval i framtiden.
Ett problem med nuvarande system är att man har kunnat bli invald för ett parti som man inte sympatiserar med. När det har hänt har det till och med kunnat få den konsekvensen att jag har blivit invald för ett parti som jag inte sympatiserar med på ordinarie plats och att jag också har blivit invald som ersättare för det parti som jag alltid har tillhört. Då har jag blivit tvungen att lämna bägge uppdragen.
Jag har inte kunnat lämna bara det ena. Detta är en mycket konstig ordning i dagens system. Det brukar kallas för den fria nomineringsrätten. Det förslag som lämnats från utredningen innebär i princip att den fria nomineringsrätten försvinner. Förslaget innehåller i princip två grunddelar.
Det ena är att ett parti som vill ställa upp i ett allmänt val ska ha anmält detta senast 30 dagar före valet och fått sin partibeteckning godkänd. Den som står till förfogande och kandiderar ska till Valmyndigheten senast fredagen före valdagen ha registrerat sig som kandidat. På detta sätt undviker vi den nyss beskrivna lite märkliga situationen.
Det är väl motiverat att vi gör dessa ändringar, även om fria nomineringsrätten har innehållit starka principiella utgångspunkter. Men när principer möter en verklighet måste vi utgå från verklighet, och därför är det bra att vi föreslår dessa förändringar.
Det är också bra att vi tar bort en del hinder så att man exempelvis kan ha partisymboler på valsedlarna i framtiden. Jag ska också kommentera det förslag som innebär de kanske mest långtgående strukturella förändringarna för framtiden.
Det handlar om möjligheten till införande av elektroniskt röstningsförfarande. Eftersom detta innehåller en mängd olika aspekter och är så mångfasetterat rekommenderar utredningen regeringen att genomföra ett försök med elektronisk röstningsförfarande i valet 2018.
Eftersom jag ser att detta är en långtgående strukturell fråga vill jag både för åhörarna och för protokollet lyfta fram några aspekter på det. Som allt annat innehåller det givetvis för- och nackdelar, och det är viktigt att man kan redovisa båda.
Ser man till fördelarna kan man anta att ett elektroniskt röstningsförfarande underlättar för personer med funktionshinder att delta i val. Det kommer att bli enklare att personrösta vid röstning på annan ort än hemorten. Det kommer att vara enklare för utlandsboende att delta i de allmänna valen i vårt land.
Yngre väljare kanske förväntar sig att man ska kunna använda det vi kallar ny teknik. Inom parentes funderar jag på hur länge vi ska kalla det ny teknik. Vi började ju med det för 20, 30, 40 år sedan. Snart går ny teknik kanske över till att vara vanlig teknik. Men det är som sagt bara en fundering.
Till plusen hör sannolikt också att vi med rätt användning skulle kunna minimera riskerna för fel. Det finns dock ett antal farhågor när det gäller att införa elektroniskt röstningsförfarande. Främst handlar det om människors förtroende. Om vi inför ett system som människor inte litar på och känner förtroende för är vi illa ute.
Det kan dessutom vara ganska svårt att förstå hur systemet fungerar, och det kan leda till bristande förtroende för det. Det kan också vara så att yngre människor förutsätter att ett sådant system finns medan många äldre människor är ovana vid denna typ av teknik. Vidare: Hur kan vi garantera valhemligheten?
Hur kan vi garantera att det inte sker otillbörlig påverkan eftersom detta kommer att kunna ske i hemmen och inte i den offentliga vallokalen? Kommer vi att kunna garantera en effektiv och trovärdig kontrollräkning i efterhand, om det skulle visa sig att vi behöver göra en sådan? Vet vi med säkerhet att ett elektroniskt system inte är manipulerbart?
Herr talman! Om hackare kan ta sig in i Pentagons datasystem, som jag misstänker har hög säkerhet, hur kan vi då vara säkra på att en hackare inte kan ta sig in och störa våra allmänna val?
Dessa farhågor måste tas på största allvar, för om människor tappar tilltron till att ett val har gått rätt till är vi som sagt illa ute. Därför är det viktigt att samtliga dessa farhågor bemöts på ett trovärdigt sätt och att frågetecknen rätas ut innan vi går vidare med ett försök.
Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottets förslag i KU18.