Lars Tysklind (L):
Jag börjar med att instämma i Edward Riedls anförande. Jag står bakom det som sades. Mycket är redan sagt i debatten. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på de tre reservationerna. Jag konstaterar att det finns två särskilda yttranden när det gäller bidrag till flygplatserna. De är lite spretande, och jag förstår inte riktigt vart man vill komma.
Reservationerna bygger på åtta motionsyrkanden från allmänna motionstiden. De handlar främst om flygplatsfrågor och miljöfrågor. Fru talman! Med risk för att uppfattas som tjatig vill jag även i dagens debatt lyfta fram det trafikslagsövergripande tankesättet som genomsyrar Folkpartiets och Alliansens transportpolitik och trafikpolitik.
Det innebär att man i varje situation ska ha möjlighet att välja det mest lämpliga transportslaget med utgångspunkt i ekologisk, social och ekonomisk hållbarhet. I det sammanhanget har naturligtvis också flyget sin givna plats. Som framkommit i debatten är flyget viktigt med tanke på de långa avstånden, till exempel till Norrland.
Det är en förutsättning för tillväxten i vissa delar av landet. Vi kan samtidigt konstatera att det finns en hög medvetenhet inom flyget om att klimatpåverkan måste minska för att man ska kunna vara med och bidra till en hållbar utveckling i framtiden. Fru talman!
Det lokala och regionala inflytandet över infrastrukturinvesteringarna och de prioriteringar som görs är också viktiga. Vi har diskuterat Bromma flygplats. Det är en nationell, men också regional angelägenhet. Det är viktigt för Stockholm att man har den flygplatsen. Det finns naturligtvis en markkonflikt i sådana här områden.
Men även i Stockholm har man kommit fram till att Bromma flygplats är viktig. Det som styr är åtgärdsplaneringen som vi har för infrastrukturen. Regeringen, Trafikverket, regionerna och länen har varit med och planerat och prioriterat. Det är grunden för de olika insatser som görs på flygplatser runt om i Sverige.
Strategin är att vi ska ha ett statligt basutbud med tio flygplatser. Det statliga bolaget Swedavia driver i dag elva flygplatser. Jag tycker att det är högst rimligt att man för över pengar så att det går att göra de prioriteringar som är de bästa för regionen.
Vi har till exempel frågan om linjen Umeå-Östersund. Som Leif Pettersson konstaterade försvinner ju inte pengarna. Med alla bra argument som finns för den linjen ligger den väl inom den här ramen, annars anser man väl att något annat är ännu viktigare i regionen. Fru talman! I övrigt vill jag fokusera på miljöfrågor.
Inom flygbranschen finns det en hög medvetenhet om att det är viktiga frågor och att det är en överlevnadsfråga. Det finns en reservation från den samlade rödgröna oppositionen om miljöarbetet. Det gäller specifikt miljöarbetet på Malmö flygplats. Där gör man utan tvekan ett jättebra arbete.
Utan att på något sätt förringa det arbetet är det viktigt att framhålla att miljöarbete är något som pågår på alla flygplatser i Sverige utifrån olika förutsättningar. Det har att göra med hur många flyg som landar och de geografiska förutsättningarna. Jag instämmer i utskottets ställningstagande att det vore fel att lyfta fram Malmö flygplats.
Jag vet inte vad reservationen syftar till och vad regeringen ska göra med ett tillkännagivande. Det kanske någon kan förklara. Att det pågår ett brett miljöarbete framkom inte minst vid vårt studiebesök på Arlanda för en dryg vecka sedan.
Vi träffade bland andra Swedavia som berättade om sitt sätt att se på miljöarbetet. Det är ett ambitiöst arbete. Det handlar mycket om siffror när man diskuterar utsläpp. Flyget står för 2 procent av de totala koldioxidutsläppen i Sverige.
Det kan man tycka är försumbart; det låter inte speciellt mycket. Men varje sektor måste göra sin insats för att minska utsläppen. Det är vi helt överens om. Det är man också medveten om inom alla sektorer.
Det är ju inte så att man inom flyget slår sig till ro och säger att det bara handlar om 2 procent så det kan man strunta i. När det gäller det som har nämnts som den viktigaste faktorn, nämligen bränsleeffektiviteten, finns det andra drivkrafter, inte minst ekonomiska. Man vill ju inte göra slut på mer bränsle än nödvändigt. Den tyngsta faktorn är ändå miljöfaktorn.
Det är intressant att ta del av det tiopunktsprogram som föreningen Svenskt flyg har tagit fram. Svenskt flyg är en branschförening där Luftfartsverket, Saab, SAS, Sveriges regionala flygplatsförbund, Swedavia och Volvo Aero är de ordinarie medlemmarna. Man gör en samlad bild av vilka insatser som går att göra inom flyget.
Det handlar om teknik, hur man flyger, hur man utvecklar flygmotorer och hur marktransporter ordnas. På Arlanda gör man gröna flygningar där varje landning släpper ut 150 kilo koldioxid mindre. Om man kan nå målet att 80 procent av flygningarna ska vara gröna flygningar blir det ju mycket sammanlagt. Det handlar också om marktransporterna.
Flyget kan ju aldrig agera självständigt utan måste interagera med minst ett annat transportslag. Det finns inga motsättningar där. Siv Holma lyfte fram järnvägen. Det bästa är naturligtvis snabba järnvägstransporter. Den kollektiva trafiken till Arlanda byggs ut mer och mer.
Man har höga ambitioner för kollektivåkandet. Det handlar inte bara om tåg; att åka buss till flygplatsen är också ett bra alternativ. Med det är jag tillbaka där jag började, nämligen vid det transportöverskridande tankesättet. Ett transportslag kan aldrig vara ett mål i sig. Målet måste vara att rätt transportslag används på rätt plats vid rätt tillfälle.
Många av oss har en tendens att sortera vissa transportslag för vissa situationer. Det viktiga är att skapa förutsättningar för att välja rätt transportslag vid rätt tillfälle. Jag tror att det är den enda framkomliga vägen för ett hållbart transportsystem där även flyget har sin givna roll.