Beatrice Ask (M):
Man önskar nästan att den förra interpellationsdebatten hade varit lite som den här, för den visar verkligen att det finns principiellt viktiga diskussioner som förs i kammaren och att man kan se dem på olika sätt. Hans Stenberg pekar på att man naturligtvis borde sträva efter att arbeta bra och billigt, och i det program som snart ska utvärderas ska man nu komma med beslut.
Jag försökte tidigare redovisa för min syn att Kriminalvården måste ta det övergripande ansvaret för organisationen utifrån de regelverk som finns. Fakta på bordet är att den planering som ligger när det gäller Region Nord, om vi ser bort mot 2011, är en utbyggnad som vad jag förstår innebär nästan 500 nya platser. Då är det 87 häktesplatser och 400 anstaltsplatser.
Det görs alltså en tillförsel, och det beslutet är mer eller mindre klart. Härnösand och Saltvik ger ju 90 nya platser om man ser det över några år.
Det pågår alltså en omstrukturering, och den påverkas av kostnader, storheter och annat, men jag tycker att det är utmärkt att man ställer den här typen av frågor och lägger fram olika underlag för Kriminalvårdsstyrelsen, därför att det är en komplex problematik. Man behöver inte diskutera med mig om man kan pendla eller inte från Ånge till Östersund eller Härnösand.
Det är klart att det är mer eller mindre orimligt för de flesta. Det behöver vi inte diskutera. Det jag tycker är det mest centrala ändå är att vi har bra anstalter i vid mening men framför allt också att den kompetens, kunskap och erfarenhet som finns tas till vara. Det är bara på det viset vi utvecklar verksamheten framöver.
Hans Stenberg säger att man kan ifrågasätta kostnadsberäkningarna - jag tror att vi diskuterade det i en annan interpellationsdebatt tidigare - och det är fullt möjligt. Jag har hållit på med politik ganska länge, och min erfarenhet är den att vi lever i ett väldigt fyrkantigt regelverk och tänkande. Det är många gånger så att man vet varför det blir som det blir, och det är svårt att ta sig ur det.
Men det är just därför jag är ganska noga med att se till att ansvarsfördelningen behålls när det gäller nivåerna. Kriminalvården måste ta ett helhetsansvar. I den stund regeringen går in och lägger sig i detaljerna får vi återigen att man inte behöver ta ett helhetsansvar, utan man kan lita på att så fort det blir besvärligt rycker någon politiker ut och kratsar kastanjerna ur elden. Det får inte vara så, utan vi måste försöka få en helhet.
Jag tycker att det är bra att man lokalt från allianshåll arbetar för att få svar på frågor och för att föra en diskussion så att den blir bredare. Som sagt: Jag är inte bekymrad över beläggningsfrågorna i den här regionen. Jag tycker aldrig att det är särskilt trevligt om man till slut bestämmer sig för att lägga ned verksamheten, för det har sina problem, men ibland kan det också vara nödvändigt.
Jag tänker inte bedöma om det är så i det här fallet, men jag är väldigt angelägen om att Kriminalvården klarar av att hålla sin budget och att vi klarar av så mycket som möjligt inom den ram som vi kan få loss. Vi vet alla hur den ekonomiska verkligheten ser ut de närmaste åren. Kriminalvårdens behov är enorma. Vi har ett eftersatt behov av verksamhet, och vi behöver fler platser. Vi har också beslutat om många.
Ska den ekvationen gå ihop måste vi vara väldigt noggranna med hur vi använder resurserna. Man kan ha olika uppfattningar om vad man tror, men mitt uppdrag är att försöka se till att vi bygger på fakta och att se till att den som ska ta ansvar också gör det. Och här är det Kriminalvårdens uppgift att till syvende och sist garantera att organisationen är effektiv.