KBLab/rixvox huggingface dataset:
Morgan Johansson (S):
Jag håller inte med Runar Filper om att jag inte svarar på hans frågor. Jag gör ju faktiskt det. Han frågar om jag tänker ta något initiativ till att se över rättsförhållandet mellan barn och föräldrar i föräldrabalken - det är huvudtemat för denna debatt. Mitt svar på den frågan är nej, något sådant initiativ tänker jag inte ta. Någon sådan översyn tänker jag inte göra. Runar Filper är missnöjd med det svaret, men jag svarar likväl på frågan.
Jag skulle snarare vilja säga att vi går i den andra riktningen i den politik vi för. Vi stärker snarare barnets rättigheter. Om vi skulle göra som Runar Filper vill skulle vi, som sagt, tvinga barn att i ökad utsträckning träffa föräldrar som de inte vill träffa. Vi går snarare i andra riktningen. Inom kort kommer ett nytt lagförslag om vårdnad, umgänge och boende. Där stärker vi barnets rätt till information i samband med vårdnadstvister.
Vi stärker också möjligheten att höra barnets åsikt. Socialnämnden ska kunna höra barnet även om vårdnadshavaren motsätter sig det så att man verkligen kan klarlägga vilken barnets inställning egentligen är, om detta går att göra. Vår ingång är att barnets åsikter ska beaktas, men barnet ska förstås aldrig tvingas att välja mellan sina föräldrar.
Jag tror att det finns väldigt mycket att göra för att förebygga vårdnadstvister innan det går så pass långt som Runar Filper beskriver. Därför finns det också, i den utredning vi nu arbetar med, förslag om att man innan man i dessa fall går till en tvisteförhandling ska ha obligatoriska samtal, som socialnämnden ska organisera. På så sätt kanske en del konflikter kan lösas innan man går till domstol.
Det tror jag är en bra väg att gå framåt. Detta är väldigt svårt att lagstifta om, som vi har varit inne på. Vi kan inte lagstifta om hur föräldrar pratar med sina barn. Där går liksom gränserna för politiken. Man måste ändå ha en grundläggande hållning. Vad är det vi ska beakta och vad är det som är viktigt när en sådan här tvist uppkommer? Barnets röst ska, menar jag, väga väldigt tungt.
Till syvende och sist är det trots allt den vuxnes ansvar att bygga en sådan relation med sitt barn att barnet vill träffa den vuxne, oavsett vad den andra föräldern tycker eller säger. Det är den vuxnes ansvar att göra detta. Mycket längre tror jag faktiskt inte att politiken kommer i dessa frågor.
Sedan kommer det alltid att uppstå konflikter som ofta är väldigt infekterade och svåra; det förstår jag också. Men då är det trots allt barnets bästa som ska gälla, och barnets röst ska väga tungt.
Morgan Johansson (S):
Det är klart att det i sådana här situationer alltid förekommer olika former av föräldrapåverkan. Man står i en ständig relation med sina barn, särskilt i de infekterade situationer som det handlar om här. Men att baserat på detta säga att vi ska göra om lagstiftningen, så att barn i ökad utsträckning ska behöva träffa de föräldrar som de inte vill träffa, eller att man ska gripa in i relationen på ett sådant sätt är för mig att gå för långt.
Jag säger tvärtom: Det är trots allt alltid den vuxnes ansvar att se till att bygga en sådan relation att barnen vill träffas. Längre än så kommer man inte i den frågan. Det är klart att jag svarar på interpellationen. Frågan var om vi tänker oss att göra en sådan översyn, och jag säger nej. Det tänker jag inte göra. Jag tycker inte att det finns skäl för det.
Snarare går vi i andra riktningen, det vill säga att vi stärker barnets rätt att bli hörd.
Det förslag som nu finns i utredningen, att socialnämnden ska kunna höra barnet även om någon av vårdnadshavarna är emot det, innebär att man faktiskt får ett rum där man kan klarlägga barnets inställning och där det kanske är lättare att prata öppet om situationen.
Vi stärker därmed också barnet och minskar kanske riskerna för just den typ av påverkan som Runar Filper pekar på. Återigen tack för debatten! Men jag tänker som sagt inte göra en sådan översyn som Runar Filper efterfrågar.
Morgan Johansson (S):
Detta är vi naturligtvis eniga om. Det är klart att vi står på deras sida, alltså de som har hotats, förföljts och trakasserats av de kriminella. Däremot är jag inte så övertygad om att de kriminella har särskilt gott självförtroende, därför att många av dem sitter inne nu. Vi har 1 000 fler frihetsberövade nu än vi hade för bara två år sedan.
Och polisen över hela landet gör just nu ett mycket bra arbete genom att sätta åt dessa kriminella gäng på ett sätt som jag skulle vilja säga aldrig har skett tidigare. Jag ser i Malmö, Stockholm, Göteborg och Uppsala hur polisen så att säga använder sig av sina nya resurser, sina nya lagmöjligheter och sina nya verktyg på ett sätt som vi inte har kunnat se tidigare.
Som jag var inne på tidigare finns det då inga genvägar, utan det handlar om att nöta dag efter dag och bura in dessa individer en efter en så fort man kan få tag på dem och, som sagt, fylla upp häkten och fängelser. Då får vi se till att också bygga ut den delen, så att vi klarar av att hantera detta. Jag tror därför inte att det finns några olika uppfattningar i fråga om detta, utan så är det.
Jag kan garantera både de näringsidkare som Hannes Hervieu talar om här och de som eventuellt ser denna debatt att vi kommer att fortsätta att förstärka de brottsbekämpande myndigheternas möjligheter att bekämpa denna typ av kriminalitet. Vi arbetar då vidare med det som vi kallar 34punktsprogrammet. Det innehåller inte bara 34 åtgärder, utan jag tror att det är ett hundratal åtgärder, mot den organiserade kriminaliteten.
I fråga om detta kommer det lagstiftningsförändringar under de kommande åren som ännu mer förstärker möjligheterna att komma åt de kriminella gängen. Vi ska göra allt vi kan för att rycka upp denna gängkriminalitet med rötterna. Det kan jag garantera alla som ser på denna debatt.
Morgan Johansson (S):
Jonas Andersson har frågat mig om jag är nöjd med de konsekvensanalyser som har gjorts i Migrationskommitténs betänkande och den kompletterande promemorian till betänkandet. Den 15 september 2020 tog regeringen emot Migrationskommitténs betänkande En långsiktigt hållbar migrationspolitik . Betänkandet har remitterats och bereds för närvarande inom Regeringskansliet. En promemoria med kompletterande förslag har även tagits fram inom Justitiedepartementet. Även den har remitterats och bereds inom Regeringskansliet.
En kommitté ska i enlighet med kommittéförordningen och förordningen om konsekvensutredning vid regelgivning ange kostnadsberäkningar och andra konsekvensbeskrivningar. Det har Migrationskommittén också gjort. Om möjligt ska en kommitté också kvantifiera de samhällsekonomiska effekterna av de förslag som läggs fram samt beskriva viktiga ställningstaganden i utformningen av förslagen. Migrationskommittén har presenterat en utförlig konsekvensanalys av sina förslag i betänkandet. Kommittén har tagit hjälp av bland annat Migrationsverket i fråga om beräkningar.
Även den kompletterande promemorian som regeringen remitterat innehåller en konsekvensanalys. När det gäller den asylrelaterade invandringens effekter på pensionssystemet gör kommittén bedömningen att det framför allt påverkas av hur väl integrationen fungerar och hur snabbt nyanlända etablerar sig på arbetsmarknaden. Enligt kommittén bedöms förslagen i betänkandet leda till att migrationens inverkan på pensionssystemet begränsas eftersom antalet nyanlända förväntas bli lägre än vid en återgång till utlänningslagen.
Utöver det kan det i sammanhanget nämnas att Sverige sedan 2007 har EU:s högsta sysselsättningsgrad. Det är en god förutsättning för våra framtida pensioner. Sedan vi fick regeringsmakten har det skett en successiv förbättring av nyanländas inträde på arbetsmarknaden. Tidigare har det tagit åtta till nio år innan minst varannan nyanländ hade arbete. Den tiden halverades för dem som togs emot under 2014. Dessutom har regeringen sett till att statsfinanserna har stärkts, och mottagandet av ekonomiskt bistånd har minskat.
I den fortsatta beredningen av Migrationskommitténs betänkande och den kompletterande promemorian kommer regeringen att beakta de remissvar som inkommit. Regeringen kommer att redovisa en samlad konsekvensanalys i den kommande propositionen. En ny lagstiftning ska träda i kraft när den tillfälliga lagen upphör att gälla i juli i år.
Morgan Johansson (S):
I det ena andetaget pratar Jonas Andersson i Skellefteå om att jag har hoppat på honom, och sedan ägnar han sitt sista inlägg åt någonting som inte är mycket annat än just personliga påhopp. Det får vi trots allt bortse från i det här läget, tycker jag. Nu uttalar sig Jonas Andersson återigen om att nivåerna utan tvekan kommer att öka. Vad bygger han det på?
Inte på Migrationskommitténs betänkande och den konsekvensanalys som finns där i vart fall och inte heller på de verkliga effekterna. Jonas Andersson har år efter år sedan 2015 sagt att antalet asylsökande snart kommer att öka. Varje gång har jag sagt: Sitt ned och ta det lugnt! Det kommer inte att bli så. Varje gång har jag fått rätt och Jonas Andersson i Skellefteå fått fel.
Sedan 2016 har vi ju haft kontroll över situationen, och jag kan garantera Jonas Andersson att vi inte kommer att lägga fram några förslag som rubbar den kontrollen. Är jag då stolt över antalet människor som vi tog emot från kriget i Syrien? Ja, det är jag faktiskt, och det står jag för. Här har vi ungefär 180 000 människor sedan 2011 - män, kvinnor och barn - som annars mycket väl hade kunnat gå under.
De kom hit och bad om skydd och en ny start i livet. Jag tycker faktiskt att det är vår skyldighet att hjälpa dem som behöver hjälp i de här situationerna, för om ingen hjälper dem kommer de att gå under. Detta står jag för. Det är helt enkelt en del av en socialdemokratisk solidaritetspolitik. Sedan måste varje land hantera sin migration på ett sådant sätt att landet klarar av situationen.
Det var precis därför vi stramade åt 2015. Vi sa att även om Sverige är bra är vi inte så bra att vi klarar av att ta emot 10 000 i veckan. Det är helt omöjligt. Då stramade vi åt och fick ned antalet till hanterliga nivåer igen. Den kontrollen kommer vi att behålla.
Morgan Johansson (S):
Boriana Åberg har frågat mig vilka konkreta åtgärder jag avser att vidta för att det ska råda ordning i Sveriges domstolssalar och om jag avser att initiera några lagändringar för att störningar i rättssalen ska leda till mer kännbara straff. Det är viktigt att domstolarna kan genomföra sammanträden under ordnade och säkra former. Parter, målsägande och vittnen ska fritt och sanningsenligt kunna lämna sina berättelser utan att känna sig hotade, störda eller utsatta för påtryckningar.
För domstolens anställda och för de personer som i övrigt besöker domstolen är det naturligtvis också viktigt att sammanträdena präglas av ordning och säkerhet. För att säkerställa att det finns en effektiv och tydlig lagstiftning som är anpassad till de ordnings- och säkerhetsproblem som domstolarna ställs inför i dag har regeringen beslutat om propositionen Stärkt ordning och säkerhet i domstol . Lagändringarna trädde i kraft den 1 juli 2019 och innebär bland annat att möjligheterna att ingripa mot en person som utsätter en förhörsperson för påtryckningar har stärkts.
En åhörare som stör ordningen eller utsätter en förhörsperson för påtryckningar kan inte längre bara utvisas från rättssalen utan numera även avvisas helt från domstolens lokaler. Elektronisk utrustning som åhörare har med sig i rättssalen ska som huvudregel vara avstängd och undanstoppad. Straffet för den som bryter mot fotograferingsförbudet i rättssalen har också skärpts. Det är rättens ordförande som ansvarar för ordningen i rättssalen och som meddelar de ordningsregler som behövs.
Genom de lagändringar som regeringen har tagit fram har ordföranden fått en starkare roll och bättre förutsättningar och verktyg för att ingripa mot uppkomna ordningsproblem. Flera av de händelser som kan utgöra en allvarligare ordningsstörning är redan kriminaliserade med möjlighet till kännbara straff. Det handlar till exempel om hot mot tjänsteman och övergrepp i rättssak. Regeringen har nyligen skärpt minimistraffet för grovt hot mot tjänsteman till ett års fängelse. Regeringen har också gett en särskild utredare i uppdrag att bedöma om straffskalan för övergrepp i rättssak bör skärpas.
Regeringen har alltså vidtagit flera åtgärder för att säkerställa att det finns förutsättningar att på ett effektivt sätt ingripa mot ordningsstörningar. Det är av största vikt för regeringen att sammanträden i våra domstolar kan bedrivas under trygga och säkra former. Av en enkätundersökning som TT nyligen har genomfört med landets tingsrätter framgår också att samtliga som besvarat enkäten bedömer att ordningen vid förhandlingarna generellt är mycket god eller god. Jag följer dock utvecklingen på området noga.
Morgan Johansson (S):
Ja, den senare delen håller jag med om. Vi behöver skärpa straffen för övergrepp i rättssak. Som Boriana Åberg säkert vet har vi en översyn som ser över straffrätten just i den frågan. Vi kommer att få ett betänkande om det lite senare under våren, och vi kommer att gå vidare till riksdagen med sådana förslag. Det tror jag är viktigt. Med det inte sagt att Boriana Åbergs svartmålning av svenska domstolar är korrekt.
Den är snarare falsk, påstår jag, och Boriana Åberg verkar vara helt faktaresistent. Här redovisar jag den incidentrapportering som finns, det vill säga vad man faktiskt har rapporterat in. Enligt den har ordningsstörningarna i domstol inte ökat. Våldet har inte ökat. Trakasserierna har inte ökat. Hoten har snarare minskat. Det är den rapportering som svenska domstolar gör, och de gör på samma sätt nu som de alltid har gjort.
Dessutom: När man går ut och frågar domstolarna vad deras bild är, som TT har gjort, får man svaret att ordningen är antingen mycket god eller god. Det här verkar Boriana Åberg inte alls vilja ta till sig, utan hon fortsätter med sin retorik som utgår från att allt är oordning och kaos trots att hon inte har några som helst belägg för den bilden. Nämndemännen tar Boriana Åberg upp.
Hur vanligt är det att nämndemän trakasseras? Jag skulle vilja säga att det är extremt ovanligt. Vi har naturligtvis tagit in uppgifter på det också. Mellan 2012 och 2020, alltså nio helår, rapporterades det in 19 fall av hot, 7 fall av trakasserier och 0 fall av våld mot nämndemän. Nio helår, alltså.
Under de åren måste nämndemän ha tjänstgjort vid hundratusentals rättegångar, och vi hade 19 fall av hot. Det är alltså extremt ovanligt att det sker. Allra sist: Det finns inga som helst olika uppfattningar om vem det är som ska bestämma i rättssalen.
Det är rättens ordförande, och det är precis därför vi har gett rättens ordförande ökade befogenheter att styra upp saker och ting och säga till och även avvisa människor som inte beter sig på ett korrekt sätt i rättssalen. Den lagändringen gjorde vi så sent som för bara något år sedan, då vi ytterligare stärkte rättens ordförandes ställning.
Jag tror som sagt att om Boriana Åberg och Moderaterna fortsätter driva den här frågan på det här sättet, då snarare skadar de rättsväsendet och brottsbekämpningen. Det kan ju finnas människor som faktiskt tror på vad Boriana Åberg och Moderaterna säger, det vill säga att det är stor oro och kaos i domstolarna. Då kommer de att dra sig för att medverka till att klara upp brott.
Sätter man den bilden, då skadar man brottsbekämpningen. Därför tycker jag att Moderaterna och Boriana Åberg gör bäst i att sluta med det.
Morgan Johansson (S):
Kännbara konsekvenser, säger Boriana Åberg och föreslår en månads fängelse. Tror Boriana Åberg att de här gängkriminella bryr sig om det? Det är knappast så vi kommer åt de här människorna. Det gör vi bara genom att se till att det finns starka möjligheter för rättens ordförande att ingripa när de här incidenterna inträffar - och att man också gör det. Det är precis det som vi har stärkt genom den nya lagstiftning som nu finns.
Det är självklart att rättens ordförande hela tiden ska ha både de befogenheter och de möjligheter som man behöver ha för att kunna hålla ordning i rättssalen. Men jag påstår att i de allra flesta fall finns det inga typer av ordningsstörning. Vi hade alltså 110 fall av detta förra året, och vi hade 60 000 huvudförhandlingar. Det tycker jag säger en del om storleksordningen på det här problemet.
När problemen uppstår är det klart att man måste ingripa och göra det med kraft. Det är faktiskt rättens ordförandes skyldighet att göra det och skapa en trygg miljö så att alla vågar vittna och säga vad som har hänt. Det är viktigt för att man ska kunna klara upp brott.
Men Boriana Åberg har inga som helst belägg, varken i den här debatten eller i sin interpellation eller någon annanstans, för att de här problemen har ökat på senare år. Jag har här redovisat siffror som pekar på att det snarare ligger still eller på något område till och med har minskat.
När Boriana Åberg kan visa på en ökning kan vi ha en ny diskussion, men om hon och Moderaterna fortsätter på det här sättet snarare skadar de möjligheterna att klara upp brott eftersom det skrämmer allmänheten helt i onödan.
Morgan Johansson (S):
Lotta Olsson har frågat mig om jag gör en annan bedömning nu än i mitt frågesvar från den 19 november då jag ansåg att Kriminalvården erbjuder en trygg och säker miljö för såväl anställda som intagna. Lotta Olsson har också frågat mig om jag tillsammans med regeringen har diskuterat och analyserat vad det kan innebära för risker om anstaltspersonal inte räcker till på grund av sjukdomsfrånvaro och om detta föranleder arbetsmiljöproblem på våra anstalter. När pandemin blev ett faktum i Sverige fattade Kriminalvården skyndsamt flera beslut i syfte att begränsa smittspridningen i anstalt och häkte.
Situationen togs snabbt på största allvar. Kriminalvården är en del av samhället. Vi har sedan snart ett år en pågående samhällsspridning av covid-19. Det har förekommit mindre utbrott vid Kriminalvårdens enheter. Nyligen var det ett mer omfattande utbrott vid Anstalten Kalmar. I skrivande stund har vi 19 smittade intagna vid Kriminalvårdens enheter. Det ska ställas i relation till att Kriminalvården varje dag hanterar drygt 7 000 intagna.
Sedan pandemin startade har knappt 500 fall av smitta konstaterats. Det är min bedömning att Kriminalvården trots de förhållanden som råder, en pågående pandemi samtidigt som anstalter och häkten är närapå fullbelagda, hittills har lyckats hålla nere smittspridningen och upprätthålla verksamheten. Enligt den löpande information som jag får från Kriminalvården har myndigheten beredskap för att upprätthålla personalförsörjningen även vid större utbrott av smitta bland personal vid en anstalt eller ett häkte.
Myndighetens hantering av situationen vid Anstalten Kalmar visade också på detta. Såväl regeringen som Kriminalvården tar situationen på största allvar. Vi har en tät dialog med Kriminalvården i frågan och följer utvecklingen noga när det gäller smittspridning, situationen för intagna och personal samt myndighetens beredskap för personalförsörjning.
Morgan Johansson (S):
Jag har precis motsatt bild. Med tanke på att vi har haft en samhällsspridning i ett år vill jag säga att när det gäller den smittspridning som har skett i kriminalvården hade jag faktiskt befarat att det skulle bli mycket värre. Jag var väldigt oroad i våras över att det skulle kunna bli en mycket kraftigare effekt i kriminalvården. Men jag menar att dessa farhågor inte har besannats.
I mitt svar säger jag att vi för ett par veckor sedan hade 19 smittade, och jag tror att den aktuella siffran just nu är 38. Men då ska man komma ihåg att vi en vanlig dag har 7 000 intagna. Om vi då har 38 smittade tycker jag att det ska sättas i relation till detta, inte minst mot bakgrund hur det är överallt i samhället.
Sedan förra året har vi, som sagt, haft ungefär 500 smittade men inga dödsfall i kriminalvården till följd av corona. Vi har haft ett fall av sjukhusvistelse till följd av corona. Ser man till personalen är sjukfrånvaron låg. Den ligger nu på 4,6 procent att jämföra med 5,9 procent normala år.
Sjukfrånvaron bland personalen är alltså lägre nu än vad den är ett normalt år. Jag påstår alltså att detta faktiskt är ett tecken på att man med tanke på omständigheterna har hanterat situationen på ett bra sätt, också nu i fråga om det senaste fallet i Kalmar. Då ska man återigen tänka på att vi har hundra procents beläggning i både anstalter och häkten. Vi har att göra med en mycket smittsam sjukdom. Vi har, som jag sa, haft en samhällsspridning under nästan ett år.
Ändå har vi hittills så pass få drabbade i kriminalvården. Jag tror att detta beror på att man agerade väldigt tidigt och att man redan den 12 mars stoppade alla besök och ställde in alla permissioner. Man kompenserade det med gratis telefonsamtal för de intagna, så att de till exempel skulle kunna ha kontakt med sina anhöriga. Sedan genomförde man, som på många andra ställen i samhället, lättnader under våren och sommaren.
Nu tillåter man besök, men bakom plexiglas för att smittan inte ska spridas vidare på ett sätt som vore olyckligt. Dessutom erbjuds alla nyintagna som kommer till ett häkte eller till en anstalt testning vid ankomst. Om man inte vill bli testad och vägrar att bli testad kommer man att betraktas som smittad och också behandlas som smittad.
Kriminalvården uppger att de har obegränsad kapacitet av snabbtester, så att de kan använda sig av det när det behövs. Sammantaget vill jag ändå säga att kriminalvården så här långt nog är en av de minst drabbade samhällssektorerna tack vare, påstår jag, ett rådigt och professionellt arbete av ledningen och av alla anställda. Men då ska man också veta att vi inte är igenom detta än. Det gäller därför att fortsätta hålla i detta ytterligare några månader.
Vi följer naturligtvis mycket noga, på närmast daglig basis, hur utvecklingen ser ut i kriminalvården. Jag får regelbundna rapporter från kriminalvården om smittsituationen. Vi har också mycket kontakt med de fackliga organisationerna, inte minst Seko som organiserar de flesta av de anställda på anstalterna och häktena, för att också få denna bild. Detta tar vi alltså på stort allvar.
Morgan Johansson (S):
Vi har alltså haft en sådan sjukhusvistelse under det här året. Vi har inte haft någon som har avlidit. När det gäller de 500 personer som har varit smittade talar jag inte bara om de tunga anstalterna utan om hela kriminalvården och om alla säkerhetsklasser - både ettan, tvåan och trean. Detta gäller alltså alla de 7 000 platserna, och naturligtvis också häktena.
Sedan är det kanske inte så konstigt att man har hårdare regler för äldreboenden. Där sitter människor som är äldre och därmed också mycket mer sköra förstås, och riskerna för deras hälsa är naturligtvis mycket större än för de intagnas hälsa. Då tycker jag inte att det är konstigt att man har olika regler, eftersom det rör sig om två helt olika saker. Går det att få ned smittspridningen till noll?
Nej, det tror jag är helt omöjligt. Visserligen är de som sitter i fängelse inlåsta, ja. Men anställda kommer ju och går hela tiden, och det är klart att de befinner sig ute i samhället och riskerar att få med sig smitta därifrån in till anstalterna och häktena. Det är nog väldigt svårt att få ned smittspridningen till noll med tanke på detta.
Vi kommer förstås att fortsätta följa råden från smittskyddsläkarna. Kriminalvården står i ständig kontakt med dem som är experter på det här området för att veta exakt var man ska lägga de här balanserna.
Jag vill nog ändå fortsätta peka på att med tanke på att vi har haft en allmän samhällsspridning i nästan ett år har kriminalvården hittills klarat situationen förvånansvärt bra, och man har gjort det mot bakgrund av att man agerade väldigt tidigt med kraftfulla åtgärder.