Berit Andnor (S):
De frågor som jag ställde i interpellationen kvarstår. Har det egentligen funnits någon försöksverksamhet när det gäller utnämningar av högre statliga tjänster? Vem beslutade? När beslutades det? Hur utformades försöksverksamheten? Vilka var de frågeställningar som försöksverksamheten skulle ge svar på? Och hur utvärderades den här försöksverksamheten?
Som jag har sagt tidigare har man ju en försöksverksamhet för att se om något kan bli bättre av att man gör det på ett nytt sätt. Jag har nu vid två tillfällen ställt de här frågorna till Mats Odell, och jag får inga svar. Jag tycker att det är rimligt att Mats Odell lämnar svar på frågorna, särskilt mot bakgrund av att den statliga utnämningspolitiken var en av de högt profilerade frågorna för de fyra borgerliga partierna inför valet. Klara tydliga vallöften ställdes ut till väljarna.
Mats Odell säger att fyra departement har deltagit i den av Mats Odell påstådda försöksverksamheten. De har inhämtat viktiga erfarenheter. Regeringen kunde på grundval av det mycket snabbt fatta beslut om en permanent ordning. Vad är denna permanenta ordning? I budgetpropositionen står det: Annonsering av myndighetschefer kommer att bli mer regel än undantag.
Genast inställer sig massor av nya frågor. I helgen kunde vi läsa i Göteborgs-Posten, som hade följt upp det här, att av 22 tillsatta tjänster under året hade 4 tillsatts efter annonsering. Hur kan denna mycket ringa erfarenhet av den så kallade försöksverksamheten vara grund för regeringens bedömning? Vad har egentligen regeringen för krav för att något ska kunna kallas försöksverksamhet?
Med tanke på det mycket klena resultatet av den är det kanske inte så konstigt. Hela frågan som blåstes upp i valrörelsen av de fyra borgerliga partierna verkar rinna ut i sanden. Annonsering ska bli mer regel än undantag. Är det det som är resultatet av det som ni sade innan valet? Hur är det med de andra vallöftena i den här frågan?
Det handlar inte bara om annonsering och kravprofiler, något som förresten redan gjorts tidigare och som också naturligtvis har varit en del i rekryteringsarbetet. Det skulle inrättas rekryteringsråd. Utskottsförhören i riksdagen av tilltänkta kandidater har även de avförts. Eller? Det kan bli lite konstitutionellt besvärligt med utskottsförhör, har vi kunnat läsa att Mats Odell säger.
Samma sak är det när det gäller sekretesslagen och öppenheten. Det mest häpnadsväckande av allt detta är att helt plötsligt börjar man fundera på att förändra sekretesslagen för att minska öppenheten i tillsättningarna. Ställd inför frågan som Mats Odell naturligtvis har fått, varför man säger en sak inför valet och någonting annat efteråt, säger Mats Odell att valrörelsen har sin egen dynamik.
Vi socialdemokrater har hela tiden förstått att den teoretiska modell som Mats Odell och hans borgerliga kamrater snickrade ihop före valet inte skulle tåla verklighetens ljus. Sanningen är antagligen att även Mats Odell insåg det men att hungern efter makten fick honom att kasta allt förnuft och all försiktighet överbord i stället för att erkänna att ni hade fel. Ni tänkte inte särskilt klara tankar ens när det gäller den här frågan.
Framför allt tänkte ni väl inte genom konsekvenserna av de förslag som ni plockade fram, eftersom de allra flesta av de förslag som ni lämnade som vallöfte till medborgarna nu verkar ha lagts åt sidan för att de är konstitutionellt besvärliga. Man kan ändå fråga sig: Varför, Mats Odell, sade ni en sak inför valet och en annan nu?