KBLab/rixvox huggingface dataset:
Peter Persson (S):
Finansministern har en vana att han i princip i alla interpellationsdebatter talar utan att beröra det som interpellationen handlar om.
Min interpellation handlar om den dramatiska utvecklingen i kommunsektorn, bland annat på grund av överföring av kostnader men också på grund av jobbkrisen där regeringens totala misslyckande i jobbfrågan med en kraftig ökning av varsel nu och utfall i arbetslöshet tynger kommunerna med kostnader och minskar intäkterna.
Det gör att ett fyrtiotal kommuner nu höjer skatten. Men Anders Borg är obekymrad. Han kommenterar över huvud taget inte det faktum att jag beskriver att Sveriges Kommuner och Landsting säger att resultaten 2013 - vi är på tröskeln till 2013 - kommer att falla i kommunsektorn, vilket gör att en tredjedel av kommunerna får minusresultat.
Det är nu som en ansvarsfull regering skulle agera och säga att man kommer att säkra kommunernas intäkter så att krisen inte rullar vidare från industrin, in i handeln och in i kommunsektorn. Att komma i slutet av nästa år och utlova ett antal miljarder som man inte vet om de är varaktiga kommer inte att leda till några effekter.
Det är nu som man skulle vidta åtgärder. Regeringens totala misslyckande i jobbfrågan tillsammans med neddragningar i kommunsektorn illustreras väl av Dagens Nyheter i lördags i Maria Crofts lördagskrönika.
Hon redogör för neddragningar i hemtjänsten, där var fjärde plats har försvunnit. Andelen äldreboenden har kraftigt slagits ut, och hemmaboende äldre som får hjälp av anhöriga ökar från 48 till 63 procent.
Hon gör ungefär den analys som också andra har gjort. Regeringens jobbpolitik är närmast ett hån mot dem som måste engagera sig i hemtjänst och äldreomsorg som deras föräldrar inte längre får av samhället av ekonomiska skäl.
Detta är en effekt av neddragningarna i kommunsektorn som jag vill påstå kommenderas fram av att staten inte vågar ta en öppen strid om systemskiftet från den moderatledda regeringen utan låter detta falla ut på kommunsektorn.
Jag är övertygad om att Anders Borg och Moderaterna snart kommer att tala om så kallad medfinansiering som en lockelse, nämligen att den som har en tjockare plånbok ska kunna köpa sig undan och komplettera välfärden, medan andra får stå utan, ty det blir konsekvensen av ytterligare neddragningar i kommunsektorn. Anders Borg, jag väntar på ditt svar.
Kommer du att acceptera att en tredjedel av landets kommuner gör förluster under nästa år i nuvarande ekonomiska situation?
Peter Persson (S):
Anders Borg leker således svensklärare. En varselvåg sveper över Sverige, och han borde väl veta att det geografiska territoriet i Sverige utgörs av kommuner. Det är de som får ta smällarna - i Småland, i Västernorrland, i Dalarna. Det går in i den kommunala ekonomin tillsammans med de överföringar ni har medfört.
Jag konstaterar att du är obekymrad över vad Sveriges Kommuner och Landsting skriver i sin senaste ekonomirapport, nämligen att en tredjedel av landets kommuner beräknas ha förlust under 2013.
Trots uppräknade statsbidrag, som vi ännu inte vet någonting om, och trots skattehöjningar på 40 öre kommer sektorns resultat successivt att falla till minus 10 miljarder till 2016 om ingenting görs. Sveriges finansminister borde vara medveten om detta, och djupt bekymrad.
Han borde inte försöka försköna den verklighet vi lever i. Ändock vill jag nu på tröskeln till skinka, glögg och annat tillönska finansministern en god jul. Jag önskar att han får vila.
Det tänker jag göra, till annandagen då det är dags att börja fila på nya interpellationer så att det blir någonting gjort här i kammaren under nästa år. Jag vill också erinra finansministern om att alla längtar efter tomten - och tomten är röd.
Peter Persson (S):
Jag skulle vilja påstå att svensk massa- och pappersindustri är en viktig ryggrad i svenskt näringsliv. Den kanske inte ter sig så imponerande i anställningsnumerär, men det är en högeffektiv och rationaliserad industri som har ett stort nettovärde i sin export.
Insatsvarorna är i huvudsak inhemska. Det är vedråvara och energi som förädlas. Andelen importerade insatsprodukter är tämligen liten. Massa- och pappersindustrin ger viktig sysselsättning på små orter, inte bara i Norrland.
Expansionen av framför allt massaindustrin i södra Sverige på 60-talet gav ett blomstrande näringsliv på orter som Mörrum, Nymölla, Väröbacka och Mönsterås, för att nämna några.
Det är oerhört dramatiska kostnadspåfrestningar som industrin drabbas av. Sjöfartsverkets analys som visar på 13-28 miljarder årligen slår framför allt mot den norrländska massa- och pappersindustrin.
SCA:s fabriker i Sundsvallsområdet gör bedömningen att de kommer att belastas med 230 miljoner kronor årligen. På grund av kapacitetsbrist på Ostkustbanan räknar man med att 10 procent av alla transporter till sjöss lyfts över till landsväg.
För SCA:s del innebär det en fördubbling av antalet lastbilar på väg söderut från Sundsvallstrakten. Är det en god miljöpolitik, statsrådet, att lyfta över transporter från sjö till landsväg?
Andra länder ser näringspolitik som någonting annat än det som vår regering ensidigt har sysslat med, nämligen generella skattesänkningar som man tror ska få i gång ekonomin. Vi socialdemokrater har alltid gått i spetsen för omställning till ny miljöteknik.
Men vi har gjort det på de marknadskonkurrensområden där svensk industri har haft att verka. Vi vet nämligen att utan industri och utan ekonomi kan vi inte hävda vare sig välfärd eller miljö. I andra länder med en belägenhet lik vår engagerar sig nu regeringar i omställningsarbetet för att bringa ned kostnader.
Är vår regering beredd att ta hänsyn till den viktiga sysselsättning som industrin skapar?
Peter Persson (S):
Den sittande moderatledda regeringen brukar benämna sig själv en jobbregering. Det de har lyckats med är bara att skapa ökad arbetslöshet. Vi lever i en permanent massarbetslöshet.
Jag har tagit upp den allvarliga frågan kring hur svensk industri, och har särskilt belyst pappers- och massaindustrin, kommer att belastas. Lena Ek har inte talat om jobben. Raljant talar hon om en tidigare interpellationsdebatt, som handlade om skånsk sjukvård och människors hälsa i Skåne, beroende på att det är för små resurser och dålig organisation.
Kan inte regeringen de mest elementära sambanden? Jobb via ekonomiska överskott ger resurser till att bedriva både en god miljöpolitik och en välfärdspolitik.
Vad alla vi interpellanter har talat om är den verklighet vi lever i. Det är den industriella miljö flera av oss har kommit ifrån som ger jobb och välfärd. Men sådana sammanhang är regeringen uppenbart oförmögen att se.
Vid den här särskilda tiden på året, då alla blir lite mer vänliga och önskar varandra god jul, vill jag naturligtvis önska miljöministern och alla andra det. Samtidigt vill jag uttrycka en djup besvikelse över att finansministern i talarstolen här i går meddelade att han inte tror på tomten.
Det var en oerhörd besvikelse att han först ger sig på arbetslösa, sjuka och pensionärer och nu också ger sig på barnen som längtar efter tomten. Jag önskar ändå alla god jul.
Peter Persson (S):
När det så kallade RUT-avdraget infördes genom en proposition under riksmötet 2006/07 var regeringen tydlig med att anlitande av privatlärare eller liknande för barnets räkning inte skulle omfattas.
Det motiverades med att det krävdes specialistkunskaper som normalt sett inte utförs av hushållen själva och att det inte är fråga om omsorg eller tillsyn. Vidare anfördes att det är ett arbete som inte finns i det som brukar benämnas som den svarta marknaden. Det var regeringen väldigt tydlig med.
Jag skulle vilja fråga dig, Anders Borg: Av vilket skäl driver ni med en sådan hastighet fram en proposition som förändrar detta förhållningssätt? Skolhuvudmannen Sveriges Kommuner och Landsting fick sju dagar på sig att svara på remiss.
Vi från skatteutskottet fick driva fram en hearing för att få synpunkter. De synpunkterna var: Detta är djupt orättvist och påverkar skolans likvärdighet och jämlika förhållanden.
Det var lärarnas fackliga organisationer, statliga myndigheter som både skolverk och skatteverk och en rad frivilligorganisationer - Röda Korset och andra - som uttryckte den samfällda synpunkten att detta är djupt orättvist och missgynnar de barn som bäst behöver bättre förutsättningar att klara sin skolgång.
Med en närmast brutal hastighet har ni tagit fram ett förslag till riksdagen. Jag ställer det mot interpellationsdebatter som jag haft med finansministern om färdiga utredningar som har legat i tre år och som handlar om att bekämpa skattefusk, personalliggare och annat. Beredning pågår, en noggrann beredning måste göras, fler remissinstanser ska höras - det är argument man brukar få höra.
Men i den här frågan är det över huvud taget inte viktigt att lyssna på någon. Jag blir också förvånad över att Anders Borg nu uppenbarligen också har tagit över skolpolitiken i vårt land. Jag ställde en skriftlig fråga till utbildningsministern i anledning av skattereduktion för läxhjälp och en likvärdig skola.
Frågan löd: Innebär den här reformen att läxhjälpsföretagen kan hyra en lokal i ett större bostadsområde och säga att den ligger i nära anslutning till bostaden och ta dit ett antal barn som samtidigt får undervisning? Innebär den att man kan plocka hem någon som drillar i tyska inför det förestående provet?
17-18-åringar, som det talas om här, är kanske inte så roade av barnpassning, utan det är andra ingredienser i verksamheten, kan man tro. Anders Borg, det skulle vara intressant att höra varför ni var så ivriga att ni med en sådan hastighet i jämförelse med andra politiska frågor drev fram detta.
Anser du att man kollektivt kan undervisa och säga att det är inom systemet för läxhjälp? De frågorna vill jag gärna ha svar på.
Peter Persson (S):
Ibland tror jag att den moderatledda regeringen är en smula generad över att det som man genomför är så uppenbart orättvist. Därför vill man inte tala om det, utan man talar om andra saker.
Det som förra veckan drevs igenom i kammaren handlar om att de som har råd att rekvirera läxhjälp, timdebitering 440 kronor, ska få hälften betalt av oss andra.
Samtidigt drev regeringen 2012 igenom besparingar i gymnasieskolan på 675 miljoner och planerar att göra det med 1 360 000 000 kronor 2014.
De resurserna tas bort från det gemensamma, från alla barnen, och en del av dem ställs till de föräldrars, familjers, disposition som har ekonomiska resurser att själva köpa sig bättre. Det är en skam att alla andra ska vara med och bidra.
Konstruktionen är finurlig - avdrag på skatten. Den utförsäkrade från arbetslöshetsförsäkringen, som lever på försörjningsstöd, ska inte, även om han knaprade ihop pengarna, få göra avdraget. 300 000 utnyttjar RUT. 300 000 har i dag försörjningsstöd.
Dessa grupper ställs sida vid sida. Sedan överför man resurser från de allra fattigaste. Det är djupt orättvist, Anders Borg.
Peter Persson (S):
Tack, finansministern, för svaret. Upprepar man något tillräckligt många gånger får det snart en bäring av sanning. Det var Moderaternas strategi under perioden 2003-2006. Vi hade 6 procents arbetslöshet - förvisso alltför hög.
Det var effekter av strukturella förhållanden, 90-talskrisen, konjunkturella förhållanden och it-bubblan. Moderaterna skulle lösa jobbfrågan. De skulle ta bort det utanförskap som man målade upp som gigantiskt. Instrumenten var stora skattesänkningar och försämringar i trygghetssystemen för löntagarna.
I dag ser vi resultatet av Moderaternas politik. Arbetslösheten har rusat över 400 000 och fortsätter att rusa. 6 procent har blivit 8 procent som har blivit 8,4 procent. Det är snart 9 procent som är i arbetslöshet i vårt land.
Ungdomar har en minst sagt prekär situation, och antalet långtidsarbetslösa har nått rekordnivå. Allt färre kommer allt längre från arbetsmarknaden. När Socialdemokraterna styrde var allt alltid Socialdemokraternas fel. Det var felgrepp av regeringen, och det var tillkortakommanden i politiken.
Men när vi har en moderatledd regering är det alltid stormbyar från omvärlden, oro i Europa och Japan eller någon meteor som stryker förbi. Ingenting beror på Anders Borgs eller regeringens politik; det beror alltid på något annat.
Försiktigt försöker man nu tassa bort och skydda sig från sin strategi. Utanförskap som begrepp släcktes ned på Moderaternas hemsida 2009. Arbetsmarknadsdepartementet har inte använt det sedan 2010. Det är bra.
Det är ett missbrukat ord som belastade människor i stället för att analysera varför de hamnat där de hamnat. Jag vill ställa en fråga till Anders Borg.
Registret i min tidningsmapp är digert över alla debattartiklar som Anders Borg presterade som ekonomiskt orakel på Moderaternas partiexpedition. De handlar om massarbetslösheten när vi hade 6 procents arbetslöshet.
Har vi en massarbetslöshet i dag när arbetslösheten är 8,4 procent? Anser du mot bakgrund av att 8 1⁄2 procent rimligen är mer än 6 procent att ni har lyckats eller misslyckats med jobbpolitiken?
Kan du slutligen här i kammaren beskriva vilka som du i dag vill beteckna som varande i utanförskap i vårt land? Jag ska lyssna på svaren med stort intresse.
Peter Persson (S):
Till Anders Borgs akademiska brist hör att han vägrar tro att 8 1⁄2 procent är högre än 6 procent. De 6 procenten som var en massarbetslöshet är det inte i dag, utan det handlar om andra och andras problem.
Jag är övertygad om att vi i många debatter ska kunna diskutera de missgrepp som ni har gjort. Det är alldeles korrekt att det har varit en kollaps i världsekonomin. Kollapsen bestod i en alltför fri, otyglad och extrem art av kapitalism som du, Anders Borg, är ivrig påskyndare av.
Därom förs den stora internationella debatten. Snart kommer den kanske till Finansdepartementet också. Låt oss tala något om det utanförskap som finns i dag. Jag tycker egentligen inte om ordet.
Det handlar om människor som lever i en tillvaro som de inte skulle behöva leva i. Förra veckan lyssnade jag på en 24-årig tjej, Ashorina, från Jönköping. Hon jobbade fem år inom vården. Sedan blev hon arbetslös, och tvingas leva på sina föräldrar.
Hon kom aldrig upp i de timmar som behövdes för att få tillgång till arbetslöshetsförsäkringen. Det hade hon fått, Anders Borg, innan ni tog regeringsmakten. Detta är en av de människor som har kastats ut i det som ni benämner utanförskap.
Låt oss tala om de 2 750 personer av 34 000 som finns i fas 3 utan någon som helst ersättning. När de går till kommunen för att få försörjningsstöd får de beskedet: Sälj sommarstugan! Sälj villan!
Människor i denna situation fanns inte innan ni tog regeringsmakten. Ni har skapat deras situation med era beslut. Låt oss tala om de många människor som i dag lever helt utanför arbetslöshetsförsäkringen.
Av Dagens Nyheters genomgång i går framgår att 77 procent av de arbetslösa i Ljusdal, 62 procent av de arbetslösa i Sigtuna, 62 procent av de arbetslösa i Tierp - och jag kan fortsätta att räkna upp platser i vårt land - helt saknar arbetslöshetsförsäkring.
Detta var ett tillstånd som inte existerade innan ni med precision sköt sönder arbetslöshetsförsäkringen för att ni ansåg att människor fuskade med systemen.
Låt oss lyssna till Nike Markelius, en ung begåvad kvinna, som i DN beskriver det så här: När Alliansen sjösatte den hjärtlösa och ogenomtänkta sjukförsäkringsreformen drev man människor som var sjuka till arbetsförmedlingarna. Handläggarna var förtvivlade. Det var ni som gjorde detta, Anders Borg.
Detta utanförskap har åstadkommits med er politik.
Peter Persson (S):
Moderaterna har två parallella kärnor i sin politik. Den ena är att krympa staten och avveckla den välfärdsstat som vi känner. Den andra är att ändra maktrelation mellan fackliga organisationer och kapitalet.
Det är därför man drev fram gigantiska skattesänkningar och sköt in sig på reformer på arbetsmarknadens område. Detta försöker man drapera med en annan diskussion. Politiken handlar om att få människor i jobb. När Bo Bernhardsson beskriver effekterna säger Borg: Det här gör vi för att kunna satsa på verksamheten och på sjukvården. Gå ut och basunera det på gator och torg här i Stockholm!
Tala om hur lysande sjukvården är i denna region under Filippa Reinfeldts ledning! Det är inte det jag brukar läsa i tidningar eller höra när jag lyssnar på radioprogram. Det är inte det jag ser i det moderatstyrda Skåne. Inte fungerar sjukvården! Detta är åter en ordkaskad för att ni inte vill ta den egentliga och verkliga debatten.
Svagast av allt när man hänvisar till fakta och akademi är att vi har en finansminister som inte kan säga att 8,5 procent är mer än 6 procent. Den förfärliga massarbetslöshet som fanns 2006 - en alldeles för hög arbetslöshet - finns knappast i dag. Det är den stora lögnen i svensk politik.
I debatterna om dessa områden måste Anders Borg alltid ha med sig en defensiv backlinje som backar upp. I dag är det bara två innebackar, men ofta är det en fulländad fyrbackslinje som försvar.
Peter Persson (S):
Tack, finansministern, för svaret! Jag känner väl ingen överväldigande glädje över svaret. Det gjorde inte heller de som skrev brev till Peter Norman. De skrev nämligen följande: Vi skriver till dig med ett rop om hjälp. Det handlar om småföretagens möjligheter att överleva och växa.
Som finansmarknadsminister känner du väl till att bankerna strypt krediterna och att det är nästan omöjligt för många företag oavsett hur solida de är att få lån och kunna växa. Vi har sett att du många gånger lyft konsumenternas ställning gentemot banker och finansföretag. Nu efterfrågar vi samma engagemang för oss företagare. Många småföretagare i vår omgivning har märkt av bankernas allt njuggare inställning till mindre företag.
I tidningarna läser vi också att det inte är ett isolerat problem här i Småland utan att det drabbar företag i hela landet. Och får man lån, så har räntorna för företagskrediter stigit kraftigt med små möjligheter för mindre företag att förhandla.
Brevet fortsätter med en uppräkning av problem med betalningstider och uppsagda checkkrediter, och de skriver, kanske retoriskt: Arbetslinjen kan väl inte handla om att anställda i småföretag ska tvingas ut i arbetslöshet av cyniska banker?
Det är ett mycket starkt brev från några företagare, och det avslutas med: Som finansmarknadsminister har du det yttersta ansvaret för att kreditmarknaden fungerar, inte bara för de stora företagen, utan för alla företag. Det gör den inte i dag. Det är bra att du och regeringen talar om att bankerna måste ta ansvar, men det räcker uppenbarligen inte.
Därför vill vi fråga dig vad du tänker göra för att förbättra finansieringsmöjligheterna för landets alla mindre företag. Många med oss ser fram emot ditt svar. Brevet är undertecknat av vd:n för Gafs Kartong i Värnamo, en företagare vid Gnox Enterprise i Gnosjö, vd:n för AB Lundbergs Pressgjuteri i Vrigstad och vd:n för Arkon AB i Tranås.
Döm om deras, och även min, förvåning när de får följande svar av finansmarknadsministern: Tack för brevet i vilket ni berättar om er situation som småföretagare. För att få gehör för era frågor, synpunkter och förslag bör ni i stället vända er till er riksdagsledamot.
Här skriver ett antal företagare i Småland om sina problem med att få krediter, om finansieringsproblem för företagen. Det är ett skriande rop på hjälp för att företag går omkull och människor tvingas ut i arbetslöshet. De skriver till finansmarknadsministern, och han säger: Vänd er till er riksdagsledamot.
Ja, jag vill gärna vara riksdagsledamot för hela Jönköpings län, och jag ställer därför de frågor som dessa småföretagare inte får svar på: Tycker finansministern i finansmarknadsministerns frånvaro att det är rimligt att storbankerna beter sig på det sätt som brevskrivarna beskriver och ökar sin utdelning kraftigt?
Tycker finansministern att de små företagen i dag ges rimliga förutsättningar och kreditvillkor av bankväsendet?
Peter Persson (S):
Normans uteblivna svar till småföretagarna i mitt län konkurrerar nu med finansministerns raljans. Han vill inte besvara de frågor jag ställer. Han säger att de har genomfört en stor sänkning av bolagsskatten.
Det är glädjande för småföretag som hänger på gärdsgården och har svårt att klara sin egen finansiering. När det inte finns några vinster är det inte aktuellt med någon skatt. Detta är ett rop i nöden från många så att de kan ha kvar sina företag i svåra tider.
De uppger att de betalar 2-3 procent mer i ränta än större företag. Av Borgs medhjälpare får de nu reda på att marknadsekonomin fungerar så.
Det är helt riktigt att storbankerna fördubblar utdelningen och lägger utdelningspolicy hos någon bank på 75 procent av vinsten. Den hämtas från pressade småföretagare. Det är populism att kritisera detta, enligt Borgs medhjälpare. Det är marknadsekonomins funktionssätt.
Av regeringens bolagsskattesänkning gick 3 miljarder till storbankerna. Jag vill påstå att banksystemet är ett slags nödvändig infrastruktur för både företag och enskilda.
Det som är uppenbart när jag träffar många småföretagare och talar om villkor och möjligheter, Anders Borg, är att de pressas av storföretag och av längre betalningstider. Vi i riksdagen har drivit igenom att 30 dagar ska vara norm - emot regeringens vilja.
Ni stöttar inte de små företagen och deras villkor. Det handlar i mycket hög grad om finansieringsfrågorna. Krediter sägs upp och kreditvillkor ändras. Småföretagare står med tom kassa och kan inte betala löpande verksamhet eller investera. Det raljerar Anders Borg över.
Norman fick brevet som ansvarig för frågorna, och han vill inte svara på dem. Han säger att man i stället ska vända sig till de lokala riksdagsledamöterna. De kan ge svar. Småföretagare och större företagare tar upp en tredje fråga med mig när jag är ute på besök i mitt län och på andra platser, nämligen utbildningsfrågan.
Varför måste man kasta ut folk i lågkonjunkturen? Kan de inte hållas kvar och utbildas på arbetsplatsen? Varför kan man i massarbetslöshetens tid inte få tag på folk som bemannar de kvalificerade uppgifterna? Har man inte råd att utbilda människor för att bemanna viktiga verksamheter? Dessa frågor tas upp.
I dag går jag vidare med en fråga om småföretagens finansiering. Av Norman fick de inget svar, och av Borg och hans medhjälpare i kammaren får de bara raljans. Det tyder på att man inte känner verkligheten utanför Stockholms centrum.
Peter Persson (S):
Anders Borg borde veta att Smålands näringsliv inte domineras av McDonalds, utan det är tillverkande företag. De är inte bäst betjänta av sänkt krogmoms, däremot av satsningar på utbildning, inte minst borttagandet av sjuklöneansvaret en vecka, som vi socialdemokrater har sagt. Det gynnar de små och medelstora företagen.
Förr orkade Moderaterna skälla på bankerna. Men alla visste att de inte skulle bitas. Nu orkar de inte skälla. Nu kramar de.
Jag tycker egentligen att den frågeställning som vi har diskuterat i dag, där Anders Borg och hans medhjälpare inte vill diskutera de konkreta problemen, mycket väl sammanfattas i en krönika som Pia Gripenberg skrev i DN för några dagar sedan.
Den avslutas så här: "Det vore en välgärning om dessa bankledningar och styrelser ägnade mindre tid åt att konstruera finansiella mål för att tillgodose kvartalskapitalisterna och i stället ägnade mer tid åt att vårda tilliten och det sociala kontraktet med anställda, kunder och övriga samhället.
Visst ska aktieägarna få sitt, men först när bankerna tagit av sina stora buffertar för att öka servicen och sänka avgifter och räntor." Det är vad det handlar om. Staten förfogar också över intresse i storbank.
Där finns möjligheter att agera, och det finns också möjligheter i övrigt att driva opinion och ha värderingar om småföretagens villkor i Småland. Men det vill inte Borg.