Mikael Dahlqvist (S):
Som Emma Henriksson sa debatterar vi i dag vårt nya nationella mål och inriktningen för den framtida funktionshinderspolitiken. Men förutom denna proposition hanterar vi ett antal motioner som är besläktade med området. Först, herr talman, vill jag yrka bifall till propositionen och till våra reservationer.
Men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till punkt 2 i vår reservation till motionen om samlat helhetsgrepp om funktionshinderspolitiken samt, naturligtvis, yrkar avslag på övriga motioner. Propositionen innehåller som sagt förslag till nya nationella mål och framför allt styrning och inriktning av dessa.
Syftet är att göra funktionshinderspolitiken mer effektiv, skapa mer långsiktighet och införa en högre grad av tydlighet än tidigare. För att lyckas med detta är det oerhört viktigt att alla aktörer i olika delar av samhället medverkar och samarbetar.
En funktionshinderspolitik för en tillgängligare miljö tjänar vi alla på i vårt land. Det nya målet för funktionshinderspolitiken är mer inriktat mot funktionshinder och kommer att ersätta det gamla.
Den tidigare funktionshindersplan som gällt och som bland andra Alliansen var med och tog fram har vid utvärdering visat sig vara otydlig, och flera styrformer har använts för samma mål. I praktiken har politiken inte fått det genomslag som önskades.
En utvärdering som Myndigheten för delaktighet gjort visar att det fortfarande finns många stora och små hinder för delaktighet i samhället i dag. Tyvärr är levnadsvillkoren för personer med funktionsnedsättning sämre än för andra i befolkningen.
Visserligen går utvecklingen sakta men säkert framåt, och man ser att vissa grupper inom funktionshindersrörelsen har fått det bättre.
Sammantaget ser vi dock fortfarande stora klyftor i vårt land, och därför känns det oerhört stimulerande att vår regering under denna mandatperiod har satt in stora resurser och investeringar i vår välfärd och för människor för att motverka klyftorna.
Grunden i strategin har sin utgångspunkt i internationella åtaganden om mänskliga rättigheter, bland annat FN-konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Konventionen innebär att vi ska ha jämlikhet i våra levnadsvillkor.
Vi ska ha rätt att leva ett självständigt liv och kunna delta i samhället på samma villkor som alla andra och ha tillgänglighet. Tillgänglighet handlar i det här fallet inte bara om den fysiska miljön utan lika mycket om information och kommunikation. Vi socialdemokrater vill ha ett samhälle där olika behov och förutsättningar inte ska avgöra möjligheten till delaktighet.
Det är den första förnyelsen av de nationella målen för funktionshinderspolitiken på 17 år som presenteras. Regeringen ser förslagen som en ambitionshöjning där det övergripande budskapet är att funktionshinderspolitiken i Sverige tar sin utgångspunkt i våra internationella åtaganden om bland annat mänskliga rättigheter.
I propositionen redovisas ett antal åtgärder eller principer som ska vara utformade för att bidra till det nationella målet för funktionshinderspolitiken. Förutom åtgärder inom bland annat transport, samhällsplanering och it-politik läggs särskilt fokus på åtgärder inom områdena arbetsmarknad och utbildning. Den första principen är att vi ska ha en universell utformning.
Den innebär att man tar ett helhetsgrepp. Om man anlägger en ny tågstation ska man till exempel se på helheten. Den andra principen är att man ska åtgärda brister i tillgängligheten. Den tredje principen är att man ska rikta individuella stöd och lösningar för individens självständighet.
Den fjärde principen, som är oerhört viktig, är icke-diskriminering, alltså att man ska förebygga och motverka diskriminering. Jag ska nämna några områden som jag tycker är särskilt viktiga för denna grupp. Ett är åtgärder för en bättre och mer tillgänglig arbetsmarknad. Som ni vet står många människor med funktionshinder i dag utanför arbetsmarknaden.
Detta får många olika konsekvenser, bland annat att man sätts i en svår ekonomisk situation. Regeringen har vidtagit ett antal åtgärder här, bland annat kraftigt ökade resurser till Samhall, och man har utredare som tittar på flexjobb. Sedan har vi åtgärder som är inriktade på allas rätt till utbildning, och det är samma sak där.
Att få utbildning på lika villkor lägger grunden för delaktighet i samhället. Utbildning är som ni vet också viktigt för den personliga utvecklingens skull. Här har regeringen har sedan tidigare, med hjälp av bland annat välfärdsmiljarderna, investerat extra miljarder i skolan. Det är klart att ökad personalbemanning utöver pedagoger och specialpedagoger kommer alla till del.
Regeringen vill särskilt belysa problematiken med funktionsnedsättning och ge Specialpedagogiska skolmyndigheten i uppdrag att analysera och lämna förslag om stödmaterial för att alla huvudmän ska kunna organisera förskola och skola så att alla barn och elever ges möjlighet till högre grad av delaktighet.
Detsamma gäller övergången mellan gymnasiesärskola och arbetsliv. Det sista området är åtgärder för jämlikare hälsa. Även här vet vi tyvärr i dag att människor med särskilda behov eller funktionshinder har sämre hälsa.
Därför måste man vidta åtgärder även inom detta område. Förutom det kraftiga resurstillskott som regeringen under denna mandatperiod har gett till hälso- och sjukvården handlar det om attityd och värdering men framför allt om kunskap om hur man med en funktionsnedsättning blir hanterad i vården. Herr talman!
För att kunna genomföra detta slutgiltigt föreslås att 13 miljoner kronor ska tillsättas till Myndigheten för delaktighet, som tillsammans med länsstyrelser och Sveriges Kommuner och Landsting tänker vidta åtgärder för att sätta denna strategi i verket.
Det kommer att pågå en ny fortsatt utredning på området för att se över hur man får en effektiv funktionshindersstrategi som får genomslag i verkligheten och en ökad takt i att nå FN-konventionens mål om mänskliga rättigheter.