Mikael Damberg (S):
Tack, statsrådet, för svaret på min interpellation! Det här är inte första gången, och kanske inte heller sista, som vi diskuterar regeringens besparingar i gymnasieskolan de kommande åren. Den här interpellationen har dock en delvis ny vinkel.
Jag hörde när statsrådet i Gomorron Sverige den 18 november förklarade att de nedskärningar regeringen gör i gymnasieskolan egentligen inte ska tas från gymnasieskolan utan från andra områden.
Du sade så här: Det innebär att de kostnader som kommunerna har för arbetslöshet, socialbidrag och kompletterande på komvux kommer att sjunka, så det är riktigt att gymnasiereformen innebär kostnadsminskningar för kommunerna. Men det är fel när det påstås att det kommer att ske genom stora besparingar i gymnasiet. Det är andra kostnader i kommunerna som kommer att minska till följd av den nya gymnasieskolan. Det känns som att man försöker dribbla bort korten. Det är nämligen väldigt långsiktiga effekter statsrådet talar om.
Det är svårt att räkna in dessa besparingspoäng. Även om vi skulle önska att den nya gymnasieskolan kommer att medföra väldiga dynamiska effekter kommer de knappast inom den period då statsrådet räknar med att spara 5 miljarder på den nya gymnasieskolan. Det är därför jag blev lite oroad. Byter man nu argumentation? Det kanske inte är så konstigt att statsrådet byter argumentation.
Det är nämligen väldigt svårt för regeringen att förklara hur Sveriges kommuner ska spara 675 miljoner kronor i gymnasieskolan nästa år. Jag har fortfarande inte träffat en enda kommuns företrädare som tror att kostnaderna kommer att minska. De säger att kostnaderna åtminstone initialt kommer att öka med den nya reformen. Då kan man säga: 675 miljoner kronor - är det mycket eller lite pengar? Ja, statsrådet brukar tala om löneutveckling ibland.
Det motsvarar 818 kronor i löneutveckling för Sveriges samtliga gymnasielärare. Det motsvarar kostnaderna för 1 400 lärartjänster i gymnasieskolan. Det är alltså inga små besparingsmöjligheter statsrådet ser för nästa år i gymnasieskolan. Då kommer man tillbaka till de andra argumenten, som kanske är mer relevanta för regeringen. Gomorron Sverige var kanske mer ett missteg; det var lite mer långsiktiga resonemang som låg bakom de kommentarerna.
Vi kommer då tillbaka till resonemanget att detta på något sätt skulle innebära stora kostnadsbesparingar i den nya reformens struktur. Jag hoppas gärna att det blir på det sättet, Det faktum man inte kommer ifrån är dock att det fortfarande är så att en elev ska gå i gymnasieskolan, och kostnaderna för kommunen att ha en elev i gymnasieskola är hyggligt lika såväl före som efter.
Räknar vi med att lika många elever går i gymnasieskolan kommer kostnaderna för att bedriva gymnasieutbildning för eleverna att finnas. Det är sant som statsrådet säger att man tar bort lokala inriktningar och specialutformade program. Man ska dock också se att det finns omkring hundra valbara programfördjupningskurser inom bygg och anläggning och i fordonsprogrammet. Det finns inget som helst belägg ute i kommunerna för att de nu ser att detta kommer att bli avsevärt mycket billigare än tidigare.
Samtidigt har de högskoleförberedande programmen med reformen ökat från 3 till 6 till antalet, och de nationella inriktningarna från 30 till 60. Kostymen har i detta avseende blivit större. Jag ska inte gå igenom detta i detalj nu. Den stora frågan är om statsrådet tror att dessa dynamiska effekter kommer automatiskt med den nya gymnasiereformen.
Om kommunerna inte tror det, kan statsrådet här i dag ge kommunerna lite vägledning? Vad är det de ska spara 675 miljoner kronor på nästa år? Hur ska de bete sig för att plocka in de besparingar som regeringen lägger på gymnasiereformen? Uppenbarligen förstår inte kommunerna det, men eftersom staten vet exakt hur kommunerna ska göra i detta avseende kanske skolministern kan ge dem lite vägledning.