KBLab/rixvox huggingface dataset:
Åsa Regnér (S):
Jag vill tacka för den viktiga frågan. Jag är väldigt glad över att vi nu återinför - så är det nämligen - examensordningar där kunskaper om mäns våld mot kvinnor blir en kompetens på vissa utbildningar. Det gäller jurister, läkare, socionomer med flera. Det är ett viktigt steg. Och det är efterfrågat, både av professionerna som kommer i kontakt med dem som utsatts för våld och av organisationer som företräder kvinnojourer.
Vi gör väldigt mycket. Socialtjänst, polis och rättsväsen har redan i uppdrag och krav på sig att ha hög kunskapsgrad när det gäller det här. Det finns också medel som går till kompetensutveckling av vissa verksamheter. Men vi har också märkt att man måste ha med sig kunskapen från början. I den strategi, om 900 miljoner, mot mäns våld mot kvinnor som vi har lagt fram trycker vi också mycket på mer kunskap om hur man ska förebygga våldet. Det är något som hittills har fattats.
Åsa Regnér (S):
Man ska prioritera att jobba med de här frågorna. Men alla frågor som handlar om jämställdhet och kanske också om kvinnors och barns vardag har ofta, vill jag påstå, lägre status än andra frågor. Därför måste vi fortsätta med de här uppdragen. Vi inrättar en jämställdhetsmyndighet för att styra jämställdhetspolitiken mer professionellt. Dessvärre lyckades man under de förra mandatperioderna inte få ned nivån på våldet. Det måste vi få.
Vi måste ständigt påminna om det här och jobba med det.
Åsa Regnér (S):
Tack för frågan. Den här debatten har jag fört här ganska ensam när det gäller förslag om hur man ska komma åt fusk och felanvändning av medlen. De allra flesta privata aktörer inom assistansersättningen gör ett väldigt bra jobb, men många uppgifter visar att alldeles för stora medel felanvänds. Den här rapporten och Svenska Dagbladets granskning av felanvändning av medel är verkligen alarmerande.
Det har jag försökt att ta upp här under ganska lång tid, men jag har varit rätt så ensam om det. Det har inte kommit några förslag varken från er eller andra i oppositionen om hur man ska göra. Jag har tillsatt en utredning. Jag har infört flera uppdrag i regleringsbrev till olika myndigheter för att komma åt detta. Jag avser att tillsätta en person som särskilt ska titta på bolagens roll. Det kommer en utredning om fusk i välfärden. Jag har satt mig in i alla dessa frågor och kommer att återkomma med en rad förslag.
Men Försäkringskassans arbete inriktas framför allt på att säkerställa att medlen går till dem som har rätt till assistans och inte till någon annan.
Åsa Regnér (S):
Jag har verkligen försökt att anstränga mig när det gäller debatten om personlig assistans. De 30 miljarderna per år, som den här reformen kostar, ska gå till de personer som har rätt till assistans och som har de behov som gemensamt ska tillgodoses med dessa pengar. Vi har gjort ett antal förändringar för att se till att medlen inte går till annat än till det som de är avsedda för. Det som du, Bengt Eliasson, tar upp är led i detta arbete.
Nu är det en omställningstid. Jag har nära kontakt med Försäkringskassan som försöker att göra detta så bra som möjligt. Den här förändringen var också känd. Som jag ser det har en hel del av bolagen på den här marknaden stor lönsamhet och har förmåga att ställa om. Men vi för en dialog för att göra det här så bra som möjligt, men rutinerna behöver bli bättre så att man har koll på att medlen går till det som det var tänkt.
Åsa Regnér (S):
Jag antar att ni i de här samtalen också har pratat om det faktum att den ordning vi har i dag innebär att män kvoteras in för att de är män. Jag antar att ni också har diskuterat att det i så fall skulle vara bra. Det är nämligen det som pågår. Det pågår en informell kvotering av män för att de är män, och det tycker jag är dåligt. Jag tycker inte att kvotering alltid är ett bra instrument. Vi har ingen erfarenhet av lagstiftad kvotering, men det här går för långsamt.
Kvinnor har hög utbildning och väldigt god erfarenhet av chefs- och ledarskap, men ändå kommer man inte in i styrelserummen. Jag tycker att det är fel, och man måste agera. Moderaterna har en historia av att alltid vara emot alla förslag som leder till jämställdhet när de läggs fram. De låter andra ta debatten, och tio år senare säger de att de är för. Vi måste göra någonting här. Det gäller att ta beslut och ta debatten.
Åsa Regnér (S):
Tack för en extremt angelägen fråga! Vi lever ju i en tid när kvinnors rättigheter blir väldigt attackerade från olika håll och där jämställdhet och till och med kvinnors rätt till egen inkomst och eget arbete ifrågasätts. Jag lyfte förstås fram de svenska erfarenheterna när det gäller att kvinnor liksom män ska förvärvsarbeta, vilket är grunden för den samhällsmodell vi har.
Jag lyfte fram särbeskattning, rätten till abort, barn- och äldreomsorg och socialförsäkringar som är grundade på individen och inte på familjen - allt sådant. Jag lyfte också upp frågan om sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. De frågorna är absolut mest attackerade just nu, och det gäller att stå upp för dem. I Sverige har vi ett parti i den här kammaren som inte är för den svenska abortlagstiftningen och som ifrågasätter kvinnors rätt till sin egen kropp.
Vi måste motarbeta de förslagen här, och vi måste visa solidaritet med kvinnor i världen på ett globalt plan. Därför lyfte jag detta.
Åsa Regnér (S):
Tack, ledamoten! Det här är en väldigt viktig fråga. Jag delar ambitionen. Vi ska lägga fram ett lagförslag. Jag hoppas verkligen att det blir i närtid. Som jag sa har den här sortens lagstiftningsarbete aldrig gjorts tidigare. Därför stöter det på problem som man inte kunde förutse. Men vi ska göra det.
I förslaget ingår ett absolut uppdrag till berörda myndigheter att utbilda sig i vad barnkonventionen betyder och att finna bra metoder för att möta barn i förhörssituationer.
Åsa Regnér (S):
Tack för frågan! Jag och regeringen har engagerat oss mycket i att personlig assistans ska gå till de personer som behöver personlig assistans, att medlen används för det. Men domarna ska nu följas upp för att vi ska kunna säkerställa att effekterna av dem inte flyttar verkligheten från lagens intentioner.
Jag har satt igång ett antal uppdrag och utredningsarbeten som jag kommer att ta emot under hösten för att se hur domarna påverkar människor, vad som händer med de personer som inte omfattas av personlig assistans enligt domarna. Och jag är beredd att ta konsekvenserna av en analys om den säger att domarna verkligen har förflyttat verkligheten och praxis i förhållande till lagens intentioner. Självklart vill jag göra något åt detta, och då är det lagstiftning som vi har som verktyg.
Åsa Regnér (S):
Som riksdagen, som faktiskt är lagstiftare, vet måste man lägga fram lagförslag av kvalitet och som håller för granskningar av till exempel Lagrådet. För att få ett sådant kvalitetsmässigt underlag har jag beställt olika underlag som ska komma från september till december. Dessa kommer vi att ta del av skyndsamt. Om vi i slutet av året ser att vi behöver förändra lagen kommer vi att vara beredda att göra det så fort det bara går.
Det finns ingen anledning att dröja.
Åsa Regnér (S):
Jag vill tacka ledamoten. Det stämmer. Bestämmelsen fyller snart ett år. Jag tycker förstås att det är rimligt att de som kan arbeta ska stå till arbetsmarknadens förfogande. Jag vet också att kommunerna, enligt socialtjänstlagen, kan erbjuda möjligheter till olika former av praktik och den sortens sysselsättning. Det gör också majoriteten av kommunerna.
Det är också viktigt att det ställs samma krav på eller förväntas samma sak från kvinnor som från män. Om man är en del av ett par, är gift och har barn, ska det inte vara på det sättet, vilket det ibland har rapporterats om, att frågan om att stå till arbetsmarknadens förfogande bara ställs till en part, det vill säga till mannen och inte till kvinnan. Jag kommer att ta reda på ännu mer om det. Jag vill verkligen säkerställa att det inte sker.
Åsa Regnér (S):
Jag tackar för frågan. Detta är en mycket stor fråga. Regeringen har lagt fram en strategi om våld mot kvinnor på över 900 miljoner kronor. Ett av de stora områdena är just arbetet mot hedersrelaterat våld. I strategin finns ett antal uppdrag till olika myndigheter - socialtjänst, polis och andra - om att de ska arbeta aktivt mot hedersrelaterat våld inklusive barn- och tvångsäktenskap.
Dessutom har vi tillsatt en utredning som tittar på frågan om barnäktenskap och hur man ytterligare kan skärpa lagstiftningen om barnäktenskap, som redan är ganska tuff i Sverige med internationella mått mätt, och hur man också kan förebygga tvångsäktenskap och just att barn blir förda ut ur Sverige mot sin vilja.
Åsa Regnér (S):
Lagarna ska omfatta alla. Jämställdhet omfattar alla. Jämlikhet omfattar alla. Det är absolut. Vi kan inte ha olika standarder för olika människor och för olika barn. När det gäller lagstiftningen berättade jag just om vad vi gör. Det finns fler exempel. Men detta handlar mer om genomförandet av strategin.
Jag och de andra två ministrarna på Justitiedepartementet har ganska nyligen kallat alla generaldirektörer för att just inskärpa deras ansvar för att genomföra denna strategi om våld mot kvinnor.
Åsa Regnér (S):
Katarina Brännström har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta för att säkra att löften om investering i fler sjuk- och undersköterskor infrias och att äldreomsorgen får den kompetenta personal som krävs. Personalen är den viktigaste resursen i äldreomsorgen. Det är tack vare den kompetenta och hårt arbetande personalen som svensk äldreomsorg är så bra som den är.
Allra oftast är det kvinnor - nio av tio som arbetar i äldreomsorgen är kvinnor. Eftersom vi har förstått frågans allvar har regeringen gjort stora satsningar på detta område. Den redan genomförda investeringen i välfärden på 10 miljarder kronor till kommuner och landsting byggs nu ut med ytterligare 5 miljarder. Det ska gå bland annat till fler undersköterskor och kortare vårdtider.
Utöver detta stärks vården med 5 1⁄2 miljard 2018 jämfört med tillskottet i budgetpropositionen för 2017. Det är den största sjukvårdssatsningen i modern tid. Regeringen satsar 7 miljarder för ökad bemanning inom äldreomsorgen under perioden 2015-2017. Under 2016 har 97 procent av medlen använts, och samtliga kommuner har tagit del av pengarna.
Bemanningssatsningen har bidragit till 5 000 årsarbetare. Bättre arbetsmiljö och ökad kvalitet för den enskilde är några av de effekter som Socialstyrelsen rapporterar om. Satsningarna på bemanning i äldreomsorgen är satsningar på jämställdhet och kvinnors arbetsmiljö. Medlen får bara användas till personal som arbetar nära de äldre, vilket skapar ytterligare förutsättningar för att anställa kompetent personal.
Dessutom fanns i slutet av oktober fler än 6 500 extratjänster i kommunerna som ett tillskott till det viktiga arbete som kommunerna bedriver. Undersköterskorna, som Katarina Brännström frågade om, är Sveriges största yrkesgrupp. De har avgörande betydelse för den vård och omsorg som äldre får. För att tydliggöra undersköterskornas viktiga yrkesroll och för att långsiktigt trygga kompetensen i välfärdens verksamheter har regeringen tillsatt en utredning.
Den ska lämna förslag till hur yrket undersköterska kan tydliggöras och regleras. För att främja en bättre arbetsmiljö har regeringen gett Arbetsmiljöverket ett uppdrag att genomföra en nationell tillsyn av äldreomsorgen. Syftet är att bidra till en minskning av den höga sjukfrånvaron, antalet arbetssjukdomar, belastningsskador och olyckor som är utmärkande för denna bransch.
Det råder brist på arbetskraft i stora yrkesgrupper som till exempel undersköterskor. För att motverka denna brist har regeringen gjort en utbildningssatsning för personer med tidsbegränsade anställningar inom äldreomsorgen och inom hälso- och sjukvården. Regeringen har även ökat satsningarna på ett stadigvarande kunskapslyft med fler permanenta utbildningsplatser inom yrkesvux. Genom dessa satsningar kommer fler att kunna få en yrkesutbildning bland annat för arbete inom äldreomsorgen.
Dessa åtgärder utgör tillsammans ett kraftfullt paket för att förbättra tillgången på kompetent personal i äldreomsorgen.
Åsa Regnér (S):
Jag tror att vi har ganska mycket samsyn när det gäller problemet och att detta måste vara en stark sektor för dem som behöver omsorgen, det vill säga de äldre, och att personer som arbetar där ska ha så bra villkor som det bara går, som de förtjänar och som gör att de vill arbeta där och kan vara stolta över jobbet.
Jag tycker att det är bra att vi har denna samsyn, eftersom detta verkligen är en stor samhällsfråga, som Katarina Brännström säger. Man kan ju hoppas att alla regeringar skulle göra dessa satsningar. Men vi har gjort dem därför att vi tar frågan på allvar. Jag, som också är jämställdhetsminister, ser mycket stora jämställdhetsfrågor i detta sammanhang. Om man ska vara ärlig kanske våra partier på kommunal nivå inte alltid har gjort tillräckligt.
Eftersom varken du eller jag ska bestämma om villkor kan man fråga sig varför dessa stora yrkesgrupper ändå har dessa ganska dåliga arbetsvillkor. Nu jobbar man alltmer med det. Antalet heltider ökar, man försöker också se till att komma åt problemet med delade turer och så vidare. Men det finns någonting här som har med kön att göra. Åtminstone ser jag det så. Det gör inte problemet mindre.
Vad man behöver göra förutom att satsa resurser - det är nödvändigt - är att se de personer som invandrar till Sverige som de stora resurser som de är, utan att säga att just här ska kvinnor med utländsk bakgrund jobba. Jag tycker att de ska få välja det själva, precis som jag får välja det själv.
Men det är trots allt så att om man vill utbilda sig till någonting där man sannolikt har möjlighet att jobba tryggt och med allt bättre villkor, för det tror jag, då är äldreomsorgen ett bra alternativ. På samma sätt tycker jag att män borde tävla med kvinnor om dessa framtidsjobb. Där tror jag att man både på nationell och på kommunal nivå kan göra mer för att dessa framtidsyrken på riktigt ska attrahera män.
Jag tycker naturligtvis att extratjänsterna är mycket viktiga som ett sätt att väcka intresse för dessa jobb. Det faktum att vi ser över frågan om legitimation är också en del i att öka kunskapen om vad just undersköterskor gör och därmed också öka statusen. Katarina Brännström säger att det är skryt, och man kan tycka att politiken emellanåt är en ganska skrytsam bransch.
Jag menar dock att det är mycket viktigt att tala om att äldreomsorgen är någonting som vi vill satsa på. Om man står i begrepp att söka en utbildning måste man nämligen känna att det är fler än man själv som tycker att detta är viktigt. Ibland i debatten fokuserar vi, med rätta, på de brister som finns.
Men vi hoppar över det faktum att till exempel Öppna jämförelser visar att äldre personer, både de som får hemtjänst och de som bor på äldreboenden, ofta är mycket nöjda med den omsorg som de får. Så var det också under er tid. Det faktum att vi kanske inte nämner det så ofta, ibland av rädsla för att vi inte skulle förstå problemen, gör kanske att ännu fler blir avskräckta. Det finns väldigt mycket som fungerar i äldreomsorgen.
Framför allt beror detta på alla dessa kunniga och flitiga människor som inte vill någonting annat än att serva de äldre som de faktiskt är till för.
Åsa Regnér (S):
Att det är viktigt att komma till rätta med villkoren i den här branschen men att det inte är vi som ska göra det håller jag verkligen med om. Däremot kan vi debattera, och det har ett stort värde i sig. Jag beställde ett underlag om kvalitet i äldreomsorgen. Jag avser att lägga fram en plan för hur vi kan höja den, och där är rekryteringsfrågor och framtida kompetensförsörjning en stor bit.
I studien kunde man dessvärre läsa att Sverige skiljer sig från de andra nordiska länderna i många avseenden, till exempel när det gäller hur många man är chef över i äldreomsorgen. Det handlar också om större förekomst av delade turer och annat liknande. Det finns en hel del vi som land behöver ta tag i på de olika nivåer vi har ansvar för.
Vi har talat om detta förut; jag är inte emot privata alternativ i vård och omsorg eller på socialtjänstens område. Jag är dock för att man ska tävla om att, som i det här fallet, ge de äldre den absolut bästa kvaliteten. Jag hade önskat att man också tävlade om personalens villkor, men vi kan inte se att det sker. Det är inte stora skillnader. I vissa avseenden är de offentliga arbetsgivarna i äldreomsorgen bättre, och i vissa fall är de privata bättre.
Vi har dock inte fått ett stort tryck uppåt i och med att de privata alternativen har kommit in, och jag hade gärna önskat att det var så. Det är därför jag väldigt tydligt ser detta som en jämställdhetsfråga. Det handlar om att branschen är kvinnodominerad, och det har inte särskilt mycket med Reepalu att göra.
Däremot tycker jag förstås att de skattemedel vi avsätter, och som vi arbetar hårt för, ska användas till angelägna områden som äldreomsorg och inte till väldigt stora vinster. Jag ser dock gärna privata alternativ även i den här branschen. Jag kommer att lägga fram kvalitetsplanen. När det gäller kompetensförsörjning vet vi redan att även yrkesutbildning och vuxenutbildning är viktigt för att väcka intresse för att jobba i äldreomsorgen.
Det satsar vi på, och det behöver vi nog göra ännu mer.
Åsa Regnér (S):
Vi har satsat stora medel på den här branschen just för att vi ser behoven av mer personal både på kort sikt och på lång sikt, och man ska veta att vi kommer att fortsätta med det. Det är en pusselbit. Sedan gäller det dock att även höja statusen på dessa jobb och höja statusen på det kvinnor redan gör.
Jag vill också gärna att män konkurrerar om dessa framtidsjobb och att det är den känslan man har. Då gäller det, tror jag, att beskriva ännu bättre vad det är man faktiskt gör i den här sektorn. Vilka möten är det man har? När jag är ute och besöker verksamheter i äldreomsorgen, vilket jag ofta är, brukar de äldre dels be mig ta hand om personalen och inte om dem. De tycker nämligen att de är omhändertagna.
De pratar ganska mycket om existentiella frågor. Du sa att även jag kommer att ställa höga krav när jag behöver äldreomsorg, Katarina Brännström. Redan i dag för man in ett perspektiv som man kanske inte traditionellt sett förväntas ta hand om eller ha så mycket för tid för i äldreomsorgen, nämligen meningsfullhet.
Det är inte helt lätt att säga vad politiken ska ha för svar när det gäller meningsfullhet, men sannolikt handlar det ganska mycket om att se individerna. Vem är du? Vad behöver just du? Hur kan jag se till att du kan träffa andra som du skulle ha utbyte av? Hur kan jag ge mig tid för dina stora, existentiella frågor? Jag tror på allt detta.
Vi behöver satsa på det vi traditionellt har gjort - vi har ansvar för rekrytering, utbildningsplatser, medel till de här sektorerna på kommunal nivå och villkoren - men det kommer att handla ännu mer om kvalitet som sådan, tror jag.
Åsa Regnér (S):
Katarina Brännström har frågat mig hur jag ser på bristen på äldreboenden och vad jag avser att göra för att få fram fler äldreboenden. Regeringen har genomfört omfattande satsningar på välfärden. I denna budget fortsätter arbetet, och regeringen aviserar en ytterligare höjning av det generella statsbidraget till kommuner och landsting år 2019. Förutom de generella bidragen föreslår regeringen ökade riktade bidrag till landstingen. Stora satsningar görs på psykiatri och primärvård.
Totalt handlar det om att vården stärks med 5 1⁄2 miljard nästa år. Det är den största sjukvårdssatsningen i modern tid. Sammantaget innebär satsningarna att regeringen under mandatperioden har förstärkt välfärden med mer än 35 miljarder kronor år 2018. Det gör att kommuner och landsting står starkare för att se till att äldre får en vård och omsorg av god kvalitet när de behöver det.
Ett hem, ett boende, där man känner sig trygg är en grundläggande del av livskvalitet för de flesta av oss. För dem med större vårdbehov kan ett hem i särskilt boende vara att föredra. Regeringen fortsätter med satsningen på investeringsstöd för fler bostäder för äldre. Satsningen har successivt ökat från 150 miljoner kronor år 2016 till 400 miljoner kronor år 2018.
Stödet syftar till att öka antalet bostäder för äldre och därigenom förbättra tillgängligheten samt öka möjligheten till gemenskap och trygghet för äldre. Enligt Boverket har stödet beviljats till 2 524 nybyggda lägenheter och 438 nytillkomna lägenheter genom ombyggnad samt bidragit till att ca 900 nya lägenheter blivit färdigställda under perioden mellan november 2016 och oktober i år.
Alltför många äldre känner sig otrygga och ensamma i sitt boende trots hjälp från hemtjänsten. Dessa personer skulle behöva ett tryggare boende även om de inte är i behov av service och omvårdnad alla tider på dygnet, vilket oftast är ett kriterium för att få flytta in i de särskilda boenden som finns i dag. En ny form av särskilt boende kan då vara av stort värde för dessa personer.
Regeringen har därför tagit initiativ till att ge kommuner befogenhet att inrätta särskilda boendeformer för äldre personer som behöver stöd och hjälp i boendet och annan lättåtkomlig service. Målgruppen är äldre som inte behöver omvårdnad dygnet runt.
Åsa Regnér (S):
Även här delar vi synen på att frågan är angelägen. Mot bakgrund av detta har regeringen tagit initiativ till investeringsstödet, som är flexibelt och som enligt uppgift också uppfattas som flexibelt ur kommunernas synvinkel. Det är mycket efterfrågat, och jag är inte alls främmande för att öka medlen när det gäller den här sortens insatser.
Det som kanske är ännu viktigare är de stora allmänna statsbidrag som går till kommunerna. Det står naturligtvis kommunerna fritt att använda dessa bidrag till det här - jag hoppas till och med att de gör det, för det är ett känt faktum att dessa behov är väldigt stora.
Dessvärre är det så att antalet äldreboendeplatser i kommunerna minskade fram till för ungefär två år sedan, trots att behovet ökade. Det är därför angeläget att vända utvecklingen på detta område.
Jag tror också att det skulle kunna underlätta om man ger kommunerna möjlighet att införa en boendeform för personer som ännu inte bedöms behöva äldreboende i lagens mening. Här skulle både kommunen och den äldre vinna på att den äldre bor på ett ställe som kommunen anordnar, även om personen inte uppfyller kriterierna för äldreboende.
Den äldre skulle ha omfattande hemtjänst men skulle inte ha det hela tiden. Man skulle inte behöva ha bemanning dygnet runt. Många äldre efterfrågar detta. De känner sig tryggare och kan kanske träffa grannar där. I min värld skulle man kunna organisera det så att dessa boenden antingen kan omvandlas till äldreboenden när den äldre behöver det eller att den äldre kan flytta till en närliggande plats.
För den som är äldre och har stora behov är det inte önskvärt att behöva flytta. Det är viktigt att kommunerna bygger. Det är viktigt att man stimulerar. Det är viktigt att man använder de stora statsbidragen i ljuset av den demografiska utvecklingen.
Jag och bostadsministern samlade aktörer när lagen om investeringsstöd trädde i kraft för att berätta om den och för att höra deras syn på detta. Jag får erkänna att jag trodde att de skulle ta upp framför allt regeländringar och annat som byggherrar, byggdamer och kommuner ville se.
Men det som de framför allt pekade på när det gäller byggande i största allmänhet var kvinnors låga inkomster. Många kvinnor som blir ensamstående och som söker bostad har en låg betalningsförmåga, apropå vår förra debatt.
Det kan vara så att man själv har arbetat i äldreomsorgen under hela sitt liv och sedan dessvärre har så låg inkomst och pension att man helt enkelt har svårt att vara en stark kund på bostadsmarknaden. De insatser vi har gjort hjälper. Vi måste dock göra mer, både nu och i framtiden.