KBLab/rixvox huggingface dataset:
Maud Olofsson (C):
Låt mig först säga att det är mycket viktigt att vi fortsätter att granska och har en stark riksrevision. Jag tror att vi från politiskt håll mår väldigt bra av att ha den kontrollmakten. Det är också grunden för den åsikt som vi förfäktade när Riksrevisionen tillkom. Ju mer av hög kvalitet vi kan ha, desto bättre är det för oss politiker.
Det gäller både i form av kontroll och i form av råd i olika sammanhang. Det är också viktigt att vi följer många av dessa frågor på ett riktigt sätt. Det handlar om människors service. Grunden för samgående är att vi vill säkra medborgarnas service. Det är avgörande för att vi gör samgåendet. Vi tror att vi gör det på ett bättre sätt genom att samarbeta med den danska posten.
Riksrevisionen är till för riksdagen. Det är riksdagens granskningsmakt. Det är viktigt att riksdagen också ser till att det förhållandet mellan riksdagen och regeringen ska finnas också fortsättningsvis. Riksdagen har också genom näringsutskottet samma möjlighet att begära ut material som avser bolag utan bestämmande statligt inflytande. Det kan man få från regeringen.
Det är bra att man diskuterar kontrollen, men jag tycker att det i första hand är riksdagen som ska ansvara för vad det är Riksrevisionen gör och inte gör. Fredrik Reinfeldt nämnde kvalitet i en frågestund, och Riksrevisionen är den del som granskar den verksamhet som staten genomför.
Maud Olofsson (C):
Riksrevisionen är ett av de verktyg som riksdagen har för att granska det som regeringen gör. Jag tycker att det är viktigt att man behåller den ansvarsfördelningen. Det är alldeles självklart att vi ska följa det här bolaget precis som alla andra bolag. Vi gör det också på ett mycket aktivt sätt. Hela vår utgångspunkt i sammanslagningen har handlat om att säkra svenska och danska medborgares tillgång till service.
Mycket av det som händer på världsmarknaden handlar om att vi måste ha större postverksamhet för att kunna säkra en sådan service. Vi har också en ständig uppföljning och dialog med näringsutskottet om olika bolag och det bolagsansvar vi har. Näringsutskottet har stora möjligheter att följa både det här bolaget och andra bolag. Det är bra att det är så.
Vi kan ha olika ingångar i hur vi ska göra olika fusioner och hur olika verksamheter ska skötas, men det är också viktigt att det finns en möjlighet i den diskussionen. Men i grunden utgör Riksrevisionen i första hand riksdagens verktyg, och jag tänker hålla fast vid det.
Maud Olofsson (C):
Genom vårt ägande har vi stora möjligheter att styra de statliga bolagen. Vi gör det också i en öppen och bra diskussion och dialog med riksdagen. Många av de diskussioner som förs om bolagen förs i näringsutskottet och också i samband med olika bolagsstämmor och annat. Det tycker jag är bra.
Om vi ska äga dessa bolag ska det också finnas en tydlig koppling till ägarna och ägarnas representanter, i det här fallet riksdagens medlemmar. Vi ska vara försiktiga med att säga vad den danska regeringen ska göra i det här sammanhanget. Vi gör lite olika tolkningar. Jag välkomnar att Eva-Lena Jansson vill följa frågan.
Jag har noterat att de fackliga representanterna i Postens styrelse tycker att det är en bra sammanslagning eftersom det säkrar jobben och servicen både i Sverige och i Danmark. Det är också därför vi gör affären. Vi närmar oss slutet av förhandlingarna, och jag hoppas att vi ska nå i mål i god tid före jul.
Maud Olofsson (C):
Luciano Astudillo har frågat mig hur jag avser att säkerställa att svenska småföretagare inom kreativa tjänster på nätet ges liknade konkurrensförutsättningar som konkurrenter i andra nordiska och europeiska länder samt hur jag avser att agera för att skapa bästa möjliga förutsättningar för Sveriges kreativa näringar som helhet att vara konkurrenskraftiga på den digitala marknaden. Små företag som erbjuder kreativa tjänster och produkter är viktiga för utvecklingen i såväl näringsliv som offentlig sektor och kan bidra till ökad tillväxt och konkurrenskraft.
Den snabba tekniska utvecklingen har givetvis påverkat kulturen i stort. I Sverige är det självklart för den unga generationen att upplevelser kan ske på Internet eller i andra digitala plattformar likaväl som live. Det borde vara lika självklart att erkänna att den som har skapat bör få betalt för sitt jobb oavsett i vilken form upplevelsen distribueras.
Ett fördjupat samarbete pågår mellan näringspolitiken, den regionala tillväxtpolitiken och kulturpolitiken för att öka kunskapen om villkoren för kulturella och kreativa näringar och hur kultur och kreativitet kan främja tillväxt och förnyelse. Samarbetet har visat att det finns behov av aktörer som kan fungera som brobyggare och mellanhänder för att stimulera entreprenörskap och företagande inom kultursektorn men också för att öka kunskapen om konstnärliga och kreativa processer och hur dessa kan användas i näringslivet.
Det har också visat sig att befintlig statistik behöver utvecklas för att få ökad kunskap om kulturella och kreativa näringars tillväxt och konkurrenskraft. Jag har tillsammans med kulturminister Lena Adelsohn Liljeroth genomfört tre dialogmöten med konstnärer, företagare, organisationer och myndigheter som arbetar med såväl näringsutveckling som kulturskapares villkor. Vi arbetar för närvarande med förslag för att kulturella och kreativa näringar ska kunna växa och utvecklas ännu bättre framöver.
För att skapa förutsättningar för Sveriges kreativa näringar som helhet måste samhället kunna erbjuda ett gott företagsklimat som innebär att fungerande företag har konkurrenskraftiga villkor. De generella åtgärder som regeringen vidtagit för att främja företagande ger företagen utrymme att våga investera och satsa - även de kreativa näringarna.
Sänkta skatter, förbättrad kapitalförsörjning för små och medelstora företag, jobbskatteavdrag för näringsinkomster, minskade kostnader för administration, mindre regelkrångel och så vidare ger företagen ökat utrymme att satsa på utvecklingsarbete. För att förbättra tillgången till kapital för småföretag har regeringen avskaffat förmögenhetsskatten och höjt maxbeloppet för Almis mikrolån. Dessutom föreslås bolagsskatten och expansionsfondsskatten att sänkas.
Regeringen har visat att tydligt jobbfokus i politiken och stort ansvarstagande ger trygghet i skakiga tider. Regeringen kommer att fortsätta att förbättra företagsklimatet och förutsättningarna för Sveriges kreativa näringar.
Maud Olofsson (C):
Det är väl inte riktigt oppositionspartierna man tänker på om man tänker att man ska komma överens. Det är inte riktigt den bilden man ser av oppositionspartierna just nu. Jag vill bara påpeka för Luciano Astudillo att det här direktivet skulle ha varit implementerat i svensk rätt senast den 29 april 2006. Det var alltså ett halvår innan den nya regeringen tillträdde. Det måste finnas någon anledning till att Socialdemokraterna inte genomförde detta direktiv.
Det har naturligtvis ökat trycket på oss att göra det. Jag försöker bara beskriva att det finns en balansgång mellan att säkra skapares rätt till sina produkter och idéer och att anpassa en lagstiftning i dag så att den passar en modern generation.
När jag har pratat med många av de företag som distribuerar böcker, film, musik och annat har jag sagt - vilket nu är på väg in - att de måste hitta sätt att kunna ta betalt på ett bra sätt, därför att det är också en bra distributionskanal. Det är en svår balans. Jag noterar bara att Mona Sahlin säger att Socialdemokraterna inte har tagit ställning. Det är därför jag återigen vill höra från Luciano Astudillo vilken er ståndpunkt är i den här frågan.
Hur tänker ni när ni säger att ni inte har tagit ställning? Eller har ni tagit ställning? När det sedan gäller konkreta frågor som att göra utbildningen bättre för de kreativa näringarna och att koppla ihop näringspolitiken och kulturpolitiken kan vi konstatera att det är tur att vi har en alliansregering som verkligen gör detta. Det är precis det här som finns i det arbete som pågår. Jag är glad över att Luciano Astudillo ger stöd till de delarna.
Sedan säger Luciano Astudillo rent allmänt att regeringen är handlingsförlamad. Om vi tittar på Barrosoplanen är Sverige det enda land som får godkänt. Det var vi som tidigt förutsåg den lågkonjunktur som var på väg in och därför föreslog 32 miljarder. Det är ungefär 1 procent av bnp, och det är också det som Barrosoplanen anger. Tack och lov gjorde vi inte av med alla pengar i den budget som vi presenterade, utan vi har beredskap för att kunna göra mer.
Det var ett medvetet beslut från regeringen. Vi förstod att om lågkonjunkturen kommer kan det sjunka ytterligare, och då ska det finnas en beredskap för att göra det. Det som företagen ska veta är att vi nu inte har någon oppositionspolitik utan har en socialdemokratisk politik som sedan ska förhandlas med Vänsterpartiet och Miljöpartiet. Vi har ju sett vad det har lett till.
Enbart med Socialdemokraternas förslag kommer det att bli en skattechock på 70 miljarder framöver för inkomsttagare och företagare. Det är ingen som tror att i ett läge med finansiell kris och lågkonjunktur skulle en skattechock på 70 miljarder underlätta för jobbskapandet. Därför är jag mycket glad över att tillhöra en regering som har varit förutseende och skapat trygghet i statliga finanser och som också ökar möjligheterna för flera näringar att bidra till jobbskapandet framöver.
Maud Olofsson (C):
Jag kan bara konstatera i svaret att Socialdemokraterna inte har tagit ställning i direktivfrågan, och det visar väl vad som är bekymret i detta. Vi kommer att återkomma till riksdagen, och det är justitieministern som är ansvarig i det sammanhanget. Jag kan också konstatera att den förra regeringen underlät att genomföra det direktiv som Luciano Astudillo nu är så angelägen om.
När det gäller synen på svensk ekonomi är det väl en gemensam bedömning, från både svenska ekonomer och utländska ekonomer, att Sverige befinner sig i ett mycket bättre läge än vad många andra länder gör. Det är därför som vi i budgetpropositionen kan lägga in 32 miljarder, där också de kreativa näringarna finns med, som en satsning. Det är också viktigt att påpeka att regeringen skriver i budgeten att vi ser att arbetslösheten ökar.
Om Luciano Astudillo inte har läst budgeten finns det möjlighet att göra det. Jag kan bara konstatera att Barrosoplanen som nu kommer är en bra del, men det är också viktigt att de finansiella systemen fungerar väl. Mycket av det som finns i Barrosoplanen innehåller också det som den svenska regeringen föreslog i budgeten, och vi är det land som går före och visar vägen i sammanhanget.
Men vi har sagt - alla statsråd har sagt det - att i det allvarliga läge som vi befinner oss i har vi en beredskap för att göra mer. En regering måste ha det och kunna följa utvecklingen. Jag ser att de kreativa näringarna är ett av svaren på hur vi ska skapa de nya jobben, inte minst för den nya, unga generationen.
Det är därför som det är överraskande att Socialdemokraterna i sitt budgetalternativ tänker höja kostnaden för att anställa unga, eftersom det finns många unga människor i de här näringarna. Den diskussionen får väl Socialdemokraterna ta med den generation som nu riskerar att tappa jobb och där det blir ökade kostnader för att anställa.
Maud Olofsson (C):
Låt mig först säga att om vi inte löser finanskrisen löser vi inte det andra. Det är så läget är. Därför jobbar vi allt vi kan för att dels få på plats de system som vi har beslutat om här, dels få europeiska överenskommelser som gör att finanssystemet fungerar på EU-nivå. Det är många svenska företag som lånar på banker utomlands, men som nu kommer hem igen eftersom man inte får krediter.
Det är många svenska små företag som inte får krediter på banker och som vi behöver hjälpa. Det är därför som den finansiella krisen måste lösas för att vi ska kunna lösa de andra delarna. Det är oerhört viktigt. Vi har haft jobbfokus i politiken. Vi har nått 80 procents sysselsättningsgrad, något som Socialdemokraterna aldrig nådde. 180 000 färre i utanförskap är resultatet efter två år. Jag är ganska stolt över att det är 180 000 fler som nu kan ha en lön att leva på.
Jag tycker att jobb är grunden för ett bra liv. Vi har presenterat en budget på 32 miljarder kronor. Inga av de pengarna har ännu börjat användas, och redan nu vet Socialdemokraterna att det är för lite. Om man jämför med hela övriga Europa är en reformbudget på 32 miljarder en mycket kraftfull satsning. Vi har resurser att göra mer om så skulle krävas.
Det är det som är det viktiga för alla som nu varslas och riskerar arbetslöshet. Låt oss först använda de här resurserna som är speciellt anpassade efter den situation vi har just nu. Låt oss börja med yrkesutbildning, infrastruktursatsningar, forskning, innovation, arbetsgivaravgiftssänkningar och annat. Vi säger nej till er skattechock. Vi tror inte att det är rätt att höja skatterna för låg- och medelinkomsttagare när de har svårt att betala huslånen.
Vi säger nej till skattechocken när det gäller ungdomar på arbetsplatserna eftersom vi inte tror att det är rätt att slänga ut ungdomar i arbetslöshet. Vi säger nej till oansvarig ekonomisk politik där man kan höja utgiftstaken utan att följa det som vi hade tänkt skulle vara de åtstramande budgetreglerna. Det finns mer att göra. Ingen är perfekt. Vi har naturligtvis full beredskap för att kunna göra mer. Människor ska kunna veta att det här är en regering att lita på.
Maud Olofsson (C):
Karin Åström har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att staten genom sitt ägande av LKAB tar sitt ansvar och hittar en tillfredsställande lösning tillsammans med kommunerna och långsiktigt garanterar en finansiering för att bygga upp de nya samhällena. Det är glädjande att den svenska gruvindustrin planerar och genomför stora investeringar i Norrbotten. Det gäller LKAB:s investeringar i Kiruna och Malmberget, det gäller Bolidens investering i Aitik i Gällivare kommun och det gäller Northland Resources planerade gruvor i Pajala kommun.
Detta är i grunden en mycket positiv utveckling för de berörda samhällena samtidigt som vi i regeringen är medvetna om att gruvverksamheten i vissa fall innebär stora påfrestningar för berörda människor och för berörda kommuner. Det finns ett omfattande regelverk med lagar och förordningar som kommunerna, de statliga myndigheterna, regeringen och inte minst berörda företag måste följa i den samhällsomvandling som nu pågår i Malmberget och Kiruna. Det handlar därför inte om att hitta en tillfredsställande lösning.
Här handlar det om processer som kräver omfattande problemlösning. Kostnadsansvar och behov av statliga och kommunala investeringar måste beslutas successivt, i den ordning och med de underlag som arbetas fram inom ramen för regelverket och inom befintliga ekonomiska ramar. Det kommunala självstyret spelar en självklar och viktig roll i samhällsplaneringen och måste respekteras.
När det gäller LKAB:s ansvar innebär grundprincipen i det legala regelverket att företagen ska stå för de kostnader för skada och intrång som bearbetningen eller därmed sammanhängande verksamhet ger. LKAB tar och kommer att ta sitt ansvar.
Tillsammans med andra företrädare för regeringen och berörda departement följer jag noga utvecklingen i Malmberget och Kiruna bland annat genom Malmfältsgruppen där vi har möjlighet att lyssna på och diskutera med de berörda kommunalråden, företrädare för LKAB, landshövdingen och de generaldirektörer vilkas myndigheter är inblandade i utvecklingen. Jag för också dialog med LKAB:s styrelseordförande om dessa frågor.
I övrigt har regeringen beslutat om en interdepartemental arbetsgrupp som håller hög beredskap när det gäller hantering av de myndighetsbeslut som samhällsomvandlingarna i Malmberget och Kiruna kräver. Inom ramen för vad jag nu redovisat finns en struktur för statens engagemang och ansvar i Malmfälten. Arbetet har tagit kraftfulla steg framåt bland annat vad gäller planering av järnväg och vägar i Kiruna och genom Riksantikvarieämbetets och Boverkets stöd i utvecklingen.
Det är satsningar som stärker och utvecklar både de berörda kommunerna och regionen i dess helhet.
Maud Olofsson (C):
Det är trevligt att Karin Åström tycker att det är bra med den ökade prospekteringen och brytningen av mineraler som nu sker. Det var en förändring i minerallagen och prospekteringslagen som den förra borgerliga regeringen gjorde som har öppnat upp för det ökade intresset för Sverige. Vi ska vara tacksamma över att det beslutet fattades.
Jag tror att de flesta kommuner kan vara avundsjuka på såväl Gällivare och Kiruna som Pajala kommun över det angenäma uppdrag de har att bygga nya cityn, nya samhällen, och samtidigt skapa nya jobb. Jag tror också att de flesta kommuner är åtminstone lite avundsjuka på den uppställning som finns från regeringens sida när det gäller flytten.
Malmfältsgruppen har verkligen ansträngt sig för att följa med i processen, att finnas med och driva på allt detta. Vi kan se att det nu även sker investeringar i järnvägar och vägar, i hur man flyttar samhällen och så vidare. Vi har en oerhört bra dialog i Malmfältsgruppen, och det händer mycket praktiska saker. Det finns en lagstiftning som LKAB och alla andra bolag omfattas av.
Den säger att de ska betala en del av dessa kostnader. Så här långt har LKAB stått för 4 miljarder kronor. Det är alltså inga småsummor LKAB har lagt in i detta. Det måste naturligtvis finnas en lagstiftning som reglerar det hela. Karin Åström tycker att vi inte ska ta in så mycket pengar från LKAB så att det kan betala mer. Det blir spännande att se hur ni gör det i Socialdemokraternas budget.
Om ni vill låta LKAB behålla mer av sina pengar för att klara den delen får ni mindre pengar till att satsa på alla de reformer ni utlovar. Det är upp till Karin Åström att försöka få med sig partiet på en sådan prioritering. Det jag tror är viktigt är precis det som Karin var inne på om att skapa framtidstro och tydlighet om vad man behöver göra. Det är klart att det under resans gång också begås misstag där enskilda känner sig drabbade.
Vi försöker så gott det går att tillsammans med bolaget, berörda kommuner, länsstyrelsen och myndigheter klara av processen så smidigt som möjligt. Jag har uppfattat det som att kommunens representanter är nöjda med det sätt som Malmfältsgruppen har bedrivit arbetet.
Det är också viktigt att säga att regeringen verkligen lägger mycket energi på att hjälpa till i detta stora föränderliga arbete.
Maud Olofsson (C):
Det blir lite mer intressant när Karin Åström beskriver vad som menas i de skarpa förslag som Socialdemokraterna lägger fram. Man ska beakta, säger hon. I den mest positiva tolkningen innebär det att man inte ska göra någonting. Så ser jag det utifrån mina utgångspunkter. Det betyder att ni inte har en krona mer. Det är ett flumspråk som ni använder för att låtsas som om ni har mer pengar. Då säger ni "beakta".
Antingen bestämmer ni er för att ni ska plocka ut mer pengar från LKAB eller också bestämmer ni er för att inte göra det. Då ska det också synas i tabellerna. Det är först då det här blir intressant. Vi tillför resurser till olika sektorer för att vi ska kunna möta de behov som finns i Pajala, Gällivare och Kiruna. Vi agerar så att det finns resurser att göra den samhällsomvandling som de nu är inne i.
Men vi tänker inte ha annorlunda regler för LKAB än för andra bolag, för i så fall skulle vi låta Boliden och Norrland Resources ha en helt annan dagordning än vad LKAB har. Det tänker vi inte göra eftersom det skapar en illojal konkurrens mellan olika bolag som verkar på en kommersiell marknad. LKAB ska ta sitt ansvar, och det är min bedömning att de tar sitt ansvar. Sedan kan det naturligtvis finnas konflikter i olika delar i en sådan här svår tid.
Det kan handla om exakt vilka hus som ska lösas in, i vilken ordning det ska ske och så vidare. Det är självklart, men regeringen försöker att följa det här arbetet med Malmfältsgruppen så nära som det bara går. Jag har upplevt att det finns en stor enighet i Malmfältsgruppen om att det arbetssätt som vi nu använder oss av för att hjälpa till i den här samhällsomvandlingen fungerar på ett alldeles utmärkt sätt. I det instämmer också de kommunrepresentanter som finns med i det här arbetet.
Jag förstår att det är en jättetuff tid för de här kommunerna, men det är också någonting otroligt positivt. Om jag jämför med den tid då jag bodde uppe i Norrbotten är det någonting fantastiskt som händer i de här kommunerna. Jag tror att många kommuner är avundsjuka och skulle vilja ha möjlighet att göra det som nu Gällivare, Malmberget och Kiruna kommuner gör.
Maud Olofsson (C):
Luciano Astudillo har frågat mig vilka initiativ jag och regeringen avser att ta för att stimulera efterfrågan i de små företagen samt för att råda bot på den arbetskraftsbrist som de små företagen upplever enligt en nyligen genomförd undersökning. Regeringen har genomfört en rad insatser som bidrar till att öka efterfrågan på företags varor och tjänster. Det handlar dels om köpkrafts- och investeringsstimulerande åtgärder såsom införandet av jobbskatteavdraget och avskaffandet av förmögenhetsskatten, dels om skattereduktion för hushållsnära tjänster och införandet av ROT-avdraget.
Regeringen har agerat kraftfullt för att möta den ekonomiska krisen. Totalt har 83 miljarder kronor gått till olika åtgärder. Ungefär hundra olika insatser för fler jobb samt fler och växande företag har initierats. För att möta krisens effekter lokalt och regionalt har regeringen utsett regionala samordnare. Sammantaget har detta inneburit att Sverige landat på fötterna efter finanskrisen. Men för att vi ska kunna stå stabilt behöver vi fortsätta med den inriktning vi hittills haft.
Regeringen arbetar aktivt både för att öka arbetsutbudet och för att förbättra matchningen på arbetsmarknaden, men även för att sänka företagens tröskel att anställa. Det har blivit enklare och billigare att anställa genom bland annat sänkta socialavgifter och införandet av nystarts-, nyfrisk- och instegsjobb. Att anställa unga personer innebär ytterligare lägre socialavgifter. Dessutom har allmän visstidsanställning i upp till 24 månader införts och möjligheten till säsongsanställning återinförts.
Utbildning och aktiva arbetsmarknadsåtgärder är viktiga delar i arbetet med att både minska arbetslösheten och på sikt öka arbetsutbudet. I december 2008 presenterades ett omfattande arbetsmarknadspolitiskt stimulanspaket för att underlätta omställningen för alla som är eller riskerar att bli arbetslösa. Senare har satsningen förstärkts genom bland annat ökat stöd till långtidsarbetslösa, fler praktikplatser, ökat inslag av praktisk kompetensutveckling och förstärkt matchningsverksamhet med personliga coacher för arbetslösa.
Det är regeringens ambition att utbildningssystemet bättre ska svara mot behoven på arbetsmarknaden. Just nu pågår ett omfattande reformarbete som berör alla delar av det offentliga utbildningssystemet. Arbetet omfattar en rad viktiga åtgärder för att förbättra kvaliteten i utbildningsväsendet, bland annat en reformerad gymnasieskola till 2011. För att möta behoven på arbetsmarknaden genomförs även satsningar på lärlings- och yrkesutbildningar. Regeringen har även presenterat en strategi för entreprenörskap inom utbildningsområdet.
Utbudet av arbetskraft och problemet med arbetskraftsbrist varierar regionalt. För att på bästa sätt kunna möta denna utmaning har regeringen uppdragit åt Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser att utreda det framtida arbetskrafts- och kompetensbehovet. Mitt svar till Luciano Astudillo är alltså att regeringen redan arbetar aktivt såväl med att stärka efterfrågan för de små företagen som med att motverka arbetskraftsbrist genom ökat arbetsutbud och stärkt kompetensmatchning.