Eva Olofsson (V):
Jag tycker också att det känns positivt att vi får en dialog här med justitieministern, för den här frågan lever i hela Sverige just nu och det finns en stor oro kring den. Inte minst detta att man avtalat in det verkar försvinna när kundvalsmodeller kommer på bred front.
Stockholms läkarförening och sjukhusläkarföreningarna har motionerat till deras stämma just om den här frågan. De säger att de är allvarligt oroade över att det helt enkelt blir tystare på arbetsplatserna, att rätten till yttrande- och meddelarfrihet inte finns när det nu blir allt fler privata arbetsgivare.
Grunden måste vara att vi har verksamheter som är viktiga för välfärden, verksamheter där man jobbar med människor som vi tar ett stort ansvar för - äldre människor, människor med funktionshinder, människor som finns i vår hälso- och sjukvård - och att de är skattefinansierade. Det ställer extra stora krav på att anställda ska kunna säga ifrån när det är missförhållanden. Men det ställer också krav på transparens och insyn när det gäller hur vi använder skattepengarna till de här viktiga verksamheterna.
Därför har jag lite svårt att förstå att man av konkurrensskäl kan säga att privata vårdbolag ska kunna avgöra väldigt mycket själva vad som är företagshemligheter. Förutom kundregister och en och annan sak är det enligt den diskussion som förs många olika koncept, i alla fall är det vad jag fått höra av företrädare för alliansen. Man ska lära av varandra och det ska komma fram nya frågor.
Men hur lär man av varandra om sättet att arbeta om det är företagshemligheter? Jag får det inte att gå ihop. Jag tycker att det ska vara lika villkor för de kommunala verksamheterna och de privata. Jag tycker alltså att man ska ha samma öppenhet och transparens och att de som jobbar ska ha samma möjligheter till yttrandefrihet. Det är också viktigt att det finns en insyn i hur man använder pengarna.
I Västmanland har det varit en stor debatt. Det har tagits upp i Kalla fakta. Där har man nu många privata entreprenörer. Revisorerna där har kunnat se en skillnad och sammanfattar den med att det blivit mycket färre remisser till sjukgymnaster och andra verksamheter för rehabilitering inom de privata än inom de offentliga enheterna. Likadant är det med provtagningar.
Revisorerna har frågat sig om det kan finnas ett ekonomiskt incitament, att man vill få en högre vinst här än inom det offentliga. Jag tror att det är viktigt att få insyn i sådana frågor för att kunna få förtroende för sjukvården, precis som jag tror att det är viktigt att ha insyn i hur Maria Beroendecentrum använder skattepengarna som stockholmarna har betalat för att människor som har missbruksproblem ska kunna få en bra vård och behandling.
Jag tror alltså att det är väldigt viktigt att den insynen finns. Jag skulle vilja ställa frågan till justitieministern om det inte finns samma behov av att kunna se hur pengarna används, ha insyn och också kunna ta upp missförhållanden på ett privat äldreboende som på ett kommunalt.
Är inte tryggheten för de äldre som finns på ett privat äldreboende och deras anhöriga lika viktig som för dem som finns på ett kommunalt? Det här är väldigt viktiga frågor. Jag hoppas att ministern går vidare och ser över öppenheten. Jag tror att det är alldeles nödvändigt när vi nu får mer och mer privat verksamhet inom viktiga välfärdsområden.