KBLab/rixvox huggingface dataset:
Emma Wallrup (V):
Självklart ska vi flyga mindre och bygga ut nattåg och höghastighetståg - eller vad vi kommer att landa i när det gäller tågtrafiken - och andra transportmedel så mycket som möjligt. Det är klart att vi också vill titta på - alltså forska i, ta fram och pröva - ny teknik. När det gäller biobränslen funderar man på algproduktion till exempel, för där skulle det kunna finnas möjligheter.
Men enligt KTH finns inte den potentialen, och de räknar inte med att det här ska kunna vara en total ersättning för det fossila. Troligtvis kommer det att behövas bränsleceller eller någonting annat som är mer energieffektivt. Det där är jätteviktigt att forska på så mycket som möjligt.
Att det, som Edward Riedl sa i sitt anförande, är okej att det är billigare att flyga än att resa till flygplatsen är olyckligt, tycker jag. Vår planet står och vippar nu.
Vi ser nu verkligen tydligt effekterna av klimatförändringarna i Frankrike, Tyskland och Schweiz, och det är ännu värre i länderna i syd som det rapporteras alldeles för lite om i medierna. Det är allvarliga saker som håller på att hända, och då är det orimligt billigt att flyga. Det inser nästan varenda svensk som jag har talat med.
Det är orimligt billigt att flyga och orimligt höga priser på tågresor till exempel. Flygskatten kommer helt enkelt att behövas för att lyckas ställa om och för att gynna de hållbara transportmedlen. Men då är det också viktigt att vi satsar på tågtrafik, att det är effektivt att resa med tåg och att det är kostnadseffektivt.
Emma Wallrup (V):
Jag tackar för frågorna. Vi vill självklart också se över arbetsplatslagstiftningen. Den är väldigt viktig, och där finns mycket att göra på grund av de stora avregleringar som har skett de senaste åren och som har orsakat oerhörda problem både i kvalitet och i livskvalitet för de anställda. Vi måste ha ett markperspektiv och titta på hur människor har det.
Vi kan inte leva här i vår bubbla, välbetalda och i en enkel tillvaro, och sedan stänga av, när väldigt många människor i Sverige har en fruktansvärt tuff situation på sin arbetsplats, där kanske nästan alla på avdelningen äter Omeprazol. Det finns många sådana exempel.
Vi måste ha ett markperspektiv, och då behöver vi både se över arbetsmiljölagstiftningen och se till att det finns tillräckligt med pengar för att utföra de verksamheter som man ska. Vi kan inte fortsätta att öka klyftorna som vi har gjort de senaste åren. Vi har rekordmånga miljardärer i Sverige nu samtidigt som vi ser hur välfärden och många arbetsplatser, till exempel posten, går på knäna. Vi har ett jättehögt avkastningskrav på Postnord.
I stället kanske vi skulle se över fördelningen i Sverige så att vi har råd att göra den mjuka övergången, för vi kommer fortsatt att ha behov av posten. Det kommer fortsatt att skickas väldigt många brev och paket via internetförsäljning och så vidare, så det här är ju funktioner som vi fortsatt kommer att vara beroende av. Vi måste få det att fungera. Men just nu pågår den här omställningen.
Då måste vi se över det här och göra det på ett bra sätt, samtidigt som vi överlag i samhället behöver öka marginalerna där människor vistas, där våra barn och gamla vistas, på arbetsplatser, för dem som utför servicen så att det här landet kan byggas och vi kan stå här nu och ha den här byggnaden omkring oss. Det är människor som bygger det med sina händer, och de har rätt till betalning. Det är inte antalet miljardärer som ska öka i Sverige, utan vi ska fördela resurserna så att vi kan ha bra och goda funktioner.
Emma Wallrup (V):
Jag har pratat med Seko om samdistribution. Det de lyfter fram är att risken finns att de måste gå upp klockan fem och sortera posten för att det ska funka. Det är det som är problemet. Annars låter det smart, så att säga. Jag tror att man behöver vara så effektiv som möjligt i sina lösningar, men just här verkar det finnas en del problem att lösa. Det som jag vill lyfta fram, och som också Posten och Seko lyfter fram, är att det helt enkelt behöver vara bättre balans mellan ekonomiska krav och servicemål.
Det handlar bland annat om att minska avkastningskravet i den här övergången för att få verksamheten att fungera. Sedan handlar det också om ett beslut om en ny postlag som ger tydligare direktiv till företagen samt om att som ägare ställa krav på goda arbetsförhållanden och sjysta anställningar, både för företagen och för anställda hos underleverantörer. Det är sådant som vi kan sätta riktlinjer för Postnord att genomföra.
Emma Wallrup (V):
Det gläder mig att du lyfter fram arbetsrätten, Teres Lindberg, att du tydligt ser att man behöver komma till rätta med den här saken och att ni bevakar vad som hände vid sammanslagningen mellan den svenska och den danska posten. Man kan dock inte fly från sitt ansvar när man sitter på en position och har ett ansvar.
Motionen väcktes här i riksdagen och kom upp i vårt utskott därför att tjänstemän i riksdagen ansåg att den hör till vårt utskott. Då kan inte vi som politiker skicka iväg den till andra utskott. Sedan kommer detta säkert också upp i arbetsmarknadsutskottet, och de ska titta på sina delar. I vårt utskott skulle vi till exempel kunna titta på avkastningskravet och lagstiftningsförfarandet.
Vi skulle kunna se till samhällsuppdraget och hur man kan stärka det och utformningen av det hela så att vi kan tillgodose postens behov när det gäller att kunna utföra en bra verksamhet och samtidigt ha en bra arbetsrätt.
Emma Wallrup (V):
Jag håller med om att det kan vara lite diffust. Det är flera utskott som har ansvar för frågan, och det är inte helt självklart på vilket utskott ansvaret faller. Men motionen har hamnat här, och vi måste hantera den och ta ansvar för detta. Vi tittar ju på arbetsmiljön när det gäller till exempel åkerinäringen. Om vi ska ha en god samhällsservice som fungerar måste vi se till att förhållandena i produktionen fungerar, och det är det de inte gör här.
Det är därför också vi i trafikutskottet, som har ansvar för posten, behöver se över det här ordentligt.
Emma Wallrup (V):
Det är en mycket angelägen interpellation som Jonas Sjöstedt ställt, då det råder stora brister inom åkerinäringen på grund av konkurrensen från utländska chaufförer. För min del vill jag lyfta in klimat- och miljöfrågan i detta. Vi står inför en klimatutmaning. Vi måste minska lastbilstransporterna, eftersom de bär upp en stor del av de svenska utsläppen. Tyvärr sker inte så i dag. Snarare ökar de.
Vi fraktar en oerhörd mängd varor på våra vägar. Livsmedelsbutikerna och andra varubutiker har slutat med lagerhållning, och stora delar av lagret befinner sig ute på våra vägar. Samtidigt produceras en stor del av våra varor för att gå sönder fort i stället för att hålla så länge som möjligt, vilket gör att vi är tvungna att köpa nytt i stora mängder. Mängden varor på våra vägar är därför enorm.
Alla dessa lastbilstransporter av alla dessa varor utgör en fara både för vårt klimat och för trafiksäkerheten, framför allt i södra Sverige. Vi måste minska mängden miljöfarliga transporter. Det är väldigt positivt att Stefan Löfven tog upp ämnet cirkulär ekonomi i regeringsförklaringen. Det är ett produktionssätt som går ut på att produkterna ska hålla så länge som möjligt och sedan återvinnas.
Jag hoppas att regeringen kommer med en åtgärdsplan kring det här för att på så sätt kunna minska onödiga transporter av onödiga produkter som går sönder fort. Arbetsvillkoren inom åkerinäringen är en mycket viktig del i den prispress som orsakar att priserna för lastbilstransporter hålls så låga.
Det är viktigt både ur socialt hänseende och utifrån miljöhänsyn att tillgodose rimliga arbetsvillkor. En tid med avregleringar har lett till att vi tär på både människor och miljö för att företagen ska kunna göra stora vinster. Det är inte rimligt. Det är bra att vi får höra om de saker som nu sker för att komma till rätta med fusk och olaglig konkurrens.
Men det är samtidigt viktigt att arbetet fortsätter med att skärpa reglerna för att värna arbetstagare och se till att transporter med lastbil inte sker orimligt billigt. Jag åker nu till klimattoppmötet i Paris tillsammans med Jonas Sjöstedt och Jens Holm från mitt parti. Där kommer vi noga att följa klimatförhandlingarna.
Men därefter måste vi se till att klimatavtalet får verka här hemma och att vi också går längre, eftersom det är troligt att avtalet inte kommer att bli så ambitiöst som det egentligen måste bli. En av de största utmaningar vi har är att komma till rätta med lastbilstransporterna. Här måste vi jobba effektivt och ställa skarpa krav. Det är viktiga krav som Jonas Sjöstedt tar upp i sin interpellation. Vi vill gå lite längre än regeringen.
Jag hoppas att regeringen kan fundera vidare på dessa saker, till exempel gällande F-skattsedeln och den holländska modellen, som tydligt har visat positiva effekter på lönebildningen och lett till bättre arbetsvillkor. Jag hoppas att regeringen ändå kommer att ta en närmare titt på detta. Jag skulle gärna höra Anna Johanssons svar om det.
Emma Wallrup (V):
Precis som Jonas Sjöstedt tidigare sa bör vi som rödgröna och röda aktörer ställa de möjliga kollektivavtalskrav som vi kan i Sverige. Det är lite märkligt att säga att vi inte ska särskilja en enskild bransch när det är en sådan central fråga för en röd regering att säkra kollektivavtalen.
Om vi skulle göra det skulle det kunna vara en hävstång gentemot EU, och vi skulle kunna få flera länder att gå efter, precis som Holland nu är en hävstång för oss att använda i debatten. Det är märkligt att regeringen inte tänker annorlunda här. Jag hoppas att den tänker om. Jag kommer in på miljöfrågan igen.
Vi skulle kunna nå miljömålen mycket bättre på flera sätt om vi ställde högre krav. I dag åker många lastbilar ofyllda på grund av att det är så billiga kostnader för de utländska transporterna. De svenska lastbilsåkarna har högre miljökrav och en högre miljöprestanda på sina lastbilar. Om man skulle gynna dem skulle det också vara bra för miljön.
Här skulle de statliga företagen, som Jonas Sjöstedt nämnde, kunna gå före och direkt här och nu börja beställa bra transporter från Sverige med rimliga arbetsvillkor och kollektivavtal. Jag vill fråga infrastrukturminister Anna Johansson hur hon ser på det och hur man skulle kunna styra dem för att gå i den riktningen.
Jag hoppas att arbetet kommer att gå vidare i frågan och att man försöker att driva på så mycket som möjligt. Det är en stor utmaning att komma till rätta med lastbilstransporterna i Sverige. Det är där de stora klimatutsläppen har ökat. Det är väldigt sorgligt med denna press på både arbetsmiljö och miljö.
Emma Wallrup (V):
Under sommaren framkom det av rapporter att det finns konstruktionsfel i 120 mil av järnvägsrälsen. Det utgör en risk för att rälsen spricker och för att tåg spårar ur. Detta har varit känt länge och skulle enligt plan ha åtgärdats redan för 20 år sedan. Men enligt Trafikverket har det inte funnits resurser till detta.
Eftersom vi länge har planerat våra verksamheter med mindre och mindre marginaler har vi stått inför det faktum att vi inte har råd att prioritera sådana åtgärder som garanterar till exempel, som i detta fall, säkerheten för resenärerna. Det anser jag är mycket allvarligt. Jag blev glad av svaret från ministern om att Trafikverket säger att man har koll på detta och har en strategi för att hantera detta.
Men det har framkommit i flera utredningar, och senast i dag från företrädare från Trafikverket i trafikutskottet, att man har brister i översynen av hela tågrälsen. Trafikverket har alltså inte riktigt kapacitet att ha koll på hela anläggningen. Jag vill därför fråga ministern om hon känner sig säker med Trafikverkets strategi.
Jag tog också upp frågan om satsningar på hela infrastrukturnätet och tågrälsen när vi planerar för ett höghastighetsnät. Både i Frankrike och i Kina har man satsat på ett höghastighetstågnät, och sedan har man glömt bort det ursprungliga tågnätet. Både i Kina och i Frankrike har det ursprungliga tågnätet förfallit.
Det är fruktansvärt olyckligt om det skulle ske i Sverige eftersom Sverige är ett långt och stort land. Vi är mycket beroende av ett funktionellt tågnät i hela landet. Vi vet alla vilka stora problem som finns redan nu i fråga om tågrälsen. Det är därför jag ställer denna fråga.
FFF-utredningen kom fram till att satsningar på höghastighetståg egentligen inte är det mest prioriterade för att nå klimatmålen. Den belyser att det är särskilt viktigt att satsa på den regionala tågtrafiken och på tågtrafiken i hela landet.
Det handlar om både godsförsörjning och persontransporter, och just därför är det extra viktigt att vi har fokus på järnvägen i hela landet och inte låter höghastighetsbanorna ta över. Vänsterpartiet är positivt till höghastighetståg eftersom vi har en klimatutmaning och måste minska flyget ned till kontinenten.
Långsiktigt behöver vi binda ihop höghastighetståg från Sverige ned till kontinenten, och vi måste planera för det redan nu. Det är viktigt. Det är också så att vi bygger nya höghastighetsbanor, vilket innebär att vi kommer att få en högre kapacitet på de befintliga banorna. En del av persontrafiken flyttar nämligen över till höghastighetsbanorna.
Det finns alltså många positiva sidor av det hela, men det är fortfarande viktigt att vi inte glömmer bort de befintliga banorna utan fortsätter att underhålla och även fortsätter att bygga ut tåginfrastrukturen. Det gäller särskilt uppe i Norrland.
Det är glädjande att regeringen i förhandlingarna med Vänsterpartiet har kommit fram till att satsa mer på järnvägsunderhållet. Vi kommer upp i ungefär 8 miljarder per år, och det är positivt. Problemet är dock att det länge har påpekats att det egentligen behövs runt 10 miljarder.
Emma Wallrup (V):
Problemet är att vi får ganska många rapporter, bland annat från Seko och banarbetare, om att man inte kan garantera säkerheten. Till exempel i Stockholm rapporteras det om att det ligger räls som inte ens är fast förankrad i marken och så vidare. Detta har man inte pengar att åtgärda, och det är ju ett gigantiskt problem.
Som jag avslutade mitt förra inlägg med skulle 10 miljarder behövas för att täcka det underhållsbehov vi har. Vi har nu 8 miljarder i vår gemensamma budget, så vi behöver egentligen öka det.
När man talar med aktörer kopplade till arbetet med detta talar de samtidigt tydligt om att det skulle vara svårt att åtgärda det som behöver åtgärdas även om vi lade väldigt mycket mer pengar i dagsläget. Organisationen fungerar nämligen inte; det är för många aktörer och för lite samordning.
Detta skulle verkligen kunna underlättas av den inriktning Vänsterpartiet och regeringen har kommit överens om, nämligen att staten ska ta det samlade ansvaret för kontroll och utförande av underhållet vid de svenska järnvägarna. Om vi fortsätter på den banan är jag övertygad om att vi långsiktigt kommer att kunna lösa detta mycket bättre.
Samtidigt behövs det pengar både till underhåll och till utbyggnad i hela landet, förutom satsningarna på höghastighetståg. Jag vill förorda att våga investera och låna, särskilt i denna tid då befolkningen ökar väldigt fort.
Enligt ekonomiska teorier är ju en ökad befolkning en viktig parameter för att stärka ekonomin i ett land eller i en kommun. Om man använder situationen rätt och investerar i jobb och infrastruktur samtidigt som man bygger ut samhället kan man alltså komma ut stärkt med en ökad befolkning. Just därför är det så oerhört viktigt att investera nu.
Flera aktörer, bland annat Byggindustrierna och chefen för Svensk Exportkredit, förordar att vi ska våga låna mer nu när vi har ett så bra ränteläge. Jag vet att regeringen och andra talar om OPS-lösningar i stället, alltså att ha med näringslivet i att lösa de stora satsningar som behöver göras. Tyvärr påpekar Byggindustrierna, som många talade med i Almedalen i somras, att man inte är intresserad av en sådan lösning.
Det kommer nämligen att höja hyrorna för bostäderna och göra det svårare för människor att ha råd att bo. Byggindustrierna uttalade alltså väldigt tydligt att man inte är intresserad av en sådan lösning. Man hade fyra fem seminarier med oss politiker om detta i Almedalen, så man var väldigt övertygad om det. I stället förordar man lånefinansiering, precis som chefen för Svensk Exportkredit.
Jag vill bara lyfta fram att det är viktigt att tänka igenom dessa frågor noggrant. Det handlar både om att stärka hela landet - få hela landet att leva - och om att ta hand om de invånare som kommer hit. Vi ska tillsammans bygga ett samhälle där vi kommer ut starkare.
Min fråga till ministern är hur ministern ser att vi kan lösa de stora satsningar som behöver göras och som faktiskt i grunden handlar om en klimatomställning för att klara framtiden.
Emma Wallrup (V):
Jag tackar så mycket för svaret. Jag håller med om att vi är överens om behovet av satsningar nu, bland annat på infrastruktur och bostäder. Men det är många aktörer som förordar just lånefinansiering, både Svensk Exportkredit, som jag sa tidigare, och Sveriges Byggindustrier. De vill hellre se lånefinansiering än medfinansiering där priset på marken höjs.
De påtalar just att det skulle innebära att det kommer att bli dyrare bostäder för medborgarna. Det finns en tendens i dag att vilja låta medborgaren här och nu betala hela investeringen av en infrastruktur som ska användas en väldigt lång tid framöver. Det gäller till exempel renoveringarna av hyresrätter.
Man har tagit bort möjligheten för bolagen att lägga undan pengar för renoveringar, så att allt ska betalas här och nu av den som bor, trots att det är många människor som ska leva i lägenheten under en längre tid. Samma sak är det med infrastrukturen. Järnvägen kommer ju att användas en väldigt lång tid framöver. Då är det egentligen ganska klokt att sprida kostnaderna mer så att fler är med och betalar över längre tid, särskilt när räntorna är låga.
Jag känner mig också orolig för det som diskuteras om att använda pensionspengarna för investeringar, eftersom jag är mån om att vi inte urholkar basen för våra pensioner. Det talas om att infrastrukturinvesteringarna ska betala sig med olika sorters avgifter som antingen drabbar medborgaren här och nu eller som inte kommer att ge så mycket vinst tillbaka till pensionsbolaget att man tjänar på det.
När man tänker investeringar tror jag överlag att det är viktigt att tänka på infrastrukturens hela användningstid och att sprida kostnaderna mer rättvist för användarna men också för våra barn, så att vi vågar satsa så mycket som behövs nu.
Emma Wallrup (V):
Sjöfarten är liksom järnvägen ett energieffektivt transportslag, inte minst för våra godstransporter. Den transporterar en stor del av allt gods som importeras och exporteras i Sverige och har stor betydelse för godsflödet inom landet. Sjöfartsnäringen står för nästan 40 procent av de transporterna.
För att uppnå ett ekologiskt hållbart transportsystem krävs enligt Vänsterpartiet både en satsning på att gynna mer sjöfart för att få en övergång från lastbilstransporter, som vi talade om här tidigare, och att vi jobbar med sjöfartens utsläpp och tar fram renare teknik inom sjöfarten. Ett omfattande utredningsarbete har tidigare genomförts i syfte att stärka sjöfartens konkurrenskraft.
Regeringen antog i år En svensk maritim strategi - för människor, jobb och miljö . Strategin är ett inriktningsdokument med en vision. Vi hoppas nu att det kommer fram konkreta åtgärder i den här strategin som verkligen leder oss framåt. Jag hade förmånen att för några veckor sedan tillsammans med Sjöfartsforum arrangera ett intressant seminarium här i riksdagen om Norges gröna kustfartprogram.
De har jobbat konkret med fem olika utvecklingsprogram där man har utvecklat ny teknik, haft tydliga mål och jobbat tillsammans med näringen och kommit långt. Jag undrar om regeringen och infrastrukturministern tänker titta närmare på det här lite mer konkret för att komma längre. Det är en jättestor utmaning vi har framför oss när det gäller att stärka sjöfarten.
Det handlar bland annat om att låta den bli lika konkurrenskraftig som järnväg och lastbil. Där skulle man till exempel kunna titta på farledsavgifterna som är orättvisa, för trots att det inte finns någon infrastruktur att underhålla ska farledsavgift betalas. På samma sätt skulle man behöva titta på en strategi för att stärka hamnarna och jobba med prisbilden där.
Det finns många mindre fartyg som inte har råd att stanna i hamnarna för att lossa där, därför att det är dyrt. Det skulle man behöva se över för att gynna en ökad kustsjöfart, framför allt längs med Sveriges kust i Östersjön. Min följdfråga till infrastrukturministern handlar om sådana här konkreta åtgärder.
Vad behöver vi göra mer för att nå fram till en grön sjöfart, stärka den och föra över mer transporter från lastbil till sjöfart? Det är oerhört viktigt att, som vi talade om tidigare, minska lastbilstransporterna för att nå klimatmålen.
Emma Wallrup (V):
Nu får vi återigen höra det här att vi ska anpassa oss till globala regelverk och initiativ. Jag tror att det finns en stor risk med det. Globaliseringen och avregleringarna har gjort att vi har blivit tvungna att anpassa oss till omgivningen och snarare sänkt våra ambitioner i Sverige.
Sverige som är ett litet land har snarare störst möjlighet att påverka när vi går före och tar egna initiativ, precis om Norge har gjort, där man är ambitiös och kan inspirera andra. Det kan vara en starkare hävstång än att sitta med i större forum och som litet land inte ha en stark röst.
Jag vill uppmana regeringen att se över den maritima strategin så att den blir så radikal att Sverige får ambitiösa mål när det gäller sjöfarten och miljöbiten och ökad sjöfart gynnas. Det råder stor kapacitetsbrist på landinfrastrukturen, på både järnväg och väg, så sjöfarten behövs verkligen i dag.
Till exempel stora skogsvolymer från norrländska industrier som ska fraktas ned till kontinenten skulle kunna gå till sjöss och därmed minska belastningen på vägarna. Det skulle också kunna göra att man slipper stora investeringar som krävs för olika vägprojekt. I dag krävs det ganska mycket administration för att frakta gods i Sverige.
Det är viktigt att vi har en administration som är funktionell och har miljö- och kvalitetskrav men att vi jobbar för att den här biten ska bli bättre, vilket efterfrågas av den maritima näringen. Det är dock viktigt att behålla kvaliteten trots att man förenklar de bitar som kan förenklas.
Det saknas underlag för hur stora godsflöden som skulle kunna förflyttas från landinfrastrukturen och över till sjöfarten. Det skulle man också kunna utreda lite närmare i den maritima strategin. Det är möjligt att det är på gång. Jag hoppas det, för det känns som en rimlig åtgärd att börja med.
Det är viktigt att ta tag i frågan ordentligt och inte låta det bli en hyllvärmare eller bara något som leder till små åtgärder som förbättrar lite i kanterna. Vi behöver ta de här stora greppen och göra en rejäl utredning av hur vi ska kunna flytta över gods från väg till sjöfart för att både kunna nå våra klimatmål och få större utrymme på landinfrastrukturen.