Ann-Christine From Utterstedt (SD):
Under normala omständigheter skulle riksdagsledamoten Carina Ståhl Herrstedt, ansvarig för dessa frågor, ha stått här just nu, men med en reducerad riksdag har i stället jag fått äran att föredra detta. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nr 2. Det är otroligt glädjande att äntligen få till stånd en ändring när det gäller sondmatning och hjälp med andning.
Bilstöd är en viktig socialförsäkringsförmån, som ska finnas eftersom funktionsnedsatta har rätt att delta i samhället på samma sätt som vi andra. Man ska underlätta för dem som på grund av ett varaktigt funktionshinder har väsentliga svårigheter att förflytta sig på egen hand eller som har svårigheter att använda allmänna kommunikationer - de ska exempelvis kunna ta sig till sitt arbete med hjälp av ett anpassat fordon.
Det har länge varit en angelägen fråga för oss sverigedemokrater. Dagens debatt och förslag är definitivt ett steg i rätt riktning. Även om vi gärna hade sett en del i förslaget utformat på ett annorlunda sätt är vi positiva till helheten i förslaget.
År 2017 var ambitionen att skapa ett nytt och modernt stöd till bilförare med nedsatt rörelseförmåga. Verkligheten blev dock en annan. Det blev tvärtom ökade kostnader och ännu längre handläggningstider hos Försäkringskassan när det gällde dem som behövde stöd för att köpa en anpassad bil.
Vi anser att personlig assistans och assistansersättning ska ges i samband med andning eller måltider i form av sondmatning samt skötsel av andningshjälpmedel eller rengöring av sondspruta. Sådana åtgärder ska inte omfattas av ett normalt föräldraansvar. Sverigedemokraterna har länge lyft fram frågan om problematiken kring att låta föräldraansvaret bli alltför långtgående.
De nya reglerna för vilka bilar som anses vara lämpliga att anpassa innebar att personer hänvisades till större, högre och dyrare bilar än tidigare. Förutom en klar ekonomisk försämring påverkas miljön negativt.
Ett alltför tungt ansvar leder inte sällan till att föräldrar inte orkar med allt och tvingas till sjukskrivningar. Detsamma ska gälla inom barnomsorg och skola. Tidigare har det ansetts att barnomsorgens och skolans ansvar för egenvård legat i linje med det tillsynsansvar som vårdnadshavarna har för sina barn.
Eftersom det blev både dyrare och krångligare att få bilstöd sedan lagstiftningen trädde i kraft har antalet personer som blivit beviljade anpassningen minskat. Utbetalningarna till anpassningsbidrag har också sjunkit rejält.
Det är lika svårt för personal inom daglig verksamhet som inom barnomsorg och skola att axla ansvaret för dessa relativt avancerade hälso- och sjukvårdsåtgärder. Undantaget från krav på särskilda skäl bör gälla även här. Därför hade vi hoppats att regeringen skulle föreslå samma lösning som inom barnomsorg och skola. Så blev det tyvärr inte, och det är bara att beklaga. Fru talman!
Faktum är, fru talman, att Försäkringskassan bara använde 143 miljoner kronor av de 263 miljoner som riksdagen anslagit till bilstödet förra året. Nu vill alltså regeringen lätta något på regelverket, och det tycker vi är bra.
Regeringen vill däremot inte ändra på det faktum att man inte har rätt till assistans för hjälp med andning och måltider i form av sondmatning när den enskilde vistas i eller deltar i verksamhet som en annan huvudman ansvarar för.
Förslaget om att nivån på tilläggsbidrag A och B ska höjas ser vi positivt på, liksom förslaget om att det ska vara möjligt att få anpassningsbidrag för att sänka golvet i en bil som understiger den utvändiga höjden av 2 050 millimeter. Det har alltså blivit en höjning som krånglar till det för dem som behöver ha anpassade bilar.
Tyvärr gör regeringen också bedömningen att det inte bör införas något undantag från kravet på särskilda skäl för assistansersättning när den enskilde vårdas på sjukhus under en kortare tid eller deltar i daglig verksamhet. Om assistansersättning inte beviljas vid sjukhusvistelse kan det få förödande konsekvenser för den enskilde.
Vi anser dock att det måste förtydligas när det kan finnas särskilda skäl att bevilja undantag från höjdbegränsningen. Fru talman! I dessa tider kan det tyckas att man inte ska gå in på petitesser. Vi sverigedemokrater är inte ute efter att leta fel eller förhindra bra förslag.
Sjukhuspersonal har alltför ofta en hög arbetsbelastning och kan ha svårt att kunna hjälpa till vid till exempel måltider, toalettbesök, förflyttningar eller övriga tidskrävande behov som kan finnas. Det kan också bli förödande konsekvenser för arbetsgivaren, som kan tvingas säga upp assistenterna då ingen timersättning utgår, och den enskilde riskerar att stå utan personal efter en sjukhusperiod.
Däremot vill vi att lagförslaget ska bli så bra som möjligt, och då är det några få saker som vi vill tycka till om. Vi tycker att begreppet särskilda skäl måste definieras i regeringens förslag om anpassningsbidrag till standardutrustning eller normalt förekommande utrustning.
Här behövs därför väl uppbyggda rutiner och samverkan. Vid sjukhusvistelse för barn med assistansersättning hänvisar Försäkringskassan till föräldraansvaret. Därför beviljas ingen ersättning. Föräldrar som är anställda som assistenter till sina barn dubbelbestraffas då de heller inte får ta ut vab, alltså för vård av barn, under tiden barnen är inlagda på sjukhus.
Begreppet tilläggsutrustning bör ersättas av tillvalsutrustning, eftersom det är det begrepp som används inom bilbranschen. Vi vill att bilstödet ska finnas även för specialanpassade bilbarnstolar, så att barn med funktionsnedsättning kan färdas säkert. Jag vill därför yrka bifall till reservation 2, fru talman.
LSS-utredningen berörde tyvärr inte frågan, trots att de uppmärksammades på den. Fru talman! I januari i år beslutade regeringen om kommittédirektivet Stärkt rätt till personlig assistans för stöd vid egenvård, vid tillsyn samt för barn .
I dag kan anpassningsbidrag bara beviljas för fast monterade anordningar. Detta blir såklart problematiskt då bilbarnstolar inte kan vara fast monterade, eftersom man enligt lag måste förnya och anpassa bilbarnstolar efter barnets ålder och storlek. Fru talman! Vi tycker att förslaget till största del är bra.
Sverigedemokraterna ställer sig positiva till utredningen och att en särskild utredare ska se över vissa frågor inom personlig assistans enligt LSS. Den personliga assistansen är en viktig del för att bidra till individens självständighet, vilket i sin tur är ett nationellt mål för funktionshinderspolitiken.
Enligt tidigare beräkningar från Socialdepartementet kan de nya reglerna innebära att det kan beviljas anpassningsbidrag för ytterligare 300 bilar per år, och det ställer vi oss positiva till.
Vi anser dock att utredningen borde ges ett tilläggsdirektiv som syftar till att samtliga grundläggande behov ska vara assistansgrundande i sin helhet. För oss är det viktigt att värna intentionerna med LSS och att hjälp ska ges utifrån behov, stora som små, helt i enlighet med förarbetena till LSS när rättighetslagen en gång infördes.
Avslutningsvis, fru talman, vill jag säga att långsiktiga och hållbara lösningar är ett måste för personer i behov av assistans, för alla närstående och för assistenter. Långsiktiga och hållbara ekonomiska lösningar måste också till för assistansbolagens överlevnad.