KBLab/rixvox huggingface dataset:
Peter Jeppsson (S):
Försvarsministern har i sitt svar på min interpellation redogjort för hur regeringen ser på frågan om Kustbevakningens verksamhet i Karlskrona. Jag kan tyvärr bara konstatera att det inte blir något tydligt svar, men det var inte heller väntat. Svaret brukar vara detsamma, att myndigheterna gör som de vill till synes utan insyn eller kritisk granskning.
Men, fru talman, jag vill för formens skull läsa upp vad min fråga beskriver och därefter ge lite kommentarer och följdfrågor. "Vi i Blekinge har nyligen nåtts av nyheten att Kustbevakningens verksamhet, i form av regionledning och ledningscentral, i Karlskrona planeras läggas ned.
Det är för mig en gåta att regeringen, till synes passivt, ser på när detta sker utan att värna den viktiga verksamhet som Kustbevakningen i Karlskrona utför. Ett beslut i den riktning som nu föreslås är ett dråpslag mot den profession samt den lokala och regionala miljökännedom som finns i organisationen.
Jag vill därför fråga försvarsministern: Vilka synpunkter har försvarsministern på den regionala fördelningen när det gäller Kustbevakningens verksamhet? Hur avser försvarsministern att behoven i Karlskrona, i den verksamhet som Kustbevakningen i dag genomför, ska kunna genomföras i framtiden när nedläggningsbeslutet förverkligas?" Fru talman!
Försvarsministern säger att generaldirektörens beslut innebär att det inom Kustbevakningen bildas två regioner, norra regionen och södra regionen, med regionledningar i Stockholm och Göteborg och att varje regionledning kommer att ha en ledningscentral. Dessutom kommer det att skapas två samverkanskontor med placering i Härnösand och Karlskrona vilka knyts till respektive regionledning.
Men, fru talman, denna omorganisation känns konstlad. Varför ska man lägga ned en väl fungerande regionledning och ledningscentral för att skapa något annat? Hur kan det säkerställas att det inte blir ett kontorsrum utan reella arbetsuppgifter? Vad innebär ett samverkanskontor?
Vidare anser ministern att regeringen inte beslutar om Kustbevakningens interna organisation. Myndighetens interna organisation bestäms och fastställs av myndigheten genom beslut av dess generaldirektör.
Men här kommer det intressanta: På Kustbevakningens egen hemsida står det nämligen att läsa att "de övergripande målen för Kustbevakningens verksamhet beslutas av riksdagen medan den närmare styrningen beslutas av regeringen." Detta ger faktiskt regeringen och försvarsministern möjligheten att agera vad avser styrning av myndigheten.
Min fråga blir då naturligt: Vilken uppföljning kommer ministern att ha av denna hantering? Kommer ministern att ta den möjlighet som finns att styra myndigheten? Vad händer om det visar sig att det beslut som tagits är helt felaktigt? Kommer ministern att agera då, eller blir svaret detsamma, det vill säga att regeringen inte beslutar eller styr?
Även om det inte är regeringen som beslutar borde väl rimligtvis regeringen och ministern ha ett ansvar att följa upp besluten som myndigheten tar, speciellt när det har kritiserats såväl från fackligt håll som från ATK Arbetstagarkonsultation AB. Fru talman! Jag väntar med stor spänning på svaren.
Peter Jeppsson (S):
Debatten handlar fortfarande inte om ekonomin ur den aspekten. Den handlar om organisationen, hur man organiserar sig. Jag blev förvånad över Annicka Engbloms inlägg. Hon lade krutet på helt fel saker i sitt inlägg. Det gynnar inte Kustbevakningens verksamhet. Nu vet vi vad som kommer att göras från det hållet, men det kan vi lämna därhän.
När det gäller försvarsministerns inlägg vill jag säga att ja, vi socialdemokrater sitter här, vi socialdemokrater finns här. Vi har tagit del av utredningar som kommit från myndighetshåll och av parallella utredningar, och det är dem vi jämför. Det sparas inga pengar, säger utredningen. Man ska, eller bör, titta på samverkan mellan myndigheterna.
Vad är ett samverkanskontor? Det finns ingen förklaring till vad det är. Är det ett rum med en stol och ingenting mer, eller vad är det? Det finns bara ordet samverkanskontor men ingen beskrivning. Regeringen har tillsatt en utredare som ska titta på den utökade samverkan och samordningen av Sveriges maritima resurser. Arbetet ska presenteras den 1 juli 2012.
Varför tillsätta en utredning om allt redan är klart? Jag kan inte förstå det. Man satsar så hårt att organisationen blir sämre och sämre på att klara sina bevakningsuppgifter. På vilket sätt bidrar man till att öka effektiviteten när man avvecklar i Karlskrona och Härnösand? Det har jag inte fått något svar på, fru talman.
Peter Jeppsson (S):
Jag tycker att det är en positiv debatt vi har här i dag. Vi är ju positiva till något som många människor är negativa till, nämligen vindkraft. Jag tycker också att det är bra att näringsministern tar initiativ till att jämföra med andra länder, för då kanske vi kan få en del svar som vi kan ha nytta av framöver. Jag har också den största respekt för Försvarsmaktens behov och att de måste uppfylla sina uppgifter.
Men Försvarsmaktens agerande sedan i juni omkullkastar inte bara en stor del av den samhällsplanering som ligger till grund för energi- och miljöpolitiken utan hotar även Sveriges möjlighet till tusentals gröna jobb. Varje beviljat bygglov eller miljötillstånd har föregåtts av ett remissyttrande från Försvarsmakten. Det har gjorts.
Yttrandena har inhämtats helt i enlighet med de anvisningar som Försvarsmakten lämnat vid var tid. Jag har ett exempel på hur det kan gå till. Det är i Ronneby kommun, och det omfattar 22 vindkraftverk. Den 25 januari lämnar Försvarsmakten ett yttrande till Länsstyrelsen i Blekinge län med texten: Försvarsmakten har inget att erinra mot uppförande av vindkraftverk med nedanstående positioner. Det var yttrande ett.
I början av juni, innan länsstyrelsen ens har hunnit fatta beslut, inkommer ett nytt, reviderat yttrande från Försvarets materielverk, alltså FMV, via Högkvarteret. Det har gått samma väg. Där säger sig FMV inte kunna acceptera 3 av de 22 verken. Den 10 juni får länsstyrelsen ett nytt yttrande från Försvarsmakten som nu motsätter sig hela parken.
Här kan vi tala om skiftande spelregler för samma område, minst sagt. Fru talman!
Det är min bestämda uppfattning att Försvarsmaktens yttersta uppgift är att försvara vår demokrati, inte att bestämma vår energi- och näringspolitik genom att ensidigt göra anspråk på att bestämma vilken verksamhet som får bedrivas på mer än 10 procent av Sveriges yta, och dessutom bestämma på olika sätt i varje enskilt ärende. Fru talman!
I dag produceras en fjärdedel av all Sveriges vindkraftsel inom stoppområdena. Försvarsmaktens agerande har skapat stor osäkerhet om möjligheterna att över huvud taget uppnå planeringsramen och målen inom elcertifikatssystemet.
Det finns knappast någon bransch där investerare och kreditgivare skulle acceptera att planera för investeringar för miljarder och samtidigt riskera att en myndighet med passare tillåts att ändra förutsättningarna från en dag till en annan och dessutom retroaktivt, vilket är anmärkningsvärt i sig.
Stoppområdena omfattar bland annat en stor del av södra Sveriges slättlandskap, där vindförhållandena är goda och etableringskostnaderna låga. Om samma mängd el ska produceras under sämre förutsättningar kommer det att leda till högre priser för konsumenterna. Fru talman! Det har talats om blöta filtar.
Jag kan garantera att över Blekinge ligger det i princip en filt över hela länet, med tanke på att vi är ett relativt litet län och vi har försvarsverksamhet, men det är vår verklighet. Det finns projekt som är planerade som faktiskt riskerar att helt gå om intet om man får hålla på på det här sättet.
Peter Jeppsson (S):
Jag ska börja med att rätta ministern. Jag tog faktiskt upp flygindustrins åsikt i mitt första inlägg. Man säger att det går att lösa utan större tekniska svårigheter. Det är med stor glädje jag konstaterar att Vindin går in som delägare i det havsbaserade vindkraftsprojektet i mitt eget hemlän Blekinge. Det nämnde Krister Örnfjäder alldeles nyss.
Fullt utbyggd kommer vindkraftsparken att producera åtta terawattimmar, vilket motsvarar båda reaktorerna vid Barsebäck när de var i drift. Projektet kommer att sysselsätta mer än 200 personer, för att inte tala om all kringverksamhet runt denna stora satsning. I pengar handlar investeringen om 50 miljarder kronor. Det är ett lysande bevis på att den tunga elkrävande industrin tror på havsbaserad vindkraft.
I Vindins vindkraft ingår bland annat Stora Enso, Boliden, LKAB och Cementa. Tyvärr kan Försvarsmakten även här stoppa en stor nationellt viktig satsning på förnybar energi - en satsning som på ett bräde skulle ge oss möjlighet att uppnå de fastställda målen för andelen förnybart producerad el i Sverige. Tänk på det! Jag har haft förmånen att på nära håll följa detta projekt, i princip från starten för två och ett halvt år sedan.
Alla hinder som dykt upp har man lyckats hantera på ett professionellt sätt med positivt utfall. Man är nöjd inom fiskenäringen. Man är nöjd inom den yrkesmässiga handelssjöfarten i området. Kommunerna i området är nöjda. Man är nöjd till och med inom det civila flyget. Det har skett genom dialog. Tyvärr har Försvarsmakten även här visat sig från sin sämsta sida och kan i princip inte tänka sig en konstruktiv dialog.
Därför har min hemkommun Sölvesborg, där 80 procent av området är tänkt att ligga, lämnat in en begäran om att detta ska bli ett regeringsärende. Det kommer i dagarna. När två riksintressen går emot varandra måste en annan part avgöra frågan. Min vädjan är att ministern följer detta extra noga. Det kan vara en realitet inom tre fyra år att detta är i drift. Det är inte pengar det handlar om, utan det är attityderna som kan stjälpa.
Peter Jeppsson (S):
Tack, minister Erlandsson, för svaret! Landsbygdsministern har läst upp delar av min interpellation, men för att ge helhetsbilden läser jag härmed upp hela.
Havs- och vattenmyndigheten har för avsikt att helt stoppa och förbjuda laxfisket med drivlinor i södra Östersjön enligt myndighetens remiss avseende laxfisket i Östersjön år 2012.
I sin motivering till förslaget menar myndigheten att fisket med drivlinor bör fasas ut till förmån för att nyttja den svenska kvoten genom ett fiske med fasta fällor utmed kusten och företrädesvis Norrlandskusten.
Detta förefaller vara en otillåten diskriminering av vissa företagare i ett enskilt EU-land, eftersom drivlinor är ett tillåtet redskap i EU:s förordning om fisket i Östersjön, och dessutom förekommer liknande fiske från övriga EU-länder. Att en svensk myndighet är beredd att diskriminera företagare inom det egna landet är minst sagt anmärkningsvärt.
Det är faktiskt det som blir resultatet om myndighetens förslag blir verklighet. En yrkeskår får sitt viktiga ben avsågat. 17 § regeringsformen säger: "Begränsningar i rätten att driva näring eller utöva yrke får införas endast för att skydda angelägna allmänna intressen och aldrig i syfte enbart att ekonomiskt gynna vissa personer eller företag."
Det finns ju ett tydligt ansvar inom ramen för miljömålet Hav i balans samt levande kust och skärgård, och myndigheten har sedan den 1 juli i år ett huvudansvar för detta miljömål. Jag vill med anledning av detta fråga landsbygdsministern om han avser att vidta några åtgärder så att laxfisket med drivlina kommer att ha en fortsatt livskraftig framtid i Sverige. Fru talman!
I sitt svar på min interpellation nämnde landsbygdsministern inte något om den diskriminering som kommer att bli resultatet om Havs- och vattenmyndighetens förslag blir verklighet. Ministern nämnde inte heller något om den grundlagsskyddade näringsfriheten eller vad regeringsformen säger om begränsningar i rätten att driva näring. Jag vet inte om ministern hunnit läsa de olika remissinstansernas svar.
Men jag har haft både tid och möjlighet till det. Bland annat länsstyrelsen i Blekinge har lämnat följande yttrande till myndigheten: "I avvaktan på ett bättre beslutsunderlag föreslår länsstyrelsen att laxfisket under 2012 fördelas med 50 % av kvoten till fisket med drivlinor i södra Östersjön och 50 % till kustfisket med fasta redskap."
Här kommer en viktig punkt: "Länsstyrelsen menar att den gemensamma fiskepolitiken inte ger Havs- och vattenmyndigheten mandat att reglera redskapsanvändningen för svenska fiskare utanför territorialvattengränsen." Vi är med i EU och ska därmed följa regler och avtal som är skrivna. Det kan väl inte vara acceptabelt att myndigheten går utanför sina befogenheter.
Med anledning av detta, fru talman, vill jag därför fråga om Havs- och vattenmyndigheten har fått klartecken från ministern att agera på detta sätt.
Peter Jeppsson (S):
Tack, ministern, för svaret! Jag delar ministerns syn på tjuvfiske, olovligt fiske, sanktioner med mera. Det är dock inte detta det är frågan om här, i denna debatt. Ministern säger att man om man bryter mot avtal också ska bli straffad för det. Det är helt rätt, men vi har faktiskt tilldelade kvoter.
Sverige har fått sin tilldelade kvot, Finland har fått sin tilldelade kvot, Danmark har fått sin tilldelade kvot etcetera. Rune Wikström tog upp en viktig poäng, tycker jag: Regler ska gälla för alla. Det ska vara lika regler i unionen och staterna runt Östersjön. Annars kan vi ju slopa reglerna.
Vi behöver inte ha några gemensamma regler över huvud taget inom unionen när vi kör ett eget språng på det hela. Det kan inte vara rimligt. I ministerns svar på min interpellation nämner ministern visionen Matlandet Sverige, och den brukar också komma upp i debatter.
Ministern pratar om visionen att bruka utan att förbruka. Det blir dock bara en klyscha här i dag, när ministern tyvärr gör tvärtom i många andra frågor. Ta ålfisket som exempel, eller det småskaliga fisket vid kusten!
Det gäller även stoppet för att fiska öring innanför tremetersgränsen, alltså djupkurvan, mellan norska gränsen och Listershuvud etcetera. Fru talman! Visionen låter bra.
Jag måste säga, utan att jag, vill jag poängtera, på något sätt vill vara sarkastisk, att visionen är väldigt bra där statsrådet själv har sin erfarenhet, inom lantbruket, men detta gäller tyvärr tydligen inte fisket eftersom den visionen innehåller stopp och förbud.
Det kommer inte att finnas något yrkesfiske kvar om de här förslagen, som gång efter annan levereras från Havs- och vattenmyndigheten och kommer som på räls, går igenom. Vi kan se det framför oss och vi kan prata hur mycket som helst om att vi ska bevara ett bestånd så att det ska finnas fiske framöver för yrkesfisket. Men det kommer det inte att finnas, fru talman. Det kommer att bli stopp.
Det kommer inte att finnas en enda fiskare kvar, och jag vill se dem i våra fiskebyar. Det kommer att bli museer. Båtarna kommer att ligga stilla. Det kommer att bli spindelnät på dem. De kommer inte att kunna gå ut. De får inte gå ut och fiska. Det är inte den visionen som jag hoppas att vi får se framför oss, men det blir följden av de förslag som läggs fram gång efter annan från myndighetshåll.
Därför blir jag förundrad, fru talman, när ministern säger att ansvaret ligger hos myndigheten och att han inget kan göra, för då blir det ministerstyre.
Men är det över huvud taget acceptabelt att en myndighet skriver ett förslag som går ut på remiss daterat den 17 november med sista svarsdatum den 9 december och förslaget ska börja gälla den 1 januari 2012? Anser ministern att det är acceptabelt med de här veckorna för den svenska yrkesfiskekåren?
Jag vet att det är många som följer debatten här i dag om yrkesfisket. Jag vet också att de ser fram emot ett svar på detta.
Peter Jeppsson (S):
Svenska fiskare i södra Östersjön kommer definitivt att bli diskriminerade. Det kommer att gälla älvarna, företrädesvis Norrlandsdelen. På något annat sätt kan inte jag och förmodligen de som tittar och lyssnar på debatten se det. Ministern nämner älvarna i sitt tal, fru talman.
Ministern säger att det finns risk att inte någon av våra vildlaxälvar i Östersjön kommer att leva upp till målet för reproduktion av lax. Det stämmer dock inte riktigt i sak. De största älvarna lever upp till målen med råge och har gjort det de senaste tio åren, ministern. Det som har hänt är att målsättningarna har gjorts mer och mer ambitiösa. Jag måste därför tyvärr säga att ministern har fel på denna punkt.
Varför inte i stället förbjuda fiske på lekande lax i älvarna? Produceras det inga nya laxar spelar den mest välarbetade plan inte någon roll. Det handlar trots allt om grundläggande biologi.
Om inte laxen får göra det den är bra på i sin lekande natur spelar det ingen roll vilka planer man har för övrigt för fisket, fru talman. Sälen och skarven har tagits upp tidigare. Vi verkar ha en oförmåga att agera avseende detta, och jag kan inte förstå det. Det är ett klart och tydligt dokumenterat problem.
Det finns rapporter från såväl finska som svenska myndigheter om problemet med den ökande stammen. Det finns 24 000 sälar i Östersjön. De äter ungefär 2 1⁄2 kilo lax. Det är 60 000 kilo per dag. Det är 21 900 000 kilo per år. Men det är enklare, fru talman, att gå på yrkesfisket.
Peter Jeppsson (S):
Jag kan bara instämma i det som Peter Hultqvist just sade. Jag tyckte att vi hade väsentliga frågeställningar som vi lyfte fram. Jag tolkade inte svaret och angreppet som åtminstone jag fick av försvarsministern på ett sådant sätt. Det fanns en del andra inlägg som jag också kommer att kommentera. Vi har faktiskt diskuterat ett alternativt system. Det påstås att vi inte hade det.
Men regeringen och de borgerliga företrädarna lyssnade inte. Jag tycker att det var fel nummer ett. Vi hade ett alternativ, men man lyssnade inte på det. Jag efterlyste frågan om soldaternas och sjömännens villkor och vilken syn försvarsministern har på den när det gäller löner och förmåner.
Är det något som försvarsministern kan tänka sig att titta på för att skapa denna attraktiva arbetsplats för att få en bra rekrytering framöver och få de som man vill ha? Även om det ser bra ut i dag i en lågkonjunktur vet vi inte hur det ser ut när hjulen börjar snurra igen i hela Sverige. Det finns inga garantier för att de siffror som man har nämnt här kommer att dyka upp om ett, två, tre, fyra eller fem år.
Det är faktiskt fråga om en långsiktighet för Försvarsmakten när det gäller den planeringen. Jag undrar också vilken dialog som försvarsministern har med myndigheten. Det kommer faktiskt ut förslag liknande detta, och det är också därför som vi diskuterar detta i kammaren. Det är inte sagt utan grund.
Kan försvarsministern medge åtminstone en sak, nämligen att den övergång som vi har haft från plikten till yrkesförsvaret gick mycket snabbt och utan någon som helst konsekvensbeskrivning? I det gamla värnpliktssystemet var man inte anställd. Det är en väsentlig skillnad. Det är som att jämföra äpplen och päron. Det var under en begränsad tid av sitt liv som man var värnpliktig. Nu är man anställd under tolv år.
Peter Jeppsson (S):
Med anledning av Peter Hultqvists fråga om nationella säkerhetsintressen och vikten av att säkerställa dessa vill jag kort informera försvarsministern om att jag under förra veckans frågestund ställde frågan till näringsministern om vilka åtgärder regeringen vidtar för att värna kompetensen och utvecklingskraften som finns vid Kockums och varvet i Karlskrona.
Frågan ställdes med anledning av att det för Försvarsmakten viktiga varvet i Karlskrona riskerar att slås sönder med det som just nu sker avseende kompositdelen i deras verksamhet. Med tanke på att Kockums AB är en stor och viktig materielförsörjare till den svenska försvarsmakten anser jag att detta i allra högsta grad är en fråga för regeringen.
För att försvarsministern ska få en korrekt bild av både läget, som jag uppfattar det, och av min direkta fråga till näringsministern tar jag den än en gång. Den löd så här: I slutet av förra veckan blev det känt att ett privat nystartat företag har haft hemliga förhandlingar med det tyska företaget Thyssen Krupp, som bland annat äger Kockums och varvet i Karlskrona.
Förhandlingar har skett utan vetskap och inblandning från den svenska varvsledningen och har syftat till att bryta loss den viktiga kompositdelen i verksamheten, den del som bland annat används vid produktion av ytstridsfartyg och civila båtar. Från svensk sida anser jag att det är viktigt att vi värnar kompetensen och utvecklingskraften på varvet i Karlskrona som i sin tur har byggts upp under många år med bland annat statliga pengar och satsningar.
Vilka åtgärder vidtar regeringen för att värna kompetensen och utvecklingskraften så att denna inte ska slås sönder? Fru talman! Så löd min exakta frågeställning i förra veckan. Jag blev minst sagt förvånad och bekymrad över det svar som näringsministern gav mig på frågan, eller rättare sagt brist på svar, för det var väldigt allmänt hållet och gav inga som helst svar på den egentliga frågan.
Jag påpekade också detta i replikskiftet och kunde då bara kort konstatera att ministern valde att inte fortsätta debatten under frågestunden utan valde att hänvisa till försvarsministern. Fru talman! Nåväl, allt gott med detta kanske det kan tyckas, för jag har den största respekt för att en minister inte kan vara sekunduppdaterad i en fråga som vid första anblicken verkar vara en fråga som direkt och endast rör en annan fackminister.
Men när jag funderade vidare blev jag faktiskt ytterligare bekymrad eftersom det klart visade att detta var en fråga som över huvud taget inte hade diskuterats inom regeringen vid den aktuella tidpunkten. Åtminstone är min tolkning sådan. Fru talman!
Mitt bekymmer och min oro kvarstår fortfarande eftersom detta borde vara en fråga som intresserar mer än ett departement och mer än en minister med sakkunniga och politiska sekreterare med flera.
Jag anser det nämligen vara en tydlig och betydlig fråga som rör rikets säkerhet med sekretessbelagd information, men även en näringsfråga med tanke på vad som står på spel rent industri-, kunskaps-, kompetens- och utvecklingsmässigt.
Peter Jeppsson (S):
Nej, försvarsministern, svenska staten är inte Kockums, men det finns säkerhetsintressen och krav på den svenska ledningen som sätts ur spel om detta blir verklighet. Jag blir förvånad och bekymrad över svaret som ministern ger. Om jag inte ställt den skriftliga frågan, hur hade jag då fått svar från ministern?
Någon form av svar tycker jag att man kan förvänta sig. Hur ställer sig regeringen till en affär som denna? Ett letter of intent, alltså en avsiktsförklaring, är redan skriven med motparten. Det är allvarligt att man har lyckats komma så här långt med sitt hemlighetsmakeri. Det om något borde få de försvarsintresserade i Sverige att vakna upp och fråga vad det är som håller på att ske.
Varvet i Karlskrona har försörjt den svenska försvarsmakten med materiel sedan 1679, alltså i över 330 år. Man har gjort det framgångsrikt tack vare sin kompetens, utvecklingsförmåga med mera. Peter Hultqvist nämnde vad FMV har sagt om detta.
FMV har också sagt att Kockums AB inte har någon rätt att till exempel sälja teknologin och kompetensen inom detta område utan skriftligt godkännande av den svenska staten. Den intressanta frågan blir då: Vad anser den svenska staten? Vad anser försvarsministern och regeringen? Tycker ministern att dessa farhågor kan och ska nonchaleras?
Jag hoppas inte det. Jag skulle vilja få en kommentar till det. Tyvärr misstänker jag, utan att gå händelserna i förväg, att ministern kommer att hänvisa till min skriftliga fråga igen.