Anders Borg (M):
Peter Persson säger att uppgången i Sverige enbart och endast handlar om nedgången var så stark. Det väcker naturligtvis en del frågor. Hur kan det komma sig att arbetslösheten passerar 10 procent i USA där bnp-nedgången var mindre? Hur kan det komma sig att Spanien har en arbetslöshet på 18 procent?
Hur kan det komma sig att sysselsättningen i det Tyskland, som Peter Persson nämnde, står och stampar medan den i Sverige i privat sektor växer med 3-4 procent? Sverige har varit urtypen för sysselsättningslös tillväxt. År 2002-2006 - 2002, 2003, 2004 och 2005 - i högkonjunktur såg vi arbetslösheten växa och sysselsättningen stagnera.
Vi såg jobb lämna landet och företag slås ut. Men nu, tidigt i uppgången, tidigare än kanske något annat industriland, ser vi sysselsättningen växa. Snabbare än kanske något annat EU-land ser vi arbetslösheten pressas tillbaka. När vi nu blickar framåt kan vi se en snabb sysselsättningsökning inte minst i offentlig sektor, i vård och omsorg, i skola och äldreomsorg.
Där kommer vi nu att kunna se en stark sysselsättningstillväxt de kommande åren. Detta beror på ett ansvarstagande där vi har kunnat föra en mer expansiv politik än i något annat EU-land om man lägger ihop 2009, 2010 och 2011. Det har varit en politik med stora överskott, ingen bristande trovärdighet, ingen stigande skuldsättning, inga räntechocker - inget av det som plågat svensk ekonomi under de senaste decennierna.
Arbetslinjen är verktyget för att säkra vägen tillbaka till full sysselsättning. Det handlar om företagsamheten som jagades av socialdemokrater och socialdemokratisk ideologisk översyn, där företagaren var en person som ställde till skada och utgjorde grunden för varje samhällsproblem. Utbildningen - den grundläggande restaureringen av kunskapen i den svenska skolan har vi nu inlett.
Vi har yrkeskunskapens återkomst där vi tar tillbaka de flumskolans skadeverkningar som vi har sett under decennier. Här är alternativen. Socialdemokraterna förordar inte en politik där vi ska investera oss ur en kris. Det man förordar är kraftigt höjda skatter för vanliga löntagare. 4 miljoner löntagare ska få höjda skatter. Det är en nedmontering av arbetslinjen med ett återställande av en sjukförsäkring som inte fungerade och en höjd och förlängd a-kassa.
Det är en utbyggnad av inlåsningen på Ams. Det är en återgång till en traditionell Amspolitik, inte den arbetsförmedling med jobbsökande som vi ser i dag utan en traditionell Amspolitik för att låsa in människor. Det är det socialdemokratiska alternativet, och då vet vi hur det kommer att gå.
Då knäcker man nacken på uppgången, där bristtalen och räntehöjningarna driver ned sysselsättningen och där det enda fungerande alternativet i praktiken är ett stigande utanförskap. Det är precis här det socialdemokratiska politiska misslyckandet har varit så tydligt de senaste decennierna: utanförskap efter varje kris. Nu - sysselsättning. Det måste ju ha en orsak.
Om någonting fungerar annorlunda än vad det tidigare gjort måste det ha en orsak. Varför inte ta och erkänna att vår politik har fungerat? Varför inte ta och säga som det är: Vi har vänt tillbaka mot full sysselsättning, medan Socialdemokraterna drev fram massarbetslöshet!