Maria Stockhaus (M):
Jag vet inte om utbildningsministern missade inledningen på mitt tidigare anförande. Då lyfte jag just att detta handlar om elevernas rätt till en likvärdig utbildning. Om man ska få rätt till en likvärdig utbildning måste det också vara en likvärdig finansiering. Man måste som elev och förälder kunna känna sig trygg med att oavsett vilken skola man väljer följer samma resurser med. Jag tror att en bra start till exempel skulle kunna vara att ta ett snack med socialdemokratiska kommunpolitiker ute i landet.
När man är ute i kommunerna och även när man pratar med Friskolornas riksförbund är min bild att problemen med att undanhålla pengar från fristående skolor är större när det är en socialdemokratisk ledning än när det är en alliansledning. Alliansledningar har oftast en mer positiv inställning till de fristående skolorna. Det kan vara en start att se till att det finns en ambition i hela partiet, även ute i kommunerna, att se till att det råder lika villkor. Utbildningsministern tar upp detta att man kan överklaga.
Ja, det kan man. Men man kan inte göra det om besluten inte är fattade på rätt sätt. Många kommuner fattar inte beslut om skolpeng på ett sådant sätt att friskolorna kan överklaga, och detta har inte utbildningsministern på något sätt adresserat i sina svar. Vi har ju en process där man ska ha möjlighet att överklaga.
Det ger trygghet för både elever och skolor och säkerställer att man får de resurser man ska ha. Men om nu många kommuner inte fattar besluten på ett sådant sätt att de går att överklaga är det faktiskt ett ganska stort problem, eftersom det drar undan mattan för denna möjlighet och för rättssäkerheten. Detta har jag inte hört utbildningsministern adressera. Sedan finns det en annan fråga som är viktig att ha med sig.
Man pratar gärna, även utbildningsministern, om att friskolorna plockar russinen ur kakan och väljer bort elever med särskilda behov. Men då glömmer man den andra sidan av saken, nämligen att kommunerna inte skickar med pengar till barn i behov av särskilt stöd till de fristående skolorna.
Jag har hört förtvivlade rektorer på friskolor som säger att de rekommenderar föräldrarna att välja en kommunal skola, för då får man mer pengar till extra stöd än om man väljer deras skola. Så ska det inte behöva vara. Det blir orättvist. Om fristående skolor väljer bort elever med behov av särskilt stöd förtjänar de självklart kritik om de gör det därför att de inte vill anstränga sig.
Men om de gör det därför att de känner att de inte får samma resurser från kommunen som en kommunal skola måste det vara mer en politisk fråga som vi behöver adressera, både här och ute i kommunerna. Den valfrihet som gäller normalfungerande elever som inte behöver särskilt stöd måste också gälla dem som har behov av särskilt stöd.
Jag tycker inte att det är rimligt att friskolorna får klä skott när deras förutsättningar att ta emot barn i behov av särskilt stöd faktiskt är mycket sämre. Jag tänkte höra om utbildningsministern har någon plan för att säkerställa att även barn i behov av särskilt stöd kan välja skola och att även de föräldrarna kan vara trygga med att barnet får med sig de extra resurser som man skulle ha fått om man valt en kommunal skola.