Tina Acketoft (L):
Jag börjar med att yrka bifall till reservation 16 om inriktningen av svensk klimatpolitik och reservation 34 om konsumtionsåtgärder. Liberalerna har utöver detta tre särskilda yttranden om hur vi ser på EU:s klimatarbete, nationella klimatinvesteringar och effektivitet samt frågan om biodrivmedel, Elin Segerlind. Fru talman! Att avhandla Liberalernas klimatpolitik i ett inlägg låter sig inte enkelt göras, tack och lov.
Jag kommer därför att bara ta upp de större frågorna. I övrigt får jag hänvisa till våra motioner. Skulle jag försöka koka ned essensen av hur Liberalerna ser på detta är det att läget är kritiskt. Vi måste agera nu och ta oss an klimat- och miljöutmaningarna med en blandning av krisinsikt, framtidstro och realism. Vetenskap och teknikutveckling finner lösningar.
Marknadsekonomi och frihandel, inte politiker eller förbudspolitik, driver fram smarta hållbara lösningar. Digitalisering och delningsekonomi banar väg för nya och klimatsmarta konsumtionsmönster. Elfordon förändrar hela fordonsindustrin. Energibranschen ställer om. Investeringar i fossil energi lönar sig inte. Nya jobb och marknader växer fram. Och Sverige ligger långt fram när det gäller miljö- och klimatarbete.
Det är något vi ska nyttja och självklart göra till en konkurrensfördel. Framför allt är det viktigt att det finns en bred politisk uppslutning i Sverige bakom de här frågorna. Sju av riksdagens åtta partier kom överens om Miljömålsberedningens mål. Bara på det sättet kan vi agera tydligt som nation, i EU och i världen. Sverige måste visa ledarskap.
Sverige kan nämligen visa att det går att förena välstånd och tillväxt med ansvar för miljö och klimat. I stället för kortsiktiga och dyra stöd och subventioner vill Liberalerna se mer grön skatteväxling på riktigt. Skatten på jobb och företagande ska sänkas samtidigt som det ska kosta mer att smutsa ned. Därför vill vi till exempel ta bort skattesubventioner till fossila bränslen - allt i enlighet med Parisavtalet.
Vi har som enda parti konsekvent drivit denna linje när andra partier, mitt under pågående klimatkris, har propagerat för att sänka dieselskatten. Den rödgröna regeringen utökade till och med skattelättnaderna på diesel i jordbruket, vilket vi starkt ifrågasatte redan då. Med januariavtalet tar vi ett steg i rätt riktning. För oss liberaler står det klart att klimatet kräver mer av oss politiker.
Vi måste våga fatta impopulära beslut för att rädda klimatet och framtiden. Att tro att man i dag värnar vissa väljargrupper genom att tumma på klimatet kommer i förlängningen bara att innebära ett garanterat väljartapp, för oss allihop i slutänden. Klimathotet känner inga gränser. Men det gör inte heller lösningarna, tack och lov. Klimatet kräver mer EU-samarbete.
Som det mest EU-vänliga partiet vill Liberalerna se en gemensam europeisk koldioxidskatt och en gemensam flygskatt, som måste sättas i relation till ett förbättrat utsläppshandelssystem. Vi välkomnar arbetet på EU-nivå med en plaststrategi, inklusive förbud av vissa engångsartiklar av icke återvinningsbar plast. Vi vill också se en plastavgift på icke återvunnen plast i EU-länderna.
Det skulle driva på länderna i rätt riktning. EU måste också fortsätta arbetet med att fasa ut farliga kemikalier och bekämpningsmedel liksom med andra åtgärder för miljö och natur inom hela EU. Vi välkomnar januariavtalets punkt om att Sverige ska driva på för en klimatlag på EU-nivå och att regler för statsstöd och övriga stödsystem ska reformeras för att inte motverka Parisavtalets mål.
Fru talman! Det är ingen nyhet att Liberalerna har varit mycket kritiska mot regeringens insatser under rubriken Klimatklivet. Även Riksrevisionen har hållit med om den kritiken. Att plottra bort skattemedel i många små insatser som i vissa fall bara låser in konsumenterna och industrin kan i själva verket hindra verklig miljöfrämjande utveckling.
Det behövs ett större helhetstänk när det gäller ekonomiska styrmedel, och vi tror att marknadsdriven märkning och certifiering av varor som förenklar för människor att göra klimatsmarta val är ett vettigt steg. Människor vill göra rätt om de bara vet hur. Avslutningsvis kan jag säga att jag tillhör generationen som växte upp i tron att allt blir bättre med el och att el är en aldrig sinande källa.
Det är dessutom en källa som Sverige till stor del har byggt sitt välstånd av. Men nu vet vi att världens elproduktion måste ställas om och att omställningen till ett klimatsmart samhälle bygger på att använda mer fossilfri el. Sverige behöver klimatsmart, utsläppsfri och trygg elförsörjning till konkurrenskraftiga priser.
Vi har redan i dag en elproduktion med lägre utsläpp, tack vare vattenkraft, kärnkraft och förnybar el, medan till exempel många andra EU-länder är beroende av kol och gas. För oss liberaler är det centrala att elproduktionen är fossilfri och att utbyggnaden ska drivas av marknaden och byggas när den behövs och där den behövs.
Samhällsekonomiskt är det betydligt billigare att bestraffa det som ska bort snarare än att subventionera det som ska in. Förnybar elproduktion ska välkomnas, men den ska vara ett medel för att uppnå billig och miljövänlig elproduktion och inte ett mål i sig själv. Liberaler har länge förespråkat kärnkraft som en pålitlig, ren källa till energi.
Kärnkraften behövs också för klimatets skull, vilket även FN:s klimatpanel nu lyfter fram. Det var också därför Liberalerna inte kunde stå bakom energiöverenskommelsen. Vi anser att vi behöver behålla kärnkraften och välkomna att den utvecklas. Vi vill riva upp beslutet om 100 procent förnybart elsystem till år 2040 för att ersätta det med ett mål om fossilfri elproduktion. Det är ju egentligen det som är det viktiga.
Den som tror något annat kan komma hem till mig och titta ut över Danmark. Där kan man också se ut över Tyskland. De har trots enorma satsningar på förnybar energi blivit alltmer beroende av kol och gas när kärnkraften har lagts ned. Detta, mina vänner, är allt annat än klimatsmart.