KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ida Drougge (M):
Att fler arbetar är avgörande för att vi ska få in mer kunskap i skolan och högre kvalitet i utbildningen på alla olika nivåer. Vi kan ha hur hög skatt vi vill, men om ingen arbetar blir det ändå inga pengar till skolan, forskningen eller till någonting annat för den delen.
Vi alla, var och en av oss, behöver också jobba för vår egen skull. Det kan såklart vara särskilt viktigt ibland.
Om du till exempel inte har fått den hjälp och det stöd som du behöver i gymnasiet, om du har hoppat av och är tyngd av en känsla av att du har misslyckats eller om du har försökt få ett jobb och fortsatt att bo hemma under ett, två och kanske tre år och blivit alltmer isolerad och utanför, då är behovet av ett jobb större än någonsin.
Även om du egentligen allra helst skulle vilja ha ett jobb här och nu, vilket som helst, är det svårt i Sverige utan en gymnasieutbildning. Det är svårt även om man har en gymnasieutbildning, om det inte är en yrkesgymnasieutbildning då det blir något enklare. Här kan också du få chansen.
På det sättet hänger jobb och utbildning ihop. Utan arbete finansierar vi inte utbildning, och utan viss utbildning är det mycket svårt att komma in på arbetsmarknaden i Sverige.
För dig som inte vill, eller kan, studera tre till fem år ytterligare efter gymnasiet och behöver ett jobb här och nu och för dig som behöver praktik för att få kontakt med arbetsgivare är en yrkesutbildning på komvux nästan den enda möjligheten.
Tre av fyra som läser en yrkesutbildning på komvux har jobb ett år efter att de är klara. Sådana siffror ser vi tyvärr inte för vuxenutbildningen i övrigt. För att du ska kunna bli en av dem behöver du få en utbildningsplats. Ansvaret för detta ligger egentligen på kommunerna.
Men för att vi ska vara säkra på det har vi i Moderaterna genom statliga anslag finansierat en permanent utökning av antalet platser på yrkesvux specifikt för att vi vet att det ger resultat och möjligheter till ett jobb. Vi lägger 1,34 miljarder fram till 2019, och 500 miljoner nästa år, på detta.
Det är glädjande att regeringen gör nästan samma satsning på detta. Vi har 1 000 platser fler än regeringen nästa år, och långsiktigt handlar det om 13 000 fler platser. Vi har även föreslagit, vilket jag tidigare har berättat i debatten om studiestöd, något som vi kallar omställningspaket. Det är fyra konkreta åtgärder och fullt finansierade förslag för att göra det möjligt för äldre att studera.
Detta i kombination med en stärkt rätt för äldre att få studera på vuxenutbildningen tror vi är rätt väg att gå, inte bara för att det ska finnas platser utan också för att det ska finnas en reell möjlighet för äldre att ha råd att utbilda sig. Jobb och utbildning hänger ihop.
Vi i Moderaterna ser denna koppling och helhet och framför allt hur hela utbildningskedjan och arbetsmarknaden hänger ihop.
Ida Drougge (M):
I Moderaterna är vi inte emot att det ska vara fler platser till just yrkeshögskolan. Det är vi verkligen inte. Det var vi och alliansregeringen som införde den, och yrkeshögskolan har varit ett enormt lyft för många människor och möjliggör för allt fler att ta sig in på arbetsmarknaden. Där är vi helt överens. Jag är faktiskt glad att Gunilla Svantorp och Socialdemokraterna nu ser detta.
Vi har däremot valt att prioritera andra saker i vår budget i år. Framför allt har vi valt att inte höja skatterna på jobb och företag - de jobb och företag Gunilla Svantorp här säger sig vilja värna och stödja.
Höjer man skatten på jobben och för företagarna har företagarna ändå inte chansen och möjligheten att anställa alla de personer de skulle vilja. Detta hänger också ihop med studiemedel. Det är många äldre som läser på yrkeshögskolan, och det är många äldre som läser som vi tror behöver studera alltmer.
De har dock ett jobb i dag, och för att kunna gå från det jobbet och vidareutbilda sig ytterligare behöver de ekonomiskt utrymme. De har ett större ansvar, till exempel barn, och större utgifter än vad en yngre student har. Det får vi med i vårt omställningspaket, vilket är något ni helt utelämnar, Gunilla Svantorp.
Ida Drougge (M):
Jag är lite förvånad. Vi står här och företräder två olika partier, och vi har lagt fram två olika budgetförslag. Ändå tycks Gunilla Svantorp vara förvånad över att vi väljer att prioritera olika saker. Vi har valt att prioritera till exempel fler platser på yrkesvux än regeringen. Det har vi valt att prioritera. Vi har också valt att prioritera att höja studiemedlen för äldre och öka deras möjligheter till tilläggslån.
Vi vill göra det möjligt för äldre att studera allt längre och allt högre upp i åldern, liksom att få läsa fler studieveckor. Det har vi valt att prioritera. Vi väljer alltså att prioritera olika saker. Som jag sa innan har Socialdemokraterna valt att höja skatten på företag, jobb och unga människors möjlighet till anställning mer än vad vi har gjort.
Ida Drougge (M):
Nu måste jag å Christer Nylanders vägnar påpeka att det faktiskt var alliansregeringen som tillsatte den utredning som har föreslagit det här med vuxenpeng, så nog händer det saker på området även om vi inte blev omvalda och hade möjlighet att dra igenom allting och få det i land. Nu ska jag gå över till det jag skulle vilja fokusera på.
Jag hör väldigt mycket fint och väldigt mycket bra. Men varför vill man inte argumentera mot de förslag som vi har, om det är så man tycker? Det är så man röstar i alla fall. Varför prata stort och fint om vuxenutbildning i stället för att bemöta i sak? Är det för att man inte har svar? Det kan jag undra.
Jag ska ta upp två konkreta frågor. Den ena gäller utbildningsplikten. Vi har kommit överens om att den ska utredas. Det har nu gått sex månader. Varför tar det så lång tid att bereda en utredning? Det är min första fråga. Är det så att man inte vill göra detta? Är det därför?
Min andra fråga handlar om särskoleelevernas möjlighet att läsa vidare efter gymnasiet. Jag undrar, herr talman, vad det är som gör att Håkan Bergman och hans kollegor i regeringen inte kan tänka sig att bifalla detta och gå vidare med ett sådant förslag.
Ida Drougge (M):
Då tar jag det med mig och hoppas innerligt att vi kommer att kunna diskutera sådana frågor framöver och att vi kan få se ett förslag som ökar möjligheterna för särskoleelever att få eftergymnasial utbildning. Angående beredningen förstår jag, herr talman, varför inte just Håkan Bergman kan veta vad som har hänt i detalj kring förslaget.
Men jag förutsätter också, precis som Håkan Bergman själv, att regeringen ska leverera det som vi har kommit överens om. Men nyligen, så sent som i veckan, gick man ifrån delar av den överenskommelse vi gjorde. Man minskar antalet kvotflyktingar till förmån för andra flyktingar.
Man har alltså börjat göra en del ändringar i överenskommelserna samtidigt som man ännu inte ger besked om vad som händer med de förslag om bland annat utbildningsplikt som vi tog in i förhandlingarna och var väldigt måna om. Just alliansförslagen har inte kommit någonvart. Det som helhet gör att jag börjar fundera på vad regeringen gör på detta område.
Därför vill jag passa på att ställa frågan här nu när vi debatterar den och ännu har möjlighet att rösta för förslaget i riksdagen. Om regeringen fortfarande står bakom att utreda detta kan man yrka bifall till vår motion och visa att vi står fast vid överenskommelsen och håller vad vi lovar i alla fall på detta område.
Ida Drougge (M):
Vi har haft den här debatten ganska många gånger tidigare, bland annat när vi diskuterade just vuxenutbildning och sfi med anledning av den nya propositionen. Jag kommer nu att säga ungefär det som jag sa då, nämligen att det inte bara handlar om antalet platser. När ska Socialdemokraterna sluta att bara tala om antalet platser?
Vårt ansvar här i riksdagen är att sätta upp ramar och mål så att vi får ett bra innehåll, så att utbildningssamordnarna jobbar mot dessa mål, så att vi får kunskapsresultat och så att de som går på komvux eller som går en yrkesutbildning får den utbildning som de behöver för att möta arbetsmarknaden. Ni väljer att inte fokusera på det utan bara på att bygga ut med fler platser. Det är egentligen inte vårt yttersta ansvar.
Det är kommunernas ansvar. Men det är riktigt att ni lägger mer pengar på studiemedel för att ni bygger ut högskolan mer än vi gör. Det är sant. Men vad har ni för politik för en omställning?
Vad har ni för politik för de äldre som vill och behöver plugga och som är behöriga och kommer in på utbildningar i dag? Det hjälper inte dem så mycket att det finns tre extra tomma stolar i fråga om utbildning för människor att söka.
Ida Drougge (M):
Jag ska ta fasta på en mycket bra sak som jag här hörde beskrivas i ord men som man tyvärr inte kan se i handling i regeringens budget. Det gäller att företag dagligen hör av sig och berättar att rätt kompetens inte finns. Då behöver vi alltså ändra på vår utbildning och inte bygga ut den.
Vi har ett stort matchningsproblem inom högre utbildning. Det handlar om att många utbildar sig inom sådana områden där de sedan inte kan få jobb. Då behöver vi förändra innehållet i utbildningen och inte bygga ut antalet platser, så att det blir fler som inte får jobb. Högre utbildning är för mig och Moderaterna inte Amsåtgärder, utan det är möjligheten att vidareutvecklas och få ett riktigt arbete. Därför behöver vi fortsätta värna kvaliteten i utbildningen.
Ida Drougge (M):
Jag har en egentligen ganska enkel fråga till Miljöpartiet. Låt oss säga att man bygger ut antalet platser på högskolan och att många av studieplatserna kanske redan i dag är tomma. Men vi kan bortse från det.
Man bygger ut platserna på högskolan och säger att man vill göra det lättare för äldre att mitt i livet kunna studera. Men man ändrar inte studiemedelssystemet så att det blir just så. De ökningar som Miljöpartiet och regeringen föreslår när det kommer till studiemedel är på samma nivåer i samma system som vi har i dag.
Det är kopplat till fler platser, precis som Jabar här redogjorde för. I dag vet och ser vi att det finns många äldre som skulle behöva och vilja plugga mitt i livet för att kunna jobba längre på arbetsmarknaden och för att kunna byta jobb, men de har inte råd att göra denna omställning. Hur blir det bättre för dem? Det undrar jag.
Ida Drougge (M):
Jag tycker att det är mycket anmärkningsvärt att Jabar inte svarar på min fråga. I stället börjar han prata om att Moderaterna satt i regering i åtta år. Ja, det gjorde vi. Det var bra, och vi gjorde stora förändringar under de åtta åren. Sedan tillägger Jabar att vi inte gjorde någonting när det gäller studiemedlen, men då tycker jag att han får titta tillbaka lite och fundera på historien ett varv till.
Vi gjorde stora förändringar, exempelvis i fribeloppet, vilket gjorde skillnad för studenter som jobbar. Vi gjorde också stora förändringar när det gäller lånedelen. Det hände mycket under alliansregeringens tid. Många av de sakerna brukar Jabar vara emot. Du får bestämma dig. Antingen gjorde vi mycket, och så är du emot det, eller så gjorde vi ingenting, och då vet jag inte varför du är emot det.
Ni satsar på kvantitet i stället för kvalitet. Jag förstår att det är så. Jag har också stått här i talarstolen och sagt att jag vet att ni bygger ut högskolan mer än vad vi gör och att ni därför utökar studiemedlen. Men vad gör ni för de äldre som behöver plugga för att kunna behålla sina jobb eller byta karriär och finnas kvar på arbetsmarknaden?
Vad gör ni för dem så att de ska ha råd att göra det? Ni gör ingenting, och det är därför jag inte får svar.
Ida Drougge (M):
Jag vill ställa min fråga till utbildningsminister Gustav Fridolin. Skolkommissionens ordförande och utbildningsministern själv har tillsammans gjort en rad uttalanden som väckt ganska mycket oro hos Sveriges elever och föräldrar angående det fria skolvalet. Kommer det att finnas kvar i framtiden eller inte, är det många som undrar. Möjligheten att välja skola är väldigt viktig för många.
Det handlar om att kunna välja inriktning och särskilda ämnen, att kunna välja bort tidigare klasskamrater och att kunna få en nystart. Skolvalet är också en möjlighet att bryta segregation och utanförskap. Samtidigt vet jag att ministern vill att 16-åringar ska kunna få rösta och välja regering.
Hur tänker då ministern när han inte vill låta 15-åringar välja gymnasieskola medan 16-åringar ska få välja regering?
Ida Drougge (M):
Om utgångspunkten i de uttalanden som gjorts hade varit att man ville utöka det fria skolvalet och inte avveckla det hade oron i dag inte varit så stor. De största skillnaderna vi ser i svensk skola är mellan klassrum på samma skola, inte främst mellan skolor.
Utgångspunkten för lösningen har inte, oavsett vad ministern säger här i dag, varit att man ska göra som i Sollentuna eller Nacka, där man är tydlig med att alla barn och elever behöver välja. Det är vad jag skulle kalla att utveckla det fria skolvalet. Men i stället har man fokuserat på att utöka det lotteri som ministern nu själv ifrågasätter.
Vad kommer att ske i framtiden? Kommer vi att få se en utveckling av det fria skolvalet eller en avveckling av det?
Ida Drougge (M):
Jag vill ställa en fråga till utbildningsminister Gustav Fridolin. Sveriges kommuner och skolor står nu inför en stor utmaning när vi har väldigt många nya elever som behöver gå i skolan och få en skolplats. Sveriges friskolor har mycket positivt meddelat att de vill vara en stor del i detta och inkluderas i arbetet med att skapa och starta fler nya skolor så att alla våra elever i Sverige kan få en bra skola.
Men det regeringen har gjort tidigare är att i sin utredning säga att man vill fokusera på förbud mot just friskolor, i och med det kommunala vetot. Min fråga till ministern är därför: Varför väljer man att fokusera på att förbjuda skolor i stället för att låta alla skolor oavsett huvudman vara med och se till att vi få fler utbildningsplatser till våra elever?
Ida Drougge (M):
Den bedömning som ministern pratar om, att man behöver se över i kommunerna om det finns ett elevunderlag och att situationen för skolorna fungerar, görs redan i dag. Att ge kommunerna, som inte alltid är opartiska i de här sammanhangen, möjligheten att lägga sitt veto mot uppstarten av nya skolor är helt fel fokus.
I stället hade regeringen kunnat välja att lägga tid och energi på att få fram fler skolor och fokusera på det. Jag kan konstatera att man väljer att inte göra det, och det är tråkigt.
Ida Drougge (M):
Jag har en fråga till Gustav Fridolin. Lärare behöver få mer tid för att vara just lärare, inte vaktmästare, administratörer eller rastvakter. Och våra elever behöver mer tid med sina lärare, för att lättare kunna uppnå sina mål, inte minst i matematiken.
Moderaterna har nu, tillsammans med de båda lärarfacken, föreslagit en satsning för att få till stånd bland annat lärarassistenter. Jag vet att ministern och regeringen tittar på de frågorna. Vi är överens om centralt rättade nationella prov bland annat. Min fråga till Gustav Fridolin är: Har du några konkreta besked att ge när det gäller lärarassistenter?
Är ni positiva till det?
Ida Drougge (M):
Jag vill också ställa min fråga till statsrådet Gustav Fridolin. Svensk skola ligger efter. Det gör tyvärr också att våra elever ligger efter och inte når tillräckligt långt. Vi är många som är engagerade i detta. Men det krävs inte bara engagemang utan också konkreta förslag som fungerar. Vi i Moderaterna har prioriterat en rad sådana, framför allt ett förslag om mer undervisningstid.
Med det förslaget kan varje elev få en timme mer med sin lärare varje dag. Min tydliga ja-eller-nej-fråga till statsrådet är: Vill han att svenska elever ska få en timme mer undervisning per dag eller inte?
Ida Drougge (M):
Det är bra att Gunilla Svantorp tycker att vuxenutbildning är bra. Det är såklart jättebra att vi på det stora hela är överens dels om att vi behöver fler platser inom yrkesvux, dels om att vuxenutbildningen är till för att man ska kunna byta jobb, få ett jobb och ta igen saker man har missat.
Gott så, men jag trodde, herr talman, att en företrädare för Socialdemokraterna, som bara har suttit i regeringsställning förhållandevis kort tid, inte skulle vara så nöjd med allting. Det brukar låta tvärtom: att allting är ganska dåligt och att det är alliansregeringens fel.
Jag måste därför ställa en fråga, för jag tycker att vi har stora utmaningar även inom vuxenutbildningen. Jag tycker att mycket måste bli bättre. Därför, herr talman, vill jag fråga Gunilla Svantorp vad hon och regeringen gör för att det ska bli lättare att bland annat kombinera sfi och yrkeskunskaper och att läsa detta samtidigt.
Och vad gör ni för att det ska gå att göra detta inte bara här i Stockholm utan även på andra ställen i Sverige?
Ida Drougge (M):
Jag tar mer än gärna en skattedebatt, men här och just nu kanske inte är rätt forum. Man kan dock kort säga att om vi är fler som är med och arbetar och fler som är med och bidrar får vi precis de effekter som jobbskatteavdragen tidigare gav: Vi får in mer pengar. Då kan vi lägga mer pengar - även mer pengar per person i landet - på vår välfärd.
Att beskatta bort jobb är inte svaret på tillväxt, på fler platser och på högre kvalitet inom vuxenutbildningen. Herr talman! Trots att jag inte satt i riksdagen 2006 vet jag mycket väl, precis lika bra som Gunilla Svantorp, att antalet utbildningsplatser inom vuxenutbildningen alltid har följt med konjunkturen.
Det är naturligt att öka på antalet platser när det finns större behov och att minska det när behovet är mindre. Utöver detta är det ytterst kommunerna som är ansvariga för antalet platser och vi som är ansvariga för ramarna, för kvaliteten och för uppföljningen.
Trots att jag ställde min fråga och gav Gunilla alldeles utmärkta möjligheter att tala om hur hon och regeringen vill ta ansvar för att göra just det som ytterst är vår uppgift och säkra kvaliteten och utveckla innehållet i utbildningarna tog hon inte denna möjlighet. Hon utvecklade inte detta utan konstaterade att alla de duktiga medarbetare som vi har inom vuxenutbildningen får klara sig själva.
Ida Drougge (M):
Det är såklart bra att vi från talarstolen får höra att det inte kan uteslutas att det Alliansen nämner i sina reservationer kan bli verklighet. Vi skriver dessa reservationer för att säkerställa att det blir så, inte för att det finns en liten chans att det kanske går - trots allt.
Det skulle vara enkelt för regeringspartierna, om de håller med och vill se en utveckling med kunskapscentrum, att bifalla reservationerna, precis som man tidigare gemensamt i utskottet har gjort ett tillkännagivande till regeringen om just studie- och yrkesvägledningen.
Om man håller med oss kan man visa det även i handling, inte bara i ord från talarstolen. Det kostar 2,3 miljarder per år att studenter väljer fel gymnasieutbildning och därmed måste välja om och läsa ett extra år. Det är mycket pengar.
Det är pengar som hade kunnat användas tidigare genom att investera i bättre studie- och yrkesvägledning för att undvika felvalen. Alla ser utmaningarna i förslaget. Våra elever kanske inte vet om hur programmen ser ut, hur det fungerar med till exempel inackorderingsbidrag och att studera på annan ort.
Därför undrar jag vad Socialdemokraterna har för förslag på hur studie- och yrkesvägledningen ska förbättras, inte bara att den ska förbättras.
Ida Drougge (M):
Jag vet givetvis att det är ett lagförslag, men det är väl okej att förtydliga. Jag håller verkligen med om att det tar lång tid på SYV-hållet. Under tidigare mandatperioder har ett flertal utredningar släppts om just SYV, bland annat några riktigt gedigna sådana.
Mer förslag och handling skulle behövas på området.
Alliansen och Moderaterna menar att regeringen hade kunnat ta tillfället i akt att i samband med att ett lagförslag läggs fram koppla på satsningar på studie- och yrkesvägledning riktade mot den målgruppen elever som kan vara intresserade av förslaget.
Ni får gärna ta med er detta som ett medskick, och jag hoppas att ni återkommer.
Ida Drougge (M):
Mycket - för det mesta bra - har redan sagts i debatten. Jag börjar med att yrka bifall till förslaget i betänkandet. Vi moderater har haft en motion i frågan, och vi har drivit frågan om ett utökat skydd för transpersoner länge.
Därför tycker vi att det är positivt att den utredning som startades 2014 har lett fram till att dessa förslag till lagändringar äntligen kommer på plats och blir av. Det kommer att innebära en reell praktisk och stor skillnad för extremt utsatta individer i samhället.
Därför är vi måna om att genomföra denna förändring. Jag kan ändå hålla med om den kritik som framfördes här av Vänsterpartiet. Även från moderat håll hade vi gärna sett att man kunde använda ett uttryck som inte är exkluderande, använda "könsidentitet" i stället för "könsöverskridande identitet".
Men för oss är det också viktigt att här och nu få till stånd en lagstiftning. Att vänta är inte ett alternativ för oss. Därför ställer vi oss bakom det här förslaget. Sverige har under de senaste åren blivit bättre för hbtq-personer.
Alliansregeringen genomförde många reformer som redan har nämnts i debatten: en enhetlig diskrimineringslag, könsneutrala äktenskap, avskaffande av tvångssterilisering och möjlighet för hbtq-personer att adoptera.
Dessutom vill jag påstå vad gäller de negativa attityder som finns i Sverige att mycket har blivit bättre på många håll i landet. Men det är också viktigt att komma ihåg och poängtera att i många områden runt om i Sverige har det inte blivit bättre.
Tvärtom, tyvärr - hedersförtryck ökar, och utsattheten för transsexuella i många av våra utanförskapsområden är inte mindre i dag än den var för ett antal år sedan.
Den moderata utgångspunkten är att vi som människor alla ska ha samma möjlighet att utvecklas och förverkliga oss efter vår potential, att vi ska behandlas lika och ha lika möjligheter och att ingen ska tvingas tillbaka eller hållas tillbaka av fördomar eller diskriminering.
Men eftersom det inte är så i dag anser vi att vi som samhälle och genom den lag vi har behöver agera. Om vi inte hade haft diskriminering, om vi alla hade behandlats lika oavsett om vi var transsexuella eller inte, hade vi inte behövt detta. Det hade såklart varit det allra bästa, men nu är inte världen och Sverige så.
Jag skulle avslutningsvis vilja poängtera att inte alla dessa lagförslag och lagändringar kommer att kunna träda i kraft nu på en gång. En del av dem kommer att behandlas tillsammans med bland annat grundlagsändring och ändring av tryckfrihetsförordningen vid senare tillfälle.
Så behöver det såklart vara.
Ida Drougge (M):
Tack för det förtydligandet från Vänsterpartiet! Det var inte min mening att på något sätt få någon att tro att Vänsterpartiet i det här fallet inte ville att vi skulle genomföra förändringar i den här riktningen.
Ida Drougge (M):
Ja, kritiken och formuleringarna finns ju att läsa direkt i de remissvar som har inkommit från bland annat Lagrådet. Som jag uppfattat det handlar det om att vi har en diskrimineringslag som är till för att skydda extra utsatta minoriteter.
Det handlar inte om att uttrycket "könsöverskridande identitet" förhåller sig negativt till en norm, utan det handlar om att det skulle omfatta oss alla och därmed inte peka ut exempelvis transpersoner som en minoritet som är särskilt utsatt.