KBLab/rixvox huggingface dataset:
Åsa Torstensson (C):
Carina Adolfsson Elgestam har frågat mig vilken service som kommer att ersätta kassatjänsts service vad gäller betaltjänster. Den grundläggande kassaservice som tidigare tillhandahållits av Posten AB genom Svensk Kassaservice ersätts nu av ett statligt åtagande att tillhandahålla grundläggande betaltjänster. Post- och telestyrelsen har genomfört en upphandling på 15 orter och 73 landsbygdsområden där betaltjänsterna inte tillhandahålls av marknaden.
I dessa orter och områden är det nu klart att det är Icabanken och Kuponginlösen som kommer att tillhandahålla betaltjänsterna. En successiv avveckling av Svensk Kassaservice har pågått sedan den 1 juli 2008, och verksamheten kommer att vara avvecklad vid årsskiftet då den ersätts av det statliga åtagandet.
I de 15 orter som omfattas av upphandlingen kommer betaltjänsterna att tillhandahållas i samarbete med bland annat butiker. Butikerna kommer att sätta upp skyltar som tydligt talar om att man erbjuder tjänsten "betalservice", det vill säga möjligheten att betala räkningar och ta ut kontanter.
Det kommer att finnas möjlighet att betala räkningar med kontanter och kort samt ta ut kontanter från kort och från plusgiroavi. Målsättningen är att de nya tjänsterna ska vara på plats i samband med att servicen genom Svensk Kassaservice upphör. Information kommer att lämnas bland annat genom annonser i dagspress.
I de 73 landsbygdsområden som omfattas av upphandlingen och som i dag täcks in av Postens lantbrevbäring kommer tjänsterna att vara i gång från och med den 1 december. Kunderna kommer att kunna ta ut kontanter via plusgiroavi samt betala räkningar med kontanter genom tjänsten "brevgiro". Detta kommer att ske med hjälp av lantbrevbäringen.
Särskild information har lämnats bland annat brevledes till kunder med detaljerad information om hur detta kommer att fungera. För äldre personer och personer med funktionsnedsättning som bor i glesbygd pågår en särskild upphandling. Upphandlingen syftar till att ge tillgång till motsvarande tjänster som tidigare.
Jag vill understryka att övergången från kassaservice till betaltjänster inte alls påverkar postservicen i lantbrevbäringen. I syfte att underlätta övergången till det nya systemet har Post- och telestyrelsen fått ett särskilt uppdrag att informera om de alternativ som kommer att finnas i stället för Svensk Kassaservice.
Regeringen har även sett till att länsstyrelserna bevakar att de upphandlade betaltjänsterna motsvarar samhällets behov. I länsstyrelsernas bevakningsuppdrag ingår särskilt att bedöma tillgängligheten till tjänsterna för både äldre personer och personer med funktionsnedsättning.
Skulle det vid återrapporteringen visa sig att tillgängligheten i någon del inte motsvarar det statliga ansvaret kommer jag naturligtvis att överväga nödvändiga åtgärder.
Åsa Torstensson (C):
Först och främst vill jag backa tillbaka lite. Jag tror att det är viktigt för den debatt som Carina Adolfsson Elgestam har lyft upp. All förändring skapar naturligtvis oro, men det är också viktigt att vi backar tillbaka och ser på varför det lades fram en proposition om förändring för Svensk Kassaservice.
Svensk Kassaservice hade under flera år varit under debatt, och det hade under flera år skett förändringar av efterfrågan på Svensk Kassaservice runt omkring i hela landet.
Det är därför som staten nu så tydligt har gått in och gjort den upphandling som har gjorts, som Carina Adolfsson Elgestam nu mycket riktigt upprepar, på 15 orter och 73 landsbygdsområden där marknaden inte fungerar.
Men sedan ska vi också se att Nordea i sin tur har tagit över ett stort antal av Svensk Kassaservices tidigare kontor och i Nordeas namn arbetar vidare med verksamheten. På det sättet möter marknaden detta.
Inte desto mindre är jag precis som Carina Adolfsson Elgestam mycket noga med att vi gör den uppföljning som nu länsstyrelsen har fått i uppdrag. Man ska följa upp och analysera om detta de facto är tillräckligt och vad övergången får för effekter.
Det är viktigt att komma ihåg hur tider och service hos Svensk Kassaservice har förändrats över tid. Förändring innebär ju inte i sig att det ska bli sämre. Det finns ingen automatik i detta.
När Ica och bensinstationer kan erbjuda denna service kanske det till och med skapas förutsättningar för bättre service i de områden som Carina Adolfsson Elgestam talar om.
Jag har full förståelse för att vi sitter i en situation där det finns oro när man inte kan identifiera hur och var betalservice framöver kommer att finnas. Men därmed är inte sagt att alla de områden som Carina Adolfsson Elgestam identifierar inte ska ha betalservice.
Det kan eller bör vara så att marknaden i de här områdena fungerar, och då är det tillfyllest.
Åsa Torstensson (C):
Det hela beror lite på vilka som innefattas i Carina Adolfsson Elgestams definition av pensionärer.
När det gäller de som är funktionshindrade och de som i dag har rätt till utsträckt lantbrevbärarservice ska Post- och telestyrelsen säkerställa att servicen också fortsättningsvis fungerar precis som i dag. Den upphandlingen är inte avklarad.
Därmed kan jag inte säga av vem eller hur tjänsterna kommer att utföras, men det kommer naturligtvis Post- och telestyrelsen att informera om så snart avtalet är klart. Det åligger Post- och telestyrelsen att lämna den informationen så snart som möjligt.
Anbudstiden har gått ut, och det är ett pågående arbete hos Post- och telestyrelsen i dag om dessa anbud, som just riktar sig till dem som har rätt till utsträckt kassaservice, alltså funktionshindrade och människor som är över 80 år.
Åsa Torstensson (C):
Jag vill upprepa att när det gäller dem som i dag har rätt till utsträckt lantbrevbärarservice, alltså de som är över 80 år och de som har funktionsnedsättning och som i dag har rätt till kassaservice genom så kallad utsträckt lantbrevbärarservice, är anbudsförfarandet avklarat.
Post- och telestyrelsen arbetar just nu med avtal, men det är inte klart än. Jag är den första att beklaga att det inte är klart än, för jag förstår den oro som situationen har lett till.
I dag är det ca 1 700 personer som har rätt till utsträckt lantbrevbärarservice, och det är detta som Post- och telestyrelsen just nu arbetar med. Av vem och hur den tjänsten kommer att utföras kan jag inte svara på i dag. Det arbetet pågår, men det ska lösas.
Åsa Torstensson (C):
Hans Stenberg har frågat mig vilka åtgärder jag kommer att vidta för att det ska upprätthållas en väl fungerande tågtrafik på Ostkustbanan. Jag håller med Hans Stenberg om bedömningen av Ostkustbanans stora betydelse och vikten av att tågtrafiken fungerar väl mellan Stockholm och Sundsvall. Under senare år har efterfrågan på spårkapacitet på Ostkustbanan ökat påtagligt på grund av att allt fler vill resa och transportera gods.
Den förbättrade persontrafiken på järnväg har till exempel lyckats konkurrera mycket väl med flygtrafik längs Norrlandskusten upp till och med Sundsvallsregionen. Denna positiva utveckling sätter dock fokus på de brister som Ostkustbanan har. Det är speciellt brist på kapacitet och framkomlighet mellan Gävle och Sundsvall där banan är enkelspårig.
Regeringen har i budgetpropositionen för 2009 föreslagit en närtidssatsning som innebär att projekt successivt kan startas under 2009 och 2010. Vissa av dessa finns på Ostkustbanan. Exempelvis kan Banverket sätta i gång med att bygga dubbelspår mellan Skutskär och Furuvik. De kan också genomföra kapacitetshöjande åtgärder mellan Gävle och Sundsvall med hjälp av närtidssatsningen.
Investeringarna på Ostkustbanan i närtidssatsningen inleds 2009 och 2010 och slutförs efter 2010. Den förbättrade kapaciteten är mycket viktig för att på ett tillfredställande sätt klara den kommande efterfrågeökningen på spårkapacitet till och från Norrland. Den ökade efterfrågan uppstår bland annat på grund av att Botniabanan och Ådalsbanan öppnas för trafik om några år.
I infrastrukturpropositionen Framtidens resor och transporter presenterar regeringen en ekonomisk ram på totalt 417 miljarder kronor som under åren 2010-2021 ska avsättas för infrastrukturåtgärder. Nu följer att de regionala företrädarna och trafikverken inom den givna ramen ska presentera förslag på åtgärder och prioriteringar. Regeringen beslutar sedan vilka konkreta åtgärder som ska ingå i respektive planer.
När det gäller SJ:s planer är det inte regeringens uppgift att uttala sig om vad som är det rätta utbudet på en viss sträcka där kommersiell trafik bedrivs. Regeringens fokus ligger i stället, vid sidan av att förbättra infrastrukturen, på att förbättra marknadens sätt att fungera. När tjänsterna utformas bör det vara resenärernas behov som ska stå i centrum.
Regeringen har av den anledningen för avsikt att under nästa år till riksdagen lämna förslag till ökad konkurrens mellan kommersiella aktörer på persontrafikmarknaden för järnväg. Det betyder att fler företag än SJ ska kunna bedriva företagsekonomiskt lönsam trafik, samtidigt som resenärernas krav på kvalitet och tillgänglighet inte ska få stå tillbaka. Det är min övertygelse att fler producenter på marknaden ökar antalet kreativa lösningar, vilket i sin tur gynnar ett mer hållbart resande. Då Hans Stenberg, som framställt interpellationen, anmält att han var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav talmannen att Raimo Pärssinen i stället fick delta i överläggningen.
Åsa Torstensson (C):
Jag uppskattar verkligen interpellationen, som har med tågtrafiken på Ostkustbanan att göra. Men det är förvånande att Raimo Pärssinen försöker tolka om vad interpellanten, som inte ville vara närvarande här, egentligen efterfrågar. Det står rakt upp och ned i interpellationen: "Jag vill därför fråga statsrådet vilka åtgärder hon kommer att vidta för att det upprätthålls en väl fungerande tågtrafik på Ostkustbanan."
Här och nu gör jag precis det som ni socialdemokrater har missat under tolv år. Jag lägger dit nya resurser, för Banverket har tidigare inte fått tillräckligt mycket pengar för drift och underhåll.
Vi ålägger Banverket att 2009 och 2010 vidta åtgärder för att komma till rätta med det som ni beskriver: signalproblem och kapacitetsbrister. Det handlar om ordinarie underhåll som borde ha utförts tidigare - då hade ni inte behövt sitta i den situationen.
Jag tror nog att båda socialdemokratiska debattörer ska vara lite försiktiga med sin kritik mot vilka åtgärder som här och nu läggs på kapacitetshöjning, till exempel mellan Gävle och Sundsvall. Jag är förvånad över Raimo Pärssinen.
Jag tror att Raimo Pärssinen som interpellant vet att SJ AB är ett bolag som ska skötas med avkastningskrav. Regeringen styr inte, utom via ägarstyrning.
Däremot har jag som infrastrukturminister ambitioner att i närtid lägga resurser till Banverket som riksdagen under hösten kommer att hantera i ordinarie budget.
En stor del av de nya 10 miljarderna 2009 och 2010 läggs på kapacitetshöjning och bättre underhåll för att modernisera banorna. Det krävs i dag för att ni som pendlare och järnvägsresenärer inte ska behöva vara så frustrerade som ni beskriver.
Åsa Torstensson (C):
Jag har varit i Sundsvall av flera andra anledningar. Det har till exempel handlat om att skapa bra förutsättningar för effektiva transporter på väg. Det är naturligtvis en viktig del som många också efterfrågar. Jag vänder mig återigen till Raimo Pärssinen, som inte har ställt interpellationen. Jag vill ändå till den som läser protokollet hänvisa till att svaret jag ger är svar på frågeställningen.
Regeringen satsar nya miljarder på järnvägsinfrastruktur för att förbättra till exempel tågtrafiken på Ostkustbanan. Det är en åtgärd just för att de resenärer som Raimo Pärssinen hänvisar till inte ska bli frustrerade över ständiga signalavbrott eller andra problem.
Det är de åtgärderna som Banverket har att direkt börja arbeta med under år 2009 och 2010. Jag tror också att Raimo Pärssinen i interpellantens ställe förstår när jag säger att SJ AB är ett kommersiellt bolag med avkastningskrav.
Regeringen styr via sedvanlig ägarstyrning. Sedan vill jag vända mig till Jasenko Omanovic. Jag har inte sagt någonting om att SJ är ett problem. SJ har enligt den information jag har kunnat ta del av själv valt att göra detta.
Man hänvisar till att det är relativt få som reser norr om Gävle den sista turen. Man vill optimera sina resurser på andra ställen via de fordon som man har tillgång till.
Det är SJ:s eget ställningstagande att göra den värderingen med hänvisning till att man kan använda sig av fordonen på ett effektivare sätt någon annanstans. Jag är den förste att bejaka, Raimo Pärssinen, att det finns utrymme för fler än SJ just för att möta resenärernas behov.
Det handlar om att mycket tydligt sätta resenären i fokus. Även om inte ärendet hör hemma i den här interpellationsdebatten kan jag nämna att Norrtåg är ett praktexempel. Där vill man nu gå vidare och hitta former där SJ inte har varit intresserat av att köra persontrafik på spår. Det ska bli mycket intressant att följa det.
Det sätter just resenären i fokus.
Åsa Torstensson (C):
Jag tror att det återigen är viktigt att jag upprepar det Raimo Pärssinen säger om att det är för få personer som åker tåg till Sundsvall. Det är inte jag som säger det. Det är bäst att upprepa detta. Det finns en förmåga hos socialdemokratiska interpellanter att lägga ord i min mun som jag inte har sagt eller ens har tänkt att säga.
Det här är en hänvisning till SJ:s egna prioriteringar och egna val.
Mitt starka fokus - vilket jag hoppas att vi har tillsammans med Socialdemokraterna även om det inte har visat sig tidigare vad gäller investeringar på järnvägssidan - är just att både sätta resenären i fokus och skapa förutsättningar att ha en modern järnvägsinfrastruktur och en modern struktur som möter resenärerna.
Anledningen är att jag tror att man med en mångfald operatörer också skapar förutsättningar att möta resenärerna på det sätt som Raimo Pärssinen efterlyser. Jag tycker att det är oerhört viktigt att vi för den debatten. Det är klart att resenärer har olika behov beroende på hur de pendlar och på vilken generation de tillhör.
Det är viktigt att möta alla generationer i dag, så att människor inte väljer att lämna tåget. Det är därför jag sätter fokus i närtidssatsningen på att vidta åtgärder för att förbättra banan så att de tåg som går i dag via SJ:s regi blir bättre och har större punktlighet. Det beror ofta på spåren eller spårkapacitet.
Allt detta har vi satt fokus på när vi har lagt pengar till Ostkustbanan i närtidssatsningen.
Åsa Torstensson (C):
Det kanske hade varit på sin plats om Désirée Liljevall inledningsvis hade svarat på om det är så att all infrastruktur ska vara statlig, för då kan man utgå från samma diskussion vad det gäller rätt förutsättningar för marknadens villkor.
Jag tror att det är oerhört avgörande att se att det här är en ständigt pågående process för att skapa bättre och bättre förutsättningar för att vi ska ha rätt regler på marknaden, allt i syfte att marknaden undan för undan utvecklar både tekniken och tillgängligheten över hela landet. Det är det vi har gjort under hela mandatperioden.
800-bandet är naturligtvis en avgörande del i att skapa bra möjligheter för en bra infrastruktur i de mest glesbebyggda områdena. Vi har tillfört 625 miljoner till de områden runt omkring i landet där marknaden trots allt inte träder in.
Jag är den första att beklaga att man inte utifrån marknadens område träder in överallt, men jag är också mycket medveten om att i vissa områden behöver staten träda in. Det är därför som vi också på två år avsätter resurser till detta.
Vi skapar också ett tydligare regelsystem via plan- och bygglagen så att kommunerna får ett tydligare ansvar just för att IT-infrastrukturen ska finnas med i deras planering, allt i syfte att undan för undan skapa bra förutsättningar för att det ute i de yttersta områdena ska ges bra möjligheter till bra kapacitet för alla.
Åsa Torstensson (C):
Det blir lite hopplöst att diskutera med Désirée Liljevall när hon inte själv svarar på frågor utan bara kör en retorik, precis som om oppositionen över huvud taget inte har någon IT-politik. Det är kanske det som är svaret, och därför bekräftar man inte heller sina tidigare uttalanden. Det är precis det som marknaden efterlyser: Vad är oppositions svar när det gäller att skapa bra bredbandskapacitet i hela landet?
Vad är oppositionens svar när det gäller åtgärder riktade till att minska de digitala klyftorna? Den här regeringen har de facto tydliga projekt som riktar sig just till människor som i dag inte har möjlighet eller väljer bort att använda sig av modern teknik - precis det som Désirée Liljevall efterlyser.
Vi står fortfarande här med ett icke-svar. Är det så, Désirée Liljevall, att du vidhåller att all infrastruktur ska vara statlig? Det är en ganska tydlig skiljelinje mellan regeringens politik och den eventuella oppositionspolitik som ni ska gå till val på.
Åsa Torstensson (C):
Jag vill börja med att säga följande till Peter Pedersen: Jag har inte, vare sig i mitt anförande eller i mina underlag, sagt när det gäller Sveriges topposition vad gäller användande av och utbyggnad av bredband att alla problem har lösts under denna fyraårsperiod.
Jag har sagt att det ständigt pågår ett arbete för att undan för undan göra förbättringar så att det blir bättre täckning, större kapacitet och större tillgång över hela landet. Det är det arbetet som vi mycket tydligt har konkretiserat under denna mandatperiod.
Undan för undan lägger vi fram förslag om förändringar när det gäller lagstiftningen för att undanröja det som marknaden tidigare faktiskt hänvisade till var hämmande och inte konkurrensneutralt. Det är klart att när syftet är att stödja en marknad är det bättre att marknaden bygger ut verksamheter än att staten ska lägga in pengar om så inte behövs.
Men jag återkommer, Peter Pedersen, till det som staten nu gör för att utveckla möjligheterna till bredbandsuppkoppling över hela landet. Vi tillför nya resurser som ska användas under tvåårsperioden för att fortsätta den utbyggnad som tidigare så tydligt har varit framgångsrik, allt i syfte att täcka ytterligare vita fläckar.
Det är Telia som har ansvar för telefoninätet. Det är Telia som byter teknik. Politiker tar inte ställning till tekniska frågor. Däremot har vi en lagstiftning som garanterar att alla har rätt till telefoni.
Vi har i budgeten tillfört resurser för upphandling i de fall då Telia mot förmodan inte träder in och ersätter fast telefon med ny teknik för att det av någon anledning inte anses kommersiellt gångbart.
Åsa Torstensson (C):
Jo, vi har en lagstiftning där det mycket tydligt står att vi har rätt till telefoni till vettiga priser. Lagstiftningen är mycket tydlig i fråga om det. Jag ska ta upp det som jag inte hann säga tidigare.
I budgetpropositionen har det avsatts resurser om det mot förmodan skulle vara så att Telia, efter bedömning av PTS, inte ersätter den fasta telefonen med motsvarande fast mobiltelefon till exempel. Då träder upphandlingen in.
Alla har alltså rätt till detta, och det pågår ett antal försök i fyra kommuner, allt i syfte att man ska lära sig av detta teknikskifte. Peter Pedersen, vi har skapat förutsättningar för att vi fortsatt ska vara i världsklass.
Vi ser mycket tydligt över det funktionella tillträdet till bredband eller till Internet av den anledningen att 20 kilobit inte är någon hög ambition.
Vi skapar grundläggande högre nivåer, och även där inte 100 megabit träder in har vi höjt det funktionella tillträdet mycket tydligt. Jag upprepar: Vi tillför nya resurser för att utbyggnad av bredband ska ske även på de vita fläckarna.
Vi har skapat förutsättningar via 800-bandet för att tekniken ska kunna möta det behov som finns i de mest glesbebyggda områdena, allt i syfte att undan för undan höja nivåerna eftersom Internetanvändandet hela tiden når i högre nivåer och högre krav ställs.
Åsa Torstensson (C):
Mycket av det som Lage Rahm tog upp hör inte till dagens debatt om nya tillgängliga elektroniska kommunikationer. Men låt mig ändå ta diskussionen om oppositionen eftersom Lage Rahm fastnade vid den.
Om oppositionen yrkar avslag är det då inte rimligt att oppositionen svarar på vad alternativet är? Denna proposition som regeringen har lämnat till riksdagen visar på möjligheter för oss att fortsatt vara i täten vad gäller bredband och Internetanvändande, allt i syfte att skapa bra möjligheter i hela landet.
Eftersom Lage Rahm inte vill lyssna på mina svar utan bara hänvisar till att jag inte svarar upprepar jag: Via lagen om elektroniska kommunikationer skapar vi nya regler för att marknaden ska ha större möjligheter att på marknadens villkor bygga ut och förbättra kapaciteten så att det är en god kapacitet i större delen av landet.
Där marknaden inte gör det skapar regeringen nu ett utrymme genom 625 miljoner kronor under två år för att användas i områden med vita fläckar - allt i syfte att just skapa bättre möjligheter att ha en god kapacitet runt om i landet. Detta har betydelse för jobben och för att människor ska kunna bo var som helst.
I allra högsta grad har det också betydelse för våra möjligheter att fortsatt ligga i täten och att vara bäst i ett globalt perspektiv.
Åsa Torstensson (C):
För det svenska IT-undret har det betydelse att vi ständigt bygger vidare på Internetanvändandet och skapar bättre möjligheter för bredbandsutbyggnad i hela landet. Det har betydelse för nästa steg. Någon pratade om olika trappor i Internetanvändandet.
Så sent som i går var jag i Amsterdam och diskuterade ICT och den relationen till andra transporter. Det har en oerhört stor betydelse när det gäller att möta både klimatutmaningen och effektiviseringen inom transportområdet.
Det är ett mycket tydligt exempel på vikten av att ha en bra infrastruktur för alla olika kommunikationer runt om i landet. Detta har betydelse för IT-undrets nästa steg på trappan.
Åsa Torstensson (C):
Peter Hultqvist har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att inte omregleringen av bilprovningen ska leda till högre pris eller färre servicestationer utanför tätorterna. En konkurrensutsättning av en tidigare monopoliserad verksamhet innebär i sig en möjlighet till variation på såväl serviceutbud som pris. Transportstyrelsen kommer att utöva en övergripande tillsyn av besiktningsverksamheten så att den fungerar väl med avseende på bland annat prisutveckling och tillgänglighet.
Jag kommer självklart att noga följa utvecklingen men känner tillförsikt för att vi kommer att få se en god spridning av besiktningsmöjligheter i hela landet.
Åsa Torstensson (C):
Låt mig vidga perspektivet i Peter Hultqvists fråga lite grann. Jag har full förståelse för att förändringar och i detta sammanhang en omreglering från monopol till mångfald är grund för oro och frågetecken. Många som är verksamma funderar över vad som kommer att ske.
Här kan man dock hänvisa till ledningen för Svensk Bilprovning som ser det som en inspirerande utmaning och står på tå för att ytterligare utveckla sin verksamhet. Det är en bekräftelse som man ska ta med i detta.
Innan omregleringen träder i kraft genomför Transportstyrelsen en så kallad nulägesanalys där relevanta indikatorer för bland annat det som Peter Hultqvist efterfrågar, prisutveckling och tillgänglighet, identifieras och mäts. Därefter kommer halvårsvisa mätningar av samma indikatorer att genomföras för att se hur de har förändrats över tid.
Mätningarna bygger på uppgifter som rapporteras in från de olika besiktningsorganen och troligen också på konsumentundersökningar. Därtill kommer man att arbeta med stickprovskontroller. I en prisdiskussion fastnar Peter Hultqvist vid priset.
Jag har aldrig hört service, serviceutbud och ändrad efterfrågan utifrån konsumenternas behov beroende på att det ser olika ut i olika delar av landet, alltså olika delar av konsumentperspektivet.
Förändrar man serviceutbud, tillför eller avvecklar delar, förändras självklart priset. Den som önskar en annan typ av service är beredd att betala för det.
Låt oss titta på jämförelser och monopolets prisläge. Sverige är ett av endast sex länder i Europa som har monopol på bilbesiktning. När vi tittar på kostnadsligan ligger Sverige i mitten.
Du hittar inga tydliga och enkla samband mellan statligt monopol och prisnivå där, Peter Hultqvist.
Det hör till om man vill nyansera debatten eller konfliktdiskussionen om bilbesiktningen och dess service runt om i landet.