Jörgen Johansson (C):
Det är en intressant fråga som Mats Berglind lyfter fram i sin interpellation. Frågan vad klimatförändringarna kommer att innebära för hela Mälarens upprinnelseområde tenderar att bli något av en ödesfråga. Även om Klimat- och sårbarhetsutredningen talar om en ökad tappning av Mälaren är frågan om det är tillräckligt i ett långt perspektiv.
Kommer vi inte till rätta med klimatförändringen kan man fundera över om vattnet kommer att rinna in i Mälaren i stället för att rinna ut ur den. Det perspektivet ställer många frågor på kant. Det som bekymrar mig är att många kommuner erbjuder vattennära boenden för att locka nya kommunmedlemmar, precis som Mats Berglind antydde.
Få är de som ser rasrisker och översvämningsrisker i samband med planläggning av de nya områdena. Det förvånar mig, för många av de här områdena i Mälarbygderna är gammal sjöbotten och inte det hälleberg som vi normalt ska bygga på. Då är skredrisken påtaglig. Frågan är dessutom vem som har det slutliga ansvaret om en olycka uppstår i de här vattennära boendena.
Nu nämner miljöministern i sitt svar att plan- och bygglagen är ändrad i det här avseendet, och det är bra. Kommunerna ska ta hänsyn till det här i sin planläggning. Men det finns ändå frågetecken kvar. Tittar vi på byggutvecklingen i Mälardalen under de senaste två decennierna ser vi att det inte har varit så enormt frekvent byggande i den inre delen av Mälardalen.
Många är de detaljplaner som är antagna sedan lång tid tillbaka och ligger och väntar på att förverkligas. Många är de detaljplaner som egentligen inte skulle leda till bebyggelse just på grund av de klimatförändringar som sker. Och få, kan vi konstatera, är de politiker som vågar ta i de här svåra frågorna och säga: Den här detaljplanen ska inte förverkligas.
I stället säger man att det här inte är någonting som kommer att ske under de närmaste åren så vi kan väl ändå släppa fram den här planen - detta i ett perspektiv där vi vet att när vi bygger så bygger vi i minst ett hundraårsperspektiv. Det är bra att miljöministern stryker under vikten av att kommunerna på ett bättre sätt i dag beaktar risken för översvämningar, ras och skred i sin fysiska planering.
Det är också bra att det tydligt framhålls att budskapet som ges till kommunerna ska vara tydligt. Men frågan kvarstår ändå: Vad gör vi med de planer som ligger? På något sätt måste vi få vårt kommunfolk att komma till insikt om att de får tänka om även till det som redan är beslutat. Herr talman! I dagsläget gäller det att ta vara på de möjligheter som finns för ökad avtappning av Mälaren.
I sin interpellation säger Mats Berglind att det kommer att ta lång tid. Jag har förhoppningen att den diskussion som förs vad gäller slussens utbyggnad i Södertälje kommer att driva på utvecklingen så att vi får fram detta snarast möjligt. Den översyn av vattendomen för Mälaren som har Klimat- och sårbarhetsutredningen som grund pågår, och det är första steget för att undanröja riskerna.
Vi kan konstatera att både staten och kommunerna har ett ansvar i det arbetet. Förhoppningen är att när diskussionen om finansieringen av avtappningen kommer upp - detta är ju inte enbart en statlig fråga - kanske det är dags också för kommunpolitikerna att fundera över frågan och verkligen få upp den på bordet och inse att det kanske är dags att tänka efter före.