Jan Björklund (L):
Jag ska erkänna att jag inte tycker att det är en vetenskaplig sanning exakt hur de här lagparagraferna ska se ut. Jag har samma attityd som några av debattörerna när det gäller att de regler som fanns när 1 procent av Sveriges elever gick i friskolor kanske inte är riktigt ändamålsenliga när 15 procent gör det, eller ännu fler i våra storstäder. De måste ses över. De är inte givna en gång för alla.
Jag håller med Marie Granlund om att det på det område vi nu diskuterar sker en utveckling som nog inte förutsågs en gång i tiden. Vi måste fundera över det. Jag håller med om det. Jag har inga svårigheter med att säga att vi måste grunna på det. Ni låter otroligt tvärsäkra. Ni låter som vänsterpartister ungefär när ni står här och debatterar mot mig. Men jag antar att ni också grunnar på hur det ska gå ihop att vara för friskolor och valfrihet och samtidigt sätta gränser för hur konkurrensen ska få gå till.
Om man extrapolerar det ni säger måste man i princip förbjuda friskolor. "Barnens marknad" kallar ni det för när föräldrarna väljer. Men har man den retoriken kan man inte landa i någonting annat än att vi då måste återgå till att kommunerna placerar alla barn, så att ingen valfrihet finns kvar. Det vill ni dock inte, uppfattar jag det som. Det finns ett antal frågor att fundera över i de här sammanhangen. Jag skriver i svaret att jag tycker att det är problematiskt om en friskola i form av ett aktiebolag gör en aktieutdelning samtidigt som kvaliteten är låg.
Det tycker jag inte är acceptabelt. När jag skriver det ligger det i sakens natur att vi grunnar på hur vi ska kunna möta detta. Statens skolinspektion bör se det som en försvårande omständighet när man granskar en skola om det är låg kvalitet och de samtidigt tar ut aktieutdelning. Man får passa sig så att man inte som ni gör tar i så man kräks i argumentationen när man dömer ut hela valfriheten.
Vinst är inte alls vad Marie Granlund säger. Hon säger att allting är gratis när man startar skolan och att man inte tar någon risk. Det kan bara vara vinst, säger Marie Granlund. Jag tror att vi kommer att se framför oss situationer där friskolor går i konkurs de närmsta åren. Det är en jätterisk nu när elevkullarna går nedåt på gymnasiesidan att starta friskolor där. Jag skulle vilja säga att det är så. Jag ser att Marie Granlund lyssnar.
Inkomsten till en friskola kommer av att man har elever som genererar skolpeng. Men innan man har några elever måste man ha en skollokal, en skolbyggnad och en viss personalstab anställd. Det genererar kostnader innan man har några intäkter över huvud taget. Får man sedan inte tillräckligt mycket med elever går det med förlust. Det är klart att ägaren till en friskola tar en risk. Det är självklart.
De är klart att de koncerner som bygger upp flera friskolor runt om i landet, letar byggnader och annat, och först hyr dem, köper och investerar innan de har några elever tar en risk. Det kan gå med vinst, men det kan också gå med förlust om man inte får tillräckligt mycket mer elever jämfört med den personalstab man har anställt. Det är självklart att det finns en ekonomisk risk i detta. Det är precis de argument som har framförts här i debatten. Såtillvida är det som vilket företag som helst.
En ägare är naturligtvis inte beredd att investera resurser om det enda alternativet som står till buds är att man kan få gå med förlust. Man måste också kunna ha en utsikt om att få en ekonomisk vinning om man ska riskera pengar. Jag tycker att friskolor ska få gå med vinst, och de ska också få ta ut en aktieutdelning. Men jag ser det som problematiskt om man tar ut utdelning när kvaliteten är för låg. Det vill jag säga.
Det gjordes några internationella referenser som inte var helt riktiga. Jag mötte företrädare för den brittiska regeringen. Det är faktiskt era partikamrater, ni som är interpellanter här. De är mycket nyfikna på detta. Friskolor har man i Storbritannien sedan mycket lång tid, eller privatskolor. Vad man funderar på är ett vouchersystem, ett skolpengssystem, där skolor också ska få gå med vinst. Den diskussionen förs också i det brittiska Labourpartiet. I Danmark förs också diskussioner, och man sneglar på den svenska modellen. Mitt råd till dem är: Titta gärna på modellen.
Men man ska inte kopiera den rakt av. Jag håller med om att det finns regler som kanske måste ses över när friskolesystemet i dag är så omfattande jämfört med hur det var när reglerna infördes en gång i tiden.