Rickard Nordin (C):
Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna. Försörjningsstödet är det offentliga samhällets yttersta ekonomiska skyddsnät. Liksom övriga bidragssystem är försörjningsstödet en förutsättning för ett solidariskt samhälle. Samtidigt kan systemen - om de utformas på fel sätt - i stället förstärka utanförskapet bland vissa grupper.
Personer som får ekonomiskt bistånd i dag befinner sig ofta långt från arbetsmarknaden. En stor del av gruppen långvariga biståndsmottagare utgörs av utrikes födda, som ofta saknar nätverk och kontakter. Men även ungdomar som saknar erfarenhet, inte minst arbetslivserfarenhet, har svårt att ta sig in på arbetsmarknaden och står också för en stor del. De som missbrukar droger och även spel återfinns ibland här.
Eftersom spelmissbruk ännu inte riktigt har klassats tillsammans med alkohol och narkotika finns det också med i dagens betänkande. Jag vill lyfta fram det lite extra. Jag ser också fram emot det arbete med klassningar som görs i USA med DMV-IV, som förhoppningsvis gör att vi så småningom kan diskutera detta tillsammans med alla andra missbruk.
Jag ser också fram emot det arbete som pågår inom Regeringskansliet och ska presenteras i början av juni, enligt vad finansmarknadsminister Peter Norman lovade på kulturutskottet häromveckan. Jag förutsätter att den fråga som Miljöpartiet lyfte upp om socialtjänstlagen finns med, vilket Alliansen i kulturutskottet har uttryckt önskemål om.
Schablonbilden av en spelmissbrukare är en ung man som spelar poker på nätet. Det är också ganska intressant att ämnet här i debatten lyfts upp av två unga män. Man glömmer ofta de äldre kvinnor som utgör en stor del av dem som är spelmissbrukare och som återfinns i bingohallar och på andra ställen. De har också ofta redan knappa marginaler.
Det behövs ett större jämställdhetstänk och en verklighetsförankring i synen på spelmissbruk. Jag hoppas att de tankegångarna genomsyrar det regeringen kommer att lägga fram. Det är av största vikt att få till en spelreglering som inkluderar även utländska bolag, för att få en sammanhållen bild av problematiken och öka möjligheterna att hjälpa till när spelandet går från spännande hobby till ett problematiskt missbruk.
Men för att återgå till försörjningsstödet: För att skapa möjligheter för dem som befinner sig där att komma tillbaka till arbete och egen försörjning behövs givetvis först och främst fler jobb. Men det krävs också insatser för att sänka trösklarna till arbetsmarknaden, som fortfarande är alltför höga. Försörjningsstödet har under åratal av socialdemokratiskt styre utvecklats till en fattigdomsfälla.
I stället för att fungera som ett kortvarigt stöd har det ekonomiska biståndet för många i stället blivit en långvarig försörjning, vars uppbyggnad på flera sätt har motverkat en väg tillbaka till arbetslivet. Detta har drabbat inte minst familjer med knappa marginaler. Det är barn i dessa familjer som ofta brukar beskrivas leva i barnfattigdom. För den som i dag vill pröva att arbeta deltid uppstår hundraprocentiga marginaleffekter.
Eftersom biståndet minskar med samma belopp som biståndsmottagaren tjänar är det lönlöst att arbeta några timmar per vecka. Samma sak gällde tidigare oavsett vem i hushållet som började arbeta. Även den ungdom som har fått ett sommarjobb blir av med sina pengar. Därför är den översyn av riksnormen som regeringen nu genomför mycket viktig.
Redan 2007 förändrades detta för de sommarjobbande ungdomarna, för att de skulle få tjäna ett halvt prisbasbelopp, drygt 22 000 kronor. Nu dubblar vi det till 44 500 kronor. Det är en viktig förändring. Det är helt orimligt att barn ska försörja sina egna föräldrar, dels för att den som är ung och vill tjäna lite pengar inte ska straffas, dels för att det är ett viktigt led i att bekämpa ungdomsarbetslöshet och barnfattigdom.
Den andra förändringen är att ta bort de hundraprocentiga marginaleffekterna. Det innebär att 25 procent av arbetsinkomsterna inte ska räknas av från biståndet. Det är viktigt. Precis som vi har hört innan ska det löna sig att gå från bidrag till arbete. Då gäller det också att det ska vara lönsamt att gå till ett vitt arbete. Centerpartiet anser också att riksnormen för försörjningsstödet borde omfatta även internetabonnemang.
Vi jobbar på det inom regeringen. Det är den vägen vi sköter vår regeringspolitik. Tanken med försörjningsstöd är att det ska vara ett stöd för att komma i egen försörjning. I dag går både jobbsökande och kontakter med myndigheter i allt högre grad via internet. Därför borde det vara en självklarhet att låta internetabonnemang ingå i riksnormen. De förändringar som alliansregeringen nu genomför är viktiga steg för att bryta människors utanförskap.
Reformerna ska ses i ljuset av det ointresse från vänsterhåll att förändra försörjningsstödet som har funnits genom åren. Det uppenbara resultatet av att en grupp människor på detta sätt har låsts ute från arbetsmarknaden har givetvis varit långvarig arbetslöshet. Den långsiktiga effekten - den som inte syns i någon offentlig statistik - är att människor gradvis tappar hoppet och tron på sin egen förmåga.
Det kan inte ses som något annat än ett misslyckande. Barn som växer upp i fattiga familjer har i stort sett alltid en eller två arbetslösa föräldrar. Om man verkligen menar allvar med att minska barnfattigdomen måste man rikta förslag mot att fler föräldrar kommer i arbete och får riktade stödinsatser. Då är de här förändringarna nödvändiga.
Ett annat steg handlar om att förbättra situationen ekonomiskt på andra sätt, exempelvis genom den höjning av flerbarnstilläggen och det särskilda bidraget inom bostadsbidraget som regeringen nyss har genomfört. Dessutom behövs jobbskapande insatser, och där talar vi om ROT-avdrag, RUT-avdrag, sänkt restaurangmoms, sänkt arbetsgivaravgift och förändringar i turordningsreglerna, vilka alla är åtgärder som leder till fler jobb och därmed minskad barnfattigdom.
Slutligen: De förändringar som alliansregeringen nu genomför handlar om att ge människor en verklig chans att komma tillbaka till arbete. I stället för att ge upp och stämpla ofta fullt friska, arbetsföra personer som hopplösa fall sänder vi nu en viktig signal om att samhället ska hjälpa människor från inlåsning i utanförskap till delaktighet i arbetslivet.
Det är på detta sätt utanförskapet - oavsett om det syns i skepnaden av barnfattigdom, ungdomsarbetslöshet eller långvarigt bidragsberoende - kan brytas på allvar.