Jens Holm (V):
Samtidigt som klimattoppmötet i Doha ägde rum i slutet av förra året svepte tyfonen Bopha över ön Mindanao i södra Filippinerna. Över 100 000 personer blev hemlösa, och tusen personer dog. Dessutom förstördes vägar, jordbruk, skolor och annan samhällsbärande verksamhet. Jag har tagit upp det exemplet förut i kammaren.
Jag gör det igen för att varna för den formen av extremt väder som kommer att bli allt vanligare i takt med att klimatet blir varmare. Det finns en djup ironi och orättvisa i detta. Det är vi i den rika världen som här och nu släpper ut. Andra får betala notan. Det är våra barn och de som lever i dag i den fattiga delen av världen.
Det är exempelvis de tusentals människor i södra Filippinerna som drabbades av tyfonen. Detta är inte acceptabelt. Vi i Vänsterpartiet menar att Sverige måste ta ett större ansvar för att minska våra utsläpp än vad vi gör i dag. Därför lägger vi i detta betänkande fram konkreta förslag på hur Sverige ska kunna skärpa de svenska klimatmålen.
Våra förslag från Vänsterpartiet torde vara de mest långtgående av alla partiers i denna kammare. Vi i Vänsterpartiet föreslår att det svenska klimatmålet skärps till att Sveriges utsläpp ska minska med 45 procent till 2020. För den icke handlande sektorn blir vårt klimatmål minskningar med 52 procent jämfört med 1990. Dessutom har vi föreslagit en förbättring av EU:s målsättning.
Vi har också lagt fram ett konkret förslag om ett helt nytt additionellt klimatbistånd för att hjälpa utvecklingsländerna att hantera klimatförändringen. Jag ber om ursäkt för att det blir en del procent och siffror, men så får det bli när man talar om klimatmål. Det är viktigt att vi är noggranna med Sveriges klimatåtaganden.
I ton räknat handlar Vänsterpartiets klimatmål om att vi ska minska utsläppen i Sverige med drygt 32 miljoner ton, från 72 miljoner ton, som det låg på 1990, till knappt 40 miljoner ton 2020. Vad föreslår då regeringen? Jo, regeringen säger att man vill minska utsläppen med 40 procent till 2020.
En tredjedel av dessa utsläppsminskningar ska göras genom uppköp av osäkra utsläppskrediter i andra länder. Räknar vi bort dessa uppköp blir det endast 13 miljoner ton kvar att minska för den svenska regeringen. Detta kan jämföras med vårt förslag på 32 miljoner ton. Regeringens klimatmål räcker inte.
Därför föreslår Vänsterpartiet nya klimatmål, och jag yrkar därför bifall till reservation 18 där detta förtydligas. Att lägga fram riksdagens mest långtgående klimatmål förpliktar. Det är därför som Vänsterpartiet har lagt fram ett helt batteri av åtgärder för att vi snabbt ska kunna minska Sveriges utsläpp. Det handlar om att i grunden ställa om samhället.
Att häri ensidigt förlita sig på så kallade marknadsmekanismer är en synnerligen riskabel strategi. Jag instämmer helt med den brittiske ekonomen Nicholas Stern, författare till den så kallade Sternrapporten som jag tror kom ut 2007, som menar att klimatförändringarna visar på marknadsekonomins största misslyckande.
Vi behöver riktiga åtgärder som kan minska de svenska utsläppen på riktigt. Vänsterpartiet föreslår bland annat höjd koldioxidskatt, skatt på långtradartransporter och en flygskatt. Dessa skatter bidrar till en finansiering av en kraftfull utbyggnad av järnvägen och kollektivtrafiken i Sverige.
Vi vill också ha ett separat klimatprogram för de troligen mest omfattande klimatinvesteringarna i våra kommuner och landsting. Vi vill ha ökat stöd till förnybar energi, klimatrenoveringar av de så kallade miljonprogramsområdena, investeringar i grön teknik och ökade satsningar på miljö- och klimatforskning. Dessutom vill vi ha en handlingsplan för minskad köttkonsumtion.
Låt mig utveckla detta. Animaliekonsumtionen, det vill säga konsumtionen av kött, mjölk och ägg, bidrar till ungefär lika stora utsläpp som Sveriges cirka fyra miljoner privatbilar. Nästan en tredjedel av hushållens utsläpp kommer från det vi äter, och här är köttkonsumtionen den dominerande faktorn.
I så gott som alla andra sektorer i Sverige har vi beslut om minskade utsläpp, och vi har konkreta styrmedel för det. Dock inte när det gäller det vi äter. Den svenska köttkonsumtionen har ökat med nästan 50 procent sedan 1990. Det är inte hållbart. Vänsterpartiet lägger sig inte i vad människor har på tallriken, men vi vill att animaliesektorn ska ta sitt klimatansvar.
Därför har Vänsterpartiet och Miljöpartiet en gemensam reservation där vi föreslår ett nationellt mål för en minskad köttkonsumtion. Vi vill också ha satsningar på god, näringsrik och klimatvänlig vegetarisk mat. Jag yrkar därför bifall till reservation nr 23.
För att underlätta arbetet med att minska utsläppen föreslår vi rödgröna partier, S, V och MP, ett klimatpolitiskt ramverk. Detta har kommenterats tidigare av Sara Karlsson och Helena Leander, så jag ska inte gå in alltför mycket i detalj på det. Jag vill dock understryka att det är ett system som redan finns och fungerar i Storbritannien.
Danmark är i full färd med att sätta upp en så kallad klimatbudget eller koldioxidbudget. Man kommer att ha ett separat råd som noggrant kommer att följa utvecklingen och ge konkreta förslag på minskningar om Danmark är på fel kurs i klimatpolitiken. Vänsterpartiet tycker att detta är ett bra förslag. Det ska vara ordning och reda i klimatpolitiken.
Därför vill vi ha en koldioxidbudget och ett så kallat klimatpolitiskt ramverk. Jag yrkar bifall till reservation 19, även om det redan har gjorts. Jag avslutar med att upprepa ett citat som jag tidigare har framfört i kammaren. Det kommer från Filippinernas chefsförhandlare Naderev Saño.
I klimatförhandlingarna i Doha i fjol sade han: "Om inte vi - vem? Om inte nu - när? Om inte här - var?" Detta apropå att det är här och nu som vi måste ta tag i klimatförändringarna. Det är här och nu som vi måste se till att utsläppen minskar.