Ann-Charlotte Hammar Johnsson (M):
Vi är ju ett antal personer som deltar i debatten. Jag lyssnade på Hillevi Larsson, socialdemokrat från Malmö, som tog upp att kömiljarden lät personer med enklare åkommor som brutna lilltår, även om det är problematiskt för den enskilde, gå före allvarligt sjuka personer därför att det var svårt att prioritera.
Tack, statsrådet, för svaret! Polismyndighetens omorganisation med möjligheter till omställning som statsrådet tar upp är bra, angelägen och viktig. Min fråga skrev jag efter att ett antal händelser hade inträffat, och många har debatterat de här frågorna sedan dess. Det är viktiga frågor, så vi lär återkomma till dem också framöver.
Jag är förvånad över inlägget och tycker att det är allvarligt, för i Sverige har vi ju en hälso- och sjukhuslag där det står att man alltid ska prioritera de patienter som behöver vård först. Det är ju ingenting som vi har frångått i det här landet, utan jag tänker och tror mig veta att man gör på det viset. Därför skulle jag vilja veta om det är ett påstående som Hillevi Larsson vill stå fast vid.
Ett uttalade gjordes för en tid sedan av Region Syds dåvarande chef där och då när signalen gick ut brett i tv-rutan att polisen saknade resurser och att när nu förstärkning skulle ske i Malmö kunde människor inte räkna med att brott som handlade om deras hem, till exempel inbrott, skulle klaras upp. Ett uttalande som det skickar signaler till kriminella att nu öppnas dörrar för andra brott att begå när dörren stängs någon annanstans.
Jag ska backa bandet och blicka bakåt i tiden, för Hillevi Larsson tog för några år sedan upp problematiken med barnmorskorna i Skåne. I det fallet blev det en diskussion i medierna om att man inte kunde få föda i Skåne utan var tvungen att åka till Danmark. I verkligheten var det en dansk kvinna som tog sig till Malmö där hon sa: Jag är från Danmark.
Det skapar inte förtroende. Samtidigt är det klart att det är ett rop efter någonting annat. Det är oerhört viktigt att polisen tillförs förstärkningar i form av personer och därtill förstärks med medel i form av pengar och utrustning. Man ska vilja utbilda sig och känna stolthet och trygghet i yrket och på jobbet. Att påföljder och straff utdöms och att människor hamnar inom lås och bom då de bryter mot samhällets spelregler är nödvändigt. Det är bra, statsrådet.
Får jag lov att åka över till Köpenhamn för att föda, och hinner jag? Hon fick ja på frågan två gånger, och hon åkte. Sedan målades detta upp till en stor diskussion som inte alls handlade om hur det var från början. Det är allvarligt. Jag tycker inte att vi ska skrämma upp personer, med vad det innebär, för att vi vill ha en debatt i kammaren, utan det ska vara konstruktiva diskussioner som handlar om det vi ser, inte några skrämseldebatter.
Det är också viktigt att till de olika straffskalor och brottsrubriceringar som finns knyta frågan om att vittnen måste våga vittna för att det ska finnas bevis så att man kan fälla dem som begår brotten. Läget med det grova våldet är oerhört påtagligt just nu. Det kommer rapporter från medierna som visar ett Sverige som vi inte känner. Det är skrämmande, och många olika saker sker samtidigt.
Det handlar om allt från droghandel som sker på öppen gata i Malmö till skjutningar, rån och brott mot enskilda och näringsidkare och företagare. Det är otrygghet och inskränkningar av livsutrymmet för människor, inte minst kvinnor. Brås rapport om otrygghet visar att livsutrymmet har begränsats och tryggheten har minskat. 31 procent av kvinnorna säger sig i dag uppleva otrygghet i området där de bor. Bland männen är samma siffra 9 procent.
Kanske har den ökat med anledning av de saker som har hänt. Det har hänt en del efter undersökningen och säkert innan dess också. Det är nödvändigt att man kommer till rätta med detta. I den tidigare debatten lyfte Marie Granlund upp frågan om fyrverkerier. Vi har båda läst om Växjö kommun och deras försök att totalförbjuda detta inom stadsgränsen. Det var ett beslut som upphävdes av länsstyrelsen och sedan av förvaltningsrätten.
Det handlar om det här med totalförbudet, som ni har varit inne på. Statsrådet har själv sagt att en lagändring inte är aktuell att fatta beslut om just här och nu i alla fall utan att man ska se tiden an. Det har också nämnts att branschen har vidtagit åtgärder. Det här nyåret var det mest fruktansvärda som jag upplevt, och då var det hemifrån och inte direkt på plats. Det finns en hel del att säga om detta.
Jag kunde knappt tro det själv när jag läste rapporterna i medierna om ett ungdomsgäng i Gävle som kastade ned smällare i en barnvagn där en bebis låg. Det var fruktansvärt. Därefter kom sedan medierapporter om att det kommit in samtal om raketer som skjutits mot människor. Ni har talat om Malmö och vad det innebar i det fallet. Sydsvenskan skrev om detta.
Det här väcker mycket känslor, och jag skulle inför nästa runda i debatten med statsrådet vilja fråga hur de här frågorna kommer att lyftas i samband med besöket i Malmö.