Thomas Bodström (S):
Man känner sig nästan elak när man i interpellationer bara klagar på allt. Jag ska säga att det också finns saker som görs bra av regeringen och Beatrice Ask. Men nu är interpellationer den möjlighet som ges för att utöva den kontrollmakt som riksdagen har och för att ställa de frågor som behöver ställas. Jag ställer också skriftliga frågor till Beatrice Ask. Den här frågan om Åklagarmyndigheten ställde jag den 23 januari.
Då frågade jag vilka åtgärder Beatrice Ask skulle vidta för att nedskärningarna inte ska drabba åklagarnas verksamhet i Västsverige, som var det första som var aktuellt då. Då svarade Beatrice Ask på följande sätt: "Åklagarmyndigheten har bland annat för att kunna hantera den ökande ärendetillströmningen med bibehållen kvalitet fått en ramhöjning på anslaget med 55 miljoner kronor från och med 2008. Att det skulle vara frågan om några nedskärningar inom Åklagarmyndigheten såsom Thomas Bodström påstår är således inte korrekt."
Man kan kalla nedskärningar på olika sätt, men många bland åklagarna - alla som jag har talat med - upplever det som nedskärningar när åklagare slutar och det inte anställs nya. Då ser man det som nedskärningar, för det blir färre åklagare. Detta ser man nu runt om i hela Sverige. Problemet, Beatrice Ask, är att du ger dessa svar, och så blir verkligheten en annan.
Så sent som i januari sade du alltså att det som jag påstod om nedskärningar inom Åklagarmyndigheten inte var korrekt. Nu ser vi det runt om i landet, och det drabbar människor oerhört hårt. Jag träffade en åklagare för några veckor sedan. Han berättade att där han arbetade hade nio rättegångar fått ställas in på grund av åklagarbrist.
Det innebär att i nio rättegångar har brottsoffer och vittnen förberett sig på att komma till rättegången, och den har fått ställas in för att det inte finns åklagare. Man meddelar: Det blir ingen rättegång, för vi har inte tillräckligt med åklagarresurser. Hur tror du, Beatrice Ask, att de som har råkat ut för brott känner när rättegången blir inställd av det enkla skälet att det inte finns åklagare?
Det är en sak om vittnen inte kommer eller om det inträffar något som är rättegångshinder, men att åklagare inte finns tillgängliga skapar en misstro mot hela systemet. Vi hjälpte till och påpekade de här sakerna.
Jag skrev en artikel där jag talade om den situation jag fick uppleva i rättssalen, nämligen att det var sex olika åklagare inblandade i samma mål under ett fall som pågick i åtta veckor. Det är naturligtvis också en fullständigt katastrofal situation för alla åklagare som kastas in med kort varsel. Vet du vad som blir ett allt vanligare svar när man frågar en åklagare om något?
Jo, de svarar: Det vet jag inte, för det var inte jag som stämde i det här målet. Jag vet inte vad den tidigare åklagaren menade, för vi har inte hunnit talas vid. Detta sägs i dag i svenska rättssalar därför att åklagarbristen har blivit akut.
Hur tror du att brottsoffer eller de som följer dessa rättegångar tänker när åklagaren säger att han inte vet och inte kan förklara varför åklagaren har agerat på ett visst sätt? Detta är den verklighet som vi nu har och som vi påpekade tidigt under året, inför tilläggsbudgeten. Många åklagare upplevde denna situation och kunde läsa i ministerns svar att det inte blir några nedskärningar.
Nu ser vi resultatet. Jag tror att detta är en fråga som varenda åklagare i hela Sverige följer. Det är i alla fall detta de pratar om. Därför vill jag fråga: Kommer det att tillskjutas extra resurser till åklagare i höst eller inte?