KBLab/rixvox huggingface dataset:
Peter Hultqvist (S):
Man kan självklart ägna sig åt någon sorts teoretisk övning kring skillnaderna mellan Sverige och Finland. Vi har djupa och bra relationer. Vi står på en likvärdig grund. Vår gemensamma signal till Moskva är tydlig. Samtidigt vilar den politik vi har på folkrättens grund, där varje nations suveränitet ska värnas. Vi har under dessa år gjort oerhört mycket för att fördjupa samarbetet mellan Sverige och Finland och med andra länder.
Det är en tydlig säkerhetspolitisk signal till vår nära omvärld, och vi uppfattas som någon som ger och bidrar positivt till säkerhet.
Peter Hultqvist (S):
25 miljarder är ett oerhört stort belopp, och detta är en uppgörelse som gäller för åren 2021-2025. Det kommer att kunna innebära rejäla förstärkningar inom både armé, marin och flyg. Vi kommer att kunna se en fortsatt militär förmågeökning - den förmågeökning som inleddes med det förra försvarsbeslutet 2015. Det ger den här ekonomin utrymme för.
Sedan har pandemin och andra företeelser tydliggjort behovet av en satsning på det civila försvaret. Det är ett arbete som förbereds inom ramen för Justitiedepartementet. Försvarsberedningen har också tidigare lagt fram en rapport vid namn Motståndskraft . Det vi förbereder är en totalförsvarsproposition som ska hantera både det militära och det civila försvaret i en helhet.
Peter Hultqvist (S):
Vi har i spåren av coronapandemin bland annat kunnat se rätt omfattande desinformationsinsatser och påverkansoperationer, framför allt från olika länder som vill splittra Europa och skapa en situation som underminerar den demokrati vi har. Det är en aspekt på det hela: att öka insatserna när det gäller motstånd mot desinformation och den typen av operationer.
Där har vi bland annat föreslagit inrättandet av en myndighet för psykologiskt försvar.
Peter Hultqvist (S):
En ryskspråkig sajt lade ut att svenska soldater på uppdrag i Ukraina bedrev utbildning av krigsförbrytare som hade gjort sig skyldiga till 119 barns död. De lade ut namn och passnummer. Vi reagerade omedelbart från departementets sida. Jag gick ut i medierna och talade om att detta var fullständigt orimligt och oanständigt.
Vi reagerade här och nu, direkt och omedelbart. Det är så man måste göra ibland när det gäller den här typen av aktiviteter: markera väldigt starkt för att på det sättet höja graden av medvetande om att detta pågår. Det ingår som jag ser det i ett ledarskap. Samtidigt följer vi upp det som sker på de här områdena genom våra myndigheter. Exempelvis följer MSB detta på ett mycket bra sätt.
Vi jobbar med det här hela tiden - här, nu och direkt.
Peter Hultqvist (S):
Det finns ingen som kan trolla bort detta eller med omedelbar verkan fatta någon form av beslut som gör att det försvinner. Det här får man jobba med hela tiden, varje dag, och på olika nivåer försöka motarbeta. Det handlar också om att även de som sitter i riksdagen i sitt ledarskap kan reagera på olika företeelser och tydliggöra det oerhört negativa i den här typen av saker. Jag försöker göra det från min nivå.
Vi försöker också aktivera våra myndigheter. Men det bästa är en ökad medvetenhet hos allmänheten.
Peter Hultqvist (S):
Det jag är beredd att återkomma till är att kontrollera just förhållandena kring den uppskjutna kongressen, de ekonomiska ersättningarna och hur man ska se på ansvarsfrågorna, om det är myndighetens ansvar eller inte. Det övriga kan vi naturligtvis ha en bredare diskussion om, men generellt ska vi se till att värna detta inflytande.
Vi har också fört kontinuerliga diskussioner med Försvarsmakten om att detta ska fungera på ett bra sätt. Jag vet att man i försvarsmaktsledningen ser det på det sättet.
Peter Hultqvist (S):
Ansvaret för de här frågorna vad gäller det militära försvaret och de delar av det civila försvaret som stöder det militära försvaret ligger på Försvarsdepartementet. Justitiedepartementet bereder och ansvarar för den andra delen.
Ambitionen är helt klart att de processerna i slutänden ska samordnas på ett sådant sätt att vi kommer att lägga fram en totalförsvarsproposition som täcker hela fältet.
Peter Hultqvist (S):
Alexandra Anstrell har frågat mig om jag har initierat några förslag eller varit drivande i att implementera agendan för kvinnor, fred och säkerhet inom Försvarsmakten. Hon har vidare frågat mig om jag har agerat för att Försvarsmaktens övningar ska inkludera moment som rör resolution 1325.
Alexandra Anstrell har också frågat mig om jag anser att den utbildning som Sveriges värnpliktiga får om resolution 1325 i dag är tillräcklig eller om jag avser att verka för någon förändring i detta avseende. Slutligen har hon frågat mig om jag, nu när Sveriges handlingsplan 2016-2020 löper ut, kan redogöra för vilket arbete med handlingsplanen som har lett till bäst resultat och hur jag i så fall mätt och utvärderat det resultatet.
Den 31 oktober 2000 antog FN:s säkerhetsråd resolution 1325 om kvinnor, fred och säkerhet. Tillsammans med efterföljande resolutioner utgör dessa den internationella agendan för kvinnor, fred och säkerhet. Regeringen verkar för att frågor om kvinnor, fred och säkerhet integreras i allt arbete för fred och säkerhet. Det gäller såväl Försvarsmakten som andra myndigheter.
Enligt en bestämmelse i förordningen med instruktion för Försvarsmakten ska Försvarsmakten i sin verksamhet verka i enlighet med FN:s säkerhetsråds resolutioner 1325 och 1820 om kvinnor, fred och säkerhet. Resolutionerna ska särskilt beaktas vid utbildning samt vid planering, genomförande och utvärdering av insatser.
Sveriges nationella handlingsplan, den tredje i ordningen sedan 2006, för genomförande av FN:s säkerhetsrådsresolutioner om kvinnor, fred och säkerhet 2016-2020 beslutades av regeringen den 28 april 2016. Arbetet med den nationella handlingsplanen kommer att fortsätta in på 2020-talet, inledningsvis i form av nuvarande plan.
Försvarsmakten och andra myndigheter ska bidra till genomförandet och erhåller ett årligt uppdrag i regleringsbrev med återrapporteringskrav i fråga om resultatet av det arbete som bedrivits samt planerade åtgärder och aktiviteter.
Det sammantagna resultatet av Försvarsmaktens och andra myndigheters arbete sammanställs av Utrikesdepartementet i en årlig rapport som publiceras på regeringens hemsida och används som underlag för regeringens rapportering till FN och EU. Rapporten visar att handlingsplanens fokus på ledarskap, ägarskap och integrering av frågorna i ordinarie verksamhet har gett resultat.
Försvarsmakten har i sin återrapportering bland annat redovisat organisatoriska åtgärder, förändringar i arbetssätt och processer, utveckling av utbildnings- och övningsverksamhet, bidrag med experter till internationella staber och internationella insatser, kurser för högre officerare, studier och forskning, handböcker och intern styrning och kontroll. Vad avser genomförandet av utbildnings- och övningsverksamhet är detta ett ansvar för Försvarsmakten.
Med de styrningar som regeringen angett i såväl förordning som regleringsbrev och med den återrapportering som sker kan jag konstatera att arbetet med 1325 är en integrerad del av Försvarsmaktens verksamhet.
Peter Hultqvist (S):
När det gäller det praktiska arbetet som utförs rapporterar Försvarsmakten årligen resultatet av implementeringen av planerade åtgärder och aktiviteter till Försvarsdepartementet. Nästkommande rapportering för 2020 sker efter årsskiftet.
Av rapporteringen för 2019 framgår att Försvarsmakten har fortsatt med en systematisering av arbetet för att kvalitetssäkra genomförande av handlingsplanen.
En naturlig del av utbildning är övningar. I till exempel utbildningen för en internationell insats ingår en rad olika utbildningspaket, varav 1325 är ett, för att kunna verka i insatsområdet. Det är ett exempel på hur detta rent praktiskt omsätts i Försvarsmaktens verksamhet. Det är ett resultat. I andra övningar som inkluderar staber och planeringsarbete är 1325 med som en planeringsfaktor i färdigställande av planer och i analys och värdering av genomförandet.
För att möjliggöra det här är det nödvändigt att Försvarsmakten gör som Försvarsmakten gör: att man inkluderar det här ämnet i metodutbildningar och annat stöd för planering. Utbildning är en av hörnpelarna i denna implementeringsprocess. Försvarsmakten har tagit fram handböcker och introducerade förra året en interaktiv onlineutbildning i jämställdhet i militära operationer.
Kursen syftar till att öka medarbetarnas förståelse och förmåga att integrera ett jämställdhetsperspektiv i planering, genomförande och uppföljning av militära operationer. När det gäller värnpliktsutbildning, som är en annan fråga som tas upp, tycker jag att det är någonting som man måste titta extra på. Regeringen kommer att vidta en del åtgärder för att särskilt följa upp så att vi får in kvinnor, fred och säkerhet ordentligt.
Det är inte detsamma som att man inte jobbar med frågan, men jag ser ett särskilt behov av att följa upp detta. Under perioden har övningsverksamhet på högre nivå genomförts i bland annat försvarsmaktsövningen 2017 och i övningsförberedelserna för Totalförsvarsövningen som har löpt under året. Det är viktigt att det övas på dessa nivåer, då det påverkar processer och policy.
Vi ser fram emot den redovisning som Försvarsmakten kommer att göra efter årsskiftet så att vi även får det på pränt. Därefter får vi analysera hur vi går vidare. Det jag ändå kan säga är att det här är en ordentligt prioriterad fråga i försvarsmaktsledningen, där man hela tiden på olika sätt försöker att utveckla detta arbete inom ramen för sin organisation.
Det här är ingenting som man lägger åt sidan eller tycker är en betungande uppgift, utan det är en viktig uppgift som man tar på allvar. Vi följer upp det både i regleringsbrev och i de årliga rapporter som kommer från Försvarsmakten, och nästa återrapportering, för 2020, sker som sagt efter årsskiftet.
Peter Hultqvist (S):
När jag lyssnar låter det som om ingen någonsin gör någonting och att det som eventuellt görs inte är av något värde. Det kan jag definitivt inte hålla med om. I Kungsängen utanför Stockholm har vi någonting som heter Nordic Centre for Gender in Military Operations.
Detta center etablerades 2012 inom Försvarsmakten och har arbetat väldigt mycket med att just integrera jämställdhet i militära operationer. Enheten är en väl etablerad aktör och arbetar med stöd för att integrera ett jämställdhetsperspektiv i planering, genomförande och utvärdering av militära fredsoperationer.
Det här är en enhet som arbetar med hela världen som arbetsfält, och man utbildar personal från alla världsdelar. Här handlar det om att utbilda för integrering av jämställdhet i övning, samarbeten och rådgivning kopplat till policy och det som kallas processutveckling.
Försvarsmakten bidrar också sedan lång tid tillbaka med experter med den här bakgrunden och basen till internationella staber och internationella insatser och arbetar där för att ha dessa frågor aktualiserade hela tiden och också göra det till en rent praktisk del av fredsarbetet. Jag vill nog säga att det är ett väldigt viktigt arbete som också ger konkreta resultat.
Inom områdena för inkluderande fredsprocesser, fredsbyggande, konfliktförebyggande och stärkt skydd för kvinnor och flickor arbetar Försvarsmakten aktivt internationellt med bidrag till olika missioner, med insatsförberedande utbildning, genom kurser med internationellt deltagande och genom samverkan med andra länder och organisationer i allt från praktik till policy för helhetssyn på konflikter, samtliga aktörer och samhället som helhet.
Syftet är att bygga varaktiga fredsprocesser som motverkar återfall i konflikt. Det är alltså syftet med det arbete som utförs. Mali är ett komplicerat och komplext område. Hela den delen av Afrika behöver hela tiden stabiliseras, och man möter oerhört många utmaningar där.
I den miljön försöker vi arbeta utifrån dessa perspektiv. Jag brukar själv ta upp den typen av frågor, särskilt med kvinnliga soldater jag träffar i olika sammanhang - hur de upplever arbetet i sina förband och enheter.
Jag är fullt förvissad om att svensk försvarsmakt arbetar med frågorna, jag är fullt förvissad om att vi gör skillnad i internationella insatser och jag är fullt förvissad om att arbetet betyder något. Sedan kanske vi inte kan lösa alla problem som vi möter på plats i svåra situationer. Här handlar det om en samlad operation med många enheter.
Jag påminner om att till exempel FN-operationen Minusma, som vi i över fem år har deltagit i, omfattar 10 000 soldater. Sverige har i dag 175 deltagare i den operationen. Sverige är en del av det internationella spektrumet. Vi försöker allt vi förmår att påverka i en positiv riktning. Jag menar att det vår personal gör har betydelse, och de utför arbetet på ett seriöst sätt.
Peter Hultqvist (S):
Jag vill bara än en gång påpeka att Försvarsmakten årligen rapporterar till departementet om resultatet av implementeringen när det gäller åtgärder med utgångspunkt i resolution 1325 och när det gäller ambitioner i fråga om jämställdhet. Nästkommande rapportering för 2020 sker efter årsskiftet. Så är det varje år.
Utifrån de rapporter som kommer in med en redovisning av verksamheten drar man slutsatser. På så sätt utvecklas de regleringsbrev som vi levererar till myndigheterna och Försvarsmakten. Jag ville säga detta så att det inte blir en skugga av att Försvarsmakten inte tar frågan på allvar eller inte hanterar den seriöst. Försvarsmakten gör ett omfattande och bra arbete.
Det finns en tydlig medvetenhet och prioritet när det gäller dessa frågor i Försvarsmaktens ledning. Jag anser att det finns en seriös ambition, och jag vet att när det sker saker som inte är rimliga eller acceptabla ute på förbanden hanterar man dem så fort det finns kunskap om dem. Sedan var det frågan om säkerhetsrådet.
Sverige satt där och var pådrivande i fråga om FN:s säkerhetsrådsresolution om kvinnor, fred och säkerhet. Det var en central och prioriterad fråga. Sverige spelade en roll för att lyfta upp frågan inom ramen för FN-systemet. Det tycker jag att man ska komma ihåg. Det är min bedömning att Sverige har spelat en positiv roll.
Vi har många utmaningar framför oss på alla möjliga områden, bland annat detta. Men vi ska inte förringa de insatser som redan görs.
Peter Hultqvist (S):
När vi tog över detta i oktober 2014 tog vi över ett civilförsvar som var oerhört nedbantat. Intresset för den här typen av frågor i den regering som hade företrätt oss var väl minst sagt begränsat.
Dessutom hade man bedrivit en försvarspolitik som i grunden handlade om ett insatsförsvar för internationella operationer och inte ett försvar av Sverige, vilket vi fick i och med inriktningen i maj 2015. Det civila försvaret var långt mer neddraget än det militära, så återhämtningssträckan där är betydligt längre.
4,2 miljarder är det som nu ligger som satsning på det civila försvaret. Jag vet inte om det är så att interpellanten försöker ironisera över utredningarna, men tyvärr är det nödvändigt att genomföra dessa utredningar så att man har fast grund under fötterna - så att det inte blir enligt principen "fort men fel". Fort men fel är en väldigt dålig princip att agera på.
Därför tycker jag att det är viktigt att genomföra det här arbetet för att sedan systematiskt kunna bygga upp det civila försvaret - och naturligtvis inkludera näringslivet. Det var ju ingen tillfällighet att vi tog initiativ till den utredning som nu har utmynnat i förslaget om ett näringslivsråd, vilket också ligger med i propositionen.
Saker och ting måste göras grundligt och fungerande, och att bygga civil och militär förmåga på försvarssidan tar tid. Det går dock snabbt att rasera. Ta bara en sådan sak som att vi har ett arbete som handlar om bevakningsansvariga myndigheter, där man nu har arbetat och vid utgången av 2020 ska göra en del redovisningar.
Det gäller förmågan att utöva samverkan och ledning från ordinarie ledningsplats, en sammanhängande process för planering och tydliga ansvarsförhållanden, deltagande i totalförsvarsövning, hur man hanterar verksamhetskritisk information och förmågan att arbeta från alternativ eller skyddad ledningsplats.
Det är alltså ett oerhört omfattande myndighetsarbete här; jag kan tänka mig att ett snabbt överslag ger att det rör sig om ett femtiotal myndigheter. Det handlar om sådant som Livsmedelsverket och sådant som Post- och telestyrelsen, Tullverket, länsstyrelserna, Kustbevakningen, Migrationsverket, Läkemedelsverket och allt möjligt i det här sammanhanget.
Det som har varit den väldigt genomgående erfarenheten är att marknadslösningarna har visat sig vara väldigt illa fungerande - de här just in time-systemen har liksom inte hållit. Erfarenheten är alltså att marknadsideologin har misslyckats i samband med krisberedskapsfrågor, och det är väl en sak man nu måste ta till sig.
Jag har ingenting emot att bygga ett solidare förhållande med näringslivet - det har jag varit för från första stunden jag började med detta - men man måste göra det på solid grund. Man måste också få med näringslivet på ett sätt så att detta fungerar bra. Där kan beredskapslagringsfrågorna var en sådan utmaning som vi har att ta i framtidsmässigt.
Sedan är det så att det är Försvarsmakten som har i uppdrag att arbeta med dessa frågor. När det gäller frågorna 2, 3 och 5, som hanteras av Försvarsmakten, har jag fullt förtroende för sättet på vilket myndigheten försöker att ta ett steg vidare när det gäller de här sakerna.
Peter Hultqvist (S):
Erfarenheten har lärt mig att det är förenat med viss problematik att vara alltför specifik och lova att något kommer att ske under nästkommande år. Det jag vill säga är att när propositionen väl är antagen kommer vi att arbeta med den här frågan precis som med alla de andra frågorna, och vi kommer att se till att det här verkställs. Sedan får man återkomma med exakt tidpunkt.
När det gäller beredskapslagret kan det konstateras att det avvecklades under den senare delen av 1990-talet och början av 2000-talet. Bristen på beredskapslager blev ju väldigt tydlig i samband med covid-19-pandemin. Vid en jämförelse med Finland kan vi också konstatera att de hade beredskapslager och på det sättet kunde lösgöra materiel på ett annat sätt.
Det har varit problem med både läkemedel och skyddsmateriel. Sedan hade vi ett Europa som stängde ned. Vi fick inte tag i det vi behövde. Det drogs till och med igång egen tillverkning av vissa saker i Sverige.
Vi får väl ta den samlade erfarenheten och titta på hur framtidens beredskapslager och beredskapssituation ska se ut här och hur det ska arrangeras. Precis som Alexandra Anstrell säger är det inte säkert att det ska ske på samma sätt som det gjorde då. Det kanske ska ske med andra typer av avtal och andra typer av metoder. Det är för tidigt att säga.
Men det man ändå kan konstatera med önskvärd tydlighet är att just in time, den här marknadsorienteringen, inte har hållit. Det måste till någonting annat: ett mer robust system där samhället tar ansvar, ett starkt samhälle på ett helt annat sätt än med den organisation som vi nu har byggt. Vi måste se över hela fältet. Tack så mycket för den här debatten! Vi kommer att återkomma i ärendet.
Peter Hultqvist (S):
Varken jag eller myndigheten skjuter ifrån sig ansvar på den punkten. Däremot är den arbetsgivarpolitiska delegeringen en realitet, och den anger hur ansvarsfrågorna ligger och att personalfrågor är ett ansvar för Försvarsmakten. Det är då deras skyldighet att utreda och vidta åtgärder när det uppkommer anklagelser om trakasserier.
Jag vet att Försvarsmakten både på ledningsnivå och på regementschefsnivå tar frågan på ordentligt och stort allvar i hela arbetet, och man vill åtgärda den typen av problem. Jag har en bestämd uppfattning om att man inom Försvarsmakten arbetar kontinuerligt med värdegrundsarbetet och med de interna regelverken.
Precis som interpellanten säger utgår man från de demokratiska principerna om rättvisa, jämlikhet och mänskliga rättigheter. Men värdegrunden utgör också basen för en uppförandekod, nämligen att mångfald ska ses som en tillgång och att Försvarsmakten tar avstånd från alla former av diskriminering, trakasserier, brottslighet, korruption, sexhandel och övergrepp.
Medarbetare ska inte missbruka sin maktställning vare sig i yrkesroll eller i andra relationer. Försvarsmakten tog i februari 2020 fram skriften Riktlinje med handlingsregler gällande kränkande särbehandling, trakasserier och sexuella trakasserier inom Försvarsmakten . Det är den skrift jag håller i mina hand. Här finns en ordentlig genomgång om vad som gäller och hur man ska agera.
Den omfattar systematiskt arbetsmiljöarbete, förebyggande åtgärder, tydliggörande av roller och ansvar, inklusive arbetsgivarens utrednings- och åtgärdsskyldighet, och hur man ska hantera ovälkommet beteende. Personal som misstänks ha gjort något allvarligt fel i tjänsten kan anmälas till Försvarsmaktens personalansvarsnämnd.
Anmälan ska göras av chefen för den organisationsenhet där den anmälde tjänstgör. Den ska innefatta en utredning av ärendet, yttrande med förslag till påföljd samt motivering till förslaget. Myndigheten anger att man i ansvarsnämnden ska pröva bland annat ärenden som handlar om disciplinansvar, avstängning, avskedande, uppsägning, anmälan till åtal och om man är skäligen misstänkt för brott.
Myndigheten har att följa gällande regelverk på området. Jag upprepar att det är min bestämda uppfattning att Försvarsmakten tar frågorna på allvar. Försvarsmaktens värdegrund och uppförandekod liksom de åtgärder som Försvarsmakten vidtar bekräftar den bilden. Jag upprepar att regementschefen tar frågan på stort allvar och att man i försvarsledningen också tar frågan på stort allvar.
Skriften är den plattform man har att agera utifrån i den typen av ärenden.