KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jens Holm (V):
Jag börjar med att ta upp tråden om att frihandel alltid är positivt. Jag är inte lika odelat positiv till det. Handel kan vara någonting mycket bra, absolut, men det finns mängder av fattiga länder i världen som i decennier idkat frihandel utan att ha blivit ett skvatt rikare. De är fast i ett råvaruberoende.
De exporterar en mängd råvaror till Nordamerika och Europa och får dåligt betalt för det. Utvecklingsländerna måste se till att i stället gynna lokal förädling, bygga upp en lokal industri med lokala jobb, alltså skapa utveckling lokalt. Det är det som till exempel de så kallade tigrarna i Sydostasien har gjort.
De har infört mängder med handelsrestriktioner, Ewa Björling, för att kunna få sin lokala utveckling. Det är måhända en annan diskussion, men det känns viktigt att nämna det. Vad beträffar miljökonsekvensanalysen är det bra att den nu är under lupp. Vi behöver den nu. Det är nu förhandlingarna drar i gång, och då vill vi se en prognos för hur de på olika sätt kan påverka miljön.
Jag tog upp frågan om GMO, och jag vill återigen fråga: Är det så, Ewa Björling, att ifall USA har GMO-produkter som de vill exportera till Europa kan Sverige säga nej till de livsmedlen med hänvisning till att de är genmodifierade? Är det så jag ska tolka dig? Beträffande de audiovisuella tjänsterna vill jag säga att det är bra att de är utanför förhandlingarna.
Jag skulle vilja veta vad Sverige egentligen spelade för roll när frågan kom upp. Sade Sverige, precis som Frankrike, att vi inte vill att de ska vara en del av avtalet? Det vore intressant att få veta.
Jens Holm (V):
Det är en viktig fråga som Matilda Ernkrans tar upp i denna interpellation.
Då kan vi välja att inte använda oss av detta överskott, alltså att inte sälja det vidare till någon annan. Det tycker jag borde vara den mest självklara hållningen eftersom vi vet att utsläppen har ökat till en nästan katastrofal nivå i världen.
FN:s klimatforskare pekar på att vi nu har en utsläppskurva som snarare visar att vi är på väg mot en fyragradig uppvärmning av jorden och inte mot en uppvärmning som ligger under tvågradersmålet som hela världen är överens om. Då måste alla länder faktiskt göra mer än det som vi bestämde för 10 eller 20 år sedan. Därför tycker jag att denna fråga är mycket viktig rent principiellt.
Nu vill miljöministern inte lämna något konkret besked i denna debatt, vilket jag tycker är synd. Men vi har en liknande situation, och det handlar om utsläppsrätterna inom handelssystemet och utsläppsrätterna inom EU.
Under den tidigare handelsperioden mellan 2008 och 2012 fick Sverige ett överskott av utsläppsrätter. Det överskottet uppgick till 1,3 miljoner ton utsläppsrätter.
Även i detta fall hade regeringen möjlighet att välja att annullera - inte använda sig av överskottet. Om man inte utnyttjade överskottet skulle heller ingen annan kunna göra det. Det handlar alltså om 1,3 miljoner ton koldioxid.
I februari i år gav Lena Ek och regeringen Energimyndigheten i uppdrag att sälja överskottet i den så kallade reserven, 1,3 miljoner ton, på EU:s utsläppsmarknad. Det tycker jag var ett helt felaktigt beslut.
Jag är orolig för att de kommer att agera på precis samma sätt i det här fallet, såsom Matilda Ernkrans och Johan Löfstrand har tagit upp. Därför, miljöministern, vill jag veta: Vad är egentligen den principiella hållningen hos regeringen avseende vår klimatpolitik?
Ska vi, så fort vi överpresterar något, skapar oss ett litet överskott och gör lite mer än vad vi tidigare hade förpliktat oss, sälja överskottet på marknaden och tjäna några miljoner kronor på det? Borde vi inte försöka vara ännu lite bättre än vi tidigare har bestämt, för klimatets och vår gemensamma framtids skull? Det skulle jag vilja ha svar på.
Jens Holm (V):
Jag tycker att det är lite konstigt att jag inte fick svar från miljöministern på min fråga. Det finns flera olika handelsystem. Jag förstår att det blir förvirrande för oss i viss mån, och det blir självklart ännu mer förvirrande för dem som följer debatten. Vi har ett system inom FN, och vi har ett handelsystem inom EU.
Vi har också något som kallas för ett ansvarsfördelningssystem, och vi har dessutom våra nationella mål. Det jag tog upp som ett exempel är EU:s handelsystem med utsläppsrätter. Jag tog upp det faktum att jag läste i Riksrevisionens rapport över den svenska klimatpolitiken som kom i förra veckan.
Där skriver Riksrevisionen att den svenska regeringen i februari i år gav Energimyndigheten i uppdrag att sälja vårt överskott av utsläppsrätter inom EU:s handelsystem för utsläppsrätter. Det var 1,3 miljoner ton koldioxid. Jag tycker att detta var ett olyckligt uppdrag till Energimyndigheten från regeringen.
Åtminstone i det här beslutet tycker jag att det visar att det verkar vara viktigare för regeringen att tjäna lite extra pengar än att värna klimatet. Om man har fått ett överskott av utsläppsrätter och inte använder dem på den internationella marknaden utan säljer dem kan någon annan smutsa ned.
Inom EU:s handelsystem för utsläppsrätter är det viktigt att komma ihåg att ifall en stat - inte ett företag - väljer att inte använda sitt överskott kan ingen annan använda det heller. Detta är viktigt att komma ihåg. Därför vill jag återigen fråga miljöministern: Vad är det egentligen för princip regeringen agerar efter? Är det att tjäna så mycket pengar som möjligt, eller är det att värna klimatet och minska utsläppen mer än vad man tidigare åtagit sig?
Jens Holm (V):
Jag ställde min interpellation före klimattoppmötet i Warszawa men eftersom miljöministern tyvärr blev sjuk kunde vi inte ha debatten då. Jag respekterar det men ville förtydliga för dem som läser interpellationen att den alltså formulerades inför klimattoppmötet i Warszawa för att jag ville veta vad regeringens politik i dessa viktiga frågor var.
Debatten är dock minst lika viktig i dag, för klimatförhandlingarna fortsätter. Klimatfinansieringen, att rika länder ska föra över pengar till fattiga länder som drabbas av våra utsläpp, är kanske den helt avgörande frågan i klimatförhandlingarna, åtminstone mellan nord och syd.
Miljöministern säger att vi i Sverige redan uppfyller våra förpliktelser eftersom vi tar en del av klimatfinansieringen från det ordinarie biståndet. Vi har ändå ordinarie bistånd upp till 0,7 procent, menar Lena Ek.
Det är ett resonemang som många utvecklingsländer, forskare och andra inte delar. De menar att nya och additionella medel ska vara just nya och additionella. Det ska vara utöver biståndsbudgeten.
Världens bistånd ligger i dag på ungefär 135 miljarder US-dollar. Det är ordinarie bistånd som går till fattigdomsbekämpning, malariabekämpning och andra saker. Tänk om alla länder skulle resonera som Lena Ek gör och använda pengar från biståndsbudgeten.
År 2020 ska det totala klimatbiståndet vara minst 100 miljarder dollar. Det har man slagit fast i de internationella förhandlingarna. Det är alltså ungefär lika mycket som dagens ordinarie bistånd på 135 miljarder dollar. Men ingen skulle väl acceptera att vi tar nästan allt bistånd och kallar det för klimatbistånd, utan det behövs nya och additionella medel.
Jag söker fortfarande med ljus och lykta efter dessa pengar hos regeringen men misstänker att man prioriterar ensidiga skattesänkningar för inte minst höginkomsttagare.
Regeringen har sänkt skatterna i Sverige med mer än 100 miljarder kronor de senaste sju åren, och då har man inga pengar kvar till de fattiga som drabbas av våra utsläpp. På många klimattoppmöten har man talat om alternativa finansieringskällor för utvecklingsländerna.
Man ska inte bara ta pengar från statsbudgeten utan hitta nya sätt att mobilisera pengar till utvecklingsländerna. Det har spelats in konkreta förslag från flera länder, till exempel att man ska ha en avgift på internationella transaktioner, en så kallad Tobinskatt, och att man ska öronmärka pengarna från EU:s utsläppshandel. Det senare gör Finland numera, och Tyskland gör det sedan tidigare. Dessa intäkter ska gå till klimatåtgärder.
Man kan göra andra saker också. Vilka konkreta nya och kreativa finansieringskällor har Sverige spelat in inför de internationella klimattoppmötena? Jag undrar också: Att man ska höja EU:s målsättning till att minska utsläppen med 30 procent, är det ovillkorat av vad andra länder gör?
Jens Holm (V):
Då fick vi alltså besked om att det inte ska finnas några pengar utöver biståndsbudgeten till klimatbistånd, till fattiga länder och till de internationella klimatfonderna. Jag har sett centerpartister skriva debattartiklar och hört dem uttala sig i precis motsatt riktning. Men miljöminister Lena Ek har sagt att det får räcka som det är. Det tycker jag är synd.
Jag tycker också att det är synd att vi inte får tydligare besked från miljöministern när det gäller nya kreativa finansieringsmekanismer. Ni har suttit vid makten i sju år, Lena Ek. Nog borde du kunna säga någonting mer konkret än vad du har sagt hittills!
Det är jättebra att Sverige sitter i förhandlingsgrupper på de internationella klimatmötena, men om man ska sitta på dessa möten borde man väl ha någonting med sig. Man borde kunna räcka upp handen och säga: Ja, vi inför en avgift på internationella valutatransaktioner. Ja, vi inför en avgift på att ta upp fossila energikällor. Vi lovar att vi öronmärker alla våra intäkter från handelssystemet med utsläppsrätter!
Någonting konkret borde väl ändå den svenska regeringen ha att komma med. Jag fick inte svar på den otroligt viktiga frågan om EU:s utsläppsmål. Det är jättebra att Sverige driver på för att EU ska skärpa sitt utsläppsmål så att utsläppen minskar med minst 30 procent till 2020. Men Lena Ek, är det här villkorat så att ni kräver att andra länder måste ta det första steget? Eller är det ett ovillkorat bud från den svenska regeringen?
Jag tycker att vi har fått besked här om att det inte finns några nya additionella klimatmedel från den svenska regeringen. Det tycker jag är synd. Men i ljuset av att den borgerliga regeringen väljer att sänka skatterna för höginkomsttagare är det ganska logiskt. Då finns det inte så mycket pengar kvar åt dem som drabbas här och nu av våra utsläpp. Det behövs en ny klimatpolitik här i landet.
Jens Holm (V):
Jag vill börja med att igen ställa frågan om Lena Ek framdeles kommer att göra allt hon kan för att svara på våra interpellationer i tid. Det vore på sin plats med ett svar från miljöministern på den frågan. Det låter bra när Lena Ek säger att hon planerar för fyra år framåt.
Jag får hoppas att det åtminstone för fyra år framåt inte kommer att blir några nya neddragningar på havs- och miljöområdet. Det behövs snarare mer resurser. Ett sätt att tillföra mer resurser till området samtidigt som man minskar utsläppen är att man inför en skatt på det som smutsar ned och inför en skatt på handelsgödsel. Det hade vi tidigare i Sverige.
Det var en skatt som minskade utsläppen men också en skatt som drog in pengar till det viktiga miljöarbetet som man kunde göra ute i lantbruket. Jag läste Centerpartiets nya miljöprogram, Lena Ek, och jag har förstås också läst budgeten där ni föreslår en skatt på kemikalier. Det är bra. Det går helt i linje med tanken på att förorenaren ska betala. Vi kan tänka oss en skatt på kemikalier.
Jag kan sträcka ut handen här. När ni lägger fram det förslag kommer vi i Vänsterpartiet att rösta för. Men om vi kan tänka oss att förorenaren ska betala på kemikalieområdet, varför gör vi inte det på handelsgödselområdet? Varför kan vi inte ha en skatt på handelsgödsel? Det hade vi tidigare, men din regering har avskaffat det. Det beklagar jag. Det är ett effektivt sätt att både mobilisera resurser och få ned utsläppen.
När man lyssnar på Lena Ek får man intrycket av att allting går ganska bra. Vi har minskat våra utsläpp av kväve. Men fortfarande är det över 9 000 ton kväve som vi ska minska enligt åtagandet som man bestämde i Köpenhamn. Även om man har betat av en del av kvävebetinget är det fortfarande mycket kvar. Fosforbetinget handlar om att mer än 500 ton fosfor ska bort.
Jag har inte en aning om hur det ska gå till, Lena Ek, med de styrmedel och beslut som ni har haft hittills. Jag vill utveckla min fråga som jag ställde tidigare. Det var angående slutsatserna från Köpenhamn. Jag talar om s. 12, och det kan verka väldigt tekniskt.
En av slutsatserna är just att man ska se till att reducera överskottet av både kväve och fosfor och gå ned och göra det på lantbruksnivå. Man måste upprätta strategier - det brukar kallas växtnäringsbalanser - för att man ska få ned utsläppen. Det arbetet ska vara helt och hållet klart till 2018.
Jag undrar då, Lena Ek: Menar du att allt detta redan finns på plats i Sverige utifrån Jordbruksverkets föreskrifter? Behöver vi verkligen inte göra mer? Tycker du att det frivilliga arbetet som finns i Sverige med till exempel Greppa näringen, som är ett väldigt viktigt arbete, verkligen räcker? Behöver vi inte göra mer i Sverige, Lena Ek, för att minska avgångarna av fosfor och kväve?
När det gäller Greppa näringen vill jag också understryka att det är 10 000 lantbrukare. Men det är mångfalt fler som inte är med i Greppa näringen. Det är viktigt att understryka. Det är därför det är så viktigt med bindande åtaganden identifierade ned på bonde- och hektarnivå så att vi kan vara säkra på att alla tar sitt ansvar.
Jens Holm (V):
Östersjön är ett av världens värst drabbade hav, Lena Ek. Det har mycket att göra med att Östersjön är ett innanhav med väldigt låg vattengenomströmning. Vi vet att antalet döda bottnar har tredubblats bara under de senaste tio åren. Alla som har varit i Stockholms skärgård eller på Gotland under sommaren vet hur fruktansvärd algblomningen kan vara sommartid.
Det är ett direkt resultat av ett hav som håller på att gödas igen. Jag tar upp jordbruket därför att jordbruket troligen är den främsta källan till övergödningen. Väldigt många lantbrukare i Sverige gör ett fantastiskt jobb, det vill jag understryka. Men den statistik du tar upp, Lena ek, är generella siffror. Det visar bara hur det är i Sverige generellt.
Där ligger vi bra till om man jämför med Danmark och Tyskland. Därför tycker jag att det är så viktigt att vi tar ned statistiken på enskild gårds nivå, på hektarnivå, så att vi kan identifiera de områden, i synnerhet i Halland och Skåne, där vi har störst problem med övergödning. Där måste man verkligen sätta in insatser. Jag tycker att det är synd att Lena Ek inte har det anslaget i sin politik.
Det är märkligt att Lena Ek säger att det här kommer att gå jättebra, när vi har ett beting att minska utsläppen av fosfor med 500 ton. Jag förstår inte, Lena Ek, hur det ska gå till med de styrmedel och åtgärder som vi har i dag. Jag tycker inte att Lena Ek svarade på min fråga.
Ni vill införa en skatt på kemikalier, men ni vill inte ha en avgift på det som smutsar ned i jordbruket och som genererar pengar till den viktiga miljöomställningen av svenskt lantbruk.
Jens Holm (V):
Jag noterar att Eskil Erlandsson inte med ett ord nämner det som var en av mina huvudinvändningar mot den borgerliga regeringen, nämligen att man räddade pälsindustrin i Sverige.
Socialdemokraterna, Vänsterpartiet och Miljöpartiet lade fram ett konkret förslag 2006 till hårdare krav på pälsindustrin, vilket skulle göra dagens form av pälsindustri till historia. Den skulle helt enkelt försvinna.
Ett av de första beslut som den borgerliga regeringen fattade var just att man kastade det förslaget i papperskorgen och därmed räddade pälsindustrin, vilket har lett till att över 1 miljon minkar i dag plågas i minimala nätburar egentligen, Eskil Erlandsson, till ingen nytta - detta för att man ska producera pälskappor och pälsdetaljer till jackor, mössor och så vidare.
Dessa djur lider ju. Den stora pälsdjursutredningen från 2003 konstaterade att denna verksamhet inte lever upp till lagens krav. Man sa att den borde förbjudas. Forskare har tittat på pälsindustrin i Sverige och konstaterat att 70 procent av minkarna lider av så kallade stereotypa beteenden. De beter sig alltså onaturligt.
De kanske upprepar ett beteende gång på gång eller också kan de använda sig av passiva stresshanterare. Det betyder helt enkelt att de blir apatiska. Eskil Erlandsson, jag vill fråga dig och Centerpartiet: Anser ni att pälsindustrin i Sverige är en etisk verksamhet? Är pälsindustrin någonting som man verkligen ska hålla under armarna?
Varför kan ni inte rösta för ett förslag med hårdare krav och med krav på ett naturligt beteende hos minkarna inom pälsindustrin, enligt det förslag som Vänsterpartiet lägger fram?
Jens Holm (V):
Eskil Erlandsson nämner över huvud taget inte ordet mink eller pälsdjur. Eskil Erlandsson pratar om naturmaterial. Vad är det? För mig är det 1,1 miljoner kännande, levande individer som kallas för minkar. De hålls i minimala nätburar i Sverige.
De lever inte ens ett år, utan de gasas ihjäl på hösten för att bli pälskappor och säljas för en dyr penning på internationella auktioner. Ärligt talat tycker jag att det här är en skamfläck för Sverige. Man ska inte behandla djur på det viset. Runt om i världen förbjuder man nu pälsindustrin.
Nederländerna, Storbritannien och Österrike är de senaste exemplen på länder där man gör det. Jag tycker att det är väldigt klent att vi inte kan göra samma sak också i Sverige. Vi i Vänsterpartiet lägger fram ett konkret förslag till hur vi ska kunna komma till rätta med den här verksamheten. Det gör vi genom att ställa funktionskrav så att djuren ska leva upp till ett naturligt beteende. Det skulle sätta stopp för pälsindustrin i Sverige.
Vi kommer att fortsätta att tjata om det här, ända till dess att alla partier här i kammaren pratar om kännande, levande individer, för det är faktiskt vad det handlar om. Då att det kan bli ett stopp för den här verksamheten.
Jens Holm (V):
Eva Eriksson heter regeringens utredare som 2003 lade fram den stora pälsdjursutredningen. Eva Eriksson tillhör samma parti som Lars Tysklind, Folkpartiet. I Eva Erikssons utredning om pälsindustrin i Sverige konstateras att det är en verksamhet som inte lever upp till svensk lagstiftning.
Ändå får pälsindustrin fortsätta att verka i Sverige. De borgerliga partierna fattade nämligen strax efter valet 2006 beslut om att riva upp det lagförslag som hade stoppat pälsindustrin. Jag skulle vilja fråga Lars Tysklind vad han och Folkpartiet anser om pälsindustrin i Sverige.
Anser Folkpartiet att det är en etisk verksamhet? Är det okej att hålla minkar i minimala nätburar där de inte kan bete sig naturligt, inte kan söka skydd en varm sommardag och kanske simma i vattnet, vilket minkar i det fria skulle ha gjort?
Vad anser Folkpartiet om de forskningsrapporter som vi hänvisar till i vår reservation och som visar att ungefär 70 procent av minkarna på de undersökta farmerna i Sverige har så kallade stereotypiska beteenden? Det är egentligen sjuka beteenden hos djur när de inte mår bra. Vill Folkpartiet inte få ett stopp på den verksamheten?
Tycker Folkpartiet att det är okej att 1,1 miljoner minkar behandlas på det sättet i Sverige?
Jens Holm (V):
Det är korrekt att vi i Vänsterpartiet vill att pälsindustrin ska bort, men jag tycker inte att det är olika diskussioner. Grunddiskussionen handlar om hur vi behandlar djur. En av mina frågeställningar till Folkpartiet var om man anser att det här är en etisk verksamhet. Uppenbarligen tycker Folkpartiet det.
Annars kan Lars Tysklind berätta för mig vilka åtgärder som Folkpartiet vill föreslå för att pälsindustrin i Sverige möjligtvis ska kunna bli mer etisk. För mig är det lite märkligt att man kan tycka att det är en etisk verksamhet, när vi vet att det här är djur som i det fria rör sig över väldigt stora ytor. Nu har de mindre än en halvmeter i kvadrat att röra sig på.
Vi vet att det är djur som tillbringar nästan hälften av sin vakna tid i vatten och är duktiga simmare. Vi vet, oavsett vad vi tycker om att minkar jagar, att det finns en väldigt stark drift hos minkar att söka föda. Vi vet också att många av minkarna i Sverige är helt och hållet passiva.
När man är passiv som djur kan det vara ett exempel på ett så kallat stereotypt beteende. En passiv stresshanterare är helt enkelt att djuren blir apatiska och bara ligger stilla i burarna. Ifall man har invändningar mot detta tycker jag att man måste agera. Som jag sa vill vi i Vänsterpartiet inte ha den här verksamheten över huvud taget.
Den bästa och mest framkomliga vägen för att få bort verksamheten är helt enkelt att vi reglerar detta i djurskyddslagen. Om man reglerar det på något annat sätt blir det en väldigt osäker reglering som lätt kan rivas upp. Därför behövs den ändring i 4 § som vi föreslår. Det är synd att Folkpartiet inte är med oss där.
Jens Holm (V):
Det hade varit jätteroligt ifall fler hade tagit replik i debatten, kan jag tycka. Det är en viktig debatt. Det är många frågor som dyker upp i mitt huvud när jag lyssnar på Magnus Oscarsson. Först och främst vill jag veta följande. Du säger att Kristdemokraterna vill slopa beteskravet.
Det är det som möjliggör för kossorna att få gå utomhus och bete sig naturligt åtminstone sommartid i Sverige. Innebär det att Kristdemokraterna tycker att det är okej ifall kossor står inomhus året om i Sverige? Magnus Oscarsson nämnde gradantalet 30 grader varmt på sommaren. Det kan det vara i Sverige. Tycker Kristdemokraterna att kossorna ska stå inomhus då också?
Vad anser Kristdemokraterna om att mer än 98 procent av alla ansökningar om djurförsök rutinmässigt godkänns? Tycker man att det känns okej och är rimligt, eller har man några förslag på hur vi ska kunna minska antalet djurförsök i Sverige? Varför håller Kristdemokraterna som de andra partierna pälsindustrin i Sverige under armarna? Varför har ni inga konkreta förslag för att rädda minkarna?
Jens Holm (V):
Jag noterar att jag inte fick svar på mina frågor om djurförsök och pälsindustrin, men Magnus Oscarsson har en chans till. Är det någonting som Magnus Oscarsson har gjort väldigt tydligt för oss andra ledamöter är det att han talar mycket om mjölk och att han hela tiden talar om mjölkbönder. Detta är en diskussion om djur. Det är viktigt att vi kan se saker och ting ur djurens perspektiv.
Vi har i dag en lagstiftning som ger kossorna rätt att gå utomhus och beta.
Jag skulle vilja veta Kristdemokraternas svar på frågan: Om ni i Kristdemokraterna får igenom det ni vill med er politik, ska inte de svenska kossorna ha en laglig rätt att gå utomhus och bedriva sitt naturliga beteende sommartid, nämligen att beta och söka föda?
Jens Holm (V):
Jag får tacka Carl Schlyter för historielektionen i 8 000 år av djurskydd. Det är fantastiskt att det finns föregångare som har sagt det vi säger nu, nämligen att djur är kännande individer. De ska behandlas med respekt. Det finns vissa verksamheter som kränker djurens respekt så mycket att de bara ska bort. Där finns pälsindustrin.
Jag konstaterar att i betänkandet lägger Vänsterpartiet fram ett antal förslag som rör djurförsök, bland annat en handlingsplan för att minska antalet djurförsök. Vi vill ha begränsningar för vilka djur som får vara på cirkus. Vi vill ha en ny djurskyddslag. Det finns ett gammalt förslag sedan över tre år tillbaka. Och vi vill ha stopp för pälsindustrin. Tyvärr får vi inte gehör.
Det är olyckligt. Det viktigaste av våra förslag är just att få ett stopp på pälsindustrin. Carl Schlyter säger att det vi föreslår inte håller. Vi vill att minkarna ska ges rätt att röra sig, att klättra, att jaga, att bedriva annan sysselsättning, dra sig undan och vara ensamma samt simma.
Vilket av dessa beteenden tycker Miljöpartiet inte längre håller? Nu finns ett konkret förslag som skulle göra slut på dagens form av plågeri på de svenska pälsfarmerna. Varför kan inte Miljöpartiet rösta för förslaget?