Barbro Westerholm (L):
Det här är väl den tredje och sista debatten om vårdvalet i hälso- och sjukvården för det här riksdagsåret.
Denna tredje debatt visar ännu tydligare än tidigare var skiljelinjen går mellan å ena sidan allianspartierna och å andra sidan regeringspartierna. Slutsatsen vid varje debatt har varit att vårdvalet ska vara kvar. Det ska inte avvecklas, utan det ska utvecklas.
Alliansen har i alla sina reformer varit väldigt noga med att reformerna ska utvärderas fortlöpande, något som regeringarna före 2006 inte var så noga med.
Utvärdering ska ske eftersom det när man sjösätter ett nytt sätt att arbeta kan dyka upp problem som man inte har förutsett och som man bör åtgärda så tidigt som möjligt. Flera har varit inne på Riksrevisionens genomgång av vårdvalet.
Det är väldigt tydligt att Riksrevisionen säger att detta ska utvecklas, inte avvecklas. Det är det vi skriver i betänkandet, och jag hoppas att de som inte riktigt ser vad de verkliga sakfrågorna i detta är läser det.
Det första vi tar upp är att Välfärdsutredningen inte ska föreslå lagändringar som innebär att landstingens skyldighet att ha vårdvalssystem inom primärvården upphävs. Den här frågan kom upp redan i höstas, när regeringen ville komma med ett snabbt lagförslag.
Detta KU-anmäldes av Folkpartiet, och konstitutionsutskottet har prickat ansvarig minister för försöket att få riksdagen att besluta om ett så ofärdigt lagförslag.
Det andra som är viktigt är att vi på majoritetssidan vill ge Myndigheten för vårdanalys i uppdrag att ta fram ett kunskapsunderlag kring hur olika landstings utformning av ersättningssystem och primärvårdsuppdrag har påverkat vården för patienterna i primärvården.
Jag skulle vilja lägga till att analysen bör fokusera på de frågor vi har och till exempel ta upp vad behov är. Hur är behov skilt från efterfrågan? Människor som går till en vårdcentral har ju ett behov - det kan vara stort och allvarligt, och det kan vara mindre allvarligt.
Jag kan dock inte tänka mig att man går till vårdcentralen för sitt nöjes skull, utan man går dit för att man har behov av att få ett problem löst. Det Vårdanalys bör titta på är vilken vårdnivå behovet ska lösas på - det kanske handlar om att ge människor bättre instrument för egenvård i olika situationer eller om att lägga det hela på en annan vårdnivå.
Men påståendet att människor springer till vårdcentralen för att det är roligt tror jag verkligen inte på. Jag tycker att man ska titta på hur Skåne har lyckats med sina äldrevårdscentraler. Där får nämligen årsrika människor först upp till en timme med sjuksköterska, och om behov av besök hos läkare finns kan man få en timme där också.
Det är klart att man då inte kan hålla på att räkna besök, för man får så mycket gjort under de där timmarna - som i andra landsting kräver många besök. Att räkna besök blir alltså helt fel.
Sedan är det självklart att man måste titta på ersättningssystemet, för om man nu kan begränsa antalet besök genom att ge patienterna mer tid måste vårdcentralerna också kunna få betalt för det.
Det är jätteviktig information för landstingen när de ska fundera över hur de ska lägga upp arbetet på de vårdcentraler som de har ansvar för. Det finns massor av statistik, och man kan bli helt förvirrad av den.
Men det är att notera att bland de 20 bästa vårdcentralerna är 14 privatdrivna. Det kan finnas anledning att djupdyka i varför dessa 14 blivit bäst men också, naturligtvis, varför de 6 andra blivit bäst. Den sista saken som jag tycker att Vårdanalys ska se på är utvecklingen av glesbygdsmedicinen.
Jag tror inte att det går att etablera vårdcentraler överallt i glesbygden, utan man måste hitta ett nytt sätt att arbeta. Storuman uppe i Västerbotten har utvecklat en sjukvård som når människor långt bort i fjällvärlden. Mycket av det hela kan ju skötas via Skype och annat.
Sådant här tycker jag att vi nu ska fortsätta att diskutera och utveckla och inte hacka på varandra och pådyvla varandra onda avsikter. Vi som arbetar med sjukvårdspolitiken vill att det ska bli bra för patienterna. Vi vill att de ska ha ett självbestämmande, en valfrihet. Deras integritet får inte trädas förnär.
Det är detta vi nu kan utveckla med det vårdvalssystem vi har.