KBLab/rixvox huggingface dataset:
Erik Bengtzboe (M):
Vad jag ska göra av Robert Stenkvists sista passus i repliken vet jag inte riktigt. Hans allmänna uppfattning om Moderaterna är väl tämligen klar, och den får gott stå för honom själv. Men faktum är att en moderatledd alliansregering under åtta år genomförde de kanske enskilt största skolreformerna landet har sett under lång tid. Vi kompetensutvecklade lärare. Vi genomförde de största kompetensutvecklingsinsatserna Sverige har sett.
Vi utökade undervisningstiden. Vi införde tidigare och tydligare kontrollstationer. Vi införde tidigare betygssättning. Vi införde karriärtjänster. Vi genomförde en rad olika reformer som intressant nog, trots kritik från både sverigedemokrater och annat håll, ändå ligger fast i Sverige efter att den regeringsperioden är över. Att kritisera är en sak, men att bedriva någon form av politik där man faktiskt för fram alternativ verkar inte vara något som intresserar.
Herr talman! Jag får tacka för det svar jag ändå fick av Robert Stenkvist, även om jag även i fortsättningen kan konstatera att det som verkar vara Sverigedemokraternas specialitet i utbildningsfrågor är att lite predikande föreläsa om hur det minsann kan ligga till på olika platser i olika länder. Men att faktiskt leverera någon politik som gör skillnad för kunskapsresultaten för svenska elever lyser fortfarande med sin frånvaro.
Erik Bengtzboe (M):
Vi lever i en föränderlig värld. Så är det inte bara i Sverige. Runt om är det många saker och ting som händer. Globalisering och digitalisering är sådant som precis har tagit fart i världen och som kommer att förändra hur vi samordnar och hanterar vårt samhälle.
Detta kommer att ställa höga och hårda krav på hur vi utvecklar vårt utbildningssystem för att se till att vi underlättar för omställning och möjliggör för människor att byta karriär. Det handlar om hur vi underlättar för människor att kompetensutveckla sig genom livet. Det handlar helt enkelt om att göra det möjligt för oss att jobba allt längre, när vi lever allt längre, på en arbetsmarknad som har allt högre tempo och som ställer allt högre krav.
Därför har Moderaterna föreslagit att vi ska lansera ett omställningspaket för att göra det möjligt för fler att ta del av högre utbildning. Sverige har i dag ett väldigt väl utbyggt utbildningssystem, men i realiteten används det knapert för att bidra till just kompetensutveckling och omställning. Primärt används det för att rusta människor tidigt i livet. Det är absolut bra att den möjligheten finns tillgänglig på det sätt som den gör i Sverige.
Men det handlar också om att använda hela det utbildningssystem vi har för att se till att kompetensutveckla vår befolkning bättre. Det är en möjlighet som vi inte kan tacka nej till. Moderaterna har därför föreslagit ett omställningspaket. Vi vill se en rad förändringar för att möjliggöra för människor att studera även när de är lite äldre. Man kanske behöver kompetensutvecklas, eller man vill helt enkelt byta karriär för att orka jobba i ett decennium till eller ett par decennier till.
Vi föreslår bland annat att fribeloppet ska höjas för att det ska vara möjligt att studera samtidigt som man i viss utsträckning arbetar. För den som redan är etablerad på arbetsmarknaden blir det därmed en möjlighet att behålla en fot på arbetsmarknaden. Och man kan då åtminstone delvis finansiera sin egen kompetensutveckling genom att arbeta.
Vi föreslår att vi ska utöka antalet studieveckor för den som är över 40 år gammal för att möjliggöra för fler som har stora kostnader i livet att också ta studielån. Vi föreslår att den övre åldersgränsen för när man får ta studiemedel ska höjas till 60 år för att möjliggöra för fler att vidareutbilda sig senare i livet.
Vi föreslår att tilläggslånet ska öka för dem som är över 25 år för att fler som befinner sig i yrkeslivet ska kunna välja att komma tillbaka. Studiestöd, som vi debatterar i dag, handlar i stor utsträckning om den studiesociala situationen för elever. Vi har i dag ett väl utbyggt studiesystem och studiestödssystem, men det är framför allt riktat till de yngre eleverna.
Moderaterna vill se till att vi använder hela systemet för att bättre möjliggöra omställning på arbetsmarknaden. Det är därför vi lägger fram de här förslagen.
Erik Bengtzboe (M):
Tack, Håkan Bergman, för inlägget! Ja, yrkeshögskolan fyller en enormt viktig funktion för att kunna kompetensförstärka befintlig personal. Många YH-utbildningar har ganska höga förkunskapskrav som gör att det i realiteten bara är personer som redan har en utbildning eller ett jobb inom området som kan kompetensutvecklas via yrkeshögskolan.
Det är på sätt och vis en rimlig ordning, men det är inte rimligt att ha som enda möjlighet. Det är viktigt att man även kan använda yrkeshögskolan för att möjliggöra karriärbyten och också möjliggöra förskjutningar. Herr talman!
Håkan Bergman tog själv i sitt inlägg upp att vi har stora utmaningar kopplade till det faktum att det är många viktiga utbildningar som behöver komma igång, inte minst på industrisidan där det är svårt att få igång utbildningar därför att det är för många sökande som saknar behörighet. Där skulle bristen på behörighet behöva kompenseras av någon form av förutbildning. Det tillhandahålls i dag sådan utbildning på den privata marknaden, men det är en ganska kostsam lösning för den enskilde.
Regeringen föreslår, mycket riktigt, att man ska få möjlighet att anordna sådan utbildning inom YH, vilket är bra. Problemet är bara att regeringen föreslår att man ska få göra det först när det är en konstaterad brist på behöriga sökande. Så som yrkeshögskoleantagningen är utformad vet man ju först den dag då utbildningen drar igång hur många som faktiskt dyker upp till utbildningen över huvud taget.
I det läget blir det alltså omöjligt att anordna en fem veckor lång preparandutbildning eftersom kursomgången redan har startat. Det är det här Alliansen har påpekat, och det är här vi har begärt en ändring. Därför har vi reservation nr 3 för att få till stånd denna ändring. Jag undrar: Hur tänker regeringspartierna tillsammans med Vänstern och Sverigedemokraterna när man säger att det är först när eleverna inte dyker upp som man ska få starta en preparandutbildning?
Erik Bengtzboe (M):
Jag har en fråga till arbetsmarknadsminister Ylva Johansson. Den stora mängd nyanlända som har kommit till Sverige de senaste åren ställer stora krav på integration och insatser för integration, där språk är en viktig nyckel för möjligheten att ta sig in i samhället. Just nu letar Sveriges kommuner med ljus och lykta efter sfi-lärare för att kunna hitta den kompetens man behöver för att ge de nyanlända den kompetens de behöver.
Regeringen lanserade tidigare med buller och bång det man kallar för Lärarlönelyftet för att öka attraktiviteten i läraryrket och locka fler att bli lärare. I den satsningen ingår inte sfi-lärare, vilket skickar en väldigt underlig signal, eftersom det kanske är där som behovet just nu är som allra störst. Varför?
Erik Bengtzboe (M):
Tack, Ylva Johansson, för svaret! Jag förstår att man som arbetsmarknadsminister tycker att det är knepigt när regeringen lägger sig i lönebildning. Det gör det hela mycket mer dynamiskt, så att säga. Men nu har man valt att göra som man har gjort, och då får man också ta ansvar för det. Utmaningen blir ju att den lärarstudent som funderar på vilken bana man ska gå, eller den lärare som i dag är lärare i svenska och som skulle behöva gå just den här vidareutbildningen till sfi-lärare, som regeringen gärna vill satsa på, alltså gör ett val där de kommer att få lägre lön om de svarar på behov som finns.
Är inte det ett problem som regeringen borde se och adressera?
Erik Bengtzboe (M):
När regeringen var nytillträdd inledde man ett ambitiöst och på sätt och vis välbehövligt arbete med en ny regionindelning för Sverige. En indelningskommitté tillsattes som skulle utreda möjligheterna, förutsättningarna och även ett genomförande av en regionförändring. Denna indelningskommitté har hitintills sagt att inget landsting och län ska tvingas in i en storregion mot sin vilja.
I tisdags, för två dagar sedan, sa Landstinget Sörmland nej till att ingå i en storregion år 2019. Kan statsministern här och nu garantera att löftet att man inte ska tvingas in i en storregion mot sin vilja kommer att hållas?
Erik Bengtzboe (M):
Jag har en fråga till statsrådet Ekström. Värnhemsskolan, en av Malmös stora gymnasieskolor, tvingades härom veckan akut stänga efter bråk. Nu är 15 elever avstängda, och man har hyrt in väktare för att hålla obehöriga borta från skolan och försöka skapa någon form av lugn och ro. I medierna rapporteras dagligen om att det bland annat sker öppen droghandel kopplat till skolan. Det här är självfallet totalt oacceptabelt. Skolan ska vara en trygg plats som präglas av studiero.
Hur ser regeringens främsta representant när det gäller gymnasieskolan på hur man ska hantera den här situationen och garantera att svenska elever kan sig trygga i den skola de går i?
Erik Bengtzboe (M):
Tack, statsrådet, för svaret! Grundförutsättningarna för att i långa loppet skapa trygga unga vuxna i skolan är självfallet att det är en bra skola och en bra skolmiljö. Men här handlar det om unga vuxna. Det är inte 12-åringar vi talar om, utan här talar vi om 18- och 19-åringar på en gymnasieskola. Är det rimligt att ett annat regelverk gäller inne på en skola, eller ska svensk lag gälla också inne på skolor? Ska inte misshandel vara misshandel och kränkning vara kränkning även om det sker innanför skolans väggar?
Erik Bengtzboe (M):
Jag har en fråga till statsrådet Fridolin. Trots ett stort politiskt fokus har Sverige under decennier tappat i skolresultat. En av de stora och bidragande orsakerna till det är att Sverige har mindre undervisningstid i viktiga skolämnen jämfört med andra länder. Alliansen utökade undervisningen i bland annat matematik. Riksdagen har också upprepade gånger fattat beslut om att utöka undervisningstiden i bland annat matematik och idrott.
Statsrådet har i tidigare debatter i den här kammaren hänvisat till att när stadieindelningen av grundskolan kommer på plats kommer man att ta tag i detta. Därigenom kommer riksdagens beslut att efterkommas. Häromdagen presenterade regeringen sin proposition om ny stadieindelning, men det nämns inte ett ord om vare sig matematik eller idrott. När tänker regeringen agera och möta riksdagens beslut? Inte planerar väl statsrådet att trotsa riksdagens beslut om utökad matematikundervisning?
Erik Bengtzboe (M):
Jag har en fråga till statsrådet Anna Ekström. Valfriheten i skolan och rätten att välja skola är här för att stanna. Det kan vi slå fast efter att ha läst Skolkommissionens uttalande i dag, och det är självfallet något som Moderaterna välkomnar.
För att se till att vi ändå ökar möjligheten att bryta segregation och komma loss från en destruktiv bostadssegregation föreslår också Skolkommissionen att ett aktivt skolval införs, något som också välkomnas av Moderaterna och som vi tidigare har föreslagit i den här kammaren. Alldeles för lång tid har svensk skoldebatt lamslagits av en diskussion om bra skolors vara eller icke-vara.
Det vore nu glädjande om vi kunde lägga det bakom oss. Därför är min fråga till statsrådet Anna Ekström: Avser regeringen att nu slänga Välfärdsutredningen i papperskorgen och i stället ansluta sig till Skolkommissionens förslag och därmed garantera att bra friskolor får fortsätta verka i Sverige?
Erik Bengtzboe (M):
Jag har också en fråga till statsrådet Fridolin. I går levererade utredaren Ebba Östlin en av de kanske viktigaste utredningar som denna regering har tillsatt, nämligen den om stärkt stöd till nyanländas skolgång. Att fler nyanlända får en bättre skolgång och snabbare kan komma in i svenska samhället och på arbetsmarknaden är avgörande för att Sverige ska klara integrationen i framtiden.
Att brygga över den klyfta vi har på arbetsmarknaden mellan utrikes födda och svenskfödda borde vara den mest prioriterade frågan för vilken regering som helst just nu. För att skolan ska klara av att sköta sin del av det uppdraget är språket A och O, vilket också utredaren konstaterar. Det innebär i sin tur att det krävs att lärarna får rätt kompetens för att se till att eleverna kan tillgodogöra sig en språkutbildning.
Är regeringen redo att göra ändringar i lärarutbildningen för att säkra att alla lärare får den kompetens som behövs?
Erik Bengtzboe (M):
Jag får väl ta och tacka Stefan Jakobsson och Sverigedemokraterna för fikainbjudan. Jag tror dock inte att det Sveriges skolor behöver är fler fikapauser, utan jag tror att det som behövs är fler reformer för stärkt kunskap. Jag tror att det är där vi ska ta vår utgångspunkt. Om Sverigedemokraterna primärt är intresserade av att fika tror jag att det finns andra politiska partier man kan göra det tillsammans med och där man har större framgång just på fikafronten. Den svenska skolan behöver reformer för att stärka kunskapsutvecklingen.
En sådan reform vore att göra grundskolan tioårig genom att se till att förskoleklassen faktiskt blev den nya årskurs 1. Det är någonting denna riksdag har fattat beslut om ett flertal gånger tidigare, men där har Sverigedemokraterna bytt fot. Man har gått på den rödgröna regeringens linje och valt att i stället göra förskoleklassen obligatorisk.
Förskoleklassen faller därmed utanför de viktiga delarna av läroplanen och skollagen, vilket hade varit den stora fördelen med att inkorporera den i grundskolan. Då hade även pedagogiken kunnat användas hela vägen igenom. Vi vet också från modern forskning att elevernas syn på förskoleklassen är att den ger en känsla av att tvingas börja skolan två gånger.
I stället för att fika borde alltså Sverigedemokraterna kanske i stället fundera på hur stringent man är i sin politik och leverera reformer som faktiskt leder till ökad kunskapsutveckling. Herr talman! Detta väcker också vissa andra frågor om hur Sverigedemokraterna egentligen ser på utbildningspolitiken. Man står i talarstolen och hävdar att mer pengar inte är lösningen, men den som läser Sverigedemokraternas budgetförslag ser att det handlar om mer pengar överallt.
Det är småsatsningar överallt, på alltifrån att rusta upp skolgårdar till att finansiera skoluniformer till Sveriges elever. Detta är ett återkommande tema från Sverigedemokraterna, i utskott efter utskott och på område efter område: Pengar ska kastas på alla problem, helt enkelt. Det tvingar mig att ifrågasätta seriositeten i Sverigedemokraternas politik.
Erik Bengtzboe (M):
Ja, att svensk skola inte behöver ryckiga reformer utan långsiktiga spelregler är helt korrekt. Det är just därför det är så anmärkningsvärt att Sverigedemokraterna inte ser bjälken i det egna ögat. Ett antal gånger stöder man i Sveriges riksdag en linje där förskoleklassen görs till en del av grundskolan, vilket innebär att det finns en politisk majoritet och att detta därmed skulle vara möjligt.
Sedan vänder man, backar och förändrar därmed förutsättningarna för alla Sveriges grundskolor. Det är inte ett seriöst sätt att bedriva politik. Man kan absolut argumentera för att förändringar ska göras i steg, och man kan absolut argumentera för att det går att byta fot. Men att byta fot så ofta, så fort och så oseriöst som Sverigedemokraterna gör är helt enkelt inte något som bidrar till långsiktighet. Stefan Jakobsson säger detta i dag, fru talman.
Vad han kommer att säga nästa vecka och vart detta då tar vägen får vi helt enkelt se. Fru talman! Låt mig avslutningsvis konstatera den historielöshet jag tycker att Stefan Jakobsson gav uttryck för i sitt anförande i talarstolen. Han gav sken av att hot, våld och otrygghet är ett nytt problem i det svenska samhället, och det är helt enkelt inte korrekt.
Det har absolut blivit en otryggare och mindre ordningsam situation på Sveriges skolor, men att ge sken av att hot, våld och till och med - i absolut värsta fall - dödsfall är något nytt är inte seriöst. Det är i stället någonting som tyvärr går hand i hand med Sverigedemokraternas övergripande politiska agenda - att misstänkliggöra människor som kommer från andra länder och väljer att bosätta sig i Sverige.
Erik Bengtzboe (M):
Tack, Lena Hallengren, för anförandet! Jag har ett par korta påpekanden som nog är berättigade att göra med tanke på Lena Hallengrens uppenbart förskrivna anförande, som kanske inte riktigt tar hänsyn till det som sagts i talarstolen tidigare.
Det är precis detta vi bygger på i vårt kunskapskontrakt. Där ser vi till att resurserna inte bara fokuseras till de skolor som behöver det mest, vilket även Samverkan för bästa skola gör. Vi ser också till att detta blir något som vi kan påtvinga skolor som inte levererar och som huvudmännen inte har möjlighet att säga nej till.
Därigenom samlar vi och börjar vi dessutom i större utsträckning fokusera de särskilda statsbidragen, vilket Socialdemokraterna och regeringen säger att man vill göra någon gång i framtiden men som man faktiskt inte tar tag i. Allt detta vet självfallet både Lena Hallengren och Socialdemokraterna, men högt tonläge är ändå den svansföring man väljer. Det kan jag tycka är tråkigt. Som konstaterades i ett tidigare replikskifte är politik mer än att fika.
Politik är också mer än retorik. Det kanske är så att regeringsbärande partier borde fokusera mer på att genomföra reformer än på att stå och skarva och slarva om oppositionens politik. Jag tycker faktiskt att denna kammare förtjänar bättre.
Erik Bengtzboe (M):
När OECD var i Sverige och gjorde sin stora genomlysning efter de problem som man kan konstatera har kantat svensk utbildningspolitik under 90-talet och även under början av 2000-talet var man oerhört tydlig med att det finns en styrka i det svenska skolpolitiska systemet. Det är att man historiskt sett har haft en sammanhållning där man har lyckats att samstämmigt från politiken genomföra reformer.
Det har funnits en stor uppbackning kring hur utbildningspolitiken ska utvecklas, och det har funnits en stor uppbackning kring värdet av svensk utbildningspolitik och hur man vill att den ska se ut. Jag tycker att det är tråkigt om vi ska lämna detta bakom oss för att regeringen i sin iver att släta över bristen på reformer väljer att ägna sig åt den typ av plakatpolitik som man ibland för fram i den här talarstolen.
Lena Hallengren är mycket väl medveten om att vi har stora utmaningar med tomma stolar på högskolan. Vi har sett att myndighetskapitalet på universiteten har vuxit något enormt. 40 procent av de investeringar som regeringen påstår sig ha gjort är pengar som inte har kommit till glädje.
Lena Hallengren vet mycket väl att när det kommer till satsningarna på skola och utbildning ligger Moderaterna före Socialdemokraterna när man lägger ihop utgiftsområdena. Vi kan plocka fram alla siffror i efterhand om det önskas. Stora delar av det som Skolkommissionen har föreslagit är absolut intressant att titta vidare på. Det är också därför regeringen har tillsatt utredningar för att fortsatt göra detta framåt.
Men innan dessa utredningar har landat är det svårt att ge regeringen en blankocheck för vad som ska föreslås. Så bedriver man inte seriös politik, utan man tar hänsyn till det som faktiskt ligger på bordet och inte bara till goda intentioner.
Erik Bengtzboe (M):
Låt mig inledningsvis tacka statsrådet för att hon tar sig tid, deltar i debatten och visar budgeten, riksdagen och de folkvalda den respekt och det allvar de förtjänar. Det är glädjande att ni är här i dag under hela denna långa debatt som nu äter upp vår lunchtid.
Ordning och reda, trygghet och arbetsro är nödvändigt för att man ska ha en fungerande lärmiljö. Det gäller inte bara för elever utan också för att det ska vara en dräglig och bra arbetsmiljö även för lärarna. Enligt OECD har Sverige den föga smickrande positionen som världsledande när det gäller raka motsatsen.
Vi är världsledande i sen ankomst, vi är världsledande i oordning och vi har väldigt hög frånvaro för väldigt många av våra elever, I Skolinspektionens enkät uppger hälften av eleverna att de störs på lektionerna på ett sådant sätt att det skadar undervisningen. En av fyra lärare uppger att man har utsatts för hot eller våld i samband med sin tjänsteutövning.
Det är inte en trygg arbetsmiljö - där man kan leverera och där man kan fokusera på kunskapsuppdraget - när man ständigt behöver vara orolig eller vara på vakt i förhållande till sin omgivning. Alliansens och Moderaternas uppfattning är att det behövs reformer för att förtydliga befogenheter och ansvar i skolan. Vi behöver omdömen i ordning och uppförande. Vi behöver evidensbaserade arbetssätt när det gäller hot, trakasserier och kränkande behandlingar, som vi hörde Kristdemokraterna redogöra för.
Och vi behöver återupprätta lärarnas auktoritet så att de kan ha det ledarskap som behövs i klassrummet. Jag tänker inte ställa den retoriskt tråkiga frågan om regeringen tänker ta detta på allvar, utan jag tänker ställa den ärliga frågan: När och hur tänker man ta detta bekymmer på allvar?
Erik Bengtzboe (M):
Tack, statsrådet, för svaret! Det är mycket glädjande om vi kan få en mer seriös och mer framåtsyftande diskussion när det gäller just fokus på kunskapsuppdraget. Det behövs ordning och reda i skolan för att man ska kunna uppnå det. Det känns som att statsrådet är på rätt spår när det gäller att hitta vägarna framåt. Men det behövs fortfarande konkreta åtgärder för att säkerställa att vi får den ordning och reda som behövs i klassrummen.
Jag ska ge ett par exempel. Lärarnas kompetens på området behöver stärkas. Lärarutbildningen innehåller i dag alldeles för lite klassrumskunskap, alldeles för lite ämnesdidaktik och alldeles för lite ledarskap för att man ska vara väl rustad när man kliver in i klassrummet. Många lärarstudenter vittnar om att de inte upplever att den utbildning de får, oavsett om de tycker att den är bra eller inte, rustar dem för klassrumssituationen.
Alliansen har föreslagit förändringar. Från regeringen är beskedet än så länge det rakt motsatta: Inga förändringar av lärarutbildningen ska göras, och ingen uppdatering behövs. Sedan gäller det att återupprätta lärarnas auktoritet i klassrummet, vilket är nödvändigt för att kunna skapa ordning och reda och för att kunna ha en effektiv undervisning. Då krävs det att lärarna får chansen att verkligen utveckla sitt ledarskap på plats.
Det handlar om att ta bort onödiga arbetsuppgifter, att ta bort administration och att se till att lärarna har kompetensen, som jag var inne på tidigare, och att de får fokusera på kunskapsuppdraget. Här har det tyvärr gått åt fel håll de senaste åren. Båda lärarfacken vittnar om att administrationen ökar. Detta är två tydliga medskick till ministern när hon går på julledighet.
Det finns två konkreta förslag från Alliansen som man kan få stöd för och ta tag i omgående i januari när vi ses igen.