Anders Ygeman (S):
Först vill jag passa på att tacka för det stora samförstånd som ändå verkar finnas i kammaren i den här frågan och för det stöd och den uppbackning som finns för både den här och den tidigare regeringens arbete mot hatbrott. Jag vill i sammanhanget bara varna lite för att ta det faktum att benägenheten att anmäla hatbrott har ökat som ett tecken på att hatbrotten ökar, för vi vill ju faktiskt öka anmälningsbenägenheten. Det är inte ett bra mått. Det finns andra bra mått på hur hatbrotten utvecklas.
Jag har två frågor som jag måste ställa. Martin Kinnunen från Sverigedemokraterna säger i talarstolen att hatbrotten i Malmö är importerade. Den 2 mars förra året attackerades Showan Shattack på gatan i Malmö. Han slogs ned bakifrån och knivhöggs av tre män. Han svävade i flera veckor mellan liv och död. Malmö kom ut som en stad under "Kämpa, Showan!"
med förhoppningen att Showan skulle överleva den fruktansvärda hatbrottsattacken. Sedermera greps tre medlemmar ur Svenskarnas parti för attacken. Min fråga till Martin Kinnunen är: På vilket sätt var det här ett importerat hatbrott i Malmö?
Den andra frågan jag har, som flera andra också tagit upp, är om attackerna mot flyktingboenden runt om i landet. Vi vet att en del av bränderna startat i boenden av misstag, så alla är inte anlagda. Men det finns ett antal anlagda attacker runt om i landet.
Medan samtliga partier utom ett i Sveriges riksdag tog avstånd från attackerna, samtidigt som jag kallade till mig polisen och Migrationsverket för att höra vad som kunde göras för att stoppa detta, samtidigt som människor runt om i landet uppsökte sin lokala flyktingförläggning och hjälpte till med bevakningen, då samlades också ni sverigedemokrater runt om i landet. Men ni samlades inte för att ta avstånd eller för att skydda flyktingboenden, utan ni samlades för att lägga ut adresser till flyktingboenden.
Ni gjorde det i Göteborg, ni gjorde det i Malmö och på andra ställen. Och er partiledare var sist av alla partiledare med att ta avstånd. Min fråga till Martin blir därför: Varför var det så viktigt att medan flyktingförläggningarna brann publicera adresser till flyktingförläggningar i landet i stället för att ta avstånd från bränderna, i stället för att arbeta mot bränderna? Den frågan skulle jag gärna vilja ha svar på.
Avslutningsvis vill jag understryka det jag sa i inledningen. Det sker ett aktivt arbete för att öka uppklaringen av hatbrotten. Jag delar Beatrice Asks uppfattning att uppklaringsprocenten av hatbrott är för låg. Jag hoppas att det arbete som polisen har aviserat, och som delvis påbörjades under Beatrice Asks tid som justitieminister, ska råda bot på det och att uppklaringsprocenten ska öka.
Jag tror också att polisen måste jobba mycket mer aktivt mot de grupper som utsätts för hatbrott just för att öka anmälningsbenägenheten. Det finns ett glapp där många grupper inte riktigt litar på polisen och de rättsvårdande myndigheterna. Den låga uppklaringsprocenten är en del av det; det lönar sig inte att anmäla. Vi måste också bryta förtroendebarriärerna. Jag vill också passa på att påminna om att vi har gjort stora insatser för att höja säkerheten för den judiska gruppen, som har varit särskilt utsatt.
Vi hade beväpnade poliser på plats, som Roger Haddad var inne på. Vi har en fortgående dialog med de judiska församlingarna om säkerhetsarbetet och mellan Säkerhetspolisen och dem. Vi har kraftigt ökat beloppet som de religiösa församlingarna kan söka för hjälp med säkerhetsarbetet.