Karin Svensson Smith (MP):
Vänsterpartiet ställer sig bakom texten i betänkandet i dess helhet och föreslår avslag på samtliga reservationer.
Jag har begärt ordet för det finns några saker i betänkandet som jag skulle vilja kommentera. Inledningsvis gäller det Öresundsförbindelsen. Det finns en motion som hävdar att man borde överlåta åt Øresundsbrokonsortiet att sätta avgifterna. Det handlar om att man är ute efter en sänkning av avgifterna för dem som kör bil över bron.
Nu har förvisso ingen av de borgerliga ledamöterna yrkat bifall till detta och det finns heller ingen reservation om det, men jag är ändå intresserad av frågan eftersom den är principiellt viktig för oss som bor i Öresundsregionen. När riksdagen fattade beslut om Öresundsbron sade man att riktpunkten för avgifterna skulle vara det som det kostar att ta sig med färja mellan Helsingborg och Helsingör. Syftet med detta var två.
Det ena var att man inte skulle tippa över den stora tillväxt som sker i den södra Öresundsregionen så att den norra delen av Öresundsregionen skulle bli utarmad. Den färjetrafiken vilar på en ganska skör tråd, och om man skulle sänka avgifterna för bilarna är risken stor att man blir av med färjetrafiken i norra Öresund, eller att den åtminstone blir utglesad. Det skulle leda till stora problem för Skåne.
Ett annat syfte med att sätta avgifterna på det viset var förstås att hitta en lämplig avvägning mellan tågtrafik och biltrafik. Integrationen med tågtrafik har fungerat alldeles utmärkt. Jag undrar om någon här tycker att det är "finare" med integration med biltrafik än med tågtrafik. Vi är många som åker tåg över.
Det andra jag skulle vilja ta upp gäller reservationen om att utvärdera mittsepareringsvägarnas effekter i förhållande till CO2. VTI är väldigt tydligt i sin slutsats, nämligen att det inte leder till en ökning av emissionerna.
Det stora motivet för att ha mittseparerade vägar, "2 + 1", jämfört med fyrfält och motorvägar är att vi då kan ta ansvar för trafiksäkerheten i en mycket större del av landet. De kostar i genomsnitt en tjugondel av vad en motorväg kostar och innebär att vi kan ta ansvar för en mycket längre vägsträcka i Sverige där människor inte kolliderar och omkommer i trafiken.
Därför undrar jag: Är det någon i den borgerliga alliansen som tycker att det är en felaktig avvägning, och vilka delar av landet ska i så fall inte få ökad trafiksäkerhet? Johnny Gylling sade att vi har en svag regering som satsar en för liten del av BNP på vägar. Jag instämmer till hundra procent i Hans Stenbergs sätt att hantera den problematiken, nämligen att vi inte vill låna mer till infrastrukturen.
381,5 miljarder är en stor satsning på vägar och järnvägar. Vi vill heller inte försämra för sjuka och andra som är beroende av offentligt stöd genom att i stället bygga mer vägar och järnvägar. Jag tycker inte att den beskrivning som Johnny Gylling ger av det rödgröna samarbetet är riktig. Vi har i det sammanhanget hittat en hygglig avvägning mellan miljömål, trafiksäkerhet och framkomlighet.
När det gäller Vänsterpartiets och Miljöpartiets inflytande tillmäter han oss nog en lite för stor roll. Det är faktiskt så att även Socialdemokraterna har ett visst miljömedvetande, och att inte vara klar över det tycker jag är att underkänna dem.