Tobias Andersson (SD):
Jag har haft en del debatter med Morgan Johansson vid det här laget. Och om det är en mening som han alltid återanvänder är det att denna regering har gjort mer än någon annan regering. Han lyckades också hinna med att i sitt anförande konstatera att han anser att han är den mest fulländade justitieminister som Sverige har haft. Jag delar kanske inte den verklighetsbeskrivningen.
Att denna regering har varit tvungen att göra så mycket på en rad olika rättspolitiska områden tror jag tvärtom är en direkt konsekvens av att riksdagen gång på gång har riktat tillkännagivanden till regeringen och sagt till regeringen: Nu måste ni agera. Nu får ni sluta att sitta på händerna. Kom igång med detta.
Riksdagen har alltså dragit regeringen efter sig, och sedan har regeringen till slut valt att agera i en del frågor. Det är detta som får Morgan Johansson att beskriva sin gärning som justitieminister som den mest fulländade och regeringen som den som gjort mer än någon annan. Det är dock så att mycket som har skett på just det här området, alltså när det kommer till hederskultur och bekämpningen av densamma, är en konsekvens av hur utbrett detta är.
Det är ju ett samhällsproblem. Det finns uppskattningar som pekar på att hundratusentals människor i Sverige lever under hedersförtryck. Vi vet naturligtvis inte den exakta siffran - jag har efterfrågat tydligare data om det - men det finns uppskattningar som pekar på att en ansenlig mängd svenskar lider under hedersförtryck.
Detta är en direkt konsekvens av den oansvariga migrationspolitik som förts och av den direkt uteblivna integrationspolitiken, det vill säga att det har kommit fler till Sverige än vi har klarat av att ta emot och att vi inte har ställt krav på dem som har kommit hit. I stället har Morgan Johansson och andra tillåtit ett skuggsamhälle att växa fram, där hederskultur är ständigt närvarande.
Det har ju gått så långt att det exempelvis funnits broschyrer om hur man är gift med ett barn i Sverige, fru talman! Då om någon gång vet man väl att hederskulturen är utbredd och att vi har ett stort samhällsproblem på det här området. Det är klart att det då är positivt att regeringen har kommit med ett par förslag. Vi kommer att säga ja till detta med hedersbrott även om vi tycker att det finns förbättringspotential i förslaget. Det är återigen en sådan fråga där riksdagen har dragit regeringen efter sig.
Jag tycker inte att man mot denna bakgrundsbeskrivning kan säga att den typ av förbud som jag och min riksdagskollega pratar om inte finns i andra länder. Det finns ju kanske inte i andra länder eftersom problemen inte är lika stora där.
Problemet med parallellsamhällen är större i Sverige, och problemet med klanverksamhet är större i Sverige - som att klaner, när man drar det till sin yttersta spets, kontrollerar infarten till vissa geografiska områden genom egna vägtullar. Då om någon gång vet man väl hur stora problem vi har i Sverige med hedersförtryck, klaner och parallellsamhällen, och därför kanske vi behöver gå längre än vad mindre drabbade grannländer har känt sig nödgade att göra.
Jag tycker dock att detta är intressant, för Morgan Johansson säger att två individer ska få göra vad de vill i det här fallet. De ska få gifta sig även om de är kusiner. Men det finns andra tillfällen då Morgan Johansson inte anser att det är särskilt viktigt att individer ska få göra vad de vill.
Man får som svensk till exempel inte gå och köpa en öl eller en flaska vin på Systembolaget en söndag; det anser man från Socialdemokraternas håll att en myndig individ - en vuxen människa - inte är myndig nog att göra. Den typen av beslut klarar människor inte riktigt av. Däremot ska man få gifta sig med sin kusin, för den typen av beslut är man vuxen och myndig nog att fatta. Jag tycker alltså att logiken haltar lite.
Det finns vissa saker som regeringen inte vill låta vuxna människor göra, men i detta fall är det tydligen väldigt viktigt att låta vuxna människor göra vad de vill.