Mia Sydow Mölleby (V):
Jag vill börja med att tacka ministern för svaret, även om jag måste säga att det var väl tunt. Ministern tar upp de förändringar i själva specialistutbildningen som är på gång. Hur utbildningen ser ut och hur den fungerar kan givetvis påverka viljan att utbilda sig. På det sättet kan andelen specialistutbildade i vården öka.
Ministern nämner också att antalet personer som har påbörjat specialistutbildning under 2010 har ökat med 9 procent. Det är givetvis bra att så har skett. Jag är också helt enig med ministern om att det behövs mer samverkan runt specialistutbildningarna. Men de åtgärder som nämns i detta svar räcker inte på långa vägar. Det behövs betydligt mer för att öka andelen specialistsjuksköterskor i vården.
Sedan 2005 har andelen specialistutbildade sjuksköterskor minskat från 65 till 50 procent. Även på stora specialistsjukhus som Karolinska, Sahlgrenska och Astrid Lindgrens Barnsjukhus ligger antalet specialistutbildade sjuksköterskor på snittet, det vill säga att varannan sjuksköterska har en specialistutbildning.
Inom stora verksamheter som äldrevården, psykiatrin och primärvården är bristen på specialister mycket stor, och den kommer tyvärr att förvärras under de kommande åren. Många med specialistutbildning går i pension, och nyrekryteringen räcker inte till för att fylla de luckor som uppstår. Det kommer att bli färre specialister när det snarare är fler som behövs. Antalet utbildningsplatser behöver öka om vi ska komma till rätta med bristerna.
Vänsterpartiet har i sin budget i våras avsatt medel för att utöka antalet utbildningsplatser med 150. Vi inser också att det inte räcker, men det är en bra början, och vi vill framför allt satsa på distriktssköterskor, psykiatrispecialistsköterskor och äldrevårdssköterskor. Det tycker vi är en bra start, och vi undrar förstås vad regeringen tänker göra. Många sjuksköterskor får dessutom ta tjänstledigt och ta studielån för att gå sin specialistutbildning.
Hela kostnaden för utbildningen bärs av sjuksköterskorna själva. För många är löneökningen efter utbildningen så pass låg att det tar 19 år innan utbildningen börjar löna sig och man har tjänat in det som man har förlorat när man har varit ledig. Det bidrar säkert till att många drar sig för att börja en specialistutbildning. En del personer kan gå ned 20 procent i arbetstid, jobba 80 procent och studera på halvtid, alltså 50 procent.
Det är en ganska tuff situation att jobba mycket och samtidigt studera. Dessutom är de allra flesta sjuksköterskor kvinnor, och vi vet att kvinnor ofta har huvudansvaret för hem, familj och anhöriga. Att studera och arbeta samtidigt kan också bidra till att man drar sig för att utbilda sig. Det är tyvärr också så att ganska många som börjar studera - det gäller särskilt äldresjuksköterskeutbildningarna - slutar utbildningen innan den är slutförd.
Det kan också hänga ihop med hur villkoren under studietiden ser ut. En av frågorna löd: Avser ministern att vidta åtgärder för att öka incitamenten för att utbilda sig till sjuksköterska? Jag har inte kunnat se att det var något svar över huvud taget på den frågan. Vänsterpartiet har budgeterat för att sjuksköterskor som specialistutbildar sig ska kunna studera med 80 procent av lönen. Vi är övertygade om att det skulle göra att fler utbildar sig. Detta var en fråga som var uppe till diskussion i valrörelsen.
Bland annat på Newsmill var det en diskussion där en partikamrat till ministern angav att frågan om de ekonomiska villkoren för sjuksköterskor som går specialistutbildning skulle lyftas fram under den kommande mandatperioden. Då undrar jag om ministern har något besked om när det kommer att ske.