KBLab/rixvox huggingface dataset:
Joar Forssell (L):
Tack för en härlig debatt hittills! Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag. Fru talman! Det är ju företagsamma människor - entreprenörer och innovatörer - som bygger Sverige och som bygger det välstånd som vi sedan behöver för att fördela som välfärd.
Det är människor som sliter, som investerar egen tid och eget kapital, som tar egna risker och som ser till att vi här i riksdagen kan få löner, att polisen och sjuksköterskan kan gå till jobbet och att brandmän släcker våra hus om det brinner.
Om man inte inser att allt detta börjar med en företagsam människa - en entreprenör eller en innovatör - som själv tar risker har man faktiskt inte förstått vad vi sysslar med i det här huset, fru talman. Vänsterpartiets Tony Haddou stod här i talarstolen tidigare i denna debatt och pratade om att reglerna nu kommer att bli mer generösa.
Men, fru talman, vi kan väl inte vara generösa mot företagsamma människor? Det vi gör här är ju att ta deras pengar. Fru talman! Det är de företagsamma människorna som är generösa när de ser till att organisera arbetstillfällen för andra. Det är de som är generösa när de ser till att vara med och bidra till svensk välfärd genom att betala skatt.
Det är de som ser till att vara generösa genom att ta risker och investera eget kapital. Trots detta har vi beskattat dem på ett orättvist sätt. Fru talman! Samma person från Vänsterpartiet anklagade oss i Liberalerna för att ha drivit igenom den värnskattesänkning som komma skall.
Jag tar den anklagelsen med ganska mycket stolthet; jag erkänner att det är sant.
Jag tycker att det är självklart, fru talman, att vi ska vara tacksamma mot personer som är företagsamma och som har en hög produktivitet på arbetsmarknaden och som därför får betala mycket i skatt för att de faktiskt är generösa mot oss andra. Fru talman!
När det kommer till generationsväxlingar ska man, utöver det vi har talat om tidigare i dag här i kammaren, inse följande: Att starta ett bolag är inte bara någonting man själv gör med sina egna pengar, sitt eget slit och sin egen kunskap och kompetens. Att starta ett bolag, fru talman, är faktiskt en ansträngning för en själv och för alla ens anhöriga. Det är ganska jobbigt.
De flesta bolag går inte med vinst de första åren. De flesta bolag innebär en stor belastning på den egna familjen och på det egna sociala livet. I de flesta bolag hjälper barn och närstående till och ser till att bolaget klarar av att gå runt.
Det är klart att det då är orättvist att en generationsväxling skulle beskattas på ett annat sätt än om man säljer till någon annan, som inte har varit med och bidragit genom att kanske skippa att gå på fotbollsträningen, genom att ta en ledig dag från sommarlovet och hjälpa till i företaget eller genom att på något annat sätt bidra.
Självklart måste vi i denna kammare se till att det blir en rättvisare beskattning vid generationsväxling. Det tycker jag faktiskt att vi är skyldiga de företagsamma människor - entreprenörer och innovatörer och deras närstående - som har byggt det här landet starkt.
Joar Forssell (L):
Här får Hampus några sjysta klipp att lägga upp på Facebook - nu skrattar han lite också! Om jag ska vara lite allvarlig vill jag säga att det är klart att det fattas beslut i den konstellation som heter januariavtalet. Annars skulle vi inte ha ingått i januariavtalet. Det fattades beslut i den konstellation som hette Alliansen. Annars skulle varken du, Hampus Hagman, eller jag ha velat ingå i Alliansen.
Både jag och du, liksom de allra flesta andra, förstår att det är i den här kammaren som vi fattar beslut och stiftar lag. Men vi kommer ju inte till kammaren som oskrivna blad, sätter oss ned vid bordet och trycker lite på vilken knapp vi känner för. Man fattar beslut gemensamt redan innan man kliver in i kammaren. Så fungerar demokratin både här och i andra länder, och man gör det med de mandat som man har fått av väljarna.
Formellt trycker man såklart på knappen här, men både du och jag vet att om man vill få igenom politik måste man förhandla. När man förhandlar politik får man ge och ta. I den konstellation som nu finns har våra båda partier varit beredda att ge olika mycket. Ditt parti, Hampus, har velat ha en position som gör att ni kan komma till kammaren och slå lite på mig och Centerpartiet.
Ni har velat slå er för bröstet och säga att ni minsann är mest renläriga. Mitt parti har intagit en position där vi får igenom politik. Vi får igenom verkliga förslag, som ni dessutom sluter upp bakom eftersom ni förstår att detta är verklighet. Om det inte varit för vårt arbete i förhandlingarna med Socialdemokraterna hade du inte haft ett förslag som går igenom kammaren och som du kunnat lägga en liten motivreservation till.
Om det inte hade varit för att vi satt vid förhandlingsbordet hade vi inte skapat en ökad jämlikhet och fått fler arbetstillfällen, som även du sluter upp bakom.
Joar Forssell (L):
Hampus Hagman från Kristdemokraterna ser fler väderkvarnar än Don Quijote själv. Det är helt otroligt hur mycket du vrider på det och hur dåligt du verkar må när du ser att Liberalerna och Centerpartiet under hela denna mandatperiod kommer att få igenom liberal skattepolitik, Hampus Hagman. Jag förstår att det gör ont när andra än Kristdemokraterna får driva igenom skattesänkningar och på riktigt får göra skillnad.
Jag förstår detta. Höjt tak för RUT-avdrag Jag vet också att Hampus Hagman mycket väl känner till att mitt, och förmodligen även Centerpartiets, ingångsvärde är att detta är en reform som skapar mer jämlikhet eftersom fler personer får gå till jobbet, fler får möjlighet till företagande och fler får chans till egen ekonomisk trygghet.
Jag tror att Hampus Hagman vet att vi tycker så. Det var inte så länge sedan Hampus Hagmans parti drev fram att Alliansen bröts genom att man lade fram förslag i kammaren som gjorde att Alliansen inte höll ihop. Jag tror dock att Hampus Hagman vet och minns att även inom Alliansen hade olika partier olika ingångsvärden men möttes.
Ibland fick man gå med på saker man gillar och ibland saker man inte gillar. Jag tror att det även funkade så i Göteborgs kommun, där Hampus Hagman tidigare arbetade. Fru talman! Detta är en debatt som kommer att resultera i ett beslut där vi genom ett höjt tak får sänkta skatter. Fler personer kommer att få jobb. Fler företag kommer att skapas. Vi kommer att få ökad ekonomisk jämlikhet.
Jag tror inte att de personer i Tensta som kommer att dra nytta av den ökade ekonomiska jämlikheten kommer att vara ledsna för att vi har drivit igenom detta, oavsett vad som står i texten.
Joar Forssell (L):
Det handlar ju inte bara om koldioxidskatt på EU-nivå. Faktum är att den här debatten egentligen inte handlar om det alls. Däremot tycker jag att det är intressant - och det är därför det är relevant att lyfta - vad Kristdemokraterna har för syn på klimatbeskattning och vad Kristdemokraterna har för syn på klimatet.
Ska man kunna finansiera viktiga investeringar som gör det möjligt att ställa om i hela Sverige och möjligt att i hela Sverige använda nya drivmedel som inte släpper ut på samma sätt är det klart att man behöver få in ett antal skattekronor.
Precis som i debatten om koldioxidskatt på EU-nivå, där Kristdemokraterna inte kunde svara på hur många graders uppvärmning som var lagom, misslyckas dock Kristdemokraterna även i denna debatt med att slå fast hur viktigt det är att stoppa klimatförändringarna och med vilka tydliga och effektiva medel det ska göras. Hur vill Kristdemokraterna minska användandet av bensin och diesel?
Hur vill Kristdemokraterna se till att skapa incitament för att färre personer ska köra på bensin och diesel? Hur vill Kristdemokraterna se till att fasa ut vårt kolberoende? Jag undrar om Kristdemokraterna tror att Liberalerna bara vill höja skatter. Det låter nämligen lite så. Det är helt fel, herr talman.
Vi vill höja skatter på sådant som är dåligt för klimatet, men vi vill också sänka skatter på sådant som till exempel arbete, som inte skadar klimatet. Med den regeringskonstellation vi nu har kommer vi att successivt kunna höja skatter på sådant som är dåligt för klimatet och sänka skatter på inkomster, så att fler har råd att ställa om. Kan Kristdemokraterna sluta upp bakom den linjen? Det undrar jag, herr talman.
Joar Forssell (L):
Det är väl ingen hemlighet att även liberaler långt mycket längre tillbaka än 60-talet har lyft upp frågan om klimat. Men det är för mig en nyhet att Kristdemokraternas klimatpolitik inte tycks ha förändrats så mycket sedan 60-talet, trots att klimatdebatten har rört sig framåt och trots att vi ser alltmer vad klimatförändringarna leder till.
Trots förra sommarens torka här i Sverige och trots den torka som drabbade delar av Mellanöstern så hårt att Islamiska staten, eller Daish, kunde få fäste har Kristdemokraternas klimatpolitik till synes fastnat på 60-talet. Herr talman! Jag tycker att det är mycket tråkigt.
Den som står bakom förvaltarskapstanken, som Kristdemokraterna säger sig göra, måste fråga sig följande: Om man ska förvalta den här jorden till våra framtida generationer, hur många graders uppvärmning är då lagom? Är det en grad? Är det två grader? Är det tre, fyra eller kanske fem grader?
Är det ett förvaltande att låta klimatförändringarna fortsätta att skena i den hastighet som de nu gör och bara se på medan torkan breder ut sig, medan orkanerna blir fler och medan översvämningarna till och med dränker hela nationer? Är det förvaltarskap? Jag tycker inte det. Herr talman!
Jag menar att vi måste ha höga skatter på sådant som är dåligt för klimatet samtidigt som vi tar ett socialt ansvar genom att sänka skatten på inkomster och genom att göra investeringar så att alla delar av Sverige, oavsett var man bor, har infrastruktur som gör att man kan ställa om.
Men, herr talman, Kristdemokraterna är fortfarande svaret skyldiga: Vad ska de göra för att minska bensinbruket i Sverige?
Joar Forssell (L):
Låt mig börja med att citera Socialdemokraterna, som alldeles nyss menade att man med denna rapport framför sig inte omedelbart behöver "kasta sig över" saker och göra förändringar. Då kan man undra varför Socialdemokraterna förra gången de fick makten i det här huset omedelbart kastade sig över ISK-beskattningen och började höja den steg för steg.
Varför ska man inte omedelbart kasta sig över saker åt det ena hållet, när det handlar om att skatten kanske borde sänkas, när man så friskt gjorde det åt det andra hållet? Herr talman! Det sas tidigare i talarstolen från socialdemokratiskt håll att det inte har blivit svårare att spara i ISK. Det stämmer inte.
Det är svårare om kostnaden är högre därför att skatterna ökar. Då blir det svårare att spara pengar till en insats i en lägenhet eller i att starta ett företag. Det blir svårare att få finansiering för att kunna göra en kreativ, marknadsomvälvande innovation av den där idén som har legat och gnagt länge - man behöver bara några kronor för att få ut den på marknaden.
Riksrevisionens rapport om investe-ringssparkonto Herr talman! Det ska självklart vara enkelt att spara, ur ett rent byråkratiskt perspektiv. Folk måste kunna begripa hur man sparar utan att behöva krångla en massa med deklarationen och utan att behöva vara rädd för att göra fel. Därför, herr talman, borde man kanske lära sig av ISK.
I stället för att nöja sig borde man kanske lägga fram förslag om att det ska bli enklare att spara även för dem som inte vill spara i ett ISK. Det innebär faktiskt en annan typ av risktagande att spara i ISK än att spara på det traditionella sättet. Är det enklare rent tekniskt borde man kanske lära sig av det och göra det enklare att spara även utanför ett ISK.
Men självklart ska skatten på sparande vara låg så att fler personer, oavsett vilken bakgrund man har, får chansen att spara ihop pengar till det första företaget eller den första lägenheten eller för att göra en innovation av sin idé. Jag är glad för att Socialdemokraterna öppnar för att ta med detta i diskussionen om en skattereform.
Jag är ledsen för att Socialdemokraterna inte förstår att man år efter år har försvårat sparandet för vanliga människor.
Joar Forssell (L):
Sällan känner man sig så hemma som när man vaknar upp i Helsingfors eller kanske i Oslo eller Riga. Och sällan är man så avis på ett annat land som när man tar sig hem på slingrande gator mellan husen en sen kväll i Köpenhamn, glad i hågen och med en röd pölse i handen.
Visst vore det väl egentligen härligt om vi helt enkelt var ett land och kunde ha svensk jämställdhet, norsk rikedom och naturrikedom, finskt fredsarbete och danskt nöjesliv och kanske till och med dansk arbetsmarknadslagstiftning i ett!
Men vi är inte där än, och innan vi sänker den svenska fanan och hissar den nordiska vill jag slå ett slag för fördjupat nordiskt och baltiskt samarbete. Det är klart att vi som är i den här regionen delar många utmaningar och många värderingar som gör det enkelt för oss att hitta lösningar.
Vi behöver sudda ut och luckra upp alla gränser som finns mellan våra länder. Vi behöver se till att öka försvarssamarbetet. Vi är inte bra på samma saker. Det är naturligt att öka samarbetet mellan länderna i den här regionen så att vi kan ta del av varandras förmågor och bli starkare tillsammans. Fru talman!
Det är också naturligt att vi samarbetar i försvarsfrågorna därför att vi har ett gemensamt intresse i Östersjön och inte minst i Arktis. Vi har också en förmåga, om vi slår våra påsar ihop, att komma långt när det gäller innovation och klimat. Det vore väl bra om vi faktiskt kunde fördjupa samarbetet även där.
Vi kommer att behöva till exempel norsk berggrund om vi ska kunna samla in och lagra all den koldioxid som vi behöver kunna lagra för att rädda klimatet. Vi behöver också vara en gemensam och ännu starkare röst för demokrati, mänskliga rättigheter och hbtq-frågor i hela världen.
Vi behöver sudda ut gränserna för arbetsmarknaden mellan våra nordiska länder så att det blir enklare att bo i ett land och arbeta i ett annat. Fru talman! Jag kommer att yrka bifall till utskottets förslag - vi har ingen egen reservation - men jag vill göra det med emfas.
Jag hoppas att vi kommer att fortsätta luckra upp alla kulturella och språkliga gränser mellan våra länder, att vi kommer att fortsätta fördjupa våra samarbeten, att vi kommer att fortsätta se till att lagstiftningen blir mer lik så att det blir enklare att företaga och röra sig över gränserna och att vi kommer att fortsätta att bli ett gemensamt Norden som faktiskt kan stå upp för våra gemensamma värderingar också i världen.
Joar Forssell (L):
Tack, Margot Wallström, för att du besvarar frågan! Det finns en gammal film, en parodi, som heter Team America . Ministern har säkert sett filmen; vi har åtminstone debatterat den tidigare. I parodin säger Hans Blix till Nordkoreas diktator: I will write you av very angry letter!
Nordkoreas diktator blir inte särskilt rädd när han får detta besked från Hans Blix. Man kan tro att UD och statsrådet har sett parodin och tagit den till sig som en informationsfilm eller en instruktionsfilm.
Vi vet från rapporterna 2018 att det som pågår i Tjetjenien är att man samlar in homosexuella och hbtqi-personer i koncentrationsläger och systematiskt våldtar, torterar, dödar och mördar de här människorna. Det är klart att responsen på detta inte kan vara ett very angry letter. Responsen på det kan inte vara att man bara tar upp detta på högnivåmöten och att man bara pratar.
Responsen på det måste också vara att man faktiskt gör någonting. Herr talman! Det gjorde utrikesministern 2017, när hon agerade och kallade upp ambassadören. Det tyckte jag var bra. Jag önskar att Margot Wallström kunde göra det igen.
Jag önskar att hon fortsätter att göra det till dess att regeringen i Ryssland, som precis som statsrådet själv säger ju bär ansvaret, agerar på ett sätt så att de systematiska förföljelserna, det systematiska mördandet och den systematiska våldtäktstortyren i Tjetjenien upphör. Jag tror inte att det räcker att fördöma, att skriva arga brev och att säga tuffa saker på möten.
Jag tror att man också måste göra någonting. Liberalerna har föreslagit ett antal saker i sin motion Skärpta sanktioner mot Ryssland. Det finns yrkanden om att helt enkelt skärpa sanktionerna, om att också omfatta energisektorn i sanktionerna och om att stärka civilsamhället.
Vi har också föreslagit att man ska rikta tuffare sanktioner mot de individer som bär ansvaret i den här frågan. Även om man säger arga saker till en hög politiker från ett annat land är det inte säkert att det händer så mycket. Men de personer som har ansvar borde också till exempel kunna omfattas av inreseförbud. Man borde kunna frysa deras konton mer aktivt.
Då får de personerna svårt att verka och leva så länge som de inte åtgärdar problemen med de fasansfulla förföljelser som vi ser i Tjetjenien. Avslutningsvis i detta anförande har jag ytterligare ett par frågor till Margot Wallström: Kommer statsrådet att kalla upp ambassadören en gång till och göra en tydlig markering?
Kommer statsrådet att ställa sig bakom krav på tuffare faktiska sanktioner både mot Ryssland och mot individer i den ryska administrationen och regeringen? I januariavtalet, som våra två partier står bakom, finns en överenskommelse om att biståndet ska riktas mer mot demokrati.
Kommer Margot Wallström att verka för att det också ska gälla Ryssland, och i så fall på vilket sätt?
Joar Forssell (L):
Jag tackar för svaret. Jag förstår att utrikesministern uppmärksammade den kanske något raljanta jämförelsen med Team America , men jag tycker att den är relevant. Det är klart att det var bra att man kallade upp ambassadören 2017. Jag hade önskat att man kunde göra det redan nu igen, kanske i väntan på att de här personerna som ska komma till Sverige kommer till Sverige.
Det är bra att man lyfter de här sakerna på toppmöten runt om i världen. Det är positivt att man får en delegation att åka till Ryssland och granska och rapportera, så som ministern har beskrivit. Det är bara det att om man inte sedan följer upp det med tuffa och hårda sanktioner som verkligen känns blir orden ganska tomma.
Jag hade önskat att statsrådet här i dag hade kunnat lämna besked om att man ska kalla upp ambassadören igen, trots att man inväntar andra besök.
Jag hade önskat att statsrådet här i dag, herr talman, hade lämnat besked om att vi ska gå fram med riktiga förslag om att införa sanktioner mot individer i den ryska regimen som handlar om inreseförbud, om att frysa konton och om att se till att livet blir riktigt svårt för dessa personer så länge som det brutala våldet i exempelvis Tjetjenien pågår.
Jag hade önskat, herr talman, att statsrådet kom hit i dag och själv lyfte fram januariavtalets punkt om demokratibistånd och hur vi kan stärka demokratin i Ryssland ytterligare genom vårt biståndsarbete. Herr talman! Statsrådet sa i talarstolen att vi skulle hjälpas åt.
Jag är helt öppen för att hjälpas åt. Till exempel kan Socialdemokraterna rösta för våra yrkanden 1, 3, 10 och 11 i motionen som heter Skärpta sanktioner mot Ryssland när den motionen behandlas i utrikesutskottet. Det är ett sätt att hjälpas åt. Till exempel kan socialdemokratin och Margot Wallström ta den typ av sanktioner som diskuteras i flera länder och har diskuterats i Sverige och göra verkstad av dem.
Jag förstår att vi delar engagemanget. Jag förstår att statsrådet inte tycker att det är bra med de systematiska våldtäkterna och koncentrationslägren i Tjetjenien. Det förstår alla människor i och utanför den här kammaren. Det är bara det att de hårda orden måste följas av tuffa sanktioner och tuffa medel. Det funkar inte att bara skicka en delegation som granskar.
Det funkar inte att bara ta upp situationen när man träffar andra politiska företrädare. Det måste kännas på riktigt för de här politiska företrädarna. Det måste vara svårt att vara rysk politiker och inte agera mot det här. Det måste vara svårt att företa sig den typ av saker som vi vill rikta sanktioner mot i Ryssland.
Det måste bli riktigt jävligt, rent ut sagt, om man fortsätter med de saker som man håller på med i Tjetjenien. Detta hade jag velat ha konkreta förslag om från statsrådet här i dag. Är det fortfarande en svordom? Ja, det kanske det är.
Joar Forssell (L):
Jag får börja med att be om ursäkt för mitt ordval i förra inlägget. Vi kanske uppfattar att en del ord har lite olika dignitet. Det är intressant, herr talman, att höra statsrådet här. Vi delar syn på vad som händer i Ryssland och Tjetjenien. Vi delar syn på digniteten av de brott som begås.
Vi är båda väldigt upprörda. Men vi delar inte synen att det räcker med att säga att diskussioner pågår och att det räcker att man tar upp det här vid återkommande tillfällen när man träffar ryska företrädare. Margot Wallström kallade 2017 upp ambassadören och tog då upp den här frågan. Sedan dess har situationen förvärrats.
År 2018 kom nya rapporter om systematiska våldtäkter på homosexuella i koncentrationslägren i Tjetjenien. Det var året efter att statsrådet hade kallat upp ambassadören. Medan diskussionerna pågår begås de här brotten i Ryssland. Min poäng är att det inte går att vänta längre.
De här diskussionerna har pågått i år efter år, och ingenting har hänt. Regeringen borde kanske driva frågan om att förändra vetorätten i EU så att man kan bli en tuffare röst lite oftare. Regeringen kanske borde ta initiativ till att införa tuffare sanktioner mot individer i den ryska regimen redan här och nu.
Medan diskussionerna pågår och medan vi fortsätter att skicka arga brev och prata lite argt med företrädare efter företrädare pågår de här brotten i Tjetjenien, och det måste få ett stopp.
Joar Forssell (L):
Min fråga riktar sig till statsrådet Tomas Eneroth. Den senaste tiden har den islamistiska terrordiktaturen Iran trappat upp aggressionerna mot Mellanösterns enda demokrati Israel. Häromdagen utförde Iran ett angrepp, en attack, med godkännande från den syriska regimen mot en israelisk skidort.
Statsministern har lovat att se till att relationerna med Israel blir bättre. I 73-punktsprogrammet och i regeringsförklaringen talas det om att jobba för demokrati och mot extremism.
Därför är min fråga varför regeringen inte har fördömt de iranska attackerna och varför regeringen inte har fördömt det uttalande som gjordes av den iranske flygvapenchefen om att man är beredd på ett beslutsamt krig för att tillintetgöra Israel.
Joar Forssell (L):
Jag tackar statsrådet för detta. När en terrorregims högsta flygvapenchef säger att man förbereder sig på ett beslutsamt krig för att förgöra en demokrati är det mycket märkligt att en regering som talar med stora ord om demokrati och med stora ord mot extremism inte vill lämna några kommentarer.
Det är väl ändå så att regeringen, oavsett vad utrikesministern har uttalat tidigare och oavsett vad man har sagt i generella termer om demokrati i FN och EU, skulle kunna säga att man fördömer denna typ av uttalanden om attacker från Iran mot Mellanösterns enda demokrati?
Joar Forssell (L):
Jag har en fråga till statsministern om vad regeringen tänker kring EU:s beskattningsrätt och koldioxid men också om vad regeringen tänker kring EU:s utrikespolitik. Var sak har sin plats. Varje beslut ska fattas på den plats där det beslutet bäst fattas.
Men koldioxid och andra gaser som förstör vårt klimat och som ställer mänskligheten inför det största hot mänskligheten kanske någonsin ställts inför rör sig över gränser. Borde vi då inte kunna fatta beslut över gränser, tillsammans i EU? Likadant är det med demokrati och universella rättigheter.
Borde inte EU, utan att enskilda länder kan blockera det, se till att ha en offensiv politik för mänskliga rättigheter och demokrati i hela världen? Det är ju också någonting som gäller över gränserna. Vad avser regeringen att göra för att EU ska kunna få dessa befogenheter?