Jan Björklund (L):
Jabar Amin har frågat mig om lärarutbildning i minoritetsspråk samt vilka initiativ jag är beredd att ta för att lärarutbildning i minoritetsspråk ska komma till stånd. Genom ratificeringen av Europarådets ramkonvention om skydd för nationella minoriteter och den europeiska stadgan om landsdels- och minoritetsspråk har Sverige åtagit sig att främja bevarandet av de nationella minoritetsspråken.
Annika Lillemets har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkerställa att elever i svenska skolor inte hänvisas till läromedel som inte uppfyller kraven på saklighet och allsidighet. Riksdagen och regeringen beslutar om nationella mål och riktlinjer i bland annat skollagen och i läroplanerna.
Detta innebär bland annat att Sverige ska se till att det finns grundutbildning och fortbildning för de lärare som behövs för att kunna erbjuda undervisning på landsdels- och minoritetsspråk och tvåspråkig undervisning i de nationella minoritetsspråken. Att Sverige ska följa de konventioner vi har ratificerat är en självklarhet. Till att börja med vill jag påpeka att det finns möjligheter att bli lärare i minoritetsspråk redan i dag.
Det är sedan skolhuvudmännen, kommunerna och friskolorna, vilket också interpellanten påpekar, som fördelar resurser och organiserar verksamheterna utifrån lokala förutsättningar så att de nationella målen för utbildningen kan uppfyllas. Det är således skolhuvudmännen eller de enskilda skolorna och lärarna som ansvarar för att tillhandahålla till exempel läromedel till eleverna.
Personer som har tillräckliga kunskaper i språket kan via den kompletterande pedagogiska utbildningen om 90 högskolepoäng få en ämneslärarexamen och därmed bli behöriga att undervisa. Dock är det alltför få personer som är intresserade av att bli lärare i dessa ämnen. Sedan 2007 har regeringen genomfört flera satsningar för att bygga upp utbildning i nationella minoritetsspråk.
Som Annika Lillemets också nämner har eleverna enligt läroplanerna för grund- och gymnasieskolan rätt till en saklig och allsidig undervisning. Det är rektorn som tillsammans med lärarna har huvudansvaret för att ge eleverna denna undervisning. I läroplanerna finns bestämmelser som innebär att rektor och lärare även ansvarar för att alla elever tränas i kritiskt tänkande.
Exempelvis har regeringen gett fem olika universitet ansvar för att erbjuda utbildning i de fem aktuella språken. Luleå tekniska universitet har dessutom haft i uppdrag att erbjuda lärarutbildning för grundskolan med inriktning mot finska, meänkieli och samiska. Flera av de aktuella lärosätena har dock haft stora svårigheter att rekrytera studenter till dessa kurser och utbildningar. Intresset är i många fall lågt eller obefintligt.
Regeringen införde hösten 2011 tydligare och mer konkreta kursplaner och ämnesplaner i grundskolan och gymnasiet. I det centrala innehållet i kurs- och ämnesplanerna framgår tydligt vilka områden lärarna ska undervisa om. De nya styrdokumenten blir därmed ett reellt stöd till lärarna vid bland annat val av sakliga och allsidiga läromedel.
Lärarutbildningsutredningen föreslog, precis som interpellanten påpekar, att vissa lärosäten ska ges särskilt ansvar för lärarutbildning i minoritetsspråken. Regeringen konstaterade, efter att ha tagit del av förslaget, att ytterligare frågor behöver klargöras innan man kan ta ställning och gav därför i juni 2010 Högskoleverket i uppdrag att göra en översyn av utbildningarna i nationella minoritetsspråk.
Detta innebär även att läromedelsföretagen har fått tydligare styrdokument att utgå ifrån vid framtagandet av olika läromedel.
Uppdraget omfattar bland annat att Högskoleverket ska föreslå åtgärder för hur Sverige på ett bättre sätt kan uppfylla konventionerna i fråga om tillgång på lärare som kan undervisa i och på minoritetsspråken. Uppdraget ska redovisas den 31 oktober 2011, det vill säga inom helt kort. Regeringen kommer självfallet att noga ta del av Högskoleverkets förslag för att på bästa sätt kunna verka för att det utbildas lärare i de nationella minoritetsspråken. Tredje vice talmannen konstaterade att interpellanten inte var närvarande i kammaren och förklarade överläggningen avslutad.