Lotta Finstorp (M):
Precis som både ministern och jag konstaterar sträcker sig den här problematiken över flera politikområden. Vi moderater har nyligen föreslagit en översyn av möjligheterna till omställningsstöd för att göra det enklare att byta jobb mitt i livet, men också för att vi antar att det kan vara en av många lösningar när det gäller att förebygga psykisk ohälsa med koppling till arbetslivet. Jag tror att det måste vara många pusselbitar.
Jag tror att RUT är en. Att kunna byta arbetsgivare är en, liksom mycket annat. Jag arbetar med en fördjupning av kvinnors stressrelaterade ohälsa och har haft förmånen att besöka Gustavsbergs vårdcentral, som arbetar otroligt bra, strukturerat och forskningsintensivt med just de utmattningsrelaterade diagnoserna. I dag är det i de flesta fall primärvården som tar emot de här kvinnorna i ett första skede.
Men bemötande och behandling ser väldigt olika ut beroende på var i landet man befinner sig. Det finns en stor oro för det. Någon pratade häromdagen om att sällsynta diagnoser är som ett postkodlotteri. Precis samma sak gäller behandling av och förebyggande arbete mot stressrelaterad ohälsa.
Det krävs krafttag för att få tydliga riktlinjer och hitta ett system för att utvärdera och följa upp på individnivå. Häromdagen besökte jag en stressklinik här i Stockholm och fick med mig en del intressanta fakta. Det var bland annat att 75 procent av patienterna som kommer dit är kvinnor, medelåldern är runt 40 år och alla är ambitiösa, duktiga människor som brinner för sina jobb.
De flesta jobbar inom vård eller omsorg eller är lärare eller förskollärare etcetera. Innan de får utmattningssyndrom har de ofta känt av stressrelaterade besvär under en längre tid såsom koncentrationssvårigheter, haft svårt att sova, tyckt att det är jobbigt att höra höga ljud etcetera. Och ständiga tankar på jobbet gör att man inte kan sova. Till slut blir alla symtom normaliserade, och man kör på. Man vill inte vara den som inte pallar för trycket.
När man sedan kraschar och får diagnosen utmattningssyndrom är rehabiliteringen mycket lång. En del drabbas till och med av hjärnskador. Det blir så allvarligt att hjärnan tar stryk av det. Inte sällan blir slutsatsen på stressmottagningar att rehabiliteringen består av att byta arbetsgivare. Men det är ofta svårt för anställda i de branscher som kvinnorna kommer från.
Därför vill jag ytterligare poängtera hur viktigt det är att anställda inom offentlig sektor, i vårdande och lärande yrken, har flera arbetsgivare att välja mellan. Det hänger ihop. Arbetsmiljöverket har nyligen presenterat en rapport som heter Kvinnors arbetsmiljö 2011-2014 . Det var ett uppdrag som de fick av alliansregeringen.
Rapporten visar tydligt att det finns alltför många brister just i kvinnors arbetsmiljö. Det handlar bland annat om ohälsosam arbetsbelastning och tunga uppgifter, fysiskt tunga uppgifter. Men det handlar också om att kvinnors arbete traditionellt värderas lägre. Det synliggörs inte, och arbetsmiljöriskerna finns inte med i arbetsmiljötänket utifrån ett kvinnoperspektiv, på det sätt som det borde göra.
Men nu jobbar Arbetsmiljöverket med att sprida den kunskapen. Anser ministern att primärvården är rustad för hur ohälsan i samhället ser ut i dag? Den har onekligen bytt skepnad under det senaste decenniet.