Gabriel Wikström (S):
Jag beklagar om jag var otydlig i mitt tidigare inlägg. Det jag sa var att staten har en roll att spela på detta område. Vi kan inte bara hänskjuta ansvaret till landstingen och regionerna, även om de i formell mening har det yttersta arbetsgivaransvaret och också ansvaret för hur man organiserar verksamheten.
Den roll som staten ska spela måste vara strategisk, måste handla om utbildningsplatser. I vårt budgetförslag i höstas anslog vi medel inte minst till fler sjuksköterskeutbildningar. Det handlar om att se över behoven inom den svenska hälso- och sjukvården på både kort och lite längre sikt.
Vi vet att de behovsanalyser som gjorts inte alltid har varit tillräckliga för att kunna komma vidare.
En av de åtgärder jag avser att vidta under det här året är att bilda ett kompetensråd som ska samla en lång rad olika aktörer för att få en bättre bild av hur behoven ser ut men också påbörja nödvändiga diskussioner om hur vi tillsammans möter utmaningen om kompetensförsörjning inom hälso- och sjukvården. Vi har också frågan om organisering av verksamheten i stort.
Jag är glad över signalerna från Sveriges Kommuner och Landsting om att de tittar mer aktivt än på många år på möjligheten att bilda större regioner eller åtminstone att kunna samarbeta mer och på ett bättre sätt över landstingsgränserna vad gäller hälso- och sjukvård. Det tror jag är ett sätt att höja kvaliteten på svensk hälso- och sjukvård men också ett sätt att bli attraktivare som arbetsgivare.
I det arbetet och i den dialogen har staten naturligtvis en mycket tydlig roll att spela. Det handlar även om att se över, vilket jag var inne på tidigare, arbetssituationen för personalen inom hälso- och sjukvården. Vi vet att många upplever att de får ägna alldeles för mycket tid åt administration i stället för att möta patienter.
Av den anledningen föreslog regeringen i sitt budgetförslag i höstas en professionsmiljard som bland annat skulle underlätta för vård- och omsorgspersonalen genom att onödig administration kunde undantas och därmed frigöra tid för mötet med patienterna. Vi avser att komma tillbaka i den frågan, för behoven är fortfarande stora.
Som jag påpekat har staten en naturlig roll att spela i det viktiga arbetet framöver. Roger Haddad tog upp Arbetsförmedlingen som en viktig aktör för att valideringen ska fungera och inte minst för att man snabbt ska komma ut på svensk arbetsmarknad.
Också Arbetsförmedlingens personal har upplevt att de ägnat alldeles för mycket tid åt administration och alldeles för lite tid åt att möta klienterna och hjälpa dem att komma ut på arbetsmarknaden. Här pågår diskussioner, vet jag, mellan arbetsmarknadsministern och Arbetsförmedlingen.
Det finns också ett intresse, har jag noterat inte minst i medierna, från Arbetsförmedlingens sida av att göra förändringar på detta område. Det är någonting som är väldigt positivt, för Arbetsförmedlingen har som sagt en särställning i detta. Roger Haddad nämner också att han inte är imponerad av Socialstyrelsen. Jag kan säga att jag är nöjd med att Socialstyrelsen tittar på problemet och är väl medveten om det.
Men det återstår fortfarande att leverera och bli bättre när det gäller inte minst godkännande av legitimationer.