Per Bolund (MP):
Jag vill tacka Lotta Johnsson Fornarve för att den här interpellationen har kommit på riksdagens bord. Den tar upp en väldigt viktig fråga, så jag uppskattar verkligen engagemanget. Jag delar uppfattningen att det här är en ytterst problematisk marknad. Jag tror att vi är många som har blivit störda av telefonförsäljare som har ringt vid olämpliga tillfällen och som ibland kan vara väldigt envisa och inte riktigt vill ta ett tydligt nej. Det här är ett problem för konsumenterna.
Men det är också, som jag ser det, ett problem för branschen. Missnöjet med den här försäljningskanalen växer, och om det inte blir ordning på detta riskerar branschen att så att säga såga av den gren man sitter på och göra så att konsumenterna mer och mer distanserar sig från denna försäljningskanal. Vi ser nu till exempel en tydlig tendens till att människor inte längre har fasta telefonabonnemang utan bara använder mobiltelefoner.
En bidragande orsak till det tror jag kan vara just att man känner att det är mindre risk att bli uppringd av telefonförsäljare. Vi har haft ett gediget arbete med att försöka motverka de här tendenserna. Även Nixregistret är ett exempel på det. Det ger möjlighet att sätta upp sig på en lista där man begär att inte bli uppringd av telefonförsäljare. Nu finns det ju problem med det registret; det är inte heltäckande.
Konsumenter blir ibland uppringda trots att de satt upp sig på listan. Därför pågår en dialog mellan Konsumentverket och Nixregistret för att försöka täppa igen de hålen. Det är ett arbete som jag verkligen uppmuntrar. Jag hoppas verkligen att de kommer fram till en bra lösning så att kryphålen försvinner, för vi ska som konsumenter kunna lita på att när vi tydligt har deklarerat att vi inte vill bli uppringda ska det faktiskt respekteras.
Det här är ett generellt problem för den här branschen, och det är många klagomål. Vissa aktörer sticker verkligen ut och får väldigt många klagomål. Men det är mycket missnöje med den här kanalen över huvud taget, och det måste vi ta på allra största allvar.
Sedan finns det självklart extra upprörande exempel, som vi har kunnat se, på enskilda företag som inriktar sig på att ringa till äldreboenden för att få tag i äldre konsumenter som man känner att man har större möjlighet att övertyga. Vi har sett exempel på försäljningsbeteenden som är direkt oacceptabla, där man helt enkelt inte accepterar att konsumenten säger: "Jag vill inte vara med om det här. Jag orkar inte stå här längre". Ändå fortsätter man med sitt försäljningsarbete.
Det här är ett område där vi helt enkelt måste hitta åtgärder för att komma till rätta med problemen. Jag tycker att det finns anledning för branschen att idka självkritik. Konsumentverket har gjort enkäter där man har frågat konsumenter om deras inställning till telefonförsäljning. I årets enkät är det 1 procent av konsumenterna som är positiva till att bli kontaktade av telefonförsäljare från företag där de inte redan är kunder.
1 procent innebär att 99 procent faktiskt inte tycker att det är en bra kanal. Det borde vara, tycker jag, skäl till oro från branschens sida. En majoritet av konsumenterna, 58 procent, upplever att det är lätt att bli vilseledd eller lurad av telefonförsäljare. Det här är siffror som jag tycker ger skäl att verkligen reflektera över hur vi kan skapa en bättre funktion för den här marknaden. Där är utredningen ett väldigt bra underlag som vi nu tar vidare.
Det har kommit in många synpunkter från remissinstanser. Dessa måste vi nu försöka väga in. Det pågår nu en intensiv beredning på Regeringskansliet. Jag är optimistisk och tror att vi kommer att kunna komma med besked om en inte alltför lång tid, för här är det angeläget att vi helt enkelt får en bättre ordning.