Börje Vestlund (S):
Först är jag här för att debattera med statsrådet, men jag vill bara kommentera en sak som Malin Löfsjögård sade, nämligen att det inte är några fler än hon, Moderaterna och regeringen som debatterar Stockholmspolitiken och infrastruktursituationen i Stockholm. Jag tycker att det är en oförskämdhet. Det är en oförskämdhet mot Gunnar Andrén, mot Christina Axelsson och mot mig.
Vi har stått i den här talarstolen ett antal år, och i andra talarstolar dessförinnan, och diskuterat just dessa frågor. Så till interpellationssvaret. Statsrådet säger så här: "För att skapa tillväxt och välfärd på ett långsiktigt hållbart sätt i Stockholm behöver huvudstadens transportsystem förbättras." Ja, vem skulle inte hålla med om det? Jag tror att alla håller med om det. Det är väl inget kontroversiellt i sig.
Sedan kommer man åter till folkomröstningarna, att folkomröstningarna skulle ha varit så tvetydiga att man inte kunde fatta beslut. Man fattade ju det konstiga beslutet att pengarna skulle gå till väg, och då är frågan: Var det detta som avsågs när vi diskuterade? Avsåg även de som röstade nej detta?
Tror verkligen statsrådet att det var till väg man i första hand hade tänkt att pengarna skulle gå även om man röstade nej? Det fanns väl ett antal som röstade ja även i de kommunerna. Man slår sig för bröstet och säger att man hade Carl Cederschiöld som rapporterade av sitt uppdrag som förhandlingsman. Men det var väl en ganska dålig redovisning, med tanke på att Carl Cederschiöld inte kom överens med hela regionen.
Vi har fortfarande en splittrad region - vi fick faktiskt bort det under ett antal år. Vi är i och för sig ganska överens om vilka projekt vi ska ha, men hur vi ska finansiera det lyckas vi inte komma överens om. Det har man lyckats med i andra överenskommelser. Slå er inte för bröstet för det. Det andra gäller att man ska öronmärka vissa skatteintäkter.
Nja, problemet är väl att man egentligen gör det hela tiden, eftersom man ger särskilda pengar till kollektivtrafik och nästan alla de pengarna går just till inköp av vagnar och byggande av spår. De går ju inte till att bygga väg i första hand. Det där är bara ett sätt att komma undan i debatten om trängselskatterna.
Jag skulle också, herr talman, vilja säga lite grann om ökade statsbidrag och kollektivtrafiken, om det inte behövs ökade statsbidrag för kollektivtrafiken. Det finns två problem i detta.
Man har i Stockholms län, precis som i det här huset, ägnat sig åt att sänka skatten ganska bra och att dra undan pengar för att just kunna få en bra kollektivtrafik även i Stockholms län.
Det är också viktigt att öka statsbidragen för att kunna få en bättre kollektivtrafik. Även om det är landstingen som är ansvariga är pengarna för detta en del av det som statsrådet har i sin budget. Slutligen, herr talman, skulle jag vilja tala om vad som är så intressant i det här sammanhanget.
Man slår sig för bröstet för att den här regeringen är så duktig. Men vi har ju inte sett resultatet av detta än. Man hänvisar hela tiden till hallelujapropositionen, som jag väljer att kalla den, nämligen infrastrukturpropositionen. Där ska alla problem av alla de slag lösas. Den ska nu komma. När den kommer får vi se - den är utlovad till hösten. Det är ändå, herr talman, väldigt mycket löften och väldigt lite konkret som har gjorts.
Min fråga är: Vad är det konkret som ministern har för avsikt att göra vad gäller kollektivtrafiken?