Olle Felten (-):
Skatteutskottets betänkande om förstärkt konkurrens på lika villkor i kontantbranschen bygger på en proposition från regeringen som syftar till att skapa samma förutsättningar för utländska handlare som är verksamma i Sverige, utan att ha ett fast driftställe här, som för svenska handlare. Detta åstadkommes genom att dessa aktörer också ska omfattas av kravet på att använda ett certifierat kassaregister.
I huvudsak kan man säga att förslaget träffar utländska aktörer som åker runt och idkar handel på marknader och liknande tillställningar. Det är en viktig sak att skapa konkurrensneutralitet i handeln, dels mellan handlare med fast driftställe och de utan fast driftställe, dels mellan olika kategorier av handlare som inte har ett fast driftställe i Sverige.
Syftet med propositionen är därför vällovligt, och vi ställer oss bakom grundtankarna i den. Såväl fast handel som marknads- och torghandelsbranschen, den så kallade kontantbranschen, riskerar att missgynnas av oseriösa handlare som inte betalar moms och skatt på sina intäkter. Det är den grundläggande orsaken till att kassaregisterlagen har kommit till, och det tycker vi är bra.
Men, fru talman, den så kallade kontantbranschen är lite speciell. Det har visat sig att den är så speciell att regeringen inte förstår hur den fungerar. Det är bakgrunden till detta lagförslag som, om det genomförs, riskerar att skada Sveriges anseende internationellt. En orsak till denna brist på insikt hos regeringen är sannolikt att handeln försiggår på lite udda ställen.
Det kan vara inne på en julmarknad eller ute på en julmarknad i snöoväder, kyla eller sol. Det kan vara på Kiviks marknad med fin sand som yr runt marknadsstånden eller på vårmarknaden i Vimmerby en regnig majhelg. Handeln kan försiggå på Jokkmokks marknad i halvmörker och minus 34 graders kyla.
Det kan handla om en saltstänkt bryggmarknad i Lysekil eller om handel en het sensommardag med 28 graders värme och 90-procentig luftfuktighet på Skänninge marknad. Alla dessa förhållanden och många andra varianter på temat gör att kassaregisterlagen inte går att följa i väldigt många situationer.
Anledningen till att det inte går att följa lagen är att det inte finns ett tillräckligt stort utbud av kassaregister som klarar av dessa, tekniskt sett, besvärliga förhållanden. Detta beror i sin tur på att kassaregister inte är byggda för utomhusbruk och inte är klassade enligt IP44 eller högre, som är ett krav för just den situationen.
Om utrustningen inte är det får den inte användas ute om det är för kallt, för varmt, för fuktigt eller för torrt eller något annat som gör att det blir opraktiskt eller felaktigt. Riskerna här handlar om elsäkerhet, det vill säga att det finns fara för liv och hälsa om man gör fel.
Det innebär också att garantivillkor sätts ur spel och att företagsförsäkringarna inte gäller. Detta försätter handlarna i en mycket svår situation. Problem som uppstår på grund av dessa speciella förhållanden kan till exempel vara displayer som inte går att avläsa, kvittoskrivare som inte fungerar eller inte levererar tillräckligt läsbara kvitton, finmekanik och knappsatser som kärvar och mycket annat.
Det kan också, som jag sa förut, uppstå fara för liv och hälsa på grund av elfel. Sammanfattningsvis gör dessa förhållanden att det i många fall blir olagligt att följa kassaregisterlagen, så fort handeln försiggår utomhus. Eftersom kassaregistren inte är gjorda för utomhusbruk och därmed inte klarar kraven på elsäkerhet riskerar man att bryta mot föreskrifterna om elsäkerhet och ådömas höga vitesbelopp av Arbetsmiljöverket. Det har faktiskt inträffat.
Detta innebär att hela syftet med lagen undermineras. Fru talman! Vad detta har att göra med det liggande förslaget kan man undra. Vi har med dagens situation satt kontantbranschen i en närmast omöjlig sits. De kan inte agera korrekt enligt de lagar och regler de måste följa. Och nu ska vi, visserligen helt korrekt i grunden, tvinga utländska aktörer på den svenska kontantmarknaden att sätta sig i samma båt.
Det innebär att en osthandlare från Frankrike som kommer till en marknad i Skåne för att sälja sina ostar måste skaffa ett certifierat kassaregister som ska användas när han säljer sina produkter vid ett antal marknadstillfällen. Om han inte gör det riskerar han en saftig kontrollavgift från Skatteverket.
Om han köper ett kassaregister som inte är IP44-klassat och sedan använder det riskerar han, som jag sa tidigare, att dömas att betala ett högt vite till Arbetsmiljöverket därför att registret inte är tillräckligt bra. I den situationen är det naturligtvis billigare för osthandlaren från Frankrike att inte komma till Sverige och sälja sina ostar, och det var ju inte vad vi ville åstadkomma.
Fru talman! Hur ska detta kunna tolkas på något annat sätt än att svensk lagstiftning har havererat? Sverige kommer närmast att göras till åtlöje om vi inför denna lag innan de tekniska frågorna har blivit nöjaktigt lösta så att det finns en tillräckligt bred flora av certifierade kassaregister som är klassade för utomhusbruk, det vill säga minst IP44. Jag yrkar därför bifall till vår reservation, nr 1, i betänkandet.
Den innebär, i huvudsak, att införandet av betänkandets lagförslag skjuts fram till den 1 januari 2019, vilket vi bedömer är tillräckligt med tid för att kassaregisterbranschen ska kunna hinna med att ta fram kassaregisterutrustning som är klassad för utomhusbruk, så att den typen av problem som har jag relaterat inte ska behöva uppstå.
Under tiden bör Skatteverket också hinna med att kontrollera eventuella utländska kassaregister med godkännande från andra länder, så att de uppfyller samma krav. Regeringen måste också ta ansvar för att följa utvecklingen och vidta erforderliga åtgärder för att se till att utvecklingen av rätt klassade kassaregister tar fart.
Det måste vara så att vi som lagstiftare ser till att en funktion är praktiskt möjlig innan vi tvingar någon att använda den. Det framstår som en självklarhet, men regeringen har uppenbarligen inte uppmärksammat detta problem. När man nu utvidgar kassaregisterlagen till att gälla näringsidkare som saknar fast driftställe i Sverige, det vill säga utländska handlare, blir det särskilt försvårande.
Regeringen bör därför dels se till att Skatteverket utfärdar ett generellt undantag från kassaregisterlagen för den så kallade kontantbranschen, dels vidta åtgärder så att det tas fram ett tillräckligt diversifierat utbud av IP44-klassad kassaregisterutrustning, även kontrolldosor, samt därefter åter inkludera kontantbranschen bland dem som träffas av lagen.
Detta gäller givetvis också utländska handlare utan fast driftställe i Sverige. Fru talman! Innehållet i lagen har vi i sak ingenting emot, tvärtom. Vi ska ha en hög svansföring när det gäller att skapa bra och fungerande konkurrensneutralitet och motverka skatteflykt. Men innan lagen träder i kraft måste det vara rimligt möjligt att följa den.