KBLab/rixvox huggingface dataset:
Alexandra Anstrell (M):
Tack för förtydligandet, ministern! Slöjan är faktiskt inget vanligt klädesplagg som den kavaj eller de byxor jag bär, utan slöjan är en symbol för ett synligt förtryck. Då måste man också agera utifrån det, tänker jag.
Den 13 april 2021 kunde man läsa i Dagens Nyheter om att Göteborgs stad nyligen har genomfört en studie som visar hur kriminella familjenätverk använder tvångsgifte för att utöka sin makt. Klaner tvingar folk att gifta sig med personer de inte vill gifta sig med - passande personer i andra familjer. Allt handlar om att utöka klanens territorium.
I DN den 7 april berättar en kvinna om sitt liv som bortgift och att hon nu äntligen tagit sig loss. Hon berättar om hur det var att komma till Sverige som fjortonåring, med en man hon blivit förlovad med. Han var 23. De hade flytt undan kriget i Iran och hade varit i Sverige i bara några månader. Hon berättar om möten hos socialtjänsten. Varje gång socialsekreterarna frågade henne någonting svarade hennes "man", som hon sedan var tvungen att gifta sig med.
Det enda hon ville var att någon skulle prata med henne - se henne - men det hände aldrig. Hon hade en önskan om att bli sedd, att få träffa någon i enrum för att våga prata. Det hade kunnat bespara henne 18 års lidande. Det hade kunnat bespara henne ett liv i ett påtvingat äktenskap med konstant övervakning, psykisk misshandel och våldtäkter. Det var många år sedan hon kom till Sverige.
Men senast 2016 gjordes studien Är du gift? av Migrationsverket som identifierade 132 barn som lämnat uppgifter om att de är gifta. Alla var då eller hade varit barn utan vårdnadshavare i Sverige. Fyra av dem hade då hunnit fylla 18 år. Men det finns förmodligen ett ganska stort mörkertal av barn som har tvingats gifta sig som barn.
Trots att Sverige har infört lagskärpningar mot tvångs-, barn- och månggifte är det tydligt att det behövs mer åtgärder. Vad tänker ministern göra åt detta? Ministern har hänvisat till att Skolverket har fått 11 miljarder och så vidare och att det är viktigt att all personal känner till sitt eget ansvar, om jag citerar ministern rätt. De satsningar som går till Skolverket kommer aldrig pedagoger i Jordbro tillhanda.
De får ingen utveckling av det. Det står att det ska ske en utveckling på Skolverket. Men tiden går. Barnen blir utsatta för hemskheter som vi inte önskar någon, inte heller i andra utsatta områden. Herr ålderspresident! Förra året mördades en 20-åring med ett 90-tal knivhugg på en buss i Kiruna. Nu är den skyldige dömd.
Sönerna som var med har dömts till sluten ungdomsvård. Nu skriver tingsrätten att ett motiv för brottet har varit att bevara en persons eller en familjs heder. Under den tid den nu mördade Reza Hoseini levde var han väldigt orolig. Han vände sig till polisen och socialtjänsten och hävdade att det handlade om heder. Ändå gjorde man bedömningen att det inte handlade om heder. Det var alltså förra året.
När den negativa utvecklingen i Sverige går så fort, när så många blir utsatta, när man gör insatser men de inte leder till önskat resultat: Vilka insatser avser då ministern och regeringen att vidta? När kan vi se några resultat i rätt riktning?
Alexandra Anstrell (M):
Tack, ministern, för svaret! Ministern säger att man ska gå på förtrycket. Jag menar att slöjan är en del av förtrycket. Det menar de som jag har varit i kontakt med är en del av förtrycket, att de måste ha den på sig. Jag tycker att det är raljant av ministern att framställa det som att vi moderater skulle tro att den enda lösningen är ett slöjförbud. Det krävs naturligtvis en palett av saker. Men vi tror att det är en viktig del just för att gå på förtrycket.
I våra skolor och förskolor ska barn fostras till demokratiska medborgare. All utbildning ska enligt skollagen förmedla och förankra respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande demokratiska värderingar som det svenska samhället vilar på.
Då tänker jag att vi måste vara oerhört tydliga med att svensk lag och mänskliga rättigheter gäller alla, att det inte finns några undantag oavsett vem man är och var man kommer ifrån, oavsett vilken religion man har eller vilken kultur man kommer ifrån. Det är märkligt att vi tillåter förtryck av småflickor som tvingas täcka håret och gå i heltäckande kläder.
Det sexualiserar flickor i tidig ålder och lägger ansvaret för mannens brister på dem, små flickor eller kvinnor. Håller inte ministern med om att det är väldigt märkligt? Frihet och ansvar att själv kunna påverka sin vardag och kunna försörja sig själv är grunden till jämställdhet.
Vi moderater vill nå ett samhälle där alla människor ges samma möjlighet att nå sin fulla potential. Då behöver vi stå upp mot kvinnoförtrycket och aldrig någonsin acceptera de parallella samhällen som vi ser har vuxit fram i hela Sverige. De breder ut sig, inte bara i min hemkommun Haninge utan i hela Sverige. Håller inte ministern med om att det vore bättre om samhället tar fajten i stället för att varje enskild flicka ska behöva ta fajten i sin egen familj?
Alexandra Anstrell (M):
Tack, ministern, för svaret! Uppdrag granskning avslöjade före påsk att Tillväxtverket gång på gång fattat felaktiga beslut kring korttidsstöd till företag under coronapandemin. Ett av felen rör den så kallade jämförelsemånaden, som används för att se vilken lönenivå de anställda hos ett sökande företag har legat på.
Myndigheten använder fel månad och följer inte lagen, enligt både förvaltningsrätten och kammarrätten i Stockholm. Förvaltningsrätten har i minst 20 domar konstaterat att Tillväxtverket inte följer lagen när det gäller jämförelsemånaden. Tillväxtverket har försökt driva mål vidare men nekats prövningstillstånd i kammarrätten. De har nu överklagat till Högsta förvaltningsdomstolen.
Men flera av domarna har redan vunnit laga kraft, och i slutet av mars låg över 5 200 överklaganden på hög för att avgöras i förvaltningsrätten. Det handlar alltså inte, fru talman, om något enstaka fall. Nu har det dessutom visat sig att många av ärendena inte är kompletta.
Det saknas en massa saker i de olika ärendena, varför det dröjer ännu längre tid innan det kan avgöras vad som är rätt och fel. Ministern säger i sitt svar att Tillväxtverket har brustit när det gäller hanteringen av överklaganden och att det är viktigt att myndigheten nu vidtar kraftfulla åtgärder för att förebygga att detta händer igen. Ministern sa också i en tidigare debatt att lösningen är mer pengar till Tillväxtverket.
Jag måste ändå ställa frågan: Om Tillväxtverket tolkar lagarna på sitt eget sätt, är inte lösningen då något annat än mer pengar? Ytterligare problem som många företagare har hört av sig med är att Tillväxtverket sägs vara en myndighet där man inte får en egen handläggare att ha kontakt med. Vid telefonkontakt med Tillväxtverket finns det ingen som kan svara på var i hanteringen ärendet befinner sig eller när man kan förvänta sig ett svar.
Det är också oerhört långa svarstider. Är ministern och regeringen okej med att vi har en myndighet vars beteende uppfattas vittna om att service helt saknas och som uppfattas motarbeta företagare och därmed också sitt eget namn, Tillväxtverket? En del företagare har nu varit utan stöd under i stort sett hela pandemitiden.
De har fortsatt betala ut löner, skatter och arbetsgivaravgifter. Men någonstans får allt ett slut. Frågan är bara vad som tar slut först - pandemin eller företagarnas ork. När företag ska göra nya ansökningar ska de besvara frågan om företaget är på obestånd.
Efter upp till 13 månader utan utbetalat stöd är det många som tvingas svara ja på den frågan. Då sållas ansökan nästan per automatik bort eftersom stöd bara ska utbetalas till livskraftiga företag. Många företag kommer alltså inte att kunna söka därför att de har hamnat på obestånd på grund av Tillväxtverkets oförmåga att handlägga deras ärenden. Jag undrar, fru talman, hur ministern ser på detta.
Vad säger ministern till dessa företagare, när stöden inte når fram? I praktiken tvingas företagare ligga ute med pengar i upp till 13 månader. När kommer stöden?
Alexandra Anstrell (M):
Om man tar ett beslut vill man ju att det ska bli på ett visst sätt. Blir det då inte på det sättet kanske man behöver ändra sitt beslut. I mina tidigare inlägg har jag försökt säga att vi nu har haft den här debatten hur länge som helst - så känns det - men inte så länge som en del företagare har varit utan stöd. Det tycker jag är anmärkningsvärt.
Många människors livsverk, framtidsdrömmar och besparingar är redan borta, och många fler kommer att försvinna innan den här krisen är över. Det är förkrossande att höra deras historier, hur de har belånat sig själva och familjerna och hur de ställer om och anpassar sig och ändå straffas. Ja, vi är fortfarande i ett tufft läge i den svåra pandemin. Det är ett läge som är tufft för väldigt många.
Då är det viktigt att man tar det ansvar som man behöver ta utifrån den position som man har. Då måste man också ta fram åtgärder som fungerar, och när det gäller de åtgärder som inte fungerar kan man ändra besluten. Det räcker inte med att regeringen följer utvecklingen noga. Företagare uppmanas att hålla i och hålla ut. Men hur länge ska de kunna hålla ut när de behöver mat på bordet?
Att följa en utveckling kan varken betala räkningar eller mätta magar för våra företagare och deras familjer. Har ministern för avsikt att på allvar ta några som helst beslut för att göra skillnad för de företagare som stöden inte når ut till? Kan man fatta några beslut eller förändra några beslut, eller är det för mycket begärt? Är det kanske lite för mycket prestige i den frågan, herr minister?
Alexandra Anstrell (M):
Tack, ministern, för svaret! Lagen om särskild utlänningskontroll fyller en viktig funktion för Sveriges säkerhet genom att särskilda åtgärder kan vidtas gentemot utlänningar som bedöms utgöra kvalificerade säkerhetshot. Om jag har förstått det hela rätt förband sig regeringen i samband med den så kallade terroröverenskommelsen 2017 att se över lagstiftningen.
År 2019 hade vi det ärende som jag talade om tidigare, om de omdebatterade sex islamisterna. Nu har vi 2020, och ministern nämner i sitt svar en massa saker om vad detta kan innebära och att ett arbete med det här bereds inom Regeringskansliet. Nu får vi också höra att detta ska samordnas med annan lagstiftning. Frågan är, fru talman, hur länge vi ska behöva vänta.
Kan ministern ge oss någon lite mer detaljerad tidsplan för när detta kan komma upp för beslut? Det har ju gått, och går, väldigt mycket tid. Moderaternas utgångspunkt är att utländska medborgare som utgör ett hot mot Sveriges säkerhet ska lämna landet.
Om det av olika skäl inte går att genomföra behöver dessa personer hållas i förvar eller övervakas på ett betryggande sätt, såklart i överensstämmelse med våra internationella åtaganden. Europadomstolen säger att staten ska göra sitt bästa för att skydda sina medborgare. Men vet vi ens vilka som ska skyddas och mot vad?
I dag har det kommit en rapport från Riksrevisionen, som har granskat om Migrationsverket och utlandsmyndigheterna säkerställer att handläggningen av så kallade anknytningsärenden håller hög rättslig kvalitet. Granskningen visar att det finns ganska stora brister, framför allt i arbetet med att klarlägga den sökandes identitet.
Personalen på utlandsmyndigheterna kontrollerar att den sökande har rätt sorts dokument men inte om de är äkta, detta trots att det i väldigt många länder är vanligt med förfalskade id-handlingar. Fru talman! Det är centralt att staten kan fastställa vilka som lever i Sverige och säkra ordning och reda.
Sverige har allvarliga problem med grov organiserad brottslighet, omfattande utanförskap, bidragsbrott och hot mot rikets säkerhet. Nu finns Riksrevisionens rapport, som påvisar stora brister vad gäller identitetskontroll. Brister i kontrollen av folkbokföringen är en av flera faktorer som lagt grund till en hel del av de här problemen.
Utöver de 130 som vi tidigare talat om, som vi vet finns i Sverige i dag och är ett uttalat hot mot rikets säkerhet, kan det alltså finnas fler som vi inte ens vet om och inte vet någonting om.
Vi Moderater har föreslagit en folkräkning som ger staten möjlighet att bättre bekämpa brott, verktyg för att hindra framväxten av utanförskap och parallellsamhällen samt viktig kunskap i arbetet med att motverka problem som trångboddhet. En nationell folkräkning skulle vara en viktig början på att upprätta ett tryggare Sverige och värna samhällskontraktet. Min följdfråga till ministern blir därför: Är det någonting som ministern skulle kunna tänka sig att genomföra?
Alexandra Anstrell (M):
Tack för svaret, ministern! Det var verkligen glädjande att höra att vi vann den tävlingen, inte minst för mig som är tävlingsnörd. Under påskhelgen fick vi rapporterat att två personer blev gripna av Säpo här i Stockholm, misstänkta för stämpling till terroristbrott. Islamistisk och högerextremistiskt motiverad terrorism bedöms utgöra det främsta terrorhotet mot Sverige.
Det konstaterar Nationellt centrum för terrorhotbedömning, NCT, i sin helårsbedömning för 2021. Inom dessa extremistmiljöer kommer det under 2021 möjligen att finnas ett fåtal personer som utvecklar avsikt och förmåga att utföra ett terrorattentat i Sverige. Nu har Säpo redan gripit två personer. Då ställer man sig ju frågan: Hur många fler finns det? Och har vi tillräckliga resurser? Hur ska vi lugna ned våra tonåringar?
Sverige beskrivs som ett attraktivt mål för främmande makt, och Säpo bedömer att underrättelsehotet fortsätter att öka. Attentatshotet är fortsatt förhöjt - det är en trea, vilket innebär att ett attentat kan inträffa i Sverige. Fru talman! Säpo, Must och FRA föredrog häromveckan sina årsrapporter för försvarsutskottet.
Jag är tacksam och uppskattar ärligheten i deras rapporter, men jag kan inte säga att jag blev mindre oroad. När ett problem belyses behöver vi hitta lösningar som vi tror förbättrar det hela. Jag undrar om ministern - handen på hjärtat - är nöjd med läget i Sverige i dag? Är man nöjd med insatserna och med verkningsgraden av insatserna?
Den frågan har jag inte fått svar på. Jag tror nämligen att vi kan bättre än så. Men tiden går, och det dröjer. Varför dröjer det så länge?
Alexandra Anstrell (M):
Miljö- och klimatministern försöker utmåla mig som någon form av vindkraftsmotståndare. Jag tyckte att jag var tydlig i mitt inledningsanförande, men jag ska upprepa att jag tycker att vindkraftsfrågan är viktig. Precis som när det gäller annan kraftförsörjning behöver man belysa den ur alla synvinklar för att vi i så hög grad som möjligt ska kunna säkerställa att vi gör rätt val för framtiden. Jag tänker att man behöver vara noga.
Men behöver lägga forskning på vad vindkraftverken egentligen har för inverkan på djurlivet, på fåglar och fladdermöss. Hur påverkas renarna när de under lång tid får gå på beten där det finns vindkraft? Är det egentligen så fiffigt med vindkraft i vårt kalla klimat, och vad händer när det bildas is på bladen och iskokor slängs i väg många meter? Borde inte sådana frågor studeras mer, eller tänker ministern och regeringen att det nog går bra att experimentera med sina egna medborgare och den skog som landet grundar sig på? Fru talman!
En portugisisk avhandling om en hästuppfödare påvisar stora skador hos fölen efter att vindkraftverk ställts upp i närheten, ceteris paribus . Större delen av fölen föddes exempelvis med bockhov, vilket aldrig har hänt tidigare. Detta är naturligtvis bara en historia och en avhandling, men det är viktigt att fundera vidare kring detta: Borde vi inte forska mer om effekterna av vindkraft innan vi lägger alla ägg i den korgen?
I både Ragunda och Offerdal finns boende, föreningar och samer som är mycket kritiska till vindkraftsetablering där. Samerna menar att detta inte bara gäller Offerdal utan hela Sápmi. Man har sett forskning som påvisar att detta inte håller ihop tillsammans med rennäringen. Gör vi då rätt val inför framtiden? Nu har jag inte ens kommit in på hur fåglar påverkas eller hur räddningstjänsten påverkas genom att de kan behöva hantera bränder flera hundra meter upp och så vidare.
Men jag upplever ändå inte att jag får speciellt många svar av minister Bolund i den här frågan.
Alexandra Anstrell (M):
Tack, Kjell-Arne Ottosson, för en oerhört viktig interpellation! Viltvårdsfonden - det är dit pengarna går från alla statliga jaktkort som jägarna löser. Det är alltså jägarna som betalar de jaktkort som finansierar Viltvårdsfonden. Varför ska man betala jaktkort om man inte vet att pengarna går till rätt saker?
Vad är det som tar emot så mycket hos regeringen och som gör att man inte vill inrätta en viltvårdsmyndighet? För min del kan jag gärna byta tre andra myndigheter mot den. Vi kanske kan lösa den problematiken, vem vet? Nu ska Naturvårdsverket ta ansvar och ordna upphandling av trafikeftersök och viltövervakning.
Min pappa har så länge jag minns hållit på med trafikeftersök. Han klev upp tidig morgon, i snöstorm och i solsken, han klev upp sent på natten, oavsett om det var julafton eller midsommarafton, han åkte långt och han åkte kort och han åkte med eller utan skoter.
Det var antingen väg eller järnväg - allt för att snabbt minska djurets lidande. Jag är rädd att det här ska gå ut över djuren, fru talman - att vi inte får till en bra organisation för att snabbt kunna hantera skadade djur, som har för vana att krypa undan och gömma sig. Det krävs duktiga människor.
Vad var det som inte fungerade, frågade min kollega. Ja, vad var det som inte fungerade tidigare? Om man tar väldigt snabba, oförankrade beslut finns det, eller borde det åtminstone finnas, ett tydligt problem som man snabbt vill lösa. Vad var det som inte fungerade?
Vad var det som var så brådskande att man tog detta beslut, totalt oförankrat? Vad är det man vill lösa? Vem är det som ministern och regeringen tror ska kliva upp mitt i natten och ge sig ut tidig morgon eller sen kväll, i snöstorm, i solsken, i regn eller när det är riktigt kallt?
Hur ska man få det att bli på ett bättre sätt än vad det är i dag? Det måste finnas ett väldigt bra svar på dessa frågor, men hittills har vi inte fått några bra svar.
Därför upprepar jag den fråga som mina kollegor redan har ställt: Vad var det som var så brådskande att förbättra i denna fråga och som skulle göra det mycket bättre än vad det är i dag?
Alexandra Anstrell (M):
Inget hade man varit missnöjd med tidigare, och ändå gör man den här kraftiga förändringen. Det som lyftes var att man behövde göra den här förändringen på grund av lagstiftning. Världsledande expertis har ändå sagt sedan ganska länge att det allmänna uppdraget inte kräver offentlig upphandling.
Det är alltså inte bara någon svensk advokat som sagt det, utan det är världsledande expertis. LOU gäller vid köp av varor, tjänster eller byggentreprenader, alltså inte bidrag. Eller är det en större förändring på gång? Är det så att regeringen tänker att även andra bidrag ska upphandlas?
Ska vi lyfta frågan till fotbollsklubben, ridklubben och fiskeklubben, eller vad är det vi har att vänta? Socialdemokraterna har sagt att jaktkritiker inte ska kunna få medel ur den här fonden. Jag undrar hur ministern ska kunna säkerställa det - genom krav i upphandlingen, eller hur kan man vara så säker på att de inte ska kunna få det?
Kjell-Arne Ottosson redovisade nämligen ganska många ansökningar som finns, varav en del säkert har blivit beviljade. Jag tänker att det måste vara oerhört tydligt att det ska bli bättre för djuren, inte sämre. Vi pratade i en tidigare debatt i dag om incitament. Vilka incitament skapar det här för jägarna? Hur blir det bättre för djuren?
Jag fick inget svar från ministern gällande en viltmyndighet, så jag tänkte upprepa just den frågan: Förutom att jag undrar hur detta blir bättre för djuren, när kan vi ha en viltmyndighet på plats?
Alexandra Anstrell (M):
Tack, ministern, för svaret! Vi har i denna församling tagit ett väldigt viktigt beslut. Vi tar ofta väldigt viktiga beslut, men i det här fallet gäller det att vi då och då skickar människor på utlandsmission. Vi skickar våra soldater till Mali, Afghanistan, Iran med flera länder på väldigt viktiga och svåra uppdrag.
Vi skickar ut dem för att de ska göra fredsbevarande insatser och humanitära insatser. Det är på gång att vi ska skicka 130 nya personer till Mali. Mali är ett av världens farligaste länder. Där finns det ganska ofta bilbomber. Det är nattliga attacker. Det är ganska varmt ute. När jag var där fanns det väldigt lite vatten.
Jag vet att varje person som var där nere fick göra max två knapptryck i duschen per dygn. Vi rustar dessa personer med träning och materiel men inte med vaccin. Jag tycker att det är märkligt. Nu är jag glad att ministern står här och berättar det som vi också fick höra i nyheterna i måndags: att man har tagit beslutet att Försvarsmaktens personal ska vaccineras om de ska på utlandsmission.
Frågan är varför man inte har gjort det tidigare. Är det för att FN har gett en uppmaning som regeringen har blivit uppmärksammad på detta? Var det faktiskt så att regeringen glömde bort de soldater som ska på utlandstjänst? Glömde man bort att de behövde vara rustade även med ett vaccin? Som ministern var inne på är syftet att man ska prioritera vissa grupper som har störst risk för att bli allvarligt sjuka eller dö i covid-19.
Ja, de är inte långt framme i vaccinationsprogrammet i Mali, till exempel. Det är en ganska stor risk när man åker dit. Man lämnar alltså sina nära och kära, sina familjer och sina vänner för att göra enorma insatser i Sveriges namn. Det ska vi vara tacksamma för. Men jag tycker inte riktigt att man tackar dem med att inte vaccinera dem. Jag tycker att det är pinsamt.
Det är näst intill skamligt, faktiskt, att regeringen inte har gjort något tidigare. Vi har också de soldater som redan är ute och som kommer att komma hem. Under en insats åker man hem på en så kallad leave. Det är väldigt lång karantäntid i Sverige men också när man kommer ned till campen.
Att ha en väldigt lång karantäntid för ett gäng som åker fram och tillbaka ger en väldigt dålig operativ effekt, vilket är olyckligt, för det blir inte så trovärdigt för oss svenskar. Man blir inte heller så populär på campen när man kommer ned och inte har vaccinerad personal. FN har ändå uppmanat Sverige att vaccinera, precis som man har rekommenderat alla andra länder att göra. Jag undrar: Hur har regeringen låtit detta ske?
Har man missat det eller struntat i det?