KBLab/rixvox huggingface dataset:
Märta Stenevi (MP):
Att i större utsträckning kunna flytta på förövaren snarare än den våldsutsatta tror jag att vi är många som är besjälade av. De kontaktförbudsskärpningar som regeringen har lagt fram syftar bland annat till att begränsa tillgången till den gemensamma bostaden och att göra det möjligt att redan som en förstahandsåtgärd använda elektronisk fotboja vid ett kontaktförbud.
Sedan behöver vi hålla väldigt noga reda på att vi inte utsätter den våldsutsatta eller familjen för en ökad risk, utan att dimensionen alltid finns med att man får leva i skydd.
När det gäller barnens situation delar jag absolut väldigt starkt oron och sorgen över de barn som tvingas bryta upp flera gånger, inte minst när man tvingas flytta gång på gång på grund av att uppgifter röjs och på grund av att förövaren hittar familjen.
Här har vi gett ett uppdrag för att stärka kunskapen hos de yrkesutövare och myndigheter som möter våldsutsatta och hanterar uppgifterna för att skyddade uppgifter inte ska röjas. Det sker fortfarande alltför ofta, och det är ett stort problem. Varje gång det händer är en gång för mycket.
Förebyggande av våld i nära relationer Jag hoppas att vi ska komma framåt så att personuppgifter inte röjs, utan att barnen ska få en möjlighet att starta om sina liv i lugn och ro och utan att kunna bli hittade av en förövare. Flera av förslagen syftar just till detta.
Det är ett otroligt viktigt perspektiv att ha med att barns hela liv ställs på huvudet i den här situationen.
Märta Stenevi (MP):
Larry Söder har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att korta handläggningstiderna och säkerställa länsstyrelsernas måluppfyllnad i denna del. Inledningsvis vill jag säga att jag delar Larry Söders uppfattning om betydelsen av att länsstyrelserna bedriver en effektiv och ändamålsenlig handläggning.
Detta är en anledning till att regeringen noga följer utvecklingen genom uppdrag i länsstyrelsernas regleringsbrev med uppsatta inriktningsmål för handläggningstiderna. Kommuner har också via Sveriges Kommuner och Regioner framfört att länsstyrelsernas handläggning skulle kunna bli effektivare och få en jämnare kvalitet. Regeringen anser att det är viktigt att effektivisera handläggningen av ärenden inom samhällsbyggnadsprocessen.
Regeringen har den 4 februari 2021 gett länsstyrelserna i uppdrag att utveckla och implementera enhetliga digitala processtöd och gemensamma rutiner för deras medverkan i samhällsplaneringen. I dagsläget saknas ett enhetligt digitalt processtöd och gemensamma rutiner för länsstyrelsernas handläggning av bland annat bygglovsärenden.
I stället har varje enskild länsstyrelse utarbetat egna processrutiner som är anpassade för analog handläggning, vilket försvårar för utomstående aktörer. Ett enhetligt digitalt processtöd och gemensamma rutiner kan främja mer effektiva och kvalitetssäkrade processer gentemot andra myndigheter, kommuner, regioner, exploatörer och allmänheten i övrigt.
Detta stärker länsstyrelsernas förutsättningar att möta omvärldens krav och förväntningar på samhällsbyggnadsprocessen. Sammantaget kan det bidra till att länsstyrelserna kan effektivisera verksamheten, minska handläggningstiderna, öka transparensen för utomstående aktörer, förbättra kvaliteten på beslutsunderlagen och på sikt minska kostnaden för handläggningen.
Märta Stenevi (MP):
Larry Söder och jag delar, tror jag, väldigt mycket engagemanget i att få fram fler bostäder. Vi vet att vi under 90-talet byggde väldigt lite bostäder i Sverige och att detta skapade problem som vi fortfarande försöker åtgärda.
Det är också helt korrekt som Söder påpekar att vi nu ligger på drygt 50 000 påbörjade bostäder per år och har gjort det ganska stabilt ett tag, glädjande nog även under 2020, då det fanns en oro för att coronapandemin skulle slå hårt mot bostadsmarknaden. Så ser det inte ut att bli, åtminstone inte vad gäller byggandet.
Vi behöver enligt Boverket bygga någonstans mellan 59 000 och 66 000 bostäder för att komma till rätta med den bostadsbrist vi lever med. Vi har alltså en bit kvar för att komma upp i det antalet bostäder. Därför har till exempel investeringsstödet varit viktigt för att få fram fler hyresrätter, även i dessa tider.
När det gäller länsstyrelsernas handläggningstider eller överklagandena, som frågan rör, delar jag uppfattningen att vi har för stora skillnader mellan landets olika länsstyrelser. Den digitala process som vi under en tid har jobbat med att ta fram - ett par av mina företrädare har vidtagit ett antal åtgärder i det syftet - blir väldigt viktig.
Om vi ska kunna få en sammanhållen byggprocess och hitta möjligheter att kapa tiderna är det viktigt att vi får en ensad, digital process, som gör att fler kan delta. Vi följer denna utveckling genom årliga uppdrag till länsstyrelserna i regleringsbrevet. Det finns inriktningsmål för handläggningen. Vi följer utvecklingen noga.
Det gör också att vi efter hand kan skruva i de åtgärder som behövs och de vidare uppdrag som kommer att krävas för att länsstyrelserna ska nå detta. Jag har goda förhoppningar om att vi i nära samarbete med länsstyrelserna och med fler incitament för en digital byggprocess ska kunna både förkorta handläggningstiderna och få en mer ensad och förutsägbar process, vilket skulle gynna alla delar av den bostadsbyggande marknaden.
Märta Stenevi (MP):
Jag är glad över att riksdagsledamoten pekar på den regionala planeringen. Den har varit något av en hjärtefråga för både mig och mitt parti. Det är viktigt att vi pekar ut vilka bostäder som behövs inom en region och var de bostäderna kan byggas och att vi gärna kopplar det till infrastrukturplaneringen. Detta uppdrag ligger på regionerna, vilket jag är övertygad om att riksdagsledamoten också är medveten om.
Det har varit ett viktigt verktyg för att just få fram ett ökat byggande. När vi kan kombinera infrastrukturplanering och regional planering med kommunernas översiktsplanering får vi en mycket kraftfullare bostadsplanering. Jag är glad att höra att vi har samma syn på det. Länsstyrelsernas roll här är att hantera överklaganden, medan planeringsuppdraget ligger hos regionerna.
Om vi ska ha färre överklaganden i detta måste det vara för att vi har stärkt upp processerna. Det är naturligtvis viktigt. I övrigt är överklagandena viktiga för att vi ska få veta att vi gör rätt saker. Den som påverkas av en byggnation eller ett ingrepp i sin omgivning har möjlighet att överklaga. När det kommer till länsstyrelserna ska det sedan gå snabbt att handlägga överklagandena.
Det är ju detta vi är här för att debattera. Det är viktigt att vi får till stånd en gemensam och digital process som skulle kunna åstadkomma detta.
Om vi kan börja med att den regionala planeringen hänger ihop med den kommunala översiktsplaneringen, att vi identifierar vilket behov som finns och att vi därmed skapar förutsättningar i planeringsskedet ger vi också en förutsägbarhet för både boende och marknaden att veta vilka förutsättningar som finns. Då har vi också möjlighet att minska antalet överklaganden.
Men när ett överklagande kommer in till länsstyrelsen ska handläggningstiden vara förutsägbar, och därför har vi gett länsstyrelserna i uppdrag att hitta en digital process, och vi följer upp detta årligen.
Märta Stenevi (MP):
Låt mig börja där Larry Söder slutade. Jag delar helt ambitionen om att vi ska ha så korta handläggningstider som möjligt, men det ska naturligtvis också omfatta en så rättssäker process som möjligt. Men jag håller helt med om att vi inom ramen för detta ska ha så korta handläggningstider som möjligt. Det är också därför vi har gett dessa uppdrag och också följer upp utvecklingen årligen.
När det gäller vem som ska kunna överklaga är det en intressant tanke som Larry Söder för fram. Kommunen är ju det område vi har som minsta offentliga gemenskap. Det innebär att vi betalar tillsammans, utvecklar tillsammans och tillsammans väljer politiker som ska utveckla vårt gemensamma område. Därmed skulle jag nog säga att det är rimligt att man också har en överklaganderätt inom sin kommun. Sedan ser den ut på lite olika sätt inom olika delar, men det är en annan debatt.
Jag vill avsluta med att ta upp detta med det regionala utvecklingsuppdraget. Vi har flyttat det från länsstyrelserna till regionerna. Även om jag är säker på att länsstyrelserna har väldigt mycket kunskap att bidra med - och jag vet att regionerna samarbetar nära med länsstyrelserna - är det i dag ett regionalt planeringsuppdrag. Min bild är att det också fungerar väl och att det har börjat hitta sina former.
I vissa regioner har vi jobbat länge med ett regionalt utvecklingsuppdrag, i andra regioner är det nyare och behöver hitta sina former. Det är ett viktigt stöd för kommunerna i deras planering både när det gäller infrastruktur kommunalt och nationellt och när det gäller bostadsbyggande, så att man kan få fram fler bostäder till bra priser som fler kan efterfråga.
Med detta sagt hoppas jag att vi ska kunna korta handläggningstiderna och få en mer ensad process hos länsstyrelserna.
Märta Stenevi (MP):
Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Jag vill börja med att säga att statsbidraget, enligt regeringens bedömning, inte bidrar till segregation.
Tvärtom syftar statsbidraget till att stödja viktiga verksamheter som exempelvis organisationers samverkan med studieförbund och föreläsningar om rättigheter och skyldigheter i Sverige, jämställdhetsfrågor, våld i nära relationer och förebyggande arbete mot kriminalitet och droganvändande. Många organisationer arbetar också för att underlätta integrationen av nyanlända personer genom exempelvis språkundervisning och samhällsinformation. Det här är några konkreta exempel på hur statsbidraget används.
Statsbidraget till organisationer bildade på etnisk grund syftar till att stärka organisationernas egna initiativ och verksamheter som rör kultur, språk, identitet och delaktighet i samhället. Insatserna som organisationerna genomför ska därför leda till att medlemmarna bland annat blir delaktiga i samhället.
Statsbidraget är dessutom förenat med villkor, bland annat att organisationen har en demokratisk uppbyggnad och bedriver en verksamhet som inte strider mot demokratins idéer. I regleringsbrevet till Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor finns ett uppdrag att myndigheten ska redovisa hur den säkerställer att verksamheter som mottar statsbidrag från myndigheten uppfyller demokrativillkoren i förordningarna.
Det finns också tydliga regleringar i förordningen om återbetalning och återkrav som bidragsmottagaren har att förhålla sig till och som den utbetalande myndigheten ska tillämpa om mottagaren bland annat har lämnat oriktiga uppgifter eller på annat sätt förorsakat att bidraget har lämnats felaktigt.
Regeringen ser allvarligt på offentliga bidragsmedel som används felaktigt och går till verksamheter som inte är förenliga med samhällets grundläggande värderingar, så som de formuleras i grundlagen och i de internationella konventionerna om mänskliga rättigheter. För att säkerställa att offentliga medel går till verksamheter och organisationer som utgår från demokratiska värderingar tillsattes en demokrativillkorsutredning 2018. Betänkandet överlämnades till regeringen i juni 2019.
Arbetet med att ta hand om förslagen pågår nu i Regeringskansliet. När det gäller segregation pekar forskningen på att orsakerna till segregationen i vårt samhälle framför allt är sociala och ekonomiska skillnader. Stora inkomstskillnader är en orsak till ökad segregation. Samtidigt som alla inkomstgrupper i Sverige har fått bättre ekonomi under de senaste decennierna har de socioekonomiska skillnaderna och klyftorna i Sverige vuxit och, i kombination med utvecklingen på bostadsmarknaden, också segregationen.
Märta Stenevi (MP):
Det är välkänt vad Sverigedemokraterna anser om konstruktionen av eller basen i detta statsbidrag. Det jag vill rikta lite uppmärksamhet på är vad bidraget används till.
När vi har organisationer som till exempel kan arbeta med föreläsningar om rättigheter och skyldigheter i Sverige, om jämställdhetsfrågor, om mäns våld mot kvinnor och om förebyggande arbete mot kriminalitet eller droganvändande är det något som gynnar integrationen. Det är något som gynnar delaktigheten i samhället. Det är något som gynnar personers etablering i Sverige.
För regeringen är det väldigt viktigt vad dessa pengar används till, och vi ser att det görs mycket nytta och att vi får ut bra arbete av det här statsbidraget. Det är viktigt för regeringen att värna ett fritt och självständigt civilsamhälle med en mångfald av organisationer, verksamheter och röster. Det är också en förutsättning för en väl fungerande demokrati.
Jag ser att riksdagsledamoten ler, men föreningsfriheten är en av de grundläggande rättigheter som slås fast i regeringsformen. För att säkra existensen av ett självständigt civilsamhälle stöder staten ideella organisationer ekonomiskt. MUCF fördelar bidrag för viktiga ändamål som möjliggör verksamhet som skapar gemenskap och tillit mellan människor. Tycker Sverigedemokraterna att det är en dålig användning av pengar? Det syftar till integration i Sverige.
Det handlar bland annat om bidrag som syftar till att minska förekomsten av hot och hat i det offentliga samtalet, något som vi vet är ett växande problem och som jag alldeles nyligen har sett väldigt nära mig.
Vi vet att detta bidrar till att stärka ställningen i samhället för hbtqpersoner, något jag hoppas att även riksdagsledamoten ser som väldigt viktigt, att stödja barns och ungas självständiga organisering och inflytande och också att stärka arbetet med kultur, språk, identitet och delaktighet i samhället. Vi ser fortfarande ett stort värde i detta statsbidrag.
Sverigedemokraterna har problem med just etniciteten i det, men vi ser mer på vad bidraget gör för integrationen än på hur det är formulerat.
Märta Stenevi (MP):
Nej, jag tycker inte att det är dags att omvärdera om ett stöd ska betalas ut till organisationer som bidrar till integration i vårt samhälle. Det finns alltid anledning att arbeta med utvärdering av de statsbidrag som ges; det gör det inom alla områden.
Vi vill inte se organisationer som till exempel låter kommentarer som innehåller hot och hat ligga uppe på sina hemsidor eller som på andra sätt bidrar till olika typer av diskriminering eller ett otrevligt samtal. Utvärdera ska vi därför alltid göra. Därför har vi också tillsatt Demokrativillkorsutredningen. Det är viktigt att pengar går till det som de är tänkta för.
Ett fritt och självständigt civilsamhälle bygger inte på att vi mäter vilka ekonomiska effekter det får. Det bygger på att vi stöttar ett civilsamhälle som kan agera just på ett självständigt sätt, och det är en av förutsättningarna för en välfungerande demokrati. För att säkra existensen av ett sådant civilsamhälle stöttar staten ideella organisationer ekonomiskt. Det gäller inom många områden.
Det här är ett av dem, och det tror vi är bra. Vi menar att det här är viktigt och att det bidrar till att stödja de här viktiga verksamheterna som jag har exemplifierat med tidigare. Det ligger också i allas intresse, inte minst myndigheternas och civilsamhällets, att värna bidragssystemets legitimitet.
Därför utvärderar vi ständigt för att se till att bidragen går till de saker som det är tänkt att de ska göra, något som Jonas Andersson själv konstaterar att man gör. Segregationen beror, återigen, inte som Jonas Andersson säger på att tiotals miljoner går till civilsamhället. Segregationen har helt andra orsaker. Vad vi behöver göra är att prata om hur vi bryter segregationen och hur vi får en bättre integration.
Det gör vi inte genom att dra tillbaka medel till civilsamhället som arbetar just för att uppnå de effekter som riksdagsledamoten, åtminstone ibland, låter som att han faktiskt vill åstadkomma i form av en bättre integration, en bättre etablering och ett bättre deltagande i samhället för de människor som har kommit till vårt land de senaste åren.
Märta Stenevi (MP):
Jag ser inte att detta är galet, nej, men tack för frågan! Däremot ser jag att en del av de statsbidrag som ges till civilsamhället riktar sig just till grupper som ännu inte är fullt integrerade i samhället och att vi där ser att det görs arbete som är väldigt viktigt. Det vi är överens om är att pengar ska gå till rätt saker.
Det ska inte fuskas med statsbidrag, och statsbidrag ska inte ska gå till verksamheter som skadar och underminerar vårt samhälle. Vi menar att det här inte är ett sådant men att det är väldigt viktigt att vi följer demokrativillkoret så att det uppfylls. Den utredning som vi har tillsatt 2018 blir viktig i det, och den bereds just nu i Regeringskansliet. Vi behöver veta att vi har ett starkt demokrativillkor och följer att det uppfylls.
Det är ledamoten och jag för en gångs skull väldigt överens om. Att civilsamhällets arbete i stort följer riktlinjer och arbetar i linje med demokratins idéer är helt centralt. Däremot finns det ingenting som tyder på att det skulle finnas något stort antal mottagare av det här statsbidraget som inte har uppfyllt demokrativillkoret. Det är också viktigt att understryka.
De tiotals miljoner som riksdagsledamoten pekar på går till ett arbete som till exempel syftar till att bryta mäns våld mot kvinnor, att främja jämställdhet och att bryta hat och hot i samhället. Det kommer vi att värna.
Märta Stenevi (MP):
Ludvig Aspling har ställt ett par olika frågor till mig. Den första handlar om ifall jag kommer att verka för att det portugisiska ordförandeskapet ska lyfta EU-kommissionens handlingsplan för integration och inkludering 2021-2027 i syfte att utfärda rådsslutsatser som tar hänsyn till de svenska erfarenheterna av hur svår integrationsutmaningen kan vara.
EU-kommissionens handlingsplan för integration och inkludering 2021-2027 bygger vidare på handlingsplanen för integration av tredjelandsmedborgare som EU-kommissionen presenterade 2016. Regeringen välkomnade handlingsplanen då som nu.
Det är inte bara positivt utan även viktigt att EU har ett gemensamt ramverk och gemensamma riktlinjer som skapar en standard för hur EU:s medlemsstater förväntas arbeta med integration och inkludering av migranter och EU-medborgare med migrantbakgrund. Nyanlända och utrikes födda som deltar i arbets- och samhällslivet bidrar till att bygga vårt gemensamma samhälle starkare. Vi har sett en positiv utveckling i Sverige vad gäller etableringen och sysselsättningen för målgruppen.
Antalet sysselsatta personer med utomeuropeisk bakgrund har ökat, och sysselsättningsgraden bland utrikes födda kvinnor är relativt hög jämfört med genomsnittet bland utrikes födda kvinnor inom EU. Detta är bra, men vi är inte nöjda. Det finns fortfarande svåra utmaningar på integrationsområdet, både i Sverige och i andra EU-medlemsstater.
Det är av den anledningen som EU-kommissionen har lanserat en ny handlingsplan för integration och inkludering som fokuserar på åtgärder inom fyra områden som är viktiga för integrationen, nämligen utbildning, arbetsmarknad, hälsa och boende. EU-kommissionens handlingsplan för integration och inkludering ligger i linje med Sveriges mål för integrationspolitiken, det vill säga lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund .
Det innebär åtgärder bland annat inom områden som arbetsmarknad, utbildning, hälsa och sjukvård samt bostäder. EU-kommissionen konstaterar vidare att större fokus behöver riktas på integrationsinsatser riktade till utrikes födda kvinnor. Handlingsplanen genomsyras därför av ett jämställdhetsperspektiv och av åtgärder som bland annat syftar till att öka antalet utrikes födda kvinnor på arbetsmarknaden.
Även i genomförandet av Sveriges integrationspolitik är ett jämställdhetsperspektiv centralt. Människor som startar på nytt i Sverige ska få så bra förutsättningar som möjligt för att etablera sig och bidra till vår gemensamma välfärd. Arbetet för integration och nyanländas etablering i arbets- och samhällslivet är en grundläggande del av regeringens målsättning om ett samhälle som håller ihop och ger lika förutsättningar för alla.
Hur det inkommande portugisiska ordförandeskapet avser att ta vidare handlingsplanen är ännu okänt. Regeringen välkomnar och värdesätter EU-kommissionens nya handlingsplan för integration och inkludering, och jag kommer att fortsätta att verka för att kvinnor och män ska ha lika villkor och förutsättningar till delaktighet och etablering i arbets- och samhällslivet.
Märta Stenevi (MP):
Nej, det avser jag inte. Det är det raka svaret på den frågan. En av anledningarna är det som riksdagsledamoten pekar på, nämligen hur vi har lyckats med integrationen och etableringen i Sverige. Vi har de senaste åren sett att tiden för etableringen i Sverige har kortats markant, trots att Sverige har tagit emot ett stort antal flyktingar.
Sverige ligger bra till i europeisk jämförelse när det gäller sysselsättningsgrad, vilket är ett viktigt mått inte minst i fråga om kvinnors etablering. Det gäller även i jämförelse med andra länder som har tagit emot betydligt färre flyktingar än vad Sverige har gjort.
Handlingsplanen ligger i linje med Sveriges mål för integrationspolitiken, det vill säga lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund. Jag anar att Sverigedemokraterna inte fullt ut håller med om det målet, men för Miljöpartiet och regeringen är det ett viktigt mål.
Nyanlända och utrikes födda som deltar i arbets- och samhällslivet bidrar till att bygga vårt gemensamma samhälle starkare. Etableringen av nyanlända har förbättrats avsevärt under senare år. Vi ser med andra ord en positiv utveckling i Sverige vad gäller etablering och sysselsättning för målgruppen. Vad som är ett stort problem är hur den här utvecklingen bromsas på grund av pandemin.
Vi ser att den slår extra hårt mot nyanlända när de branscher där de har haft lättast att ta sig in också slås ut hårdast i pandemin. Extra mycket slår detta mot utrikes födda kvinnor. Det är också varför vi kommer att vilja lyfta upp detta i EU och varför jag lyfter upp detta när jag möter mina ministerkollegor i Epsco.
Vi kommer att behöva extra fokus på utrikes födda kvinnor så att de inte ska halka ännu mer efter i jämställdhetsarbetet.
Märta Stenevi (MP):
Eftersom det här spelas in kan den som vill gå tillbaka och höra att det jag svarade på var riksdagsledamotens fråga om jag kommer att ta upp det här med det portugisiska ordförandeskapet. Jag svarade inte, som riksdagsledamoten försökte påskina, att jag aldrig kommer att lära mig något. Jag är djupt besjälad av att lära mig mycket nytt.
Till exempel har jag i dag lärt mig att Sverigedemokraterna vill stärka de liberala värderingarna i Europa även för invandrade personer. Jag hoppas att det också gäller de svenska personer som skulle behöva stärka sina liberala värderingar. Det var också något som var bortom riksdagsledamotens förmåga att förstå, så jag tänkte hjälpa till lite med det.
Gapet i sysselsättning mellan inhemsk och utrikesfödd befolkning beror också på vad man har för utgångspunkt i respektive land. Om man tittar på den faktiska sysselsättningen ser man fortfarande att Sverige ligger väldigt väl till jämfört med andra länder i Europa. Vi ligger inte bättre till än alla andra länder, men vi ligger lite drygt över mitten på skalan. Det jag uppfattar att riksdagsledamoten egentligen vill debattera i detta handlar om kulturella värderingar.
Det är inte i första hand mitt område, men jag ska säga att jag tror på en integration som bygger på lika rättigheter och lika skyldigheter men också lika möjligheter för alla, oavsett etnisk eller kulturell bakgrund.
Nu får vi se vad det portugisiska ordförandeskapet gör av detta.