Sven Otto Littorin (M):
Att repetera samma anförande gång efter annan är Bosse Ringholms signum, och därför är det intressant att höra att det inte kom mycket nytt. Låg mig återgå till fakta. De första två åren under mandatperioden var det 180 000 personer som lämnade utanförskapet och kom tillbaka till arbetsmarknaden. LO-tidningen hade så sent som den 29 augusti förra året ett helt uppslag med rubriken Nya rekord på svensk arbetsmarknad. I det läget hade aldrig tidigare så många arbetat på svensk arbetsmarknad som då.
Det är naturligtvis oerhört glädjande och en bra utgångspunkt när man sedan går in i den värsta ekonomiska kris som världen har skådat på åtminstone hundra år, eller något i den stilen. När nio av tio ekonomier i världen befinner sig i ekonomisk tillbakagång är det klart att det inte kan passera obemärkt i Sverige, som har hälften av sin ekonomi på export. Oavsett om vice statsministern heter Maud Olofsson eller Bosse Ringholm tar våra verktyg slut vid gränsen.
Vi kan inte förmå de tyska, amerikanska eller franska kunderna att köpa svenska varor. Det kan varken Bosse Ringholm, jag eller någon annan göra. Då måste man hantera de problem som finns, och vi måste göra flera saker samtidigt. På mitt område kan jag bara konstatera att vi går från 70 000 aktiva insatser förra året till 250 000 under 2011. Mitt utgiftsområde, nr 13, i budgeten går från 35 miljarder förra året till 74 miljarder i år.
Det är en enorm uppväxling för att möta de arbetslösa som nu kommer. Visst hade det varit bättre om de hade haft ett jobb att gå till - det tror jag nog att Bosse Ringholm och jag är helt överens om. Men nu ser ekonomin ut som den gör, och när efterfrågan har fallit så otroligt mycket som den har gjort måste vi naturligtvis hantera de problem vi står inför.
När man går tillbaka och inte har en sådan här allmänpolitisk diskussion utan tittar på den formella interpellationen och försöker besvara den kvarstår faktum: Det finns tre huvudorsaker till att det nu är färre som uppbär inkomstrelaterat försäkringsskydd. Den främsta orsaken är att man snabbare kommer i garantierna och därmed får en mer aktiv insats och då uppbär aktivitetsstöd.
Bosse Ringholm kanske hade velat ha den gamla ordningen, så att fler hade fått inkomstrelaterat försäkringsskydd, men därmed hade de också fått mindre insatser. Det var den politik som den förra regeringen stod för. Jag tyckte att det var en väldigt dum idé. Vi ville att man snabbare ska få den typ av hjälp som man nu har rätt och möjlighet att få inom jobbgarantin. Ett annat skäl är just att vi ville värna omställningsförsäkringen, alltså arbetslöshetsförsäkringens karaktär som omställningsförsäkring.
Då är det inte orimligt att man har haft en tidigare lön att försäkra. De som kom direkt från studier och som tidigare uppbar inkomstrelaterat försäkringsskydd hade ingen inkomst att försäkra, och därmed faller det naturligtvis på sin egen orimlighet. Det är viktigt att få reda på, som vi nu har fått i den här rapporten, att det ser ut på det sättet. Då vet vi det.
Den slutsats som vi faktiskt drar är att de tre orsaker som jag pekade på i mitt första svar är sådana att de inte kräver några ytterligare insatser, annat än den insats som kommer från den 1 juli, det vill säga att vi halverar tiden för att kvalificeras för inkomstrelaterad arbetslöshetsförsäkring. Det är en bra reform. Samtidigt har vi gjort det billigare att gå med, vilket också betyder att vi hoppas att fler kommer med.
Jag kan bara beklaga att Bosse Ringholms parti var så oerhört negativt till att göra den verkligt stora reformen, det vill säga att se till att alla på svensk arbetsmarknad som har en lön också har ett inkomstrelaterat försäkringsskydd. Det hade löst detta problem på ett betydligt bättre sätt.
Jag ska inte ställa frågan i den här debatten, men det skulle vara intressant att vid tillfälle få höra Bosse Ringholm förklara varför han tycker att det är okej att det står så många utan inkomstrelaterat försäkringsskydd totalt sett och därmed är motståndare till en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring. Det har jag aldrig hört Socialdemokraterna försvara eller förklara. Man bara tycker att det borde vara som det var förut. Det sammanfattar rätt mycket Bosse Ringholms politik.