Anders Borg (M):
Jag vill inte ge LiseLotte Olsson intrycket av att jag skyller på den tidigare vänsterregeringen. Hade jag velat göra det hade jag naturligtvis tagit upp att förmögenhetsskillnaden ökade med 26 procentenheter, att förmögenhetsspridningen ökade, att inkomstskillnaderna ökade, att det inte skedde något med löneskillnaderna mellan män och kvinnor. Då hade vi kunnat utvärdera 1994-2006. Min poäng var lite annorlunda.
När vi tittar på det som Joakim Palme och Välfärdskommissionen visade har just ensamstående mammor varit en grupp som inte följt med i standardutvecklingen, i väldigt stor utsträckning beroende på att vi felkonstruerat de sociala trygghetssystemen. Det har naturligtvis inte enbart vänstern ansvar för. Det kunde vi möjligtvis ha åtgärdat vid tidigare regeringsinnehav.
Alla undersökningar visar att det ekonomiska incitamentet spelar störst roll för kvinnor med lägre inkomster. För dem har vi baxat ihop ett system av socialbidrag, transfereringar, kommunalskatter och arbetsgivaravgifter som ger en extrem tröskeleffekt på låga inkomster. Vi har en skattebelastning på 60 procent sammantaget från de första kronorna vid ett halvtidsjobb.
Vi har en sammantagen inkomstprövning i de här stöden som gör att marginaleffekterna för människor som ligger på inkomstnivåer runt 10 000 kronor i månaden ligger på 60 procent. Det är obegripligt att vi har konstruerat våra sociala trygghetssystem så illa. Jag ska också säga att ett av skälen till att vi gör vårt jobbskatteavdrag är erfarenheterna på det här området. När Bill Clinton gör sin Earned Income Tax Credit 1995 har det dramatiska effekter.
Man är tillbaka till fattigdomsnivån 1960. Man har tagit tillbaka det utanförskap man hade. Den största effekten i det Clinton gjorde ligger på ensamstående mammor.
Här är jobbavdraget en jätteviktig åtgärd. Det är precis som när Bill Clinton gjorde sin Earned Income Tax Credit. De största sänkningarna av skatterna ligger på marginalen, på genomsnittet och på tröskeln i decilgrupperna 2 och 3, möjligtvis upp till 4. Det är där de största förändringarna av marginalskatt, genomsnittsskatt och tröskeleffekt ligger.
Det är därför vi nu också ser effekterna. Det är därför vi nu ser att arbetade timmar stiger så mycket hos just kvinnorna. Det är precis så här vi kommer att få föra diskussionen. Vi ser på goda grunder, precis som IMF, OECD, Riksbanken och KI, att vår politik har goda effekter. Vänsterföreträdare säger nej, nej och nej. Om man bara räknar statiskt och med någon väldigt konstig fördelningsmodell som de har skruvat ihop på riksdagens utredningstjänst kan de minsann visa att det blir snedfördelning.
Det som gör att jag längtar till valrörelsen är att då kommer vi inte att diskutera RUT-modeller. Då kommer vi att diskutera verkligheten. Då kommer det att ha visat sig att lönerna för kommunalare nu kan stiga utan att det blir inflation. Då kommer det att visa sig att jobben i servicesektorn och för de här grupperna växer till. Då kommer det att visa sig att det är just i de här grupperna arbetade timmar stiger, och det är just i de här grupperna vi kan se att stigande inkomster gör att inkomstskillnaderna minskar.
Det är då vi kan se att vi har byggt ett samhälle som tar lite bättre hand om de allra mest utsatta grupperna. För det är precis dem som vi talar om när vi talar om ensamstående kvinnor.