Patrik Jönsson (SD):
Jag tackar infrastrukturministern för svaret. Detta är den sista debatten denna mandatperiod för mig, och jag vill tacka ministern för de debatter och diskussioner som vi har haft i kammaren och i utskottet. Jag vill även tacka talmannen med kollegor för ett väl genomfört arbete. Jag tillönskar alla en trevlig sommar.
Jag uppskattar också att ministern verkligen har satt sig in i våra frågor i trafikutskottet på ett förtjänstfullt sätt, även om vi ofta inte tycker lika. Fru talman! Det som jag framför allt kommer att ta med mig från denna mandatperiod är att detta var den period då järnvägen verkligen brast, bokstavligt talat.
Det bristande underhållet har verkligen renderat i enorma störningar där framför allt nedgången och uttjänt räls gjort att tågen både stått stilla och fått dras med enorma förseningar. Uppsala-Stockholm, Malmbanan, Helsingborg-Lund, Flen-Katrineholm och Nässjö-Mjölby är sträckor där vi har sett långa och allvarliga fel på järnvägsinfrastrukturen.
Det är fel som dessutom blivit betydligt dyrare att avhjälpa än om järnvägsinfrastrukturen hade underhållits planerat och man sluppit akut felavhjälpning. Även om vi inte har fått det slutliga svaret gav Trafikverket vid handen vid ett utskottsbesök att det var fel på infrastrukturen som låg till grund för den senaste urspårningen på Malmbanan. Lyckligtvis har vi inte sett någon urspårning av persontåg. Men, fru talman, ska det verkligen behöva gå så långt att detta sker innan vi verkligen inser vidden av problemet?
I infrastrukturministerns svar till mig tar ministern upp att det nu anslås mer pengar till underhåll under den kommande planperioden. Detta vill jag minnas att samtliga partier stod bakom. Och det ligger väl i sakens natur att det kostar mer att underhålla vår infrastruktur 2022 än vad det kostade 2018. Och det lär sannolikt kosta mer att underhålla 2026 än vad det gör i dag 2022. Den springande punkten är dock att det kostar orimligt mycket mer.
Riksrevisionen har slagit ned på oskäliga fördyringar av underhållet, och detta gäller inte bara för järnvägen utan även för vägunderhållet. Frågan är om vi hade sett lika höga kostnadsökningar om vi hade haft underhåll i egen regi. Jag tvivlar. Fru talman! Den totala underhållsskulden med föreliggande plan beräknas till 136 miljarder 2033, varav järnvägen utgör cirka 60 miljarder. Det är verkligen enorma summor.
Besvärar inte detta ministern? Ska den nya standarden på järnvägen vara akuta hastighetsnedsättningar eller spår med trafikstopp? Vad är planen, Tomas Eneroth? Och varför sprider ministern osanningar om att Sverigedemokraterna inte vill bygga mer järnväg? I ministerns svar till mig skriver han: "Sverigedemokraterna, tillsammans med Moderaterna och Kristdemokraterna, motsätter sig utbyggnad av ny infrastruktur."
Detta påstående gör att det blir något av ett löjets skimmer över denna debatt. Tomas Eneroth är säkerligen väl medveten om att vi vill satsa på framför allt konventionell järnväg, och vi vill bygga om många enkelspår till dubbelspår. Det gäller Kristianstad-Hässleholm och Alvesta-Växjö - ministerns egna hemtrakter. Ostkustbanan ska bli dubbelspårig i hela sin sträckning.
Vi står bakom Norrbotniabanan och fyrspår på Ostlänken, Hässleholm-Lund och det för Tomas Eneroth glömda men ack så viktiga fyrspåret mellan Göteborg och Alingsås, som min kollega Thomas Morell nyss tog upp, som verkligen är nerven på Västra stambanan. Varför, fru talman, är dessa sträckor inte viktiga för Socialdemokraterna?
Varför vill Socialdemokraterna i stället bygga höghastighetsbanor för 400 miljarder för ett tåg i timmen i vardera riktningen när godstågen, efter att Fehmarn Bält-förbindelsen är färdigbyggd, inte kommer längre än till Malmö godsbangård och Pågatåget står i tågkö i Stehag?