Yvonne Andersson (KD):
Jag vill börja med att tacka min kollega Louise Malmström för ett sådant strålande inlägg i debatten om vad den socialdemokratiska högskolepolitiken står för och vilken människosyn den har. Tidigare här hörde vi ungefär detta: Vi har inte råd att låta elvaåringar välja språk. Vi har inte råd med det ena och det andra.
Vi har inte råd med att praktiskt inriktade elever får utbilda sig efter sin förmåga till elektriker, rörmokare och svetsare. Vi har inte råd. Vilka vi? tänker jag. Vilka vi har inte råd? Vilka är vi som sitter på våra hästar och vill tala om vad alla andra ska ägna sina liv åt? Är det just vi som vet hur arbetsmarknaden ser ut utanför?
Handlar det om vilka fack som just vi vill att alla dessa människor ska komma in i för att de ska matchas in i de jobb som redan finns? Detta, herr talman, har inte vi råd med.
Vi har inte råd att utöva makt och inkräkta på människors frihet att själva få utvecklas efter sin förmåga, att själva få finnas med i utvecklingen av ett samhälle där det finns en drivkraft i människors tänkande i en global värld.
Därför kan inte vi tänka oss att ha en gång där man bestämmer vilket språk eleverna nödvändigtvis ska välja när de är elva år och vilken linje och vilket program de ska välja när de kommer till gymnasiet för att de alla ska tryckas in i samma mall till en högskola och för att det ska heta att de har akademiska poäng.
Vi har råd att ha ett smörgåsbord där vi erbjuder många olika möjligheter med olika ämnesinnehåll som våra lärosäten, som får jobba efter eget huvud, får tänka igenom och komma fram till. Det handlar om olika utbildningsprogram och olika kursinnehåll.
Vi har råd att erbjuda en högskola för dem som är teoretiskt inriktade och vill ha denna typ av kunskaper.
Och vi har råd att erbjuda en högskola för dem som litar på handens kunskap och all den kunskap som behövs för att vi i våra hus ska kunna ha avloppssystemet i gång, för att vi ska kunna få el till alla våra hushållsapparater och för att vi ska kunna ha en mack där vi sätter på däcken. Vi har råd med dessa människor i vår närhet. Det är samma värde i detta.
Vi kristdemokrater och vi i Alliansen över huvud taget har en människosyn med allas lika värde och där kunskap har lika värde. Är erfarenhetsbaserad kunskap och handens kunskap mindre värd än den vi får via bokens kunskap? Nej, inte i Alliansens politik!
I Alliansens politik har vi ett kunskapsfält där all kunskap har ett värde därför att den behövs i vårt samhälle. Vi ger därför mer pengar till humaniora eftersom vi behöver kunskap om bildningens rötter. Vi ger mer pengar till civilingenjörsutbildningen därför att vi behöver kunskap i teknik och ekonomi. Vi behöver det för innovationer och entreprenörskap. Det gäller tjänster.
Det gäller kunskap om hur vi utvecklar kommunikationen mellan varandra likaväl som det gäller kunskap om hur vi utvecklar bättre mediciner när vi blir sjuka. I vår framtid behövs alla människor. Därför litar vi på de människor som ska bygga sin egen framtid. Det är de som ska få bestämma vad de är intresserade av. Det är de som ska se möjligheterna när de ska gå vidare till högre utbildning och forskning.
Jag är så glad för att vi har två högskolesystem. Det är inga vattentäta skott mellan dem. Vi tror på ett livslångt lärande hela vägen. Därför vågar vi också satsa pengar på att vårt land fortfarande ska stå i fronten när det gäller kunskap, innovationer och entreprenörskap och dessutom vara i världsklass på olika områden.
Därför vill vi ge pengar till detta och hålla en hög klass på utbildningen inom alla områden. Vi tycker att detta är så viktigt. Vi vill ha en bra lärlingsutbildning som gör att folk med sin fingertoppskänslighet kan utveckla sitt yrke. Herr talman! Vi ger också två stora potter i pengar.
Vi ger ungefär 600 miljoner till grundutbildningsanslagen i en höjning. Vi ger också kvalitetspengar. När har någon annan regering någonsin valt att satsa så mycket - så där en halv miljard på forskning och forskarutbildning? Vi har 10 000 fler platser. Vi har 26 procents ökning inom läkarutbildningen. Louise Malmström talar om att vi inte har fattat det här med arbete.
Jag är jättetacksam för att det har kommit läkare från andra länder till vårt land och arbetar på våra sjukhus. Men vi ska ha klart för oss att allianspolitiken alltsedan 1998 har gått ut på att vi borde se till att ha utbildning i vårt land till de läkare som behövs här. De läkare som utbildas i andra länder behövs ofta i sina egna länder.
Jag tror på rörlighet inom yrken, men det är långt ifrån så nu. Vi kämpade i åtta tio år. Den socialdemokratiska regeringen satsade inte alls efter behov på de läkare som vi visste att vi var tvungna att ha. Därför har vi fortfarande en brist. Men nu satsar vi, så nu minskar bristen och om ett tiotal år har vi fått bort den helt och hållet.
Vi kan vara nöjda över att rörligheten ska finnas mellan länder, men vi ska egentligen kunna försörja oss själva med det utbildningssystem som vi har. Det tycker jag. Herr talman! Lärosätena ska själva få bestämma sin utbildning.
Jag är glad för de autonomibeslut vi har fattat och för tilliten till dem som har kunskap om vad som behövs och vad som ska finnas och som ser vilket söktryck som finns. Vad är det för område man vill ta in? Det är de som får bestämma innehållet i utbildningen.
Det är en genuin grej för att tillåta människor som växer upp i det här landet, unga människor, att få vara fria och utveckla det som de längtar efter och bedömer att de vill ägna sina liv åt. Det handlar om livsval, det handlar om en djup respekt för människors vilja och det handlar också om tilltro till varandra.
Även om vi tycker att vi är rätt bra kanske inte du och jag är de bästa att avgöra vad andra människor vill utbilda sig till. Vi kanske inte ens är de bästa att prognostisera vilka jobb som kommer att finnas om 15 år när elvaåringarna ska ut i arbetslivet.
Det kanske är så att vi måste känna tillit, finnas med hela tiden, justera lite om det blir fel men låta den grundläggande mänskliga friheten och rättigheten få finnas också inom utbildningspolitiken. Herr talman! Jag yrkar bifall till förslaget i detta betänkande.