KBLab/rixvox huggingface dataset:
Alice Bah Kuhnke (MP):
DO är en central aktör i arbetet mot diskriminering. Därför är det oerhört viktigt att det arbetet bedrivs på ett välfungerande sätt. Det är en utmaning som också den förra regeringen hade. Och det är en utmaning som jag, som ansvarigt statsråd, och regeringen tänker ta tag i. I sin regeringsförklaring gjorde statsministern det väldigt tydligt att rasism och diskriminering inte har någon plats i det svenska samhället. Det ska vi se till.
Och om fyra år kommer det att visa sig hur vi har styrt upp arbetet och arbetat för att mota rasismen i vårt samhälle och för att människor ska bli diskriminerade i allt mindre utsträckning. Vår sammantagna bedömning var att det ursprungliga uppdraget till DO begränsade myndighetens valfrihet alltför mycket. Det riskerade att sätta myndigheten i ett icke fördelaktigt förhandlingsläge.
Regeringen tycker att det är viktigt att värna den svenska förvaltningsmodell som vi har. Vi detaljstyr inte och begränsar inte myndigheters möjlighet att utföra de viktiga uppdrag de får av regeringen. Regeringen ser positivt på att myndigheter omlokaliserar sig till stadsdelar som behöver stärkas och på så sätt bidrar till att lyfta områden. Men regeringen anser inte att det ska detaljstyras av regeringen.
I stället för att detaljstyra myndigheter, vilket förordas, och begränsa deras möjligheter och prioriteringar i arbetet med att nå sina mål ser regeringen att det finns mycket annan politik som kan ge människor hopp. Det handlar om politik som kan ge människor sammanhang, som kan föra ihop Sverige och skapa gemensamma värdegrunder i stället för att skapa ett än mer polariserat samhälle.
Exempel på sådana investeringar är, inom mina ansvarsområden, mer kultur till fler i miljonprogrammen, satsningar på kulturskolan och mer kultur i skolan. Regeringen kommer att fortsätta följa det uppdrag som DO nu har fått om att lokalisera sig utanför Stockholms innerstad. Och vi kommer att försäkra oss om att flytten blir så bra och kostnadseffektiv som möjligt.
Interpellanten frågar mig vad jag tror att människor på Rinkeby torg säger när de hör mig. Jag tror och hoppas att många av dem som hör mig tänker och längtar efter att vår politik ska få genomslag på riktigt. Jag tror att de blir glada av ett statsråd i en regering som vill investera i människor och i vårt land.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Jag delar Erik Ullenhags analys av läget. Och att myndigheter ligger i Stockholms innerstad är ett faktum som är svårt att undvika. Så är det, och det är problematiskt.
Jag hoppas verkligen att regeringen, utifrån vart och ett av statsrådens ansvarsområden, försöker arbeta aktivt med att effektivisera men också få ut myndigheter i hela Sverige och ut från Stockholms innerstad specifikt. Interpellanten frågade varför vi inte vågar peka med hela handen och styra myndigheten.
Förordningar ser ut på det sättet. Även de grunder som myndigheterna arbetar utifrån ser ut på det sättet. Vi ska inte göra det. Däremot ska vi vara tydliga med att myndigheterna utför sitt uppdrag utifrån det som står i förordningarna. Jag vet att interpellanten själv har haft många utmaningar med att göra det som man ska göra. Det gäller många myndigheter, men det gäller också DO. Det viktiga är att DO:s resurser ska gå dit.
I det beslut som har fattats har regeringen utgått från den rapport som vi har fått från DO, vilken DO har lämnat i enlighet med det uppdrag som man hade. I den återrapporten menar myndigheten att det i Tensta och Rinkeby endast fanns ett möjligt lokalalternativ som levde upp till skall-kraven, bland annat utifrån kraven på tillgänglighet.
Det alternativet skulle innebära en försening av flytten, vilket skulle bli kostsamt, det vill säga dyrt. Summa summarum: DO:s pengar ska gå till myndighetens viktiga verksamhet.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Förtjänst och skicklighet är tre mycket vackra ord som bildar en härlig gemenskap. Även om det i dag finns en väl utvecklad och bra policy i Regeringskansliet vid tillsättande av chefer och vid förordande av ledamöter i styrelser lyckas vi inte leva upp till våra krav.
Vi är hyfsat bra på jämställdhet mellan män och kvinnor, men inte när det gäller mångfaldsperspektivet. Några av statsråden i den tidigare regeringen har uttryckt till medierna att de misslyckats i fråga om de statliga bolagen. Före detta näringsminister Maud Olofsson har sagt: Detta var en av de frågor som jag ville att ledningar och valberedningar skulle jobba med, men det var inte lätt att få genomslag. Vi lyckades inte i mångfaldsdelen.
Peter Norman, före detta finansmarknadsminister, har sagt: Det finns för lite folk med annan etnicitet än den svenska eller den nordiska, och det vore utvecklande för bolagen att få in dem. Jag och regeringen vill nu se till att det blir en förändring så att vi lever upp till våra målsättningar.
Vi inom Kulturdepartementet har ett alldeles särskilt ansvar eftersom det finns så oerhört många kulturinstitutioner, myndigheter, styrelser och insynsråd. Självklart ska kompetens alltid gå före lång och trogen partipolitisk tjänst. Den grundinställningen är för mig en hygienfaktor.
För mig är det också självklart att om vi på allvar menar att vi vill ha den bästa och mest kompetenta på varje post som ska tillsättas måste vi bredda urvalet. Tyvärr är den hållningen inte självklar för alla, inte ens för alla dem som glatt skriver under på de vackra orden.
Tvärtom har jag blivit varse - inte minst efter att jag har gjort bland annat det uttalande som interpellanten citerade - att jag nu ruckar på rådande strukturer.
Jag har blivit varse att när jag nu går från fina ord till handling hotar jag den förtursmedvetenhet som många i maktpositioner tydligen vet att de besitter.
Jag menar att det är en förkastlig tanke och till och med förkastliga ord - ord som jag har fått mig tillskrivna under den senaste veckan - när man säger att om det hade funnits oerhört kompetenta personer i till exempel rullstol hade det funnits fler rullstolsbundna personer i ledande positioner i samhället. Men jag tror inte att det är så enkelt.
Jag är övertygad om att det som ofta hindrar oss från att se den mest kompetenta för ett visst uppdrag alltför ofta är en bild av en person som inte alls till exempel sitter i rullstol, och därför letar vi inte heller bland rullstolarna.
De som är oroliga över att jag kommer att leta efter den mest kompetenta till varenda post som regeringen ska tillsätta ska vara oroliga.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Jag vill börja med att understryka vikten av och lovorda det arbete som Alliansen gjorde beträffande utnämningarna, liksom den uttalade ambition som Alliansen hade att förändra och bredda urvalet. Jag vill verkligen understryka det. Det är en av flera positiva insatser och något som jag känner att jag nu kan jobba vidare med.
Det känns som en fantastisk möjlighet att ta det vidare så att vi efter mandatperioden har kommit ännu längre och att det är en självklarhet för oss alla att vara färgblinda och våga leta efter den bästa. Men vi måste också vara modiga i insynsrådet, i styrelsen och beträffande generaldirektören och våga ifrågasätta vad som är rätt kompetens vid rätt tillfälle. Vi måste vara tuffa.
Det finns mycket som bevisar att vi alltför ofta klär makt och kompetens i samma kostym. Här krävs det mod. Självklart ska vi alltid utgå från kompetens och skicklighet för att få väl fungerande chefer och styrelser, kompetens som är relevant för just den specifika verksamheten. Våra verksamheter är väldigt olika.
Inte minst under Kulturdepartementet finns en mångfald av verksamheter. Därför är det viktigt att jag nu driver detta och inleder ett samarbete med Rättviseförmedlingen. Interpellanten oroar sig för att jag enbart skulle lyssna till en röst. Det vore inte så klokt. Jag tror att det är oerhört viktigt att ha processer som i möjligaste mån är transparenta och som självklart består av en mångfald av röster.
Sedan måste man slutligen sätta ned foten och fatta beslut. Det gör jag gärna. Därför inleder vi samarbetet. De ska utbilda oss. Där finns oerhört kompetenta tjänstemän som har rutiner för hur vi gör de olika tillsättningarna. Kravprofilsarbetet är alltså mycket viktigt. Det är viktigt att vi på ett djupare plan diskuterar vad god kompetens innebär.
Risken är annars stor att vi alltid väljer samma kompetenser eftersom det är enkelt och man inte blir ifrågasatt. Interpellanten skulle gärna få ta del av alla de samtal och mejl jag har fått efter att jag annonserade detta. Många känner sig väldigt hotade av ökad konkurrens. Det är uppenbart. Här har vi mycket att göra. Interpellanten frågar också om uppföljning och utvärdering. Det är en mycket viktig fråga, och jag är glad att jag får tillfälle att svara på det.
Jag tror att vi behöver förbättra våra utvärderingsprocesser. Vilka frågor ställer vi när vi efter ett år eller två år utvärderar en styrelse eller ett insynsråd? Vad har fungerat och vad har inte fungerat? Jag har själv suttit i statliga styrelser, och alltför ofta följer man samma mall med samma frågor.
Det finns absolut mycket att göra även där.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Utnämningsmakten är ett av de instrument som regeringen har för att genomföra sin politik. Öppenhet och tydlighet ska vara ledord i rekryteringen av chefer, liksom kompetens och skicklighet. Det gäller även vid rekryteringen till och tillsättandet av styrelser och insynsråd. I den bästa av världar kommer de olika ledamöterna i våra styrelser, insynsråd och nämnder att ha erfarenheter och kompetenser från olika håll i samhället och kunna bidra med skilda kunskaper.
I Regeringskansliet lever vi inte alltid upp till vår egen policy. Den säger att urvalet av kandidater till exempelvis styrelser ska göras utifrån en bred rekryteringsbas i syfte att ta till vara kompetensen hos såväl kvinnor och män som hos personer med olika bakgrund och erfarenheter. Nu vill jag gå från ord till handling. Därför har jag inlett ett samarbete med Rättviseförmedlingen.
Jag menar att vi inom Kulturdepartementet har ett särskilt stort ansvar eftersom vi ansvarar för så oerhört många myndigheter och institutioner. De kulturpolitiska målen förpliktar och ska inte bara vara vackra ord utan genomsyra vår verklighet. De ska kännas och de ska synas. De kulturpolitiska målen ställer höga krav på oss.
Om vi lyckas ta fram ett brett urval av kandidater har vi möjlighet att i än större utsträckning skärpa konkurrensen. Förhoppningsvis leder det till att vi får än bättre kompetens hos de personer som tillsätts.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Tack för den fortsatta diskussionen! Öppenhet och tydlighet bredvid förtjänst och skicklighet gäller för alla tillsättningar, även om det är frågor om anställningar och förstås även insynsråd, nämnder, statliga bolag eller styrelser vid våra kulturinstitutioner.
Vi på Kulturdepartementet har ett särskilt stort ansvar för att ta till vara den breda kompetens som finns i landet på kulturområdet eftersom vi ansvarar för så många myndigheter och institutioner. De kulturpolitiska målen har alltså en botten som förpliktar. Det ska inte bara vara vackra ord, utan det ska synas i konkret handling att vi menar allvar. Det ställer krav på oss.
Om vi lyckas med att ta fram ett brett urval av kandidater till våra styrelser och insynsråd har vi möjlighet att ta vara på den viktiga kompetens som vi så väl behöver men som vi menar inte utnyttjas till fullo i dag. Jag vill understryka vikten av den insats som den tidigare regeringen gjorde beträffande utnämningarna och ambitionen med att förändra och bredda urvalet.
Det är det arbetet, Aron Modig, som nu tar vid. Jag går från den ansatsen, de vackra orden, till att göra det till konkret handling, och jag menar att vi måste våga bli tuffare för att leva upp till ambitionerna. Vi måste hitta nya tillvägagångssätt när det gäller att söka kandidater med ny och annan kompetens för bästa resultat inom alla politikområden, inklusive kulturområdet.
Därför kommer Kulturdepartementet att samarbeta med Rättviseförmedlingen, som har praktisk erfarenhet av rekryteringsprocesser. Jag är övertygad om att kompetens inte sitter i hudfärg, att kompetens inte sitter i kön och att kompetens inte sitter i ursprung.
Men när en viss typ av personer, sådana som Aron Modig och sådana som jag, hela tiden utses och tillsätts till maktpositioner byggs bilder upp och normer förstärks om vem man ska vara paketerad som för att anses vara kompetent. Det är hela bakgrunden till det samarbete jag nu inleder.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Nu går vi i rätt riktning, Aron Modig! Som jag tidigare sa och som Aron Modig själv tog upp gjorde den förra regeringen, alliansregeringen, en bra sak när den skrev fram vikten av att finna den mest lämpade kandidaten.
Det jag gör nu är att jag kompetensutvecklar det departement som jag har ansvar för, och vi vidgar sökområdet när vi letar efter personer som ska in i maktens korridorer och ska sitta runt maktens bord.
Jag gör det för att jag vill ta ansvar för mitt departement, vårt politikområde och vårt land därför att jag, precis som jag hoppas att den förra regeringen var övertygad om, anser att kompetens ska gå först - inget annat. Det är en sak att skriva fina ord på ett papper och en helt annan sak att göra det till en konkret handling och bredda verktygen för att leva upp till de vackra orden.
Jag har ärligt talat blivit förvånad över de reaktioner som min ambition att utveckla och i större utsträckning konkurrensutsätta de poster som regeringen tillsätter har väckt. Det har varit häpnadsväckande reaktioner. Jag är ändå van vid och har under ett helt liv fått ta emot starka reaktioner. Detta beror på att många uppenbarligen blir hotade av att konkurrensen nu kommer att öka.
Många blir rädda för att det inte kommer att vara lika enkelt att få de fina uppdragen, och många blir livrädda för att den outtalade förtur som många har haft, och fortfarande har, för att de uppfyller normen för hur makten ska se ut nu kommer att ruckas.
Regeringen har ett ansvar, och jag har ett särskilt ansvar i beredningen eftersom jag ansvarar för Kulturdepartementet som bereder så oerhört många tillsättningar av poster, närmare 400 under mandatperioden. Departementet har ett särskilt ansvar eftersom de verksamheter där tjänster ska tillsättas är så olika. Det faller på sin orimlighet att samma kompetens är den bästa kompetensen för de många olika posterna.
Eller vad tror riksdagsledamoten Aron Modig? Tror riksdagsledamoten att det är samma erfarenheter, bakgrunder och insikter som behövs för ett uppdrag i Nämnden för hemslöjdsfrågor som i Riksteaterns styrelse eller på Svenska Filminstitutet som på Tekniska museet - eller i samhället i stort? Tror Aron Modig att det kan vara så att det finns kompetenser som vi inte ser?
Tror Aron Modig att det kan vara så att vi behöver förändra både vad vi letar efter och hur vi gör när vi letar efter de bästa? Eller delar Aron Modig tankarna bakom det som en man sa till mig häromveckan i upprördhet över att jag nu inleder samarbetet med Rättviseförmedlingen? Han sa: Hade det funnits kompetenta ledare i rullstol, då hade våra företag haft ledare i rullstol.
Delar Aron Modig den tanken?
Alice Bah Kuhnke (MP):
När jag svarade ja på statsministerns fråga om jag ville bli statsråd i hans regering bestämde jag mig i samma sekund för att jag ska göra så mycket skillnad jag kan under de här åren - tre och ett halvt återstår nu. Jag ska köra väldigt hårt och vara väldigt tydlig, och jag kommer att vara väldigt modig. Att ha makten att utse andra makthavare är bland de största uppdrag man kan ha, enligt mig.
Det är ett enormt ansvar. Men det kräver mod, och det kräver att man vågar ifrågasätta normer och företeelser som kanske anses vara naturliga när de egentligen bara är cementeringar av flerhundraåriga föreställningar om hur saker och ting ska vara och se ut.
Till skillnad från kristdemokraten Aron Modig tror jag att kompetens kan komma i olika förpackningar. Jag vågar ifrågasätta och vägrar tro att väldigt många sådana som jag, det vill säga medelklasscouter med högutbildade föräldrar och en akademisk examen i statsvetenskap, är de enda som sitter på den rätta kompetensen.
Jag tror liksom många andra att det finns andra sorters kompetens som är väl dolda, som kanske inte ens syns, men som kan finnas och som kanske kan visa sig vara helt rätt - om vi letar och om vi vågar ställa våra föreställningar om hur det ska vara på ända. Det vågar den rödgröna regeringen. Det här skrämmer eftersom konkurrensen är tuff.
Men jag ska använda all den kraft jag har för att hela regeringen ska arbeta på liknande sätt.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Tack, Robert Hannah, för frågorna! Jag har bra minne. Jag trodde däremot att interpellanten skulle komma med nya siffror. Men sifforna 145-4-3 är lika sorgliga som tidigare. Ledningen för Statens museer för världskultur ansvarar inför regeringen för verksamheten och ska se till att den bedrivs effektivt och enligt gällande rätt.
Ledningen för myndigheten ska organisera verksamheten utifrån de ramar som riksdagen och regeringen beslutat. Det är också myndighetsledningen som har ansvaret att upprätta en årsredovisning som ger en rättvisande bild av verksamheten. Myndighetsledningen har med andra ord också ansvar för den interna styrningen och den kontroll som man bedömer är nödvändig för att upprätta en årsredovisning.
Sedan har vi också Riksrevisionen, som på grundval av sin revision uttalar sig om årsredovisningen, att den ger en rättvisande bild av myndighetens verksamhet och ekonomi. Utifrån dessa underlag och riktlinjer har regeringen det stora ansvaret att genomföra en gedigen myndighetsdialog. Den rödgröna regeringen har varit regering i dryga fem månader.
Vi har ännu inte haft vår första myndighetsdialog med den myndighet vi talar om. Den kommer att ske under våren, då alla myndigheter kommer att ha sin regelrätta dialog. Den förra regeringen - din regering, Robert Hannah, alliansregeringen - hade hela åtta långa år på sig att utvärdera, följa upp och ta ansvar för våra myndigheter.
Med andra ord: Vi i den nuvarande, rödgröna regeringen kommer att ta vårt ansvar för att alla våra myndigheter gör det de ska.
Om vi på grundval av de indikatorer vi har, i form av bland annat myndighetens rapportering, uppföljning, årsredovisning och inte minst dialogen, kan misstänka att myndigheten inte gör det man ska kommer vi att ta vårt ansvar att följa upp, utvärdera och agera. Så gör en ansvarsfull regering.
Alice Bah Kuhnke (MP):
För den rödgröna regeringen är det viktigt att hela Sverige lever och utvecklas, och det är viktigt, på riktigt, att vi har myndigheter över hela vårt land. Det kommer vi att visa med kraft under de kommande åren. Statens museer för världskultur har sitt säte i Göteborg, och myndigheten har inte anmält något önskemål om att ändra detta förhållande.
Låt mig vara övertydlig och upprepa det jag tidigare i ett skriftligt svar sagt och som jag också inledde denna interpellationsdebatt med: Det finns inget som talar för att Statens museer för världskultur ska byta sätesort.
Den myndighetsanalys som Statskontoret nu genomför på den nya regeringens uppdrag kommer att lämna värdefull information om vilka åtgärder som den nya överintendenten kan behöva vidta avseende myndighetens interna organisation och vad regeringen kan behöva beakta när vi styr myndigheten.
Regeringens särskilda utredare i den pågående Museiutredningen kommer också att se över de centrala museernas uppdrag och instruktionsstruktur. Som jag även tidigare nämnt är Statens museer för världskulturs spridda lokalisering en av de viktiga aspekter av verksamheten som regelbundet följs upp och som ska följas upp i dialogen med myndigheten. Jag ser fram emot den dialogen.
Sammantaget bedömer jag att det i dagsläget inte finns skäl att genomföra ytterligare särskilda åtgärder. Vad gäller annonseringen och rekryteringen av den nya överintendenten vill jag säga: Det ligger inte för den nya rödgröna regeringen att bryta mot regelverk och rutiner.
Annonseringen av tjänsten har skett i enlighet med Regeringskansliets gängse rutiner, det vill säga genom annonsering i dagspress med nationell täckning samt via regeringens webbplats.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Myndigheten vi talar om har sitt säte i Göteborg. Jag kan inte gå i god för eller i detalj redogöra för hur den tidigare regeringen följde upp, förde dialog med eller utvärderade sina myndigheter. Det gäller också de förändringar som skett under de åtta år som vi hade en borgerlig regering.
Men jag vill gå i god för hur den nuvarande regeringen kommer att styra sina myndigheter, och jag ser fram emot att om tre och ett halvt år gå till val och också bli bedömd utifrån det. Jag vill tacka Robert Hannah för interpellationen.
Jag vill återigen poängtera att jag kommer att slå vakt om att den viktiga verksamhet som Statens museer för världskultur bedriver, utifrån sitt säte i Göteborg, är i Göteborg och att de får goda förutsättningar att utvecklas framöver. Jag kommer att säkerställa att det departement som jag ansvarar för följer upp och stöttar myndighetens viktiga arbete i stort och den nya chefen specifikt.
Jag kommer helt enkelt att ta det ansvar som en regering ska ta.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Robert Hannah har frågat mig hur jag och regeringen ställer oss till att inrätta ett museum som enbart verkar för att berätta hbtq-gruppens historia och kulturarv och vidare hur regeringen arbetar generellt för att hbtq-gruppens historia blir representerad.
Till att börja med vill jag säga att jag och regeringen delar Robert Hannahs syn på att det är viktigt att även hbtq-gruppens kulturarv bevaras och berättas om. Kulturarvet ska i ett demokratiskt samhälle representera alla. Att beakta och bekräfta hbtq-perspektivet måste därför vara tydligt integrerat i museernas arbete.
Enligt Riksutställningars aktuella analys har viktiga framsteg gjorts när det gäller dessa frågor, vilket är glädjande. Att 82 procent av de tillfrågade museerna i analysen arbetar med hbtq-frågan är lovande även om arbetet ännu inte är integrerat i museernas alla verksamhetsområden.
Mycket återstår att göra, men det är viktigt att uppmärksamma den positiva utveckling som skett. Just nu pågår en översyn av den statliga museipolitiken. Utredningen ska lämna sitt betänkande den 15 oktober 2015 och bland annat föreslå nationella mål och vid behov förändrade uppdrag och organisation för de statliga centrala museerna.
Regeringen kommer med anledning av betänkandet att återkomma till hur vi ser att museerna bör gripa sig an denna och andra relaterade frågor. Vår grundläggande utgångspunkt för detta arbete är att kulturarvet är under ständig utveckling och måste definieras på ett sådant sätt att alla kan känna tillhörighet och få ta plats på lika villkor.
En kulturarvspolitik som präglas av detta synsätt kommer att leda till att hbtq-personers kulturarv och historia synliggörs. Regeringen har dock i nuläget inga planer på att verka för inrättandet av ett museum som enbart berättar om hbtq-gruppens kulturarv.
Detta perspektiv bör vara integrerat i alla museers verksamhet.