Per Ramhorn (SD):
I dag behandlar vi ärendet Riktlinjer för bemanning inom äldreomsorgen , ett ärende som aktualiserades under hösten och vintern då ett flertal fall av missförhållanden avslöjades och ledde till en het debatt om kvaliteten inom äldreomsorgen. I mycket har den kretsat kring den privata äldreomsorgen, men liknande missförhållanden har också avslöjats inom den kommunala äldreomsorgen. Socialstyrelsen, som numera är tillsynsmyndighet, granskade hundra demensboenden runt om i landet.
Man upptäckte att på sex av tio boenden var det så låg bemanning att man var tvungen att låsa in de dementa under natten utan tillsyn. Men det är inte bara på natten som det finns för lite personal. Bemanningsproblemen är precis lika stora på dagen inom äldreomsorgen. 200 av landets kommuner har själva satt upp mål för hur ofta gemensamma aktiviteter ska finnas på äldreboendena. Men inte ens hälften av kommunerna som ingår i kommun- och landstingsdatabasen når upp till de målen.
I den nationella brukarundersökningen för äldreomsorgen visas tydligt att social samvaro och sociala aktiviteter var områden som de äldre var mest missnöjda med. Endast 56 procent av de äldre var nöjda med detta. Äldreomsorg måste vara mer än bara förvaring. Äldre som bor på äldreboende har precis som alla andra egna behov och intressen.
Men att situationen ser ut så här inom äldreomsorgen är inte alls konstigt och det är ingenting man ska vara förvånad över, för antalet anställda inom äldreomsorgen har minskat med 25 000 personer sedan 2002. Det innebär att var tionde anställd har försvunnit. Enligt forskare vid Stockholms universitet är personaltätheten den främsta kvalitetsfaktorn inom äldreomsorgen.
Det finns ett tydligt samband mellan låg personaltäthet och sämre vårdkvalitet, som exempelvis undernäring och trycksår. Vi har fortfarande oacceptabelt många med smärtsamma trycksår inom äldreomsorgen, trots att det finns gedigen kunskap om hur man gör för att undvika att trycksår uppstår. Detta kostar mellan 100 och 200 miljoner kronor i månaden helt i onödan. Att det finns tillräckligt med personal är också viktigt för att hinna med att umgås med de äldre och ge dem ömhet i livets slutskede.
Vi måste inse att det krävs både kunskap och tillräcklig bemanning för att kvalitetssäkra äldreomsorgen. Vill man ha kvalitet inom äldreomsorgen finns det inga genvägar. Fru talman! Jag tar mig friheten att nu bli lite mer personlig. Socialstyrelsen ska få i uppdrag att utreda och utfärda föreskrifter om bemanningen på särskilda boenden inom äldreomsorgen. Det här är något som behövs och är efterlängtat.
Det gör mig oerhört glad och stolt, glad för alla de äldre och deras anhöriga som nu får möjlighet till en värdigare äldreomsorg. Jag är också glad för att all den personal som kämpar dag och natt för att de äldre ska ha det bra framöver kommer att få bättre förutsättningar för rimligare arbetsförhållanden, där de inte ska behöva avstå från att sitta hos en döende person eller hålla om någon som behöver tröst för att andra arbetsuppgifter kallar.
Stolt är jag över att vi sverigedemokrater för andra gången sedan vi kom in i riksdagen har kunnat utnyttja vår vågmästarroll för att de äldre ska få det bättre här i vårt land. Första gången var hösten 2010 då vår motion om lämplig bemanning inom demensvården fick gehör. De här föreskrifterna ska vara färdiga nu till sommaren, vilket jag ser fram emot. Fru talman!
När jag för cirka ett och ett halvt år sedan tog tjänstledigt från mitt arbete inom äldreomsorgen för att ta plats här i riksdagen fick jag ofta höra att vi är ett sådant litet parti att vi inte kommer att påverka någonting. Men dessa olyckskorpar visade sig ha fel, och det är jag glad över.
För Sverigedemokraterna och för mig själv har målet hela tiden varit att personalen i den äldreomsorg som jag lämnade för ett och ett halvt år sedan ska ha bättre förutsättningar att bedriva en värdig äldreomsorg den dag jag åter börjar jobba inom omsorgen. Dagens beslut är ett viktigt steg på vägen till en trygg och värdig äldreomsorg. Fru talman! Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet i sin helhet.