Patrik Björck (S):
Jag tackar finansministern för svaret. Det finns en stigande oro för de offentliga finanserna och för hur finansministern sköter detta och huruvida han lyckas eller misslyckas. Det är Ekonomistyrningsverket som konstaterar att underskottet i de offentliga finanserna nästa år väntas växa till 87 miljarder, eller motsvarande 2,3 procent av bruttonationalprodukten.
Detta är det största underskottet sedan överskottsmålet infördes år 2000. Det beror på att den låga aktiviteten i ekonomin och ändrade skatteregler gör att den offentliga sektorns skatteintäkter ökar svagt 2013. År 2014 stiger skatteintäkterna långsamt, då framför allt ett utökat jobbskatteavdrag tillkommer. Utgifterna stiger relativt måttligt.
Men i kombination med svaga inkomstökningar leder detta till stora underskott, framför allt 2014. Ackumulerat för åren 2012-2015 uppgår underskotten till över 200 miljarder. Då har vi det mål som finansministern talar om att man följer - de finanspolitiska ramverken. Enligt Ekonomistyrningsverket kan detta starkt ifrågasättas. Målet om 1 procents överskott i genomsnitt över en konjunkturcykel nås inte under prognosperioden.
Man konstaterar också från Ekonomistyrningsverket att när det gäller ett av Maastrichtkriterierna, att underskottet inte ska överstiga 3 procent av bnp, är avståndet till den gränsen inte betryggande. De 2,3 procenten ligger enligt Ekonomistyrningsverket alldeles för nära de kriterier som vi har att följa enligt Maastrichtkriterierna på 3 procent.
Det som skapar denna oro är naturligtvis att man på åtta år har förvandlat ett överskott på 65 miljarder till ett underskott på 87 miljarder. Detta har skett samtidigt som arbetslösheten har stigit sedan regeringen tillträdde. Den ligger nu på skyhöga 8 procent. Vi har samtidigt stora problem i den offentliga sektorn. Skolresultaten sjunker för varje år. Det har de gjort sedan regeringen tillträdde.
Nu senast fick vi den så kallade PISA-mätningen som var en kraftfull varning. Ovanpå dessa bekymmer i den offentliga sektorn läggs nu oron för de offentliga finanserna. Min fråga var vilka initiativ finansministern tänkte ta för att vända den oroande utvecklingen.
Jag noterade att finansministern skrev om svaret på frågan i sitt svar och inte vill ta till sig att detta är en oroande utveckling. De 65 miljarder i överskott som har förvandlats till 87 miljarder i underskott motsvarar 152 miljarder. Det är siffror som det naturligtvis är svårt för enskilda människor att ta till sig. Det är dock underskottet och framför allt utvecklingen som skapar oron.
Extra stor oro uppstår ju, herr talman, på grund av att detta är en situation finansministern inte har kontroll över. Stora och ofinansierade skattesänkningar skulle ge dynamiska effekter, men de dynamiska effekterna uppstod aldrig. I stället uppstod ett växande budgetunderskott. Det skulle naturligtvis ha kunnat vara så att detta var inom ramen för finansministerns planerade politik.
Då kunde man ha haft en diskussion om huruvida det var en klok eller oklok ekonomisk politik, och den diskussionen kan man givetvis ha. Det som är viktigt i dag och det som skapar oro är dock att den situation vi befinner oss i är resultatet av finansministerns misslyckande. Tanken var ju att politiken skulle leda till sänkt arbetslöshet och därmed stigande skatteintäkter.
När man inte lyckades med jobben - när man inte klarade av det - hamnade man i dagens moras.