Hillevi Larsson (S):
Jag vill börja med att se på jämställdhetsproblemen som finns i Sverige. Sverige är ju ett av de länder som har kommit längst i världen när det gäller jämställdhet, men även vi har jämställdhetsproblem. Vi kan se att kvinnor tjänar betydligt mindre än män - i genomsnitt 3,6 miljoner mindre än män under sitt arbetsliv. Tittar vi på pensionerna ser vi att det är ännu värre. Kvinnliga pensionärer har i genomsnitt betydligt mindre än manliga.
Jag tror att kvinnornas pensioner ligger på ungefär 67 procent av männens. När det gäller våld är hemmet den farligaste platsen för en kvinna i dag. Det är egentligen hemskt; det är där tryggheten ska finnas, men det är också där risken är störst att utsättas för våld från närstående.
I arbetslivet har också män tuffa arbetsvillkor, men kvinnor blir sjukskrivna i större utsträckning än män. Mycket är arbetsrelaterat, alltså relaterat till arbetsmiljöproblem. Kvinnor har också ofta ett dubbelansvar, då de både är ute i arbetslivet och har huvudansvaret för hem och barn. Vi kan se på område efter område att vi har de här strukturella jämställdhetsproblemen.
Om man då verkligen tar de problemen på allvar och vill göra någonting åt dem tycker jag att det är naturligt att man har en myndighet som samlar allting under ett tak, inte att man duttar lite här och lite där. Därmed inte sagt att den verksamhet som bedrivs i dag av Uppsala universitet och Länsstyrelsen Östergötland på något sätt är oviktig. Tvärtom är det ett otroligt viktigt och bra arbete, och det ska tas till vara.
Åsa Regnér har också svarat mycket bra att uppdraget för Länsstyrelsen Östergötland fortsätter till år 2020, och sedan får man utvärdera och se hur man ska gå vidare. Vi ska absolut inte slänga bort det arbetet - tvärtom. Likaså fortsätter forskningen på Uppsala universitet. När det gäller kunskapsspridning är det naturligt att myndigheten tar hand om det. Stödtelefonen får man utreda hur man ska gå vidare med.
Det handlar alltså inte alls om att slänga bort kompetensen utan om att stärka kompetensen på fler områden. Vi behöver hela spektrumet. Myndigheten blir en motor i jämställdhetsarbetet, där man kan hjälpa kommuner och landsting och se till att jämställdhetsarbetet är med överallt i hela landet. Det är också viktigt att det inte blir punktinsatser utan hela tiden ett kontinuerligt arbete. Det ska också genomsyra alla politikområden.
Det är lätt hänt att man glömmer jämställdheten där, och då tror jag att en myndighet är väldigt viktig. Den här myndigheten kommer ju att ha en enorm kompetens. Vi ser redan nu att trycket att arbeta där är väldigt högt. Det är väldigt många som vill arbeta där, och det är inget problem att den ligger i Göteborg. Jag tror att var man än hade lagt en sådan här myndighet hade det naturligtvis varit folk som velat att den skulle ligga någon annanstans.
Men det har inte hindrat oss från att fatta beslut förut, och det brukar bli bra i slutändan. Man kan redan nu se att det inte är något problem att få personal, som man ibland har kunnat se på andra myndigheter där man har haft uppstartsproblem. Det är klart att lite uppstartsproblem är det nog alltid, men man måste ändå våga börja någonstans. Jag tycker att det är viktigt att vi inte landar enbart i diskussioner om allting som kommer att gå snett.
Låt oss i stället se det positiva att vi nu äntligen har en jämställdhetsmyndighet och de enormt positiva effekter som jag är övertygad om att det kommer att få framöver. Vi har en feministisk regering. Självklart ska vi också ha en jämställdhetsmyndighet som både samlar och sprider kompetensen och som driver på.