Pyry Niemi (S):
Jag tackar miljöministern för svaret. Jag delar miljöministerns uppfattning att det är ohållbart att vi inte har en bättre gemensam ordning inom EU avseende beslut om GMO-användning. Frågan är komplex och den bör även i fortsättningen vara grundad i vetenskapliga riskbedömningar. I dag tar alla beslut avstamp i hälso- och miljöriskbedömningar, precis som ministern sade. Det är bra, men det är inte tillräckligt.
Därför är det synd att det danska ordförandeskapets kompromissförslag har stoppats av en blockerande minoritet. Det är bra att regeringen har ändrat uppfattning i enlighet med majoritetsbeslutet i riksdagens EU-nämnd och stöder det danska ordförandeskapets förslag. Vi socialdemokrater anser att försiktighetsprincipen också ska vara bärande vid olika prövningar av såväl import som odling av GMO. Det finns även brister i grundprinciperna kring hälso- och miljörisker.
Vi socialdemokrater anser att det också är något som bör beaktas, även om det är komplicerat i förhållande till exempelvis WTO:s reglemente, som ministern påpekade. Det är också så att vi måste ta hänsyn till odlingsvillkoren och även hur det ser ut med produktionen. Fru talman!
Jag tänkte exemplifiera vissa av de här stora problemen kring just odling och produktion av GMO-grödor, vilket heller inte tas hänsyn till i det gemensamma EU-direktivet. Det finns till exempel problem internationellt och globalt hos de producerande bönderna i Argentina. Deras arbetsmiljövillkor är riktigt dåliga. Argentina och Brasilien är två väldigt stora producenter av GMO-producerade sojabönor.
Det finns där exempel på att barnen till bönderna har fått i sig rikliga mängder av bekämpningsmedel vid födseln och därmed exponeras för betydande hälsorisker under resten av livet. Många bönder har drabbats av dödliga sjukdomar på grund av arbete vid fält som har blivit kraftigt besprutade med växtskyddsmedel som bland annat är förbjudna inom EU.
Den ökade användningen av bekämpningsmedel skapar också stora miljörisker och hotar den biologiska mångfalden i de länder, till exempel Argentina, där GMO-odlingarna av sojabönor är mycket betydande och viktiga för landets export. De är samtidigt rent av hälsovådliga för alla dem som tvingas arbeta under usla och direkt farliga förhållanden. Det här är något som åtminstone bör vara grund för en fortsatt diskussion inom EU.
Är det skäligt, trots WTO:s regler, att främja import av sojagrödor som blir foder till boskap samtidigt som de som producerar bönorna utsätts för enorma hälsovådliga risker, långsiktiga risker för deras egen hälsa, skador som kan vara både bestående och till och med i vissa lägen dödliga?
Det finns exempel från länder där användning av bekämpningsmedel vid GMO-odling har ökat dramatiskt. Många av bönderna är i händerna på storföretagen och skuldsätter sig när de måste köpa in alltmer bekämpningsmedel. Det är ett moraliskt dilemma, men jag och Socialdemokraterna anser att vi ska ta höjd för en diskussion i fortsättningen, även på EU-nivå. Vi kan inte ducka för det globala ansvaret i dessa frågor, även om de inte kan eller bör behandlas i det gemensamma EU-arbetet.
Klarar vi det inte politiskt hoppas jag att vi via konsumentmakt kan få till stånd olika förändringar. Det här tycker jag är en av de stora frågorna som vi måste titta närmare på i framtiden. Vågar vi anta den globala utmaningen? Det finns 15 miljoner bönder i dag som odlar GMO i olika former och funktioner, både till livsmedel och inom bomullsproduktionen. Hanterar vi inte de här frågorna har vi ett etiskt dilemma. Det är därför vi också anför etiska skäl, även om det är på nationell nivå.
Det finns goda exempel i Sverige på att man faktiskt kan odla proteingrödor till föda för boskap i stället för att importera sojabönor från till exempel Argentina och Brasilien.