Hillevi Larsson (S):
Det här är en väldigt viktig fråga. Jag tror att en anledning till att denna fråga inte debatteras så brett i politiken och samhällsdebatten är att den framför allt berör en viss grupp. Det är klart att fallolyckor är ett problem i hela samhället för alla åldersgrupper, men det är speciellt de äldre som är drabbade.
Även om man kan halka som yngre brukar inte konsekvenserna bli så fatala som om man är äldre och kanske redan har sjukdomar. Det är också övervägande kvinnor som är drabbade. Detta är därför ett väldigt viktigt jämställdhets- och jämlikhetsproblem utifrån åldersdiskriminering.
Det är klart att det delvis har att göra med hur mycket resurser man lägger. Det gäller att se till att de som behöver hemtjänst får det. Bara därigenom kan man förebygga fallolyckor i hemmet. Fixar-Bettan, Fixar-Malte eller vad man nu kallar det kan vara otroligt värdefullt.
Visst är det en kostnad, men jag tror inte att det är en speciellt stor kostnad i förhållande till det mänskliga lidande man sparar samt de uteblivna kostnaderna för sjukvården och hela samhället. När det gäller fallskyddsinventering är det en väldigt låg kostnad i förhållande till vad man vinner på det. Det är något som man kanske bara behöver göra en gång, eller möjligtvis återkommande men med långa mellanrum.
Det behöver inte generera någon större kostnad, utan det handlar om enkla saker som halkskydd under mattorna och information till äldre om hur man ska göra för att undvika olyckor. Det är väldigt vanligt att människor prövar på sådant som de egentligen inte borde göra.
Det gäller även i yngre åldersgrupper, som i den här klassikern med mannen - det finns väl kvinnor också, men oftast är det en man - som klättrar upp på hustaket för att "fixa själv" men ramlar ned och bryter benet. Det är väldigt viktigt i sammanhanget att ge information om vad man bör be om hjälp med och se till att den hjälpen också finns att tillgå. Det som folk kanske känner till bäst är utomhusproblemet med halkolyckorna.
Det gäller inte minst vid denna tid på året, när det är is och snö. Visserligen är det en mindre del, för fallolyckorna är betydligt vanligare i hemmen, men det är ändå en viktig del. Halkolyckorna går att förebygga. Det förekommer på sina håll att man delar ut broddar till äldre gratis, vilket är väldigt bra. Det är en kostnad, men jag ser det mer som en investering, för man undviker jättestora kostnader i vården om man förebygger fallolyckor.
Det är effektivare att förebygga än att komma och försöka hjälpa till när olyckan väl har skett. Sedan är snöröjningen ett problem. Det finns såklart stora skillnader över landet i hur mycket snö och is det finns, men det finns även skillnader i hur man sköter snöröjningen. Det är väldigt viktigt att man tänker inte bara på vägtrafiken utan även på fotgängare och cyklister. Man ska inte glömma att det faktiskt finns många äldre som cyklar.
Det är jättepositivt för hälsan, men det kan få fatala konsekvenser om man ramlar av cykeln. Det är viktigt att se till att både gång- och cykelbanor är ordentligt röjda. Varför blir då fallolyckorna så fatala? En orsak är benskörhet. Vi har väldigt många som lider av benskörhet men inte ens vet om det.
Det är väldigt viktigt att både förebyggande och efter en olycka se till att rätta till det genom näringstillskott. Tyvärr brister detta på många håll i landet i dag.