Anna-Karin Hatt (C):
Isak From har frågat mig vad jag avser att göra för att öka driftsäkerheten i både det fasta och mobila nätet så att befintlig och ny befolkning kan känna trygghet och veta att det går att komma fram till SOS Alarm den gång man behöver. Marie Nordén har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att trygga bredbandsutbyggnaden och utvecklingen också i landets fattigaste kommuner. Jag har valt att besvara interpellationerna i ett sammanhang.
Jag håller med Isak From om att det är allvarligt med avbrott i de elektroniska kommunikationerna, inte minst eftersom samhällsutvecklingen har skapat ett allt större beroende av elektronisk kommunikation och av att de fungerar också vid allvarliga störningar. Det är i första hand teleoperatörerna som ansvarar för att de elektroniska kommunikationerna fungerar samt för att förebygga och hantera störningar och avbrott.
I lagen om elektronisk kommunikation anges att företag som tillhandahåller kommunikationsnät ska vidta lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder för att säkerställa att verksamheten uppfyller rimliga krav på driftsäkerhet. De åtgärder som vidtas ska vara ägnade att skapa en säkerhetsnivå som, med beaktande av tillgänglig teknik och kostnaderna för att genomföra åtgärderna, är anpassad till risken för störningar och avbrott.
Det går emellertid inte att garantera att avbrott aldrig uppkommer. Stora avbrott orsakas ofta av extremt väder men den vanligaste orsaken till avbrott är att kablar grävs av. För att minska risken för att sådana avbrott uppkommer har Post- och telestyrelsen, PTS, utvecklat ett system, Ledningskollen, där entreprenörer och andra kan få uppgifter om vilken kanalisation som finns där grävarbeten utförs.
Elektronisk kommunikation är starkt beroende av att elförsörjningen fungerar. PTS planerar därför att under 2012 utreda vilka insatser som kan behövas för att stärka reservkraften. Vid avbrott som fått större konsekvenser eller vid upprepade fel gör PTS alltid en uppföljning tillsammans med operatörer och andra inblandade myndigheter. Operatörerna har också enligt lagen om elektronisk kommunikation en skyldighet att rapportera sådana händelser till PTS.
Jag håller med båda interpellanterna om att bredbandstillgängligheten är viktig oavsett var i Sverige man bor. Det har regeringen tydliggjort genom sin bredbandsstrategi. Sverige har jämfört med andra länder en god bredbandstillgänglighet. Det kan man se av den geografiska kartläggningen av bredbandstillgång och användning som Post- och telestyrelsen gör på regeringens uppdrag.
Årets kartläggning visar att mer än 99 procent av alla hushåll och arbetsställen i Sverige har täckning av bredband via trådbundna och/eller trådlösa nät, vilket internationellt sett är en mycket hög siffra. Andelen hushåll som i dag har möjlighet att få tillgång till 100 megabit per sekund är 49 procent, vilket är en ökning med 5 procentenheter på bara ett år.
Antalet hushåll och företag som helt saknar tillgång till bredband uppgår enligt samma kartläggning till ca 800. Regeringens politik bygger på en väl fungerande marknad och att det i första hand är operatörerna som ska tillgodose användarnas behov av bra och prisvärda tjänster.
Jag är av den bestämda uppfattningen att statens huvudsakliga roll är att se till att marknaden fungerar effektivt och att det finns goda förutsättningar för att driva verksamhet i hela landet. Men förutsättningarna för att bygga ut bredbandsinfrastrukturen skiljer sig åt i olika delar av landet. Därför måste det offentliga ta ett ansvar där marknaden inte fungerar tillfredsställande och där allmänna intressen inte tillgodoses.
Det är mot den bakgrunden som regeringen har fortsatt göra betydande satsningar på bredband. Under perioden 2012-2014 satsar regeringen en halv miljard på bredbandsutbyggnad i områden där det inte är lönsamt för marknaden att bygga ut. Regeringen har även skapat Bredbandsforum där företag, myndigheter och organisationer möts för att tillsammans hitta lösningar som ökar tillgången till bredband i hela landet.
När det gäller mobilt bredband kommer PTS tilldelning av tillstånd i det så kallade 800-megahertzbandet att få stor betydelse för bredbandstillgången i glest befolkade områden. I bandet finns nämligen ett täckningskrav som innebär att en av aktörerna ska använda upp till 300 miljoner kronor de närmaste åren för att erbjuda bredbandstäckning till de fasta bostäder och stadigvarande verksamhetsställen som i dag saknar möjlighet till bredband med en hastighet om minst 1 megabit per sekund.
Vid sidan av regeringens satsningar har många kommuner valt att själva bidra genom att stödja och underlätta bredbandsutbyggnad, till exempel genom kommunala bredbandsstrategier, genom att underlätta tillträde till kommunal mark samt planera och samordna olika aktiviteter på bredbandsområdet. Men kommunerna behöver hjälp, inte minst av länsstyrelse, landsting och samverkansorgan i länen.
Länsstyrelserna, och i vissa fall samverkansorgan och landsting, ska enligt sina regleringsbrev verka för att målen i regeringens bredbandsstrategi nås. Regeringen har dessutom nyligen beslutat att ge PTS i uppdrag att bilda en samverkansgrupp för bredband som bland annat ska arbeta med samordningsinsatser och stöd till kommunernas arbete med it-infrastruktur.
Därutöver beslutade regeringens Bredbandsforum så sent som i februari i år att tillsätta en arbetsgrupp som ska verka för att stödja och bistå kommunerna i deras arbete med bredbandsfrågor. Då Isak From, som framställt en av interpellationerna, anmält att han var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav förste vice talmannen att Katarina Köhler i stället fick delta i överläggningen.