Hans Wallmark (M):
Tack för svaren och synpunkterna, statsministern! Inledningsvis noterar jag att Hillevi Larsson, i den här talarstolen, fru talman, saknade den förra statsministern. Det gör jag också ibland. Där har vi en likartad uppfattning, om än kanske av lite olika skäl. Hillevi Larsson sa också, fru talman, att det här säkerhetsrådet skulle kunna bli inkallat när en försämrad säkerhetssituation inträffar.
Sedan tolkar jag statsministerns rätt distinkta svar som att så inte är fallet. Det har ju inte en operativ uppgift, utan en koordinerande. Det är lite olikartade uppgifter, men jag tror att statsministern är den som är den korrekta uttolkaren. Det sas också här från talarstolen att det inte handlar om protokoll och sådant. Det kan man ju tycka.
Nu är det här inte bara för formalismens egen skull, utan det handlar om spårbarheten så att vi ledamöter faktiskt kan utföra vår konstitutionella uppgift, som är att granska och följa regeringen. Det är alltså inte för att försvåra och förhindra, utan det handlar om att ha den spårbarheten så att vi förstår hur beslut växer fram men också om beslut på olika sätt kanske har försinkats eller på annat sätt försvårats därför att de på något sätt har tvingats ta omvägen via rådet.
Nu tycker jag ändå att statsministern är tydlig, och det uppskattar jag. Jag vill återigen understryka att det är bra att statsministern är här i kammaren och besvarar denna interpellation och understryker att det handlar om den koordinerande uppgiften.
Då är ett medskick, som det heter på modern svenska, till regeringschefen att det skulle underlätta för oss i kammaren att följa den koordinerande uppgiften som rådet har om man på något sätt kunde se spår i terrängen av vad rådet har gjort, vad man har sagt, vad man har diskuterat och eventuellt vilka slutsatser som man har dragit. Tre möten har genomförts under statsministerns ledning.
En fråga som man kan ställa till Stefan Löfven är då om det finns några goda och bra slutsatser som man kan dra av denna mötesform. Är det ett uppskattat sätt att ha den här typen av koordinerande samtal? Det var de konstitutionella frågorna. Jag återvänder till de säkerhetspolitiska resonemangen.
Jag delar bedömningen av att det är viktigt att det är genom EU-koordinering vi hanterar den rätt allvarliga utmaning som Europa står inför efter Rysslands illegala annektering av Krim och fortsättningen av den frysta konflikt som vi nu är på väg att se i förhållandet mellan Ryssland och Ukraina.
Jag tror också att det finns en säkerhetspolitisk ambition från Rysslands sida att försöka spetta sönder denna EU-samordning, och därför är det viktigt att alla länder samverkar till att behålla en EU28-distinkt linje gentemot Ryssland, allrahelst en dag som denna när Boris Nemtsov begravs.
Jag har några frågor att avslutningsvis skicka med till statsministern. Den mycket goda idén om en Natoutredning, vill jag säga, skulle det kunna vara en fråga som kunde penetreras av det säkerhetspolitiska rådet? Finns det några tankar om att på något sätt involvera företrädare för oppositionen? I svaret framgår att det kan vara myndighetsföreträdare och statssekreterare, men finns det någon tanke på oppositionen?
Tidigare har statsministern också talat om en säkerhetsstrategi och att det skulle inbjudas till samverkan mellan regeringssidan och oppositionen kring detta. Är det något som skulle kunna ske inom ramen för ett breddat säkerhetsråd?