Anders Borg (M):
Vi befinner oss i ett mycket allvarligt ekonomiskt läge. Det tror jag inte har undgått någon svensk eller någon av ledamöterna i Sveriges riksdag. I det svåra läge som vi har att hantera med tanke på att 90 procent av världen befinner sig i lågkonjunktur har den svenska regeringen försökt ta så mycket ansvar den kan. Låt oss ta frågan om ofinansierade skattesänkningar och ofinansierade utgiftsökningar på allvar!
Vi hade en situation i höstas där vi i prognoserna låg med rätt betydande överskott framåt. Då gjorde vi bedömningen att vi eftersom efterfrågesituationen dämpades hade möjlighet att närma oss överskottsmålet i snabbare takt än vi annars hade planerat. Därmed hade vi en samlad budget på 35 miljarder som tillfördes till ekonomin. Sedan har vi haft en kraftig försämring av de offentliga finanserna. Då är frågan: Var det här ett felaktigt beslut?
Borde vi ha höjt skatter i stället, eller borde vi ha avstått från att satsa på infrastruktur och forskning? Nej, så är det inte, därför att vi har ett överskottsmål som bygger på att vi i genomsnitt över konjunkturcykeln ska ligga på 1 procents överskott. Då har vi långsiktigt uthålliga offentliga finanser. Då täcker nämligen skatterna långsiktigt kostnaderna för utgifterna. Då har vi en finansierad offentlig sektor. Varför kan man hävda att vi har ett överskottsmål som alltjämt uppfylls?
Det antar jag att Socialdemokraterna i ännu högre grad än jag hävdar, eftersom de, precis som Carl B Hamilton påpekat, föreslår mycket stora ofinansierade reformer. Hade Socialdemokraterna hävdat att överskottsmålet inte uppfylldes föreställer jag mig att de hade föreslagit betydande skattehöjningar och utgiftsneddragningar. Vi tycks alltså vara överens om att överskottsmålet uppfylls.
Det kan man hävda därför att vi räknar med att skatteintäkterna på sikt, när konjunkturen kommer tillbaka, när vi kommer upp i ett bättre kapacitetsutnyttjande och när arbetslösheten kommer ned till mer normala nivåer, kommer att täcka de långsiktiga utgifterna. Därmed har vi inte någon frågeställning om ofinansierade skattesänkningar eller någon frågeställning om ofinansierade utgiftsökningar.
Om Socialdemokraterna vill hävda det får de ta sin övriga ekonomiska politik och lägga i papperskorgen och ta upp en ny politik som är kraftigt överfinansierad, där stora skattehöjningar och stora utgiftsneddragningar tillsammans återför ekonomin och där vi har ett högre sparande. Den uppfattningen har inte Socialdemokraterna, och det verkar rimligt att inte ha den uppfattningen.
Det är precis som Carl B Hamilton understryker här: Vi är i en situation där ekonomin behöver stimulanser, men de måste vara måttfulla och rimliga, så att vi inte hamnar i en situation där det kommer att krävas särskilda skattehöjningar eller särskilda utgiftsneddragningar för att klara av att återföra ekonomin i balans. Det är skälet till att vi måste vara försiktiga. Det är så att vi i Sverige har mer omfattande sociala trygghetssystem än praktiskt taget alla andra länder.
Hur kan jag hävda detta, när motsatsen så ofta hävdas i riksdagen? Ja, till exempel därför att vi nu ser detta kraftiga omslag i de offentliga finanserna. När arbetslösheten ökar så ökar andelen i aktiva åtgärder till 5 procent av befolkningen, och vi får samtidigt en kraftig ökning av utgifterna för a-kassan, därför att vi har relativt väl utbyggda transfereringssystem.
Det är ett effektivt sätt att säkra att människor har en någorlunda anständig ekonomisk levnadsstandard också i en ekonomisk nedgångsperiod. I dag är naturligtvis utrymmet för ofinansierade eller om man så vill efterfrågestimulerande utgiftsökningar och efterfrågestimulerande skattesänkningar begränsat, därför att vi annars inte har möjlighet att låta de automatiska stabilisatorerna verka.
När det gäller fördelningspolitiken vet Socialdemokraterna - jag ska gärna återkomma till det i ett ytterligare inlägg sedan - att under den socialdemokratiska regeringsperioden ökade inkomstspridningen, förmögenhetskoncentrationen och andelen med svag ekonomi därför att man misslyckades med den långsiktiga jobbpolitiken. Det är därför vi har satt som mål att återupprätta full sysselsättning.