Beatrice Ask (M):
Svaret på den sista frågan är att jag följer frågorna ganska noga, och skälet är uppenbart. Jag ser att det finns enskilda personer som far illa. Men att därifrån omedelbart dra slutsatsen att vi har fel struktur och regelverk kan jag inte göra. Jag måste analysera det noga och följa debatten. Man ska också vara noggrann med att inte göra förändringar i systemet utan att analysera konsekvenserna.
Det är nödvändigt. Det finns självklart ett intresse för dessa frågor. Det har också i riksdagens olika utskott i olika sammanhang hanterats frågor som rör försäkringsrörelselagen, villkor för försäkringar och annat.
Det har varit uppenbart i flera slutsatser att man också från riksdagens sida tyckt att det finns skäl att inte ändra eller reglera i detaljer möjligheten att frivilligt teckna försäkringar och att ha en bredd i detta. Det finns kritik mot rättsskyddsförsäkringarna.
Många har i sin hemförsäkring ett visst rättsskydd som ska hjälpa till om man behöver föra sin talan i den här typen av ärenden. Den kritik som har funnits är framför allt att man har diskuterat takbeloppen. Man tycker att ersättningsnivåerna är för låga. Normalt ligger taket på 150 000-200 000 kronor. Det varierar lite grann. Självrisken är för hög för många människor.
Den ligger ofta på 20-25-procentsnivån. Skälet till att vi har dessa begränsningar är att om vi skulle sänka dem väldigt mycket innebär det en risk för att människor i onödan skulle driva processer. Det vill man motverka. Det är hela tiden ett balanstänkande. Det gäller att se till att det finns möjligheter men ändå inte inbjuda till onödiga prövningar.
Det ligger i sakens natur att den som inte får gehör för sina synpunkter alltid kommer att tycka att det finns behov av att pröva det hela igen. Man vill inte i onödan dra i gång processer för att hantera det.
Däremot har det diskuterats om det finns anledning för politiken att gå in och sätta regler för skälighet när det gäller försäkringsvillkor och så vidare. I tidigare regelverk fanns det sådana regler, men de togs bort. Det var inte den nuvarande regeringen som gjorde det.
Motivet var just att främja konkurrens och utveckling i försäkringsbranschen. Fördelarna med att ta bort regelverken motiverades med att det fanns möjligt att civilrättsligt arbeta med frågorna. Dagens lagstiftning innebär därför att vi inte har detaljreglering av försäkringsavtal.
Det som är bekymret med rättsskyddsförsäkringarna är frågan om nivåerna. De måste alltid diskuteras. Men man ska komma ihåg att i den stund man bestämmer sig för generösare ersättningsnivåer på detta område leder det för det första till att försäkringstagarkollektivet vår bära kostnaderna för detta.
Det finns ett intresse av att hålla nere kostnaderna för försäkringar rent allmänt. För det andra kan det innebära man trots att det finns skäl att tro att det inte finns möjlighet till framgång lockas att gå in i den typen av förhandlingar. Det är balansfrågor, och de är komplicerade och måste analyseras väldigt noga.
Jag är inte beredd att säga att de förslag som Pyry Niemi har lagt fram är de korrekta eller riktiga i dagsläget. Jag följer de enskilda ärendena och de frågeställningar som diskuteras väldigt noggrant. Självklart ska vi ha ett bra skydd för den som skadas i trafiken också i Sverige.