Ibrahim Baylan (S):
Det var lite oväntat att Tobias Andersson och Sverigedemokraterna skulle komma ut som nyliberaler i ekonomisk politik. Det är ju ofta hos nyliberaler man hittar denna tilltro till att om man bara låter marknaden sköta allt kommer det att lösa sig. Jag delar inte den uppfattningen.
Vi ska ha en marknadsekonomi, men särskilt för ett litet, exportberoende land som är starkt konkurrensutsatt finns det mycket goda skäl att ha ett tätt och nära samarbete med såväl akademin som det privata näringslivet. Sanningen att säga tror jag att det är ett av de starkaste skälen till att Sverige i mätning efter mätning internationellt kommer ut så starkt i jämförelse med många andra länder.
Det gäller både företagsklimat och innovationskraft. Sanningen är att Sverige aldrig kommer att kunna konkurrera med volymer. Vi är 10 miljoner invånare. Vi har en marknad som i sig inte kan bära den typ av globala företag som har vuxit fram i vårt land. Låt mig ge ett exempel: Volvo Lastvagnar.
Det är ett fantastiskt fint bolag med säte i Göteborg. Det sysselsätter väldigt många människor. Där samarbetar vi kring innovation och utveckling, till exempel när det gäller elektrifiering av lastbilar. Varför gör vi det? Jo, Tobias Andersson, de allra flesta begriper att särskilt i ett läge där man måste få fram nya innovationer finns det kostnader för forskning, utveckling och innovation som är förknippade med detta.
Om man som företagare då ska ta alla kostnader själv - särskilt om man ska vara föregångare, som vi i Sverige gärna vill vara för att just stärka vår konkurrenskraft - riskerar ju ens konkurrenskraft att slås ut. I Volvofallet talar vi om ett företag som exporterar 98 procent av allt de tillverkar i vårt land. Varför? Jo, vår marknad är alldeles för liten.
De volymer som efterfrågas i det här landet är alldeles för små för den typen av stora företag. Men ändå har de vuxit fram. Varför det? Jag skulle utan tvekan säga att det beror på att de ända från början, särskilt när de var små och innovativa, har haft ett tätt samarbete med det offentliga. Detta borde rimligtvis också Tobias Andersson och Sverigedemokraterna begripa.
Alla känner ju till samarbetena mellan Volvo och FMV eller mellan Ericsson - L. M. Ericsson, som det hette då - och Telia. Det är bara några exempel på hur detta har börjat och sedan utvecklats till att bli stora, globala företag som inte bara genererar väldigt bra exportintäkter utan också sysselsätter tiotusentals människor. Då frågar jag: Gör vi tillräckligt? Jag skulle säga nej. Jag skulle vilja göra ännu mer.
Det som Tobias Andersson nu gör tror jag är ett stort misstag. Det är som att skjuta sig själv i foten att ställa anställning av poliser mot företagsutveckling, innovationer och tillväxt. Våra skattemedel kommer ju av att vår ekonomi växer, att våra företag tillverkar, anställer och exporterar. Det är därifrån skattemedlen i grund och botten kommer.
Om man gör misstaget att dra in de resurser som gör att vi kan så för framtiden kommer det att innebära att vi blir fattigare. Det blir färre anställda och mindre pengar till forskning och utveckling. Att dra in satsningar på forskning, innovation och utveckling - det är ju detta som pengarna går till - leder till att vi blir fattigare. Då blir det färre poliser, färre lärare och färre sjuksköterskor.