Roger Haddad (L):
Jag vill först och främst få fört till protokollet att vi kommer att yrka bifall till reservation 2 och reservation 6 i justitieutskottets betänkande om terrorismresor. Bakgrunden till förslagen är naturligtvis den oerhört hemska situationen och utvecklingen i Mellanöstern.
Jag saknar lite grann bakgrunden till att vi har kommit till den här situationen, fru talman. Jag lyssnar naturligtvis på kollegorna. Vänsterpartiet säger: Nej, vi har redan en effektiv lagstiftning. Hur kommer det sig att vi har en enda lagakraftvunnen dom sedan 2005? Det är en enda lagakraftvunnen dom när det gäller finansiering av terrorism. Nej, lagen är absolut inte effektiv.
FN:s säkerhetsråd - några har varit inne på det - har faktiskt den 24 september beslutat om denna resolution, som är bindande. Men även här väljer uppenbarligen Vänsterpartiet att ställa sig utanför. De menar att vi inte behöver införa detta. De yrkar avslag på det. Behövs de här åtgärderna? Är det redan kriminaliserat att resa från Arlanda till Istanbul och vidare till Damaskus, eller via Beirut?
Nej, det är inte det, fru talman. Det är det som är luckan i lagstiftningen. Det är därför vi i eftermiddag förhoppningsvis ska kriminalisera det. Om det finns bevisning som styrker att jag avser att åka till Istanbul och via Beirut till Syrien för att ansluta mig till Islamiska staten för att stötta dem indirekt eller direkt och delta i deras terroraktioner ska det vara kriminaliserat.
Säkerhetspolisen ska kunna stoppa mig på Arlanda, Linda Snecker. Det kan de inte göra i dag. De ska också kunna haffa mig om jag kommer tillbaka överlevande och har tagit emot utbildning i terroristträning. Det är inte kriminaliserat i dag, fru talman.
Det är dessa luckor som en bred majoritet i Sveriges riksdag i dag faktiskt försöker åtgärda med denna FN-resolution. Händelserna i Paris och jakten på terrorister i Belgien visar att Europa måste bli effektivare och tuffare. Det gäller inte bara att skärpa synen på terrorresor och straff. Det handlar också om att arbeta för att förebygga och förhindra terrorism, radikalisering och extremism. Vi hade bara för några veckor sedan en debatt med konstitutionsutskottet där jag deltog.
Där fokuserade vi på åtgärder mot extremism och radikalisering. Men lyssnar man på debatten här kan det låta som att vi bara pratar om straffskärpningar, och det är inte sant. Socialdemokraternas ledamot menar att man kom till ett tomt bord. Jag känner igen argumentet; jag har ju hört den linjen några gånger från Anders Ygeman och Morgan Johansson.
Jag kan säga att jag saknar dem i den här debatten med tanke på att de har ägnat ett helt år minst, från december 2014 till december 2015, åt att torgföra sina ambitioner i uttalanden och presskonferenser, och så dyker de inte upp när det faktiskt gäller.
Det här är det första politiska beslutet i Sveriges riksdag när det gäller lagförslag kring terrorism, ett och ett halvt år efter att denna regering har tillträtt. Det är det första och hittills enda förslaget som har kommit till Sveriges riksdag, fru talman. Det är en viktig dag, och vi från Liberalerna välkomnar att vi i dag kan göra detta ställningstagande. Det fanns naturligtvis en strategi mot terrorism, framtagen 2012. Men den baserades på att 20 personer reste.
Det är självklart att den måste revideras när vi är uppe i 300-350 personer. Det är självklart att den ska revideras när vi har minst 126 personer som har kommit tillbaka till Sverige, och där stora tunga kommuner som Malmö, Göteborg, Stockholm och inte minst Örebro, som har ett stort problem, inte vet hur man ska hantera återvändare. Det här är också det första politiska beslutet som är en del i den överenskommelse som Liberalerna aktivt medverkade till.
Vi välkomnar flera av de här förslagen, men vi har också sagt i betänkandet att vi gärna vill gå längre på några punkter. Det gäller till exempel översyn av straffskalor när det gäller terrorism i större skala.
Denna lagstiftning träffar just den aktuella resan, men om jag sitter på ett kontor, i en förening eller på en skola och samlar in, uppmanar och organiserar fem eller tio som ska åka eller utbildar och förser dem med uniformer och annan materiel så träffas inte de brotten med det här förslaget, anser vi. Det är Liberalernas tolkning.
Vi har också sagt att även förberedelse till terrorismresa ska kunna straffas. Jag vet att man har argumenterat emot detta. Jag vet att man inte vill följa FN-resolutionen fullt ut, för där sägs det faktiskt att även förberedelse ska kriminaliseras.
Jag lyssnade ordentligt på Anders Ygeman när han senast besökte justitieutskottet efter överläggningar med EU-kommissionen, där man faktiskt har denna punkt uppe på agendan igen, så vi får väl följa den frågan.
Majoriteten i utskottet står också bakom ett av våra liberala yrkanden om att göra det lite enklare för domstols- och rättsväsendet att tillfälligt återkalla eller dra in pass vid misstanke om terrorresa. I höstas när det här var uppe sa utskottet nej. I dag får jag höra från Socialdemokraterna att det är överflödigt och inte behövs.
Jag vet inte hur många gånger jag har sett inrikesministern stå i TV4 och SVT eller skriva artiklar där han säger att nu ska vi även skärpa passreglerna och göra det svårare för terrorister att åka, och nu ska det bli enklare att dra in passen. Och så hänvisar man här, fru talman, till propositionen om missbruk av pass som tillsattes av alliansregeringen.
Det står dock inte ett ord i den propositionen om pass kopplat till terrorism, fru talman, och då passar det väl bra att ta upp det i det här sammanhanget när vi pratar om terrorresor. Vi tycker att det är en brist. Vi välkomnar att vi förhoppningsvis i dag kan skicka ett tillkännagivande till regeringen om att se över regelverket kring möjligheten att enklare dra in pass.
Skärpt lag räcker inte. Liberalerna har också avsatt mer resurser till åklagare i vår skuggbudget. Linda Snecker, Lawen Redar med flera: Varför röstade ni nej i höstas när vi lade mer pengar till enheten för krigsbrott och folkmord? Varför röstade ni nej när vi lade mer resurser för att dubbla kapaciteten för riksenheten för säkerhetsmål, nämligen terrorism?
Det är definitivt att förebygga, förhindra och motverka att personer över huvud taget åker, men det handlar också om att ha bättre beredskap när de kommer tillbaka. Som flera har varit inne på: Ska vi få effektivitet i detta måste vi ha bättre bevis, och ska vi få bättre bevis behövs det bättre åklagarkapacitet. Vi återkommer i denna fråga.