KBLab/rixvox huggingface dataset:
Per Bolund (MP):
Det är en unik situation som Sverige har hamnat i på grund av coronakrisen. Regeringen har också fattat unika beslut. Vi har skjutit till, än så länge, i storleksordningen 250 miljarder kronor för att stötta vårt näringsliv. Det går ut brett i form av omställningsstöd till de företag som har fått en minskad omsättning, men det går också ut i form av korttidspermitteringar och många andra åtgärder. Det här gör att många företag har möjlighet att fortsätta sin verksamhet trots att kundunderlaget har minskat väldigt mycket.
När det gäller de exakta förhållandena kring ersättning för resor har vi principer som råder, till exempel att Allmänna reklamationsnämnden prövar den typen av fall. De har också fått ytterligare tillskott av resurser så att de har större kapacitet än tidigare. Jag kan inte som minister gå in och avgöra i enskilda fall huruvida man ska få ersättning eller inte, men de stora stöd som vi har gett till företagen ger såklart också företagen större möjligheter och kapacitet att vara generösa gentemot sina kunder.
Det är någonting som vi såklart också uppmuntrar.
Per Bolund (MP):
Tack, Isak From, för en viktig fråga! Vi behöver ha en hög nivå på bostadsbyggandet; vi har en växande befolkning. Tyvärr har det byggts alldeles för lite under alldeles för lång tid i vårt land. Därför är jag glad att vi sedan den rödgröna regeringen tillträdde har haft en väldigt hög nivå på bostadsbyggandet historiskt sett. Även för i år ligger regeringens prognos på att vi kommer att få 41 000 nybyggda bostäder under 2020. Det är klart högre än genomsnittet sedan till exempel 90-talet. Vi är dock inte nöjda.
Vi vill göra ännu mer för att alla ska kunna ha tillgång till ett bra boende. Därför har vi bland annat en mer aktiv bostadspolitik än det har funnits på länge, med ett investeringsstöd. Vi kommer nu också att sätta igång med klimatdeklarationer som visar tydligt att till exempel just träbyggande har goda miljöegenskaper. Vi kommer även att jobba vidare med att få fram fler förslag för industriellt träbyggande, så att vi kan såväl kapa kostnaderna som öka effektiviteten och minska miljöbelastningen för vårt byggande. Det står högt upp på min dagordning.
Per Bolund (MP):
Flyget är en viktig del av transportsystemet, men långt ifrån den enda. Vi behöver se till att Sverige har ett transportsystem som i sin helhet levererar de tjänster som befolkningen behöver. Vi har också stora planer på investeringar i till exempel höghastighetsjärnväg, som gör att vi kan få snabba transporter inrikes. Det finns internationella exempel på att höghastighetståg kan ersätta en del av de flygtransporter som görs i dag.
Coronakrisen har gjort att flygandet i princip har upphört. Vi måste göra en ny bedömning av hur vi tror att utvecklingen kommer att bli för flyget som transportslag. Många bedömare tror att vi kommer att se ett förändrat beteende. Redan före coronakrisen såg vi att de åtgärder som bland annat regeringen har vidtagit har lett till ett minskat flygande i Sverige. Det måste vi också ta hänsyn till när vi fattar beslut om infrastruktur framöver.
Regeringen behöver analysera situationen och behovet av flyginfrastruktur. Därefter kommer vi att komma med besked.
Per Bolund (MP):
Jag delar Joar Forssells uppfattning att det är oerhört sorgesamt att se den utveckling som nu sker i USA. Vår uppfattning är att rasism och polisövergrepp måste bekämpas överallt i hela världen. Vi tycker att man måste ta i med kraft. Det är såklart uppseendeväckande med hot och våld mot journalister. Deras yrkesutövning ser vi som en oerhört viktig grund för ett fungerande demokratiskt samhälle.
Vi har varit tydliga, inte minst inom EU-kretsen. Sverige agerar också inom EU när det gäller våra relationer till andra länder, till exempel USA. Det har gjorts ett tydligt uttalande från Europeiska unionen, som är kritisk till den utveckling som vi nu ser. Man uppmanar alla parter, inte minst den amerikanska administrationen, att ta stort ansvar i detta läge och minska polariseringen och verka för en fredlig utveckling i USA.
Per Bolund (MP):
Ola Johansson har frågat mig om jag, givet de långa bostadsköerna och behovet av fler bostäder, är beredd att utreda legala och ekonomiska förutsättningar för att introducera ett bosparande i Sverige enligt Bausparmodellen. Jag vill inleda med att säga att det är viktigt att staten och kommunerna hjälps åt att skapa en bostadsförsörjning som möter såväl behov som efterfrågan runt om i landet. Fler bostäder behövs i hela Sverige, inte minst för att underlätta för unga vuxna att få sin första bostad.
Förutom långsiktig och stabil nyproduktion av bostäder med olika upplåtelseformer behöver rörligheten öka på bostadsmarknaden för att det ska finnas en variation av boenden som passar människors olika behov. Regeringen bjöd tidigare i år in till samtal om framtidens bostadsbyggande. I samband med det identifierades att tillträdet till bostadsmarknaden för unga och andra som behöver en bostad är en viktig del i ett hållbart samhällsbygge.
För många som ska etablera sig på bostadsmarknaden är det ofta aktuellt att hyra en bostad. I enlighet med januariavtalet har regeringen reformerat investeringsstödet för hyreslägenheter och bostäder för studerande. Investeringsstödet har hittills beviljats för cirka 36 000 bostäder med rimlig hyra runt om i hela landet. Utmaningarna kring etablering på bostadsmarknaden är komplexa.
Det finns därför ett behov av att titta bredare på hur bostadsmarknaden kan fungera bättre både vad gäller ägda och vad gäller hyrda bostäder, och regeringen har för avsikt att fortsätta att arbeta aktivt för att fler hushåll ska få sina behov tillgodosedda på bostadsmarknaden. I enlighet med januariavtalet ska det också genomföras en omfattande skattereform, som bland annat ska minska hushållens skuldsättning och bidra till att förbättra bostadsmarknadens funktionssätt. I en sådan översyn är det nog få frågor som inte kommer att analyseras. En fråga som kommer att analyseras är möjligheterna för fler att etablera sig på bostadsmarknaden.
Per Bolund (MP):
Jag tycker att det här har varit en bra debatt, kanske med undantag av det sista misstänkliggörandet om att jag skulle gå bankernas ärenden och försöka förbättra deras affärer. Det är inte en del av mitt arbete som finansmarknadsminister. Som bostadsminister ser jag det dock verkligen som en del av mitt arbete att göra vad jag kan för att underlätta för alla människor och alla familjer att få ett boende som passar för deras behov.
Det gäller inte minst unga människor, som vi ju vet självklart också har behov av en bostad för att kunna ta klivet ut i vuxenlivet, skaffa det jobb och den utbildning de drömmer om och kunna få bästa möjliga liv framöver. Som jag har svarat flera gånger tycker jag att det är bra att börja med en utredning som tar ett lite bredare grepp innan vi trattar in i de enskilda åtgärder som ska lösa problemet.
Det är möjligt att bosparande kommer att visa sig vara lösningen, och då är jag väldigt villig att gå fram med ett sådant förslag. Men jag tycker att det är en bra förutsättning om man inledningsvis tittar lite bredare på frågan. Mitt parti däremot har tagit ställning för bosparande som en åtgärd som skulle kunna hjälpa just unga människor att komma in på bostadsmarknaden.
Jag hoppas att jag tillsammans med Ola Johansson i vårt samarbete januariavtalet kan driva dessa frågor och göra det ännu lättare för unga människor att komma in på bostadsmarknaden. Vi lägger ju tillsammans fram budgetar och utformar den ekonomiska politiken och även annan politik. Om Centerpartiet nu tycker att den här frågan är avgörande, vilket det låter som, kan man fråga sig varför ni inte drev den i samband med att januariavtalet skrevs så att det kom in som en punkt.
Det gjorde ni inte. Vi har däremot en överenskommelse i januariavtalet om en skattereform. Eftersom det här handlar om skattesubventionerat bosparande finns alla möjligheter för Centerpartiet att i det sammanhanget driva frågan. Vi får se om vi inte också kan göra det i gemensam anda och försöka hitta en bra lösning framöver. Jag tror att vi har alla förutsättningar att gemensamt kunna driva frågor som gör det lättare för unga att ta steget in på bostadsmarknaden.
Per Bolund (MP):
Alexandra Anstrell har frågat mig om jag har för avsikt att föreslå några lagändringar som gör det möjligt att kombinera ett växande Sverige med äganderätt och ett återuppbyggt försvar samt hur jag och regeringen avser att verka för ett stabilt bostadsbyggande. Hon har även frågat mig hur jag avser att hantera frågan, som ytterst handlar om äganderätten, om att enskilda markägare i närheten av försvarsverksamhet har svårt att bygga eller utveckla sin verksamhet.
I mitt svar på en liknande fråga från Alexandra Anstrell nyligen har jag redogjort för de regelverk som finns för att hantera avvägningen mellan försvarsintresset och andra motstående intressen som kan finnas vid planläggning och lokalisering av bebyggelse. I svaret har jag också angett att några förslag på lagändringar med anledning av den fråga som Alexandra Anstrell tagit upp inte är aktuella för närvarande.
Vid en prövning av om ny bebyggelse kan tillåtas enligt plan- och bygglagen ska det alltid ske en avvägning mellan det enskilda intresset av att vidta den önskade åtgärden och allmänna intressen som kan tala mot att tillåta åtgärden, däribland försvarsintresset. Någon obegränsad rätt för en fastighetsägare att bebygga sin fastighet finns inte enligt gällande lagstiftning, oavsett var fastigheten är belägen. Försvarsintresset är ett starkt allmänt intresse.
Det kommer bland annat till uttryck i miljöbalken, där riksintresset för totalförsvaret getts företräde i förhållande till andra konkurrerande riksintressen. Som jag angett i mitt tidigare svar till Alexandra Anstrell är tillstånd till ytterligare bostäder intill ett skjutfält av riksintresse exempel på åtgärder som kan göra det svårare att förnya eller ompröva de tillstånd som krävs för att bedriva verksamheten vid Försvarsmaktens anläggningar.
För att Försvarsmakten ska kunna utbilda och öva sina förband är det nödvändigt att myndigheten har tillgång till ändamålsenliga övningsområden och övningsanordningar. Bebyggelsen ska också enligt plan- och bygglagen lokaliseras till mark som är lämpad för ändamålet med hänsyn till människors hälsa och möjligheterna att förebygga bullerstörningar. Det finns inget generellt förbud mot bebyggelse i närheten av Försvarsmaktens anläggningar.
Vid en prövning, enligt plan- och bygglagen, av vilka åtgärder som kan tillåtas måste det ske en sammanvägd bedömning i varje enskilt fall, utifrån förutsättningarna i det aktuella området. När Försvarsmaktens verksamhet nu förstärks och utökas kan givetvis intressekonflikter mellan försvarsintresset och andra motstående intressen komma att öka. Jag följer utvecklingen, men några förslag på lagändringar med anledning av de frågor som Alexandra Anstrell tar upp är för närvarande inte aktuella.
Per Bolund (MP):
Den sista frågan har jag redan besvarat. Vi agerar hela tiden för att möjliggöra ett ökat bostadsbyggande och för att vi ska kunna använda de områden som finns runt om i Sverige så effektivt som det över huvud taget är möjligt. Men jag har också varit tydlig med att det finns motstående intressen som i en del fall är svåra att förena, även om Alexandra Anstrell fortfarande lite grann låtsas som att det inte finns någon intressekonflikt. Jag lyfte vindkraften som ett exempel. Där handlar det också om ett starkt ägarintresse.
Många markägare skulle tjäna ganska mycket pengar om vindkraftverk kunde byggas på deras områden, men detta begränsas i dag av Försvarsmaktens intressen när det gäller till exempel övningsverksamhet. Jag ser fram emot den interpellation som Alexandra Anstrell nu utlovade och den debatt som kan följa på den. Vi har, och det är viktigt att konstatera, ett tydligt ökat byggande under denna och den förra mandatperioden jämfört med hur det har sett ut under tidigare år.
Det visar att vi har kunnat kombinera olika intressen med varandra och att detta leder till att vi kan minska bostadsbristen. I år har Boverket höjt prognoserna - vi kommer att bygga 54 000 lägenheter, vilket är närmast den dubbla byggtakten jämfört med hur det var när Moderaterna ledde regeringen och påverkade bostadsbyggandet. Även framåt ser prognoserna ut att vara högre än tidigare.
Detta är viktiga frågor, och vi kommer att fortsätta att följa dem. Vi kommer att göra allt vi kan för att möjliggöra ett fortsatt ökat bostadsbyggande och för att vi ska kunna använda de svenska markytorna så effektivt som möjligt - för boende men också för verksamheter som till exempel energiproduktion. Däremot har jag inga illusioner när det gäller den konflikt som i realiteten finns, inte bara med försvaret utan också till exempel gällande trafikförsörjning och många andra intressen.
Den kommer vi att få fortsätta leva med, och vi behöver fortsätta utveckla lagstiftningen kring detta. Med detta vill jag tacka för denna interpellation och också önska Alexandra Anstrell, alla åhörare och talmannen en god jul och ett gott nytt år.
Per Bolund (MP):
Dennis Dioukarev har frågat mig om regeringen kommer att ta bort det andra amorteringskravet. I november 2017 lämnade regeringen ett medgivande till Finansinspektionen att införa ett andra - så kallat förstärkt - amorteringskrav. Detta innebär att låntagare med bolån som överstiger 4,5 gånger årsinkomsten före skatt ska amortera 1 procent av bolånet per år, utöver det amorteringskrav som kan följa av lånets storlek i förhållande till bostadens värde.
Det förstärkta amorteringskravet syftar till att motverka hög skuldsättning i förhållande till låntagarens inkomster och kompletterar det tidigare amorteringskravet som baseras på belåningsgrad. Som bakgrund är det värt att påminna om att vi under en följd av år har sett en växande andel hushåll med stigande skuldkvoter i Sverige. Både svenska och internationella bedömare som Internationella valutafonden, IMF, och EU hade påtalat riskerna med den ökande skuldsättningen.
Tillsammans med redan låga räntor medförde detta en ökad risk för obalanser på kreditmarknaden, vilket skulle kunna hota stabiliteten i samhällsekonomin och på finansmarknaderna. Man såg också en direkt risk för att sårbara hushåll i en krissituation skulle minska sin konsumtion, och på så vis förstärka en konjunkturnedgång. Det förstärkta amorteringskravet bidrar därför till ökad motståndskraft hos hushållen.
Samtidigt ger amorteringsföreskrifterna bolåneföretagen möjligheter att tillfälligt ge hushållen undantag från kraven på att amortera vid en kraftig ekonomisk nedgång. Som vi nu har sett ger detta hushållen en större trygghet i att kunna hantera sina utgifter även om inkomsten skulle minska, och ett tillfälligt undantag kan frigöra konsumtionsutrymme.
Regeringen välkomnar att Finansinspektionen genom allmänna råd har förtydligat hur möjligheten till undantag kan tillämpas i den allvarliga situation som uppstått till följd av spridningen av sjukdomen covid-19. Regeringen anser att amorteringskraven har fungerat väl, och såväl internationella som nationella expertmyndigheter har bedömt att amorteringskraven varit väl motiverade och minskat riskerna förknippade med hushållens skuldsättning.
Det är dock viktigt att utvärdera genomförda åtgärder, och vi har gett Finansinspektionen i uppdrag att under 2021 genomföra en samlad utvärdering av de genomförda makrotillsynsåtgärderna. I utvärderingen ingår att se vilka effekter åtgärderna har haft på hushållens skuldsättning och hur utvecklingen har påverkat riskerna kopplade till skuldsättningen. Utvärderingen ska slutredovisas senast den 30 juni 2021.
Per Bolund (MP):
Jag tycker att den sista frågeställningen är talande för Dennis Dioukarevs hela idévärld, som ju inte stämmer med verkligheten. Om Dennis Dioukarev hade läst in sig på hur man försöker att arbeta för att motverka risker i ekonomin och motverka kriser hade han sett att man i goda tider försöker att bygga upp en buffert - en kapitalbuffert i bankerna och en buffert i hushållsekonomin - för att sedan stå emot störningar och kriser i samhällsekonomin. Det är precis detta som vi har gjort.
Amorteringskraven har lett till att det är många färre sårbara hushåll som just nu, under den ekonomiskt svåra tid som vi är inne i, sitter med hög skuldsättning i relation till värdet på bostaden och i relation till de inkomster de har för att betala av på lånen. Det gör att det är många färre hushåll som nu hamnar i en svår ekonomisk situation om en person till exempel skulle bli av med jobbet när det är svårt för företagen att behålla sina anställda.
Självklart är det en bra idé - och det är ju ett av värdena med amorteringskravet - att man när det är svåra tider och när hushållen får kärvare ekonomi kan göra ett undantag och därmed också öka hushållens ekonomiska resurser när det är dåliga tider. Det handlar alltså om att bygga upp buffertar i goda tider och släppa på kraven i dåliga tider. Jag blir väldigt förvånad - det är ju detta som är grundläggande för hela krishanteringsramverket både på EU-nivå och i Sverige.
Menar Dennis Dioukarev att vi inte heller ska ställa krav på kapital på bankerna när det är goda tider för att det kan bli en annan situation när det är dåliga tider? Detta går helt emot idén bakom att ha ett krishanteringsramverk och att se till så att man bygger upp en stabilitet i ekonomin. Vi har klarat bostadsmarknaden i Sverige under den enormt svåra situation för ekonomin som pandemin har satt oss i. Vi har stigande bostadspriser i stället för sjunkande, som många spekulerade om.
Vi har även fortsättningsvis ett mycket högt byggande - 54 000 bostäder beräknas komma ut på bostadsmarknaden i år. Intresset för att boka nyproduktion ökar i Sverige till skillnad från i många andra länder. Vi ser att vi har en stabilitet i svensk ekonomi och på svensk bostadsmarknad på grund av att vi har klarat av att ta de tuffa besluten. Detta klarar Sverigedemokraterna tydligen inte av, och det beklagar jag.
Per Bolund (MP):
Momodou Malcolm Jallow har frågat mig hur jag ser på den kritik som riktats mot förslaget om att införa ett statligt startlån för förstagångsköpare, vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att minska de negativa effekterna av att införa ett statligt startlån för förstagångsköpare och om jag är beredd att genomföra reformer som underlättar för fler unga att få en hyresrätt. Bakgrunden till Momodou Malcolm Jallows frågor är att regeringen beslutat att ge en särskild utredare i uppdrag att lämna förslag för att underlätta för förstagångsköpare på bostadsmarknaden.
Utredaren ska enligt sina direktiv bland annat redogöra för hur de förslag som lämnas kan främja en långsiktigt hållbar skuldsättning för de berörda. Utredaren ska också redogöra för vilka effekter förslagen kan innebära på bostadsmarknaden, särskilt risken för högre priser och oönskade fördelningseffekter. Den kritik och de risker som Momodou Malcolm Jallow hänvisar till i sin interpellation är därmed omhändertagna i direktiven. Utredaren ska lämna sina förslag senast den 1 november 2021. Därefter tar regeringen ställning till förslagen.
I sin interpellation ställer Momodou Malcolm Jallow ett startlån till förstagångsköpare i motsats till insatser för att underlätta för unga att skaffa sig en hyresrätt. Det är en motsättning som jag inte är villig att skriva under på vare sig som en beskrivning av utmaningarna på bostadsmarknaden eller som en beskrivning av regeringens politik. Det behövs fler trygga vägar in på bostadsmarknaden, både på den hyrda och på den ägda sidan.
Ett par som väntar barn och vill flytta ihop i ett ägt småhus kan vara i ett lika stort behov av stöd som en ung person som bor i andra hand och har svårt att komma in på den ordinarie bostadsmarknaden. Att tillsammans med andra skapa sitt eget boende i form av en byggemenskap kan för vissa vara alternativet till att köpa eller hyra sin bostad. Regeringen gör också riktade insatser för att öka ungas möjligheter att skaffa ett boende i form av en hyresrätt i hela landet. Ett exempel är investeringsstödet för byggande av hyresbostäder.
Den som beviljas investeringsstöd måste numera erbjuda kommunen där bostäderna byggs att förmedla motsvarande en åttondedel av lägenheterna till unga under 31 år eller som sociala kontrakt. Utan investeringsstödet skulle många av dessa bostäder aldrig byggas.
Per Bolund (MP):
Det är precis det vi inte gör. Den utredning som vi har tillsatt tittar på olika vägar för att sänka trösklarna för unga människor och för förstagångsköpare att kunna komma in på den ägda bostadsmarknaden. Det behöver inte bara vara unga. Det kan också vara människor som nyligen har kommit till vårt land eller människor som under lång tid har bott i en hyreslägenhet och vill ta steget in och köpa ett eget boende. Vi ska också komma ihåg att hyresrätten inte heller är tillgänglig för alla.
Tidigare har det till exempel ställts ganska höga krav på betalningsförmåga och liknande från hyresvärdar för att man över huvud taget ska kunna få ett förstahandskontrakt. Även där har regeringen gjort insatser för att få parterna att hitta en bättre modell som ger fler större möjlighet att få ett förstahandskontrakt, oberoende av vilken inkomst man har. Det tycker jag också är viktigt.
Jag vill även poängtera att de som berörs av den dåligt fungerande bostadsmarknaden, till exempel unga människor, tycks välkomna att vi tillsätter den här utredningen. Man vill se en regering som tar steg för en bättre fungerande bostadsmarknad. Till exempel välkomnar Jagvillhabostad.nu, en organisation för just unga människor som har svårt att få in en fot på bostadsmarknaden, att vi tillsätter utredningen.
Det tycker jag att också Momodou Malcolm Jallow borde göra. Jag vill se en bostadspolitik som inte präglas av ideologiska skygglappar, där vi inte avstår från att göra insatser för att de går emot någon ideologisk övertygelse eller liknande. Det är också den politik som jag och regeringen står för. Det som jag eftersträvar, och som vi också gör, är att göra insatser på bredden för svensk bostadsmarknad, för att få den att fungera så bra som möjligt.
Vi är beredda att vända på alla stenar för att bostadsmarknaden ska leverera det som vi tycker att svenska folket förtjänar, det vill säga bostäder som passar för just det hushållets behov vid just det tillfället. Jag tycker att det är en ambition som också har historisk bärkraft. Så har regeringar jobbat tidigare. Jag är stolt över att tillhöra en regering som är beredd att göra det som krävs för att få en bättre fungerande bostadsmarknad för både ägt och hyrt boende.
Per Bolund (MP):
Lars Beckman har frågat mig om jag avser att ge Boverket ett uppdrag att vägleda i hur en vindkraftsutbyggnad kan ske utan negativ påverkan avseende buller, psykosocial livsmiljö eller andra faktorer som har en negativ påverkan på de närboende. Lars Beckman har vidare frågat mig om jag anser att det inte krävs ett uppdrag till Boverket och om jag då avser att förändra fler delar i Boverkets uppdrag som har liknande frågeställningar.
Slutligen har han frågat mig om jag och regeringen avser att vidta åtgärder för att förbättra den lokala demokratin så att kommunernas inflytande och påverkan stärks rörande vindkraftsutbyggnad i Sverige. I mitt svar på en liknade fråga från Lars Beckman nyligen har jag informerat om att Naturvårdsverket i december 2020 har publicerat en vägledning om buller från vindkraftverk. I denna finns en genomgång av den allmänna kunskapen avseende buller från vindkraftverk och gällande riktvärden men också en vägledning för åtgärder med syfte att minska bullret från vindkraftverken.
I nuläget gör jag bedömningen att ytterligare vägledningar inte krävs. När det gäller frågan om jag avser att förändra fler delar i Boverkets uppdrag som har liknande frågeställningar ansvarar Boverket enligt sin instruktion för att vägleda kommuner och andra när det gäller hur hänsyn bör tas till buller och andra hälsofrågor vid planering för och byggande av bostäder enligt plan- och bygglagstiftningen. Angående vad jag avser att göra för att stärka den lokala demokratin när det gäller vindkraftsutbyggnad i Sverige har regeringen tillsatt en utredning om ökad förutsägbarhet vid miljöprövning av vindkraft.
Utredningen berör den kommunala tillstyrkan av vindkraft enligt miljöbalken. Jag vill inte föregå utredningens slutsatser.