Teres Lindberg (S):
Ledamöter! Åhörare! När vi diskuterade järnvägs och kollektivtrafikfrågor 2015, alltså förra året, lämnade ett enigt utskott och hela riksdagen ett tillkännagivande till regeringen om fördubbling av kollektivtrafiken. Det är bra ur många olika perspektiv. Miljön tjänar på att fler åker kollektivt. Vi tjänar tid, och vi får bättre framkomlighet.
Det finns mängder av vinster med att vi åker och reser tillsammans. Att vi är eniga i kammaren om det är också bra. När man talar om kollektivtrafik - jag har tänkt uppehålla mig nästan enbart vid kollektivtrafik - är det lätt att, precis som föregående talare, hänga upp sig på siffror. Jag kommer från Stockholm och Stockholmsregionen.
Jag är född och uppvuxen här. 56 procent av all kollektivtrafik som sker i landet sker med SL, alltså Storstockholms Lokaltrafik. Och av det totala kollektivtrafikresandet är var fjärde resa en tunnelbaneresa. Det är klart att det är en viktig fråga ur ett Stockholmsperspektiv. Det är en viktig fråga ur ett stadsperspektiv.
Och det är en viktig fråga ur ett tätortsperspektiv. Kollektivtrafiken blir liksom blodomloppet i den kropp som utgör en samlad bebyggelse. Jag ursäktar inte att jag tänker uppehålla mig vid ett Stockholmsperspektiv. Det är nämligen viktigt för Stockholm och stockholmarna, därmed också svenskarna.
För storstäderna är det avgörande att fler människor ska välja att åka kollektivt. I Stockholm och Stockholms län är Stockholms läns landsting huvudman för kollektivtrafiken. Det är lite beklämmande att tio år av borgerligt styre i Stockholms läns landsting har resulterat i att SL förra året hade ett underskott på 400 miljoner.
Det är också beklämmande att man har gjort många felprioriteringar, som inte leder till fler resenärer. Det handlar om prioriteringen av Spårväg City, eller det som i dagligt tal kallas NK Express. Det handlar om 10 miljarder till Roslagsbanan. Och det handlar om ett notoriskt nej, fram till 2014, till utbyggnad av tunnelbana - eller strax före valet.
Det kanske till och med var i slutet av 2013. Jag tror att jag var den första att tacka dåvarande statsministern för att han tydligt körde över det dåvarande borgerliga styret i både stadshuset och landstinget. Just nu planeras det alltså för utbyggd tunnelbana, för att vi ska få fler bostäder och ställen att bo på.
Ett annat, mer talande, exempel på när politik gör så att kollektivtrafikens utbyggnad inte fungerar är beslutet om Tvärbanans Kistagren. Den skulle enligt alla planer ha invigts i år. Ännu har inget genomförandebeslut fattats.
Vi har också tidigare haft debatter i den här kammaren om kollektivtrafik till Bromma flygplats, vilket Moderaterna har lagt fram motioner om. Tvärbanans Kistagren innebär ju kollektivtrafik till Bromma flygplats. Men den finns inte ännu. Jo, det finns faktiskt en bro. Men i övrigt har man inte ens tagit genomförandebeslutet, vilket leder till att det inte händer någonting.
Häromveckan gavs det besked om att SL de närmaste åren kommer att höja avgiften för månadsresande med ungefär 100 kronor. Det är ungefär lika många busslinjer som man har dragit in. Stockholms län är inte bara Sveriges största tätort. Man har också Sveriges största glesbygdsbefolkning.
Stockholms län innefattar alltså inte bara staden och de tätt bebyggda förorterna. Det innefattar också glesbygd. Då blir det lite anmärkningsvärt, herr talman, när Erik Ottoson, som företrädare för Moderaterna, talar om kapillärerna i kollektivtrafiken och om de ljusglimtar som han hävdar finns i de nya upphandlingssystemen.
De nya upphandlingssystemen betyder rent konkret att bussföretagen får betalt för antalet påstigande. Det leder till att man undanröjer möjligheter för människor som bor i glesbygd, där det inte är särskilt många som kliver på bussarna. Bussföretagen får nämligen själva välja var linjerna ska gå, för att maximera antalet påstigande.
Då gör man precis tvärtemot det som Erik Ottoson lyfter upp här. Det slår direkt mot kapillärerna, alltså mot dem som inte bor i tätorten och mot dem som bor i glesbygden, som står utan kollektivtrafik.
I exempelvis förortskommunen Upplands Väsby, som till stora delar är en tätort men som också har en ganska stor glesbygd, har man dragit in 25 procent av busstrafiken. Man har alltså dragit in var fjärde busslinje. Herr talman! Ja, det är lätt att stå här i kammaren och ha hög svansföring. Men man behöver också agera och leva som man lär.
Stockholms läns landsting är ett mycket tydligt exempel på att de borgerliga oppositionspartierna inte lever som de lär. Herr talman! Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande.