KBLab/rixvox huggingface dataset:
Peter Hultqvist (S):
Låt oss utgå från de grundläggande förutsättningarna. Jag skulle vilja börja med budgetpropositionen, där vi har pekat på följande: "Exportstödjande verksamhet ska fortsatt ses som ett medel för att främja en kostnadseffektiv materielförsörjning ur ett livscykelperspektiv. Exporten ska stärka företagens möjligheter att behålla och utveckla den kompetens som krävs för att underhålla och vidmakthålla Försvarsmaktens materielsystem.
Försvarsexportmyndigheten avvecklas under 2015, då nödvändigt exportstöd fortsatt kan genomföras inom en annan myndighetsstruktur med bibehållna krav på affärsmässighet och transparens men med högre kostnadseffektivitet." Detta är alltså den regeringsståndpunkt som ligger i botten. Detta innebär att vi har föreslagit att man ska reducera budgeten med 30 miljoner kronor.
Nu har vi en oförändrad budget för 2015 i och med att den borgerliga budgeten röstades igenom av en annan riksdagsmajoritet, men också från det hållet har man föreslagit en besparing på 20 miljoner år 2016. Det är alltså en tredjedel av anslaget som försvinner. Från båda håll har vi alltså ett ekonomiskt beting att här försöka klara ut.
Då är alltså frågan lika mycket till dig, Lena Asplund: Vilka konsekvenser tar ni av den besparing som ni själva har tydliggjort i ert förslag? FMV har tidigare haft ansvar för den här typen av uppgifter. Det är alltså ingen helt främmande verksamhet.
Nu har man fått i uppdrag att inom ramen för de principer vi har angett, om transparens och att man ska jobba som en aktiv exportstödjande organisation, ska organisera den här verksamheten. Under året ska man successivt från myndigheten rapportera till regeringen hur man klarar detta. Det ska vara riggat för att vara färdigt till 2016.
FMV och FXM har levat i ett läge där man har behövt samverka i olika sammanhang. Vi har också haft en särskild finansiell reglering mellan FXM och FMV i respektive regleringsbrev för att klargöra var gränssnittet mellan dessa båda myndigheter går i praktiken. Nu kommer vi inte att behöva ha den typen av särskild reglering längre.
Vad vi kan göra nu är att använda den samlade kompetensen när det gäller den exportfrämjande och stödjande verksamheten och den övriga kompetens som finns inom FMV. Men det här måste organiseras på ett sätt så att man kan få den nödvändiga transparens som verksamheten kräver. Vi är naturligtvis tydliga med att vi ska ha en försvarsindustri i Sverige.
Av den orsaken har vi bland annat drivit frågan om de väsentliga säkerhetsintressena, som riksdagen också har beslutat om. Det omfattas av undervattenssystemen och av stridsflyget. Vi vill så småningom utveckla det med en ren försvarsindustriell strategi. Vi har tydliga ambitioner på den punkten.
Att man lägger hela den här verksamheten inom ramen för FMV gör det nu möjligt att maximalt samordna de resurser och de olika typer av kompetenser vi har för att också understödja den exportfrämjande verksamheten.
Peter Hultqvist (S):
I Statskontorets rapport är det ingenting som motsäger att exportstödsverksamheten kan organiseras på ett annat sätt inom FXM. Det finns ingenting som motsäger det. Jag tycker inte att Statskontorets rapport är skriven utifrån det perspektivet. Man skriver i stället så här: "Regeringen i sin styrning värnar transparensen i verksamheten oavsett hur den är organiserad."
Det betonar man som någonting viktigt. Statskontoret har i sin rapport inte gett någon slutgiltig dom om att det var just FXM som var den optimala av optimala organisationer för att klara den här uppgiften. Regeringen tar till sig detta när det gäller den förändring som ska ske, där vi kan samordna de gamla FXM-uppgifterna med FMV:s breda kompetens.
Vi tar till oss resonemanget om transparens. Det är också det som man har sagt i förslaget i vårändringsbudgeten, och det är det som jag har försökt förklara i interpellationssvaret. Det är nu med i myndighetens uppdrag att organisera den nya verksamheten. Jag ägnar mig inte åt myndighetsstyrning i detalj på det sättet. Det är inte ministerns uppgift.
Det är myndighetens uppgift att utifrån regeringsdirektiv ta fram en organisation. Den yttersta konsekvensen, om jag skulle ägna mig åt verksamhet på den detaljnivån, är väl att jag i stort sett skulle begära in mig själv till konstitutionsutskottet och dess behandling. Där tror jag inte att Lena Asplunds partivänner skulle vara särskilt nådiga mot mig i fråga om den typen av hantering. Jag tycker att det är bra om man klargör vidden i hela perspektivet, så att man har detta klart för sig.
Sedan är det väl så, precis som Lena Asplund säger, att den här debatten inte handlar om vad Alliansen har sagt. Men när man uppträder i ett sådant här forum och ställer krav på andra måste man också orka med att svara på lite frågor om sitt eget. Ni plockar bort 20 miljoner kronor här, och det är en tredjedel av kostnaden. Jag har inte förstått hur ni liksom ska klara hem det.
Jag har inte sett något förslag på det. Däremot är det så att vi, när vi lägger vår besparing i sammanhanget, driver fram en förändring av hela verksamheten. Vi försöker nå en högre grad av effektivitet i verkligheten genom att samordna det här med FMV. Vi ska också leva upp till de krav som vi har redovisat här, bland annat på transparens.
Och vi ska ha ett rejält stöd till den exportfrämjande verksamheten, som vi tycker är oerhört viktig.
Peter Hultqvist (S):
Man kan läsa Lena Asplunds interpellation. Där står det: "Från 2018 vill regeringen spara 30 miljoner kronor på området, vilket nära nog är en halvering av dagens anslag." Det är ett konstaterande som Lena Asplund har gjort i själva interpellationen. Därmed har hon väl svarat på sin egen fråga innan hon ställde den till mig.
Det är inte fråga om att raljera, utan det är fråga om att ta fram realiteter. Vi försöker nu genomföra en organiserad och genomtänkt effektivisering, men ni har lagt fram ett förslag där ni egentligen inte vet hur ni ska ta hem de 20 miljonerna. Det är det som är sanningen i det sammanhanget. Jag förnekar inte att Statskontoret har skrivit att FXM har haft positiva effekter.
Jag bara konstaterar att Statskontoret inte har låst sig när det gäller den framtida organisatoriska formen. Man skriver att det viktiga är att regeringen i sin styrning värnar transparensen i verksamheten oavsett hur den är organiserad. Det innebär inte att Statskontoret har sagt att det inte går att göra på ett annat sätt än att ha FXM kvar.
Jag vill bara ha det tydliggjort så att man inte får intrycket av att det vi gör är någonting som strider fullständigt emot vad Statskontoret säger. Vi ska försöka genomföra det här utifrån alla de här principerna.
Sedan vet inte jag om den bästa vägen här i världen är att utfärda ett regleringsbrev som exakt talar om hur den inre organisationen i FMV ska se ut utifrån dessa intentioner, utan nu får myndigheten jobba med detta utifrån riktlinjerna. Sedan får vi följa det, och blir det inte bra så får vi vidta nya åtgärder.
Peter Hultqvist (S):
Jag vill ha mötet med den finska försvarsministern i fredags som utgångspunkt. Det var ett utomordentligt möte där vi båda konstaterade att de intentioner som vi var överens om med den tidigare finska regeringen ska fortsätta fullföljas. Den karta för framtiden som vi har fastslagit tidigare ligger fast.
Det sista är mycket viktigt. Det är alltså ett arbete som kommer att fortgå och pågå. Hela kartbilden som vi var överens om ligger fast. För att undvika eventuella spekulationer om hur det egentligen ser ut är det viktigt att få det sagt. Vi har från vår sida varit tydliga med utformningen av förutsättningarna för vår utredning som nu ska genomföras. Wallmark själv har varit delaktig i arbetet med förutsättningarna.
I utredningen ska samtliga samarbeten värderas. Men vi har konstaterat att den militära alliansfriheten inte ska värderas, utifrån att vi inte ska skapa en spekulativ situation om var Sverige står säkerhetspolitiskt eller om att vi är på väg att ändra vår grundläggande syn på det.
Jag brukar få frågor som bygger på vad som händer utifall att någon gör något. Vad händer om Sverige hamnar i krig? Vad händer om Sverige blir anfallet på det ena eller andra sättet? Hur länge kan vi försvara oss? Vad gör vi då? Vad gör vi om Finland går med i Nato? Vad händer i de här sammanhangen?
Allt detta blir en spekulativ diskussion med antaganden, motantaganden, förhållningssätt och positioneringar som handlar om en verklighet som nästan sträcker sig bortom de fantasier man kan prestera i olika sammanhang. Jag konstaterar bara att Finland har den skrivningen i sin regeringsförklaring. Och vi har vår skrivning i vår regeringsförklaring.
I resonemangen med den finske försvarsministern uppfattar jag inte att det som vi har skrivit i våra respektive regeringsförklaringar utgör några som helst hinder för att fortsätta fördjupa det svensk-finska försvarssamarbetet. Vi kommer att följa deras utredningsarbete och resultaten av det nogsamt. Och de kommer självklart att följa vårt utredningsarbete och resultaten av det.
Men jag tänker inte ge mig in i en diskussion där vi spekulerar om framtiden. På både den svenska och finska sidan kommer vi nog att resonera om olika steg som vi tar - små och eventuellt längre - för att koordinera våra styrkor.
Jag kan påminna Wallmark om att den militära alliansfriheten har ett relativt stort och brett stöd i den finska opinionen. Det är en faktor som bör läggas till i sammanhanget. Men eftersom jag inte vill spekulera tänker jag inte göra någon djupare analys av det. Jag konstaterar bara att det också är en realitet som man får ta hänsyn till.
Ett par av partierna i den finska regeringen har också uttalat sig för en fortsatt alliansfrihet. Man ska komma ihåg dessa fakta.
Peter Hultqvist (S):
Nu håller Wallmark återigen på och riggar någon sorts kartbild eller spelplan som jag skulle förhålla mig till i någon mental variant och därmed svara på frågan, utifrån en position som han har tyckt var lämplig. Jag tänker inte gå in i den lådan. Allt det här förutsätter ett visst händelseförlopp.
Wallmark önsketänker om sin framtida plan för hur det ska se ut. Det är inte alls säkert att den faller in. Jag förhåller mig till det på det pragmatiska sättet att man får ta ställning till olika saker i den konkreta ordning man har. Den situation som Wallmark tar upp kanske ser ut på ett helt annat sätt i ett framtida läge.
Pragmatism i det här fallet är att göra saker och ting i realiteten. Det är därför som vi har programmet med Finland och med Natos partnerskap. Vi vill också göra någonting av Enhanced Opportunities Programme som vi nu tillhör. Vi har mer velat ägna oss åt hur de konkreta samarbetena ska se ut, exempelvis på övningssidan.
Vi vill arrangera och genomföra övningar och se dem i ett säkerhetspolitiskt perspektiv. En skillnad är kanske att vi vill ägna oss mer åt det hantverksmässiga medan Wallmark ägnar sig åt någon sorts framtid och den principfråga som han anser är avgörande i det här sammanhanget. Det kan man naturligtvis ha respekt för. Man kan vrida och vända på det här på olika sätt.
Den linje som vi har valt bygger på det ställningstagande som gjordes 1994 i och med att vi gick med i Partnerskap för fred, vilket senare utvecklades till Partnerskapet för Nato och som i dag utvecklas inom ramen för EOP.
Den öppning som finns i Nato inom ramen för EOP för att se att samarbete med olika länder kan se ut på olika sätt utifrån de behov och förutsättningar som finns och den säkerhetspolitiska situationen är någonting som på ett pragmatiskt sätt är väldigt intressant att ta fasta på, förhålla sig till och försöka bidra till.
Hur det skulle kunna se ut är något som partierna i Sveriges riksdag inte ägnar särskilt mycket kraft till att diskutera. Men det kräver en pragmatisk och realistisk diskussion i vardagen och inte bara att satsa allt i potten på ett ja eller nej till ett medlemskap.
Jag vill också peka på att det nu pågår ett arbete med värdlandsstödsavtalet som vi räknar med kommer att läggas fram för Sveriges riksdag 2016. Det är många olika lagstiftningar som man då ska ta ställning till för att underlätta det hela.
Vad som blir av ett värdlandsstödsavtal bygger också på vad Sverige vill i praktiken. Ingenting kommer att ske med mindre än att en svensk regering eller en svensk riksdag står bakom det. Mitt resonemang i dag och i andra sammanhang följer en konsekvent linje utifrån det som vi var överens om i Försvarsberedningen.
Vi i regeringen agerar utifrån en stark parlamentarisk bas som nu kommer att bekräftas i inriktningspropositionen. Jag hoppas att den basen består den 16 juni när vi ska votera om den. Jag har inga indikationer på något annat.
Peter Hultqvist (S):
Jag strävar inte efter att skapa några skillnader i det som man är överens om. Jag strävar bara efter att beskriva det som vi försöker jobba med. Jag uppskattar att vi har en bred överenskommelse. Den handlar om lite mer än bara vanlig partipolitik. Den handlar också om vad Sverige som nation ska ge för olika typer av signaler i det läge som vi befinner oss i. Just nu är det oerhört väsentligt med stabilitet.
Därför är det viktigt att inte ge någon signal om några nära förestående tvära kast i vår säkerhetspolitiska grund. Det var därför som vi skrev in detta med att den militära alliansfriheten inte ska värderas i sammanhanget, utan den ligger fast.
Det anser regeringen vara av stor betydelse och också säkerhetsskapande i den tid som vi nu lever i. Med hjälp av alla samarbeten och all samverkan - senast förra veckan besökte jag Arctic Challenge Exercise, vilket jag tycker är en utomordentlig övning - bygger vi ett säkerhetsnätverk.
Varje övning är ett sätt att visa att det finns en militär samarbetsmöjlighet. Det höjer den militära förmågan och sänder signalen om att det här finns resurser som kan användas. Jag anser att man måste ha en kärna av hårdhet i en försvarspolitik som komplement till utrikespolitiken. Det är de två balanspunkter som vi har.
Sedan gäller det att hitta rätt balans, att inte gå för långt åt någotdera hållet. Vår försvarspolitiska överenskommelse är oerhört viktig som signal. Vi ökar försvarsutgifterna med 11 procent på fem år. Precis som Wallmark säger planerar vi och Finland möjligheter till en option i ett givet läge, men vi tar ställning till det då.
Men det är ett tydligt steg som i praktiken är tröskelhöjande.
Peter Hultqvist (S):
Det viktiga klarläggandet att göra var det som jag gjorde i min inledning. Det här andra blir mer att ge sig in i en typ av spekulativ debatt. Jag säger så här: Regeringen avser inte att föreslå några förändringar på den punkten. Det var vad jag sade i min inledning. Med "på den punkten" menar jag alltså Ärna flygplats för militära ändamål. Jag har nu varit klar och tydlig två gånger.
Det finns ingen som helst anledning att odla någon sorts bild av att det finns någonting som kommer att leda till att regeringen kommer att lägga fram förslag i den riktningen. Ärna ska vara kvar som militär flygplats. Det är det viktiga beskedet. Försvarsmakten har i dag fem egna flygplatser. Det är Ärna, Luleå, Såtenäs, Ronneby och Linköping-Malmen.
Sedan har man tillgång till Jokkmokk, Hagshult, Vidsel och Karlsborg. Det här behöver vi ha för att kunna klara de behov som vi har inom Försvarsmakten. Utöver detta måste Försvarsmakten kunna använda sig av andra flygplatser runt om i landet.
Det var då bra att det under den förra mandatperioden var en majoritet i riksdagen som såg till att Luftfartsverket med ensamrätt ska kunna driva flygtrafikledningstjänst på flygplatser. Det ledde till att vi kunde garantera att Försvarsmakten kunde använda de här flygplatserna utifrån sina behov.
Privatiseringen, som man på det sättet gjorde slut på, var ett hot mot den möjligheten. Både Moderaterna och KD har ett ansvar för den bilden. Nu var det en annan majoritet som gjorde att vi kunde använda det här på ett bredare sätt. Jag tycker att det är viktigt att påminna om detta i den här debatten. Det finns en viss anledning till eftertanke på den punkten.
När det gäller Ärnas strategiska placering och Försvarsmaktens flygplatsers vikt tror jag inte att vi i grunden har olika uppfattningar. Då behöver vi inte heller konstruera någon debatt kring det. Är man överens så är man. Det är egentligen det som jag tycker är det viktiga beskedet i dag.
Jag tror inte heller att omvärldsläget i dag gör att det över huvud taget är möjligt - om någon nu skulle gå omkring och ha den tanken - att lägga ned någon av de militära flygplatserna. Det är så det ser ut.
Peter Hultqvist (S):
Jag driver ingen specialundervisning med någon. Det tänker jag inte ägna mig åt i fortsättningen heller. Jag bara konstaterar att de militära flygplatser vi har, dem behöver vi. Jag har inga kommentarer till det som Åsa Romson uttalade i Svenska Dagbladet när detta blev offentligt.
När det gäller den sistnämnda frågan är det så att det fattades ett beslut i Högsta förvaltningsdomstolen den 28 oktober som innebär att de villkor som gäller är att man har ett tillstånd för både befintlig militär och civil flygverksamhet samt tillkommande civil flygverksamhet i form av kommersiell flygtrafik i linjetrafik. Det är alltså ett tillstånd som existerar.
När det sedan gäller den typen av debatt är det inte min fråga att ägna mig åt. Det blir bara fel. Det är transport- och infrastrukturminister Anna Johansson som har det ansvaret, och vill ni föra den diskussionen får jag hänvisa till de möjligheter som hon har att erbjuda. Däremot tror jag att vi är överens om de militära flygplatserna, och det var väl ändamålet med dagens debatt.
Peter Hultqvist (S):
Mikael Oscarsson har frågat mig hur jag avser att tillse att miljöprövningar inte förhindrar och fördröjer den ökade övningsverksamhet som ingår i försvarsöverenskommelsen. För att Försvarsmakten ska kunna utbilda och öva sina krigsförband är det nödvändigt att myndigheten också har tillgång till ändamålsenliga övningsområden. Det är riksdagen och regeringen som beslutar om försvarsmaktsorganisationens övergripande utformning.
Med detta som grund bestämmer Försvarsmakten den närmare utformning av krigsförbanden som är nödvändig för att statsmakternas krav på operativ militär förmåga ska kunna uppfyllas. Inom de ramar regering och riksdag har lagt fast är det Försvarsmakten som avgör var och hur krigsförbanden ska utbildas och övas, liksom vilka övningsanordningar i form av skjutfält och annat som behövs för att kunna utbilda och öva krigsförbanden.
Det är således Försvarsmakten som ansvarar för att nödvändiga tillstånd med mera finns för att kunna bedriva sin verksamhet. Försvarsmaktens övnings- och skjutfält är prövningspliktiga enligt miljöbalken. Länsstyrelsens miljöprövningsdelegation är första instans. Miljöprövningsdelegationens beslut kan överklagas till mark- och miljödomstolen, som med ett eget yttrande ska överlämna ärendet till regeringen för prövning.
Miljöbalkens krav innebär att en samlad prövning ska göras av de olika miljö- och hälsoeffekter som en verksamhet riskerar att medföra. En sådan prövning är nödvändig för att vi ska kunna upprätthålla skyddet för människors hälsa och för miljön. I miljöprövningen får alla berörda möjlighet att lämna sina synpunkter. Prövningsmyndigheten gör sedan en sammanvägning av omständigheterna i ärendet och fattar sitt beslut.
Som statsråd varken kan eller får jag kommentera pågående prövningsärenden.
Peter Hultqvist (S):
För det första kan inte Oscarsson locka mig in i konstitutionsutskottet genom att jag säger något här som innebär att någon driftig ledamot gör en anmälan. Därför tänker jag inte föregå regeringens hantering av detta ärende. Jag tror att Oscarsson innerst inne förstår att jag inte kan agera på det sättet.
Man kan välja hur högstämd och omfattande man vill bli i denna diskussion och hur mycket man ska antyda eventuell senfärdighet hos olika regeringar.
Låt mig konstatera att Härnön, Skärsviken, Marma, Tofta, Roten, Väddö, Söderarm, Korsö, Stabbo, Mellsten, Askö, Veckholmen, Karlsborgs flygplats och Göteborgs skärgårdsskjutfält har överlämnats i intervallet oktober 2009-2012. Den senaste var i januari 2014.
Då var det andra som satt vid regeringsmakten. Ska man antyda en eventuell senfärdighet hos oss vill jag bara påminna om att tidigare regering hade gott om tid att hantera detta. Jag kan väl säga så mycket, utan att hamna i konstitutionsutskottet, att jag försöker påskynda ärendehanteringen vad gäller Tofta.
Det handlar ju om den nuvarande verksamhetens omfattning på Gotland och inte eventuell framtida verksamhet. När den hanteringen är klar i regeringen får vi se hur vi går vidare.
Jag är väl medveten om alla ingredienser i uppgörelsen eftersom jag själv har varit med och gjort den. Jag är också synnerligen väl medveten om förhållandet när det gäller Rysslands olika ageranden. Det behöver ingen tala om för mig. Det vi har framför oss är en övning som heter Center som startar inom kort. Också övningen Union Shield startar inom kort.
Dessutom startar Östersjömarinens höstövning i närtid. Vi kommer alltså att ha en omfattande militär verksamhet i vårt närområde framför oss. Jag tror att alla förstår vikten av att få till bra förutsättningar på Gotland.
Vi har också pekat på behovet av att luftvärnsförbanden ska öva där i ökad utsträckning. Det finns många skäl till att vi måste ha militär verksamhet på Gotland.
Det är inget konstigt i det Oscarsson säger, utan det är väl känt att den som behärskar Gotland har ett avgörande inflytande på hur luftrummet och sjöläget ser ut i förhållande till Baltikum. Myndighetsprocesser är myndighetsprocesser, kopplade och relaterade till lag.
Därför kan jag inte stå i riksdagen och föregå den typen av beslut.