Margareta Pålsson (M):
När vi inom alliansen vann valet i september 2006 såg vi inom utbildningspolitiken fyra stora utmaningar framför oss. Vi såg det sjunkande kunskapsresultatet i skolan. Vi såg hur det i många klassrum var brist på arbetsro och trygghet. Vi såg hur läraryrkets status sjönk år från år.
Sist men inte minst såg vi hur allt fler ungdomar inte klarade av gymnasieskolan. Vi såg hur en fjärdedel av alla elever, upp till 30 000 elever om året, lämnade gymnasieskolan utan godkända betyg. Det är de som nu finns ute i arbetslöshet och växande utanförskap.
När högkonjunkturen kommer, den efterlängtade konjunkturvändningen, kommer de att stå längst från arbetsmarknaden. Vi har kommit en bit på väg med vår reformpolitik. Men det finns oändligt mycket kvar att göra. Med all respekt för regeringen och vad regeringen har åstadkommit säger jag ändå: Det räcker inte.
Vi måste få ännu bättre lärare genom ny lärarutbildning och mer kompetensutveckling. Vi väntar på betygen i sexan, betyg i fler steg. Vi ser fram emot skolor där alla jobbar med forskningsbaserade program mot mobbning.
Det blir förfärliga konsekvenser både för dem som mobbar och de elever som blir mobbade. Var och en kan begripa att de inte har någon tid eller ork kvar för att inhämta kunskap. Det duger inte att skolorna har hemmasnickrade program som de hoppas ska göra skillnad. Vi måste veta vad vi gör i alla fall av kränkande behandling.
Vår läsa-skriva-räkna-satsning har nyss kommit i gång. För några veckor sedan hade vi nationella prov för treorna för första gången. Det var i höstas som vi började med skriftliga omdömen. Vi får nu tillbaka de speciallärare som ni socialdemokrater tog bort från skolan. Matte, no-ämnen och teknik får en tilldelning på 100 miljoner.
Det kommer att ta flera år innan vi får se resultaten av våra reformer och satsningar. Kommer de att räcka? Jag tror inte det. Vi måste också förändra attityden till skolan och lärandet. Utbildning är inte en gåva som ges till elever. Utbildning är någonting som måste förvärvas.
Elever måste anstränga sig och vilja ha höga betyg. Elever måste inse att det tar tid att bli duktig i skolan. Attityden till skolan och lärandet kommer från hemmet och föräldrarna. Hemmens socioekonomiska status slår mer och mer igenom på kunskapsresultat.
Men är det för att föräldrarna är högskoleutbildade som de stöttar sina barn? Eller är det just attityden till utbildning som är annorlunda hos oss som har gått några år mer i skolan? Föräldrar kan naturligtvis ha en positiv attityd till lärandet utan att själva vara högskoleutbildade.
Det såg vi tydligt i Sverige under tidigare decennier, och vi ser det ofta hos våra nya svenskar. Men i Sverige har det blivit viktigare att diskutera och fördöma att elever tvingas betala 100 kronor för en skolresa.
Det har blivit viktigare att fördöma vad kommuner och skolor inte gör och till exempel hur dålig skolmaten är än att fördöma att man saknar bra lärare, diskutera vikten av läxor och vikten av att göra sitt bästa. Fru talman!
Samtidigt som blockpolitiken är mer cementerad än någonsin i svensk politik har oppositionen svårt att enas i skolpolitiken. I betänkandet finns 69 reservationer. Av dessa 69 reservationer är två gemensamma. Det må vara viktigt med genuspedagoger och omprövning av betyg.
Men det finns områden av större vikt inom grundskolan. Jag hoppas verkligen att ni slipper ta regeringsansvaret efter valet år 2010. Hur skulle ni kunna bli överens om skolpolitiken? Det spretar åt alla håll. När det gäller betyg är Vänstern tydliga. De vill inte ha betyg alls och inte heller några skriftliga omdömen i grundskolan.
Miljöpartiet vill inte ha betyg men skriftliga omdömen. Socialdemokraterna vill ha betyg men inte skriftliga omdömen för de yngre barnen men väl för de äldre. Hur ska ni ha det med den saken? En annan fråga där det spretar mycket är frågan om de fristående skolorna.
Vad tycker oppositionen egentligen om fristående skolor? Socialdemokraterna betonar nationellt hur positiva de är till friskolorna, men verkligheten ute i socialdemokratiskt styrda kommuner än en helt annan. Vi ser ständiga påhopp och brist på likabehandling av friskolorna. Miljöpartiet var under förra mandatperioden friskolornas bästa vän.
Mikaela Valtersson gjorde vid flera tillfällen en heroisk insats tillsammans med oss i alliansen och motstod Socialdemokraternas och Vänsterns försök att försämra det för friskolorna. Men tyvärr har inte Mats Pertoft samma vilja och ambition. Han verkar hellre samordna sig med Socialdemokraterna än göra något gott för friskolorna.
Och sen har vi Vänstern till slut. Ja, vad de tycker om friskolor är väl kort och gott nej till dem alla. I grundskolan går en miljon elever. Den kostar så där en 80-90 miljarder årligen och är en av Sveriges viktigaste samhällsinstitutioner.
Och det enda oppositionen är överens om är att regeringen borde satsa på genuspedagoger och att elever ska få överklaga betyg. Man tar sig för pannan! Fru talman! Jag yrkar bifall till förslagen i betänkandet i sin helhet.