Lars-Arne Staxäng (M):
Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget till beslut i betänkandet. Assistansreformen har inneburit att personer med omfattande funktionshinder getts goda möjligheter till självbestämmande och inflytande över sin egen livssituation. Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade, nu förkortad till LSS, trädde i kraft den 1 januari 1994.
Men vi kan konstatera att praxisutvecklingen dock inneburit att vissa behov som tidigare har ansetts ge rätt till stöd för insatsen personlig assistans inte längre gör det.
Den 20 december 2018 beslutade riksdagen om ett tillkännagivande med innebörden att regeringen skyndsamt bör återkomma med lagförslag som säkerställer att andning och sondmatning ska anses vara grundläggande behov som kan ge rätt till personlig assistans enligt lagen om stöd och service till funktionshindrade - detta eftersom budgetförslaget från Moderaterna och Kristdemokraterna fick majoritet i riksdagen.
Med anledning av riksdagens tillkännagivande har promemorian Behov av hjälp med andning och sondmatning utarbetats av en arbetsgrupp vid Socialdepartementet. I promemorian föreslås att hjälp med andning och sondmatning ska utgöra grundläggande behov som kan ge rätt till personlig assistans.
Den bärande tanken med assistansreformen är rätten att själv få möjlighet att forma sitt eget liv och att personer som behöver omfattande hjälp av mycket privat karaktär ska ges ett avgörande inflytande på vem som ska ge hjälpen. Stödet ska därför vara personligt utformat och ges av ett begränsat antal personer åt den som på grund av stora och varaktiga funktionshinder behöver hjälp med grundläggande behov.
Med grundläggande behov avses i det här fallet hjälp med personlig hygien, måltider, att klä på sig eller att kommunicera med andra eller annan hjälp som förutsätter ingående kunskaper om den som har en funktionsnedsättning. Den som har rätt till personlig assistans för sina grundläggande behov har även rätt till personlig assistans för andra personliga behov, om dessa inte tillgodoses på annat sätt.
När dessa vackra ord är sagda kommer alla tolkningar och gränsdragningar som många gånger gör det svårt att förstå varför en brukare kan få LSS-stöd medan en annan med likartade handikapp blir utan. Ett av de vanligaste missförstånden handlar just om sjukvården. Personlig assistans eller statlig assistansersättning kan i dag inte beviljas för sjukvårdande insatser enligt hälso- och sjukvårdslagen.
En sjukvårdande insats som utförs som egenvård sker däremot inte enligt HSL. Med egenvård avses en hälso- och sjukvårdsåtgärd som legitimerad hälso- och sjukvårdspersonal utför. Det går inte att generellt säga vilka åtgärder som utgör egenvård, utan det måste bedömas i varje enskilt fall.
Egenvårdsinsatser kan vara alltifrån enklare åtgärder, exempelvis såromläggning och påtagning av stödstrumpor, till mer avancerade åtgärder som hemdialys och till och med respiratorvård. Högsta förvaltningsdomstolen, HFD, har de senaste tio åren, som redan sagts här i talarstolen, kommit med ett antal domar som har gjort att bedömningen har blivit mer restriktiv. Det har ju alla vittnat om hittills.
Högsta förvaltningsdomstolen konstaterar att utgångspunkten är att personlig assistans inte ska ersätta den omvårdnad som sjukvårdshuvudmännen är skyldiga att ge. Sjukvårdsåtgärder inom ramen för HSL kan således inte ge rätt till personlig assistans. Följaktligen kan inte heller assistansersättning lämnas, vilket också anges i socialförsäkringsbalken. Egenvård utförs emellertid inte enligt HSL.
Det finns därför enligt Högsta förvaltningsdomstolen inte något principiellt hinder mot att beakta egenvård vid bedömningen av om det föreligger rätt till personlig assistans eller assistansersättning. Just när den ena juridiska spetsfundigheten går emot den andra blir det väldigt svårt att tolka detta. Enligt Högsta förvaltningsdomstolen bör det vara avgörande att kroppen tillförs näring, till exempel vid sondmatning eller annan matning.
På vilket sätt näringen intas bör inte vara utslagsgivande. Sondmatning är därför, enligt Högsta förvaltningsdomstolen, redan godkänd för assistansersättning, och det är viktigt. Fru talman!
Regeringen har i denna proposition gett följande förslag och tolkning efter riksdagens hemställan i fjol: Hjälp med andning ska utgöra ett sådant grundläggande behov som kan ge rätt till personlig assistans enligt lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade. Regeringens bedömning i övrigt är att hjälp med sondmatning, enligt ett avgörande från Högsta förvaltningsdomstolen, ingår i det grundläggande behovet måltider.
Sedan kan man fråga sig om detta håller i verkligheten. Just diskussionen om de olika rättsfallen kring andning och sondmatning visar just på svårigheten att få fram raka riktlinjer som alla kan förstå och ta till sig.
Lagrådet säger ju bland annat så här om detta: I december 2018 beslutade riksdagen om ett tillkännagivande med innebörden att regeringen skyndsamt bör återkomma med ett lagförslag som säkerställer att bland annat andning ska anses vara ett grundläggande behov som kan ge rätt till personlig assistans enligt lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade, LSS.
Grundläggande behov har således en snäv och avgränsad innebörd i LSS och avser inte sådana i mer allmän mening grundläggande behov, vilket gör att det blir väldigt svårbegripligt. Förklaringen till detta är att LSS inte syftade till att åtgärda dessa behov utan till att främja delaktighet i samhället och stärka den enskildes möjlighet att leva ett självständigt och oberoende liv.
Förslaget gör det möjligt för personer som enligt lagen om LSS tillhör personkretsen som behöver hjälp med andning att få sådan hjälp genom personlig assistans, så det blir en förbättring. Förslaget bedöms även gynna familjer och anhöriga som kan få den avlastning som behövs för att kunna förena arbete med familjeliv.
I Socialstyrelsens dialogmöten med brukarorganisationer framgår att anhöriga ofta får ta ett helhetsansvar för att tillgodose de behov som inte täcks av alternativa insatser från personlig assistans. Fru talman! Moderaternas ståndpunkt i den här frågan är just att man borde ha kunnat komma fram snabbare med dessa angelägna lagförslag.
Människor har kommit i kläm när de fyrkantiga tolkningarna har visat sig, och vår partiledare har flera gånger tagit upp detta och velat ha en tydligare tolkning för att hjälpa dessa utsatta människor. Det visade sig också när vår budget tillsammans med Kristdemokraterna vann bifall i riksdagen i december 2018.
Men det är ändå skönt att vi får till denna ändring i lagstiftningen den 1 november och att man efter detta - det kanske är det viktigaste - fortsätter med utvärderingar som så småningom leder fram till nya förslag. Detta är viktigt för att i framtiden kunna återställa LSS så som den var tänkt från början.