Göran Hägglund (KD):
Utgångspunkten för den här interpellationsdebatten är en interpellation som har avlämnats av Maria Stenberg, och jag hoppas att andra deltagare ursäktar om jag någorlunda håller mig till ämnet. Det finns väldigt många spännande saker att diskutera, men tiden räcker inte till för precis allting.
Jag ska ändå besvara Eva-Lena Janssons fråga om det hade varit möjligt för regeringen att ge direktiv till Apoteket att öppna fler apotek, öka tillgängligheten och så vidare under ett bibehållet monopol. Självklart hade det varit möjligt, och det finns väl knappast någon som har funderat på om det skulle ha varit möjligt eller inte. Men sedan är frågan: Hade det varit bra? Vi ska veta att Apoteket AB:s ledning avrådde från sådana saker.
Vi ska veta att den regering som satt och administrerade monopolet inte valde att lägga fram några sådana direktiv till Apoteket AB, utan vi hade en situation där antalet apotek i Sverige stegvis minskade och antalet ombud i Sverige successivt blev allt färre. Så var situationen.
Vi har valt att öppna upp och möjliggöra för fler aktörer på det här området, och vi har kommit till en situation där tillgängligheten har blivit väldigt mycket bättre. Vi har också aviserat och säkerställt att under en treårsperiod ska vi följa frågan just när det gäller ombud för att sedan återkomma med ett ställningstagande.
Nu argumenterar Maria Stenberg och säger att vi väntar alldeles för länge med att komma med en utvärdering. Men det ligger på något sätt i utvärderingens natur att den knappast kan komma innan utvecklingen har redovisat sig själv. Det är svårt att utvärdera innan man har någonting att utvärdera.
I samma inlägg undrar Maria Stenberg vad som är strategin utifrån utvärderingen som vi borde ha gjort långt tidigare, när vi inte har sett verkligheten. Vi måste ta saker och ting i tur och ordning.
Det är därför som jag i dag inte kan lämna några besked på den här punkten, för vi tittar och utvärderar, och utvärderingar är A och O. Och finns det något som jag tycker att det finns skäl för regeringen att berömma sig av är det att när vi genomför reformer är vi noggranna.
I det här fallet tittar Tillväxtanalys på det här, som redovisas i svaret, liksom Statskontoret, Riksrevisionen, Konkurrensverket och Konsumentverket för att se vad vi kan lära. När man gör större operationer inträffar det nästan alltid saker och ting som man inte kan förutse, och det måste man vara ödmjuk som politiker och säga.
Därför följer man upp för att korrigera sådant som eventuellt behöver korrigeras och förstärka en utveckling som går som man har tänkt sig. Vi har fått en bättre tillgänglighet. Jag anser givetvis att alla i vårt land, oavsett var man bor, ska ha en rimlig tillgång till läkemedel.
Vi tänker inte vända någon grupp någonstans ryggen och säga att man inte ska ha tillgång till läkemedel. Vi har en samhällsutveckling som i detta avseende är lite bekymmersam, och vi äger den tillsammans. Vi ser att människor i till exempel Isak Froms hembygd i allt större utsträckning flyttar från inlandet till kusten. Vi får en åldrande befolkning.
Människor dras till länens residensstäder där det sker en koncentration av befolkning, och andra områden får det tuffare. Det leder till att butiker läggs ned och att postkontor, tipsombud och andra serviceinstanser försvinner.
Det är tufft att hitta vägar för att säkerställa att de funktioner som vi anser vara extra angelägna ska finnas, men alla människor har rätt till läkemedel.