Luciano Astudillo (S):
Jag vill börja med att tacka Sven Otto Littorin för svaret. Jag tvingas konstatera att Moderaternas jobbpolitik nått vägs ände. Den gav inte så många riktiga jobb i brinnande högkonjunktur. Det riktigt allvarliga är dock att när vi nu går in i en lågkonjunktur riskerar samma politik att leda till förödelse på svensk arbetsmarknad. Vilka effekterna blir vet vi inte riktigt.
Det vi vet är att Riksrevisionen kritiserat den borgerliga moderatledda regeringens kreativa sätt att redovisa utanförskapsminskningen. Vi vet också att sysselsättningsökningen under denna högkonjunktur inte var mycket större än förra gången vi hade högkonjunktur. Det är fakta. Redan nu ökar arbetslösheten dramatiskt. Det ser vi.
Det gäller även grupper som traditionellt sett brukar ha det bättre förspänt på arbetsmarknaden. I december var så mycket som 30 procent fler akademiker som vände sig till Arbetsförmedlingen jämfört med samma tid ett år tidigare. Nu i januari, när fler väntas ta examen, riskerar arbetslösheten för denna grupp att öka ytterligare. Littorin har rätt på en punkt.
Det brukar löna sig i längden för oss som skaffat en akademisk examen, som investerat tid, lånat pengar och jobbat hårt för att klara en utbildning. Risken för arbetslöshet är mindre. Chansen att komma tillbaka är ofta bättre.
Mot den bakgrunden är det häpnadsväckande att regeringen har valt att slå av på takten när det gäller utbyggnaden av högskolor. Man har uppenbarligen konstaterat att investering i kunskap är viktigt men inte tillräckligt viktigt för att ge kommande generationer denna typ av utbildning. Det är inte så man vill möta framtiden.
Akademisk examen är bra, men det är ingen tröst för de akademiker som är arbetslösa eller riskerar arbetslöshet i dag. Littorins förslag och svar här i dag är den fortsatta skattesänkningen för företag som har ungdomar anställda och förbättrad jobbcoachning. Det är bra med förbättrad jobbcoachning. Det är en insats som säkerligen behövs.
Jag hade dock hoppats på lite självkritik och självrannsakan. Littorin kan inte gömma sig bakom Arbetsförmedlingen och säga att organisationen är deras ansvar. Kraftigt neddragna resurser i två år påverkar hur man organiserar verksamheten. Det är en av orsakerna till att till exempel den internationella akademikerförmedlingen i Stockholm tvingades dra ned.
De olika branschförmedlingarna har också dragit ned. Man tvingas se om sitt hus och organisera sig på ett annat sätt. Det är väl inte finanskrisens fel att Arbetsförmedlingen fått minskade resurser?
För det andra skulle Littorin också kunna ta ansvar för den försvagade arbetslinjen som han står för när det gäller a-kassan och studerandevillkoret, vilket gör att fler studenter än någonsin nu möter framtiden och krisen med mindre och sämre trygghet. Det är väl inte heller finanskrisens fel att studerandevillkoret plockas bort ur a-kassan?
För det tredje skulle Littorin kunna backa när det gäller de kränkande regler som innebär att en nyutexaminerad student måste söka jobb i hela landet från första dagen, också jobb som kräver en lägre utbildningsnivå än den som man har. Det är inte bara ett slöseri för samhället i stort utan också oerhört cyniskt mot dem som har skaffat sig en utbildning. Ta lite ansvar!