Helena Lindahl (C):
I går pratade jag med en vän och kollega som också är företagare i Vindeln i Västerbottens inland. Hon äger ett hotell, en restaurang och en camping, och det stod tidigt klart att hon inte hade möjlighet att ha kvar sin personal. Men nu berättade hon att den kommande helgen är det för första gången fullbokat.
Människor vill bo på campingen. Andra glada har bokat hotellrum. Det är konferenser, skogsexkursioner och så vidare. Det gör att hon känner hopp. Dessutom är personalen tillbaka. Precis som hon har många andra, som flera av mina kollegor har nämnt, haft ett enormt tufft år.
Det har handlat om att rädda det egna livsverket och den egna försörjningen men också om att kunna behålla sina anställda. Men i förlängningen handlar det om så mycket mer. De här jobben är otroligt viktiga för den lokala ekonomin, den som får samhällsekonomin att snurra.
Jag är glad att Centerpartiet som ett av januaripartierna har medverkat till att vi haft kraftfulla stöd till företagen. Problemet har varit handläggningstiden. Det har tagit väldigt lång tid, och det har gjort att många företagare nästan gått under i väntan på stöden.
Jag vet att min kollega Rickard Nordin för någon vecka sedan nämnde en krögare i Göteborg, som kanske Lars Hjälmered som också är därifrån känner till: Lalle Morberg. Han hade fått vänta länge på stöd för korttidspermittering från staten, och han väntade på 1 miljon kronor.
Det gjorde att han var tvungen att sälja sin sommarstuga för att ha råd att förskottera. Andra har inte ens en sommarstuga att sälja. Det kanske innebär att de går i konkurs, och det var ju aldrig meningen. Därför har vi i näringsutskottet, i de olika partierna och även gemensamt i denna kammare försökt skynda på.
Det går snabbare i dag än det gjorde förra året, måste man ändå medge, men trots det får vissa företag fortfarande vänta alldeles för länge. Fru talman!
Det var inte länge sedan vi kunde se ett inslag på tv - jag vet inte om det var i Uppdrag granskning eller i Kalla fakta - där man berättade att över 5 000 företag hade fastnat hos Tillväxtverket i månader innan man skickade ärendena vidare till förvaltningsdomstolen. Det var för att de här företagen hade överklagat beslut från Tillväxtverket.
Det kunde handla om små förseelser som gjort att de inte hade fått behålla sina stöd utan varit tvungna att betala tillbaka dem. Tyvärr kommer det här att ta lång tid. Vi vet ju att förvaltningsrätten inte kan hantera 5 000 ärenden bara så där, utan det kommer att dröja.
Det tragiska är att de här företagen trots att de många gånger har gjort ganska små missar inte kan söka andra stöd under tiden. Då är det klart att många företagare säger: Hade jag vetat det här, då hade jag nog aldrig sökt det här stödet. Då hade det varit lättare att permittera personalen. Jag ska ta ett exempel hemifrån.
Jag har säkert nämnt det förut, men det tål faktiskt att nämnas igen. Jag har kontakt med småföretagarna Erica och Erik Sjöström, som driver Levar Hotell i Nordmaling i Västerbotten. När jag träffade dem berättade de att de nu är tvungna att betala 250 000 kronor till Tillväxtverket.
Orsaken är att de i somras pratade med myndigheten och fick uppgiften att det här datumet skulle de skicka den återrapport där man måste skriva vad man har gjort med de stödpengar som man har fått. De skickade i god tro in uppgifterna några veckor senare.
Det gick några månader till, och sedan fick de veta: Ni var för sena med återrapporten, så nu blir ni återbetalningsskyldiga. De måste alltså betala 250 000 kronor, en kvarts miljon, det vill säga hela den summa de fått i stöd och redan betalat ut i löner till sin personal. Erik och Erica sa till mig: Vi har inte de här pengarna. Det finns inte en chans att vi kan trolla fram dem.
Deras företag är ett av de 5 000 som har överklagat till Tillväxtverket, som efter ett långt dröjsmål skickade detta vidare till förvaltningsrätten, och de kan inte söka andra stöd. Det här är verkligen baksidan. Det var såklart inte alls så här det var tänkt. Vi har bra ekonomi i Sverige, och vi har råd med företagsstöden.
Problemet har varit hanteringen. Därför är jag jätteglad över att vi i näringsutskottet tillsammans har kunnat ställa oss bakom Moderaternas ursprungliga utskottsinitiativ. Sedan har vi kommit med kompletteringar och modifierat det, och tillsammans har vi ställt oss bakom tre väldigt bra förslag, som mina kollegor här inne har nämnt.
Det första är att tiden för handläggningen väsentligt ska kortas. Sedan handlar det om proportionalitet. Några dagars försening med en återrapportering av stöd ska inte ge sådana enorma konsekvenser som den faktiskt har gjort, det vill säga att stödet då ska betalas tillbaka.
Det har bara varit vid dödsfall man har gjort undantag från detta, eller när det har varit tekniska fel hos myndigheten i fråga. Så hårdnackade kan vi ändå inte vara, så därför är jag glad över just proportionaliteten. Det tredje är att man självklart ska göra rätt, och gör man fel ska man betala tillbaka.
Begår man uppsåtligen grova brott ska det naturligtvis också bestraffas. Det handlar inte om mindre förseelser utan om grövre brott. Avslutningsvis vill jag bara uppmana regeringen att hörsamma det initiativ som kommer från näringsutskottet och förhoppningsvis också riksdagen. De långa väntetider som, som sagt, har drabbat många små företagare är inte acceptabla.
Stöden är ju faktiskt till för att hjälpa företagarna, inte stjälpa dem.