Beatrice Ask (M):
Sverige ska vara stolt över ett engagemang i de här frågorna under lång tid. Men jag blir upprörd över den konspirationsidé som interpellanten för till torgs och över att hon dessutom försöker misstänkliggöra och påstå sådant som inte finns i underlaget. Vi hade en konferens om människohandel i Bryssel för några veckor sedan.
Det var en mycket aktiv konferens med nästan 600 deltagare från olika länder i fyra seminarier för att åstadkomma mer mot människohandel. Socialdemokraterna hade två invändningar i den debatt jag hade. Den ena var att konferensen var på fel ställe. Den var på fel ställe när den var förlagd till Bryssel dit de flesta kunde komma.
Vi försökte få med folk från Afrika, Sydamerika, USA, Sovjet och Ukraina och ville att det skulle vara så billigt och bra som möjligt. Den andra invändningen från Socialdemokraterna handlade om att vi borde ha gjort mer reklam för en svensk lag, sexköpslagen, som vi själva håller på att utvärdera. Det är väl bra att ha ordentligt på fötterna.
Direktiven till översynen av sexköpslagen är mycket bra. Det finns säkert en massa konstiga motioner i Sveriges riksdag, men regeringen står bakom de direktiv som ligger för utvärderingen av sexköpslagen. Den är viktig. Det finns två eller tre länder som har tagit liknande steg som de Sverige tog när sexköpslagen infördes. Det är naturligtvis glädjande. Det finns fler som är intresserade. Vi diskuterar prostitutionen som en del av det som är människohandel i dag. Det är bra.
Det vi åstadkom i Bryssel var till exempel att lyfta in barnsexturismen för första gången i en sådan deklaration. Jag tycker att det är bra eftersom en stor del av människohandeln handlar om att barn hanteras i en kriminell nätverkshandel bland annat för sexuella ändamål. Sverige ska inte anse sig vara så väldigt duktigt. Vi tappar bort en väldig massa barn. Många barn kommer ensamresande till Sverige.
Jag vill inte påstå att kommuner, vare sig socialdemokratiska eller andra, står på kö för att ta sig an det problemet. Vi har dessutom en lagstiftning som gör att det mellan varven är lite svårt för domstolarna att sätta dit dem som ägnar sig åt att organisera sådan här handel. Det är skälet till att den här regeringen arbetar för att modernisera den svenska lagstiftningen.
Jag struntar egentligen i vad som är syftet med handeln, men jag accepterar inte modernt slaveri. Därför är de operativa insatserna, stödinsatserna och det konkreta gränsöverskridande polissamarbetet otroligt nödvändigt. Jag måste säga att jag skäms när man tror att det enda man behöver göra är att göra reklam för en svensk lagstiftning. Varje år utsätts miljontals människor i världen för denna grova kränkning.
Då är det lite futtigt att säga att vi hade en lag för tio år sedan som vi tycker är bra. Det är sant, men det är verkligen inte det enda. Jag tror att om Sverige vill göra skillnad ska vi jobba som Europarådet har gjort med konventionen. Vi valde att inte lyfta ut det och ta det i särskild ordning. Den förra regeringen påbörjade ett arbete för att se över människohandelslagstiftningen. Man valde att göra ett tilläggsdirektiv, vilket har gjort att det har tagit lite längre tid.
Det har tagit mer tid eftersom det har behövts i detta komplicerade arbete. Man ville arbeta med ratificeringsfrågorna i ett sammanhang. Jag har tyckt att det var okej av det enkla skälet att Sverige i praktiken i nästan alla avseenden åstadkommer minst det som krävs av konventionen. Vi har inför konferensen arbetat nära Europarådet och tycker att det måste fortsätta.
Jag avser inte att försena ratificeringen, men kom inte och påstå att reklam för en svensk lag och konferensens placering är det viktigaste när det gäller att bekämpa modernt slaveri.