Tuve Skånberg (KD):
Till att börja med yrkar jag bifall till utskottets förslag i KU14 och avslag på reservationen. Riksrevisionen är en del av riksdagens kontrollmakt, och den ska göra en oberoende granskning av statlig verksamhet. Fru talman! Låt mig gå tillbaka till sommaren 2016.
Då blev vi ledamöter i konstitutionsutskottet inkallade till riksdagen. Det hade framkommit information som vi konstaterade skadade förtroendet för Riksrevisionen och riksrevisorerna.
Mycket kan sägas, men jag sammanfattar med att säga att utskottet senare under hösten tog initiativ till en översyn av Riksrevisionen, och riksdagsstyrelsen beslutade om en parlamentariskt sammansatt utredning. Det visade sig att det behövdes en tydligare myndighetsstyrning av Riksrevisionen än vad som tidigare hade funnits.
Ett led i detta är förslaget att det som i dag är Riksrevisionens parlamentariska råd ska ges ett utvidgat ansvar. Det markeras genom att namnet byts till riksdagens råd för Riksrevisionen.
Rådet ska bestå av ledamöter och suppleanter som rekryteras från konstitutions- och finansutskotten, och det ska få särskilt tjänstemannastöd, lämpligen från konstitutionsutskottet. Rådet ska vara riksdagens verktyg för samråd och insyn i Riksrevisionen, med en fast rutin som innebär att ledamöterna i rådet regelbundet rapporterar till sina respektive utskott, alltså KU och FiU.
Vi föreslår även att konstitutionsutskottet ska ha ansvar för Riksrevisionen som myndighet medan finansutskottet ska ansvara för att säkerställa relevans, kvalitet och produktivitet i Riksrevisionens verksamhet. Enligt vårt förslag ska beredningsansvaret för myndighetens anslag och årsredovisning samt revision av myndigheten läggas på konstitutionsutskottet.
Denna ansvarsfördelning anser vi är den lämpligaste och mest ändamålsenliga samtidigt som den stämmer väl överens med fackutskottsprincipen. Vidare föreslår vi att konstitutionsutskottet på eget initiativ eller på begäran av någon av riksrevisorerna ska samråda med en riksrevisor om frågor av mer organisatorisk art. Fru talman!
Under 2016 fanns det en risk att Riksrevisionen skulle ha stått helt utan ledning fram till dess att nya riksrevisorer blivit valda och hunnit tillträda. I detta betänkande föreslås en lagändring som gör det möjligt för konstitutionsutskottet att välja en tillförordnad riksrevisor fram till att en ordinarie riksrevisor har valts och tillträtt.
Ändringen syftar både till att säkerställa att Riksrevisionen har en ledning i det fall alla riksrevisorer av någon anledning inte längre kan fullgöra sitt uppdrag och att ge möjlighet att vid behov tillfälligt förordna en riksrevisor för att antalet riksrevisorer inte under någon längre period ska vara färre än vad som är föreskrivet.
Dessutom föreslår vi, som vi hörde tidigare, att ordet "samhällsnytta" tas bort från beskrivningen av den huvudsakliga inriktningen på den effektivitetsrevision som Riksrevisionen ska utföra, eftersom det ska vara ett politiskt ansvar att avgöra om åtgärder som vidtagits är samhällsnyttiga eller inte. Vi vill inte att Riksrevisionen ska ha denna politiska slagsida.
Slutligen föreslår vi att beslutet att lägga ned en granskning som inte bara avsett förberedande åtgärder ska redovisas på annat sätt än i en granskningsrapport. En redovisning av skälen för att en granskning lagts ned ger ju omvärlden en möjlighet att bedöma om granskningen lagts ned på sakliga grunder. De lagändringar som finns i betänkandet föreslås träda i kraft den 1 april i år.