Erik Bengtzboe (M):
Tack så mycket, statsrådet, för svaret! Jag måste dock inleda med att påminna statsrådet om fjärrundervisningen. Alliansens och Moderaternas kritik mot regeringens restriktiva hållning och teknikfientliga inställning till fjärrundervisningen var ju tydlig redan när lagstiftningen uppdaterades för ett år sedan. Så det är ju ingenting som är så att säga nypåfunnet och som inte hade gått att lösa, trots Lagrådets kritik.
Vi hade kunnat ta tag i den frågan för nästan 18 månader sedan. Likväl ska jag gå vidare och diskutera matematik. Sverige lider kraftigt av bristande matematikkunskaper. Det leder till en kunskapsbrist som får allvarliga konsekvenser. Matematik är inte ett ämne bland andra ämnen.
Matematik är en grundsten för att tillgodogöra sig annan utbildning. Matematik är en nyckel för att klara av andra ämnen i skolan och för att kunna utvecklas. Matematik är inte heller ett ämne bland andra när det gäller problematiken för svenska skolelever att ta sig igenom skolsystemet med goda resultat.
Bristande matematikkunskaper är i dag den enskilt vanligaste orsaken till att man fallerar i och som omöjliggör för att få gymnasiebehörighet. En av tio elever når inte gymnasiebehörigheten på grund av att man inte klarar av matematiken. Sverige sticker här ut. Sverige har låga resultat i matematik och dessutom en negativ trend för kunskapsresultaten i matematik.
Där sticker vi ut negativt jämfört med andra länder. Sverige sticker också ut i fråga om undervisningstid i matematik. De kunskapsluckor som har uppstått har inte uppstått i ett vakuum, utan det går att se en tydlig koppling till undervisningstiden.
Om man jämför svenska elever i årskurs 8 med motsvarande elever i andra EU- och OECD-länder har svenska elever mer än 20 timmar mindre matematik. I årskurs 4 har man 40 timmar mindre matematik. Vi vet dessutom att detta är teoretiska siffror, eftersom det även finns utmaningar i den svenska skolan med lärarlösa lektioner och inställda lektioner. Alla elever får inte det stöd som de önskar.
I svensk politik har vi länge pratat om dessa utmaningar. Det är knappast någonting som är en nyhet med tanke på att vi har haft sjunkande kunskapsresultat ända sedan 80-talet, sett till de faktiska resultaten. Även om vi pratar om dessa frågor, även om OECD hyllar oss för att vi har en stor samstämmighet inom politiken när det gäller att se och uppmärksamma problemen, har vi helt ärligt inte levererat. Vad är då nyckeln?
Hur ska vi då höja kunskapsresultaten, framför allt i matematik? Bra lärare är självfallet det som är enskilt mest avgörande. Därför är Matematiklyftet och annat viktigt, men det spelar inte så stor roll om man inte får ordentlig undervisningstid med lärare. Undervisningstiden behöver utvidgas.
Under sina åtta år började Alliansen att bygga ut matematikundervisningen när vi kunde identifiera att Sverige halkade efter när det gäller undervisningstiden. Vi utökade undervisningstiden i de lägsta åldrarna. Därefter har riksdagen beslutat om att utöka undervisningstiden i både mellanstadiet och högstadiet och också finansierat det. Nu kommer regeringen äntligen med förslag om utbyggnad i mellanstadiet, men högstadiet får fortfarande vänta. Vad är det som statsrådet väntar på?
När får vi se statsrådet gå från ord till handling?