Björn von Sydow (S):
Det är en stor glädje att ha tillfälle att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och därmed till propositionen och den motion som jag och Lennart Axelsson har lämnat in. Det är mycket positivt att alla partier har samma åsikt.
Av tidigare inlägg har jag hört att vi har samma sätt att se på frågeställningen - det kulturhistoriska och det föreningsaktiva perspektivet samt turismperspektivet. Jag ska inte uppehålla mig vid frågan om behörigheten för lokförare. Det där är helt klart genom utskottets skrivning, som jag är mycket positiv till.
Låt mig bara få göra ytterligare några kommentarer när det gäller register över järnvägsfordon. Jag är mycket positiv till utskottets tillkännagivande och ser det som nyanserat. Att det kommer att leda till en förändring är jag övertygad om. Jag vill ta upp två saker.
Den ena punkten hade vi uppe i december i föregående debatt om propositionen då. Det gäller de säkerhetsmässiga bedömningarna. Det som karakteriserar museijärnvägar i Sverige är att de i huvudsak är fristående från Trafikverkets spårsystem. Är de inte det kommer saken i ett annat läge.
Men är de det och man räknar på och försöker undersöka vilka försäkringsmässiga risker som finns kan man använda sig av de formler som Räddningsverket brukar använda när man försöker sätta ett pris på, beräkna kostnaden för, en risk.
Den bedömning som vi gjort utifrån museijärnvägarnas organisation, MRO, är att använder man sig av Räddningsverkets metod kan de säkerhetsmässiga riskerna för samtliga museijärnvägar i Sverige åsättas en kostnad om 50 000 kronor per år. Det är en mycket liten summa.
Den pekar på att riskerna är väldigt små. Men självklart anser jag att det är värdefullt att detta kan ytterligare en omgång kan bli belyst genom det utredningsarbete som regeringen och Regeringskansliet ska göra. Sedan gäller det frågan om hur det ser ut beträffande kostnaderna, de avgifter för fordonsregistreringen som nu är aktuella.
Jag har bett några av föreningarna att lämna in lite uppgifter. Som ledamöterna av utskottet kanske erinrar sig lyfte jag i den föregående debatten fram att den intressanta jämförelsen här gäller trafikintäkter. Ingen har sagt att det ska ske en registrering när det är en uppställning av järnvägsfordon som inte används för trafikändamål - ett statiskt museum.
Det är när fordonen används som frågeställningen gäller. Om man ser detta på det sättet handlar det om trafikintäkterna. Jag har några exempel som jag vill göra utskottet uppmärksamt på.
Våra museijärnvägar i dag kan grovt sett indelas i tre grupper: stora, medelstora och mindre. Ett exempel är en stor järnväg som har intäkter på ungefär 900 000 kronor och där det är många fordon som registreras. Där får man räkna med att fordonsregisterkostnaden blir drygt 16 000 kronor.
Med mitt bristfälliga sätt - det får jag, herr talman, erkänna - att i huvudet räkna ut procenten får jag det till att det blir ungefär 2 procent. Om det är en medelstor museijärnväg som har intäkter på ungefär 400 000 kronor och som har ett sextiotal aktiva fordon blir resultatet en avgift på drygt 8 000 kronor.
Fortfarande handlar det om ca 2 procent. Lars Tysklind nämnde Munkedals järnväg. Jag har fått in uppgifter också från den järnvägen. Jag delar Lars Tysklinds åsikt om hur fin den är. Det är en liten järnväg. Man har bara åtta fordon. Man ska betala 1 040 kronor, kanske inget större belopp.
Men sett till att man har trafikintäkter på bara 23 000 kronor ska man ta 5 procent av sina intäkter i fråga om den här kostnaden.
Ännu en gång, herr talman och ärade utskott, säger jag att jag är tacksam för och glad över det sätt på vilket utskottet bemött den problematik som jag och min medmotionär lyft fram.