Maria Ferm (MP):
Jag inleder med att tacka Vänsterpartiet för att man har begärt denna aktuella debatt om situationen för ensamkommande. Det är hög tid att vi i denna kammare öppet diskuterar hur vi kan lösa situationen för de många unga som kom till Sverige som minderåriga 2015 men som har hunnit fylla 18 år under den orimligt långa väntan på besked om sina asylansökningar och därför nu riskerar att avvisas.
Jag hoppas också att vi kommer att beröra frågor om hur vi minskar utsatthet, hemlöshet och psykisk ohälsa hos denna grupp och hur vi säkerställer att de kan fortsätta sin skolgång och inte rycks upp i onödan från den miljö och skola där de lever sina liv. Under de senaste åren har det kommit många ensamkommande barn och unga till Sverige.
Det är barn och unga som i många fall har tagit sig till Sverige på resor som vi skulle kalla farliga och osäkra även för vuxna män och kvinnor. Många av dem bär på trauman och svåra upplevelser, både från tiden på flykt och från sina hemländer. Att vi tar väl hand om dessa unga är inte bara rätt sak att göra utan även en framtidsinvestering som kommer att bygga Sverige starkare.
Säkerhetsläget i Afghanistan är mycket allvarligt, och situationen har försämrats rejält sedan de internationella fredsbevarande styrkorna lämnade landet. I flera provinser pågår väpnad konflikt. Det gör situationen oerhört farlig. Även i Kabul har situationen försämrats. Bilbomber, självmordsbombare, raketskjutningar och komplexa attacker skördar tusentals civila offer.
Jag besökte själv Kabul i våras för att lära mig mer om säkerhetsläget och situationen för dem som återvänder. Det var värre än jag trodde. Afghanistan är ett av världens farligaste länder, och det finns små möjligheter att skapa någon form av normalt liv för dem som återvänder utan nätverk. Miljöpartiet vill att de som kom som ensamkommande under 2015 ska få stanna i Sverige.
Vi har jobbat hårt för att det ska bli verklighet. Tyvärr har de lösningar som vi har genomfört under de senaste åren urholkats när verkligheten snabbt har förändrats. Därför vill vi genomföra förändringar som gör att denna grupp får stanna, så som tanken var redan 2015.
När regeringen i november 2015 beslutade att införa en tillfälligt mer restriktiv lagstiftning förhandlade Miljöpartiet in ett särskilt barnundantag som skulle göra att alla barn och barnfamiljer skulle fortsätta att få permanenta uppehållstillstånd i stället för tillfälliga om de sökte asyl före den 25 november 2015.
Som vi såg det var detta undantag särskilt viktigt för just de ensamkommande som saknade ordnat mottagande och som riskerade att inte få sina tillfälliga uppehållstillstånd förnyade när de fyllde 18 år utan bedömas som vuxna. Migrationsverket genomförde sommaren därpå en praxisändring som urholkade barnundantaget.
Det innebär att ensamkommande barn mellan 16 och 18 år som saknar ordnat mottagande i hemlandet bara ska få stanna tillfälligt tills de har fyllt 18 år och då kunna utvisas som vuxna, i stället för att få permanent uppehållstillstånd som vi hade beslutat enligt lagstiftningen i riksdagen.
För att återigen komma till rätta med denna situation arbetade vi intensivt med att förhandla fram en ny lag som skulle ge dessa ungdomar möjlighet till längre uppehållstillstånd så att de kan gå klart gymnasiet i lugn och ro och därefter få möjlighet till permanent uppehållstillstånd genom arbete. Den så kallade gymnasielagen, som vi lyckades få stöd för i denna kammare i våras, kommer att ha stor betydelse för en del av dessa ungdomar - men färre än vad vi hade förväntat oss och hoppats på.
På grund av den långa väntan på besked riskerar många att hinna fylla 18 år innan de får sina första asylbeslut, även om Migrationsverket har utlovat att alla ska få sina beslut före årets slut. Därmed riskerar betydligt fler att få avslag, och de omfattas då inte heller av gymnasielagen.
Vid båda våra försök att förebygga den situation som vi nu står inför har alltså verkligheten förändrats snabbare än vad vi har kunnat lagstifta. Detta är mycket olyckligt. Den politiska avsikten har varit tydlig. Det här är en grupp som vi ville värna och skapa trygghet för. Vi ville inte se tusentals asylsökande ungdomar få avslag, och vi ville inte se dem få det i höst bara för att de har fått vänta i flera år på att få sina beslut.
Dessa unga människor, som bor här och har bott här i flera år, riskerar i sådana fall att bli både hemlösa och papperslösa. Det är svårt och tar tid att avvisa människor till Afghanistan. Få avvisningar verkställs i praktiken, så dessa unga kommer att bli kvar i Sverige i många år, i stor utsatthet och utan rätt till boende, arbete eller skolgång. Det är inte anständigt.
Miljöpartiet vill att dessa unga, som kan bli en viktig del i att bygga ett framtida Sverige, ska få en ny chans. Som vi ser det kommer det troligtvis att krävas ny lagstiftning, och det är bråttom. Jag vet att det finns ett stort engagemang och en stor vilja i flera partier i denna kammare. Jag uppmanar därför alla partier att tydliggöra hur de står i denna debatt, och jag hoppas på konstruktivitet och lösningsfokus.