Daniel Sestrajcic (V):
Jag tänkte inleda mitt inlägg med att berätta någonting om mina föräldrar. Båda mina föräldrar är från forna Jugoslavien. De kom hit som arbetskraft på 60- och 70-talet. Mamma började jobba som städerska och fortsatte sedan som fabriksarbetare. Min pappa har jobbat som montör, sprutlackerare och på fabrik.
Vi har varit en fattig familj med låga inkomster, men mina föräldrar har jobbat och slitit hårt i Sverige för att bidra till det svenska välståndet och för att ge sina barn en möjlighet att växa upp i det här landet. Precis som många andra migranter och svenska arbetare har de betytt mycket för det svenska välfärdssamhället. I dag är båda mina föräldrar utslitna.
De har ryggar som inte håller och kroppar som har märkts av arbetslivet, för deras jobb har varit de tyngsta och slitsammaste men också de lägst betalda. I dag är pappa pensionär med en oerhört låg pension. Min mamma är förtidspensionerad på grund av förslitningsskador i axlar och rygg. Båda har alltid betalat sin skatt.
De har aldrig haft några lyxiga avdrag, helt enkelt för att de avdragen inte är till för de fattigaste i vårt samhälle. Det är inte de fattigaste som gör ränteavdrag. Det är inte de fattigaste som använder ROT- och RUT-avdrag. Det är inte de fattigaste som får reseavdragen.
Inte heller är det de med de allra lägsta inkomsterna - som har jobbat i industrin, som städerskor och i vården - som har tjänat på att förmögenhetsskatten har avskaffats, att fastighetsskatten i princip har utraderats eller att arvs- och gåvoskatten har tagits bort. Det är de rikaste i vårt samhälle som har tjänat på det.
Märkta av sjukdom har de tvärtom fått betala mer i skatt än många av dem som i dag har arbete; detta på grund av det orättvisa och snedfördelande jobbskatteavdraget. Men min familj har haft det bra i Sverige. Det har funnits ett socialt skyddsnät som har varit avgörande. Jag och min bror fick bo hos en sommarmamma på somrarna för att vi inte bara skulle få växa upp bland betongen i stan.
Min mamma har fått bostadsbidrag, vi har fått flerbarnstillägg och vi fick stöd när våra föräldrar skilde sig. Det har funnits en fungerande förskola där jag och min bror kunde lämnas tidigt på morgonen, för när man jobbar på fabriken går man upp kvart över fem för att lämna sina barn tidigt för att kunna ta sig till jobbet och stämpla in i tid. Man kan inte ta ledigt för att hjälpa sina barn vid något tillfälle eller besöka läkaren och så vidare.
Den fungerande förskolan och den fungerande sjukvården har varit helt avgörande. Min familj har helt enkelt haft det som de allra flesta i arbetarklassen. De är människor som har gjort rätt för sig men som har drabbats av det riggade skattesystemet som gynnar de allra rikaste i vårt samhälle och missgynnar dem som behöver samhället allra mest.
I dag upplever mina föräldrar och många i arbetarklassen ett försämrat socialt skyddsnät. De upplever en försämrad vård och en större otrygghet, och det gör de helt enkelt för att välfärden är strukturellt underfinansierad och inte kan leverera det som välfärden behöver leverera för att ta hand om alla oss i vårt gemensamma samhälle.
De är oroliga för sina barn, sin egen framtid, sin pension och hur de ska överleva. De är precis som många av sina grannar nervösa och rädda för utvecklingen i Sverige. Hur ska de få pengarna att räcka till?
Sådana som min familj, helt vanliga arbetarfamiljer, ibland ensamstående, med låga inkomster och slitiga jobb, är de som har förlorat på åtta års borgerlig skattesänkarpolitik. Men de tjänar på de vänsterreformer som har genomförts i de senaste årens budgetar. De förstår vad det betyder att ha ett samhälle som hänger ihop och som också tar ansvar för dem.
De tycker att det är helt rimligt med höjd a-kassa, förbättrade socialförsäkringar och satsningar på kommunerna. Det är därför de aldrig kan tänka sig att försämra det välfärdssamhället. De ser att de tjänar på ett välfärdssamhälle med minskade klyftor. Men det är också därför de aldrig kan tänka sig att rösta på borgerliga partiers förslag, som om och om igen prickar fel.
Det enda svaret som de borgerliga partierna har är sänkta skatter, i de flesta fall för de rikaste. När det gäller fortsatt klyvning av vårt samhälle och det RUT-bidrag som de borgerliga talar sig varma för, är det sådana som min mamma som ska städa i de rikas hem. Sedan ska de rika kunna göra avdrag för det, samtidigt som hennes välfärd försämras.
Alla dessa skattesänkningar, alla dessa avdrag som de borgerliga vurmar för finansieras av besparingar och försämringar av a-kassan, sjukförsäkringen och arbetsmarknadspolitiken. Allt det är min mamma, min pappa, min familj och deras grannar och vänner beroende av. De borgerligas politik är tydlig klasspolitik, och den slår mot arbetarklassen.
De gemensamma budgetar och tidigare budgetar som Vänstern har lagt fram tillsammans med Socialdemokraterna och Miljöpartiet innehåller många viktiga saker. 10 välfärdsmiljarder är oerhört viktiga för att bygga ut välfärd och permanenta förstärkningar i kommunsektorn. I årets budget finns det tydliga skrivningar om ekonomisk jämlikhet, skärpta formuleringar för skattefusk och skatteflykt.
Inte minst är den riktade satsning som vi i Vänstern har fått igenom när det gäller att Skatteverket och Ekobrottsmyndigheten ska få mer pengar för att bekämpa skattefusket viktig. Jag är tacksam och glad över att även de borgerliga partierna accepterar den satsningen. Det har nämligen inte alltid varit på det sättet. Jag saknar en skatteflyktskommission. Men det kan vi återkomma till och genomföra framöver, tillsammans med Socialdemokraterna och Miljöpartiet. En del har också gjorts på skattesidan genom åren. Men det är otillräckligt.
Det är glädjande att utredningen av Vänsterpartiets förslag om bankskatt nu har kommit. Jag utgår från att regeringen planerar att införa den inom kort. Vi behöver ett ökat skatteuttag från dem som kan bära det och som har de allra högsta inkomsterna. Vi behöver satsa på vårt samhälle och få det att hålla ihop, få klyftorna att minska.
Alla ska kunna lita på att de får vård och stöd när de behöver det. Alla ska kunna lita på att förskola och skola fungerar. Alla ska kunna lita på att samhället finns där när de behöver samhällets hjälp för att få ett bättre liv. Det är oroväckande att ekonomin går bra men att inte alla får ta del av det. Klyftorna har ökat under lång tid.
När regeringen förvaltar den ärvda skattepolitiken bevarar Socialdemokraterna tyvärr ett system som de borgerliga partierna har riggat för de rika. Enligt många ekonomer - bland andra Stefan de Vylder, Kenneth Hermele och Agneta Stark - är Sverige i dag ett av de bästa skatteparadisen. Här finns ingen förmögenhetsskatt, knappt någon fastighetsskatt och ingen arvs- och gåvoskatt. Ränteavdragen gynnar de allra rikaste.
Det finns ROT- och RUT-avdrag för dem med goda inkomster. Det finns inte heller några sanktioner för dem som har gömt pengar utomlands. Det är vad tre framstående ekonomer säger om Sverige. Alla avdrag i bolagsskatten gör att Volvo och Electrolux betalar mindre i bolagsskatt i kronor jämfört med många småhandlare och småföretag. Det här inser ju ni socialdemokrater. Om inte annat gör era gräsrötter och väljare det.
Den stora frågan är: Varför gör ni ingenting åt det riggade skattesystemet som ni har ärvt av de borgerliga partierna? Ni vet, precis som vi, att det är svårt att klara jämlikheten och välfärden med ett riggat skattesystem. Ni vet att det behövs omfattande satsningar på vår gemensamma välfärd. Varför ställer ni er tillsammans med Miljöpartiet på högerns sida i de frågorna? Varför utökar ni RUT-avdraget?
Varför bevarar ni skattelättnader som ränteavdrag och ROT-avdrag? Vi måste göra någonting åt det här. Även om mycket i årets budget är bra önskar jag mer på skatteområdet. Jag önskar att budgeten skulle vara lika offensiv som tidigare budgetar som vi har lagt fram tillsammans. Men regeringen har tyvärr avvisat många av Vänsterpartiets offensiva förslag i förhandlingarna.
Vi har föreslagit sänkta ränteavdrag, återinförd förmögenhetsskatt och progressiv fastighetsskatt. Det är bara tre av våra förslag för att skapa ett rättvist, solidariskt och omfördelande skattesystem som ökar jämlikheten, utmanar de ekonomiska klyftorna på allvar och skapar en ekonomisk politik för alla, inte bara för de allra rikaste. Jag hoppas att vi tillsammans kan tackla de problemen på allvar i framtida budgetar. Jag vet att ni socialdemokrater tycker likadant.
Det är dags att ta upp kampen mot högern. Jag vill avsluta med en hälsning från min mamma. Hon är en fyrabarnsmamma som har slitit och arbetat i hela sitt liv. Hon heter Paca Sestrajcic. I nästan alla val har hon röstat på det hon kallar Olof Palmes parti. Hon säger: "Säg till Stefan Löfven att han och Socialdemokraterna kommer att förlora många fler röster om de inte gör det bättre för arbetarna.
De rika måste också betala och inte bara smita undan. De borde betala mer i skatt." Nu hoppas jag att ni socialdemokrater, bland andra Jörgen, hälsar er statsminister att det är dags att kavla upp ärmarna och ta itu med det här. Låt oss tillsammans se till att också de rikaste betalar mer i skatt och att de inte kan smita undan sitt ansvar!