Beatrice Ask (M):
Med anledning av beskrivningen av händelser runt om i världen och hur utsatta kvinnorna är vill jag bara säga att det är en mycket oroande utveckling. Sexuella övergrepp har blivit ett vapen i krig och konflikter. Skälet till att det har blivit så är att skadorna då blir väldigt omfattande. Man knäcker kvinnorna, man knäcker barn och ungdomar, hela familjer och strukturer. Det här har blivit ett effektivt vapen.
Det är någonting som man både på FN-nivå och på andra nivåer jobbar en hel del med. Margot Wallström hade ett specialuppdrag att bland annat synliggöra vad man kan tänkas ta för initiativ för att öka medvetenheten men också motkrafterna mot den här tendensen. Här finns det väldigt mycket att göra.
Sedan har vi det som sker när det inte är krig och konflikter, den vardagskriminalitet som vi ser eller det folkhälsoproblem som vi har i Sverige, nämligen att kvinnor utsätts för sexuella övergrepp. Det är väldigt allvarligt. Det är så sent som för ett år sedan som vi skärpte sexualbrottslagstiftningen i syfte att göra den mer effektiv, efter en ganska omfattande utvärdering och mycket diskussioner om hur den skulle se ut.
Så har vi haft en diskussion om flera domar. Det finns två saker att säga om det. Det ena är det uppenbara att det är stora bevissvårigheter i den typen av ärenden, av det enkla skälet att det ofta är i nära relationer eller i slutna rum som övergreppen sker. Det är två berättelser, och ord står mot ord.
Det är nästan omöjligt för domstolen att se det som ställt utom rimligt tvivel att någon är skyldig och bevisa det. Vi behöver sätta sökljuset på det, och riksdagen har påtalat detta. Jag har aviserat att regeringen kommer att tillsätta en utredning.
Till den har jag dessutom tillfogat det jag tror är nödvändigt, att fundera över möjligheten till ett vållandebrott när det gäller sexualbrotten i likhet vad man har i Norge, det vill säga att sätta lite mer av sökljuset och ansvaret på den misstänkte förövaren än i dag. Det tror jag kommer att vara viktigt. Men vi måste jobba med de här frågorna hela tiden.
Dock skulle jag vilja säga något om synen på sexualitet, som ju inte ligger enbart inom mitt ansvarsområde. Vi har en syn på sexualitet och på hur killar och tjejer ska bete sig som väcker många frågor. Inte minst språkbruket på internet och attityder till barns och ungdomars sexualitet tenderar att dra i väg åt väldigt många olika håll.
När man läser om erfarenheter från unga flickor som blivit utsatta för övergrepp och hör om mobbning och olika typer av näthat är det bekymmersamt hur sexualiserat detta är och hur utsatta unga och barn är i sådana situationer. Vuxenvärlden måste börja vakna upp och agera på många olika sätt för att sätta upp ramar och riktlinjer för vad som är rätt och fel och ingripa.
Jag tror - det är möjligen gammalmodigt - att sexualundervisningen måste få en upprättelse. Man ska då inte i första hand prata om blommor och bin, för det är lite förlegat, men om värderingar och hur man ser på varandra, ömsesidig respekt och den typen av frågor. Det måste finnas med för att alla ska kunna bete sig på ett riktigt sätt mot varandra i samhället.
Jag tror att många ungdomar skulle må väl av att få mer av den kunskapen och få veta vad som är rätt och fel. Många ungdomar vet inte att man kan säga nej eller när man ska säga nej. Nu menar jag inte i en situation av våldtäkt utan i helt andra situationer.
När det gäller våldtäkt kan man, efter de förändringar som riksdagen gjorde, anses ha blivit utsatt för våldtäkt utan att man muntligen har sagt ifrån.