Eva-Lena Jansson (S):
Jag börjar med att tacka socialförsäkringsministern för svaret, även om jag naturligtvis inte är tillfreds. Regeringens hantering av sjukförsäkringen har inneburit att svårt sjuka personer utförsäkras från försäkringen. Flera fackförbund vittnar om hur svårt sjuka tvingas säga upp sig från sina jobb för att de inte klarar av att jobba heltid. Många av dem är inne i en rehabilitering.
Några går kanske en utbildning men tvingas avbryta den på grund av dessa dogmatiska tidsgränser. Regeringens politik har inneburit att medborgarnas tilltro till sjukförsäkringen har underminerats, och många oroas över hur deras anhöriga som är sjuka kommer att drabbas vid längre tids sjukdom.
Trots upprepade löften både i valrörelsen och under hösten 2010 att man skulle återkomma skyndsamt, alternativt under våren, till riksdagen med förslag om förändringar i sjukförsäkringen har regeringen inte agerat. Först den 4 maj presenterade regeringen en promemoria, Översyn av sjukförsäkringen , som nu är ute på remiss. Den sista svarsdagen är den 1 juli 2011.
Tidigare har det varit så när man genomförde förändringen av sjukförsäkringen att man inte lyssnade på remissinstanserna, så varför har man intresse av att lyssna nu? Det återstår att se om man verkligen kommer att bry sig. Den tid som har angetts i medierna för när en eventuell förändring kan träda i kraft med dessa förslag är den 1 januari 2012. Det innebär att svårt sjuka kommer att fortsätta att utförsäkras.
Då var min fråga om statsrådet var beredd att vidta snabba åtgärder. Svaret på frågan är nej. I svaret, fru talman, skriver statsrådet: "Samtidigt finns det alltid en risk att stora förändringar kan leda till att enskilda drabbas av orimliga och icke avsedda konsekvenser." Att bli utförsäkrad när man är sjuk borde betraktas som ganska orimligt.
Om det är en icke avsedd konsekvens från regeringen vet inte jag, men det skulle jag vilja ha svar på. Var det en icke avsedd konsekvens att svårt sjuka människor skulle bli utförsäkrade? "Vissa justeringar" skriver ministern också om i sitt svar, fru talman. Då undrar man: Räcker det verkligen med vissa justeringar?
Det man kan säga är nämligen att tidsgränser som inte utförsäkrar men som ger stöd till individen kan vara bra. Visst är det bra med en arbetslivsintroduktion om man kan, och visst är det bra att få rehabilitering om man behöver det. Men behöver man för den skull nödvändigtvis utförsäkra människor? Måste de tvingas bli fattiga samtidigt? Det är den frågan vi har ställt oss, och vi tycker inte att det är rimligt.
Jag tycker egentligen inte att jag i detta svar från socialförsäkringsministern kan utläsa om han bryr sig om kritiken. Han skriver att stora förändringar kan leda till att enskilda drabbas, att det finns risk. Och vi ser fall på fall; vi träffar dem dagligen - människor som drabbas svårt av denna försäkringsförändring. Jag undrar: Vilken värld lever vi i? Lever vi i helt olika världar?
Träffar inte socialförsäkringsministern någon av de sjuka som utförsäkras och i dag inte får någon sjukersättning? Jag skulle i alla fall vilja ha svar på frågan: Var det en icke avsedd konsekvens från regeringens sida att människor blev utförsäkrade trots att de uppenbarligen är sjuka?