KBLab/rixvox huggingface dataset:
Bosse Ringholm (S):
Regeringen har gjort en rad insatser för att energieffektivisera bland annat på bostadsområdet. Vi har senast i vårbudgeten föreslagit ett antal ROT-avdrag som är riktade både till småhusägare, bostadsrättshavare och den som äger hyresfastigheter i kommunal eller i privat regi. Det har skett både via de traditionella ROT-avdragen och också via särskilt riktade insatser som just gäller energiområdet.
Det är ingen tvekan om, precis som Gunnar Andrén säger, att den som gör en installation i dag av en annan typ av uppvärmning än med traditionell olja gör en stor ekonomisk vinst. Det finns inget skäl att ytterligare via skattesubventioner bygga på just den vinsten.
Däremot finns det naturligtvis skäl att se till att man exempelvis kan byta befintliga fönster, som är ett annat sätt att försöka ekonomisera och effektivisera energitillförseln och energikonsumtionen. Bara skattebortfallet för de miljöförbättrande insatserna i småhus beräknas till ungefär 150 miljoner kronor som en ökad subvention till småhusägare, just för att få till stånd ett bättre energiutnyttjande.
Vi vet ännu inte var skattereduktionen för byggnadsarbete i bostadshus, det stora ROT-avdraget, kan landa eftersom det alldeles nyligen har införts, i mitten på april. Vi får se resultatet först någon gång framåt nästa höst. Men vid förra tillfället som möjligheten till ROT-avdrag fanns handlade det om miljardebelopp. Det är säkerligen en väldigt stark stimulans också för enskilda att bidra med olika ombyggnadsåtgärder.
Sedan måste jag säga att jag tycker att det är konstigt att Folkpartiet vill ha ett ännu mer sönderhackat skattesystem. I vanliga fall brukar Folkpartiet säga att vi har ett skattesystem som är svåröverskådligt. Nu skulle man vilja ha ett skattesystem där man inte ska räkna upp värdet på fastigheterna med de generella värdestegringar som sker, utan vissa saker ska det göras undantag för. Då blir det naturligtvis ännu mer svåröverskådligt hur fastighetstaxeringen kan komma att se ut.
Jag vill påminna om att regeringens ambition har varit den motsatta, att försöka förenkla fastighetstaxeringen. Och genom att införa enklare regler som gynnar framför allt småhusägare med låga inkomster har vi bidragit till att ingen betalar mer än exempelvis 5 % av sin inkomst i fastighetsskatt. Vi har sänkt förmögenhetsskatten vid ett antal tillfällen. Det har verkligen också varit ett stöd för utsatta grupper.
Jag tror att det är viktigt att i fortsättningen hitta den mest effektiva metoden att stimulera energieffektivisering. Det tror jag att man kan göra via de särskilda insatserna för miljöförbättrande installationer i småhus, ROT-avdraget och en del andra insatser som regeringen har föreslagit eller redan genomfört. Men att ytterligare krångla till skattesystemet, som Folkpartiet vill göra, är inget som jag vill rekommendera.
Bosse Ringholm (S):
Jag noterar tacksamt att Gunnar Andrén förstår att man faktiskt både kan främja byggnadsarbete, motverka arbetslösheten och samtidigt spara energi. Det är bra att Gunnar Andrén inser det. Sedan, Gunnar Andrén, är det ju så att varje gång vi socialdemokrater har föreslagit förbättringar av fastighetsskatten, förbättringar som gäller just låginkomsttagare och pensionärer, har Folkpartiet sagt nej. Och så har Folkpartiet sagt som Gunnar Andrén gjorde förut: Vi vill avskaffa fastighetsskatten i stället.
Nu står Gunnar Andrén och erkänner och säger att Folkpartiet inte kan avskaffa fastighetsskatten. Det är ju det vi har sagt hela tiden. Jag noterar att Gunnar Andrén och Folkpartiet nu backar. De drar sig tillbaka och säger att nej, det går inte att avskaffa fastighetsskatten. Men varför använder ni det argumentet då, när ni själva erkänner att ni inte klarar av att avskaffa fastighetsskatten?
Om ni skulle avskaffa fastighetsskatten, och varken ni, Moderaterna eller något annat borgerligt parti har ju orkat föreslå det fast ni hela tiden talar om det, ni lyckas inte utföra det, måste ni samtidigt betala 25 miljarder kronor, lika mycket som våra barnbidrag kostar. Jag är glad över att Gunnar Andrén och Folkpartiet inte tänker avskaffa barnbidragen för att finansiera slopandet av fastighetsskatten. Men använd då inte argumentet att ni tänker slopa fastighetsskatten, för ni har ju faktiskt inga idéer, inget förslag om det.
Ni tar till det när ni är trängda i debatter. Men jag är tacksam för noteringen att Folkpartiet numera inser att det inte är möjligt att avskaffa fastighetsskatten. Använd då inte heller det i argumentationen!
Bosse Ringholm (S):
Det är rörande att se den ena centerpartistiska ledamoten efter den andra gå upp i talarstolen och säga att vi har för mycket utgifter i Sverige - detta samtidigt som Centerpartiet för en vecka sedan föreslog ännu mer utgifter. Det måste väl finnas någon logik även i Centerpartiet. Man kan ju inte den ena veckan klaga på att det är för mycket utgifter och den andra veckan föreslå ännu mer utgifter.
Jag är något förvånad över att Birgitta Sellén och Staffan Danielsson beskriver landets jordbrukare, en hårt arbetande yrkeskår, som vore de statsanställda. De frågar ju varför inte andra statsanställda också ska få vänta på att få sin lön. Men landets jordbrukare är väl inte statsanställda, Birgitta Sellén och Staffan Danielsson! Det är en mycket märklig beskrivning. Visserligen är jordbruket en i hög grad statsunderstödd näringsgren.
Men att beskriva landets självägande bönder som statsanställda är, tycker jag, en skymf mot dem som centerpartisterna här företräder. Det är EU:s regler som säger när de statliga stöd som Sverige kan ge till landets jordbrukare ska betalas ut. Det är inte EU:s pengar. Det är också ett konstigt sätt att beskriva det här - ungefär som om EU skänkte oss några pengar.
Det är svenska skattebetalarnas pengar som vi via EU ger till landets jordbruk, som man ger i Frankrike, Portugal, Irland, Polen och i andra länder. Det är de egna ländernas skattebetalares, i Sverige svenska skattebetalares, pengar som vi via EU förmedlar till landets jordbrukare. EU:s regler säger att de pengarna kan betalas ut mellan november och januari, det vill säga i november, december och januari. Vi bryter inte mot några regler.
Vi har ingen senareläggning av några statliga bidrag eller EU-bidrag till landets jordbrukare. De betalas ut exakt under den period som EU har bestämt. Där är det snarare så att Centerpartiet och andra har vilselett landets jordbrukare genom att påstå att de ska betalas ut den 1 januari och till och med tidigare. Det finns ingenting i EU:s regler som säger att de ska betalas ut den 1 januari eller tidigare. EU:s regler säger: november, december och januari.
Hade den informationen nått ut till landets jordbrukare så att de inte blivit vilseförda av Centerpartiet, tror jag att de också hade förstått att det handlar om att vi i Sverige, precis som de andra i sina länder, vill sköta ekonomin. Att Centerpartiet inte har någon större förståelse för det är en sak, men vi vill sköta vår ekonomi i Sverige. Därför ser vi naturligtvis till att göra några utgiftsbegränsningar om vårt utgiftstak är hotat.
Men jag har i minnet hur det var när Centerpartiet satt i regering i början av 90-talet - de största underskotten i Sveriges ekonomiska historia. Ett parti som är så vårdslöst med pengar kan naturligtvis tänka sig att betala ut pengar även när man inte behöver betala ut pengar enligt EU:s regelverk.
Bosse Ringholm (S):
Utgiftspartiet Centerpartiet är ibland ett populistiskt parti. Det fick vi alldeles nyss bekräftat. Den svenska regeringen tar hem varenda krona från Bryssel och Europeiska unionen som vi är berättigade att använda för det svenska jordbruket.
Ingen svensk jordbrukare behöver vara orolig för att man inte får ut precis allt vi kan ta ut från Europeiska unionen i form av de medlemsavgifter vi har betalat in och som ska återgå till jordbruket. Vi har dessutom särskilt uppmärksammat det svenska jordbruket. Vi har inte bara, som centerpartisterna säger här, talat väl om det svenska jordbruket. Det räcker inte att tala väl om det svenska jordbruket. Det är inte tillräckligt. Vi har gjort aktiva insatser för att stödja det svenska jordbruket.
Vi sänker dieselskatten med 2 kr från årsskiftet. Det kostar 700 miljoner kronor. Vi tar bort arvs- och gåvoskatten. Det kostar 21⁄2 miljard kronor. Det kommer många svenska jordbrukare att ha stor nytta och glädje av. Det har varit ett starkt önskemål från småföretagen och jordbrukets organisationer och företag. Vi talar inte bara väl om jordbruket. Vi gör också aktiva insatser.
Men det som är skillnaden mellan regeringen och Centerpartiet är att vi också gör det i ett läge med respekt för utgifterna och utgiftstaket. Vi föröder inte svensk ekonomi en gång till som skedde med regeringen Bildt i början på 90-talet. Vi vill inte ha tillbaka den ekonomin en gång till. Det är därför vi varnar Centerpartiet och alla andra för att gå i armkrok med Moderaterna och Bildts efterträdare, som är vårdslösa med våra skattepengar.
Jag vill till sist säga att det inte är Sveriges jordbrukare som löser Sveriges utgiftstryck. Det är alla som får ta del av det. Det är utbildning, forskning, försvaret och biståndet. Alla bidrar till att vi ska sköta ekonomin i fortsättningen. Det tycker jag är ett viktigt budskap. Det borde Centerpartiet också tänka på.
Bosse Ringholm (S):
Ibland måste man också lyssna på svaren när man ställer frågor. Ibland måste man faktiskt hålla sig till de korrekta uppgifterna. Här talar vi inte om ett stöd på några 8 miljarder kronor som det diskuteras om det ska betalas ut i november, december eller januari, som nämndes här i senaste inlägget. Det handlar om ett par miljarder kronor. Vi måste vara korrekta.
Vi kan inte som Annika Qarlsson stå här och säga att vi har samma situation just nu som 1994. Då var Sveriges statsfinanser fullkomligt sönderkörda, vi hade ett underskott på över 10 % av bruttonationalprodukten och statsskulden var på hundratals miljarder kronor. Det är genant om Annika Qarlsson har den uppfattningen.
Det är utomordentligt allvarligt om man gör ett sådant påstående, som har alla fel som man kan åstadkomma. Då får man faktiskt gå hem och försöka titta efter lite bättre i böckerna.
Bosse Ringholm (S):
Det är rätt; interpellanten har helt fel. Socialdemokratin är den rörelse i Sverige som hårdast har bekämpat kommunismen. Det finns inget annat parti som så kraftigt har bekämpat kommunismen på arbetsplatser, i bostadsområden och i alla olika sammanhang.
Socialdemokratin som en del av den demokratiska arbetarrörelsen har hållit rågången mot kommunismen mycket tydlig i alla årtionden och alltfort. Marietta de Pourbaix-Lundin har på den punkten helt fel.
Jag vill påminna om att utöver det som vi som partier, folkrörelser, forskare och andra kan göra i form av opinionsbildning om kommunismen kan naturligtvis andra organ också göra någonting. Det ena står inte i motsats till det andra.
Forum för levande historia, som har ägnat mycket tid och engagemang åt att åskådliggöra nazismens förgörande av miljontals människors liv, har naturligtvis också på sin agenda en historisk redovisning och en historisk beskrivning av vad som händer och har hänt när det gäller kommunismens verkningar i Europa och världen.
Forum för levande historia har exempelvis om några veckor ett stort seminarium i Karlstad, på Karlstads universitet, som handlar just om den sovjetkommunistiska terrorn, som handlar om forskning och forskningsresultat på det här området. Jag tycker att Marietta de Pourbaix-Lundin borde uppskatta att Forum för levande historia gör den här stora insatsen.
Samtidigt bör vi vara överens om att det här faktiskt kan vara fråga om att göra insatser både av institutioner, typ Forum för levande historia, och av våra universitet och forskare men också av partierna och folkrörelserna. Jag har lite svårt att se varför Marietta de Pourbaix-Lundin vill starta ett stort gräl om själva tekniken. Det viktiga är faktiskt att vi är överens om kommunismens illgärningar.
Bosse Ringholm (S):
För socialdemokratin är kommunismen, nazismen, fascismen eller andra ideologiska rörelser som inte är demokratiska naturligtvis lika avskyvärda. Jag tror att interpellanten och jag borde kunna vara överens om det, även om interpellanten tycks vara mer intresserad av att starta ett gräl om formerna för hur vi ska bekämpa den typen av ideologiska irrläror och antidemokratiska ideologier.
Jag har inget skäl att delta i grälet om vilka former vi ska ha. Jag har kunnat konstatera att vi kan välja olika former för att belysa irrlärornas ideologier. Vi har valt i det läget att göra det som en kombination av att stödja forskningen om kommunismen och att stödja opinionsbildningsarbete kring kommunismen. Vad Forum för levande historia gör är ett utmärkt exempel på hur forskningen fungerar.
Samtidigt har det socialdemokratiska partiet varit den största bekämparen av kommunismen. Jag vill inte fortsätta det gräl som Marietta de Pourbaix-Lundin försöker initiera genom att tala om Moderata samlingspartiets olika kontakter under 1920- och 1930-talen med olika rörelser som ju kanske inte var så rumsrena ur demokratisk synpunkt. Vi lägger det åt sidan just nu.
För mig är kampen mot kommunismen viktigare än att starta ett gräl om formerna för kampen mot kommunismen.
Bosse Ringholm (S):
Sven Bergström har frågat mig om jag är beredd att medverka till att söka bredast möjliga samling bakom en svensk ansökan om vinter-OS 2018 och vilka åtgärder jag avser att vidta för att en sådan ansökan ska ha bästa förutsättningar att vinna. Jag delar Sven Bergströms uppfattning att Åre och Östersund har utmärkta förutsättningar för vinteridrott och att de sedan länge har en omfattande erfarenhet av att arrangera stora internationella idrottstävlingar.
Denna uppfattning redovisade jag också vid en interpellationsdebatt med Håkan Larsson den 18 oktober förra hösten. Att stå som värd för ett olympiskt vinterspel och Paralympics innebär ett betydande statligt åtagande. Beslut om statliga bidrag och garantier för att genomföra stora arrangemang som olympiska spel kräver ett omfattande underlag som regeringen måste analysera och inhämta myndigheters och organisationers synpunkter på.
Först därefter kan regeringen gå till riksdagen för att inhämta dess godkännande. Sveriges Olympiska Kommitté gjorde under 2004 en förstudie tillsammans med representanter för Riksidrottsförbundet och i samarbete med Åre och Östersunds kommuner. Förstudien innehöll en bedömning av kostnaderna för att bygga de anläggningar och den kompletterande infrastruktur som skulle ha krävts för att genomföra ett vinter-OS 2014.
Statskontoret redovisade därefter på regeringens uppdrag en samhällsekonomisk analys av de effekter som skulle uppstå om Sverige hade tilldelats olympiska vinterspel och Paralympics i Östersund och Åre 2014. Regeringen, Riksidrottsförbundet och Sveriges Olympiska Kommitté gjorde sedan en bedömning att det inte fanns förutsättningar för Sverige att gå vidare med en ansökan då de samhällsekonomiska förutsättningarna för att genomföra vinter-OS 2014 var alltför osäkra.
Jag vill framhålla att denna bedömning gjordes gemensamt av regeringen och idrottens organisationer. Utgångspunkten för att ansöka om spelen 2018 är att det ska finnas en bra chans att få spelen och tydliga samhällsekonomiska förutsättningar. Det är en viktig fråga inte bara för Jämtland utan för hela Sverige. Det gäller exempelvis att engagera näringslivet i hela landet.
Såväl staten som andra intressenter måste överväga hur de skulle kunna bidra till att Sverige ges förtroendet att få arrangera ett olympiskt spel i framtiden.
Bosse Ringholm (S):
I diskussionerna förra sommaren fanns det inga partipolitiska skillnader. Alla partier var angelägna om att på bästa möjliga sätt pröva de förutsättningar som fanns för Sverige att söka vinter-OS 2014. Den analys som Statskontoret gjorde visade att det var stora ekonomiska problem med risker i storleksordningen upp till 7-8 miljarder kronor.
Jag tror att det kanske går att hantera dem om vi får lite tid på oss, och det får vi naturligtvis om vi ska diskutera en ansökan inför 2018. Jag hör nu herrarnas löften om att man inte vill göra partipolitik av det här. Jag ser det som ett löfte. Sedan får det återstå att se om ni har förmåga att hålla det löftet.
Jag tycker det vore tråkigt om Centerpartiet fortsätter göra partipolitik av det här när det rimligen är så att alla partier borde kunna ställa upp bakom att vi med öppet sinnelag ska undersöka alla förutsättningar för oss att i fortsättningen kunna söka exempelvis ett vinter-OS. Jag har förståelse för att Sven Bergström tittar på de statliga bolagen och ser att de går väldigt bra och gör väldigt stora vinster. Om det sedan är just de statliga bolagens vinster som ska betala ett vinter-OS eller inte kan man ju alltid diskutera. Jag skulle bara vilja varna för en sak.
Centerpartiet tillhör ju de partier - de borgerliga partierna - som gärna vill sälja ut statliga bolag. Därför vore det väl bra med en fortsatt socialdemokratisk både regering och idrottsminister, så att man inte säljer ut de bolag som eventuellt ska kunna användas som en grund för finansiering i fortsättningen. Jag tror att vi har en del att lära av det som hände förra gången inför vår ansökan 2014.
Vi ska naturligtvis lägga ned mer omsorg och tid på att skapa förutsättningar för en bra ansökan för framtiden. Jag tror att som det ser ut i dagsläget har vi tre år på oss till nästa ansökningstillfälle, och vi har alla anledningar att tro att alla partier håller dörren öppen för det här.
Regeringen och jag som idrottsminister är oerhört angelägen om att så många som möjligt ska ha ett öppet sinnelag för att kunna skapa förutsättningar, både från näringslivet, från staten, från de olika idrottsorganisationerna och alla andra, för att vi också ska kunna söka vinter-OS 2018.
Bosse Ringholm (S):
Jag antar gärna den utmaningen! Redan när jag i somras var i Småland på O-Ringen i Jönköpings län sade jag att jag gärna återkommer till Hälsingland sommaren 2006. Där kan vi ses i skogarna. Det är väl bra att Sven Bergström säger att han inte längre nu ska ägna sig åt partipolitiskt käbbel kring det här. Jag tycker att det är ett framsteg om vi kan lägga det här åt sidan, Sven Bergström och Håkan Larsson.
Nu kan vi ägna oss åt att diskutera hur vi kan skapa ekonomiska förutsättningar för ett vinter-OS och hur vi kan skapa organisatoriska förutsättningar. Det handlar ju exempelvis om att nästan dubbla antalet bäddar på hotell, pensionat och andra möjligheter som vi behöver ha för att ta hand om deltagare, publik och mycket annat. Det handlar naturligtvis också om en diskussion om hur alla de anläggningar som vi måste åstadkomma också ska användas åren framöver.
De ska ju inte bara användas under en begränsad tid, ett par veckor, utan vi ska också ta vara på det stora idrottsintresse som finns bland svensk ungdom för att utnyttja anläggningarna i fortsättningen. Vi vet att en del anläggningar kanske, på samma sätt som i Lillehammer 1994, måste flyttas någon annanstans där det finns publikunderlag, deltagarunderlag och sådant. Det är också en viktig diskussion.
Jag kan summera och säga att jag tror att det finns ett stort engagemang från idrottsrörelsen, både från Riksidrottsförbundet, från Sveriges Olympiska Kommitté och från alla idrottsföreningar, att med öppet sinnelag se på möjligheten att söka vinter-OS 2018, och jag tror att det är bra om vi från politiskt håll också försöker titta på de rimliga ekonomiska förutsättningar som finns.
Alla vet ju att det här bara kan genomföras om staten går in som garant, för det handlar om många miljarder kronor i sista hand. Det är ingen, i varje fall inte när det gäller den här typen av anordningar, som kan säga att det här är en stor ekonomisk vinstmaskin, utan det är i sista hand statliga pengar som kommer att garantera detta. Då är det väl väldigt bra, Sven Bergström, om vi har kvar många statliga bolag och inte säljer ut ett och annat, som ni vill göra i alliansen.
På den punkten har vi delade meningar, och det kommer vi att ha både före och efter höstens val.
Bosse Ringholm (S):
Stefan Attefall har frågat statsministern vilka åtgärder han tänker vidta för att bringa klarhet i statssekreterare Lars Danielssons förehavanden på annandag jul 2004 samt vilka åtgärder statsministern avser att vidta för att återupprätta förtroendet för statsapparaten i allmänhet och höga statliga tjänstemän i synnerhet. Interpellationerna har överlämnats till mig. Jag besvarar dem i ett sammanhang.
Flodvågskatastrofen den 26 december 2004 drabbade oerhört många människor, däribland ett stort antal svenskar. Följderna blev tragiska och oåterkalleliga. Först ett dygn efter det att vågorna drabbat kustområdena i Thailand och i andra länder började vi inse vidden av katastrofen för svenska medborgare. Vi beklagar djupt att vi inte insåg det tidigare.
Regeringen tillsatte redan i januari 2005 i brett politiskt samförstånd en kommission - Katastrofkommissionen - som särskilt skulle belysa hur regering, riksdag, regeringskansli och andra myndigheter hanterat följderna av katastrofen. Kommissionen skulle också peka på behovet av förändringar i syfte att stärka förmågan att hantera liknande händelser. Konstitutionsutskottet har därefter granskat regeringens och statsrådens hantering av katastrofen.
Granskningen har varit mycket värdefull. Vi arbetar nu för fullt med att förstärka samhällets krishanteringsförmåga. Men även efter dessa grundliga genomlysningar har frågor med anknytning till katastrofen tagits upp igen. Också Riksdagens ombudsmän genomför nu en granskning med anknytning till katastrofen. Ramarna för den granskningen har jag uppfattat som vida. Det som tas upp av interpellanterna rör sådant som JO granskar.
JO:s granskning ska dock inte omfatta regeringens eller statsråds göranden och låtanden. Till detta kommer att konstitutionsutskottet nyligen har fått frågor med anknytning till flodvågskatastrofen på sitt bord på nytt. Av den granskning som både Katastrofkommissionen och konstitutionsutskottet har utfört framgår att Lars Danielsson vid ett flertal tillfällen redovisat vad han gjorde i samband med katastrofen.
Statsministern har också, både till kommissionen och till utskottet, redovisat vilken information han fick från Lars Danielsson, hur han bedömde informationen och vilka åtgärder som vidtogs. Till den information som statsministern redan har lämnat finns inget att tillägga. När det gäller några detaljer har Lars Danielsson sagt att han inte utesluter att han kan ha förväxlat dagar och vilka personer han talat med en viss dag.
Jag ser ingen anledning att utgå från annat än att Lars Danielsson redovisat i enlighet med vad han kan minnas.