Jacob Johnson (V):
Låt mig inledningsvis tacka utrikesminister Bildt för svaret. Min interpellation ställdes i slutet av april, så det har gått en tid sedan dess. Dessutom behandlas nu samtidigt två andra interpellationer som också handlar om situationen för de demokratiska rättigheterna, eller ska vi säga bristen på demokratiska rättigheter, i Turkiet. Det är bra att vi är flera som debatterar denna viktiga fråga, bland annat för kurderna i Turkiet.
Det kan också passa bra att vi har denna debatt dagen efter valet till EU-parlamentet eftersom frågorna om kurdernas rättigheter är så intimt kopplade till Turkiets medlemsansökan till EU. Det kommande svenska ordförandeskapet ger Sverige ett unikt tillfälle att lyfta denna fråga.
I våra interpellationer kritiserar vi den turkiska staten för de förföljelser av kurdiska företrädare som fortsätter i Turkiet, nu senast framför allt exemplifierat av de godtyckliga arresteringar av representanter för det demokratiska samhällspartiet DTP som har genomförts efter kommunalvalet i Turkiet i slutet av mars.
Jag deltog som frivillig valövervakare den 29 mars tillsammans med andra vänsterpartister, och jag vet att även Anne Ludvigsson och andra socialdemokrater deltog liksom många andra frivilliga från partier och organisationer för mänskliga rättigheter från många olika länder i Europa.
Vi kunde på plats observera såväl olika oegentligheter för att försvåra DTP:s deltagande i valet som att DTP kunde försvara sin position och ytterligare stärka den i stora delar av de kurdiskt dominerade sydöstra delarna av landet - detta trots att regeringspartiet AKP satsade stort och bland annat försökte vinna storstaden Diyarbakir.
Men man misslyckades med detta, och i stället kunde DTP trots allt vinna ett stort antal nya borgmästarposter. Detta resultat skulle kunna ses som ett begränsat men dock framsteg för kurdernas demokratiska rättigheter i Turkiet. Men dessvärre, och typiskt för förhållandena i Turkiet, följdes valet av omfattande arresteringar av DTP:s förtroendevalda politiker.
En turkisk författningsdomstol i Diyarbakir dömde till exempel två folkvalda borgmästare, Osman Baydemir och Nejdet Atalay, till tio månaders fängelse i slutet av april. Det är inte heller en tillfällighet att arresteringar genomförs just då samtal om en fredlig lösning på den kurdiska frågan aktualiseras av DTP och andra organisationer.
Mina frågor till utrikesministern handlar om hur Sverige under sitt ordförandeskap kan agera för att Turkiet ska respektera utslagen av parlamentariska val inklusive att inte arrestera eller förfölja politiska motståndare på oklara grunder och hur Sverige kan stödja en fredsprocess mellan den turkiska staten och företrädare för den kurdiska befolkningen.
I sitt svar hänvisar Carl Bildt till premiärminister Erdogans förnyade löften om att ingjuta energi i Turkiets reformeringsprocess samt till president Güls uttalande om att det finns en historisk möjlighet att lösa den kurdiska frågan.
Utrikesministern säger vidare i sitt svar att Sverige och EU fortsätter att kontinuerligt påtala för företrädare för den turkiska regeringen att respekten för mänskliga rättigheter, immunitetsrättigheter och fullgod rättssäkerhet utgör grundläggande villkor. Herr talman! Tyvärr måste jag tolka Carl Bildts undvikande svar så att Sverige inte är berett att ta något särskilt initiativ i frågan utan nöjer sig med till intet förpliktande allmänna uttalanden.
Det beklagar jag. Kurderna och demokratin i Turkiet är inte betjänta av sådana halvkvädna visor. Gå från ord till handling, utrikesministern!