KBLab/rixvox huggingface dataset:
Hillevi Engström (M):
Ett av framgångsrecepten i Sverige för vår relativt goda arbetsmiljösituation med få olycksfall och sjukdomsfall är att vi har en bra samverkan. Det är grundlagt i arbetsmiljölagen att man arbetar tillsammans, även om arbetsgivaren alltid är ytterst ansvarig. En del i vårt arbete handlar om att ha mer information och opinionsarbete riktat till arbetsgivare och att lyfta fram det positiva med en bra arbetsmiljö ur konkurrenssynpunkt.
Det är inte minst viktigt när det gäller att kunna rekrytera människor framöver. Det kommer att bli en stor arbetskraftsbrist, och jag vet att det är viktigt för våra ungdomar med bra arbetsmiljö och inflytande på arbetsplatsen. Många gånger räknas det som viktigare än att lönen är hög. Fler måste sprida både opinion och information om vikten av samverkan för en bra arbetsmiljö.
Här är Arbetsmiljöverkets informationsstrategi en viktig del, även om tonvikten ska ligga på inspektion och tillsyn. Men den nya delen väcker ett intresse hos arbetsgivarna. Det arbete som parterna gör, till exempel inom Prevent, är mycket positivt. Arbetsgivarna ser att om de satsar pengar på en bra arbetsmiljö så lönar det sig rent ekonomiskt - utöver att de anställda får en bra arbetssituation. Vi får se vad vi kan göra i framtiden vad gäller rena budgetfrågor.
Jag kan i dag inte utlova några ytterligare medel.
Hillevi Engström (M):
Som svar på Johan Anderssons frågor kan jag säga att regeringen har gett Inspektionen för socialförsäkringar i uppdrag att titta närmare på varför kvinnors arbetsskador godkänns som arbetsskador i lägre utsträckning än mäns. Fas har också fått extra pengar för forskning om kvinnors arbetsmiljö ur ett genusperspektiv.
Kvinnors och mäns olika arbetssituation ligger mig varmt om hjärtat. Jag håller inte med Raimo Pärssinen. Jag tycker att Raimo Pärssinen svartmålar och inte ser till den statistik som vi har när det gäller trenden på arbetsmarknaden för olycksfall, arbetsskador och sjukdomsfall. Det går inte åt fel håll.
Den senaste rapporten visar visserligen tyvärr en liten ökning av dödsolyckor. Det är alldeles förskräckligt. Arbetsmiljöverket tittar nu närmare på det. Deras första kommentar till detta är att det beror på att vi hade en väldigt sträng vinter förra året. Det föranledde många fler olyckor på väg till och från arbetet på grund av halka.
Det var också många fler personer på arbetsmarknaden. Vi får se vad utredningen leder till. Ingen person ska behöva bli skadad eller förolyckad på grund av sitt arbete. Man kan alltid göra mer, även om inte alla olyckor går att förebygga.
Man måste också titta på vem som är ansvarig för arbetsmiljön på den enskilda fabriken. Det är arbetsgivaren som har det yttersta arbetsmiljöansvaret. Jag ser detta också som ett misslyckande av de fackliga organisationerna. Vad har man gjort för att se till att kvinnors arbetsmiljö inte leder till belastning och utslitning och andra skador? Raimo Pärssinen har ju ett fackligt förflutet.
Det kanske finns skäl att idka lite självrannsakan. Våra regler, lagar och förordningar fungerar ju inte om de inte tillämpas i praktiken. Det finns 340 000 arbetsställen i Sverige. Jag tror inte att det finns resurser ens i Socialdemokraternas budget för att ständigt inspektera alla dessa arbetsplatser.
Det bygger på att de som finns på arbetsplatsen i samverkan ser till att man minimerar antalet olycksfall och att man är tuff i de frågorna. Med rätt inställning måste det vara möjligt att rekrytera skyddsombud och fackliga företrädare genom att göra det attraktivt. Jag tror att det finns mycket mer att göra på det området. I grunden vill ju alla ha en trygg och säker arbetsmiljö. Parterna kanske måste förändras.
De organisationer som får fler medlemmar har gjort ett kraftfullt förändringsarbete och blivit mer attraktiva. Jag tror att det behövs mer av den varan, liksom att vi, både från majoriteten och från oppositionen, behöver tala positivt om att det är viktigt att man är engagerad och att det är viktigt med starka parter på arbetsmarknaden. Det är nog flera åtgärder som behövs, men jag delar inte åsikten att det går käpprätt åt fel håll på den svenska arbetsmarknaden. Det tycker jag är att svartmåla. Så ser det inte ut.
Hillevi Engström (M):
En av regeringens allra viktigaste uppgifter är att se till alla som har möjlighet ska få arbeta och ha ett arbetsliv utan att bli utslagna eller skadade. Man kan se hur många som var långtidssjukskrivna när vi tog över makten 2006. Under de här åren har antalet sjukskrivna halverats och människor är sjukskrivna hälften så länge. Det som Raimo Pärssinen målar upp, att det har blivit mycket sämre, stämmer inte.
Varje person som skadas i arbetslivet är en person för mycket. Man kan göra mer genom att samarbeta och samverka. Om man begår ett arbetsmiljöbrott eller en förseelse ska det följa en sanktion på det. Därför har regeringen tillsatt en utredning som blir klar den 1 juli. Där tittar man på sanktioner när det sker felaktigheter i arbetsmiljön. Det ska kosta att göra fel.
Det ska vara svårt att göra fel, och det ska vara lätt att göra rätt. Man måste göra mer för att det ska vara attraktivt att engagera sig. Jag tycker inte att det är arbetsmarknadsministerns sak att säga vad parterna på de enskilda arbetsplatserna ska göra för att göra det attraktivt att bli medlem i vare sig arbetsgivarorganisationer eller fackliga organisationer. Det som jag kan säga är att jag tycker att det är viktigt att parterna engagerar sig och gör ett bra arbete.
Jag tycker också att det är positivt att lyfta fram det arbete som Arbetsmiljöverket gör och att man också informerar och jobbar mer förebyggande genom att lyfta fram det som är positivt med en bra arbetsmiljö. Det leder till högre kvalitet, bättre produktivitet och nöjdare medarbetare så att man kan rekrytera medarbetare som vill jobba i ens företag.
Jag följer denna utveckling oerhört noga, och jag är väldigt mån om att göra det som jag kan göra för att förbättra situationen på arbetsmarknaden. När det gäller den nationella handlingsplanen har det varit ett flertal informationsmöten och diskussionsmöten på Arbetsmarknadsdepartementet med departementets tjänstemän och med den tidigare ministern. Det är förstås ett givande och tagande. Bara för att en viss part inte har fått igenom alla de krav som man har ställt innebär det inte att det har varit samråd och diskussioner.
Det är regeringens uppfattning att det ska vara balans i ett förslag. Man kan inte ensidigt titta på en parts intressen, utan man måste också väga dem mot andra parters intressen för att se vad som kan vara rimligt och vettigt. Men att det har varit ett flertal möten kan jag vidimera. Det finns nämligen dokumenterat. Däremot har alla säkert inte fått igenom alla sina krav och önskemål.
Hillevi Engström (M):
Jag tackar för denna debatt om oerhört viktiga frågor, nämligen att alla ska ha rätt till en bra arbetsmiljö så att man inte blir skadad eller sjuk. Jag tror att alla partier har denna inriktning och anser att man måste göra ännu mer. Det är också viktigt att arbetsmiljön leder till ett långsiktigt arbetsliv och att man jobbar aktivt ute på arbetsplatserna för att bryta det utanförskap som en skada eller en långtidssjukskrivning kan leda fram till.
Nu är detta inte någon budgetdebatt, och därför kommer jag inte att tala om några budgetmedel. Det sker i ett annat sammanhang. Men det är viktigt av många skäl att man tar dessa frågor på allvar. Och jag ser positivt på allt det som görs ute på arbetsplatserna, inte minst i det partsarbete som sker, inte minst inom Prevent, där man avsätter pengar för arbetsmiljöutbildningar och annat i lönerörelser. Också arbetsgivaren skjuter till medel. Där tror jag att man kan göra ännu mer.
Jag gick själv igenom en interaktiv arbetsmiljökurs inom Prevent på nätet. Man kan alltså hitta nya modeller. När man diskuterar löner och anställningsvillkor i avtalsrörelser tror jag att det är viktigt att säga att det finns en skarp lagstiftning där det sägs att man inte får diskriminera någon som har varit facklig företrädare eller som har varit skyddsombud. Men man kanske ska lyfta fram att det ska vara meriterande och någonting positivt. Men detta är ingenting som kan lagstiftas fram. Men lokalt tycker jag att det är ett mervärde.
Man ska uppmärksamma att det är positivt att medarbetare engagerar sig. Det gynnar ytterst arbetsgivaren i allra högsta grad.
Jag tror att parterna har tillräckligt mycket uppfinningsrikedom för att se till att det blir attraktivt att engagera sig, framför allt att de kommer ut i skolorna på samhällskunskapstimmar och berättar om vikten av att engagera sig i allt från elevråd till fackliga organisationer och att bli medlem och att det kan vara klokt för dem som väljer att starta företag att engagera sig i en arbetsgivarorganisation. Det tror jag är jättebra. Det finns mycket man kan göra på lite olika håll och kanter.
Det som jag kan göra är att tala gott om den svenska modellen, parternas autonomi och att det leder till ett gott arbetsliv. Jag ser fram mot en fortsatt diskussion i dessa frågor.
Hillevi Engström (M):
Meeri Wasberg har frågat mig vilka initiativ jag avser att ta för att arbetslösa ungdomar ska kunna få ett bättre och bredare stöd i sitt arbetssökande redan från dag ett. Som jag påpekat tidigare är arbetslösheten bland unga en utmaning som regeringen tar på stort allvar. Vi har därför en bred jobbstrategi för att bekämpa ungdomsarbetslösheten. Precis som interpellanten anser regeringen att arbetslösa ungdomar, liksom andra arbetslösa, förtjänar ett individuellt stöd i sin process att söka arbete.
Alla arbetslösa ungdomar kan därför under 2011, liksom tidigare under krisen, ta del av förstärkt matchningsverksamhet med personliga coacher redan från dag ett i arbetslöshet, det vill säga innan jobbgarantin för ungdomar inträder. De ungdomar som kommer till Arbetsförmedlingen utan slutbetyg från grund- eller gymnasieskola har dessutom möjlighet att delta i regeringens folkhögskolesatsning - även detta redan från första dagen i arbetslöshet.
Syftet med satsningen är att med hjälp av folkhögskolor motivera dessa ungdomar att fortsätta till vidare studier. Under 2011 förstärktes Arbetsförmedlingens förvaltningsanslag, bland annat för att deltagarna i jobbgarantin för ungdomar ska kunna erbjudas individuellt anpassade insatser av hög kvalitet. En bra skola förebygger arbetslöshet.
Under mandatperioden stärker vi därför kopplingen mellan skola och arbetsmarknad bland annat genom att införa en gymnasial lärlingsutbildning som en alternativ väg till yrkesexamen inom gymnasieskolans yrkesprogram. Flera viktiga utbildningsreformer ligger framför oss redan i år. Dessutom satsar regeringen 6 miljarder kronor på att stärka utbildningsväsendet de kommande åren. Arbetslösheten bland unga sjunker nu, och sysselsättningen ökar.
I februari var 461 000 unga sysselsatta, vilket är en ökning med 32 000 personer jämfört med samma månad förra året. Det är positivt, men regeringen nöjer sig inte med det, och jag kan därför försäkra Meeri Wasberg att vårt arbete med att förbättra situationen för unga kommer att gå vidare.
Hillevi Engström (M):
Ett konkret svar på Meeri Wasbergs fråga varför man inte skriver in ungdomar i jobb- och utvecklingsgarantin första dagen är att den ganska omfattande både svenska och internationella forskningen visar hur ungdomars arbetslöshet ser ut och att man helt enkelt ska undvika tidiga programplaceringar av just ungdomar, för det kan leda till inlåsningseffekter och lägre sökaktivitet.
Ungdomar har en annan typ av arbetslöshetsmönster än vuxna personer. För de ungdomar som inte har klarat av skolan tycker inte jag personligen att lösningen är att de ska gå en kortare arbetsmarknadsutbildning. I grunden kommer det i vårt alltmer komplicerade arbetsliv att krävas att man har grundskolebetyg och allra helst även en gymnasieutbildning.
Därför har vi i år höjt studiebidraget till ungdomar som går tillbaka till skolan, kanske läser in en kompetens inom folkhögskolan. Dessa ungdomar har i år möjlighet att få ett studiebidrag på drygt 6 000 kronor per påbörjad fyraveckorsperiod, vilket är en bra och positiv reform som vi hoppas når många ungdomar. Det finns helt enkelt en bred forskning och erfarenhet som stärker regeringens synpunkt.
Jag skulle egentligen vilja fråga Meeri Wasberg om det verkligen är rimligt att man sätter ungdomar i en kortare arbetsmarknadsutbildning från dag ett när man vet om att ungdomar har korta arbetslöshetsperioder och att de allra flesta kommer i jobb ganska så snart. Skulle det inte vara helt motsägelsefullt att kanske riskera att ungdomarna får en försämrad utveckling på arbetsmarknaden?
Hillevi Engström (M):
Jag kan upprepa mitt svar. Men jag tror att det är viktigt att titta på vad som händer i Sverige just nu, där vi kan se en betydande jobbtillväxt med goda framtidsutsikter. Vi ser att arbetslösheten sjunker och att 32 000 fler unga är i jobb i februari 2011 än för ett år sedan. Långtidsarbetslösheten sjunker. Det går åt rätt håll, även om jag inte alls på något sätt är nöjd ännu, för det är fortfarande alldeles för många som står utanför arbetsmarknaden.
Men nu när jobbchanserna ökar tycker jag att avvägningen är rimlig att man inte från första dagen ger en aktivitet, för då är risken att flera ungdomar som skulle kunna få ett jobb kommer in i en åtgärd som de inte behöver. Det låser in dem och förhindrar att de får en inkomst att leva på i stället för en aktivitetsersättning.
Det finns goda grunder och också stöd i empirin, och inte minst i det som Långtidsutredningen skriver om arbetsmarknadsutbildningar, för att det är en väl avvägd balans. Det var det inte på 90-talet. Det var för höga volymer som gjorde att de inte fick den kvaliteten.
Om man ska ha en utbildning som har en hög kvalitet och som också leder till vidare studier tror jag att det är det reguljära skolsystemet som har bäst förutsättningar att ge ungdomar en grund att stå på. Men man kan alltid fundera på vad som är klok politik. Jag tycker att resultatet av regeringens politik talar ett ganska tydligt språk, att det går åt rätt håll. Det viktigaste för mig är att se till att ungdomar får en bra grund i skolan.
Det stora misslyckandet är att så många unga har lämnat skolan utan förutsättningar att komma vidare till arbetslivet. Jag är positiv till att arbetslösheten bland unga sjunker nu och vill gärna se att ännu fler unga kommer i jobb och får ett individuellt och bra stöd från Arbetsförmedlingen från första dagen de kliver in genom dörren.
Hillevi Engström (M):
Kerstin Nilsson har frågat mig om vilka åtgärder jag avser att vidta för att unga funktionshindrade ska få rätt arbetsmarknadsåtgärder och i rätt tid. Arbetslösheten bland unga med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga är en utmaning som regeringen tar på stort allvar. Därför är Arbetsförmedlingens samlade utbud av tjänster, metoder och arbetsmarknadspolitiska program tillgängligt för målgruppen.
Vid behov ska de också få del av arbetslivsinriktad rehabilitering och de särskilda stöd som finns för personer med funktionsnedsättning som innebär nedsatt arbetsförmåga. Arbetsförmedlingen har också ett särskilt uppdrag att bedriva verksamhet för unga med funktionsnedsättning. Målgruppen för det särskilda uppdraget är elever i gymnasieskolan med funktionsnedsättning som fyllt 16 år och personer under 30 år som har aktivitetsersättning inom socialförsäkringen.
De unga med funktionsnedsättning som omfattas av det särskilda uppdraget och som därmed inte skrivs in i jobbgarantin för ungdomar ska ges samma möjligheter till vägledning och coachning som de som skrivs in i garantin. Övergången från skola till arbetsliv är en kritisk tidpunkt för unga med funktionsnedsättning, och övergången kan vara avgörande för hur de etableras på arbetsmarknaden.
Arbetsförmedlingen samverkar därför med skolan för att underlätta övergången från skola till arbete för elever med funktionsnedsättning. Inom varje arbetsmarknadsområde ska det dessutom finnas en utsedd arbetsförmedlare med kunskaper om arbetslivsinriktad rehabilitering som samverkar med bland annat skolan, Försäkringskassan och kommunens dagliga verksamhet. Regeringen kommer också under 2011 att fastställa en ny strategi för funktionshinderspolitiken som sträcker sig från 2011 och fem år framåt.
Ett antal myndigheter, däribland Arbetsförmedlingen, har i uppdrag att ta fram förslag på delmål för hur funktionshinderspolitiken ska genomföras inom deras respektive områden under perioden 2011-2016. Vidare avser regeringen att under 2011 se över de åtgärder och insatser som i dag finns för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga.
I översynen ska en analys göras av hur insatserna kan bidra till att öka möjligheten för unga personer med funktionsnedsättning att få tillträde till arbetsmarknaden. Detta är bara några exempel på regeringens satsningar som syftar till att bekämpa arbetslösheten bland unga med funktionsnedsättning genom aktiva arbetsmarknadspolitiska insatser. Arbetet med att skapa goda förutsättningar för dessa personer att få ett arbete fortsätter. Mot bakgrund av ovanstående har jag inte för avsikt att för närvarande vidta några ytterligare åtgärder.
Hillevi Engström (M):
Tack så mycket för kloka synpunkter! Jag delar interpellantens synpunkt att det här är ett område som behöver förbättras ytterligare. Ansvarig minister för funktionshinderspolitiken är Maria Larsson. Planeringen är att den här strategin ska kunna antas av regeringen under våren, så den kommer inom ganska kort tid. 17 myndigheter har varit delaktiga och tagit fram förslag till delmål i processen.
Handisam, myndigheten, har erbjudit ett aktivt processtöd och inbjudit till gemensamma samlingar för att försöka att verkligen göra något mer konkret. Det här är väldigt viktiga och svåra frågor, och jag har stor respekt för dem - därmed inte sagt att jag är någon expert. Men en viktig uppgift för mig är att säkerställa att samarbetet mellan Arbetsförmedlingen och skolan fungerar i hela landet, precis som interpellanten påpekar.
Det är oerhört väsentligt att den här kritiska tiden för en ung person verkligen kan leda till att den unge kommer vidare och inte hamnar i ett utanförskap. Det vi också aviserar att göra är att tillsätta en utredning för att se över alla de stöd som finns. Under årens lopp har det blivit många olika stöd med olika inriktningar. Det kan också behöva göras förändringar.
Vi håller just nu på att bereda direktiv till en utredning och ska utse en utredare under våren som ska titta på det här. Det är klart att unga är en särskilt prioriterad grupp som måste få mer hjälp att komma vidare i arbetet. Handisam har fått ett uppdrag av regeringen att jobba med attityder och påverkan, som jag också tror är en viktig del.
Återigen: Det är en viktig och svår fråga, och här behöver flera politikområden samverka med skolan, funktionshinderspolitiken, arbetsmarknadspolitiken och socialpolitiken.
Hillevi Engström (M):
Det gläder mig, Ylva Johansson, att Socialdemokraterna verkar ha ändrat inställning lite grann och ser mer positivt på kompletterande aktörer. Jag tror att detta är viktigt. Vi fattade i riksdagen för ett år sedan beslut om en lagstiftning för valfrihetssystem i arbetsförmedlingstjänster.
Jag ser framför mig - jag hoppas inom en snar framtid - att fler personer ska kunna välja en arbetsförmedlingstjänst som är lite mer specialiserad på just det som individen behöver. Jag tror att det är rätt väg att gå. Det kan handla om att man har en speciell yrkesbakgrund. Man kanske har speciella svårigheter. Man kanske har en speciell bakgrund - att man kommer från ett annat land eller så.
Man får då möjlighet att välja den arbetsförmedlingstjänst som passar en bäst och som man tror kan hjälpa en vidare på bästa sätt. Det är mycket som görs för unga personer med funktionsnedsättning. Men ännu mer kan göras. Detta är en oerhört viktig fråga för mig att följa noga hur arbetsförmedlingsresurserna för unga med funktionshinder ser ut.
Jag har i mina samtal med Arbetsförmedlingen ledning hitintills inte fått några signaler om önskemål om ytterligare resurser för denna grupp; det vill jag vara tydlig med att påpeka. Ylva Johansson frågar mig om utvecklingsanställning inom Samhall. Det är någonting som vi överväger, men där jag inte kan lämna något besked i dag. Denna grupp unga är en grupp som är prioriterad och som har varit prioriterad hos Arbetsförmedlingen under lång tid.
Därför är det väsentligt att man ägnar denna grupp stor möda och kraft. Detta är viktigt också av skälet att man inte kan göra allt åt alla. Det är också av detta skäl som vi hade en interpellationsdebatt tidigare om ungdomar. Eftersom ungdomar tidigt kommer i jobb skulle det vara fel att lägga resurserna på dem som lättare kan få ett jobb på egen hand. Resurserna ska i första hand gå till de prioriterade grupperna. Det är personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga.
Det är personer som är utrikes födda och personer som saknar en bra skolunderbyggnad. Det är dem vi måste prioritera först och främst. Denna grupp är en grupp som ligger mig oerhört varmt om hjärtat. Här kan vi definitivt göra mer. Jag nämnde i mitt interpellationssvar några av de frågor och förslag som är på gång. Men ännu mer kommer att göras för denna grupp.