KBLab/rixvox huggingface dataset:
Sven Otto Littorin (M):
Luciano Astudillo har frågat mig om jag är beredd att avvakta med omstöpningen av Arbetsförmedlingens verksamhet tills utvärdering genomförts av försöksverksamheten med privata aktörer. Han har också frågat om jag har för avsikt att införa några nya åtgärder för deltagarna i jobb- och utvecklingsgarantin nu när det förväntade stödet från kompletterande aktörer uteblir.
Regeringens ambition om att fler kompletterande aktörers kunskap och kompetens ska vara en naturlig del i den offentliga arbetsförmedlingen är tydlig och klar. Det finns absolut inga tankar om att förändra denna ambition och viljeinriktning. Enligt Arbetsförmedlingen är samtliga upphandlade tjänster inom jobb- och utvecklingsgarantin samt jobbgarantin för ungdomar i gång sedan halvårsskiftet. Arbetsförmedlingen har tecknat avtal med tolv olika aktörer för aktiviteter inom jobb- och utvecklingsgarantin och med elva företag för aktiviteter inom jobbgarantin för ungdomar.
Till detta kommer också upphandlade aktörer för bland annat förstärkt jobbcoachning, insatser för målgruppen utrikes födda och ungdomar som står långt från arbetsmarknaden samt aktiviteter för sjukskrivna. Enligt uppgifter från Arbetsförmedlingen har man också ett särskilt projekt som ska bidra till att kompletterande aktörer blir en del av Arbetsförmedlingens tjänsteutbud. I detta arbete ingår bland annat att utveckla beställarfunktionen.
Jag har fullt förtroende för att Arbetsförmedlingens arbete leder till att kompletterande aktörer blir den viktiga del av tjänsteutbudet som regeringen har satt som mål. Jag har därför inte för avsikt att göra några förändringar avseende uppsatta mål eller att vidta några åtgärder utifrån Luciano Astudillos frågeställningar.
Sven Otto Littorin (M):
Luciano Astudillo fortsätter med sina invektiv snarare än att diskutera sakfrågan. Nu är det slarvigt, hemskt och allting. Tolv företag har handlats upp i jobb- och utvecklingsgarantin och elva företag i jobbgarantin för unga. Det är över 13 000 personer på månadsbasis som omfattas, och målet var 10 000. Jag kan naturligtvis inte kommentera eller diskutera exakt hur upphandlingen har fungerat eftersom det är en myndighets beslut, och det är en myndighet som har hanterat det.
Men jag har pratat till exempel med min australiensiske kollega om hur man gjorde där för tio år sedan när man började med upphandling av kompletterande aktörer, och jag kan konstatera att det tog några år innan det satte sig. Upphandlingsrutiner måste utformas. De måste omprövas. Det måste hanteras. Det är klart att bemanningsföretagen, som Luciano Astudillo pratade sig så varm för alldeles nyss, hade velat se en helt annan utveckling. De ville ju lägga ned Arbetsförmedlingen och i stället privatisera alltihop. Det vill inte jag.
Men jag vill bjuda in de kompletterande aktörer som har en erfarenhet av att arbeta med utsatta grupper, som aldrig går att anställa, som inte går att få in på annat sätt än att de jobbar tillsammans med någon. Det kan gälla Fontänhusen för personer med psykiska funktionshinder, som har så otroligt svårt att komma in på arbetsmarknaden.
Det kan handla om Basta i Nykvarn, som jag har besökt några gånger och som är ett oerhört intressant exempel på hur man arbetar med grupper och personer som har långvarigt drogmissbruk i bakgrunden. Det kan handla om olika ideella organisationer. Det kan också handla om fackföreningar, kyrkor eller vad det nu kan vara.
Exakt vem som i det här första skedet har fått själva kontrakten kan inte jag kommentera, annat än att nämna de siffror som finns och den omfattning som detta gäller. Poängen är att det inte bara handlar om att konkurrensutsätta verksamheten. Det är inte det som det handlar om.
Det handlar om att få in kompetens och bemötande som det inte går att anställa på eller på annat sätt få fatt i, erfarenhet av att arbeta med personer som har mycket svåra problem, som står långt ifrån arbetsmarknaden. Det är också bemötandet, att när man kommer till Basta möta personer som arbetar med en, tillsammans med en, som själv har gått igenom samma problematik.
När man tittar på Basta, som ett exempel, ser man att över hälften av de personer som genomgår Basta kommer ut i antingen anställning eller egenföretagande. Den andra halvan är ju där, och inte på Plattan eller någon annanstans. Låt oss ta till vara de erfarenheterna! Kan upphandlingsprocesserna bli bättre utformade? Ja, säkert. Kan det bli ännu fler kompletterande aktörer? Ja, säkert.
Vi har en ny ledning för Arbetsförmedlingen som börjar på måndag, och jag utgår från att detta kommer att vara en av de absolut viktigaste uppgifterna framöver. Att det behövs tror jag att vi kan vara överens om.
Sven Otto Littorin (M):
Jag tror att de som var mest missnöjda var de som inte blev upphandlade. Det är väl kanske inte alldeles märkligt. Luciano Astudillo refererar till de danska forskarna. Jag tror att vi var på samma seminarium, Luciano Astudillo och jag, i våras och lyssnade på deras föredragning av just de tre exempel som Luciano Astudillo nämner, nämligen det danska, det holländska och det australiensiska.
Det har varit en del av bakgrunden till varför vi valde att göra på det sätt vi gjorde - inte en fri upphandling, inte något slags voucher för arbetsmarknadspolitiska insatser som sedan kan lösas in lite överallt och inte en totalt fri marknad. Vi valde i stället just en upphandlingsmodell. När man inför en sådan modell blir det naturligtvis möjligen inte alldeles som önskat det första året. Det kan jag hålla med om.
Arbetsförmedlingen är ju ovan att göra den här typen av upphandlingar. Det är också därför man nu analyserar hur upphandlingen gick till för att försöka förbättra det hela nästa gång det blir av. Men jag vänder mig återigen mot att Luciano Astudillo kallar detta för slarv. Med all respekt - ni slarvade bort högkonjunkturen åren före 2006 när vi hade en jobless growth och när ni lämnade var femte bakom er precis som jag har sagt så många gånger förut.
Vad vi nu ska göra är att se till att vi får så god utväxling som möjligt av de upphandlade kompletterande aktörerna. Vi ska se till att vi drar fördel av den kompetens som finns där och det bemötande som vi vet finns där. Det gäller just de fördelar som jag med glädje noterar att Luciano Astudillo också omfattar och omsluter.
Sven Otto Littorin (M):
Det är alltid intressant att debattera med Luciano Astudillo. Invektiven flyger omkring, och oförskämdheterna likaså. Jag önskar att Luciano Astudillo i stället för att ha den debattekniken kunde ägna sig åt att debattera sakfrågan. Jag tänker försöka hålla mig till den. När vi går in i grunden och tittar på hur det faktiskt förhåller sig säger Luciano Astudillo att ni inte är ideologiskt förblindade i socialdemokratin för kompletterande aktörer.
Varför har ni då konsekvent under alla de år då ni hade ansvar stängt dörren för just dessa? Alla de organisationer som har stått där utanför och har velat ta sig in och velat hjälpa till har ni konsekvent stängt utanför. När vi pratar om utanförskapet säger jag återigen att i januari 2006 var det breda utanförskapet 1 705 000 personer. I januari 2008 - om vi ska jämföra helårssiffror - var det 1 501 000.
Mer än 200 000 personer hade lämnat utanförskapet och kommit tillbaka i arbete om vi bara jämför under den perioden. Om vi jämför andra siffror med samma beräkningsunderlag ser vi på samma sätt hur många det är som har kommit tillbaka. Det är glädjande. Vi ska fortsätta jobba med det. Det är mitt löfte. Vi ska fortsätta nu, när det ser lite ljummare ut på arbetsmarknaden. Vi ska sätta extra fokus på dem som står längst ifrån.
Det är precis de som nu behöver mest hjälp med sänkta trösklar in på arbetsmarknaden. Jag skulle önska att Luciano Astudillo och Socialdemokraterna i stället för att ideologiskt hela tiden kämpa emot var med på detta arbete och såg till att fler kom in på arbetsmarknaden. Det vore trevligt.
Sven Otto Littorin (M):
Monica Green har frågat mig vad jag tänker göra inför nästa sommarlov och om jag kan tänka mig att återinföra sommarjobbsbidraget till kommunerna. Svaret är enkelt. Regeringen kommer att fortsätta sitt omfattande arbete med att skapa jobb och bekämpa utanförskapet bland dem som står längst från arbetsmarknaden. Ungdomar är även fortsättningsvis en prioriterad grupp i detta arbete. Historien visar dessutom att vid en lågkonjunktur drabbas ungdomar i ett tidigt skede och oftast hårdare än arbetskraften i övrigt. Det är upp till varje kommun att erbjuda sommarjobb.
Att staten ger öronmärkta pengar till kommunerna för just sommarjobb löser inte problemet med ungdomars utanförskap på arbetsmarknaden. Regeringen har redan vidtagit flera åtgärder för att förbättra ungdomarnas situation på arbetsmarknaden. Resultatet är tydligt - allt fler unga får jobb. Ungdomar i åldern 15-24 år står enligt SCB för den största sysselsättningsökningen mellan 2005 och 2007. I juni 2008 var nästan 30 000 fler ungdomar sysselsatta än i juni 2007.
Det är också positivt att de fasta anställningarna ökar bland ungdomar i åldern 15-24 år. Fast anställda inom denna åldersgrupp ökade med 44 000 personer i juni 2008 jämfört med samma månad 2007. Arbetsgivare som anställer ungdomar mellan 18 och 24 år har redan i dag en nedsättning av socialavgifterna. Det är nu vår ambition att det ska bli ännu billigare att anställa ungdomar från och med nästa år. Vi avser att under hösten lägga fram ett förslag om att ytterligare sänka socialavgifterna för arbetsgivare som anställer ungdomar.
Förslaget innebär dessutom att åldersgruppen utvidgas och den nedre åldersgränsen slopas för att stimulera efterfrågan på yngre arbetskraft. Det ökar möjligheterna för ungdomar som vill feriearbeta. Vår strategi för att bekämpa utanförskapet bland ungdomar är att genom flera olika insatser som förstärker varandra öka ungdomarnas förutsättningar att få arbete.
Sven Otto Littorin (M):
Låt mig först och främst hålla med Monica Green om beskrivningen av vikten av ett sommarjobb när man är i den åldern. Själv hade jag mitt första sommarjobb när jag var elva år. Det var förmodligen helt olagligt, men jag var guide på Skänninge stadsmuseum. Det var tre timmar om dagen några dagar i veckan några veckor på sommaren. Jag håller helt med Monica Green.
Den känsla man hade av att tjäna något eget, även om det inte var många kronor, och ha några jobbarkompisar var oerhört viktig och väldigt bra. Därför är kontakten med arbetsmarknaden och känslan av att ha en egen liten peng att hantera väldigt viktig. Där är vi helt överens. Men kommunerna är inte den enda arbetsgivaren, utan det finns väldigt många sommarjobb också på andra ställen.
Det är inte heller så att Arbetsförmedlingen förmedlar alla sommarjobb även om man förmedlar många och också har gjort det. Frågan blir snarare var man får den största effekten av de 100 miljoner som det här stödet tidigare kostade.
Min grundinställning är att jag hellre vill lägga de pengarna på insatser för dem som verkligen behöver hjälp och råd för att sänka trösklarna och komma tillbaka, de som står allra längst ifrån arbetsmarknaden. Det tycker jag inte att man per definition kan säga om gymnasieungdomarna. Jag tror att det blir en mycket större effekt av att vi till exempel slopar den nedre gränsen när det gäller de sänkta arbetsgivaravgifterna för ungdomar.
Då kommer också kommuner som ferieanställer ungdomar att omfattas av detta. De kommer att få en kraftigt sänkt total lönekostnad när arbetsgivaravgiften mer än halveras. Det kommer att vara en effektivare åtgärd för att få ungdomar tillbaka på arbetsmarknaden och in på arbetsmarknaden på sina första försök med sommarjobb. Det hela handlar inte om en grundinställning att sommarjobb är bra eller dåligt - där delar jag helt Monica Greens inställning - utan om var pengarna gör mest nytta.
Sven Otto Littorin (M):
Monica Green far dessvärre med osanning i ett avseende, och det gäller den här upprepade historien om att långtidsarbetslösheten bland ungdomar skulle ha ökat. Låt mig påminna om att den totala långtidsarbetslösheten bland ungdomar har sjunkit med ungefär 20 000 personer sedan regeringsskiftet. Men Socialdemokraterna väljer alltid att bara prata om öppen arbetslöshet.
Vilken regering som helst skulle kunna trolla bort den öppna arbetslösheten på det sätt som ni gjorde under alla år, genom att antingen förtidspensionera bort folk ur arbetskraften eller genom att stoppa in folk i Amsåtgärder.
Med all respekt för den enskilda person som befinner sig i utanförskapet tror jag att det spelar mindre roll vilken kolumn i utanförskapstabellerna man står i. Det handlar om att ha ett jobb att gå till och om att de insatser vi gör är riktade på ett sådant sätt att man minskar arbetslöshetsperioderna och snabbare kommer tillbaka till ett arbete. Det är precis den politiken vi försöker föra.
Det är sant att den öppna långtidsarbetslösheten har ökat, men den sjunker nu. Men den totala långtidsarbetslösheten, om vi räknar ihop den öppna arbetslösheten och ungdomar i programåtgärder, har faktiskt sjunkit. Återigen, om vi ska gå in på den typen av diskussioner om utanförskapet är det ett faktum att vi varje dag under förra mandatperioden fick 140 nya förtidspensionärer. Varje dag under förra mandatperioden!
Den här interpellationen handlar i grunden om ifall vi ska ha kommunbidrag eller sänkta arbetsgivaravgifter. Det året vi tog bort de här 100 miljonerna hade vi det största antalet sommarjobb som vi någonsin har sett i statistiken. Det är klart att då måste man fundera över om det är bättre att återinföra kommunbidraget eller att göra det billigare att anställa ungdomar - också de ungdomar som behöver ett sommarjobb och som kanske är 15-16-17 år. Ja, min slutsats är därvidlag ganska enkel.
Jag tror mer på sänkta lönekostnader totalt sett oavsett om det är en kommun, ett privat företag, en organisation, en fackförening eller en kyrka för att göra det billigare att anställa ungdomar också på sommaren. Jag tror att det är ett mer effektivt sätt att använda pengarna på.
Sven Otto Littorin (M):
Det är inte tack vare vår politik, säger Monica Green. Hon måste ha sovit eller inte varit närvarande under interpellationsdebatterna med Anders Borg alldeles nyligen där finansministern tog upp citat efter citat från Konjunkturinstitutet och andra som säger att det är just tack vare regeringens ekonomiska politik som sysselsättningen har ökat och arbetslösheten har sjunkit. Stoppa in i program!
Ja, låt mig ta några exempel: Ungdomsgarantin och de kommunala ungdomsprogrammen som ju fanns ledde enligt bland annat Institutet för arbetsmarknadspolitisk forskning till längre arbetslöshetsperioder och högre arbetslöshet. Då var väl det ganska naturligt fel politik! Det vi försöker göra är det omvända, nämligen att se till att det blir billigare att anställa. Och det gäller naturligtvis också i den här dimensionen det som interpellationen handlar om, det vill säga sommarjobben.
Då är det klart att man måste ställa sig frågan om det är ett kommunbidrag på 100 miljoner som är rätt väg att gå för att få fler sommarjobb. Där delar inte Monica Green och jag bedömning. Så enkelt är det. Det året vi tog bort det här bidraget förra gången hade vi också flest sommarjobb någonsin.
Sven Otto Littorin (M):
Patrik Björck har frågat mig om jag avser att ta initiativ till att dra tillbaka förslaget om en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring och om jag avser att ta initiativ till att lösa de verkliga problemen med försäkringen, det vill säga sänka avgifterna, höja ersättningen och rätta till regelverket så att fler kan komma i åtnjutande av en ersättning i samband med arbetslöshet. Patrik Björk har även uppgivit att arbetslöshetskassorna förlorar sina medlemmar och att kommuner är oroliga för sina kostnader.
Inledningsvis vill jag framhålla att min åsikt är att alla som förvärvsarbetar ska ha ett inkomstrelaterat skydd vid händelse av arbetslöshet. I syfte att uppnå det tillsatte regeringen en utredning med uppdrag att föreslå formerna för en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring. För närvarande pågår ett intensivt beredningsarbete i Regeringskansliet med de remissvar som inkommit avseende utredningens delbetänkande. Jag vill dessutom påminna om det slutbetänkande som utredningen ska avlämna senast den 30 september i år.
Den 1 juli i år infördes arbetslöshetsavgiften som ersatte den förhöjda finansieringsavgiften. Införandet av arbetslöshetsavgiften innebar en sänkning av avgiften till staten för en majoritet av arbetslöshetskassorna och därmed också av medlemsavgiften för dessa arbetslöshetskassors medlemmar. En sänkning av avgiften har därmed precis genomförts. Som ett flertal gånger tidigare konstaterats visar erfarenheten att arbetslöshetsersättningens nivå påverkar arbetslöshetsperiodens längd.
Mot bakgrund av detta och det faktum att arbetslöshetsförsäkringen är en omställningsförsäkring har jag inte för avsikt att förorda en höjning av nivån på arbetslöshetsersättningen.
Sven Otto Littorin (M):
Om vi inte ska ha en debatt om åsiktsskillnader mellan oss utan endast om frågor med enkla svar - ja, då framgick mitt svar av mitt första inlägg. Patrik Björck får gärna ägna sig åt att spekulera, tolka hej vilt och vara kremlolog på alla sätt och vis. Jag konstaterar att utredningen inte är klar och att vi återkommer med besked när utredningen är klar, alltså när vi har ett besked att komma med.
Till dess gäller naturligtvis det som jag alltid har sagt, nämligen att jag i grunden tycker att vi måste arbeta för ett inkomstrelaterat försäkringsskydd i arbetslöshetsförsäkringen som omfattar alla på svensk arbetsmarknad. Det vore intressant att ha en debatt i just den frågan, alltså hur det ska uppnås. Men eftersom Patrik Björck inte vill ha den typen av debatt utan i stället ställer sina frågor om och om igen måste jag be att få hänvisa till mitt första inlägg.
Sven Otto Littorin (M):
Patrik Björck är ju inte främmande för att ställa samma interpellation många, många gånger. Jag välkomnar det. Det är naturligtvis bara att lämna in en interpellation och sedan får väl den socialdemokratiska gruppledningen avgöra om man ska missbruka interpellationsinstrumentet på det sättet. Jag svarar givetvis på det sätt som jag svarat, nämligen att utredningen pågår, att vi analyserar utfallet av remissinstansernas svar och tittar på hur frågan ska hanteras framöver.
Det går inte att lämna ett tydligare svar på den frågan.
Sven Otto Littorin (M):
Patrik Björck har frågat mig vilken nivå i arbetslöshetsförsäkringen jag anser är rimlig för att uppnå de effekter som regeringen eftersträvar. Det är riktigt att den nuvarande regeringen har förändrat delar av arbetslöshetsförsäkringen. Syftet med dessa förändringar är att tydliggöra försäkringens roll som en omställningsförsäkring. Majoriteten av de förändringar som gjorts eller föreslagits sedan den borgerliga alliansen fick regeringsmakten syftar till att fler människor ska få ett arbete så snabbt det går.
Det har varit förslag som syftar till att sänka trösklarna för personer som står långt från arbetsmarknaden i form av bland annat nystartsjobb, instegsjobb och snart nyfriskjobb, införandet av nya och mer effektiva arbetsmarknadspolitiska program, förslag om att utöka den sökandes sökområde, reformering av arbetsförmedlingen och skattelättnader för hushållstjänster. Förändringarna i arbetslöshetsförsäkringen är en del i regeringens breda program för nya jobb och minskat utanförskap.
Totalt sett minskade utanförskapet i september med 113 000 personer jämfört med för ett år sedan. I SCB:s mätning i juli var det all-time-high i antalet sysselsatta. Det har inte varit så många jobb anmälda till arbetsförmedlingen på flera decennier. Antalet arbetade timmar ökade mer i september än någonsin tidigare. I september skapades 81 000 jobb, varav 66 000 var fasta anställningar. Det viktiga arbetet med att bekämpa arbetslösheten kommer att fortsätta så länge det finns arbetslösa kvar.
Regeringens mål är full sysselsättning. Därför är det mycket enkla svaret på Patrik Björcks fråga: Ja, jag anser att den nuvarande nivån i arbetslöshetsförsäkringen är rimlig.
Sven Otto Littorin (M):
Det där är ju jätteintressant. Slutsatsen av det Luciano Astudillo säger är att er jobbpolitik inte hade någonting med valförlusten att göra. Det måste vara den slutsats man måste dra. Lycka till med arbetet i arbetsgruppen! Det kommer att bli jättemycket ny spännande politik av det. Det förstår jag. Jag tackar samtidigt, för det kommer att betyda att vi har mycket goda chanser att vinna nästa val om ni fortsätter att driva en politik som ledde fram till det moras på arbetsmarknaden som ni lämnade efter er.
Jag behöver bara konstatera, Patrik Björck, att även efter våra förändringar har vi en av världens mest generösa arbetslöshetsförsäkringar. Vi har nivåer som vi hade i slutet av 90-talet. Då hette statsministern Göran Persson. Det är där vi ligger. Alla siffror pekar åt fel håll, säger Luciano Astudillo. Jag vet inte vilken bok Luciano Astudillo läser.
Jag bara konstaterar att utanförskapet i september har minskat med 113 000 personer jämfört med för ett år sedan. Vi hade all-time-high när det gäller antalet sysselsatta i juli. Det har inte varit så många jobb anmälda på arbetsförmedlingen på flera decennier. Antalet arbetade timmar har ökat mer i september än någonsin. I september skapades 81 000 nya jobb. 66 000 av dem var fasta anställningar.
Att alla kurvor pekar åt fel håll är nog Luciano Astudillo helt ensam om i det här landet att tro på.
Sven Otto Littorin (M):
I Norge är a-kassan 57 procent totalt sett från dag ett - bara som ett exempel i vår näraliggande region. Jag kan konstatera att Patrik Björck återigen bevisar tesen att Socialdemokraterna är ett parti för bidragstagare, ett parti för ersättningsnivåer, ett parti för någonting annat än jobblinjen. Jag är hemskt ledsen för det - eller kanske inte, för om man fortsätter att göra som man har gjort kommer det att gå som det har gått. Därmed kommer ni att förlora nästa val också.
Sven Otto Littorin (M):
Monica Green har frågat mig vilka initiativ jag avser att ta för att möjliggöra för Arbetsförmedlingen att sätta in insatser i ett tidigare skede. Vidare undrar hon vilka åtgärder jag avser att vidta för att höja kvaliteten på de insatser som sätts in för att stävja långtidsarbetslösheten hos ungdomar. Vi tycker inte det är orimligt att ungdomar söker arbete under en inledande period av arbetslöshet innan insatser sätts in. Många ungdomar får jobb eller påbörjar en utbildning relativt snabbt. Den tid unga är arbetslösa är ofta kortvarig.
Enligt statistik från SCB var den genomsnittliga tiden i arbetslöshet förra året 12 veckor för ungdomar 15-24 år. För personer 25-54 år var motsvarande siffra 32 veckor. Vi vill undvika de inlåsningseffekter som kan uppstå när ungdomar deltar i arbetsmarknadsutbildningar, trots att det finns jobb att tillgå. Därför är fokus i jobbgarantin på just jobbsökaraktiviteter.
När en ungdom går in i en arbetsmarknadsutbildning eller får en praktikplats inom jobbgarantin kvarstår kravet att ungdomen ska söka jobb. Arbetsförmedlingen ansvarar för att genomföra jobbgarantin för ungdomar utifrån de riktlinjer regeringen har fastställt. Jag har fullt förtroende för förmedlingens arbete med att säkerställa kvaliteten inom garantin. Sedan kan det förstås finnas möjligheter till förbättringar, jobbgarantin för ungdomar är inte ens ett år gammal.
Regeringen följer noga utvecklingen av de arbetsmarknadspolitiska programmen och förändrar utformning och regelverk när det behövs.