KBLab/rixvox huggingface dataset:
Siw Wittgren-Ahl (S):
Jag får tacka för svaret. Jag delar Sven-Erik Österbergs synpunkter när det gäller att man måste fortsätta med storstadssatsningen. Det är viktigt. Det jag också menar är att det är viktigt att man tittar över försäkringarna och hur de slår mot människor som bor i de mest utsatta områdena. Eftersom jag själv har bott i ett så kallat utsatt område i nästan hela mitt liv vet jag att vi har haft dyrare bilförsäkringar och dyrare hemförsäkringar. Det kan inte vara rimligt.
Det gör att människor till slut flyttar därifrån. Vi blir ju diskriminerade, bland annat för att vi alltid blir kallade för svaga och att vi inte vet vad vi gör när vi bor kvar i ett sådant bostadsområde. Då får man skylla sig själv. Och så börjar debatten om mer stölder och sådant. Till slut blir det en diskriminering i sig. Jag undrar vad som är försäkringsbolagens ansvar. Jag har inte hört att något försäkringsbolag ännu har gått omkull och att man därför har höjt avgifterna.
Varför kan man till exempel om man är medlem i Hyresgästföreningen eller om man är medlem i ett fack, i ett kollektiv, få en lägre hemförsäkringsavgift? Man kan bo i ett utsatt område, som jag har gjort, och ha arbete. Tecknar jag försäkring genom arbetet får jag en lägre premie. Men mina grannar, som kanske inte har jobb, får betala mer.
Det är en orättvisa i sig som man måste bekämpa och som vi måste fokusera på. Som bostadspolitiker tycker jag att detta ur alla aspekter, särskilt ekonomiska, är en väldigt viktig fråga när det gäller segregationen. Det är det sämsta vi kan ha i ett samhälle. Jag har motionerat om att jag tror att det bästa är att man har en obligatorisk hemförsäkring. I hemförsäkringen ingår också brandförsäkringen.
Är det så att det brinner kan man också i våra allmänna bostadsföretag, i hyresrätter, bli av med sin lägenhet för att man inte har en hemförsäkring. Det drabbar också de svaga grupperna. Min fråga och det jag vill skicka med ministern, vilket jag inte tror att han kan svara på i dag, skulle vara att man utformar en obligatorisk hemförsäkring.
Siw Wittgren-Ahl (S):
Före ajourneringen var det mycket prat om ifall man är göteborgare eller inte. Jag är göteborgare och jag vet att många i Göteborg har ett stort engagemang för denna fråga. Jag vet att hela näringslivet och många näringsidkare - alla är inte partivänner till mig - har ett stort engagemang och väntar på att få ett besked från staten.
Vad jag har försökt att göra här i dag är att påvisa att detta är en angelägenhet för hela Sverige och inte enbart för Göteborg. Jag har också utgått ifrån att detta inte är någon partipolitisk fråga. Därför blev jag lite konfunderad när ministern sade att hon inte hört något från Moderaterna i Göteborg.
Jag vet att kommunalrådet Jan Hallberg från Moderata samlingspartiet i Göteborg, som sitter i kommunstyrelsen, och Göran Johansson, som är kommunalråd och ordförande i kommunstyrelsen, kommer att uppvakta statsrådet i morgon. Jag vill alltså betona att det är en politiskt enig kommunstyrelse som står bakom detta. Det är viktigt att vi får dessa garantier. Det är viktigt för Göteborg och för Sverige.
Lena Adelsohn Liljeroth säger att beslutsunderlaget inte är riktigt. Jag kan inte stå här och säga om det är riktigt eller inte, för jag har inte läst det. Men vad jag vet omfattar det många sidor. Vi har haft VM och EM tidigare.
Jag tycker att det är bra att Lena Adelsohn Liljeroth har tagit denna kontakt med Riksidrottsförbundet för en kartläggning, att det finns en öppning för de vederbörliga garantierna för att vi ska kunna få ha detta arrangemang i Göteborg och att frågetecknen rätas ut. Jag har inte fått något svar på vad Fredrik Reinfeldt menade när han sade att han skulle stödja stora idrottsevenemang i Sverige.
Det finns nämligen inget annat evenemang att få till Sverige inom överskådlig tid, så jag undrar: Vad menade han egentligen?
Siw Wittgren-Ahl (S):
Jag vänder mig bestämt mot att man säger att sjukskrivna eller sjuka som har sjukersättning lever på allmosor och att det egna ansvaret tas bort. Jag vänder mig också mot en annan sak.
Under alla år som vi har diskuterat sjukskrivningar och sjuka har man vetat att om arbetsledarna eller arbetskamraterna på arbetsplatsen hör av sig till den sjuka kommer han eller hon tillbaka tidigare till arbetet. Synliggörandet av de sjuka gör att många kommer tillbaka tidigare. Vi diskuterar alltid de personer som hamnar utanför och inte kommer tillbaka.
Men det är mängder av människor som är korttidssjuka eller som är sjuka någon månad och som kommer tillbaka till sina jobb. Vi har många bra arbetsgivare som ringer, och de har en organisation för att de sjuka ska komma tillbaka till arbetet. Det är den organisationen som ni vill ta bort. Ni vill skapa piskor för de sjuka och vädja till deras eget ansvar.
Om en byggnadsarbetare till exempel ramlar ned från en byggnadsställning och slår sönder benen anser Helena Rivière att byggnadsarbetaren lever på allmosor. Men detta är ett försäkringssystem som vi alla betalar till. Jag vänder mig bestämt mot detta synsätt. Jag tycker bara att det är synd att ni inte gjorde dessa 1 000 arbetsplatsbesök i verkligheten innan ni vann valet.
Vad ni gör är precis det som Miljöpartiet och Vänstern har beskrivit här, ni gör en systemförändring för de sjuka. Ni säger till de sjuka att de inte ska leva på allmosor utan att de ska ta eget ansvar. Vad är det som vi vuxna människor gör när vi är försäkrade? Vi tar eget ansvar och betalar våra försäkringar. Vi vill ha broar tillbaka till arbetslivet. Det är viktigt för oss.
Siw Wittgren-Ahl (S):
Det sätt på vilket Helena Rivière uttrycker detta gör att man uppfattar det så. Då vill jag skicka med att man inte kan uttrycka det på ett sådant sätt. Men det kanske är er syn på sjuka att de lever på allmosor. För oss handlar det om att vi har ett fördelningssystem, och om vi betalar våra försäkringar kommer vi också att vara sjukförsäkrade. Så är det i vårt system som vi socialdemokrater står bakom. Granskningen av Försäkringskassan är väldigt viktig.
Det är ett instrument som vi i riksdagen använder för att utvärdera saker och ting. Är detta inte viktigt för er minister eftersom hon inte är här? Jag undrar var hon är. De förslag som ni har lagt fram och som vi har sett leder inte på något sätt till att Försäkringskassan får en bättre insikt i hur arbetsmarknaden fungerar. Jag har inte sett något sådant förslag. Det förvånar mig att socialföräkringsministern inte är här och tar till sig av denna kritik.
Det är ju så att vi är politiker, och ni i regeringen som har makten ska styra myndigheterna. Men här bryr ni er inte om att ett annat organ har utrett detta och kommit med förödande kritik, utan ni stoppar huvudet i sanden och låtsas som om det regnar och tänker att det får ordna sig. Men det är de enskilda människorna som kommer i kläm och som far illa.
Vi har broar från arbetslivet till sjukförsäkringen, och dem vill vi förstärka, inte spränga bort som ni är på gång att göra.
Siw Wittgren-Ahl (S):
Jag ska ta upp det Solveig Zander säger om rehabiliteringskedjan och hänvisar till Helena Rivières anförande. Hon tyckte inte att vi skulle diskutera detta i dag eftersom ärendet inte handlar om det utan om Försäkringskassans kontakter med arbetsgivaren.
Men fram till den dag vi ska diskutera det vill jag rekommendera Solveig Zander att läsa till exempel Kommunförbundets yttrande om rehabiliteringskedjan eller någon annans massiva kritik, bland annat från de borgerliga partierna i Göteborgs kommun. De vet inte hur mycket detta kommer att kosta. Det finns hur mycket kritik som helst mot det. Därför ska jag i dag inte uppta tid med att tala om vad jag tycker om förslaget. Jag har en interpellation på fredag tillsammans med andra kamrater i denna kammare.
Det går bra att komma då så kan vi diskutera det med socialförsäkringsministern som då måste infinna sig. Frågan kvarstår varför man inte i detta betänkande tar upp det och svarar på det sätt som Solveig Zander gör när det gäller kritiken mot Försäkringskassan. Ni kommer med käcka förslag, men kritiken lägger ni bara till handlingarna.
Men detta är ju ett organ som vi har i riksdagen och regeringen för att följa upp den kritik som kommer. Men det bryr ni er inte om. Jag begärde ordet för att Solveig Zander talade om att vi hade en hearing där vi gick igenom rehabiliteringen. Det är så konstigt, tycker jag. Ni lyssnar bara på det ni själva vill höra.
På hearingen sade man nämligen att i andra länder i Europa har arbetsgivaren ett mycket större ansvar för den som blir sjuk, vilket gör att man jobbar med arbetsmiljöfrågorna. Man har därför inte samma utslagning från arbetsmarknaden. Men det har ni aldrig kommenterat. Ni lägger ansvaret på den enskilde, och då säger Solveig Zander: Men vi har ju aldrig sagt att de inte får ringa!
Nej, det hoppas jag verkligen att ni inte kommer att säga, för man ska inte styra vilket förhållningssätt en arbetsgivare ska ha. Men de lagar och regler vi har vill jag att man ska följa, och som ni lägger fram det här har ni ju inte ändrat på någonting!
Siw Wittgren-Ahl (S):
Det är viktigt att människor kommer tillbaka till arbetet och att människor finns med på arbetsmarknaden och i ett sammanhang. Men det är också viktigt att veta på vilka villkor. Och det är riktigt som Solveig Zander säger, att på 18 månader har ni hunnit göra mycket. Men det var många saker som man inte sade från den borgerliga majoritet som finns här i kammaren.
Sade man till folket: Ja, när vi kommer till makten kommer den offermentalitet som finns och det omhändertagarsystem som Socialdemokraterna har byggt upp att försvinna. Vi kommer att ompröva alla socialförsäkringssystem. Nej, det sade man inte.
När vi hade fuskkommittén på besök i vårt utskott visade det sig, och det är rätt intressant, att 87 procent av svenska folket är nöjda med de socialförsäkringssystem vi har, men 52 procent var missnöjda med Försäkringskassans sätt att agera. Men det är det ni skjuter in er på för att komma åt socialförsäkringssystemen, för det är det ni vill. Ni vill se på svenska arbetare och svenska tjänstemän som att de ingår i något offersystem.
Vi tror på ett starkt solidariskt samhälle, och det vi nu ska diskutera på fredag kommer att visa att vi är på väg bort från det!
Siw Wittgren-Ahl (S):
Jag begärde ordet när Ulf Nilsson sade att kontakterna mellan Försäkringskassan och arbetsgivarna skulle öka med det förslag ni lägger fram. Varför har ni inte svarat det då? Det finns inget om detta i det förslag som vi diskuterar i dag, utan ni lägger det bara till handlingarna och säger att Försäkringskassan ska lösa det här problemet.
Det kan förtjäna att upprepas att det är regeringen som styr våra myndigheter med regleringsbrev. Det är viktigt att regeringen lyssnar och tar till sig kritiken. Den kritik som framförs mot Försäkringskassan - det måste man framhålla för alla dem som arbetar på Försäkringskassan - är en kritik från oss till den sittande regeringen. Det verkar ibland som om ni glömmer bort att det är ni som regerar.
När Solveig Zander stod här och pratade var hon helt plötsligt centerpartist. Jag undrar om Centerpartiet inte ingår i regeringen. Eller är det så i den här borgerliga regeringen att ni inte kan påverka den och när det inte passar er tar ni en ställning i talarstolen och en annan sedan? Eftersom Solveig Zander inte hörde Helena Rivières .
Siw Wittgren-Ahl (S):
Försäkringskassan som den ser ut nu kom till 2005. Den utvärdering vi diskuterar är gjord under förra året. Hur länge har den borgerliga alliansen suttit i regeringsställning?
I stället för att se våra sjukförsäkrade som offer som vi ska hjälpa ser vi socialförsäkringssystemet som en tillgång, som en bro över till annat, där till exempel inkomstbortfallsprincipen är viktig. Det är viktigt att vi kommer vidare om man blir sjuk. Blir man sjuk ska man ha hjälp och stöd av samhället för att komma vidare. Vi tycker att de stöden är viktiga.
Vi ser inte det, och kommer aldrig att se det, som ett offer eller som en hjälpmentalitet. Vi tycker att ett samhälle måste fungera med solidaritet mellan människor. Arbetsgivaren har ett stort ansvar där. De seriösa arbetsgivarna ser ju på sina arbetstagare som en resurs. Därför är det också viktigt att man jobbar med arbetsmiljöproblematiken och ser till att man åtgärdar den.
Vi tror inte att Försäkringskassan kan lösa alla problem. Vi tror att vi som politiker kan ge direktiv så att man jobbar med människor på ett annat sätt. Det är vår kritik av hur regeringen har skött Försäkringskassan. Det är det vi tar upp. Vi är i opposition. Det är ni som har regeringsmakten. I regeringsmakten ingår ett regeringsunderlag, och därför tycker jag att det vore snyggt om ni uppträdde som om ni regerade tillsammans och inte sätter er på Centerns eller Folkpartiets rad när det inte passar er.
Ni har ansvar för detta allihop tillsammans.
Siw Wittgren-Ahl (S):
Jag kan inte fatta att ni inte kan vara överens om någonting på den sidan! Precis för fyra minuter sedan var Lars Gustafsson uppe och sade att vi kanske skulle hålla oss till ämnet, och så går Marianne Watz upp och gör precis tvärtom. Hon började så vackert med att prata om vår motion, och jag kan förstå att Marianne Watz inte förstår att det är skillnad på om det är arbetsgivaren som har ansvaret för att göra rehabiliteringsinsatsen eller om det är Försäkringskassan.
Jag kan förstå att ni inte tycker att det är någon skillnad, och därför kan jag tycka att er Schlingmann är bra, det vill säga att ni ska ut och göra tusen arbetsplatsbesök. Gör det! Och fråga arbetsgivarna och arbetskamraterna om det är någon skillnad om de utreder där eller om de skickar in papperna. Ska någon ringa Försäkringskassan och sedan ska någon annan skriva ned det och skicka tillbaka det och så? Är det någon skillnad med ert sätt att se på organisationen, eller borde den som har kunskapen kryssa för och skriva i med en gång?
Här står det ju. De har haft det ansvaret många gånger, tror jag. Man har inte behövt någon rehabilitering, utan man har gjort det ändå, för man vet att ansvaret ligger där. Det var precis det som kom fram på hearingen när man tittar på företag i andra länder där arbetsgivarna har ett större ansvar. Det är viktigt.
Om vi nu ska hålla oss till vad Försäkringskassan som myndighet har att göra, vad man har gjort och vad som är våra problem så var det faktiskt så - ni vill ju diskutera hur det var när vi hade regeringsansvaret - att vi bestämde oss för att halvera sjukfrånvaron. Det är ju ingen här som tycker att det är bra att människor är sjuka. Den halverades förra året. Vi var på god väg, och det rider ni på nu.
Det kanske inte är så farligt, för det bästa är ju att människor blir friska och kommer åter. Det är en väldig skillnad på vem som har ansvaret. Vi tror på företagarna, och vi tror på arbetsorganisationerna. Ni däremot tror på en myndighet som fått jättemycket problem eftersom regeringen, när ni hade majoriteten, inte stöttade sin myndighet utan drog in pengarna och folk blev sjuka.
Siw Wittgren-Ahl (S):
Nu behandlar vi inte rehabiliteringskedjan. Vi behandlar en rapport från Riksrevisionen om hur man behandlat arbetsgivarkontakterna på Försäkringskassan. Den andra frågan ska vi diskutera på fredag, men ni går ifrån problemet här. Hela den borgerliga majoriteten går ifrån problemet. Marianne Watz citerar vad vi skrivit i vår motion på grund av det Riksrevisionen säger.
Det är de som säger att den enskilde lämnats i sticket, och det tar vi upp. De säger också att det inte finns några rutiner för hur man ska göra när man lägger över det hela på Försäkringskassan. Det är det vi skrivit om, och det är det vi klagar på. Sedan säger Marianne Watz att hon inte förstår vad vi skrivit och varför. Läs rapporten först, och sedan kan vi diskutera frågan! Kom inte med rehabkedjan nu, för den ska vi diskutera när den kommer upp. Vi har inte sett hur den ser ut.
Ni har kanske, eller borde ha, större kännedom om den. Samtliga i Kommunförbundet, SKL, har klagat på den. De borgerliga politikerna i Göteborg har klagat på den. Ingen har sagt: Å, vilken bra rehabkedja som kommer! Det kommer vi att diskutera på fredag.
Siw Wittgren-Ahl (S):
Det är bra att man har påbörjat en översyn och en ny utbildning för tolkar. Precis som ministern säger var det inte bra förut. Men eftersom tolk inte är ett skyddat begrepp kan man fortfarande använda sig av vem som helst och säga att man tolkar. Det är därför som det blir fel ute i samhället.
Det har ibland visat sig att någon har tolkat fel när det har handlat om uppehållstillstånd och annat. Om det då inte är en auktoriserad tolk utan en person som kallar sig för tolk finns det ingen att ställa till ansvar. Jag tycker att det är bra att det är utbildningsministern som svarar på detta. När sjuksköterskor utbildas, som har ett viktigt yrke precis som tolkar, är språket viktigt. Det är det vi uttrycker oss med.
Om man vill klaga på sjuksköterskor och läkare inom sjukvården kan man vända sig till Socialstyrelsen. Grunden i allt vi gör är att vi kan kommunicera. Då tycker jag att det är konstigt att man kan lämna över detta till vem som helst när det gäller så viktiga saker som sjukvård, domstolar och polis. Det har hänt att det har blivit fel.
Jag tycker att det är bra att utbildningsministern har ett engagemang i dessa frågor eftersom detta handlar om en liten grupp människor som inte kan göra sig förstådda. Det är en liten grupp människor som inte kan uttrycka sig på det svenska språket. Därför drar dessa människor kanske inte till sig någon större uppmärksamhet. Men vi kan själva tänka efter hur det är när vi är i andra länder och man förstår att de har tolkat fel. Det kan man ibland förstå av svaren.
Men dessa människor kan aldrig själva göra sig förstådda. Därför är det viktigt att man följer frågan och att man tittar på ansvarsfördelningen. Vem ska ha ansvar när man anlitar en tolk som tolkar fel, och hur ska man komma till rätta med detta? Vi måste ha en tillsynsmyndighet. Jag tycker att det är bra om ministern följer frågan.
Sedan måste jag uppmana ministern, som när det gäller skolan kräver att myndigheterna ska samverka, att ta med sig denna fråga till justitieministern och till de andra ministrarna och samarbeta om denna så angelägna fråga.
Siw Wittgren-Ahl (S):
Jag begärde ordet när jag hörde Moderaternas representant Fredrik Schulte prata om bostadsbidraget. Först vill jag göra klart att pensionsuppgörelsen bygger på en uppgörelse mellan fem partier. När vi diskuterar det som ingår i uppgörelsen vill jag säga att Cristina Husmark Pehrsson har tillsatt en delegation som har att se över pensionsuppgörelsen.
Den utdelning som pensionärerna får på grund av att så många jobbar ligger i pensionsuppgörelsen, som är en bra uppgörelse. Jag tycker att vi ska värna den. Därför oroar jag mig över att man ibland pratar om att vi ska värna garantipensionärerna. Då undrar jag om vi inte ska diskutera det i den gruppen.
127 000 har bara garantipension, men 808 000 personer har en del av garantipensionen. Det är viktigt att vi har en bred uppgörelse om pensionerna. Det har betydelse för alla som ska gå i pension. Nu upplever jag att Moderata samlingspartiet skickar ut signaler om att ni är beredda att lyfta loss en del av detta. Jag hoppas verkligen inte att det är så.
Cristina Husmark Pehrsson försökte förklara, att om man höjer pensionerna bara för garantipensionärerna, de 127 000, mister de en del av sitt bostadsbidrag, men det är också det mest träffsäkra för att se till att den gruppen pensionärer får ett bättre liv. Det har faktiskt även er finansminister uttryckt. Det är där han vill sätta in åtgärder.
Till sist, Gunnar Axén, jag känner inte igen det som du sade att jag skulle ha sagt. Det känner jag absolut inte igen. Jag ogillar att bli citerad när det dras ut ur sitt sammanhang så att man inte förstår det. Det är mig främmande att jag skulle ha uttryckt mig just så om gruppen pensionärer. Det måste ha varit i ett större sammanhang. Jag tar bestämt avstånd ifrån att det skulle vara på de grunderna som du står här och säger.
Siw Wittgren-Ahl (S):
Jag har också väckt en interpellation i samma ämne som LiseLotte. I min interpellation lyfter jag fram frågorna om att en arbetsgrupp som har jobbat med rehabiliteringskedjan anser att kommuner och landsting förväntas finna fler alternativa arbetsuppgifter för dem som inte kan gå tillbaka till jobbet.
Det är utgångspunkten för min fråga till ministern om varför man tror att kommuner och landsting skulle ha fler arbetsuppgifter än andra företag. Eftersom det är arbetsguppen som säger så och det går ut i remissen tolkar jag det givetvis som att om man är anställd i den privata sektorn och inte kan gå tillbaka till jobbet ska man få ett jobb inom den offentliga sektorn.
Ministern skriver att de som behöver byta arbete ska gå till Arbetsförmedlingen som ska ge den enskilde stöd och hjälp. Vi har ju haft den här dialogen skriftligen förut. Jag undrar hur den hjälp ska se ut som man får när man kommer till Arbetsförmedlingen. Det är bra att ministern kartlägger hur man vill att rehabiliteringskedjan ska se ut. Det är ju viktigt för alla som finns på arbetsmarknaden.
När Svea efter sex månaders ryggvärk inte kan omplaceras på sitt jobb, vem är det då som ser till att Svea kommer till jobbet? Svea som har ont i ryggen kanske kan ta sig till Arbetsförmedlingen. Men hur går det med Lisa, 37 år, som är manodepressiv? Hon kanske inte kan komma till Arbetsförmedlingen. Hon kanske inte har den sjukdomsinsikten. Vilken hjälp och vilket stöd får hon? Det är de frågorna vi ställer.
Hur ska detta fungera i verkligheten? Det är omsorgen om människor som råkar bli sjuka som vi oroas över och de signaler om ett, tre och sex år som har gått ut. Kan ministern säga: Ni som är allvarligt sjuka kommer inte att slås ut efter två, tre år? Om ni inte blir friska kommer ni i framtiden att få en sjukpension som ni kan leva på.
Är det vad de samlade förslagen går ut på? Det finns ingen bortre parentes i sjukförsäkringen och kommer aldrig att finnas. Det kommer att finnas ett sjukförsäkringssystem som gör att vi kan få en framtida pension om vi inte klarar de krav som finns på arbetsmarknaden. Vi kan alla ramla och behöva samhällets hjälp och stöd.
Göteborgs kommun och samtliga remissinstanser har pekat på att det saknas en jämställdhetsanalys i ert förslag till rehabiliteringskedja. Jag tycker inte att jag får några bra svar om att ni har kommit med ändringar. De flesta remissinstanserna säger att det är ett hastigt, slarvigt förslag. Det ska träda i kraft alldeles för snabbt.
Man har inte gjort någon jämställdhetsanalys och man har inte gjort någon ekonomisk analys. Nu säger ministern - och det tycker jag är roligt - att man har tagit intryck av kritiken och därför har kartlagt och klarlagt en del. Nu skulle jag vilja höra lite mer om det. Vad har ni tagit intryck av när det gäller till exempel jämställdhetspolitiken? Det har vi jobbat med så mycket i riksdagen när det gäller ekonomisk självständighet mellan män och kvinnor. Man ska inte vara beroende av den man är gift med. Det tycker inte vi.
Jag tror inte att Cristina Husmark Pehrsson heller tycker att man ska vara det.