Jan Björklund (L):
Det är intressant att Helene Petersson först har väldigt högstämda tal om demokrati och om hur viktigt det är, men sedan anstränger hon sig för att tala om hur lite de här styrelserna har makt att bestämma om. Det är lite lustigt. Om det här är det viktigaste av allt borde de få bestämma allt. Jag blir oroad för den lista som Helene Petersson läser upp över vad de här elevstyrelserna ska få bestämma.
Om de ska få bestämma över 15 % av budgeten måste vi ha klart för oss att det är de sista procenten som till sist avgör om skolan har råd att anställa en extra speciallärare eller om pengarna ska gå till en friluftsdag. Det är precis den typen av budgetprioriteringar varenda rektor sitter med varje år. 15 % av budgeten är en rätt stor andel. Lokalhyrorna och annat kan man ändå inte påverka. Det avgörande är de sista resurserna där man ställer de olika behoven mot varandra och där till sist en rektor måste välja.
Jag är helt medveten om att en styrelse inte har formell makt att fatta beslut om att lilla Kalle inte ska få hjälp, men följden kan likväl bli det av de beslut som fattas i styrelsen. Det är precis den typen av beslut som är jättejobbiga att fatta och som vi har utbildade rektorer för att fatta som ska kunna avkrävas ansvar efteråt. Det är det ena. Det andra som gör mig oroad är när Helene Petersson berättar om innehållet i kurser som eleverna ska kunna bestämma. Hur ska eleverna kunna göra det?
De har ju ännu inte gått kursen. Det som skiljer eleven från läraren är att läraren kan kursinnehållet. Läraren har undervisat i den kursen innan, har pedagogiska kunskaper om hur man kan lägga upp den, hur lång tid det tar. Ska en elev kunna bestämma det? Antingen blir det så att man överlåter den makten åt eleverna, och då är det rätt konstigt. Varför ska de som har minst kunskaper bestämma om en sak?
Eller är det så, vilket Helene Petersson antyder, att rektor och lärare talar om hur det bör vara, och sedan fattar eleverna beslut om det? Men då är det bara skendemokrati. Man devalverar i själva verket innebörden i ordet "demokrati". Man måste ha klart för sig att lärare och elever finns i skolan på olika villkor. Eleverna går i skolan för att lära sig kunskaper som lärarna redan har.
Hade det varit så att elever och lärare hade kunnat lika mycket hade skolan varit överflödig. Då skulle inte skolan ha behövts. Vi har en skola därför att lärarna ska lära ut vissa kunskaper till eleverna. Det är ingen organisation där beslut ska fattas med en man, en röst och att det skulle vara höjden av demokrati. Jag har gjort en jämförelse. Det är klart att patienterna på ett sjukhus sannolikt är flera än doktorerna, men tanken att de medicinska besluten på ett sjukhus skulle fattas genom omröstning bland patienterna bara för att de är flera är ganska konstig.
Vi tycker att de som har utbildning, kompetens och erfarenhet bör lyssna på patienterna, men ytterst är det doktorn som har ansvaret och fattar besluten. De måste ta ansvaret om det blir fel. Jag tycker att den väldiga nedvärdering av lärare och rektorer som ständigt äger rum - det är alltid några andra som ska bestämma i skolan än lärare och rektorer - som Socialdemokraterna ägnat sig åt under årtionden är en del i den sjunkna statusen för läraryrket. Vi måste tro på lärarprofessionen. Lärarna har kunskap och kompetens.
En del av respekten för det är att säga att det är de som ska fatta besluten i skolan.