KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jens Orback (S):
Avslutningsvis vill jag tacka Veronica Palm för att hon lyfter upp frågan. Det är just detta att vi diskuterar den som också har en effekt. Vi måste visa att vi inte tycker om det här. Vi kan visa det genom att komma fram till lagstiftning. Vi kan visa det genom att satsa pengar på alternativa lösningar.
Vi kan visa det genom att konsumenter inte handlar där vi tycker att man kränker flickors och pojkars fria sökande efter sin könsroll. Tack så mycket för samtalet!
Jens Orback (S):
Under min begränsade tid som statsråd har jag flera gånger tagit del av regeringens höga ambitioner när det gäller nationella minoriteter och minoritetsspråk. Vi avser naturligtvis att följa Europarådets rekommendationer.
Jag skulle dock vilja läsa lite ur det kommittédirektiv som har ställts till utredaren: "En särskild utredare ges i uppdrag att analysera om det finns förutsättningar att utvidga lagstiftningen om rätt att använda finska hos förvaltningsmyndigheter och domstolar till att gälla även i ett område inom Stockholms- och Mälardalsregionen.
Om utredaren bedömer att det finns förutsättningar att utvidga förvaltningsområdet för finska skall utredaren lämna förslag till lagstiftningsåtgärder som föranleds av de överväganden som görs, redovisa ekonomiska, administrativa och andra konsekvenser av förslagen samt förslag till finansiering." Om jag skulle svara er på de här frågorna nu skulle vi väl aldrig ha tillsatt en utredare.
Det är också klart att regeringen är positivt inställd till de här möjligheterna, annars hade vi inte heller tillsatt den här utredningen. På frågan från Martin Andreasson om att gå ytterligare ett steg vill jag säga att det också ligger i uppdraget att titta på lagarna i stort.
Med lagstiftningen i dag förhåller det sig så att man ska få möjlighet att använda sitt språk i de områden där man av hävd har talat det här språket. Eftersom 95 % av sverigefinnarna bor utanför det här området är det klart att det måste prövas.
Av hävd har man också använt sitt språk inom Stockholms- och Mälardalsregionen. Jag förstår att man vill lyfta upp den här debatten eftersom den är viktig.
Därför förstår Elina Linnas interpellation, men jag tycker att det så tydligt framgår att just de frågor som Elina Linna ställer är precis de frågor som vi avser att utredaren ska titta på.
Jens Orback (S):
När det gäller Elina Linnas fråga när utredningen ska lämna sin slutrapport, som är mars 2005, står den tidpunkten i dag fast. Men jag tror att Elina Linna kanske tänker på den rekommendation vi har fått från Europarådet när det gäller det sydsamiska förvaltningsområdet och om det eventuellt ska utvidgas.
Vi har inte tagit ställning till om det ska läggas som ett extra direktiv till utredningen. I dagsläget står mars 2005 fast. Men vi är alltid öppna för att ta till oss kritik från Europarådet. Till Martin Andreasson vill jag säga att jag i alla fall skulle vilja se den här utredningen som ett första steg. Utredningen har också i sina direktiv att titta på lagstiftningen i stort.
Jag tror att det skulle vara konstigt om utredaren då inte tittade på den frågeställning som du tar upp. Den tredje frågan, om en debatt och en proposition vill jag ta med mig. Det är alldeles för tidigt för mig att säga varken bu eller bä på den frågan. Jag skulle dock vilja säga att de här frågorna är väldigt viktiga att diskutera.
Som svar på Elina Linnas fråga om skolan kan jag säga att Skolverket har fått regeringens uppdrag att göra en kartläggning av skolsituationen för de nationella minoriteterna. Det är också viktigt att barn i Sverige får en kunskap om de nationella minoriteterna. För mig handlar det här om våra lika rättigheter.
Jag vill ändå säga att den frågan ligger framför allt under Utbildningsdepartementet, men mitt arbete som samordningsminister och ansvarig för de här frågorna gör naturligtvis att jag ska ha den diskussionen uppe.
Det gäller också att ha en ständigt pågående debatt med kommuner och landsting, därför att det är där som människor möter myndigheter, socialtjänst, hälsovård och så vidare. Regeringen har nu anordnat tre regionala konferenser tillsammans med kommuner och landsting.
Jag hade möjlighet att vara med på den sista i juni, där man bland annat koncentrerade sig på konkreta problem och konkreta lösningar. Det är vad jag skulle vilja säga för att svara på era frågor.
Jens Orback (S):
Jag välkomnar också fortsatta diskussioner. Min förhoppning är att vi ska mötas i den här salen när vi har fått förslag från den kommitté som ser över finska språket i Stockholm och Mälardalsregionen. Jag vill också säga att dialogen med kommunerna och landstinget inte avslutas med de regionala konferenserna.
Vi fick in väldigt mycket olika förslag, och vi kommer att gå vidare för att upprätthålla den här kontakten med kommun och landsting. Avslutningsvis skulle jag också vilja tacka för det här samtalet. Jag hoppas själv på att få komma tillbaka till de här frågorna.
Jens Orback (S):
Jag tycker att det är en viktig fråga som Maria Hassan reser. Nu företräder inte jag Danderyds kommun, men jag har också i mina debatter uppmärksammat att flyktingpolitiken handlar om solidaritet med de människor som behöver skydd i vårt land. Många partiföreträdare har också talat i denna kammare om en allmän amnesti.
Under det närmaste året kommer vi att ha en betydligt större mottagande i den här särskilda prövningen. Det är kanske några tusen till som kommer att få möjlighet att stanna i vårt land. Vi talar om kanske 25 000, och då är det 7 000 i den reguljära prövningen och 16 000-18 000 som får den särskilda prövningen. Det här ställer naturligtvis extra krav på vårt mottagande.
Därför är jag mån om att också Integrationsverket nu har kontakt med dem man har överenskommelser med men också vänder sig till dem som man inte har någon överenskommelse med. Maria Hassan lyfter fram Stockholm, och i Stockholms län kan man se att till exempel Danderyd, Ekerö, Täby, Vaxholm och Österåker inte har något avtal med Integrationsverket.
I vår budget har vi också avsatt pengar för att få mer av regionalisering i vårt mottagande. Där förväntar jag mig också att Integrationsverket kommer att vara en drivande part.
Med regionalisering menar jag att kommuner i ett län i mycket större utsträckning måste gå samman när det gäller att få bra introduktion i arbete, i praktik, i rehabilitering och i utbildning. Om vi har utbildningsbehov i en kommun och likartade behov i en annan kommun får vi många bra synergieffekter.
Jag tror att jag nöjer mig med detta. Maria Hassan tar upp en väldigt viktig signal. Jag hoppas att den går vidare ut över landet. Flyktingpolitik är inte någonting som man bara kan tala om. Man måste också visa i handling vad det innebär.
Jens Orback (S):
Låt mig avsluta med att kort säga att i den här kammaren har vi kommit fram till en ordning där vi inte ska bestämma var människor ska bo i vårt land när de har fått uppehållstillstånd. Men jag vill samtidigt säga att vi söker incitament för att människor ska bosätta sig i ett område där möjligheterna till sysselsättning och utbildning är så bra som möjligt och där man kan kombinera det med en bra bostad.
Sedan hoppas jag också att vi i den här kammaren, inte minst när vi har oppositionen närvarande, kan diskutera mer om vad vi ska göra för att förstärka den integrations- och storstadspolitik som vi har varit med om att driva. I det arbetet hoppas och vet jag att Maria Hassans röst också är viktig.
Jens Orback (S):
Jag har fått brevet från Malmö och avser att besvara det. Jag kommer också att ha ett möte med kommunstyrelsens ordförande här i veckan. Men några saker kan vi redan nu svara på här i kammaren. Vi kommer att öka ersättningen till de kommuner som har tagit emot. När det gäller samarbetet mellan olika kommuner har vi lagt ett förslag som gör att vi kan jobba mer regionalt.
I dag är det ingenting som hindrar att en kommun tar emot och en annan kommun till exempel säljer tjänster - sfi eller någonting annat. Vi kommer också att ge en extra ersättning till de flyktingar som tas emot och som har speciella stöd. Också för det har vi avsatt mera pengar. De som kommer som anhöriga till flyktingar kommer också att få en ersättning enligt den gamla regeln om man söker inom två år.
Jag skulle vilja komma tillbaka till det som Ewa Thalén Finné talar om som en komplex fråga och en samvetsfråga. Ja, det är nog en samvetsfråga därför att flyktingpolitik i grunden handlar om solidaritet, om omtanke människor emellan.
Därför måste flyktingpolitiken vara något som genomsyrar hela landet - alla måste vi vara solidariska när någonting händer i övriga världen. Då ställs det krav också på kommuner. Det ställs krav både på socialdemokratiska kommuner och på borgerliga kommuner. Jag kan fortfarande inte acceptera svaret: Vi har inga hyresrätter.
Detta svar kommer från väldigt starka borgerliga kommuner, kanske också från några socialdemokratiska, så de får också lyssna. Men hur kan detta vara ett skäl? Jag hävdar - något som Tobias Billström tycker är konstigt att jag säger - att de ska bygga. De har väl samma ansvar som alla andra när det gäller att ta emot flyktingar och ungdomar.
Solidaritet handlar, som sagt, om omtanke människor emellan och om att alla måste ställa upp och ta emot när folk söker skydd i vårt land.
Jens Orback (S):
Jag vill först säga att jag både tror och vet att Grekiska Riksförbundet gör ett mycket bra arbete. Det är Tasso Stafilidis ett bevis på, och han vittnar också om det. Jag kan inte gå in på själva prövningen. Jag hade inte haft något emot att Grekiska Riksförbundet skulle ha fått ett bidrag och kunnat fortsätta en bra verksamhet. Det hade till och med kunnat vara bra.
Men jag kan inte gå in på själva prövningen av huruvida Grekiska Riksförbundet detta år uppfyller de krav som har satts upp i en förordning till Integrationsverket och som de har att pröva.
Det handlar om att man ska vara minst 1 000 betalande medlemmar, att man ska vara demokratiskt uppbyggd, att man själv bekostar en del av sin verksamhet, att man har en riksomfattande organisation, att man under minst två år har bedrivit en verksamhet som främjar integration och att man har formulerat en utvecklingsplan för integration.
Det är som sagt den tydliga förordningen lämnad från regering och riksdag. Integrationsverket har fattat ett beslut som till stor del, har jag förstått, grundar sig på det utlåtande som revisorn i Grekiska Riksförbundet har lämnat.
Det är alltså Grekiska Riksförbundets eget underlag som har legat till grund för det beslut som har fattats av Integrationsverket.
När det gäller den principfråga som Tasso Stafilidis tar upp måste jag säga att jag är en tillskyndare av ett bidragssystem för Integrationsverket som just ska vara till för integration, alltså inte i första rummet för att Grekiska Riksförbundet ska förkovra sig, utveckla och bevara sin kultur. Det är också viktigt, och det hoppas jag att man kan få stöd för.
Vi lämnar också ett organisationsstöd. Men det är viktigt att det stöd som går ut från Integrationsverket handlar om att integrera sig med det övriga Sverige, att också möta andra föreningar, finna mötesplatser för andra verksamheter. Det är det som är inriktningen på stödet.
I övrigt kan jag bara säga att jag hoppas att Grekiska Riksförbundet och Integrationsverket kan fortsätta att föra en dialog kring den här frågan.
Jens Orback (S):
När det gäller den sista frågan skulle det förvåna mig om Integrationsverket inte har följt förordningen. Jag tror att det är den röda linjen. Det var 66 organisationer som sökte bidrag och 58 fick. 28 fick organisations- och verksamhetsbidrag, 19 fick endast organisationsbidrag och 11 fick etableringsbidrag.
Det var 8 organisationer, däribland Grekiska Riksförbundet, som detta år inte fick ett bidrag eftersom man på ett eller annat sätt inte uppfyllde villkoren i förordningen. Min förhoppning, vill jag upprepa, är att Integrationsverket och Grekiska Riksförbundet kan fortsätta en dialog för att komma till rätta med det som i år gjorde att Grekiska Riksförbundet inte fick något stöd.
Jens Orback (S):
Helena Höij har frågat justitieministern vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att reklam för sexuella tjänster ska kunna förbjudas. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Jag delar till stor del Helena Höijs beskrivning av problemet. Över åren har denna problembild komplicerats, vilket delvis kan hänföras till den snabba tekniska utvecklingen.
Detta har haft betydelse för både kvantitet, tillgänglighet och spridning i vår vardag av kränkande reklam generellt. Det har blivit svårare att värja sig och möjligheten att "välja bort" könsdiskriminerande reklam har inskränkts. Det finns också tendenser i reklamen som är grövre, med en starkare anspelning på pornografi, än tidigare.
Dagligen blir människor, främst kvinnor, kränkta och diskriminerade av olika typer av marknadsföring. Detta är orimligt. Alla ska kunna ha tillgång till och kunna röra sig fritt i det offentliga rummet på lika villkor. När kvinnor och flickor framställs som objekt bidrar det till att upprätthålla föreställningen om kvinnors underordning.
Den ständiga exponeringen av dessa bilder bidrar också till en normalisering och en avtrubbning där vi riskerar att inte längre reagera på kränkningar och sexuella trakasserier. Regeringen anser att kvinnors rätt till sin kropp och sexualitet i dag är beskuren från en rad olika håll.
Motverkandet av stereotypa och objektifierande bilder av kvinnor, liksom av kommersialisering och exploatering av kvinnor, är viktiga delar i arbetet för att kvinnor ska kunna åtnjuta den rätten och för att uppnå ett jämställt samhälle. Låt mig avslutningsvis klargöra att det redan enligt dagens lagstiftning är straffbart, som koppleri, att på olika sätt främja eller ekonomiskt utnyttja annans prostitution.
Att till exempel tillåta annonser där prostitution erbjuds kan alltså bedömas som koppleri. Det kan även tilläggas att lagstiftningen mot prostitution i flera avseenden nyligen stärkts och utvidgats. Vidare pågår just nu inom Regeringskansliet arbete med att ta fram ett förslag till en nationell handlingsplan för det fortsatta arbetet med att bekämpa prostitution och handel med människor för sexuella ändamål, särskilt kvinnor och barn.
I handlingsplanen kommer ett antal åtgärder som regeringen ska genomföra under perioden 2007-2010 att presenteras. Regeringen avser att överlämna handlingsplanen till riksdagen i form av en skrivelse under våren. Liksom prostitution är sexualiseringen av det offentliga rummet en prioriterad fråga för regeringen.
På det området har regeringens insatser huvudsakligen inriktats på kartläggande, kunskapsspridande och attitydförändrande insatser. 2,5 miljoner kronor har avsatts i projektmedel för detta syfte. I ett tilläggsdirektiv har uppdrag givits till Medierådet att ha ett tydligt genusperspektiv på sitt arbete och att särskilt uppmärksamma frågor gällande pornografi.
I dagarna utkom Medierådets rapport Koll på porr - skilda röster om sex, pornografi, medier och unga , vilken också har uppmärksammats i medierna. Regeringen bereder också frågan om att tillsätta en utredning gällande könsdiskriminerande reklam.
Jens Orback (S):
Jag tycker att det är bra att försöka snäva in debatten, och jag ska göra vad jag kan för att besvara den fråga som Helena Höij specificerar. För att komma åt någonting måste man titta på vilka verktyg man kan använda. Vi kan ta porrbilarna som exempel. Också jag tycker att de är en kränkning. De passerar utanför Rosenbad.
Jag har stött på dem när jag stått med mina döttrar på ett övergångsställe, och de har frågat: Pappa, vad är det där? Det känns otillständigt. Det är en reklam som man inte kan ta sig bort från. Det finns, tror jag, tre möjligheter att göra något. Den första är att titta på ordningsreglerna. Det var så Stockholms stad ville få bort porrbilarna, alltså för att de störde ordningen. Det fick de emellertid inte.
Ärendet överklagades till länsrätten, men staden fick inte ta bort dem mot bakgrund av yttrandefriheten för den näringsidkaren. Den andra möjligheten, det andra sättet, att komma åt det är att titta på marknadsföringslagen, att inte tillåta kränkande reklam. Jag tycker att det är kränkande att man åker omkring med nakna kvinnokroppar på bilen.
Däremot kan man säga att det är en mer "tillbörlig" reklam. Det är alltså mer otillbörligt att sälja motorsågar med nakna kvinnor på. I regeringen tittar vi nu på möjligheten att se över marknadsföringslagen för att den vägen ta bort könskränkande reklam.
Den tredje möjligheten, som Helena Höij vill att vi nu ska tala mer om, gäller hur vi kan göra något åt reklamen för sexuella tjänster. Det är ju så att reklam bara kan förbjudas om det är fråga om en olaglig sexuell tjänst. Hur lite vi än tycker om dessa klubbar måste vi kunna påvisa att de gör något olagligt.
Där det kan påvisas är också reklamen olaglig, eftersom det då handlar om koppleri. Vi har i Sverige prejudicerande domar i fall där man uttryckligen gjort reklam för illegala tjänster - det fall jag tänker på gällde prostitution. Den annonsören fälldes och dömdes för koppleri. Vi måste i så fall diskutera olagliga tjänster.
Jag tror nämligen att det är svårt att säga till någon att den personen inte får göra reklam för en laglig tjänst, och då hamnar vi tillbaka i de två första delarna som jag talade om, alltså att man bryter ordningen eller att vi har en marknadsföringslag som inte tolererar könsdiskriminerande reklam.
Om vi ska göra något åt reklamen för sexuella tjänster måste vi tillse att den sexuella tjänst som erbjuds och görs reklam för också är olaglig. Det var i det sammanhanget jag talade om den svenska prostitutionslagstiftningen.
Jens Orback (S):
Jag kan i nästan alla stycken hålla med om det som Helena Höij tar upp. Det finns undantag när det gäller alkohol. Det finns undantag när det handlar om tobak, och så vidare.
Däremot håller jag fast vid min princip att det finns tre möjligheter - ordningslag, marknadsföringslag och att se om det görs reklam för illegala tjänster. Om jag tolkar Helena Höij rätt så menar hon att vi skulle kunna titta på marknadsföringslagen när det gäller just sexuella tjänster. Då kommer vi tillbaka till det andra instrumentet, nämligen marknadsföringslagen.
I den beredning som vi nu har i Regeringskansliet avser vi att komma fram till ett förslag om hur vi ska arbeta med marknadsföringslagen. Möjligen kan man tycka att den tar lång tid. Men vi vet ju att också kd har gjort liknande försök, där man har fått både konstitutionsutskottet och lagutskottet emot sig. Man har sagt att detta är en inskränkning i yttrandefriheten.
Det är två rekvisit som måste uppfyllas: Ni måste visa att det har blivit mycket värre, och ni måste visa att alla andra åtgärder har varit verkningslösa.
Därför är det viktigt, när vi nu kommer med denna fråga igen, att vi skapar en utredning och tar fram direktiv som verkligen leder till att vi kan komma fram till ett annat beslut, precis som en åklagare inte ska ta upp ett fall om han inte tror att det kan bli en fällande dom. Därför tar det tid. Det handlar om att vi ska få ett bra underlag för att få igenom en lag som vi alla kan stå för.
Jens Orback (S):
Jag tror att vi kan göra saker tillsammans på ett bra sätt. Vi är båda oroliga som samhällsmedborgare och kanske också som föräldrar. Vi kan se att det har blivit mycket värre. Det värsta scenariot jag kan tänka mig är att vi slår oss till ro och finner oss i att det är så här. Våra barn har bara en uppväxt, och som barn är det lätt att tro att det är så här det ska vara.
Därför är jag mycket tacksam för den här debatten, för att vi lyfter upp den stereotypisering och objektifiering av pojkar och flickor som gör att handlingsalternativen begränsas. För många flickor framstår det som att man måste vara på ett visst sätt för att tillfredsställa andras förväntningar. Jag hoppas att jag kan komma tillbaka till Helena Höij med förslag på konkreta åtgärder. Men till att börja med är jag glad för att vi har den här debatten.
Verkligheten är något vi utformar, och den är inte självklar.
Jens Orback (S):
Jag tror att både Nina Lundström och Martin Andreasson känner till att vi har fått ett ganska omfattande förslag av Paavo Vallius. Det gäller att dels titta på en utvidgning av förvaltningsområdet för sverigefinnar men också en hel del andra frågor, bland annat att titta på ett sydsamiskt förvaltningsområde.
Där får vi nu in de sista svaren för remissinstanser och håller också på och bereder frågan i Regeringskansliet. Att då ställa frågan om att konkret, exakt, säga vad vi ska göra tycker jag vore att delvis frångå den demokratiska processen. Jag ska ändå svara i möjligaste mån på en del av de frågor som har ställts.
Jag vill börja med att säga att vi naturligtvis har gett det här utredningsuppdraget därför att vi ser att det är angeläget att pröva om vi inte kan utvidga förvaltningsområdet till att också täcka till exempel Stockholm och Mälardalen, där den största delen av sverigefinnarna bor.
Vi har ett uppdrag till Länsstyrelsen i Norrbotten att se över verksamheten och minoritetsspråkslagarna för att se hur detta fullföljs och uppfylls. Där har också länsstyrelsen utvecklat ett samarbete tillsammans med Kommunförbundet i Norrbotten för att se över situationen.
Vi har också från regeringens sida anordnat ett antal konferenser - jag har själv bevistat några av dem - där vi har haft samarbete tillsammans med kommunala företrädare. Vi har också gett ett uppdrag till Göteborgs universitet att ta fram en handbok för mänskliga rättigheter i kommunal verksamhet.
Den här handboken innehåller ett särskilt avsnitt som gäller nationella minoriteter. Under den föregående debatten med Martin Andreasson diskuterade vi också Delegationen för mänskliga rättigheter, som också har en viktig uppgift att vara ett stöd för kommunerna när det gäller att arbeta med minoritetsfrågor.
Vi har under de senaste åren också arbetat mycket med Myndigheten för skolutveckling när det gäller att förbättra modersmålsundervisningen. Bland annat har det satsats inte mindre än 10 miljoner kronor på webbportalen Tema modersmål. Jag kan fortsätta lite med frågor som ligger i närheten av de frågor som här ställdes.
En sådan fråga är bland annat satsningen på äldreomsorg, där vi i vårpropositionen har avsatt 50 miljoner kronor per år 2007 och 2008 just för att stimulera utvecklingen av äldreomsorg anpassad för ett mångkulturellt samhälle.
Det är några exempel på satsningar för att få en bra eller mycket bättre minoritetspolitik. Men som jag tror frågeställarna är mycket väl medvetna om sker just nu en insamling av remissvar och en beredning i Regeringskansliet av de omfattande förslag som Paavo Vallius lämnade i sin utredning.