Ylva Johansson (S):
Det här är en intressant och viktig debatt. Problemen inom psykiatrin, Erik Ullenhag, är dessvärre inte någon dagsaktuell fråga utan har dessvärre en mycket lång historia.
Det är upprörande och mycket allvarligt att vi i dag inte ger människor med allvarlig psykisk sjukdom eller psykiska funktionshinder samma rätt till vård och omsorg som människor med kroppsliga, somatiska sjukdomar och funktionshinder har. Det tycker jag är otillständigt, och det är oacceptabelt att vi ska ha det så. Dessvärre är det på inget sätt ett nytt tillstånd.
Vi har en psykiatrisamordnare som föreslår att de metoder som ska användas för vård- och stödinsatser ska vara kunskapsbaserade och fortlöpande följas upp och utvärderas. Det är dessvärre mycket anmärkningsvärt att det ens behöver påpekas att metoderna ska vara evidensbaserade och att de ska följas upp. Det här är alltså inte ett dagsaktuellt problem. Jag tror inte heller att det finns någon snabb lösning.
Men jag vet och kommer att medverka till att vi kan göra viktiga insatser för att förbättra psykiatrins förutsättningar. Jag har några kommentarer till de inlägg som har gjorts. Till Chatrine Pålsson kan jag säga att överenskommelsen blir av. Vi arbetar med den, och jag räknar med att vi blir klara i tid.
Psykiatrisamordnaren har föreslagit och nämnt siffran 300 nya vårdplatser. Det är den bedömning som vi har gått på. Det är möjligt att det behövs fler platser. Men det är det som är angett, och det är alltså också det som har varit grunden för de resurser som psykiatrisamordnaren ansåg skulle tillföras och som också regeringen tillför under nästa år i öronmärkta statsbidrag. Därutöver tillför vi resurser i det allmänna statsbidraget.
Det är alltid en avvägning när det gäller hur mycket som ska öronmärkas. Hur bra är det med öronmärkning? Det är alltid bra i det särskilda fallet, men det är också viktigt att kommuner och landsting inte får alla sina resurser öronmärkta. Då får vi andra problem med deras möjligheter att fullfölja sitt ansvar.
Till Gunnar Nordmark, som tar upp det allvarliga problemet att mobiltelefoner och Internet kan användas både för fortsatt kriminell verksamhet och för att försvåra eller motverka rehabilitering och vård, vill jag säga följande. Psykiatrisamordnaren kommer med ett förslag. Vi räknar med att det kommer inom en vecka. Regeringen tar inte ställning till debattartiklar utan till förslagen när de levereras.
När förslaget kommer till regeringen så kommer vi skyndsamt att behandla det. Jag ska inte föregripa behandlingen, men jag har en positiv inställning till psykiatrisamordnarens resonemang i frågan. Till Cristina Husmark Pehrsson vill jag säga att jag har tre prioriterade områden. De är äldreomsorgen, psykiatrin och primärvården.
Jag hoppas att det också kommer att märkas i min gärning att det är de frågorna som jag prioriterar. Herr talman! Jag blir lite besviken på Erik Ullenhag, som utmärker sig i debatten både genom att söka konflikt i en viktig fråga och genom att handskas ovarsamt med sanningen. Han anklagar mig för att smita från ansvaret.
Tyvärr kan jag inte låta bli att göra en jämförelse när Erik Ullenhag säger att vi smiter och inte klarar att prioritera. Sanningen är att i den regering som Folkpartiet satt i, där det var en folkpartist som var finansminister, klarade man verkligen inte av att prioritera. Då prioriterade man skattesänkningar, och vi hamnade i ett moras i svensk ekonomi som det har tagit lång tid att ta oss ur.
Det är först nu som vi äntligen har en positiv och stark ekonomi så att vi kan göra satsningar på viktiga reformområden.