Hillevi Engström (M):
Svenskt Näringslivs olika undersökningar verkar vara facit för Socialdemokraterna. Det gläder säkert Svenskt Näringsliv. De skriver mycket bra om arbetsmarknadspolitik. I rapporten om missmatchning från Svenskt Näringsliv kan man läsa en hel del intressant om hur det står till i Sverige. Det som slår mig när jag läser rapporten är att det är väldigt stora regionala skillnader på var arbetskraften finns och var arbetskraftsbehoven finns. Det är också stora skillnader när det gäller företagsklimatet.
Det där är intressant, tycker jag, för någonstans blir det väldigt motsägelsefullt när Socialdemokraterna vill ta bort 100-dagarsregeln och säger att ni behöver inte söka jobb som är lediga på andra orter och ställen än där ni just befinner er. Detta bidrar verkligen till missmatchning. Om det finns en nyexaminerad ingenjör i Stockholm och Volvo ska anställda 1 000 ingenjörer så säger ni: Sök inte det där jobbet!
Ännu värre blir det i inlandslänen där man ser att det är stora problem på arbetsmarknaden. Ni säger att man ska vara kvar i några månader och söka på orten, fast man vet att det finns jobb någon annanstans. Det ger en riktigt dålig matchning. Det som också är en missmatchning när man lyssnar på oppositionen är vad den egentligen vill när det gäller till exempel restaurangmomsen som kommer att leda till flera arbeten. Vad vill oppositionen när det gäller jobbskatteavdrag, fastighetsskatt och RUT-avdrag?
Svenskt Näringsliv skriver också om detta; det finns en stor jobbtillväxt inom hushållssektorn. Där vill ni ta bort möjligheterna och ta bort jobbchanserna. Jag tycker att det är viktigt att man söker de jobb som finns. En stor utmaning vi har i Sverige är de utlandsfödda som är utbildade och har erfarenhet och som i dag inte kommer till sin rätt.
Här i Stockholms län pågår ett stort projekt, Anställ kompetensen, för att försöka ta till vara alla de människor som redan finns i Sverige och som inte kommer in på arbetsmarknaden eller som jobbar med någonting som de egentligen är överkvalificerade för. Om man tittar på Arbetsförmedlingens rapport om bristyrken som de kom med det första halvåret 2011 kan man se att det råder brist inom en hel del områden.
Det som är gemensamt för områdena är att detta är utbildningar som kräver många års studier. Vi pratar om läkare, ingenjörer, civilingenjörer, befäl, gymnasielärare i yrkesämnen, operationssjuksköterskor och förskollärare. Det är långa utbildningar. Därför är det glädjande att vi aldrig har haft så många på universitet och högskolor som vi har just nu. Vi försöker utbilda i fatt, men det kommer att ta tid. Man blir inte läkare på en arbetsmarknadsutbildning eller på en kurs.
Man blir inte VVS:are, byggnadsingenjör eller snickare heller. Problemet är att många av dem som är arbetslösa har bristande utbildning och erfarenhet. Det är den stora utmaningen. Därför är det viktigt att vi har byggt ut skolsystemet så att man kan gå en reguljär utbildning och utbilda sig inom ett bristyrke, till exempel till VVS:are eller byggnadssnickare.
Missmatchningen är ingen lätt nöt att knäcka. Vi behöver många olika åtgärder. Vi behöver arbetsmarknadsutbildning, men vi behöver också satsningar i det reguljära systemet. På sikt kommer vi att komma i fatt, men vi kommer också att behöva ta hjälp av arbetskraftsinvandring för att möta den efterfrågan på arbetskraft som finns i Sverige. Det är någonting som inte har varit så där jättepopulärt hos oppositionen - att människor kommer från andra delar av världen till Sverige för att få ett jobb där vi har en efterfrågan på arbetskraft.
Vi måste ha både arbetskraftsinvandring och utbildningar och vi måste ta till vara den kompetens som redan finns i Sverige, inte minst bland utrikes födda och funktionsnedsatta.