Allan Widman (FP):
Det har under eftermiddagen talats mycket om rättssäkerhet och skydd för den personliga integriteten. Det är mycket bra.
Det är viktigt att poängtera att det förslag som riksdagen har att ta ställning till innehåller viktiga och stora landvinningar när det gäller att få en försvarsunderrättelseverksamhet som är rättssäker, trygg och så långt möjligt fri från integritetskränkningar. Det första man måste konstatera är att det gamla uttrycket att etern är fri för försvarsunderrättelseverksamhet inte längre gäller.
I och med den lagreglering som nu föreslås kommer det att finnas viktiga begränsningar för hur denna underrättelseverksamhet får bedrivas även i etern. Det är ett helt nytt område och en stor landvinning när det gäller att vakta över rättssäkerheten. Det är också viktigt att notera att lagförslaget begränsar försvarsunderrättelseverksamheten till just utländska förhållanden.
Inte heller på denna punkt har det tidigare funnits några begränsningar. Det har varit möjligt att under decennier inrikta underrättelseverksamheten även mot det som inte är utrikes förhållanden. Nu tror jag inte att så har varit fallet, men det har funnits legala möjligheter till det. Det är viktigt att komma ihåg.
Ännu viktigare är det att betona att här finns tydliga avgränsningar mellan underrättelseverksamheten å ena sidan och den polisiära verksamheten å den andra. Det är väl värt för Peter Jonsson och Thomas Bodström att notera. Ni har uppehållit er mycket kring den avgränsningen. Nu kommer det en avgränsning. Den återfinns både i försvarsunderrättelselagen och i lagen om signalspaning.
Men i och med att det finns stor risk för att förslaget bordläggs, eller blir vilandeförklarat i ett år, kommer avgränsningen mellan försvarsverksamheten och polisen att skjutas upp. I det ligger, herr talman, något av en paradox. Men jag ska inte sticka under stol med att signalspaning också innebär stora utmaningar.
Det har präglat hela detta arbete, från det att man började tossa ihop propositionen och fram till Lagrådet. Det har varit det absolut viktigaste och mest särpräglade, tror jag, för hela den stora samordningsprocess som har skett i Regeringskansliet.
Lagrådet har granskat förslaget, och som Karin Enström var inne på skriver de, landets högsta jurister, att det har nåtts en godtagbar balans mellan enskildas grundlags- och kommissionsskyddade krav på skydd mot intrång i privatlivet och det allmännas rätt och skyldighet att svara för nationella säkerhetsintressen.
Det är möjligt att Alice Åström och Vänsterpartiet inte imponeras när våra högsta domare drar den slutsatsen, men jag tycker, såsom varande jurist själv, att det är väl värt att lyssna på detta. De råd som Lagrådet gett har också följts till punkt och pricka. De återfinns redan när propositionen kommer till riksdagen.
Som flera har varit inne på har vi i utskottet också tillfört en lång rad förbättringar. Det handlar om att även sökorden eller sökbegreppen ska prövas när man ansöker om tillstånd till inriktning. Det handlar om att det i förordningsform ska preciseras hur vi ska förstöra ovidkommande irrelevanta uppgifter på ett sätt som gör att de inte kan återskapas.
Alice Åström pekar på den mänskliga faktorn och säger att det som någon en gång har läst aldrig kan raderas ut. Och det är ju riktigt. Det för mina tankar till de gamla faraonerna, som efter att ha iordningställt sina begravningsplatser tog arbetskraften av daga. Men det är inte något alternativ. Det blir en årlig redovisning till riksdagen. Det blir en katalog över vilka ändamål som signalspaningen får bedrivas för.
Det blir en kontrollstation 2011, som naturligtvis kommer att ge utrymme för motioner från kammaren. Då kan man följa upp om den hemläxa som regeringen nu får från försvarsutskottet har blivit gjord eller inte. Peter Rådberg var inne på det faktum att en stor del av inrikestrafiken av tekniska skäl och av utrymmesskäl skickas över gränserna.
Detta är omhändertaget. I specialmotiveringen till 7 § framgår det att inrikes kommunikation som av tekniska skäl gått utomlands är exempel på sådan information som är utan betydelse för försvarsunderrättelseverksamheten och oåterkalleligen ska förstöras. Det är viktigt att trycka på detta.
Jag delar Staffan Danielssons åsikt att i princip samtliga de krav som Socialdemokraterna ställde i utskottsförhandlingarna har uppfyllts. Ta bara proportionalitetsprincipen, som har varit uppe flera gånger i debatten. Jag gjorde mig i dag omaket att jämföra formuleringen av proportionalitetsprincipen i 27 kap.
i rättegångsbalken, där de hemliga tvångsmedlen regleras, med 5 § i signalspaningslagen. Faktum är att vi har en strängare proportionalitetsskrivning i signalspaningslagen än i rättegångsbalken. Där räcker det inte att åtgärden uppväger det behov av information som man har.
I signalspaningslagen skriver vi uttryckligen i 5 § att integritetsintrånget då måste väga klart tyngre om det ska kunna godkännas. Men trots detta, och trots att området nu lagregleras, väljer Socialdemokraterna uppenbarligen att sticka huvudet i sanden.
Man gör det så till den milda grad att trots att partikamraterna i konstitutionsutskottet sagt att inte alla de lagar som nu ligger på bordet är av den karaktären att de inskränker på de rättigheter vi har enligt 2 kap. regeringsformen begär man vilandeförklaring på precis alltihop. Herr talman!
Tidsavståndet mellan regeringsduglighet och en närmast banal obstruktion har visat sig vara väldigt kort i Socialdemokraternas fall. Socialdemokraterna förpassar ikraftträdandet av den här lagstiftningen ett år framåt. Det är ett år då Nordic Battle Group kommer att stå i beredskap och eventuellt skickas ut i världen.
Det är ett år med ett allt svårare läge i Afghanistan och en lång rad andra risker för vår nationella säkerhet. Jag vill göra fullständigt klart att genom att vilandeförklara lagstiftningen tar Socialdemokraterna på sig ett oerhört stort ansvar.
Till saken hör också att om förslaget vilandeförklaras kommer inte ett kommatecken att ändras i det material vi har framför oss. Det är klart att man i så fall löper risken att det blir en ny bordläggning nästa år. Proportionalitetsprincipen skulle också kunna beaktas i politiken.
Alla de förbättringar som har gjorts och, vill jag tro, alla de ytterligare förbättringar som Socialdemokraterna säkert hade kunnat åstadkomma i en konstruktiv förhandling byter man nu mot ett enda år av fördröjning utan förändringar. Herr talman! Jag måste erkänna att jag är besviken. Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande.