Robert Hannah (L):
Jag tackar inrikesministern för hans svar. Vi i Folkpartiet välkomnar självklart utredningen och att ni i Socialdemokraterna och regeringen nu kommer att gå in med den terroristlagstiftning som ni föreslagit, bland annat i DN Debatt nyligen. Vi kommer självklart helhjärtat att rösta ja till de förslagen. Vi tycker att det är viktigt att regeringen agerar i frågan. Jag var i våras i Irak och besökte många flyktingläger.
Där träffade jag bland annat en kvinna som hette Aida. Hennes dotter Kristina hade kidnappats av Isis. När jag står där och pratar med mina svenska medföljande säger hon till mig: Han som kidnappade min dotter pratade på ett språk som låter som ert! Det är alltså någon person som kommer från västerlandet som har kidnappat hennes dotter.
För mig slog det ett stenhårt slag i hjärtat att vi faktiskt har svenska medborgare som begår de här extremt hemska brotten mot oskyldiga människor i andra länder. Det är vårt ansvar att se till att de här människorna kommer till åtal. Jag är uppvuxen i en Göteborgsförort som heter Tynnered.
Jag har, om jag ska vara uppriktig, tidigare klasskompisar som strider för Isis i dag och är med och våldtar, dödar och mördar andra i någon typ av radikaliserad vilja att förstöra människors liv. Detta har gett mig insikter kring hur de här mekanismerna fungerar och varför vi har ett ansvar att åtala dessa människor när de återvänder. Jag är jätteglad att regeringen har de här insatserna. Jag är glad att inrikesministern gör den här satsningen, och jag litar på att det blir ett bra slutresultat.
Men vi måste också ha kapacitet att åtala de här personerna. För mig är det A och O. Vi kan inte å ena sidan stifta lagar som är välbehövliga men å andra sidan inte se till att stärka Åklagarmyndighetens riksenhet för säkerhetsmål, så att de har möjlighet att åtala dessa personer. Efter att ha fått ett litet internt tips från någon som arbetar med de här frågorna beställde jag ett RUT-uppdrag om att se över hur många åklagare som arbetar med dem.
Jag fick svaret från RUT att det är tre åklagare som är specialister på de här frågorna vid Riksenheten för säkerhetsmål och att de har kapaciteten att ha ungefär två mål i gång samtidigt. Det kan vara flera personer som åtalas, men ungefär två mål. När jag jämför det med antalet personer som strider för Isis, vilket är uppe i 300 personer, ställer jag väldigt mig frågande till om man kommer att kunna åtala de här personerna. Kommer man att kunna ta tag i de här målen på ett viktigt sätt?
Precis som inrikesministern säger är de här målen extremt svåra att utreda. Det är komplicerat att få tag på bevis. Det finns inget land som man kan få hjälp av. Man måste ha specialiserade åklagare. När då åklagare säger att man kan låna in personal från höger och vänster tycker jag inte att det är tillräckligt.
Jag tycker att det behövs en permanent förstärkning av den här enheten, så att man från statens sida kan visa på att vi måste våga åtala alla de här personerna och göra vårt yttersta för att deras offer ska få upprättelse. Folkpartiet kommer i budgeten att föreslå en permanent riktad insats till just den här enheten på 5 miljoner per år de kommande åren.
Jag önskar att inrikesministern kunde tänka sig att göra detsamma, eller i varje fall undersöka saken. Anser inrikesministern att det finns en kapacitet hos enheten att kunna åtala de här personerna för de brott de begått? Kan inrikesministern överväga att se över resurserna och punktmarkera resurser till den här enheten? Jag förstår att inrikesministern litar på åklagarkammaren, men ibland behövs det också en politisk verkan.
Vi som folkvalda har ett ansvar för det som händer, medan de som jobbar på åklagarkammaren inte har ansvar för det som händer och vad de här människorna gör.