Maria Larsson (KD):
Jasenko Omanovic har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att garantera stöd som leder till självständighet, trygghet och säkerhet för synskadade. Den fråga Jasenko Omanovic tar upp i sin interpellation är mycket angelägen, vilket jag framfört även i en tidigare interpellationsdebatt.
Jag har också vid besök i december fått muntlig information från Synskadades Riksförbund om hur de ser på utvecklingen, vilka problem man har iakttagit och vad dessa kan leda till. Sådan information är givetvis värdefull för mig och har betydelse för de bedömningar som görs av åtgärder inom funktionshindersområdet.
Inledningsvis vill jag dock förtydliga att regeringen aldrig kan garantera att enskilda personer som har behov av service- och stödinsatser också får detta på det sätt och i den omfattning de önskar.
När det gäller LSS och socialtjänstlagen är det kommunerna som har ansvaret för att tillsammans med den enskilde ta ställning till behoven och vilka stödinsatser som ska beviljas utifrån de lagar som riksdagen har beslutat om. När det rör rättigheter, som det här handlar om, kan förvaltningsdomstol vid en överklagan överpröva kommunernas beslut.
Det är den ordning vi har, och den är bra - beslut ska fattas så nära medborgaren som möjligt. Både LSS och socialtjänstlagen anger att människor med funktionsnedsättning ska få stöd- och omsorgsinsatser av god kvalitet om de har behov av sådana och behoven inte tillgodoses respektive kan tillgodoses på annat sätt. Enskilda personers behov ser olika ut. Det gör också de regionala förhållandena och förutsättningarna.
Stöden kan därför vara olika utformade. Det är dock centralt att innehållet i en insats i varje situation bedöms individuellt och vägs mot föresatser och mål i respektive lagstiftning. Jag nämner både LSS och socialtjänstlagen eftersom inte alla personer som har en synskada omfattas av målgruppen i LSS.
I förarbetena till LSS omnämns personer som har grava syn- och hörselskador, vilket även inkluderar personer som är dövblinda. Ledsagning utgör totalt sett en liten andel av alla insatser enligt lagarna, men för personer med synskador är insatsen särskilt betydelsefull. Stödformen utvecklades också ursprungligen för denna målgrupp.
Vi vet sedan en tidigare kartläggning att det finns skillnader i villkor och i hur insatsen utformas. Socialstyrelsen, som gjorde kartläggningen, ansåg att större enhetlighet borde eftersträvas. Jag delar denna uppfattning. Kvaliteten i insatsen är avgörande för att det ska fungera. Lika viktig är möjligheten till inflytande, vilket ska eftersträvas i så stor utsträckning som möjligt.
Lagen om valfrihetssystem, LOV, bidrar till att öka möjligheten till självbestämmande och valfrihet för den enskilde. Detta är inte minst viktigt vad gäller en insats som ledsagning. Jag hoppas i framtiden få se att många nya aktörer etablerar sig runt om i kommunerna och erbjuder kvalificerade ledsagningstjänster. Detta skulle också bidra till att synskadade personer i ökad utsträckning kan välja den service som de uppfattar som bäst.
Regeringen har gjort och gör strategiska satsningar för att stärka kvaliteten i insatser inom socialtjänstens alla områden, vilket självklart också omfattar insatser enligt LSS. De satsningar jag anser har stor betydelse för det arbete som utförs inom ramen för en evidensbaserad praktik är tillsynen, öppna jämförelser och en kraftfullare anmälningsskyldighet enligt lex Sarah.
Det är satsningar som är kraftfullare än tidigare och som väntas ge resultat inte bara på kort utan också på lite längre sikt. Tillsynen har stor betydelse för att kommunerna ska leva upp till mål, lagar och föreskrifter.
Det kan till exempel avse att granska att kommuner inte sätter upp begränsningar om det saknas lagstöd för detta i LSS. En ny tillsynsmyndighet, Inspektionen för vård och omsorg, bildas den 1 juni 2013. Myndigheten får kraftigt utökade resurser.
Under 2013 utvidgas det regionala utvecklingsarbetet inom överenskommelsen med Sveriges Kommuner och Landsting om stöd till en evidensbaserad praktik för god kvalitet inom socialtjänsten till att även omfatta verksamhetsområdet stöd till personer med funktionsnedsättning.
Ett utvecklingsområde är förstärkt brukarmedverkan, och ytterligare ett är att initiera, genomföra och utveckla systematisk uppföljning. Det är viktiga åtgärder för att höja kvaliteten i insatserna. Det kan även bidra till att öka enhetligheten.