Johan Forssell (M):
Frågan om försvarets finansiering är viktig. När man diskuterar detta tror jag att det är betydelsefullt att man också har hela bilden och att man ser detta i ett historiskt perspektiv. Vi har under rätt många år haft en utveckling där försvarsanslaget gradvis har minskat. År 1994 låg det på ungefär 2,4 procent av bnp, och 2011 låg det på ungefär 1,3 procent av bnp.
Här finns det anledning, inte minst för flera här i kammaren, att fundera på vilket parti som har haft regeringsmakten under merparten av denna tid. Jag tycker att det är naturligt att hotbilden ska få påverka försvarsanslaget. Nu har alliansregeringen presenterat två budgetar i rad där anslaget faktiskt höjs. Det är ett viktigt besked. Lika viktigt är det att dessa pengar används till rätt saker.
Försvarsministern har där varit tydlig med att det ska vara fokus på mer övning, mer utbildning och mer rekrytering. Lika viktigt är det naturligtvis att det sedan följs upp. Nu diskuterar vi också Ukraina. Det är på många sätt en oroande händelseutveckling där som leder till en högre grad av osäkerhet. Det illustrerar också att det är svårt att förutse händelseförlopp. Ambition är en sak, handling är någonting annat.
Min slutsats av detta är att försvarsreformerna måste fortsätta. Så sent som 2006 hade fyra av åtta mekaniserade bataljoner i Sverige en beredskap på tre år. Vem såg det egentligen som troligt med rysk trupp i Ukraina för tre år sedan, eller för tre månader sedan? Här är naturligtvis finansieringsdiskussionerna viktiga. Men vi ska inte heller låta träden skymma skogen.
Budgetpropositionen för 2014 innebar en gradvis höjning av ramen - det är bara att läsa innantill - med ungefär 3 miljarder mellan 2013 och 2017. Det var före händelseutvecklingen i Ukraina och före de besked som har levererats kring fortsatta satsningar på försvaret. Det tycker jag är betydelsefullt. Nu får vi höra att detta verkar vara för lite. Jag tycker att det i grund och botten är bra om vi kan enas kring att vi ska satsa på försvaret.
Det skulle bli en upprepning att stå här i dag och påminna om att S, V och MP så sent som 2010 faktiskt ville spara på försvaret med 2 miljarder per år. Det behöver jag inte påminna om. Men det vore klädsamt om Socialdemokraterna någon gång kunde ta bladet från munnen. Det är såklart lätt att alltid kritisera andra. Men vad vill ni själva?
Jag minns till exempel Peter Hultqvists ord om puts i marginalen, som var det uttryck som användes för att beskriva regeringens satsningar. Man blev lite förvånad när det sedan visade sig att Socialdemokraternas egen satsning uppgick till dramatiska noll kronor utöver regeringens nivå. Om det är så att ni satsar så mycket mer kan man säga att dessa satsningar i så fall är mycket välkamouflerade.
I er budget finns i alla fall inga spår av det. Dessutom har Socialdemokraterna faktiskt en budget som inte går ihop. I den budget som ni lade fram i höstas fanns det satsningar på 27 miljarder med en finansiering på 16 miljarder. Det blir ett hål på 11 miljarder kronor.
Jag skulle därför vilja be Peter Hultqvist som har väckt denna diskussion, vilket är bra, att också vara tydlig med vad Socialdemokraterna vill. Hur mycket mer pengar vill ni anslå? Vilka konsekvenser får ert presenterade budgethål på 11 miljarder för försvaret?