KBLab/rixvox huggingface dataset:
Tony Haddou (V):
Det är väldigt spännande att debattera med socialförsäkringsutskottets ledamöter. Anförandet före mitt handlade lite om Per Åsling, som sitter i det utskott som jag vanligtvis sitter i. Det känns lite spretigt, men jag ska försöka hålla mig till betänkandet. Jag vill inleda med att yrka bifall till Vänsterpartiets reservation i betänkandet. Vi anser att regeringens förslag bör avslås i sin helhet.
Redan 2014 infördes regler om nedsättning av socialavgifter för personer som arbetar med forskning eller utveckling. Vänsterpartiet röstade då emot förslaget. När regeringen nu föreslår ytterligare nedsättningar sker det utan att den tidigare nedsättningen har utvärderats. Det finns heller ingen internationell jämförelse som genomförts om det.
Det finns också en uppenbar risk för att det tillåtande regelverket missbrukas så att nedsättningen används för personer som inte ska omfattas av den. Här ökar man lite incitamenten för företag att nyttja nedsättningen även för anställda som inte arbetar med forskning och utveckling. Hur stor risken är hade kunnat analyserats om den tidigare nedsättningen hade utvärderats.
Förslaget är dessutom uppenbarligen riktat till stora företag som kan göra dessa avdrag i den omfattning som nu blir möjlig. Samtidigt redogörs det inte riktigt konkret för vilka effekter förslaget skulle få på sysselsättningen eller ekonomin i sin helhet på sikt. Risken är att förslaget helt enkelt leder till subventionering av forskning och utveckling som skulle ha genomförts i alla fall i storföretagen. Vänsterpartiet anser att det inte är prioriterat att subventionera dessa företag.
De pengar som puttas in i riksbudgeten för 2020 för att finansiera förslaget skulle i stället kunna finansiera satsningar på välfärden. Det finns ingen anledning att subventionera storföretagen före välfärden, speciellt inte i ett läge där välfärden runt om i landets kommuner är i desperat behov av resurser. Satsningar på den generella välfärden är dessutom centrala för ett mer jämlikt samhälle och för att minska de ekonomiska klyftorna.
Ett utökat forsknings- och utvecklingsavdrag är centralt om man vill subventionera och putta in våra gemensamma skattepengar till storföretagen. Jag tror att de klarar sig bra utan det.
Tony Haddou (V):
Jag vill tacka Rikard Larsson för anförandet. För en stund kunde man tro att Socialdemokraterna verkligen bryr sig mycket om välfärden. Välfärden är, precis som Rikard konstaterar, viktig när företag etablerar sig men också när man lockar kompetens till Sverige. Men faktum är att det är kris i landets kommuner. Runt om i landet pågår nedskärningar. De pågår i skolan, i äldreomsorgen och i barnomsorgen.
Man drar ned på socialtjänsten och så vidare runt om i landets kommuner. Vi var med och tvingade regeringen att putta ut pengar till kommunerna. Det behövs dock mycket mer än det. Välfärden är i desperat behov av resurser. Här vill man lägga väldigt mycket pengar på en nedsättning som inte ens har utvärderats.
Jag hörde Rikard prata om småföretagen, men detta är framför allt riktat till storföretagen. Det är de som använder det här mest. Småföretagen har framför allt svårt att dokumentera med rätt kvalitet. De har inte resurser för att möta Skatteverkets krav och så vidare. Varför går ni vidare med förslaget när reformen inte ens har utvärderats?
Jag hörde att också Rikard sa att detta behöver utvärderas, så varför går ni fram med förslaget nu?
Tony Haddou (V):
Jag förstår att Socialdemokraterna inte vill prata välfärd och kommunernas åtaganden, för de har inte velat putta till de resurser som krävs för att kommunerna ska kunna klara detta. I Varbergs kommun, intill den kommun som jag kommer från, får barnen en macka av mjukt bröd som måltid för att man har nedskärningar. Då behöver vi mer pengar.
Det är inte svårare än så. Sedan hävdar Rikard Larsson att vi ser storföretagen som bovar. Det har jag inte sagt i mitt anförande över huvud taget. Men de som har tjänat mycket pengar på det här avdraget är framför allt Ericsson, Volvo Cars, Saab Group, Volvo Group, Scania och Astra Zeneca. De har miljardbeloppsomsättning, och jag tror att de själva kan betala detta.
Det är också framför allt storföretag som jobbar med att dra in kompetens. Det är ett bra företagsklimat i Sverige. Bolagsskatten har sänkts under många år. Nu sänks den stegvis till 20,6 procent. Ändå är det fler gräddfiler till storföretagen än för välfärden när ni inte ens har utvärderat den tidigare nedsättningen. Det är väldigt tråkigt att Socialdemokraterna går den vägen.
Men jag har full förståelse för att Socialdemokraterna inte vill prata om välfärdsåtagandena runt om i landets kommuner.
Tony Haddou (V):
Vänsterpartiet har ett särskilt yttrande i betänkandet. I likhet med ett flertal remissinstanser anser vi att åtgärder högre upp i avfallshierarkin behövs. En skatt på avfallsförbränning är därför otillräcklig och borde skyndsamt följas av styrmedel som minskar uppkomsten av avfall samt ökar återanvändning och materialåtervinning. Däremot ser vi i likhet med regeringen ett långsiktigt värde för miljö och klimat med en skatt på avfallsförbränning.
Vi behöver bland annat öka materialåtervinningen. I dag förbränns knappt hälften av det svenska hushållsavfallet. Därtill förbränns ännu mer av det avfall som vi importerar. Vi behöver helt enkelt minska importen av avfall till förbränning. Kapaciteten i svenska anläggningar för avfallsförbränning överstiger tillgången på avfall. Därför importeras betydande mängder, främst från Norge, Storbritannien och Irland.
Det är ohållbart, och det är en billig lösning för de exporterande länderna. En skatt på avfallsförbränning i Sverige skulle öka incitamenten i dessa importländer att själva göra något åt sina avfallsproblem. Den lagstiftning som finns i EU vad gäller avfall har redan tidigare skärpts. Den innebar att avfall som eventuellt inte skulle förbrännas i Sverige inte bara skulle deponeras på de sätt som tidigare var möjliga enligt EU:s regelverk. Därmed stöder vi också förslaget.
Tony Haddou (V):
Vänsterpartiet ställer sig bakom förslaget i skatteutskottets betänkande om trängselskatt i Marieholmstunneln, som råkar ligga i min hemstad Göteborg. Syftet med förändringen är att förbättra framkomligheten, att förbättra miljön och att bidra till finansiering av investeringar i kollektivtrafik, järnväg och väg. Det ideala med sådana här investeringar vore såklart att förena ökad rättvisa med miljöinsatser. Därför behöver vi också i stort ställa om transportsektorn, som i dag står för en tredjedel av Sveriges totala utsläpp.
En stor del av dem kommer just från bilar. Däremot sker 90 procent av alla resor med kollektivtrafik i Göteborg med förnybara drivmedel eller med el. Därför borde nolltaxa vara en bärande del i den klimatomställning som måste ske. Att göra det gratis att resa kollektivt gör det också lättare att lämna bilen. Det är just sådant som trängselskatter faktiskt kan stå för.
Det kommer kanske inte som en chock att Sverigedemokraterna reserverar sig, med tanke på hur de tidigare röstat när det gäller att slakta miljö och klimatbudgeten. Här får man också förtydliga för dem att det inte bara är de centrala delarna som har trängsel, vilket ledamoten David Lång var inne på. Han säger sig ha studerat Göteborgs geografi, men detta blev ganska tveksamt. Man kan säga att bilköerna är långa i rusningstrafiken även utanför de centrala delarna.
Ni skulle bara se området kring E6:an och vidare mot Tingstadstunneln - ungefär i höjd med Liseberg tar det verkligen stopp i rusningstrafik. Där funkar det inte mer; där är det ett bra stopp. Jag tycker att de skulle ha gjort ett studiebesök innan de skrev denna reservation för att se hur det faktiskt ser ut och hur delarna ser ut innan man kommer till platsen där Marieholmstunneln ska byggas. Fru talman!
Man kan sammanfatta det som att biltrafiken minskade tydligt när trängselskatten infördes i Göteborg. Utan trängselskatt hade vi sannolikt legat på betydligt högre nivåer i dag än vad vi faktiskt gör. Att inte ha trängselskatt i Marieholmstunneln, när Tingstadstunneln alldeles bredvid har det, hade också haft väldigt negativa effekter på trafiken i stort. Då hade många valt vägen genom Marieholmstunneln i stället för att ta närmaste vägen genom Tingstadstunneln.
Om tunneln nu skattebeläggs blir trafikökningen mindre, vilket innebär mindre trängsel. Det handlar alltså även om hur hållbart man vill bygga och hur man vill dela upp det här. Pengarna kan vi använda till klimatomställningen. Det är precis där de behövs. Vi behöver ju ställa om vårt samhälle och transportsektorn och göra det mycket billigare - eller helst gratis - för människor att resa kollektivt.
Tony Haddou (V):
En handfull män äger mer än halva världens befolkning gör tillsammans. Den alltmer ojämlika fördelningen av rikedom ser ut på ett liknande sätt även i Sverige. För varje år som går blir Sverige mer och mer ojämlikt. Värdet av mångas arbete hamnar i ett fåtal fickor medan välfärden går på knäna. Förmögenheter och kapital koncentreras till dem som redan har mest och lämnar väldigt många efter. I dag har vi ett skattesystem som är riggat för de rikaste. Det är inte särskilt populärt.
I ett rikt land som Sverige kan vi nämligen inte, och ska aldrig, acceptera en underfinansierad välfärd, där undersköterskor och barnskötare inte har tillräckligt många kollegor, rimliga arbetsscheman eller löner som går att leva på, samtidigt som några få tjänar miljarder. I dessa tider, när vi uppmanas att arbeta hemifrån, vet vi precis vilka målgrupper som inte kan göra det eftersom de sliter för att få välfärden och samhället att fungera.
Det räcker inte med applåder, speciellt inte från dem som i decennier har satt välfärden på svältkost till förmån för de rika. Vi måste minska de ekonomiska klyftorna och använda skattesystemet till att omfördela resurserna och förändra maktförhållandena i samhället. Det behövs dessutom rejäla tillskott till välfärden över tid. Därför har Vänsterpartiet bland annat föreslagit ökad beskattning av kapital och högre inkomster.
En av anledningarna till den växande ojämlikheten är den skeva fördelningen av kapitalinkomsterna. Det har gjort att de ekonomiska klyftorna har ökat kraftigt. För bara tre år sedan uppgick de sammanlagda kapitalinkomsterna till nästan 400 miljarder kronor. 90 procent av dessa går direkt till den tiondel av befolkningen som har de högsta inkomsterna.
De är så skevt fördelade att på ett år får den tiondel som har de högsta inkomsterna lika mycket i kapitalinkomster att dela på som alla landets barn får i barnbidrag varje månad i tio års tid. De rikaste har dessutom ofta möjlighet att omvandla arbetsinkomster till lågt beskattade kapitalinkomster.
De gör helt enkelt pengar på pengar som i stället skulle kunna omfördelas till att exempelvis rusta upp den generella välfärden ordentligt och till att undersköterskan får fler kollegor och bättre arbetsvillkor. Skatter på kapitalinkomster, arv och förmögenheter innebär inte bara mer rättvisa och välfungerande samhällen utan även en maktförskjutning bort från ett fåtal kapitalägare.
Människor som redan har svårt att klara av sin ekonomi, sjuka och arbetslösa, får i dag finansiera skattelättnader för ekonomiskt redan välbeställda. Det är allt annat än rättvist. Därför behöver vi också lägga om ekonomin i stort. Med rättvisa skatter kan vi omfördela makt och resurser genom skattesystemet på ett mer solidariskt sätt. För detta krävs en kraftfull fördelningspolitik som är riktad mot de grupper som har de största behoven. För Vänsterpartiet är det självklart att satsa på den generella välfärden.
För oss är det självklart att minska de ekonomiska klyftorna och prioritera de ekonomiskt utsatta. Med det vill jag yrka bifall till reservation 4 i betänkandet.
Tony Haddou (V):
Varje år som går blir Sverige mer och mer ojämlikt. Värdet av mångas arbete hamnar i ett fåtal fickor, medan välfärden går på knäna. Förmögenheter och kapital koncentreras till dem som har mest och lämnar väldigt många efter. Medan vanligt folk har halkat efter har de rikaste kunnat dra ifrån kraftigt, inte minst på grund av låg skatt på kapitalinkomster.
Dessutom har det blivit allt tydligare att decennier av nedskärningar i välfärden och nedmontering av trygghetssystemen har försämrat våra förutsättningar att möta en kris. Om vi ska stoppa den här utvecklingen och öka jämlikheten måste de rika börja bidra, kris eller inte. För Vänsterpartiet är det självklart att omfördela resurser och satsa på den generella välfärden. För oss är det självklart att minska de ekonomiska klyftorna och prioritera de ekonomiskt utsatta.
Jag tror nämligen knappast att det är miljardärer, vd:ar och rika aktieägare som räddar oss ur krisen. Det är välfärdsarbetare, vårdpersonal, busschaufförer och så vidare som gör det. Där borde allt större satsningar göras, och där borde arbetsvillkoren stärkas. Jag yrkar bifall till reservation 30 från Vänsterpartiet.
Tony Haddou (V):
Jag får inleda med att säga att vi i Vänsterpartiet ställer oss bakom att lägga revisionens skrivelse till handlingarna. Vi ställer oss också bakom de rekommendationer som föreslås. När jag besöker myndigheten i min hemstad säger de att de är glada över att få rekrytera ännu fler. Det är bland annat det som efterfrågats, och det är just det som görs i nuläget. Dessutom ställer vi oss bakom den finansiella förstärkning som myndigheten får i år.
Jag lägger också märke till en och annan borgerlig motion om yrkeskriminella och illegala vapen. Man undrar ju lite då: Var är förslagen om åtgärder innan kriminalitet uppstår, var är de förebyggande åtgärderna, förslag som gör att ingen över huvud taget ska plocka upp ett vapen? Var är förslagen i de andra utskotten för mer jämlika uppväxtvillkor och en likvärdig skola? Tvärtom ökar de borgerliga partierna klyftorna mellan människor.
Jag tycker att vi ska ta det i beaktande när vi diskuterar Tullverket i dag. Det är samma borgerliga partier som vill jobba hårt och effektivt för att splittra löntagare, splittra svenskar och invandrare, män och kvinnor, fast anställda och inhyrd personal, och som tycker att sjuka ska betala de friskas skattesänkningar och så vidare. Ja, listan kan göras väldigt lång. För oss i Vänsterpartiet är målsättningen att öka jämlikheten i samhället och minska de ekonomiska klyftorna.
Det är det viktigaste uppdrag vi kan genomföra här i riksdagen. För detta krävs en kraftfull fördelningspolitik som är riktad mot de grupper som har de största behoven.
Tony Haddou (V):
Ibland är det omöjligt att inte begära replik på Joar Forssell. Han var före mig på talarlistan, men när han inte kom in i kammaren fick jag tala före honom. Sådana är våra debattregler i kammaren, och det är bra att vi respekterar dem. Joar Forssell sa att Tullverkets roll är avgörande. Jag tror att vi kan hålla med varandra om mycket när det gäller det. En annan bra grej han sa var att vi ska lyssna på tullpersonalen.
Jag tror att det också är avgörande. Men nu ska jag sluta fjäska för Joar Forssell. Han sa att det Vänsterpartiet sa är sant. Men i mitt anförande efterfrågade jag tydligt de förebyggande åtgärderna.
Det handlar om förebyggande åtgärder för att människor inte ska plocka upp vapen i Sverige, för att man inte ska dras in i det. Var är förslagen för mer jämlika uppväxtvillkor eller exempelvis likvärdig skola? Var är de förslagen? Nu när kriminalitet uppstår är man lite alarmister på anabola och så vidare.
Men vi är i ett läge där vi behöver jobba på lång och på kort sikt. Förslagen för hur vi ska jobba på lång sikt lyser med sin frånvaro.
Tony Haddou (V):
Tack för svaret, Joar Forssell! Men det var inte i närheten av ett riktigt svar på min fråga. Jag efterlyste de förebyggande åtgärderna och hade gärna velat få svar på min fråga. Det var också ett av de mest oärliga sätt att debattera som jag har varit med om i den här kammaren. När vi pratar om jämlika uppväxtvillkor kan det handla om likvärdig skola. Det handlar om att alla ska ha det bra, inte att alla ska ha det dåligt.
Det system som ni har byggt upp - ni har bland annat provat sänkta skatter i 30 år och tycker att det är en bra idé - har lett till att de rika drar ifrån ordentligt och de fattiga lämnas efter. Det är de skillnaderna och de klyftorna som ni har skapat. Det är det stora problemet. Kärnan i problemet är att rika drar ifrån och lämnar fattiga efter. Det gör man på bekostnad av dem som har lägre inkomster. I dag betalar sjuka de rikas skattesänkningar. Det är ett stort problem.
Och det är ett samhälle som ni har skapat. När det gäller skola och bra utbildning har vi i dag en skola där föräldrarnas utbildningsvillkor eller vilken skola barnet hamnar i spelar stor roll. Det är också ett stort problem. Ni hade stenkoll på er skola. Herregud! Vi kan ju se hur det gick. Ni delade upp barn i A- och B-lag. Det blev ett tydligt affärstänk när det gällde barnen.
Det delade upp barnen och skapade klyftorna i samhället. Det är det stora problemet. Det är där kriminalitet uppstår. I ojämlika samhällen uppstår kriminalitet. Jag hade hoppats att Liberalerna någon gång kunde inse det.
Tony Haddou (V):
Min fråga riktar sig till statsrådet Per Bolund. Nyligen presenterades RUT-utredningen, som vill utvidga RUT-avdraget till att också omfatta ommöblering i hemmet, att få grejer körda till loppis eller till blomvattning hos de välbeställda när de är på semester. Samtidigt är det kris i välfärden. Runt om i landet planeras nu för nedskärningar. I det läget väljer regeringen att prioritera utökat RUT-avdrag framför satsningar på välfärden.
Som om detta inte vore nog föreslår utredaren att detta ska finansieras genom höjd flygskatt. Men syftet med flygskatten borde rimligtvis vara att finansiera en grön omställning och satsningar på järnvägen och underhåll. Varför ska den gå till ännu fler skatteavdrag i de rikaste områdena? Det är ju välfärden som är i kris, och klimatet kan absolut inte vänta. Delar statsrådet utredarens uppfattning att flygskatten ska finansiera ett utökat RUT-avdrag?
Tony Haddou (V):
RUT är en väldigt dyr reform. Det är lite lustigt, för vad man har hört genom åren är att RUT ska vara självfinansierande. Nu har det kommit en ny rapport från Tillväxtanalys som visar att varje RUT-jobb motsvarar ungefär tre fyra välfärdsjobb i kostnader.
Min vidare fråga blir: Vore det inte mer rimligt att de här jobben hamnade i välfärden, som verkligen behöver personal och som behöver stärkas över hela landet, än att de hamnar hos enskilda rika som utnyttjar bidraget som mest?
Tony Haddou (V):
Nyligen beslutade regeringen Erdogan att inte längre följa sin del av det skamliga avtal som Turkiet och EU ingått. Att lita på och liera sig med Erdogan har varit en både farlig och misslyckad strategi. I söndags meddelade den grekiska regeringen att man inte kommer att ta emot några asylansökningar under den kommande månaden. Beslutet motiverades med avskräckning vid landets gränser för att stoppa flyktingar. Dagen efter sköts den första asylsökande från Syrien ihjäl av grekisk gränspolis.
Samtidigt kantrade en båt vid den grekiska ön Lesbos. Ett barn drunknade vid den händelsen. Våldet mot flyktingar vid gränsen är en direkt konsekvens av EU:s och Sveriges misslyckade politik. I stället för att leva upp till internationell rätt och dela på ansvaret för att ge skydd åt människor på flykt har all politisk kraft lagts på att stänga gränserna.
Därför vill jag fråga migrationsministern vilka initiativ han avser att ta för att säkerställa att Grekland och EU respekterar asylrätten och de asylsökandes mänskliga rättigheter.
Tony Haddou (V):
Det är våldet vid gränsen som nu snabbt måste få ett slut. Man skickar inte armén på människor som flyr från krig och som söker skydd. När ett medlemsland kränker asylrätten och begår övergrepp på det sätt som skett här är det hela unionens ansvar. Bort med militären och stå upp för asylrätten på riktigt! Sverige måste vara ledande för att få ett värdigt mottagande och omfördela till länder som står upp för asylrätten och internationella åtaganden.
Här måste migrationsministern gå före med en villig koalition av länder som vill ta asylrätten på allvar och faktiskt omfördela på riktigt.
Tony Haddou (V):
Jag börjar där Alireza slutade. Han ger en medvetet felaktig beskrivning av mitt anförande, till exempel att jag vill höja skatten för alla som jobbar inom vården. De som lyssnade på mitt anförande vet att det inte stämmer.
De växande klyftorna är ett av våra största samhällsproblem, och det är här jag kritiserar Centerpartiet. Vad vi vill göra är framför allt att gå in med stora offentliga investeringar för att rusta samhället, inte minst efter pandemin. I den senaste budgeten lade vi därför 70 miljarder mer än regeringen.
Jag förstår att du är stolt över ditt arbete, men vi tar välfärdsåtagandet och långsiktigheten på mycket större allvar än vad Centerpartiet gör. Ni går ju fram med nedskärningar, och vi vet att det pågår nedskärningar runt om i landet, även i kommunerna. Jag vet inte om Alireza har varit i skolvärlden den senaste tiden, men det finns skolor där man drar ned på personal och så vidare.
När det gäller inkomster och värnskatt har jag en motfråga till Alireza. Om en vd får 2 miljoner extra i fickan på grund av er skattesänkning, den skatt du var så stolt över att ni tog bort, hur gynnar det samhället? Det är troligtvis en manlig vd som får dessa 2 miljoner. Det gynnar inte samhället över huvud taget.
Det är detta vi kritiserar. Vi vill också införa en extra välfärdsskatt på höga inkomster. Vi tycker inte bara att det är värt besväret att beskatta rika, utan vi anser att det är nödvändigt. Men det gör inte ni, och det är det som skiljer oss åt.
Tony Haddou (V):
Jag vet inte om jag precis fick en klapp på huvudet. Men en grundkurs med Alireza Akhondi kommer tyvärr att innehålla hur man slår sönder arbetsrätten för alla dem som står i frontlinjen mot pandemin. Jag tror att Centerpartiet med sin nyliberalism är de sista som ska ge en grundkurs till en vänsterpartist i ekonomi.
Det finns tydliga ekonomiska belägg för exakt motsatsen till det som Alireza Akhondi lyfter fram här. Det blir svårt i denna debatt då vi faktiskt är för sänkt skatt för låg- och medelinkomsttagare. Jag vet inte var du får dina uppgifter ifrån, Alireza Akhondi, men du får nog kika igen på vår skattepolitik.
Jag tror inte att det går att komma särskilt mycket längre när vi får sådana påståenden.
Tony Haddou (V):
Jag börjar med att svara på en gång: Pengarna till offentlig sektor kommer från alla som arbetar. Det är skatteintäkter till kommunerna och till staten. Det finns en skillnad här. Om man tittar på statistiken, alltså fakta, inte Almegas eller Svenskt Näringslivs rapporter - de skickar kanske en och annan till Moderaterna - ser man precis vilka målgrupper som utnyttjar RUT. Detta dränerar välfärden och tar våra pengar, som skulle kunna gå till den.
Vi tycker att det vore bättre om de gick till hemtjänsten än till att Danderydsvillan ska ha en bartender på en fest. Det är lite osmakligt, tycker jag. Jag förstår att det finns en allergi mot fakta i denna debatt, men Riksrevisionens rapport kan sammanfattas väldigt kort: Träffsäkerheten är inte särskilt god. Tycker Boriana att det är en känsla?
Det saknas empiriskt stöd för tidigare antagande, säger Riksrevisionens rapport. Är det också en känsla? Det är bristande träffsäkerhet gällande RUT-köpare och RUT-arbetare. Är även det en känsla? Varför ska Riksrevisionen ens granska reformer om Boriana bara säger: Nej, jag tittar inte på det, utan jag har fått en rapport från Almega. Det är lite märkligt av Moderaterna.
Min fråga till Moderaterna är: Är ni nöjda med detta? Det är ju nästan ingen träffsäkerhet alls i reformen. Den är usel, den är jättedålig och den har blivit sågad jäms med fotknölarna.