KBLab/rixvox huggingface dataset:
Peter Hultqvist (S):
Jag har varken i min interpellation eller i min fråga berört Natura 2000. Jag anser inte att debatten egentligen har den grunden, eftersom det nu handlar om framtiden. Vi har en historia med ett projekt som heter Tre toppar och som har stoppats. Länsstyrelsens styrelse i Dalarna skickade det här vidare till regeringen.
Man avstyrkte inte projektet. Regeringen skulle ha upp det till beslut. Det hade gått att föra en dialog med Älvdalens kommun före beslutet. Då kunde man också ha funderat på om man ska fullfölja hela beslutssituationen. Jag tror att man ska försöka undvika den här typen av situationer i framtiden.
Jag tror att länsstyrelser, kommuner och privata intressenter i olika sammanhang måste bli oerhört smidiga och bra på att utbyta information och ha underhandsdiskussioner. Jag tror att det är viktigt att också regeringen i något läge ska vara med i dessa underhandsdiskussioner om det är ärenden som kan sluta på regeringsnivå.
Jag vet att det går att ha det på det sättet, för jag har själv i andra frågor deltagit i den typen av diskussioner. Jag tror att man inför framtiden ska titta på det här med växelverkan, information och dialog i beslutsprocesser. Där finns det inget problem för Socialdemokraterna att delta.
Eftersom jag har en gedigen socialdemokratisk både lokal och regional bakgrund när det gäller politik vet jag att sådant här går att ordna. Det är mer fråga om förhållningssätt än någonting annat. Interpellationen har egentligen sin grund i att vi vill informera och ge näringsministern kunskap och vetskap om att det sker en omstart i Älvdalen och Idre.
Jag presenterade i min inledning en inbjudan till att informeras om turismens betydelse och utveckling i norra Dalarna och ta del av historien bakom Idre fjällanläggning, som vuxit från en liten anläggning till en stor, bred och mycket viktig sådan.
Men framför allt handlar det om att kommunledningen i Älvdalen och berörda företag i bygden ska få sin chans att till dig ge en bild av hur man ser på framtiden. Det finns nya projekt. Det finns nya idéer på gång. Jag tror att det skulle kunna bli ett spännande, givande och utvecklande besök. Jag hoppas att du tar chansen att tacka ja till den skriftliga inbjudan som kommer.
Jag skulle till och med vara mycket glad om du kunde ge besked här i dag om att du är beredd att komma. Interpellationen är väldigt allvarligt menad. Om man jobbar hårt med ett projekt och samlar ihop bygden och beslutsprocessen sedan stoppas på det här sättet krävs det lite grann för att det ska komma en nystart. Då krävs det också en del i själva legitimitetsskapandet.
Man måste skapa en möjlighet till dialog även med regeringen. Även om det nu är olika politisk färg på kommunledningen i Älvdalen och den nuvarande regeringen anser jag att det är viktigt. Hur det än är måste man ha en gemensam ambition att skapa nya jobb och nya framtidsprojekt och framför allt vara konkret i en bygd som Idre-Älvdalen.
Om debatten så småningom kan leda fram till ett ministerbesök och en fördjupad kunskap om Idreområdet är jag mycket nöjd. Men sedan gäller det också att ta avstamp och gå vidare.
Peter Hultqvist (S):
Det är svårt när man ska forska i vad som har sagts och inte sagts mellan olika personer i de här sammanhangen och vilka informationer som har varit. Jag kan konstatera att länsstyrelsens styrelse inte har gått i god för projektet. Länsstyrelsens styrelse i Dalarna är statens förlängda arm i sammanhanget. Regeringen förde ingen dialog med Älvdalens kommun innan den fattade sitt beslut. Jag har respekt för att statsrådet säger att man ska följa den lagstiftning som gäller.
För min del har interpellationen handlat om: Hur kommer man framåt, hur ser vi framåt, och vad gör vi i den situation som är? Vissa beslut har fattats, vissa ageranden har skett, och vissa effekter har uppnåtts. Man jag har också konstaterat att det finns en tanke på nystart. Den är nu det mest intressanta, oavsett hur lagstiftningen om Natura 2000 ser ut.
Det är där jag menar att näringsministern skulle kunna spela en roll. Du säger: Har jag möjlighet att besöka Idre och Älvdalen gör jag det. Är det ett ja på den inbjudan jag har föranstaltat om här? Nu handlar det om att försöka få ihop bra krafter som är intresserade av något konkret och inte bara den allmänpolitiska debatten.
Älvdalens kommun är beredd att nystarta. Man har inbjudit Region Dalarna. Nu inbjuder jag näringsministern. Herbert Halvarsson kommer att följa upp det med en konkret skriftlig inbjudan. Jag hoppas att den formulering du använde var ett ja.
Peter Hultqvist (S):
Gunnar Andrén, stå inte här och hitta på saker! Det är inte så att det har tänkts något i någon socialdemokratisk regering kring att det ska inrättas ett antal servicekontor över hela landet och att det här sedan ska struktureras om. Inte heller är några sådana beslut fattade i riksdagen. Det här togs i maj på ett strategimöte med Skatteverkets ledning. Stå liksom inte här och fördunkla i väg frågan!
Vi ska prata om det som är konkret och vad det här handlar om - utan dimridåer. Det tycker jag är viktigt. Vi ska inte minska vår roll som politiker.
Om servicen upplevs som hotad är det fullt berättigat att stå i denna kammare och ta upp det perspektivet, framföra det till finansministern och till och med kräva av finansministern att han kanske intresserar sig för frågan, följer den noga och kanske på olika sätt verkar för att det inte blir nämnda effekter. Nu är det så att man till och med i hela Skatteverkets organisation funderar på om servicenivån till allmänheten kommer att hålla.
Servicen är ju det primära uppdraget. Man har rätt att ha synpunkter på detta. Vidare tycker jag att de fackliga organisationernas, ST:s och Sacos, synpunkter som jag här redogjort för är välmotiverade. Det är ingenting som man bara i allmänna ordalag ska respektera och säga att man förstår. Kanske är det så att de i många stycken har rätt i sak.
Kanske är det till och med så att man skulle tänka tanken på det här med att testa servicekontor och se om de fungerar ordentligt. Först kunde man testa det på ett antal ställen. Möjligen har man då goda exempel - om det fungerar på ett bra sätt. Kanske är det en smartare strategi än att slå till som en blixt från klar himmel - allt över en natt.
Det kan till och med vara så att den metoden, den ledningsfilosofin, i sammanhanget gör att Skatteverkets ledning så småningom inte når upp till sina högt ställda förutsättningar.
Peter Hultqvist (S):
Det här var mycket intressant. Det är att göra livet enkelt för sig. Regeringsförklaringen är en sak, och budgetpropositionen är en annan. Jag hade inte sagt någonting om detta om ni hade kunnat föra över det som står i regeringsförklaringen direkt till budgetpropositionen. Då hade det här kunnat sägas vara formellt riktigt. Men varför för man då en diskussion om den så kallade förordspolitiken, som du kallar den?
Jo, därför att det måste finnas lite strikthet och lite stringens. Det måste vara lite genomtänkt. Det får inte ge ett intryck av slarv och hastverk och av att man blandar och ger när det gäller punkterna som det passar en själv. De saker jag säger till dig, även om du vill ironisera lite om förordspolitiken, tycker jag ändå är lite viktiga. Det är ändå så att det ska finnas lite respekt för en regering och för en minister.
Det finns en relation mellan myndigheter, verk, en minister och departement. Då måste man veta att det som står på de här papperen är strikt och genomtänkt, och jag måste säga att det här papperet, som Sven-Erik Österberg tidigare har skrivit, verkligen uppfyller kraven på den punkten. Du ska få ta del av det senare. En annan fundering jag har med anledning av den här skrivningen gäller en specifik formulering du använder.
Du skriver om att skapa en tydligare och mer överskådlig förvaltningsstruktur. Det här är ett ordval som man naturligtvis kan ställa sig bakom. Det är allmänt, och det låter riktigt i den tid vi lever i. I Ansvarskommitténs första delbetänkande framgår det att det i dag inom statsförvaltningen finns 450 myndigheter.
Här har vi statliga verk som sysslar med infrastruktur, rättsväsende, länsstyrelser, mindre myndigheter som ansvarar för sådant som informationsinsatser, exempelvis Genetiknämnden, och sådana som sysslar med kunskapsproduktion som Konjunkturinstitutet och Rymdstyrelsen. Till det här kommer landstings- och kommunsektorn. Allt det här ingår i ett begrepp som man kan kalla förvaltningsstruktur.
Ansvarskommittén har ett uppdrag att titta på bland annat de här frågorna. Det jobbet pågår. Då blir naturligtvis min fundering med anledning av det Odell skriver följande: Det här tränger ju in. Det du skriver här om tydligare och mer överskådliga förvaltningsstruktur tränger in i Ansvarskommitténs arbete. Hur har ni tänkt på den här punkten?
Hur ser avgränsningen mellan regeringen och Ansvarskommittén ut i det här sammanhanget? Kommer ni att ge nya direktiv till Ansvarsutredningen med anledning av den här formuleringen? Jag säger det här bara för att ytterligare visa hur viktigt det är att man tänker igenom konsekvensen i led två av det som står i ett sådant här förord om det är så att man tar det som står i förordet på allvar.
Eller är det här bara en allmän formulering som är till intet förpliktande och som Ansvarskommittén kanske inte behöver bry sig så särskilt mycket om? Det här är ändå, tycker jag, principiellt viktigt. Sedan är det ju så att en sådan här formulering innehåller så oerhört mycket. Uppgiften att reformera den här sektorn är väldigt svår. Det är ett mycket komplext uppdrag. Då bör man fundera igenom väldigt noga hur man lägger orden i förordspolitiken.
Peter Hultqvist (S):
Jag vill göra Mats Odell uppmärksam på att det han läste upp nu var de politiska inriktningarna. Det var riktlinjerna. Däremot finns det, vilket man ser när man går igenom det här materialet, ingen markering om att det här är så att säga de prioriterade områdena.
När du kopplar till och läser de här texterna noggrant och kommer till prioriteringar kommer du till sådant som säkerställande av statlig registerinformation och den typen av mer byråkratiskt hållna punkter. Det ser du om du går igenom ditt eget material. Sedan säger du att Ansvarskommittén har sina egna direktiv. Ja, visst är det så att vi har våra egna direktiv. Jag sitter med i utredningen, och jag vet vad vi håller på med. Vi håller bland annat på med de här frågorna om översyn av förvaltning, struktur och organisation.
Det finns ett helt delbetänkande om detta, och detta arbete pågår nu fram till den 28 februari. Det är just därför jag vill fästa uppmärksamheten på att när man skriver en sådan här formulering kan det ha effekt på någonting annat som pågår inom statsförvaltningen. Det är då jag frågar mig: Är det nya direktiv till Ansvarsutredningen på gång?
Det jag vill visa med det här, den så kallade förordspolitiken, är att jag inte tycker att det är riktigt genomtänkt, det du och ni har hållit på med i det här sammanhanget. Ni har inte spaltat upp vad som egentligen är prioriterat och vad som inte är prioriterat, utan ni har skrivit en rätt så godtycklig lista på sådant som ni har tyckt passar in.
Däremot har Sven-Erik Österbergs papper en annan karaktär, mer ämbetsmannamässigt utformat och inte lika politiskt. Det finns inga sådana här formuleringar om värderingar, till exempel om ämbetsmännens oväld, som inte har förankring i den övriga texten. Syftet med min interpellation, om den nu kan leda till någon eftertanke i framtiden, är: Skärp upp skrivningarna!
Tänk igenom dem lite bättre nästa gång! Jag ska läsa förordet även nästa år - jag tror att du skriver ett då - och då kanske du kan ha det här i åminnelse.
Peter Hultqvist (S):
Tack för svaret. Varför räknar regeringen i sin egen finansplan med en ökad öppen arbetslöshet nästa år? Är inte detta ett direkt underkännande av den egna retoriken? Regeringens så kallade arbetslinje omvandlas då snabbt till en arbetslöshetslinje. Den sänkning av a-kassan som regeringen föreslår kan inte bevisas leda till sänkt arbetslöshet.
Riksdagens utredningstjänst pekar på att det inte finns något direkt samband mellan sänkt a-kassa och flera jobb, och med utgångspunkt i svenska förhållanden kan inte heller OECD se något sådant reellt samband. Men regeringen framhärdar. A-kassan ska försämras. De arbetslösas ekonomi ska bli sämre. Det är till och med så att studerande inte har rätt till a-kassa om de hamnar i arbetslöshet efter avslutade studier.
De arbetslösa ska klämmas åt och straffas, piskan ska kännas. När OECD bedömer olika system och länder utgår man från den kultur som råder i det enskilda landet eller i gruppen av länder.
För den grupp av länder, bland annat de nordiska, som Sverige tillhör anser man att det går att nå låg arbetslöshet med en kombination av generösa nivåer i välfärdssystemet, bland annat arbetslöshetsersättningen, aktiv arbetsmarknadspolitik och starka fackföreningar som bidrar till en väl fungerande lönebildning. Det är mycket viktigt. Sådana modeller och system bygger på ett samhällskontrakt.
Stabiliteten skapas genom att arbetslöshet inte leder till alltför stora ekonomiska avbräck för den enskilde - vi har redan i dag ett system där det är kännbart att bli arbetslös - och att samhället agerar aktivt mot sysslolöshet och passivitet genom arbetsmarknadspolitiken och gör reallöneökningar möjliga genom en stabil ekonomi och arbetsmarknad.
Det är detta samhällskontrakt som regeringen nu är inne och river i. Det är därför som i stort sett alla fackliga organisationer som Saco, TCO, LO med flera protesterar. Ni bäddar tyvärr för en oro på arbetsmarknaden med denna typ av hårdför politik.
Den modell för flera jobb som OECD talar om som ett alternativ till detta präglas av en svag arbetsmarknadslagstiftning, låga ersättningsnivåer, flera låglönejobb och större ekonomiska skillnader. Jag tror inte på den modellen. Mer av djungelns lag kommer att råda, samhället blir instabilare och det strider mot traditionen på svensk arbetsmarknad. Regeringen drar nu kraftigt ned på de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna.
Över 50 000 platser försvinner, samtidigt som man sätter press på de arbetslösa genom sämre a-kassa. Att ta detta steg kan vara början på en mycket olycklig utveckling. Sverige riskerar att successivt anpassa sig till en kontinental, europeisk arbetsmarknadspolitik som kan summeras som ett brott mot linjen att vi konkurrerar med kvalitet, inte med dåliga löner och risiga arbetsvillkor.
Detta har hittills varit linjen. När ministern i sitt svar säger att de sänkta ersättningsnivåerna i arbetslöshetsförsäkringen tillsammans med den övriga politiken kommer att minska arbetslösheten vill jag fråga: Vad har ni för belägg för detta - särskilt som ni i er egen finansplan räknar med en högre öppen arbetslöshet nästa år?
Peter Hultqvist (S):
Den siffra som anges i finansplanen med en öppen arbetslöshet på 5,8 % och den som vi anger i vårt budgetalternativ, 4,5 % om man fullföljer s-politiken, är fullt jämförbara. Det talar sitt eget språk. Det blir lägre arbetslöshet med socialdemokratisk politik. Du har fel när du säger att de 290 000 jobben skapades under förra mandatperioden. Det var inte så. Sedan år 1994 har 290 000 fler människor fått jobb.
Det är inte så att det har ätits upp av en mängd människor som har blivit arbetslösa. Det har tillkommit nya människor till arbetskraften. Det är så det ser ut. Nu kommer jag tyvärr inte ihåg alla siffror i huvudet för dagen. Huvudlinjen är att vi vill konkurrera med kvalitet och inte låga löner och risiga arbetsvillkor. Vi vill att man ska skapa arbetstillfällen, men det ska vara acceptans för bra betalt.
Kollektivavtalet ska vara på ett sådant sätt att det är rimligt för alla. Därför säger vi nej till en politik där man pressar ned lönerna genom att sänka a-kassan. Jag läste i Svenska Dagbladet, som nu citerades, att David R. Howell, Roland Spont och Roger Mörtvik menar att regeringen misstolkar OECD och inte kan styrka sitt resonemang om a-kassan med hänvisning till internationell forskning. Är det personer som har fel?
Är det något slags inkompetenta klåpare vars enda intresse är att göra livet surt för regeringen? Eller är det personer med lång erfarenhet som ni borde lyssna till? Ska man genomföra ordentliga och stora samhällsexperiment som vilar på lös grund, som jag menar att det här gör, har man ett oerhört ansvar för bevisbördan. Regeringen har ett oerhört ansvar för bevisbördan.
Det ska ni inte glömma bort när ni nu trots allt verkar vilja föra det till sin spets. Vad tar ni för ansvar om experimentet misslyckas? Var står vi då?
Peter Hultqvist (S):
I dag kom det en TCO-rapport till alla riksdagens ledamöter. Där konstateras att cirka hälften av landets kommuner erbjuder barnomsorg på obekväm arbetstid. Det är orimligt att yrkesarbetande föräldrar med obekväm arbetstid måste överväga att flytta för att det inte finns omsorg för barnen när de arbetar.
Arbetssökande inom en mängd yrken kan inte söka jobb i ett stort antal kommuner eftersom barnomsorgsfrågan inte är löst. Detta är inte rimligt. Vi anser att skollagen måste ses över för att på ett distinkt sätt tydliggöra barnens rätt till omsorg på kvällar, nätter och helger och för att på det sättet också skapa en valfrihet för familjerna och föräldrarna. Hittills har regeringen inte varit beredd att vidta några åtgärder.
Jag har i interpellationsdebatter i detta ämne tidigare fått besked från Björklund att hans utgångspunkt i detta arbete är att det inte är önskvärt att införa någon generell rätt till kommunal barnomsorg på obekväm arbetstid.
Oavsett hur man motiverar och hur man förklarar, om man inte är beredd att ta steget att tydliggöra detta, vara distinkt i en ny skollag och se över denna punkt så blir det inget och får ingen effekt i praktiken. Tänker ni göra något på denna punkt eller inte? Har ni påverkats av debatten eller inte?
Är ni beredda att på något sätt stärka detta så att kommunerna agerar i denna riktning?
Peter Hultqvist (S):
Tack för svaret! Min första fråga och fundering är: Varför skjuter regeringen inte till en enda krona till vårdnadsbidraget? Risken är uppenbar att det i praktiken blir så, i kommuner där man inför vårdnadsbidrag, att det medför en sämre kvalitet i den övriga förskolan. På något sätt måste det här finansieras. Är det detta som blir resultatet måste man ta avstånd från den inriktningen.
Jag tycker inte att ministern ger något svar på den här typen av resonemang och frågor i sin redogörelse. Det finns vaga utfästelser om satsningar på förskolan, men det är inte ett tillräckligt svar. Vårdnadsbidraget handlar om stora pengar. Om Piteå kommun skulle införa detta skulle det kosta 15 miljoner att ge dem som i dag som har valt att stå utanför förskolan vårdnadsbidrag. I Nynäshamn handlar det om lika mycket.
Ni pratar om bättre kvalitet men satsar inga pengar och riskerar att underminera verksamheten med vårdnadsbidraget. Den andra biten är Lärarlyftet. Det gäller inte förskolans personal. Av de 3 500 platser som finns inom Lärarlyftet har intresse visats för 1 500. Det kan anses som anmärkningsvärt av andra skäl, men det visar också att det finns ett utrymme som man kan ta i anspråk.
Nu har ministern efter kritik lovat att förskolans personal ska bli föremål för en satsning i ett senare skede. Min fundering och fråga är: Varför skiljer man ut förskolans personal från övrig personal i skolan? Har de inte samma status? Varför fanns inte förskolans personal med i Lärarlyftet? Nu utreds, med ministerns egna ord, en egen identitet för förskollärare inom ramen för lärarutbildningen.
Lärarförbundets ordförande anser att det kommer att få negativa konsekvenser för förskolans verksamhet. Att inte ha en sammanhållen lärarutbildning är att ta ett steg tillbaka i tiden. Det minskar kraften i förskolan som första steget i det livslånga lärandet. Det förnekar och tonar ned det faktum att många pedagogiska utvecklingsidéer vuxit fram i förskolan och sedan påverkat det övriga utbildningssystemet.
Enligt direktiven för den utredning som nu ska arbeta med den här frågan ska det krävas tilläggsutbildning för att en förskollärare ska kunna forska. Det är definitivt inte bra. Skulle någon våga sig på att sätta upp sådana utvecklings- och karriärhinder inom ett manligt dominerat yrke? Dessutom har den nya lärarutbildning som vi har uppskattats mycket bland lärarna i förskolan. Den har lett till högre status.
Ministern konstaterar också mycket riktigt att andelen barn med modersmålsstöd i förskolan är för lågt, men han tänker inte vidta några åtgärder. Det är intressant, och det är också förvånande. Man frågar sig varför. Även om vi har alla de regler och lagar som ministern har berättat om här är det alltså ett sjuttiotal kommuner som erbjuder modersmålsundervisning.
Endast 14 procent av barnen i förskolan får det stöd som de har rätt till. Modersmålet är basen för att kunna lära sig svenska ordentligt. Det är mycket viktigt. Jag tycker att ministern intar en mycket passiv hållning på den här punkten. Min fråga är: Varför denna passivitet?
Peter Hultqvist (S):
Varför är det dåligt med sökande till de tekniska utbildningarna? Beror det på att de plötsligt har hamnat i ett sådant läge att utbildningen är dålig, eller beror det på någonting annat? Det går konjunkturer i många av de här sakerna. Det skiljer sig från tid till annan. Men jag kan inte annat än tro på de utredningar som Högskoleverket har gjort när det gäller det här.
De visar att det är brister vad gäller lön, arbetstider, arbetsmiljö, förskolans inre arbete, men bra kvalitet och bra verksamhet. Det är bristerna på de här punkterna som haft en influens när man ska välja väg. Det är också fakta, och det är sanningen oavsett vad ministern säger. Ta fram någon bättre statistik eller utredning som visar något annat i så fall.
Att ha en förskoleminister vore ett sätt att markera frågornas tyngd. Den här regeringen har själv lyckats sätta sig i en position där många frågar sig om förskolan har sämre status. Är det så att den här regeringen graderar ned förskolefrågorna? Det är inte bara jag som säger det, utan det här hör man ute i terrängen. Jag menar att det inte är vi som har gjort uppdelningen i Lärarlyftet, det är ni själva som har gjort det. Då har ni skapat de här frågorna, oavsett om du säger att det kommer.
Ni får kritik i fråga om vårdnadsbidraget. Var finns pengarna till det? Det kommenterar du inte ens en gång. Ni har inga pengar till det, och risken är stor att det går ut över förskolans kvalitet. Då blir det också med i botten när man funderar på vad ni egentligen tycker om förskolan. Hur ser Björklunds kompromisser egentligen ut? Vad banar det vägen för för någonting i framtiden?
Sedan kan du förklara hur förskollärarutbildningen blir attraktiv om man plockar bort möjligheten att forska på egen examen. Det verkar vara väldigt viktigt för er att plocka bort den möjligheten. Jag säger inte att den möjligheten är avgörande för förskollärarutbildningens framtid, men det är en viktig del i likställigheten, och likställigheten är viktig för helheten.
Jag tror att en förskoleminister skulle kunna ge det här en viss tyngd.