Gunvor G Ericson (MP):
Beatrice Ask beskrev detta med det dagliga livet. Det är ju precis det som arbetsterapeuterna är experter på. Det handlar om att göra ADL-bedömningar och om att göra insatser med individuellt utprövade behandlingsplaner. Rehabilitering innebär ju att man utreder en persons behov av vård och därefter erbjuder insatser som har god vetenskaplig och beprövad grund.
Tack för svaret, Maria Arnholm! Det var tråkigt att Anders Borg alldeles nyss lämnade kammaren. Han svarade ju på interpellationen precis före den här. Min avsikt med interpellationen var just att fråga Anders Borg vad han egentligen menade när han i våras återigen uttalade sig positivt om kvotering. Det var faktiskt från honom jag ville ha ett svar.
Valet av insatser är inte slumpmässigt om termen rehabilitering används på rätt sätt. När man i dag på anstalt eller avdelning arbetar med rehabilitering är valda metoder väldigt ofta inriktade på samtal, till exempel mental träning, preventionsstrategier och så vidare.
För vilken gång i ordningen sade nu representanter från Moderaterna att de överväger kvotering? Jag har full respekt för att Maria Arnholm återigen stänger dörren, om den nu någonsin har varit på glänt i den här frågan. Eftersom jag är fullt medveten om regeringens samlade svar är det mycket förvånande att finansministern gång på gång uttrycker någonting annat. Frågan är: Är det bara snack utan innehåll?
De arbetsterapeutiska insatserna skiljer sig dock markant från detta eftersom de har sin grund i precis det som ministern beskrev, alltså att personen själv ska ta ansvar och ges möjligheter till aktivitet. I den arbetsterapeutiska behandlingen krävs engagemang från den intagne. Man måste själv vara aktiv, och oftast kan man använda helt naturliga uppgifter och aktiviteter i träningen.
Uppenbarligen är det så. Maria Arnholm säger i sitt svar att regeringen har tagit olika initiativ för att stärka kvinnors företagande och ledarskap. Men vad har då effekten blivit? Enligt SIS Ägarservice är det nu 27 börsbolag som helt saknar kvinnor i styrelsen jämfört med 25 förra året.
Det kan handla om att träna upp förmågan att planera och laga enklare måltider, sköta sina räkningar, läsa en instruktion eller att klara sin tvätt. Det är aktiviteter som många av dagens intagna har mycket svårt att hantera. Jag är helt medveten om att det är stora sociala problem, och då borde den arbetslivsinriktade rehabiliteringen inom kriminalvården vara betydligt mer uppmärksammad och värderad.
Totalt sett är 353 ledamöter kvinnor. Det kan jämföras med 1 129 män. Det är inte särskilt imponerande. År 2013, efter nästan 20 år av diskussioner, är det alltså fortfarande över 75 procent män i börsbolagens styrelser. Man kan fundera på vilken effekt de här metoderna har haft.
Där kan olika kompetenser hjälpa och stödja varandra till att nå ännu bättre resultat. Absolut är utbildning och arbete det som syftar till att man ska kunna komma ut till ett liv i en vanlig vardag.
Jag skulle verkligen önska att vi inte behövde kvotering. Kvotering är inget mål för mig eller Miljöpartiet, utan kvotering är en metod som fungerar. I svaret står det som sagt att man ska stärka kvinnors företagande och ledarskap. Men hur ser det ut på företagarsidan? Mäns överrepresentation bland företagare ökar även i kvinnobranscher.
Konkurrensutsättningen av den offentliga sektorn skulle leda till att fler kvinnor startade företag. Det var politikernas förhoppning, men resultatet så här långt är att fler män än kvinnor driver företag i flertalet branscher även inom de kvinnodominerade branscherna. Det visar en lic-avhandling i företagsekonomi vid Linköpings universitet som kom i våras.
Licentiat Birgitta Sköld har studerat samtliga småföretagare under åren 1993-2008 i 16 kvinnodominerade näringsgrenar som påverkas av konkurrensutsättning. Hon konstaterar att kvinnors företagande har ökat, men det har också mäns. Kvinnors andel av företagandet har minskat i nio av näringsgrenarna, och kvinnors underrepresentation bland företagarna har förstärkts under tidsperioden.
Det går alltså helt emot det vi egentligen ville. Enbart i näringsgrenarna barnomsorg i förskola, annan barnomsorg och annan hälso- och sjukvård har kvinnor en representation bland företagarna som motsvarar deras andel av de sysselsatta. Vad har de här insatserna haft för effekt?
Man kan fundera på om det finns någonting annat som regeringen tänker göra. Finns det över huvud taget någon öppning att diskutera någon annan metod än det som regeringen hittills har gjort?