Sverker Thorén (FP):
Om jag kommer ihåg rätt inledde jag med att tala om att det är regeringen som har det yttersta ansvaret för att staten säkerställer god kommunal beredskap, så att vi skulle vända oss mot kommunerna i den här debatten kan vi frångå. På min fråga hur statsrådet tänkt agera för att de svenska kustkommunerna skulle få fungerande beredskapsplaner snabbast möjligt svarar Leni Björklund att Räddningsverket prioriterat stödet till kommunerna framför tillsynen. Men problemet är ju just, enligt Riksrevisionen, att stödet inte når ut.
Räddningsverket har inte i tillräcklig omfattning fört ut erfarenheter från tidigare olyckor utan koncentrerat sig på miljöeffekter och inte lyft fram problem och möjligheter med olika sätt att organisera och leda oljeskyddsinsatserna. Ett fåtal kommuner har beredningsplaner för oljeskydd. Flera är ofullständiga och många är gamla. Det ansvaret mot Räddningsverket och hur det fungerar har statsrådet. Man skriver: "Om vi i beredningen kommer fram till att någon eller några åtgärder är nödvändiga ." Kan försvarsministern då ge en fingervisning?
Kommer åtgärder att vara nödvändiga på det här området, och vilka i så fall? När det gäller frågan om att reglera tillsynen och ansvarsfrågorna vid saneringen är svaret mycket oklart. I dag är saneringsfasen utanför myndigheternas kontroll, och här skiljer sig Sverige från andra länder genom att själva saneringen vid en räddningsoperation inte är reglerad. Därför kan inte Räddningsverket och länsstyrelserna i sin tillsyn ta upp bristerna i kommunernas planering. Det är också oklart när räddningstjänsten övergår i sanering.
I nuvarande regelverk finns inte heller någon som är ansvarig för att göra prioriteringar över kommungränserna av var saneringsresurserna ska sättas in. Formuleringen var: "Om vi i beredningen kommer fram till att någon eller några åtgärder är nödvändiga ." Riksrevisionen har funnit att så är fallet. Kan inte Leni Björklund här ge besked om att de här oklarheterna ska redas ut? Herr talman!
Att oljeskyddsförråden under 2006 kommer att få oljeskyddspaket med checklistor för hantering av stora oljeolyckor är som jag ser det inte ett tillräckligt svar på frågan hur försvarsministern kommer att lösa oklarheterna kring förrådens funktion, kapacitet och övningsverksamhet. Räddningsverket har inte varit tillräckligt tydligt med om förråden i huvudsak ska förse kommunerna med material eller om uppgiften består i att personalen ska fungera som experter.
Det är också tveksamt om oljeskyddsförråden har den materiella kapacitet som krävs för att kunna hantera konsekvenserna av större oljeolyckor. Dimensioneringen och placeringen bygger ju på bedömningar som gjordes på 80-talet. Läget i framför allt Östersjön är nu ett helt annat. Försvarsdepartementet avser, enligt svaret, att först i maj genomföra en seminarieövning för att säkerställa att det inom Regeringskansliet och hos berörda myndigheter finns god beredskap för oljeolyckor.
När man läser Riksrevisionens rapport ser man mycket tydligt vad de och ansvarig personal efterlyser, och det är inte seminarieövningar. Det är vid för få tillfällen som personal vid oljeskyddsförråden ges tillfälle att öva sin förmåga att hantera oljepåslag. De övningar som genomförs vid förråden är ofta begränsade till att underhålla materielen och till att lära sig använda ny materiel. Jag hoppas att försvarsministern i sitt nästa inlägg tydligt kommer fram till att åtgärder är nödvändiga på det här området.