Kristina Yngwe (C):
Såväl stora som små miljöbrott påverkar oss i vår vardag. De kan skada miljön och de ekosystemtjänster som människan är beroende av. De kan också vara skadliga för människors hälsa. Ett vanligt förekommande miljöbrott är att någon släpper ut farliga ämnen i naturen genom vårdslöshet eller för att slippa betala vad det kostar att hantera avfallet, slippa de avgifter det kostar att göra sig av med avfallet på ett lagligt sätt eller helt enkelt tjäna en slant på den svarta marknad som uppstått kring hantering av avfall.
Därför är det mycket välkommet att regeringen nu täpper till hålen och skärper kraven när det gäller hanteringen av avfall genom den proposition som nu ligger på riksdagens bord. Men miljöbrottsarbetet får inte sluta där. Miljöbrott berör ofta flera länder och en rad olika myndigheter både inom och utanför Sverige.
Visste fru talmannen till exempel att miljöbrott i form av illegal handel med bland annat farligt avfall är den största illegala verksamheten i världen efter narkotika och vapen? Samverkan mellan olika myndigheter, både i Sverige och internationellt, är av avgörande vikt för att kunna hantera miljöbrotten och för att dessa inte ska hamna mellan stolarna. Det är därför viktigt att polisen och andra berörda myndigheter ges skyldighet att samverka när det gäller miljöbrott.
Det är också viktigt att miljöbrotten prioriteras lika i hela landet. Mycket av det arbete som utförs när det gäller miljöbrott måste skötas lokalt, men en specialistenhet skulle behövas för att tillföra kompetens och hjälpa den lokala polisen, för att arbeta proaktivt och identifiera framtida miljöbrottshot. Fru talman! Tyvärr är det många osäkra faktorer när det gäller kunskapen om hur omfattande miljöbrotten är i Sverige.
Statistiken lämnar nämligen ofta en del i övrigt att önska, främst eftersom miljöbrotten oftast inte drabbar en enskild person och därmed inte anmäls i samma utsträckning. Dessutom kanske de inte upptäcks förrän tiotals år efter det att brotten har begåtts. Det är också sannolikt att många människor har brutit mot olika typer av miljöregler utan att veta om det och utan egentligt uppsåt.
Därför är det viktigt att arbeta för en ökad information till allmänheten om miljöbrott och konsekvenserna av att till exempel dumpa saker i skog och mark eller slänga farligt avfall i soptunnan, för att allmänheten både ska agera miljöklokt och kunna identifiera och anmäla miljöbrott.
Sist men inte minst när det gäller miljöbrott ser vi att det tyvärr finns företag i dag som sätter i system att bryta mot reglerna och även företag som lägger in företagsboten i budgeten för det förorenande projektet. Eftersom det i dag inte finns något registreringssystem för företagsbot kan samma företag begå miljöbrott hur många gånger som helst utan att vare sig straffas hårdare nästa gång eller få någon typ av prickning eller liknande.
Med ett register för företagsböter skulle det kunna vara möjligt att utdöma en väsentligt högre bot vid upprepade brott. Men, fru talman, de företag som medvetet förstör vår miljö är lyckligtvis i minoritet i Sverige. Betydligt fler är de företag som vill utveckla sitt miljöarbete. Svensk industri är i dag ledande inom miljö- och klimatteknik.
Företagen har genom forskning, utveckling och investeringar minskat sin egen miljöpåverkan och skapat exportmöjligheter för grön teknik. Verksamheter som påverkar miljön negativt ska prövas noga och hårda krav ställas för att skydda miljön.
Samtidigt måste tillståndsprocesserna utformas så att de inte i onödan hindrar eller försenar investeringar som moderniserar verksamheter, skapar jobb och tillväxt och i slutändan ofta minskar den samlade miljöpåverkan. Centerpartiet och Alliansen inledde ett arbete med reformer i regeringsställning för att förbättra reglerna för prövning av miljöfarliga verksamheter. Detta arbete måste fortgå.
Fokus måste ligga på att den omfattande processen kring miljökonsekvensbeskrivningar i första hand ska gälla där dessa krav verkligen kan göra skillnad för att säkerställa miljöskyddsintresset. De krav på underlag och prövning som ställs ska bara göra det i den omfattning som det är motiverat av miljöskäl. Naturvårdsverket har lämnat förslag på hur man med bibehållet miljöskydd, genom ändringar i klassificeringen av olika typer av verksamheter, kan förenkla för både myndigheter och verksamheter.
Det är ett första steg, men mer måste göras. Myndigheternas prövningar och krav på underlag ska vara enkla, förutsägbara och effektiva. Vi måste säkerställa att myndigheter deltar tidigt i samrådsprocesser. Mål för hur lång tid handläggning och olika typer av prövning får ta måste sättas. Inom ramen för en rättssäker process där alla berörda kan komma till tals bör möjligheterna för återkommande överklaganden och sena krav på kompletteringar ses över.
Därför, fru talman, yrkar jag bifall till reservation 2. Fortsätt att skärpa miljöbrottsarbetet för de företag som gör fel, men se samtidigt till att den absoluta majoritet som sköter sig stöttas av ett regelverk som leder till utveckling i stället för inveckling!