Anders Borg (M):
Det är klart att klimatfrågan och klimatfinansiering är väldigt viktiga frågor. De är viktiga i Sverige. Det är därför vi har en klimatpolitik som är mer ambitiös än i de flesta länder, och det är därför vi har förstärkt den år för år. De är också viktiga på EU-nivå, och det är därför vi även på det området har agerat väldigt kraftfullt. Låt oss konstatera hur det förhåller sig med Europeiska investeringsbanken! De har alltså gjort en kraftig ökning av sin utlåning till förnybar energi och energieffektivisering.
Den har ökat från strax under 3 miljarder euro till över 8 1⁄2 miljard euro - det är alltså en tredubbling av satsningen på förnybar energi och energieffektivisering. Man har också ökat andelen av den totala energiportföljen från knappt 30 procent till 50 procent som går till förnybar energi och energieffektivisering. Man har ökat sin lånevolym på förnybar energi sedan 2007 med 195 procent.
Det är ändå en rätt kraftig utbyggnad, och det är naturligtvis positivt att det har skett. Det är också alldeles tydligt att riktlinjerna inte är att EIB i största allmänhet ska satsa på utbyggnad av till exempel kolkraftverk, utan det finns väldigt specifika riktlinjer för det. Det ska vara när man ersätter ett gammalt kolkraftverk och det inte finns något samhälls- och företagsekonomiskt rimligt alternativ inklusive de utsläppskostnader som det här ger upphov till.
Därför kan man i den typen av situationer acceptera att det ibland sker fossilbaserade investeringar. Hur vill vi förändra detta framåt? Nu sker det en översyn av EIB:s verksamhet under 2012. Från svensk synpunkt finns det ett par tydliga utgångspunkter. En är naturligtvis att ökningen i investeringar på klimatområdet och förnybar energi kan förstärkas ytterligare.
Man kanske till och med kan pröva om målen ska göras ännu tydligare än vad de är i dag, att man kanske till och med ska våga sig upp och säga att det ska vara en betydligt högre andel än den vi ser i dag som ska gå till förnybar energi. Det måste naturligtvis prövas noggrant eftersom det måste ställas mot andra mål, till exempel tillväxt, sammanhållning och utveckling i Europa och naturligtvis energistabilitet och trygghet i energiförsörjningen.
Svenska regeringen ska naturligtvis noga pröva om det är möjligt att i den översyn som nu sker göra en påtaglig och kraftfull förstärkning av målet i investeringsvolymer till förnybar energi och till energieffektivisering. Jag kan också tänka mig att vi noggrant prövar och ser över om det är möjligt att ytterligare skärpa kraven när det gäller att investera i icke förnybar energi.
Vi kan till exempel tycka att det vore naturligt att ersättningsinvesteringar bara ska få göras i länder där de ligger påtagligt under den genomsnittliga ekonomiska utvecklingsnivån.
Det skulle till exempel vara rimligt att välutvecklade och rika industriländer inte kan ha samma möjligheter att utnyttja EIB för att göra ersättningsinvesteringar i till exempel kolkraft, att vi ska tillåta ett land som Polen eller våra baltiska grannar att göra detta men inte att Sverige, Tyskland eller Frankrike kan göra det. Det är ett exempel på en skärpning som jag tycker att vi bör överväga i processen.
För att nå framgång med detta måste det göras noggrant, och det måste ske i samråd med andra medlemsländer. Jag är definitivt öppen för att i översynen se på vilka områden Sverige kan bidra till att skärpa klimatinriktningen på EIB:s utgångspolitik. Det ska i grund och botten vara ett instrument som bidrar till att vi minskar växthusgasutsläppen och därmed minskar riskerna för allvarliga klimatsvårigheter.