Désirée Pethrus (KD):
Jag kan notera att Sverigedemokraterna inte har så många förslag. Man verkar inte komma igång i diskussionerna om integrationsförslag och nya idéer. Det blev mer en personlig betraktelse över integrationens vara eller icke vara som i och för sig kan vara intressant att lyssna till, men det var inte särskilt mycket konkret som Sverigedemokraternas Paula Bieler kom med här i dag.
Johanna Jönsson från Centerpartiet tyckte inte att det har funnits så många förslag. Jag satt i arbetsmarknadsutskottet 2006-2010, och vi kom med många bra förslag. Det var nästan så att folk fick hicka av alla våra förslag. Det kom väldigt många propositioner. Det gällde etableringsreformen och etableringsersättning för kvinnor. Det skulle vara en individuell ersättning för att öka jämställdheten.
Både kvinnor och män skulle komma i arbete. Andra förslag var sfi-bonus och etableringslotsar. Etableringslotsarna funkade så där. Jag tycker inte att man ska döma ut idén, men själva formen var inte optimal. Där står vi bakom att detta med etableringslotsarna behöver reformeras eller förändras. En annan överenskommelse på integrationsområdet var också stöd till civilsamhället. Vi hade också flera bra förslag i Alliansens valmanifest.
Det är lite synd att vi tyvärr inte får genomföra dem. När det gäller betänkandet vill jag inleda med att yrka bifall till reservationerna 4 och 6. Den ena är en alliansreservation och den andra är en kristdemokratisk reservation. Betänkandet omfattar ett väldigt stort område. Det handlar om fyra rapporter från Riksrevisionen och om regeringens skrivelser om integrationsarbetet.
Dessutom finns det ett antal motionsyrkanden. Alliansen tog, som sagt, många initiativ under sin regeringsperiod för att förbättra och hitta nya vägar för att snabba på integreringen av nyanlända. På det hela taget tycker jag att vi gjorde väldigt mycket rätt. Sysselsättningen har ökat, framför allt bland invandrare.
Sysselsättningsgraden bland invandrargrupperna har ökat från 43 till 48 procent mellan 2005 och 2013. Trots detta är arbetslösheten förstås alldeles för hög fortfarande bland våra invandrare. Men jag tror att vi är och hade varit på rätt väg om vi hade fått fortsätta med Alliansens politik. Jag är orolig för den arbetsmarknadspolitik som den nya regeringen driver.
Att dra ned på RUT- och ROT-tjänster innebär att regeringen binder ris åt sin egen rygg. Att ta bort de arbetstillfällen som är lite enklare att utföra utan att man har fullständiga kunskaper i svenska språket krävs för att de nyanlända ska få en brygga in i det ordinarie arbetslivet.
Jag tror också att parterna kan göra väldigt mycket mer än i dag för att få fram fler yrkesintroduktionsplatser med mera. De senaste åren har, som tidigare har nämnts, flyktingströmmarna ökat dramatiskt och vårt system för mottagande har utsatts för stort tryck, vilket kräver mycket av myndigheter, kommuner och civilsamhället. Det finns mycket som vi behöver utveckla, och det är bra om vi kan göra det i så stor samstämmighet som möjligt.
Sverige står inför en stor demografisk utmaning, och vi har inte råd att låta människor hamna utanför arbetsmarknaden. Arbetsförmedlingen har nyligen gått ut med ett pressmeddelande om att det behövs en invandring på ungefär 100 000 personer varje år, om man ska kunna hålla uppe vårt välfärdssystem.
Därför, herr talman, bör vi välkomna människor till vårt land, men fokus måste vara jobben. Kristdemokraterna vill fortsättningsvis att vi ska ha en generös flyktingpolitik. Vi ska ge människor en chans att få sin sak prövad under rättssäkra former.
Vi tror också att de som kommer hit vill och kan bidra till det svenska samhället, och det bästa vi kan göra är att ge dem den möjligheten i integrationsarbetet som måste fungera. Riksrevisionen visar i sin rapport om mottagandet av och bosättning för nyanlända invandrare att det finns ett betydande utrymme för att effektivisera nuvarande mottagnings- och bosättningssystem.
Man anser att det måste gå fortare med kommunplaceringarna, och det är naturligtvis viktigt. Trots detta är det ungefär 85 procent av de nyanlända som väljer eget boende. Men det egna boendet fungerar inte alltid så optimalt, precis som flera har varit inne på tidigare. Man trängs i små lägenheter, och vi måste göra mer för att bygga mer och snabbare, men vi måste också hitta andra idéer som exempelvis modulbostäder eller annat för att skapa fler bostäder.
Jag tycker att det är viktigt att Migrationsverket får en möjlighet att starta egna verksamheter och inte bara upphandla asylanläggningar. Likaså behöver vi satsa ytterligare på sfi, svenska för invandrare, och individanpassa den för att se till att den fungerar bättre än vad den gör i dag. Där har Alliansen haft en rad olika förslag.
Det verkar som att regeringen har antagit några av dem, vilket ju är välkommet. Ett område som särskilt nämns i Riksrevisionens rapport är bristen på alternativa boendeformer för ensamkommande barn ute i kommunerna. Det handlar om boenden som är anpassade efter ungdomarnas olika förutsättningar och behov av stöd. Det, herr talman, är oerhört viktigt att barn får ett gott omhändertagande.
Här finns mycket mer att göra för att möta dessa barn på ett värdigt och humant sätt. Alliansregeringen genomförde 2010 den så kallade etableringsreformen som innebar att staten har tagit över det samordnade ansvaret för såväl introduktion av flyktingar som deras försörjning under introduktionstiden. Syftet är att påskynda etableringen på arbetsmarknaden men också i samhällslivet.
Arbetsförmedlingen fick då ett samordningsansvar, och tanken var just att ha fokus på jobben som vägen in i samhället. Varje individ skulle få en individuell plan. Riksrevisionens granskning visar att etableringsreformen har inneburit att fler nyanlända invandrare tidigare tar del av arbetsmarknadsinriktade insatser i ett långt tidigare skede än förut.
Enligt regeringen ligger också etableringsuppdraget fast, men man vill ändra på delar i det, och vi är öppna för att diskutera förbättringar på det området. Riksrevisionen har granskat de så kallade etableringslotsarna som också infördes genom denna reform. Tanken var att varje individ skulle få en lots in i arbetslivet. Det visade sig att mycket av tiden har gått till sociala insatser. Kanske är det i och för sig inte så konstigt att många som kommer hit behöver sociala insatser för att komma in i samhället.
Riksrevisionen säger att man behöver komplettera dessa tjänster med de sociala stödbehoven. Det tycker jag att vi bör ta till oss. Nu ska regeringen se över rätten till etableringslotsar och göra det till en behovsprövad insats. Vi stöder detta och hoppas att vi inte helt ska kasta ut barnet med badvattnet.
Det kommer säkert att behövas olika typer av funktioner som kan hjälpa människor in i arbetslivet och att ha ett individuellt möte med någon som kan svara på frågor. Riksrevisionen visar också att med etableringsfasens första tre månader var det en tredjedel som kom in i sysselsättning eller studier.
Det tycker jag ändå är ett relativt bra resultat. Man kan också notera att Riksrevisionen konstaterar att Arbetsförmedlingen under budgetåret 2013 endast förbrukade 52 procent av sitt anslag på närmare 2 miljarder för etableringslotsar. Man använde alltså bara ungefär halva anslaget. Vidare säger regeringen i sin skrivelse att man vill hitta vägar för arbetsplatsförlagd praktik.
Vi i Alliansen införde instegsjobben vilka hade samma syfte. Så mycket har redan gjorts av Alliansen, men mer behöver göras och vi ställer oss positiva till ökade insatser också på det området. Från Kristdemokraterna har vi lagt fram ett förslag om ytterligare incitament för att komma i arbete - detta utifrån jobbskatteavdragets idé. Jobbskatteavdraget har ju fått bra resultat i utvärderingar avseende att öka jobbincitamenten.
Vi tycker att en nyanländ ska få tjäna 100 000 kr per år och maximalt 500 000 under fem år utan att betala inkomstskatt. Det skulle också ge ökade incitament till arbete. Herr talman! När det gäller frågan om samhällsorientering och den revisionen införde vi en viktig åtgärd i etableringsfasen för att underlätta för personer att integreras in i det svenska samhället.
Den ska ge en grundläggande förståelse för det svenska samhället och en grund för fortsatt kunskapsinhämtande. Att göra den obligatorisk, som Sverigedemokraterna föreslår, ställer vi oss tveksamma till eftersom det kan vara svårt att tvinga alla att genomgå den. Det kan vara personer som kommer hit på andra premisser, vilket gör det onödigt, och en del kan ha svårt att ta sig till de olika utbildningarna. Däremot kan vi ge olika stöd för att kunna gå utbildningen, och det ska vi göra.
Den revision som Riksrevisionen gjort vad gäller nyanlända invandrares kompetens betonar att vi måste bli snabbare på etablering. Bland annat gäller det valideringen av utbildning och yrkeskunskaper. Socialstyrelsen klarar inte ens av att validera utbildningar för EU-medborgare inom den tid som anges i det EU-direktiv som finns.
Den säger att om man kommer från ett EU-land ska man få en validering av kunskaperna inom tre månader, men inte ens det klarar man. Jag välkomnar att regeringen gett Socialstyrelsen 8,6 miljoner för att snabba på valideringen av utländsk utbildning inom hälso- och sjukvårdsområdet. Vi vet att landsting och regioner ropar efter sjukvårdspersonal, och vi behöver matcha de behoven med till exempel nyanlända läkare och sjuksköterskor.
Jag har en motion som behandlas i betänkandet och som handlar om stöd till invandrare som vill starta eget. Inom IFS Rådgivning, som ligger under Almi, pågår ett viktigt arbete till stöd för invandrare som vill starta företag i Sverige. För inte så länge sedan kom oroande mejl som talade om att regeringen tänkte lägga ned IFS Rådgivning, men nu uppfattar jag det som att det ska få finnas kvar.
Det är oerhört viktigt att alla kompetenser tas till vara hos de personer som kommer hit. Det finns säkert många som vill vara entreprenörer, och det ska vi uppmuntra. Sverige behöver fler företagare. När det gäller Alliansens motionsyrkande om invandrarinstegsjobben är det viktigt att det finns möjlighet att läsa på komvux parallellt med att man har instegsjobb.
Vi menar att det måste bli lättare att kombinera jobb och utbildning för att uppnå en framgångsrik integration. Avslutningsvis, herr talman, vill jag betona vikten av civilsamhället som en deltagare i integrationsarbetet. Jag har mött partiarbetare och representanter för civilsamhällesorganisationer som vittnar om fantastiska insatser. Det är kyrkor, Röda Korset och andra som gör viktiga stödinsatser för nyanlända, till exempel håller språkkaféer där man kan träna språket.
Men det är också viktigt att möta varandra för att bygga gemenskap, motverka utanförskap och minska fördomar. Alliansen slöt, som jag tidigare nämnde, år 2010 en överenskommelse med idéburna organisationer inom integrationsområdet och Sveriges Kommuner och Landsting. Vi hoppas att den kan få fortsätta att verka.
Nu säger man att det måste bli enklare att genom LOU och LOV kunna upphandla tjänster via civilsamhället. Jag hoppas att regeringspartierna ser över överenskommelsen och inte kastar ut barnet med badvattnet genom att säga att civilsamhället inte kan fortsätta att bidra. Jag hoppas att regeringen verkligen tittar på vad mer vi kan göra för att använda civilsamhället i integrationsarbetet. De gör ett oerhört viktigt arbete. Herr talman!
Med det ber jag om ursäkt för att jag överskridit min anmälda talartid.