Erik A Eriksson (C):
Det var egentligen Roger Tiefensee som skulle hålla det här anförandet, men han fick förhinder. Han kanske gör som Eskil Erlandsson och tänker på det gamla talesättet: Även min dräng hade en dräng. Jag ska göra så gott jag kan även om jag inte sitter i miljö- och jordbruksutskottet längre. Jag gjorde det i fyra år, och det var fantastiskt roligt. Det märks att det är stuns i debatten. Det är frågor som berör.
För ordningens skull vill jag yrka bifall till utskottets förslag till beslut och avslag på motionerna. Jag tycker dock att vissa motioner här ser trevliga ut. Då tänker jag inte bara på de två motioner som jag själv har varit med och skrivit, utan jag tycker att även Ann-Kristine Johanssons motion är intressant och trevlig. Jag inser dock att svaren är klokt formulerade och väl genomarbetade av detta eminenta utskott.
Det finns mycket att säga om det här betänkandet. Jag tycker att det är lite som Gott & blandat - en liten påse med många frågor och mycket idéer om vad vi vill med livsmedelsproduktion, Östersjön och med miljön i stort och smått. Jag skulle vilja returnera med frågan: Är gräset grönare på andra sidan? Ja, att politiken behöver ha gröna inslag är vi några härinne som är överens om - före detta mjölkbönder och andra.
Men för korna är det alltid grönare på andra sidan. De av oss som har jobbat med kor vet att det av någon märklig anledning är så, och för vissa människor också. Hur var det innan vi blev medlemmar av Europeiska unionen? Var det bra med vår livsmedelsproduktion i Sverige då? Jag skulle säga att det var ganska uschligt. De som inte vill ha subventioner till jordbruket kan ha varit nöjda. Det var 60 kronor per ko i Sverige innan vi gick med i EU. Mer var det inte. Vi var i det närmaste helt avreglerade.
Sedan blev vi medlemmar av Europeiska unionen, och det är väl efter det som vi har tappat när det gäller offentlig upphandling, som ju är en viktig del för att få det offentliga Sverige att fungera. Men varför har vi inte gjort bättre ifrån oss? Förvisso faller inte all skuld på Alliansen och Centerpartiet, i varje fall inte de första nio åren, men vi kan göra mer och bli bättre. Jag anser att en av de allra viktigaste delarna är att se till att just offentlig upphandling görs på ett klokt sätt. Jag är själv delägare i ett föräldrakooperativt dagis.
Vi ser att vi kan göra små upphandlingar. Det är fullt möjligt i dag. Man kanske inte ställer rätt frågor alltid. Det finns kommuner som har gått före med goda exempel - Rättviks kommun, Melleruds kommun och andra - och som törs ställa sig upp och genomföra andra slags upphandlingsförfaranden. Det är väldigt bra. I debatten känns det som om vissa frågor egentligen är lokala och mer handlar om kommuner och landsting medan andra har helt och hållet med staten att göra.
Det är väl så att det hänger ihop. Varför har vi då en självförsörjningsgrad som är knappt 50 procent när det gäller livsmedel i dag? Det är nästan som i mitt kära och vackra grannland Norge - jag bor ju ganska när norska gränsen. Jo, det beror bland annat på att vi har ett högt kostnadsläge för att anställa människor, för att frakta produkter och för att bedriva produktion. I jämförelse med många andra länder är det högt. Detta är ingen nyhet för den här kammaren, men jag tycker ändå att det är värt att rekapitulera lite grann.
Vi har inte varit tillräckligt snabba med att parera detta sedan EU-inträdet. Nästan 50 procent är importerade livsmedel i dag. Den danska fläskfilé som vi köper i affären kostar minst det dubbla i en dansk affär. Det handlar alltså om att vara en skicklig företagare.
I det här fallet handlar det om köttproduktion, men företagare är även lantbrukare - dem vi talar om i den här debatten. Vill vi ha öppna landskap, vilket jag tror att nästan samtliga svenskar vill - det är viktigt för att en bygd ska kunna vara en bra arbetsplats och också ett rekreationsområde för många - krävs det att det finns djur, framför allt nötkreatur. Det är av största vikt.
Det finns inget som slår detta när det gäller att hålla landskapet öppet och hindra förbuskning och sly. Jag väljer att tala om detta i första hand och inte så mycket om forskare och deras tjänster. Om inte lantbrukaren finner lönsamhet i det han eller hon håller på med läggs produktionen ned. Det har vi sett i Sverige. Flera goda talare har talat om den ekologiska livsmedelsproduktionen. Den är jätteviktig, tycker jag personligen.
Jag har själv aldrig använt besprutningsmedel, men det är också en kostnadsfråga. Det krävs mycket stora kunskaper för att ställa om till ekologisk produktion. Det räcker inte med en riksdag som anslår pengar. Det krävs mycket kunskap, klokhet och en hel del tur med vår Herre när det gäller väder och vind. Det är klart att vi är överens om att ekologiska livsmedel är bra.
Låt mig dock kort blicka på den motion jag har varit med och skrivit under och säga att förutsättningarna för att vi ska kunna ställa om den andel som i dag inte är ekologiskt jordbruk är att den andelen finns kvar. Annars har vi inga bönder som producerar ekologiska livsmedel. Det kan vi bara glömma, om vi nu inte får en väldigt stor grön våg av människor som väljer att flytta ut från våra större städer och kanske starta som lantbrukare.
Startsträckan är oändligt mycket längre om man ska gå från noll i kunskap till att bli ekologisk bonde. Jag vet att det finns de som har lyckats - all heder åt dem - men det är ett jättestort kliv. Vi satsar i dag stora pengar från staten på ekologisk livsmedelsproduktion, och vad händer? Jo, vi konsumenter är inte köptrogna. Den mjölk som produceras lokalt i Värmland säljs som vanlig standardmjölk. Då har något misslyckats. Det kommer inte bara an på politiken, utan det gäller hur vi egentligen handlar. Vad tycker vi är viktigt?
Vi har 16 miljömål som revideras. Riksdagen har slagit fast dem. Det är demokratiskt och i all ordning. Man hur är det egentligen med vår befolkning? Det kanske är ett upplysningsarbete som behövs. Bara detta att vi satsar på ekologisk produktion innebär inte 1.att det blir lönsamhet för lantbrukaren, i producentledet, 2.att konsumenten självklart handlar de ekologiska varorna, 3.att det blir en nytta för produktionen som man kan se.
Jag vill återkomma till att djuren är viktiga. Matlandet Sverige har fått både ris och ros i debatten hittills. Låt mig säga: Jag tycker personligen inte att Matlandet Sverige är världens mest omvälvande händelse i svensk historia. Det är roligt för Eskil Erlandsson, och det är roligt för några andra också. Men det är väl roligt om vi är några svenskar som kan vara stolta över vår gamla pölsa och vår husmanskost och för all del vegetariska alternativ, om vi vill ha det. Det är väl inte fel? Det är väl klart att vi ska satsa på Matlandet Sverige.
Finns det en fransman som över huvud taget tvekar om att säga att fransk mat är bra? Och vi andra håller med - åtminstone de flesta tycker att fransk mat är god. Jag tycker att det är jättebra att det finns en satsning på detta. I landsbygdsprogrammet - som för övrigt Erlandsson ha all kredd för, herr talman, att han iscensatte så pass snabbt och fick upp på bordet bland det första han gjorde 2006-2007 - fanns det outnyttjade poster. Det är väl där vi ser att oppositionen lite grann laddar för att använda dem.
Används de inte ska de kunna riktas om. Därför tycker jag att det är klokt att det har förts in satsning på biogas. Den möjligheten har funnits och används framdeles. Helt kort om biogas: Varför används den inte bättre? Ja, om vi bönder hade varit lite kvickare i huvudet hade vi väl själva byggt anläggningar långt tidigare, innan politiken fick upp ögonen för biogasen. Det har ändå hänt en hel del. Jag tror inte i första hand att biogasen ska fraktas in till städerna, även om inte jag ska avgöra det.
Men om jag får tro något - även om man inte fick det förut: En gasklocka på varenda gödselbrunn är en alldeles utomordentligt klok investering för den enskilde jordbruksföretagaren men också för vår miljö och vårt klimat. Jag inbillar mig att det rimliga är att lantbruket i första hand använder biogasen. Därutöver kan en marknad använda resterande biogas, om det finns avsättning för den. Det var några korta kommentarer.
Om landsbygden ska kunna utvecklas tror jag att det krävs stabila spelregler. Det krävs framför allt att det finns goda förutsättningar för att driva företag i Sverige. I annat fall kan vi se på hur det gick på andra sidan Östersjön, på den tid när det inte var fritt företagande där. Det fick stora negativa konsekvenser för djurskyddet, miljön och faktiskt även för konsumenterna. Herr talman!
Helt kort om reservationerna, så jag kanske får en replik om jag lyckas reta upp någon. När det kommer till mål för livsmedelsproduktion, reservation 1: Jag tycker ändå att det faller under den politik som förs i dag. Framför allt har vi något att se fram emot, och det är översynen av CAP, EU:s gemensamma jordbrukspolitik.
Vi är inte ett enskilt land i en stilla öken långt uppe i norr, utan vi är i dag en del av något större. Det är till nytta även för miljöfrågorna.