KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anna Johansson (S):
Jonas Jacobsson Gjörtler säger att Stefan Löfven inte har svarat på interpellationen därför att han inte vill komma till kammaren och svara. Jag kan tipsa om att Stefan Löfven kommer att vara i kammaren om bara en liten stund och delta i frågestunden. Jag tror att ni som har varit i riksdagen ett litet tag känner till att regeringen är kollektivt ansvarig för alla beslut. Den hållning som nu framförs av mig i talarstolen är naturligtvis samma hållning som Stefan Löfven skulle ha.
Det är alltså snarare en arbetsfördelningsfråga, och det är lite svårt att se anledningen till att man försöker göra det till någonting annat. Regeringens hållning i frågan är att vår politik sammantaget ska bidra till jobb och utveckling i hela Sverige. Vi har ett väldigt offensivt mål om att Sverige ska ha EU:s lägsta arbetslöshet 2020, och det är det som vägleder oss i våra politiska beslut.
Det gör mig lite fundersam att det från den borgerliga sidan inte verkar finnas någon fundering över hur man ska kunna öka bostadsbyggandet i våra större städer eller hur vi ska kunna ställa om samhället i en mer hållbar riktning.
Vi pratar här om ödesfrågor för mänsklighetens överlevnad, och i fråga om dessa stora och viktiga utmaningar för vårt moderna samhälle svarar de borgerliga ledamöterna i riksdagen med att vilja krama Bromma.
Någonstans tänker jag att det viktiga i den här frågan är att vi tillser att det finns hållbara, fungerande transporter till och från olika delar av vårt land.
Om det i sin förlängning innebär att Bromma ska vara kvar för evigt, att Bromma kan ersättas med andra typer av trafikslag eller någonting annat får framtiden utvisa, men att över huvud taget inte ta hänsyn till eller låtsas om att det finns målkonflikter i citynära mark i våra storstäder är faktiskt lite naivt.
Jag vill samtidigt vara tydlig med att regeringen inte har sagt att man bara ska ta hänsyn till Stockholmsregionen, vilket jag - för den som bemödade sig om att lyssna - också sade i interpellationssvaret. Jag sade att det, som interpellanterna är inne på, är riktigt att frågan om Brommas framtid inte bara är en fråga för Stockholm utan berör hela landet. Regeringen är inte en regering för Stockholm, utan vi är en regering för hela Sverige.
Det innebär att de aspekterna självklart kommer att läggas in. Det är också så att det inte har tillsatts någon förhandlingsperson. Det regeringen har uttryckt är att vi är beredda att möta önskemål med en förhandlingsperson om någon eller några kommuner önskar förhandla med regeringen om att ianspråkta mark i citynära lägen som i dag används för flygplatsändamål.
Detta har ännu inte skett, av det enkla skälet att någon sådan framställan ännu inte har kommit till regeringen. Jag skulle vilja ställa följande fråga till interpellanterna: Anser ni att regeringen, om kommuner önskar diskutera ett ökat bostadsbyggande på mark som i dag används för flygplatstrafik, inte ens ska tillmötesgå önskemålet om samtal? Är det detta den borgerliga sidan önskar?
Anna Johansson (S):
Niclas Malmberg har frågat mig om det är aktuellt med tilläggsdirektiv till Trafikverket för att utvidga Sverigeförhandlingarna även för snabbtåg norr om Stockholm. Regeringen har inga planer på att utvidga Sverigeförhandlingens uppdrag för att titta på en snabbtågsförbindelse mellan Stockholm och Uppsala. Alla åtgärder i Nationell transportplan kommer naturligtvis inte att hanteras inom ramen för Sverigeförhandlingen, och nu pågår ett förberedande arbete inför en ny nationell plan med bäring på perioden 2018-2029.
Trafikverket kommer inom kort att få ett uppdrag att börja med inriktningsplanering inför den kommande åtgärdsplaneringen. I Nationell transportplan 2014-2025 finns sträckan Skavstaby-Arlanda-Uppsala med som en utpekad brist, och Trafikverket har nu också startat en åtgärdsvalsstudie för att utreda kapacitetsbristen och ge förslag till åtgärder. Det är också avsatt 300 miljoner kronor för trimningsåtgärder på hela sträckan Uppsala-Stockholm.
Järnvägstrafiken på sträckan Stockholm-Uppsala är av vikt, inte minst mot den bakgrund som Niclas Malmberg själv lyfter fram, det vill säga den snabba befolkningstillväxten samt att pendlingen på sträckan ökar i båda riktningarna. Frågan om eventuella åtgärder återkommer vi till i den kommande åtgärdsplaneringen, och därmed anser jag interpellationen besvarad.
Anna Johansson (S):
Precis som jag sa i mitt svar hanteras inte alla planerade infrastruktursatsningar de kommande åren inom ramen för Sverigeförhandlingen. Det pågår ett alldeles vanligt beredningsarbete inom Trafikverket som handlar om att identifiera brister och så småningom i den nationella planen lägga fram förslag på åtgärder som regeringen ska fatta beslut om.
Att inte lägga in ett uppdrag till Trafikverket om att utvidga Sverigeförhandlingen till att också bygga ut en höghastighetsbana - det är vad Sverigeförhandlingen i första hand gäller - är inte detsamma som att sträckan inte kommer att prioriteras alls i den kommande nationella planen.
Det här är en bana som jag tror att de flesta är överens om att det finns stora kapacitetsbrister i. Däremot är jag inte övertygad om att just en höghastighetsbana med många stopp skulle vara en så bra idé. Om en bana ska kunna ha en hög hastighet bygger det på att man stannar på ganska få ställen.
Möjligen är det så att en höghastighetsbana är ett något dyrt alternativ och kanske inte det allra lämpligaste på lite kortare pendlingssträckor där det handlar om att få många stopp och kunna öka arbetspendlingen. Men som sagt kan det behövas åtgärder på sträckan; det tror jag att alla bedömare är överens om.
Anna Johansson (S):
Då blir det fråga om en lämplighetsbedömning. Det skulle innebära en stor kostnad att bygga höghastighetsbana. Det är naturligtvis ett väldigt stort ekonomiskt åtagande att bygga ut höghastighetsbanor över huvud taget.
Innan man fattar ett sådant beslut ska man vara väldigt klar över att just den åtgärden är den som är mest rimlig och bäst löser de problem som man upplever i en viss region. I just det här fallet är det möjligt att andra lösningar är lika bra eller kanske till och med bättre för att komma till rätta med bekymren.
Som sagt återkommer vi så småningom, först i infrastrukturpropositionen 2016 och sedan i en nationell plan 2018, med åtgärder som förhoppningsvis ska lösa problem på lite olika håll i landet, inte minst norr om Stockholm mot Uppsala.
Anna Johansson (S):
Även om önskemålen och behoven kan se lite olika ut finns det i alla fall en stor samstämmighet om att det behövs stora investeringar på järnvägsområdet i Sverige de närmaste åren.
Det handlar om att öka kapaciteten genom att bygga nya banor, men i minst lika hög utsträckning om att vårda, underhålla och förbättra kvaliteten i de banor vi redan har; den kapacitetsbrist som finns beror delvis på att det är för dålig kvalitet på befintliga banor.
Den satsning som regeringen presenterar i dag, med 600 miljoner till järnvägsunderhåll under detta år och sedan 1,2 miljarder per år under resten av mandatperioden, kommer naturligtvis att göra stor skillnad för möjligheterna att åka med tåg och skicka gods med tåg i Sverige.
Det är en satsning som är oerhört välkommen och dessutom helt nödvändig för Sveriges konkurrenskraft och möjligheter att ställa om till ett mer miljösmart resande. Just i dag kan vi vara nöjda med den åtgärden; så småningom får vi återkomma med ytterligare ambitioner.
Anna Johansson (S):
Hans Wallmark har frågat mig om hur jag ser på Brommas framtid och hur man kan säkra fungerande transporter i hela landet. Först vill jag än en gång upprepa vad jag tidigare har sagt här i kammaren, nämligen att det finns inga beslut om att stänga Bromma flygplats. Det är riktigt, som Hans Wallmark är inne på, att frågan om Brommas framtid inte bara är en fråga för Stockholm, utan den berör hela landet, inklusive Ängelholm.
Bromma flygplats är i dag en del av det nationella basutbudet av flygplatser, och hur detta är utformat avgörs av regeringen. Välfungerande och hållbara transporter i hela Sverige behövs för att nå regeringens mål för att minska arbetslösheten. Det är också viktigt att minska transportsektorns klimat- och miljöpåverkan. En annan omständighet som har betydelse för sysselsättningen och tillväxten i hela landet är bristen på bostäder. Regeringen prioriterar därför också insatser för ett ökat bostadsbyggande.
Mot den bakgrunden är regeringen öppen för att på initiativ från en eller flera kommuner inleda diskussioner för att hitta lösningar som kan leda till bostadsbyggande på mark som i dag används för flygtrafik. Om en kommun vill bygga bostäder på mark som i dag används för flygtrafik kan den kommunen hemställa att regeringen utser en förhandlingsperson, vars uppgift blir att underlätta dialogen mellan kommunen och andra aktörer.
Olika intressen, som bland annat behovet av fler bostäder, betydelsen av bra transporter i hela landet, minskad klimatpåverkan och regeringens mål om minskad arbetslöshet behöver utredas och vägas mot varandra.
Anna Johansson (S):
Jag tror att det finns mer lämpliga ställen och tillfällen att diskutera specifikt Göteborgs utveckling.
Däremot konstaterar jag att den budget som regeringen lägger fram för riksdagen, och som ska beslutas här i kammaren förhoppningsvis i nästa vecka, innehåller stora satsningar på kommunsektorn till äldreomsorg, skola och sjukvård som gör att även göteborgarna kommer att se ljusare på framtiden än vad man kunde för ett tag sedan. När det gäller Bromma flygplats ingår den, som naturligtvis både Lars Hjälmered och andra vet, i det nationella basutbudet.
Det ska förstås som att regeringen tycker att det är en viktig flygplats. Däremot är det inte givet att just den geografiska platsen för evig tid är den bäst lämpade för mellanregional flygtrafik. Regeringen har uttryckt det, och jag har flera gånger tidigare i talarstolen i denna kammare flera gånger uttryckt att det viktiga är att det finns fungerande transporter mellan alla delar av landet och Stockholmsregionen.
I dag är det nödvändigt att Bromma finns för det ändamålet, men i en framtid med utbyggt snabbspår mellan våra tre stora städer och med en annan möjlighet att utnyttja övriga flygplatser i regionen kan det komma att ändras. Jag tycker inte att det är ansvarigt att binda sig vid precis den geografiska platsen. Regeringens besked är att det viktiga är att det både för affärsändamål och för andra ändamål går att ta sig från alla delar av Sverige till Stockholm.
Det har varit regeringens besked i den här frågan hela tiden. När det gäller vilka destinationer som finns till och från Bromma är vi fullt medvetna om det. Det är också ett skäl till att Bromma ingår i det nationella basutbudet av flygplatser. Vi anser att det är oerhört viktigt att behålla den kapacitet som finns för att ta sig till och från Stockholm.
Det är dock inte givet att det ska ske med flyg från Göteborg i all framtid. När man kommer ned på restider på två timmar med tåg kan det vara ett väl så bra alternativ. När man får snabbspår som går förbi Skavsta kan det också vara ett väl så bra alternativ. De av oss som har rest till och från Bromma någon gång vet att det inte är alldeles enkelt att ta sig dit och därifrån.
Peaktider och många avgångar som vi talar om här innebär också att det blir många resor till Bromma i bil, vilket gör att man måste åka ganska tidigt från centrala Stockholm för att hinna med sin flight. Det kan i en framtid finnas lämpligare alternativ, exempelvis utbyggd snabbspårstrafik till Skavsta. Vi är inte beredda att säga att Bromma ska vara vikt för flygtrafik i all framtid.
Vi är däremot beredda att säga att flygtrafiken till och från alla regioner i Sverige, transportmöjligheterna till och från alla regioner i Sverige, är något vi ska värna eftersom det är en viktig del av regeringens mål om arbete och tillväxt i hela landet.
Anna Johansson (S):
Jag inleder det här inlägget på samma sätt som jag inledde det tidigare med att säga att Bromma ingår i det nationella basutbudet av flygplatser. Det ska förstås som att Bromma är en viktig flygplats. Jag kan säga det en gång till: Bromma ingår i det nationella basutbudet av flygplatser. Det är regeringen som beslutar om detta. Det betyder att regeringen anser att Bromma är en viktig flygplats. Hade regeringen inte ansett att Bromma är en viktig flygplats hade Bromma inte ingått i det nationella basutbudet.
Jag ser inte att Bromma kan läggas ned i närtid eftersom det inte finns några alternativ i dagsläget. Men jag ser heller inte någon anledning till att hålla fast vid Bromma som geografisk plats i evig tid.
Om det är så att Stockholms stad ser att marken där Bromma flygplats i dag är belägen skulle passa bättre för bostäder av många olika skäl - det handlar om buller, trängsel och att det finns mark där som skulle vara lämplig att bygga på - och man i en förhandling med staten, Swedavia och andra intressenter kan komma fram till att det finns andra sätt att lösa behovet av transporter mellan Stockholm och alla delar av landet, då är vi öppna för att diskutera det.
Om det visar sig i en sådan förhandling att man inte kan ersätta Bromma med andra typer av förbindelser med resten av landet kommer det naturligtvis inte heller att bli en stängning. Det är beskedet från regeringen. Det har varit beskedet från regeringen hela tiden.
Men att låsa sig vid att Bromma är den enda lösningen för all framtid, oavsett om vi får snabbspår mellan de tre storstäderna och oavsett om man får möjlighet att bygga ut verksamheten på andra flygplatser och stuva om, är inte heller en speciellt framtidsinriktad hållning. Vi tar ansvar för möjligheterna till jobb och utveckling i hela Sverige.
Vi är inte beredda att stänga flygplatsen så länge det inte finns några goda alternativ. Men vi är beredda att förhandla med de kommuner som önskar använda mark som i dag används för flygplatser om vi kan komma fram till andra, goda lösningar. För oss är målet inte Bromma; för oss är målet att det ska gå att ta sig till och från Stockholmsregionen från alla andra delar av landet. Den oro som ni talar om bidrar ni i hög grad själva till att sprida.
Jag tycker att det är olyckligt att man sprider oro i en fråga där det faktiskt inte finns någon anledning till oro.
Anna Johansson (S):
Så länge Bromma är en viktig del av flygtrafiken i Sverige och inte kan ersättas med andra rimliga och goda förbindelser med andra delar av Sverige är det en viktig flygplats. Vi är dock beredda att diskutera med kommuner som är beredda att använda mark till andra ändamål och hitta andra hållbara transportlösningar.
Det finns sträckor som skulle kunna ersättas med snabbspår - inte under de allra närmaste åren men ändå i en relativt nära framtid. Vi ser att nya möjligheter kommer att öppna sig. Den oro som finns handlar egentligen inte om Bromma. Den oro som finns, och som ni sprider, beror på att man tror att om Bromma stängs kommer man från stora delar av Sverige inte att kunna flyga till Stockholm.
Regeringens besked är att vi prioriterar att man ska kunna ta sig från alla delar av Sverige till och från Stockholmsregionen. Det innebär under överskådlig tid att många av de resorna kommer att ske med flyg medan andra resor kan företas med till exempel tåg. Det är förutsättningarna för transporter som är det viktiga för regeringen, inte den fysiska platsen Bromma flygplats.
Jag tror, ärligt talat, att de flesta som bedriver näringsverksamhet och som av olika skäl behöver komma till och från Stockholm då och då också anser att det är möjligheten till snabba, bekväma och tillförlitliga transporter till och från Stockholm som är det viktiga, inte den fysiska platsen Bromma.
Anna Johansson (S):
Erik Andersson har frågat mig hur jag ser på de förslag som presenterades i Parkeringsutredningen och vad jag ämnar göra inom parkeringsområdet. I december 2004 beslutade regeringen att tillkalla en särskild utredare med uppgift att göra en bred översyn av bestämmelserna inom parkeringsområdet. I utredningens uppdrag ingick även att utarbeta förslag till den reglering som bedömdes nödvändig. Huvudsyftet för utredningen var att förenkla, modernisera och effektivisera regelverket.
Parkeringsutredningen överlämnade sitt slutbetänkande till regeringen i december 2006. I betänkandet föreslogs bland annat att den icke straffrättsliga regleringen för beivrande av felparkering skulle läggas samman till ett enhetligt sanktionssystem vilande på civilrättslig grund. Utredningen föreslog även att polismyndigheterna inte skulle handlägga ärenden om felparkeringsavgifter samt att polisen inte längre skulle utfärda parkeringsanmärkningar. Under remitteringen av utredningens förslag inkom många synpunkter på utformningen av förslagen.
Efter remissbehandlingen av betänkandet valde regeringen att inte gå vidare med huvuddelen av utredningens förslag. Regeringen har senast redogjort sitt ställningstagande om Parkeringsutredningen i budgetpropositionen för 2015.
Anna Johansson (S):
Delar av de förslag som Parkeringsutredningen kom med har genomförts, inte som en direkt konsekvens av eller i direkt anslutning till Parkeringsutredningen men på andra sätt. Bland annat har man nu möjligheter att stoppa så kallade målvakter genom att man kan beslagta en bil för icke betalda felparkeringsavgifter och så vidare. En rad av de åtgärder som föreslogs har alltså vidtagits.
I de delar som Erik Andersson lyfter fram i interpellationen och i sitt inlägg fanns det ett antal förslag, precis som beskrivs här. Problemet med dem var bara att en ovanligt samstämmig remissinstanskår avvisade dessa förslag. Det var 2004, under Ulrica Messings tid som infrastrukturminister, som utredningen tillsattes.
Det var sedan Åsa Torstensson som 2006 tog emot utredningen och remitterade den. Den har också passerat Catharina Elmsäter-Svärd under hennes tid som infrastrukturminister. Båda dessa infrastrukturministrar och regeringar har gjort bedömningen att detta inte är förslag som skulle vara lämpliga att genomföra. Den nuvarande regeringen gör ingen annan bedömning av sakläget.
I dagsläget finns det från regeringens sida inga planer på att göra någon större översyn av parkeringsfrågorna.
Även om de problem som en gång i tiden föranledde Parkeringsutredningen fortfarande föreligger gör regeringen bedömningen att problemen inte är av sådan art att tänkbara lösningar inte ligger inom så nära räckhåll att vi anser att det är angeläget att just nu sätta tänderna i den här frågan igen.
Anna Johansson (S):
Som jag nämnde i mitt första inlägg har frågan beretts av två tidigare regeringar, först av den borgerliga regeringen 2006-2010 och sedan av den borgerliga regeringen 2010-2014. Båda dessa regeringar valde att inte gå vidare med de delar av förslaget som Erik Andersson nämnde i sitt inlägg.
Det främsta skälet har varit att dessa åtgärder har mött väldigt stark kritik från många tunga remissinstanser. Det innebär också att även om infrastrukturministern skulle tycka att det här var en fantastiskt bra idé, så är jag väldigt tveksam till om ett sådant förslag skulle få gehör i Sveriges riksdag där majoriteten ju ser ut som den gör.
Det är möjligt att Erik Andersson har andra uppgifter om hur frågan har hanterats eller borde ha hanterats än vad jag har. Under den tid som jag har innehaft det här ämbetet har jag inte haft anledning att fördjupa mig i Parkeringsutredningen eftersom den har varit avförd av två tidigare regeringar. Den nuvarande regeringen har bara noterat att de förslag som fanns i Parkeringsutredningen inte är lämpliga att genomföra.
Med det har jag låtit mig nöja, och jag tänker nog fortsätta med det.
Anna Johansson (S):
Som jag sa i mitt första inlägg finns det i dagsläget inga planer från regeringens sida att vare sig lyfta fram de förslag som fanns i Parkeringsutredningen eller att gå vidare med parkeringsfrågan.
De förslag som lämnades av Parkeringsutredningen var just de förslag som kraftigt avvisades från remissinstanserna, och det inbegriper även det här förslaget om parkeringsnämnd. Det är möjligt att det förslaget kan återkomma i en annan form eller i ett annat skede, men för ögonblicket är det inte aktuellt att ta upp det igen.
Där gör vi precis samma värdering och bedömning som två tidigare regeringar har gjort.
Anna Johansson (S):
Edward Riedl har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta för att Västra länken i Umeå kommun ska färdigställas så snart som möjligt och när jag bedömer att den kommer att stå klar. Umeåprojektet är ett projekt som många följer med intresse. Den 16 december 2014 fattade Trafikverkets enhet Juridik och Planprövning beslut om att återförvisa Trafikverket Region Nords begäran om fastställelse av arbetsplanen för delen som omfattar Västra länken.
Motivet som framfördes var att arbetsplanen inte uppfyllde de formella krav som ställs i planprocessen. Trafikverket arbetar nu med att ta fram nytt och kompletterande underlag för den Västra länken i Umeå. Detta arbete måste få ske enligt de regler som följer av väglagen med framtagande av planer, miljökonsekvensbeskrivningar och med den skyldighet som finns att hålla samråd. Det är viktigt att Trafikverket genomför planeringsprocessen på ett korrekt sätt och att beslutsunderlaget blir fullgott.
Som ansvarigt statsråd är jag förhindrad att närmare kommentera det pågående myndighetsarbetet, inklusive upprättandet av tidsplaner.
Anna Johansson (S):
Jag tror nog att Edward Riedl känner till att vi i Sverige har en ordning där statsråd inte har rätt att lägga sig i handläggningen av enskilda ärenden vid de statliga myndigheterna. Det här är ett typiskt exempel på ett enskilt ärende hos en statlig myndighet. Det innebär att jag som statsråd varken har möjlighet eller rätt att gå in och styra hur ärendet ska hanteras av Trafikverket.
Vi skriver regleringsbrev till Trafikverket. Vi ger uppdrag till Trafikverket. Vi skriver också instruktioner till Trafikverket och till de andra statliga verken. Men vi deltar inte aktivt i handläggningen av enskilda ärenden.
Eftersom det här är ett ärende som är under beredning och under arbete vid Trafikverket avvaktar jag som statsråd den processen, att den har sin gång enligt de lagar, regler och föreskrifter som det förväntas att den ska ha.
Det är Trafikverket som, när det gäller juridik och planprövning, har att säkerställa inte bara att vissa instanser är överens utan också att planläggningen skett enligt konstens alla regler. Enheten har poängterat att så inte har skett i det här fallet, och därför har man återförvisat planen för fortsatt utredning.
Hur lång tid det kommer att ta vågar jag inte svara på. Den frågan får Edward Riedl gärna ställa till Trafikverket, för det är de som handhar den. Det finns ingen politisk motvilja eller liknande från regeringens sida mot att projektet ska färdigställas, men handläggningen svarar Trafikverket för.
Anna Johansson (S):
Det regeringen eller riksdagen kan göra är att ändra de förordningar som styr planverksamheten eller de lagar som styr vilka delar som ska vara uppfyllda i en plan för att den ska anses vara upprättad i enlighet med de regler som finns.
Jag tycker att det är bra när Trafikverket tar fram planer i enlighet med de processer som är föreskrivna och därmed lämnar ifrån sig planer som är färdigberedda. Det är bra när det fungerar så. Jag ska lägga till att det i det här fallet har tillkommit delar beträffande hur den här typen av ärenden ska hanteras, och processen har förändrats över tid. Det har nog bidragit till att det inte har blivit rätt hela vägen.
Som statsråd har jag inte en så stark önskan att få träffa ledamöterna i konstitutionsutskottet att jag tänker ge mig in och detaljstyra hur framdriften av ett enskilt ärende vid Trafikverket ska gå till.