KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mehmet Kaplan (MP):
Jag tackar Erik Ottoson för en viktig debatt som grundar sig i det faktum att vi har och under många år har haft en bred samsyn i denna kammare. Det beror också på att tidigare regeringar har gjort rätt prioriteringar och rätt saker. Det gäller både alliansregeringarna under förra och förrförra mandatperioden och regeringen dessförinnan.
Det beror också på vad det är för mål vi vill uppnå med e-förvaltningspolitik. Jag sa i mitt svar att vi har en ny enhet på Näringsdepartementet som arbetar med just e-förvaltningsfrågor. Vad spelar det för roll, kan man fråga.
Jo, det spelar rätt stor roll när det gäller regeringens arbete att vi har en plats där kunskap och information kan samlas så att hela Regeringskansliet med alla statsråd kan samordnas vad gäller e-förvaltningsfrågorna generellt. Vad gäller Ardalan Shekarabis och mina olika ingångar är det precis som mellan Anders Ygeman och mig.
Anders Ygeman har hand om it-säkerhetsfrågor, vilket Erik Ottoson känner till, och jag har hand om it-politik generellt. Vad gäller e-förvaltningen har jag det generella ansvaret medan Ardalan Shekarabi har ansvar för bland annat upphandlingsfrågor och att se till att samordning sker på statsförvaltningsplanet. När det gäller de övriga frågorna finns svaren delvis i de frågor som Erik Ottoson ställde.
Vi har en gemensam linje för hur vi ska se till att effektiviteten inte drabbas av överraskningsmomentet att digitaliseringen är över oss. Vi har ju en problematik i Sverige sedan ett antal år tillbaka, och det var därför jag i mitt inledningsanförande talade om att regeringen har fått kritik. Jag sa inte om det var den gamla regeringen eller nuvarande regering, för det finns ingen konfliktyta i denna fråga.
Därför behövs det en effektivitetsingång, och jag välkomnar att riksdagsledamöter, likt Erik Ottoson, lyfter denna fråga, bevakar den och för in de perspektiv som behövs. Jag kommer att ta med mig flera av de perspektiv och synpunkter som Erik Ottoson för fram. När det gäller rådets arbete är det lite för tidigt att vara förutsättningslös.
Om jag nu skulle lägga upp ett antal av de linjer som vi inom min stab har jobbat med och regeringen diskuterat blir det en begränsande faktor för rådet. Rådet har ett behov av att de olika ledamöterna kan komma in med sina perspektiv ofärgade av det regeringen tycker och tänker i frågan.
Sedan får vi plocka ihop detta, och riksdagen ska involveras i arbetet. För min del innebär detta också en bra möjlighet att få in kunskap från myndigheter, som ju är staten, och därigenom kunna interagera med it- och telekomföretagen.
Det handlar om alla de olika bitar som berörs av bland annat öppna data, om hur internetförvaltning ska hanteras och inte minst om att ta del av de goda exempel som finns i vår omvärld. Jag var nyligen i Estland och Finland och fick en bra inblick i hur de har jobbat för att få den framträdande position och roll som det ibland målas upp att de har.
Vi rör oss fortfarande framåt i Sverige, och det har vi gjort under många år. Men de andra länderna har sprungit fortare och en del av dem har hunnit i kapp och om oss.
Mehmet Kaplan (MP):
Jag tackar Erik Ottoson för en konstruktiv diskussion om det vi båda brinner för, nämligen en effektiv statsförvaltning och en e-förvaltning som är till fyllest för medborgare och företag.
Näringslivet skapar ju jobben och gör det möjligt för oss att fortsätta att vara ett av de länder som tar till vara digitaliseringens möjligheter på bästa sätt. Ardalan Shekarabis område är effektiv statsförvaltning; det har han ansvar för. Ett av verktygen är givetvis e-förvaltning.
Det ingår som en viktig del för att staten ska kunna verka på bästa möjliga sätt utifrån det uppdrag som medborgarna har gett staten och som i förlängningen innebär att vi vill ha bästa möjliga effekt av varje skattekrona. Det är en viktig ingång.
Erik Ottoson ställde en fråga om ytterligare åtgärder för att få med Kommunsverige. Bara för att man har med SKL har man inte med hela Kommunsverige, för det ser så olika ut. Vi har 290 kommuner. Själva grunden för det demokratiska uppdraget bygger ju på att medborgarna har nära till sina folkvalda i dessa kommuner.
Samtidigt är 290 kommuner ett relativt otympligt antal när det gäller att förankra och i breda folklager få ut information och framför allt inhämta kunskap och diskussion i dessa frågor. SKL har genom åren gjort ett viktigt och demokratiskt grundläggande arbete för att föra fram kommunernas synpunkter i frågor, och därför finns de med som en naturlig del av det rådgivande organet.
Att vi sedan har med enskilda kommuner är för att säkerställa att vi framför allt får ett lackmustest på var det kan landa, inte en kontrollstation. När jag reser runt i landet och träffar kommunledningar, oavsett politisk färg, är det en av de frågor jag lyfter upp.
Jag besöker kommuner och deras it-avdelningar, om de har sådana, och diskuterar med kommunernas tjänstepersoner vilken typ av tjänster de förväntar sig av staten, var de behöver insatser, vilken typ av återkoppling de behöver och om de upplever att SKL kan vidarebefordra detta på rätt sätt till oss.
Hittills har jag inte fått några signaler om att SKL inte skulle företräda kommunerna på rätt sätt, men detta ska inte hindra oss från att ha den bredd som det innebär att ha 290 kommuner.
Där är jag beroende inte bara av riksdagsledamöterna i mitt eget parti Miljöpartiet, som finns i stora delar av landet, utan också av Erik Ottoson och hans partivänner och många andra riksdagsledamöter som har intresse för frågan och som kan lyfta upp detta område på olika sätt. Jag upplever att detta ibland blir en diskussion för de närmast sörjande, och det är farligt.
I dag är den digitala ekonomin och frågan om digitaliseringen i stort en minst lika viktig fråga som urbaniseringen, som många fler diskuterar och debatterar, inte minst i medierna. Detta område blir nästan lite av ett expertområde för de nördar som tycker att det är en viktig fråga. Jag och Ardalan Shekarabi följer upp detta noga, och vi är glada för diskussionen.
Mehmet Kaplan (MP):
Jag tackar Erik Ottoson för uppföljningsfrågan och själva grunden för att han ställde frågan, nämligen hans vurm för att det här är ett område som skulle kunna bli ännu bättre så att vi som nation och skattebetalare kan få ytterligare valuta för våra pengar, om man uttrycker det så.
Eftersom Erik Ottoson nämnde utbildningsminister Gustav Fridolin vill jag också passa på att säga att vi helt nyligen har gett Skolverket i uppdrag att ta fram en ny it- och digitaliseringsstrategi. Det är ett område som jag under många år förväntade mig skulle finnas, och jag är därför glad att det nu pågår ett sådant arbete inom Skolverket. Det är ett viktigt område.
Hela det område som Erik Ottoson tog upp täcks inte, men det är ändå en viktig del. När det gäller själva ingången i Erik Ottosons slutfråga handlar det i förlängningen om att skapa mervärden för medborgare och företag.
Det finns inget egenvärde i att statsapparaten digitaliseras, oavsett om det är för effektivisering eller annat, utan det måste vara effekterna av digitalisering och själva e-förvaltningen som måste eftersträvas. Vi har sett hur vissa länder har gjort en del rätt.
Sedan kan man alltid diskutera om dessa länder började från noll och därför kunde bygga upp en mycket effektivare e-förvaltningsstrategi än Sverige, som har varit ute på banan under lång tid och därför har ackumulerat en digitaliseringsskuld, om man nu kan se det så.
Jag menar därför att ju fler områden som detta kan implementeras på och ju fler företagare och enskilda som kan se nyttan med digitalisering desto större möjligheter till effektivitet kommer vi att få inom statsapparaten. Det är en växelverkan.
Mehmet Kaplan (MP):
Jag tackar Göran Lindell för att han lyfter upp denna fråga som är angelägen både för stad och landsbygd.
Dock är bredbandsutbyggnaden av den karaktären att vi har en rätt så bra utbyggnad i städerna, och därför är det bra att Göran Lindell lyfter upp den del som är lite svårare att få till och som är anledningen till att regeringen gör denna satsning.
Låt oss titta tillbaka på de senaste åren för att se hur vi ligger till i Sverige när det gäller bredbandsutbyggnad. Post- och telestyrelsen, som är den expertmyndighet vi har att förlita oss på, gör bredbandskartläggningar. Den senaste kartläggningen visar att 61 procent av hushållen och företagen har tillgång till bredband med hastigheten 100 megabit per sekund.
Det är en bredbandshastighet som fungerar relativt väl för de flesta avsedda syften. 75 procent har tillgång till 30 megabit per sekund, vilket EU har satt som mål att alla ska ha senast 2020. Vidare vet vi att 99 procent av befolkningen har tillgång till bredband via 4G-nätet, eller LTE som det också heter, där man bor och arbetar.
Allt vore frid och fröjd om det innebar att dessa 99 procent hade tillgång till åtminstone 40-50 megabit per sekund. Men både Göran Lindell och jag vet att så inte är fallet.
Det beror inte på denna regering eller den förra utan på att utbyggnaden har gått i stå under en lång rad av år i de delar av landet där man har problem med uppkoppling via 4G-nätet så fort man rör sig utanför tätorten. Tillgången till snabbt bredband är på detta vis ojämnt fördelad över landet och varierar mellan mer tätbefolkade områden och gles- och landsbygd.
Vi behöver möta detta med en bättre utbyggnad, och det gör regeringen genom landsbygdsprogrammet. 3,25 miljarder kronor ska gå till de områden där det annars inte kommer att byggas ut eftersom marknadens aktörer inte kommer att få avkastning på sina satsningar där.
Det är därför dessa pengar över huvud taget har kunnat komma till, för EU:s statsstödsregler begränsar ju möjligheten för enskilda medlemsstater att lägga sig i där marknaden annars skulle ha byggt ut. Det är en ordning som jag vet att Göran Lindells parti har stått bakom, och den förra it-ministern jobbade inom ramen för det.
Jag vet inte om Centerpartiet och Göran Lindell har ändrat uppfattning. Men som det låter på Göran Lindell tror jag att vi är överens om att marknaden ska bygga ut i möjligaste mån, men där den inte gör det ska staten gå in med stöd. Detta statliga stöd har vi fått godkänt av kommissionen.
Utöver dessa pengar finns 1,2 miljarder kronor i de nordliga regionalfondsprogrammen. Det är pengar som går till ortssammanbindande nät, vilket är minst lika viktigt som bredbandsstödet i landsbygdsprogrammet. Så till den andra delen som Göran Lindell lyfter upp.
Jordbruksverket har enligt uppgift fördelat cirka två tredjedelar av de 3,25 miljarderna till länsstyrelserna. Man har hållit inne ungefär en tredjedel, ca 1,2 miljarder, i syfte att avvakta något med fördelningen av den sista tredjedelen.
Mehmet Kaplan (MP):
Tack, Göran Lindell! Detta är verkligen en fråga där regeringen delar den typ av ingångar och ambitionsnivå som Centerpartiet har visat tidigare och fortfarande visar. Jag har därför jobbat vidare med mycket av det som den gamla regeringen jobbade med på detta område.
Jag känner till den interna kamp som hela tiden bygger på pengapåsar som ska fördelas rätt. I det här fallet lägger sig EU i vilken typ av stöd man kan betala ut. Då är det viktigt att känna till hur bredbandspengarna i landsbygdsprogrammet hanteras.
Det är möjligt att detta inte är allmänt känt - Göran Lindell känner säkert till det - men när ansökningarna handläggs och länsstyrelserna kan börja fatta beslut är det viktigt att känna till när vi vet att pengarna inte kommer att räcka till. Det finns ett antal ansökningar, och de behandlas.
Mängden ansökningar är ingen garant för att det kommer att bli exakt de ansökningarna som beviljas. Det finns tydliga kriterier för vilka typer av projekt som kommer att få stöd. Det är inte regeringen och tack och lov inte en enskild minister som bedömer vilka projekt som kommer att få stöd, utan det är en oberoende myndighet.
I det här fallet är det Jordbruksverket som är den förvaltande myndighet som styr över i vilken takt medel kan tilldelas länsstyrelserna och också avgör den mängd pengar som varje projekt kommer att få. Vi följer naturligtvis löpande informationen kring frågan om bredbandsstöd.
Vi vet att det i grunden handlar om en stor utbyggnadsuppväxling där aktörerna de senaste åren inte bara har mött den efterfrågan som finns utan till och med överträffat den. Därför gör våra oberoende myndigheter bedömningen att vi kommer att hinna bygga ut i den takt som vi vill. Men utvecklingen går ännu fortare, och jag håller med Göran Lindell om att det måste växlas upp.
Där har vi samma syn och mål: Sverige ska vara bäst i världen på att ta till vara digitaliseringens möjligheter så att våra företagare och enskilda individer kan känna sig trygga i att de, varhelst de befinner sig och varhelst de väljer att starta ett företag, ska kunna ha tillgång till en bredbandsinfrastruktur i världsklass.
Metoderna, det vill säga själva de sätt som detta ska ske på, varierar i olika delar av landet. Tilläggas bör att Sverige är tredje bäst i världen på fibrering, alltså att ha fiberbredband. Där ligger vi långt efter de två första men långt före dem som kommer efter oss.
Detta är något som ytterligare borde trigga politiker, inte bara i Centerpartiet och regeringen utan många andra, att följa upp detta och ta det på allvar. Vi skapar nu en infrastruktur som är minst lika viktig som elektriciteten eller till och med vägarna var när landsbygden och glesbygden fick dem. I dag är bredbandsinfrastruktur och internetuppkoppling en hygienfaktor.
Det måste finnas på plats för att man ska kunna hålla kontakt med nära och kära, utföra bankärenden och helt enkelt leva sitt liv och driva företag. De jobb som skapas ska kunna kopplas ihop till något nationellt gott. Det står vi för.
Mehmet Kaplan (MP):
Tack, Göran Lindell! Jag kände inte till det faktum att Göran Lindell, som är en av de mest erfarna riksdagsledamöterna och som har gjort ett oerhört gott arbete innanför dessa väggar och under detta tak, ska lämna oss. Jag önskar honom lycka till i det arbete och värv som han antagligen kommer att företa sig. Jag har läst på lite innan, och Göran Lindell är inte den typen av person som bara sitter still.
Det kommer säkert att komma mycket goda saker från honom också framöver. Jag vill lyfta fram det sista som Göran Lindell sa när det gäller vad det egentligen handlar om, nämligen kopparnätet. På sikt behöver stora delar av kopparnätet ersättas av kapacitetsskäl, eftersom det har en teknisk begränsning.
Även om denna begränsning så att säga har blivit rymligare och rymligare är det ett faktum att vi har nått en sorts bortre gräns för vad det klarar av. Delar av det gamla kopparnätet lever dessutom inte längre upp till dagens behov av driftssäkerhet. Det är alltså inte bara en kapacitetsproblematik utan även en driftssäkerhetsproblematik. För mig och regeringen är det viktigt att Sverige fortsätter att sträva efter att ha ett bredband i världsklass.
Det innebär samtidigt att vi måste vara beredda på att följa den tekniska utvecklingen. När det gäller den bedömning som Telia Sonera har gjort är det, precis som Göran Lindell påpekade, ett statligt bolag, och styrningen sker enligt den beskrivning som finns i statens ägarpolicy.
Det är viktigt att det teknikskifte som Telia Sonera är mitt uppe i hanteras på ett sådant sätt att ersättningslösningar för såväl fast telefoni som bredbandsuppkopplingar kan ske via mobilnäten, Telia Soneras egna eller andra operatörers. Det är naturligtvis något som vi följer noga. Tack för en mycket intressant och viktig debatt, Göran Lindell, och lycka till!
Mehmet Kaplan (MP):
Erik Ottoson har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att tillse en väl genomförd auktion av 700-megahertzbandet som resulterar i bästa möjliga effekt för slutkunden och vad jag avser att vidta för åtgärder för att säkerställa goda förutsättningar för konkurrens inom 700-megahertzbandet.
Regeringens inriktning är att genomförandet av beslutet om sändningsutrymme för marksänd tv ska fortsätta, så att utrymningen av 700-megahertzbandet kan ske i tid och på ett så smidigt sätt som möjligt för de aktörer som är påverkade. Tillgång till mobil kommunikation är i dag en förutsättning för att kunna bo, verka och driva företag i hela landet.
En väl utbyggd mobil infrastruktur är viktig för att möta människors önskan om att använda telefoni och bredband även utanför tätbebyggda områden samt för att underlätta företagande och jobbskapande i hela landet.
Staten har en viktig roll i att skapa goda förutsättningar för att den kommersiella utbyggnaden kan fortsätta, bland annat genom en väl fungerande marknad och genom att främja effektiv frekvensanvändning samt regional och lokal dialog. Frigörandet av 700-megahertzbandet för mobila kommunikationstjänster kommer sannolikt att bidra till att skapa goda förutsättningar för fortsatt utbyggnad och tillgång till sådana tjänster.
Post- och telestyrelsen, PTS, har bland annat till uppgift att svara för att möjligheterna till radiokommunikation och andra användningar av radiovågor utnyttjas effektivt och att främja en effektiv konkurrens och är den myndighet som prövar frågor om begränsning av antalet tillstånd inom ett frekvensområde.
När det gäller frågan om goda konkurrensförutsättningar ska Post- och telestyrelsen ta hänsyn till den totala spektrumanvändningen när de fattar sina beslut. Det innebär att myndigheten tittar på alla frekvenser med liknande egenskaper när de bedömer konkurrenssituationen. Det är alltså Post- och telestyrelsen som enligt lagen om elektronisk kommunikation, LEK, har ansvar för att frekvenser används effektivt och att effektiv konkurrens främjas.
Som Erik Ottoson också framhåller har Post- och telestyrelsen goda erfarenheter av auktionsförfaranden, och jag har förtroende för att myndigheten genomför sina uppgifter på att bra sätt.
Mehmet Kaplan (MP):
Tack, Erik Ottoson, för denna oerhört viktiga fråga! Det är en framtidsfråga för Sverige. Om vi ska fortsätta att vara i världsklass när det gäller användning av telekommunikation och bredbandstjänster, och om vårt samhälle ska vara det samhälle i världen som bäst tar till vara digitaliseringens möjligheter, är det viktigt att 700-megahertzbandet används på optimalaste sätt.
Jag delar de ingångar Erik Ottoson har i den här frågan. Det finns ingen ideologisk skiljelinje i den här frågan. Jag tycker att Erik Ottoson mycket tydligt redogör för vad detta frekvensutrymme kommer att kunna användas till. Om det funnits en oro för att konkurrensen skulle bli satt ur spel skulle jag naturligtvis också dela den oron.
Nu finns ingenting som tyder på det, och vi bevakar detta väldigt noga.
Det ligger i regeringens och statens intresse att de operatörer som kommer att vinna tilldelning av frekvensutrymme faktiskt agerar på ett sådant sätt, både inför och efter tilldelningen, att det blir bästa möjliga för slutkunden och samhället i stort. Post- och telestyrelsen är ingen ny myndighet.
Det är en myndighet som har väldigt många experter. Som jag har uppfattat det under de ett och ett halvt år som jag har varit it-minister har Post- och telestyrelsen skött sina uppgifter väl under föregående mandatperioder. Jag har inte fått några signaler som skulle föranleda mig att bli orolig nu.
Men om Erik Ottoson har konkreta synpunkter är jag naturligtvis beredd att ta med mig dem för att ta reda på hur vi kan säkerställa att den konkurrenssituation som jag tycker har tjänat Sverige väl ska kunna fortsätta även i framtiden.
Det var också detta som Erik Ottoson sa. Det är det faktum att vi håller oss till ett sådant regelverk som har gjort att vi har haft framgång i konkurrenssituationen. Kunderna, slutanvändarna och företagen har kunnat dra nytta av detta.
Om jag skulle se minsta lilla tecken på att så inte skulle bli fallet skulle jag naturligtvis hantera denna fråga som ett statsråd kan hantera den gentemot en oberoende myndighet.
Mehmet Kaplan (MP):
Tack, Erik Ottoson, för den mycket viktiga interpellationsdebatten! Det sista Erik Ottoson sa kommer inte att hända. Däremot är det väldigt tydligt att både min regering och tidigare regeringar har haft och har ett uttalat syfte med hur frekvenser delas ut. Man kan titta på auktionen av 800-megahertzbandet, som genererade en intäkt på ca 200 miljarder kronor.
Det är rätt stora värden som är igång. Det är svårt att spekulera i vad 700-megahertzbandet kommer att generera. Men ett viktigt utfall av den förra auktionen var att man kunde avsätta 300 miljoner kronor till åtgärder för förbättrad täckning. Det är någonting som vi tjänar på, som företagen tjänar på och som människor, framför allt de som bor på landsbygden, tjänar på.
Dessutom handlar det inte om att PTS är något som är skilt från staten eller om att det är någon privat aktör, utan det är en aktör som ska tjäna Sverige och Sveriges befolkning på bästa möjliga sätt. Vi har hittills inte sett någonting som skulle tyda på motsatsen. Jag har i alla fall inte hört något om det från Erik Ottoson, och det är heller inte min uppfattning.
Jag har stor tillit till PTS och hur de har jobbat med frågan tidigare. De är väl lämpade att jobba vidare med den här frågan. Om det skulle visa sig att det finns minsta lilla tvekan om hur det här skulle kunna landa får vi i så fall ta det därifrån. Det finns inga sådana signaler, men det är ändå jätteviktigt att Erik Ottoson följer det här noga.
Jag skulle önska att fler här i kammaren faktiskt kunde följa det, för det här kommer att påverka våra liv mycket mer än många andra frågor som vi debatterar och diskuterar, och väldigt få har kännedom om det. Man tycker att det är en hygienfaktor som måste funka.