Suzanne Svensson (S):
För precis en vecka sedan hade jag tillfälle att möta Björn Risinger, generaldirektören för den nya Havs- och vattenmyndigheten, i Sölvesborg. Eftersom det är ett ytterst allvarligt läge för kustbygden där många har sin sysselsättning direkt eller indirekt i fisket hade Björn Risinger ett möte med kommunledningen. Bakgrunden var det beslut som myndigheten har tagit angående utfasning av laxfisket i södra Östersjön.
Beslutet slår hårt mot det småskaliga fisket, eftersom mycket av det kustnära fisket redan är hårt reglerat sedan tidigare. Man verkade inte förstå vad detta innebär utan upprepade att det går bra att fiska annan fisk. Det man kunde tänka sig från myndighetens sida var att de drabbade yrkesfiskarna skulle få tillstånd att fiska torsk. Det var ett otroligt generöst förslag, eller hur?
Saken är den att alla yrkesfiskarna har ett sådant tillstånd, men eftersom de bedriver ett kustnära fiske har de på grund av för små båtar ingen möjlighet, utan att riskera liv och lem, att gå så långt ut så att de kan bedriva torskfiske. Torsken har av någon anledning försvunnit från kusterna.
Vi har mötts i tidigare interpellationsdebatter, ministern och jag, och då har vi diskuterat det kinesiska lastfartyg som sjönk och vad det troligtvis har inneburit för miljön att det läcker gödningsmedel. Teorin är att gödningsmedlet lägger sig på botten och kväver resten av näringskedjan och att torsken därför drar sig längre ut. Vi har diskuterat det här tidigare, och jag undrar om någonting har gjorts i frågan.
Nu tänker väl alla att om yrkesfiskarna har för små båtar är det väl bara för dem att skaffa sig större båtar så att de kan gå längre ut till havs och bedriva sitt torskfiske. I Sölvesborg är medelåldern bland yrkesfiskarna 55-64 år.
Vid mötet i förra veckan diskuterades den kortsiktiga fiskepolitik som förs med halvering av kvoter och den ryckighet som besluten kommer med, och en lokal bankman deklarerade att bara för att regeringen bestämmer sig för att halvera kvoten kan inte han halvera räntan på lånen, för så går det inte till. Det har jag en viss förståelse för. Fru talman!
Förra gången vi hade en interpellationsdebatt och en fråga i samma ärende till minister Erlandsson, i december förra året, svarade han att han inte kunde uttala sig om förslaget till beslut eftersom det var på remiss. Nu är beslutet fattat. Vid en direkt fråga till generaldirektören varför man inte samrått med fiskarnas organisationer innan beslut fattades eftersom man från näringens sida ser andra lösningar svarade Björn Risinger att det hade man gjort.
Vid en kontroll efteråt visade det sig att så inte var fallet. En av generaldirektörens medarbetare informerade om att bland annat Jordbruksverkets tjänstemän hade svarat på remissen och att man hade ställt sig positiv till utfasningen av lax i södra Östersjön. På min direkta fråga om vilken avdelning på Jordbruksverket som hade svarat fick jag till svar att det var den avdelning som tidigare jobbade på Fiskeriverket.
När jag och minister Erlandsson diskuterade detta förra gången frågade jag om de olika verken korresponderar med varandra och om man förstår vad regeringen vill med sin politik, till exempel att skapa arbetstillfällen på landsbygden, bilda fiskeområden och se till att yrkesfiskarna utvecklar sin produkt med stöd av landsbygdspengar från Landsbygdsdepartementet och helt enkelt blir en del av Matlandet Sverige.
Jag stannar där, för jag ser att min talartid tar slut.