Mats Odell (KD):
Det har kommit in en ny fråga i debatten, och det var den som Gunnar Andrén ställde. Finns det en möjlighet att se över balanskraven? Det finns redan i dag, Gunnar Andrén, möjlighet att använda den flexibilitet som finns i lagstiftningen för att så att säga förlänga perioden när man kan ha ett underskott. Det finns en mängd frågor som har ställts här. Många av dem har vi diskuterat tidigare. Vi börjar kunna våra roller.
Vad det handlar om är att alla väntar på vad som ska komma den 15 april. Det är väldigt trevligt att frågorna ställs igen. Svaret är dock detsamma. Besked kommer den 15 april. Vad kommer den 15 april? frågar någon. Flera har sagt: Jag vill ha besked nu om vad som ska hända i morgon. Det finns en mängd variationer på det här temat, och vi har lyssnat på dem många gånger. Vi går till sängs med dem. Vi vaknar med dem, och vi kan dem.
Problemet, fru talman, är att ingen vet svaret. Verkligheten förändras hela tiden.
Regeringen har nu ett väldigt omfattande arbete för att väga samman allt som har kommit in från varselsamordnarna, som handlar om hur vi ska hålla näringslivet i så god kondition som möjligt genom denna mycket djupa kris, att se till att så många människor som möjligt kan finnas kvar i arbete och att ta hand om dem som blir uppsagda, se till att de får en utbildning. Vi har kraven från kommunsektorn. Jag skulle kunna ta upp siffror som visar på att det är få varsel i det här landet inom kommunsektorn.
Det är inom industrin som de stora varslen är. Det är därifrån som, så att säga, problemen för kommunsektorn i första hand kommer. Vi studerar nu vad vi kan göra. Hur mycket pengar kan vi avsätta till kommunsektorn? Den frågan sysselsätter Finansdepartement. Den sysselsätter Socialdepartementet. Den sysselsätter Näringsdepartementet och flera andra departement.
Tjänstemännen och politikerna arbetar för högtryck för att på ett ansvarsfullt sätt använda de skattemedel som nu i snabb takt viker nedåt. Vi hade det högsta överskottet i de löpande finanserna 2007, 74 miljarder kronor. Jag tar då bort de stora engångsintäkter som vi hade när vi sålde statliga företag, som vi nu har med oss i muskler för att kunna hantera den här krisen.
Det sjönk förra året till plus 38 miljarder. I år vet ingen hur stort underskottet blir i det så kallade finansiella sparandet. Det kom en prognos om att det skulle vara 47 miljarder. Om det stämmer är det en försämring i statens finanser, på grund av denna mycket djupa kris, med 121 miljarder kronor - bara rakt av. Jag inser våra olika roller.
Jag har suttit i opposition i tolv år i den här kammaren och har behandlat dåvarande regeringar på ungefär samma sätt som mina socialdemokratiska vänner behandlar regeringen i dag. Jag vet att det är bra med en livskraftig och spänstig opposition som ser till att regeringen står på bakbenen och gör vad den kan för att hantera olika situationer. Men ni måste respektera det faktum att vi ännu inte har vägt samman alla dessa faktorer och hittat den balans som vi vill presentera för er.
Sedan ska jag med spänning läsa de motioner som ni kommer att lämna in med anledning av vårpropositionen och den tilläggsbudget som vi kommer att lämna. Sedan ska vi ha en diskussion här, fru talman, där vi värderar varandras alternativ. Jag hinner nu inte gå in på alla de intressanta frågorna. Men jag vill säga en sak som har kommit upp nu. Gävleborgs län, detta fina län som jag ska besöka i morgon, har stått mycket i fokus.
När det gäller exempelvis befolkningsminskning är det faktiskt så att genom utjämningssystemet slår lågkonjunkturen i princip likadant över hela landet. Det är någonting som vi ska vara stolta över, att vi har ett sådant system i Sverige. Det behöver reformeras något, men det fungerar hyggligt.