Eva-Lena Jansson (S):
Jag vill börja med att tacka arbetsmarknadsministern för svaret. Jag tycker dock att jag har sett det här svaret tidigare, och jag måste säga att jag inte är riktigt nöjd. Bakgrunden till min interpellation är ett program från Uppdrag granskning som jag såg.
Jag tror att de flesta av oss som såg det programmet blev ganska illa berörda över den situation som många människor som är inskrivna i fas 3 befinner sig i. Både jag och statsrådet har träffat flera deltagare i fas 3. Jag vet inte hur många Hillevi Engström har träffat som har beskrivit det här som en tillbakagång till Fattigdomssverige, men det var i alla fall ord som man använde.
Jan-Erik, som efter fyra år på ett plusjobb nu är i fas 3, gör samma sak som han gjorde när han hade gröna jobb. Men i stället för gröna jobb har han fas 3 och naturligtvis mycket sämre ersättning.
Anders Forslund som är docent i arbetsmarknadspolitik konstaterar att det viktigaste för att kunna åstadkomma att människor kommer till jobb är att insatsen påminner om vanliga jobb och att fas 3 egentligen ligger för långt ifrån den vanliga arbetsmarknaden. Samtidigt säger andra kritiker att fas 3 är en väg mellan två diken. Å ena sidan är det meningslösa uppgifter man har.
Å andra sidan finns det faktiskt de som gör riktiga jobb, men de har inte lön, utan de går under begreppet fas 3 eller, som statsrådet väljer att kalla det, sysselsättningsfasen. I den revisionsrapport som Arbetsförmedlingen gjort om fas 3 konstateras bland annat angående fas 3 att risken för konkurrenssnedvridning, undanträngning och uppbyggnad av oseriösa verksamheter är stor.
Och på en direkt fråga säger Arbetsförmedlingens generaldirektör att det finns risker när det är stora volymer, det vill säga när gruppen som ingår i fas 3 blir stor. Det kan väl sägas att det är ganska många när det är 35 000 och man därmed är den största enskilda arbetsgivaren i Sverige. Enligt Arbetsförmedlingens egna prognoser kommer det att vara 48 000 personer inskrivna i fas 3 år 2014. Det är Arbetsförmedlingens egna prognoser.
Och man konstaterar att 18 procent går vidare till arbete eller utbildning. Det här, som statsrådet och regeringen driver, är liksom ingen succé. Därför var min fråga till statsrådet: Avser arbetsmarknadsministern att vidta några som helst åtgärder för att stoppa inflödet av arbetslösa i fas 3? Jag kan inte konstatera att hon tänker göra det, vilket jag tycker är synd. Riksdagen har faktiskt gjort ett tillkännagivande i den här frågan.
Det står också i statsrådets svar att regeringens satsningar har inneburit att Arbetsförmedlingen har kunnat genomföra omfattande rekryteringar, bland annat för att öka kvaliteten i de platser som ges i sysselsättningsfasen. Döm om min förvåning när Arbetsförmedlingen i dag annonserar att man söker tjänster. De behöver andra konsulter till hjälp. Man skulle kunna tro att Arbetsförmedlingen skulle klara det själv, men så är det tydligen inte.
Om de inte klarar att rekrytera till sin egen verksamhet kan man ju fundera på hur Arbetsförmedlingen ska lyckas med det här. Döm om min förvåning när dessutom generaldirektören för Arbetsförmedlingen ger sig in i en politisk debatt mellan statsrådet och oppositionen i frågan! Jag hoppas att det är statsrådet som sköter den politiska debatten och att generaldirektören försöker ta ansvar för sin verksamhet. Men fas 3 har kommit till vägs ände, Hillevi Engström. Är det inte dags att ge upp nu?