Kerstin Lundgren (C):
Ja, utvecklingen av demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstaten går tyvärr inte i rätt riktning i vårt Europa. Det är någonting som Europarådet tydligt märker av. Det är viktigt att det också blir tydligt i denna kammare, i den debatt som vi nu har.
Vi har sett utvecklingen smyga fram och med militära medel gå i fel riktning.
Jag pratar naturligtvis om Ungern, Polen, Armenien, Azerbajdzjan och Moldavien men också om Ryssland, Ukraina och Turkiet.
Rättsstatens principer, som vi alla som har skrivit under och ställt upp på att verka för, och har trott att vi är på väg att nå, undermineras alldeles tydligt.
Det har också framgått om man följer Europarådets expertorgan, Venedigkommissionen, och alla de rapporter som kommer från dem kring de nedmonteringar av rättssystem som pågår. De oberoende rättssystemen blir alltmer beroende, och det är djupt allvarligt.
Det är också allvarligt eftersom Europakonventionen, som är vår gemensamma bas för mänskliga rättigheter, på det sättet också undergrävs av de olika medlemsstaterna. Vi ser att mediefrihet, yttrandefrihet och, som sagt var, ett fritt och oberoende rättsväsen undergrävs.
Detta handlar om 2017, alltså föregående år.
Två frågor, fru talman, har så starkt präglat Europarådets parlamentarikerförsamling att det nästan tagit all kraft från församlingen, men det har också varit ett viktigt städuppdrag för att kunna hävda de normer och värden som vår verksamhet baseras på.
Det har naturligtvis i det ena fallet handlat om de korruptionsanklagelser som har kommit upp och den kamp som parlamentarikerförsamlingen har fört. Där har även den svenska delegationen varit väldigt starkt involverad i kampen för att få upp till ytan och komma till rätta med den verksamhet som har varit.
Det är också tydligt att det här har vänt upp och ned även på den politiska diskussionen i Europarådets parlamentarikerförsamling, eftersom det egentligen inte finns någon grupp som är helt befriad från att ha en del av korruptionsanklagelserna under sitt hägn.
Det är en viktig lärdom, och därför måste riksdagen och andra parlament jobba tydligt med att granska. Det är parlamentets uppgift att granska oss som har fått förtroendet att sitta i delegationen så att vi sköter oss.
Men även i utbytet mellan parlament är det viktigt att signalera, precis som vi har sett att man nu gör i det spanska Cortes, där man kräver att man rensar och säkrar så att man inte sänder parlamentariker som har anklagats för korruption till församlingen. Det är en viktig renhållning, fru talman.
Det är klart att om vi tittar på utvecklingen i vårt Europa och inte bara i världen ser vi att korruptionen är väldigt närvarande. Transparency International visar att för östra Europa är snittet 34 av 100 när det gäller korruptionssituationen.
Det säger sig självt att detta får effekter, och det är därför som det är viktigt att vi i vårt arbete som den svenska riksdagens utsända i Europarådet arbetar för att motverka, synliggöra och förhindra att korruption får fäste.
Den andra frågan som har varit tydlig är naturligtvis det faktum att den ryska delegationen inte har rösträtt i församlingen och en del annat. Det har funnits frågetecken kring vad man skulle göra. Det finns de som säger att vi förhindrar dialog.
Så är inte fallet, för alla är välkomna att delta i dialogen. Däremot får man inte rösta, och det är en viktig sak. Ryssland har självständigt sökt medlemskap i Europarådet, åtagit sig uppdrag och skrivit under.
Men de har också självständigt fattat beslut i strid med vad de lovat och i strid med vad de sagt när det gäller annekteringen av Krim, att med militära medel gå in och ändra gränser. Det är inte acceptabelt. Det måste få konsekvenser, och det är det som verkar nu. Att Ryssland då väljer att än en gång bryta och ställa sig utanför men också låta bli att betala sina åtaganden påverkar hela det arbetet.
De är faktiskt fortfarande medlemmar och sitter i ministerkommittén. Ändå vägrar de att betala det som de har skyldighet att göra. De ställer inte heller upp på monitoring trots att de är skyldiga att göra det. De bjuder inte in till valobservation trots att de har åtagit sig att göra det.
På punkt efter punkt väljer alltså Ryssland och den ryska duman att negligera de åtaganden som man har gjort, och detta måste få konsekvenser. Vi har trojanska hästar, fru talman, i det europeiska normväsendet med tydligt rysk närvaro, men det pågår också med andra aktörer.
Vi ser en orbanisering i Europa, och den måste vi stå upp för att stoppa. Våra värden undermineras, och vi ser det naturligtvis också inför det stundande valet i Turkiet. Vi ser tillbaka på 2017 och ser då att Europarådets parlamentariska församling har dragit slutsatser av vad som hänt i Turkiet.
Vi fördömer tveklöst kuppförsöket, men lika tveklöst fördömer vi de oproportionerliga svaren från Turkiets ledning under Erdogan gentemot opposition i alla dess former. Det kan vara barn, kvinnor, utländska medborgare, civilsamhället, Amnestys ledning och så vidare. Det är statsanställda, och det är domare.
Det handlar inte minst om journalister. Det finns inte längre några fria medier. Undantagstillstånd råder naturligtvis. Våra parlamentariska kollegor är också hotade; delar av parlamentet sitter i fängelse. Fängelserna fylls, och det påverkar naturligtvis också Europarådet.
I det läget valde Europarådet att ändå vidta en åtgärd i form av att öppna monitoring på nytt. Detta höll på att leda till att Turkiet skulle göra en rysk manöver och helt lämna parlamentarikerförsamlingen. Till slut valde de dock att inte göra det.
Man har däremot under innevarande år dragit in en del av de resurser som man tidigare har lovat att satsa på Turkiet, för det är klart att när Erdogan talar om att återinföra dödsstraff måste vi reagera. När Erdogan lyfter de frågorna och säger att han kommer att skriva under ett sådant förslag är det ingen tvekan om att en sådan underskrift leder till att de måste lämna Europarådet.
Med detta, fru talman, vill jag yrka bifall till reservation 3, punkt 1, för att hävda de normer som Europarådet baseras på. Jag vill även tacka kollegorna och tjänstemännen i delegationen för arbetet under 2017.