Annie Lööf (C):
Carina Adolfsson Elgestam har frågat mig vilka initiativ jag avser att ta för att socialt företagande och entreprenörskap ska öka. Den sociala entreprenören, eller samhällsentreprenören, drivs av ett intresse av att göra gott och att bidra till ett hållbart samhälle. Socialt entreprenörskap kan bedrivas i företagsform, där vinsten helt eller delvis återinvesteras i att utveckla verksamheten, eller som en organisation, förening, stiftelse eller ett nätverk.
Den sociala entreprenören skapar samhällsnytta, och även om han eller hon inte drivs av att tjäna pengar är ekonomisk hållbarhet en förutsättning för att fortsätta bidra till en bättre värld. Det sociala entreprenörskapet är en viktig del i att driva innovation för att möta samhällsutmaningar.
Samhället som helhet, såväl som individen, företag, organisationer i civilsamhället och offentlig verksamhet har mycket att vinna på att finna nya sätt att utnyttja kraften i social innovation och samhällsentreprenörskap. Ofta ställer detta krav på väl fungerande samspel mellan offentliga verksamheter, näringsliv och civilsamhälle. Den så kallade Överenskommelsen mellan regeringen, idéburna organisationer inom det sociala området och Sveriges Kommuner och Landsting är ett sätt att verka för detta samspel.
Huvudmålet är att stärka de idéburna organisationernas självständighet och oberoende roll samt att stödja framväxten av större mångfald av utförare och leverantörer inom hälso- och sjukvården och omsorgen. Överenskommelsen ska tydliggöra de ideella aktörernas roll inom det sociala området och möjliggöra för dessa att konkurrera på likvärdiga villkor med andra verksamma aktörer på området.
Regeringen lanserade 2010 en handlingsplan för arbetsintegrerande sociala företag. Handlingsplanen inriktar sig på att underlätta för fler och växande sociala företag som driver näringsverksamhet med ett övergripande mål att integrera människor som har stora svårigheter att få och/eller behålla ett arbete i arbetsliv och samhälle. Tack vare handlingsplanen har frågor som rör kunskapsspridning, upphandling, finansiering och statistik över sektorn lyfts upp och belysts.
Mot bakgrund av detta, och som jag tidigare har svarat Carina Adolfsson Elgestam, har jag inga planer på att ta fram ytterligare en handlingsplan. Just nu är arbetet med att forma en nationell innovationsstrategi för Sverige inne i ett intensivt skede. Alla departement är involverade, och vi har bland annat haft dialogmöten med en bredd av aktörer på området samhällsentreprenörskap och social innovation.
En av utgångspunkterna för Sveriges nationella innovationsstrategi är en bred förståelse av innovation, i vilken sociala företag och sociala innovationer ingår. Jag vill också nämna strategin Europa 2020 som ett viktigt avstamp för den nationella innovationsstrategin. Inom flaggskeppsinitiativet Innovationsunionen lyfts bland annat betydelsen av social innovation och samhällsentreprenörskap fram.
Carina Adolfsson Elgestam nämner i sin interpellation Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs arbete med att föra fram frågor som rör socialt entreprenörskap och socialt företagande. På senare tid har vi haft särskild anledning att följa EESK:s arbete då de har bidragit i framtagande av kommissionens meddelande Social Business Initiative.
Regeringen ser positivt på initiativet och kommer att följa och påverka de åtgärder som syftar till att möta utmaningar bland annat kopplade till kunskapsutveckling, finansiering och regelverk. När det gäller upphandling pågår arbete såväl på EU-nivå som nationellt. Regeringen har tillsatt en upphandlingsutredning.
Syftet är att utreda om upphandlingsreglerna i tillräcklig utsträckning möjliggör för upphandlande myndigheter att göra goda ekonomiska affärer genom att tillvarata konkurrensen på arbetsmarknaden och samtidigt använda sin köpkraft till att förbättra miljön, ta social och etisk hänsyn samt verka för ökade möjligheter för små och medelstora företag. En viktig åtgärd för att släppa in engagerade företagare på den öppna marknaden är införandet av lagen om valfrihetssystem.
Detta har regeringen möjliggjort genom införandet av LOV inom ramen för lagen om valfrihetssystem inom äldreomsorgen. Detta möjliggör för kommuner som vill konkurrenspröva kommunala verksamheter att överlåta valet av utförare av stöd, vård- och omsorgstjänster till brukaren.