Helena Lindahl (C):
Åhörare! Sverige är ett gruv- och mineralland som har stora tillgångar på malm och mineral, som har brutits i Sverige i över 1 000 år. Tillgången på malmen och mineralerna har i mångt och mycket bidragit till det välstånd som vi har i dag. Mycket av de moderna och tekniska produkter som vi använder är beroende av tillgången på malm och mineral. Sverige är Europas största producent av järnmalm.
År 2013 stod vi för över 90 procent av EU:s totala järnmalmsproduktion. När det gäller koppar står vi för 10 procent, guld och zink en fjärdedel och silver 17 procent. I Norrbotten, Västerbotten och Bergslagen, på landsbygden, jobbar i dag tusentals människor med att utvinna järnmalm och mineraler som sedan används för att konstruera broar, elbilar, järnvägsräls, vindkraftverk och byggnader.
Förutom att vi bidrar till att förse omvärlden med allt detta bidrar vi till att skapa många arbetstillfällen, och det i bygder som ofta har det tufft med tillgången på jobb. Vi ska komma ihåg att många människor runt om i världen i dag reser sig ur fattigdom. Det gör att vi ser att fler hem byggs, att allt fler har råd med en mobiltelefon och att infrastrukturen byggs ut.
I och med att det här händer ökar även efterfrågan på just malm och mineraler. Herr ålderspresident! Olika undersökningar och analyser visar att behovet av de här råvarorna bara kommer att öka de kommande åren. Då krävs det att omvärlden blir ännu bättre på återvinning, men det kommer inte att räcka fullt ut eftersom efterfrågan kommer att bli så stor. Därför kommer vi att behöva bryta mer metaller.
Sverige är rikt på många av de metaller och de mineraler som efterfrågas och kommer att få en stor roll i utvecklingen. Till skillnad från många andra länder har vi en stabil demokratisk grund att stå på, och dessutom har vi en av världens tuffaste miljölagstiftningar. Det gör att vi kan utvinna metallerna och mineralerna på ett hållbart sätt. Men det finns också utmaningar. Självklart påverkar gruvbrytning miljön.
Landskapsbilden förändras, och människor blir oroliga över vad som händer med deras mark eller renbetesområde. Jag har stor förståelse för detta. Därför är jag glad att Sverige, som jag sa tidigare, har en av världens tuffaste miljölagstiftningar. Dessutom har ändringar nyligen gjorts i minerallagen som gör att markägare och andra berörda, till exempel samebyar, kan komma tidigare in i processen och redan i prospekteringsskedet göra sin röst hörd. Herr ålderspresident!
Ett vanligt påstående är att gruvnäringen inte bidrar till statskassan och att gruvnäringen därför måste beskattas hårdare. Det är en sanning med modifikation, skulle jag vilja säga. År 2011 fick staten in drygt 12 miljarder på gruvorna via utdelning, skatter och avgifter. Dessutom betalar de som arbetar i gruvorna kommunalskatt som i sin tur bidrar till utveckling av kommunerna. Det ger även upphov till jobb för underentreprenörer.
Det är också viktigt att ta i beaktande att gruvorna ger arbetstillfällen i områden som många gånger har tuffa utmaningar när det gäller just möjligheter till jobb. Vi ska komma ihåg att gruvverksamhet är en kapitalkrävande verksamhet.
Om vi skulle införa en gruvskatt skulle det påverka investeringarna och antalet arbetstillfällen, särskilt nu när det är lågkonjunktur i världen och när metaller och mineraler har ett ganska lågt pris jämfört med tidigare. En gruvskatt skulle i det läget vara negativt för jobben. Det finns flera partier i Sveriges riksdag som vill höja skatten avsevärt. Jag måste fråga: Hur tänker ni då?
Visst, jag kan hålla med om att ersättningen till framför allt markägare är låg. Men om man gör som Vänsterpartiet - i alla fall före valet - och aviserar skatter på 10 procent och Miljöpartiet på 5 procent till något slags fondering tror jag inte att ni förstår konsekvenserna fullt ut när det gäller arbetsmarknaden. Det finns flera länder som har en högre mineralersättning än Sverige. Men att göra jämförelser rakt av är att jämföra äpplen och päron.
I Sverige har vi valt linjen att ha extremt höga miljökrav och krav på fonderade medel för återställning. Det kostar, och det är bra. I andra länder har man i princip obefintlig miljölagstiftning, vilket lägger ansvaret på staten. Det kräver en högre skatt på företagen.
I mina ögon är lönsamma företag och en skarp miljölagstiftning bättre än skitig miljö och låga krav. Herr ålderspresident! Regeringspartierna Socialdemokraterna och Miljöpartiet har aviserat att de i riksdagen kommer att rösta nej till ett förslag om att förbjuda uranbrytning - detta trots att de tyckte att det var en bra idé för ett år sedan.
Nu anser de att det inte ens är intressant att bifalla min och Centerpartiets motion om att utreda ett förbud. De tycker inte heller att det är värt att låta kommunerna få vetorätt när det gäller prospektering av uran i alunskiffer, där uran är särskilt frekvent förekommande. Nu backar Miljöpartiet till och med från sitt valmanifest där de var tydliga med att de ville stoppa uranbrytning.
När vi nu ser att den förnybara energin byggs ut i allt snabbare takt, mycket tack vare Centerpartiet, gör vi bedömningen att ett 100 procent förnybart samhälle kommer allt närmare. Då minskar också behovet av uran eftersom kärnkraften fasas ut.
Ett politiskt parti måste ständigt gå framåt och utvecklas, och därför vill vi med vår motion markera att vi inte tycker att uran har en plats i den framtid vi vill se - ett samhälle utan kärnkraft och uran. Detta är dessvärre något som inte längre verkar vara lika tydligt hos Miljöpartiet och Socialdemokraterna. I stället hänvisar man till en överenskommelse i regeringen.
Det man kommer överens om kring ett kaffebord har dock föga betydelse i jämförelse med ett beslut om svensk lagstiftning, inte minst när Åsa Romson själv säger att hon inte vet om den interna överenskommelsen leder till just lagstiftning.
Jag kan bara konstatera att Miljöpartiet och Socialdemokraterna vill få folk att tro att deras interna överenskommelse står över svensk lag och att de försöker göra sitt bästa för att få ett brutet vallöfte att framstå som någonting positivt. Att enbart säga att den rödgröna regeringen är emot uranbrytning väger nämligen väldigt lätt när man samtidigt aktivt röstar mot förbättringar i riksdagens kammare.
Centerpartiet och Alliansen vill se en aktiv gruvnäring i Sverige. Samtidigt är villkoret att det ska ske i samklang med både miljö och omgivande näringar. Gruvbrytning innebär ett stort och i vissa delar oåterkalleligt ingrepp i vår natur. Det i sig medför ett stort ansvar för gruv- och mineralnäringen.
Därför är det bra att Sverige har en av världens strängaste miljölagstiftningar, och det ska vi fortsätta att ha.