KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anna Ekström (S):
Jesper Skalberg Karlsson har frågat mig vilka ytterligare insatser jag och regeringen anser är möjliga för att möta och motverka den psykiska ohälsan i gymnasieskolan. Arbetet för att främja hälsa samt motverka kränkningar, trakasserier och annan utsatthet i skolan är av yttersta vikt. Utvecklingen av och tillgången till elevhälsa är central för att främja elevernas välmående och skapa en god lärandemiljö.
I syfte att öka den genomsnittliga personaltätheten inom elevhälsan och öka tillgången till specialpedagogiskt stöd i skolan beslutade regeringen i maj 2016 om en statsbidragsförordning för bland annat personalförstärkningar inom elevhälsan. Tack vare statsbidraget hade närmare 700 fler anställts inom elevhälsan hösten 2016. Det handlar bland annat om skolläkare, skolpsykologer, skolkuratorer och lärare med specialpedagogisk kompetens.
Regeringen har också gett Statens skolverk i uppdrag att genomföra insatser för att förbättra det förebyggande och främjande arbetet inom elevhälsan i syfte att stödja elevernas utveckling mot utbildningens mål. Skolverket har inrättat ett bidrag för att stödja huvudmännen i deras arbete med hälsofrämjande skolutveckling för en ökad måluppfyllelse. Vidare har regeringen gett Skolverket i uppdrag att ta fram och genomföra nationella skolutvecklingsprogram.
Ett av programmen rör just elevhälsa. Syftet med programmet är att skapa bättre förutsättningar att arbeta både hälsofrämjande och förebyggande för att stödja eleverna i deras lärande och hälsa i utvecklingen mot utbildningens mål. Tanken är att arbetet med att tillhandahålla en lärandemiljö som främjar utveckling, lärande samt fysisk och psykisk hälsa ska stärkas. Alla elever behöver gå en gymnasieutbildning som förbereder för livet som vuxen.
En slutförd gymnasial utbildning är i dag en vattendelare på arbetsmarknaden. Då är det också viktigt att gymnasieutbildning upplevs som attraktivt och att eleverna får en utbildning de valt utifrån sina intressen och utsikter att studera vidare eller etablera sig på arbetsmarknaden. Undervisningen måste upplevas som motiverande och hålla en god kvalitet.
Regeringen gav i mars 2015 en särskild utredare i uppdrag att analysera och föreslå åtgärder för att alla ungdomar ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning och därmed få de kunskaper som behövs såväl i arbetslivet som för fortsatta studier. I uppdraget ingick att se över bestämmelserna om stödåtgärder i gymnasieskolan.
Utredningen lämnade sina förslag i oktober 2016 i betänkandet En gymnasie utbildning för alla - åtgärder för att alla unga ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning . Förslagen har remissbehandlats och bereds för närvarande inom Regeringskansliet. Regeringen har således redan vidtagit en rad åtgärder för att förebygga och hantera psykisk ohälsa i skolan, och vårt arbete med denna viktiga fråga fortsätter.
Anna Ekström (S):
Jag vill börja med att tacka Jesper Skalberg Karlsson för frågan och för att han fäster uppmärksamhet på denna mycket viktiga fråga som är oerhört viktig i skolans inre arbete och i många människors liv. Den är viktig inte bara för de unga människor som går i skolan utan också för en bred krets av anhöriga och vänner runt omkring dem.
Vi tycks vara överens om att den ökande psykiska ohälsan i inte minst gymnasieskolan är någonting som är oroväckande och värd att ta på mycket stort allvar. Det finns många goda skäl till att vara bekymrad. Vi kan också vara överens om att vi inte har jättebra mätinstrument för att mäta psykisk ohälsa.
De siffror som man hittar i olika former av utvärderingar och statistiska genomgångar bygger ofta och i ganska stor utsträckning på elevernas egna uppgifter om den upplevda hälsan. Dessa uppgifter är värda att ta på stort allvar, men de är förstås också påverkade av den tidsanda som finns och vilken uppfattning som finns hos elever och i samhället i övrigt om vad psykisk hälsa och psykisk ohälsa är för någonting. Med detta sagt är vi överens om att denna fråga är viktig.
Den upplevda psykiska ohälsan ökar på ett oroväckande sätt, inte minst bland flickor. Vi ser att det finns ett starkt samband mellan psykisk ohälsa och avhopp från gymnasiet. Vi vet, när vi tittar lite grann framöver, att det finns ett mycket starkt samband mellan psykisk ohälsa och förekomsten av att vara en så kallad ung som varken arbetar eller studerar. Detta är den effekt som psykisk ohälsa kan få i form av avhopp och liknande.
Den kan följa en ung människa under många år, även efter studietiden. Vi vet också att det finns ett starkt samband mellan å ena sidan psykisk hälsa och psykisk ohälsa och å andra sidan elevernas resultat. En stor och omfattande studie från Kungliga Vetenskapsakademien för några år sedan pekade mycket tydligt på det. Vi ser också att i den internationella forskningen om skolans organisering och skolans resultat tar frågan om elevernas välbefinnande och välmående en allt större plats.
Jag välkomnar därför att Jesper Skalberg Karlsson väcker denna fråga. Jag tycker att det är mycket viktigt att vi följer de insatser som nu görs och håller i dem, så att insatserna kan vara en del av skolans inre arbete och vara en del av skolans självklara arbete med att säkerställa att eleverna når målen och utvecklas som de ska i gymnasieskolan.
Jesper Skalberg Karlsson ställer också en direkt fråga om det vore aktuellt att sätta upp ett mål för psykisk ohälsa, eller snarare för psykisk hälsa antar jag att han menar. Det är någonting som jag på rak arm inte kan svara på. Att sätta upp den typen av mål kräver många överväganden i form av hur ett sådant mål skulle vara formulerat.
Men jag ska gärna fundera på den saken medan jag äter mina jordgubbar i sommar och funderar över gymnasieskolans utveckling. Frågan om den psykiska hälsan bland våra gymnasieelever är nämligen mycket viktig från så många olika utgångspunkter.
Anna Ekström (S):
Elevernas psykiska hälsa har förstås ett samband med skolan. Men den har samband med väldigt mycket mer. Det handlar om ett uttryck som ibland tillskrivs Hillary Clinton om att det krävs en hel by för att uppfostra ett barn. För varje ung människa som finns i skolan finns det också ett helt samhälle runt omkring som har en mycket stor påverkan, inte minst när det gäller dessa saker.
Jag är mycket stolt och glad över att regeringen har gjort så stora satsningar på elevhälsan, en elevhälsa som faktiskt kan vara en del av skolans arbete med undervisning och utbildning. Man ska inte bara arbeta med elevernas hälsa utan också med hur elevernas hälsa kan leda till bättre studieresultat och ett större deltagande i skolarbetet. Därför är det viktigt med de insatser som nu görs inom ramen för de nationella skolutvecklingsprojekten.
Det är faktiskt helt avgörande att denna fråga inte ses som någonting som man arbetar med när det finns tillgängliga projektpengar utan att den integreras i skolans vardagliga arbete. Det handlar om så viktiga saker som hur eleverna ska uppnå sina kunskapsmål, hur de ska utvecklas som människor och trivas och vara lyckliga under sina viktiga ungdomsår. Jag är också glad över det samarbete regeringen har initierat tillsammans med idrottsrörelsen för att stärka elevers rörelse i skolan.
Jag tror att den typen av initiativ, där inte bara skolans viktiga personal utan faktiskt även samhället runt omkring deltar och bidrar till att stärka elevernas förutsättningar, är väldigt viktiga. Det allra viktigaste är kanske trots allt att lärare och rektorer får goda möjligheter och bra verktyg för att tillsammans med elevhälsan arbeta med att varenda ung människa ska trivas och må bra i skolan samt lära sig så mycket som möjligt.
Även om för höga förväntningar kan leda till besvikelse är nämligen kärleksfullt höga, och utmanande höga, förväntningar ofta väldigt bra för eleverna - i alla fall om man ser till deras utveckling.
Anna Ekström (S):
Vi har ett tydligt intresse av att tala om denna fråga och ta den på mycket stort allvar. Jag är övertygad om att öppenhet är viktig. Det är bra att vi pratar om detta, och varje person som går ut och öppet och tydligt talar om sin psykiska ohälsa och hälsa bidrar till att säkerställa att det går att tala om de här frågorna på ett klokt och övervägt sätt.
Jag är också övertygad om att ett stärkt arbete med elevhälsa, integrerat i undervisningen, är bra för elevernas mående, hälsa och trivsel. Det är bra för att förebygga kränkningar och olika former av missgrepp i skolan, och det är väldigt bra för att säkerställa att eleverna får lära sig så mycket de kan och har rätt till. Svar på interpellationer Med de orden får jag tacka så mycket för debatten och för den viktiga fråga som har ställts. Jag önskar ledamoten och alla andra en trevlig sommar.
Anna Ekström (S):
Tack för frågan! De fördelar som finns med att ha påbörjat och också fullgjort ett gymnasieprogram är obestridliga. På arbetsmarknaden ser vi en väldigt tydlig skillnad mellan dem som har gått igenom gymnasieskolan och dem som inte har gjort det. Skillnaderna när det gäller utsikter att få jobb är mycket stora. Skillnaderna i lön är stora. Skillnaderna när det gäller att gå vidare i högre studier är fullkomligt uppenbara.
Men det finns också skillnader som har att göra med hälsa och livskvalitet. En fullgjord gymnasieutbildning är faktiskt den bästa gåva vi kan ge till en ung människa på väg in i samhället. Frågan om hur vi ska nå dit är en helt annan fråga. Socialdemokraterna och jag vill att gymnasieskolan ska vara obligatorisk. Det förslag som utredningen har lämnat handlar om att uppnå ungefär samma sak med andra medel. Vi ska nu gå igenom de förslag som Gymnasieutredningen har lämnat.
Vi kommer förstås att återkomma i frågan.
Anna Ekström (S):
Det finns uppenbara nackdelar också med de många programbytena. Vi ser lätt framför oss de kostnader det för med sig för utbildningsanordnarna, för samhället. Men de stora kostnaderna bär eleverna själva i form av förlorad livslön och ett uppskjutet inträde på arbetsmarknaden och i vidare studier. Naturligtvis är det första man tänker på och ser framför sig en väl utbyggd studie- och yrkesvägledning. Också i den frågan kommer regeringen att återkomma.
Anna Ekström (S):
Pia Nilsson har alldeles rätt i att den svenska arbetsmarknaden lider av många obalanser. En obalans har Pia Nilsson själv beskrivit, nämligen mellan den utbildning som människor har och den utbildning som behövs för att människor ska få jobb. Samtidigt som det råder en sjunkande arbetslöshet för de människor som har en fullgjord gymnasieutbildning finns också stora problem för dem med kunskapsluckor.
Möjligheter för företag att expandera går om intet på grund av brist på kvalificerad personal. Här behöver många olika saker göras samtidigt. Det handlar om att stärka yrkesprogrammen på gymnasieskolan. Yrkesprogrammen är jobbmaskiner. Det handlar om att säkerställa att vuxenutbildning finns där för dem som behöver en påfyllnad livet igenom, inte minst för de många nyanlända.
Det handlar om en satsning på folkhögskolor och yrkeshögskolor - och mycket mer.
Anna Ekström (S):
En viktig åtgärd som är på gång är regionalt yrkesvux. Det är ett sätt att väcka liv i och göra en nystart i vuxenutbildningen. Under många år har för lite resurser lagts på vuxenutbildningen, och det är helt nödvändigt att det tillförs mer. Regeringen föreslår en mycket stor satsning som bland annat innebär att ta fram kortare och mer yrkesinriktade och arbetsmarknadsinriktade utbildningsvägar för dem som bäst behöver dem.
Anna Ekström (S):
Det råder inget som helst tvivel om att vi båda gemensamt anser att den svenska skolan i allmänhet och den svenska gymnasieskolan ska vara en trygg plats. Det är viktigt att betona att skolan inte är allmän plats. Skolan är elevernas hem. Där ska eleverna känna trygghet. Skolornas huvudmän har ett mycket stort ansvar att säkerställa att trygghet och ordning råder på skolan.
Här finns det regler både i skollag och i läroplan, men det finns också en mängd olika regler som beslutas av de olika huvudmännen. Jag tror att det allra viktigaste vi kan göra om vi vill säkerställa en lugn och trygg skola är att se till att det finns ordentligt med resurser och ordentligt med personal som vet hur man ska hantera skolan, som vet hur man ska hantera eleverna och deras trygghet.
Det är en stor glädje för mig att stå trygg på grunden att regeringen i sin budget tillför hela 10 miljarder till Sveriges kommuner, bland annat för att säkerställa att skolan är en lugn och trygg plats.
Anna Ekström (S):
Jag tackar så mycket för frågan. Vi är nog alla överens om att rörelse är en väldigt viktig sak. Rörelse ska också vara en naturlig del av skoldagen. Hur ser vi då till att barn och elever rör sig mycket i skolan? Dels sker det genom undervisning i ämnet idrott och hälsa, dels sker det genom andra typer av fysisk aktivitet och motorisk träning. En viktig åtgärd för att främja elevers lärande är att eleverna ges möjlighet till daglig fysisk aktivitet.
För att betona detta anges det i läroplanen Lgr 11 under avsnittet om skolans värdegrund att "skolan ska sträva efter att erbjuda alla elever daglig fysisk aktivitet inom ramen för hela skoldagen".
Skälet till att det står så i läroplanen är att rörelse ska vara en naturlig del av skoldagen och att rörelse kan ske inom ramen för ämnet idrott och hälsa men också inom ramen för mycket annan undervisning och många andra aktiviteter inom skolans utbildning.
Anna Ekström (S):
Som jag sa är det redan nu stadgat i läroplanen att skolan ska sträva efter att barn och elever ska få daglig fysisk aktivitet. Regeringen har också gett Skolverket i uppdrag att se över behovet av mer rörelse under skoldagen. Detta arbete ska bygga på forskning och beprövad erfarenhet samt den kunskap som finns inom myndigheter och organisationer. Vi är helt överens om att daglig fysisk aktivitet är något väldigt viktigt. Regeringen kommer att bevaka den här frågan väldigt noga.
Anna Ekström (S):
Jag tackar Lena Emilsson för frågan, som är väldigt viktig. I det samhälle vi lever i har vi, precis som Lena Emilsson säger, ett stort problem med att många barn och ungdomar får en dålig start i sitt arbetsliv genom att de går ut gymnasieskolan utan fullständiga betyg eller går ut gymnasieskolan med en utbildning som inte leder dem dit de hade tänkt sig.
För att säkerställa att det finns ett livslångt lärande och stora möjligheter att utbilda sig hela livet har regeringen beslutat att inrätta något som kallas för regionalt yrkesvux. Regionalt yrkesvux finns i förra årets budgetproposition, är beslutat av riksdagen och kommer att innebära att det finns goda möjligheter för många unga och äldre människor att inom ramen för vuxenutbildningen skaffa sig sammanhållna utbildningar som leder mot yrken.
Genom ett gott samarbete med det regionala näringslivet är vår övertygelse att det här kommer att leda till goda möjligheter för många unga människor och äldre.
Anna Ekström (S):
Det är precis som Lena Emilsson säger: Samtidigt som arbetsmarknaden skriker efter yrkesutbildade inom de här branscherna har vi stora rekryteringsproblem till de utbildningar som leder till just dessa yrken. Av det skälet är det viktigt att vi inom vuxenutbildningen säkerställer att det finns goda möjligheter hela livet att skaffa sig ett yrke. De möjligheterna kommer att öka dramatiskt med de förändringar som har gjorts med anledning av årets budgetproposition och med ordentliga förstärkningar på studiestödssidan.
Anna Ekström (S):
Tack, Eva Lohman, för frågan! Frågan avser lärare i nationella minoritetsspråk men skulle kunna avse en mycket större grupp än så. Vi har i Sverige ett mycket stort problem med att vi har för få behöriga lärare i många ämnen. Det är ett problem som är gemensamt för i princip alla årskurser, och det är en fråga som står mycket högt upp på både regeringens och riksdagens dagordning.
Eva Lohman lyfter i sin frågeställning fram vilken betydelse det kan ha att en del moderna språk ger extra behörighetspoäng. Det är alldeles riktigt. Den förra regeringens beslut att ändra mycket på reglerna för behörighet till högskolan har påverkat hur elever i gymnasieskolan och grundskolan har valt språk. Den frågan är just nu föremål för en utredning som ligger under Helene Hellmark Knutsson, och vi ser verkligen fram emot att den utredningen kommer fram till ett bra svar.
Anna Ekström (S):
Som jag sa är frågan om meritpoäng just nu föremål för en utredning som ligger under Helene Hellmark Knutsson. Jag vill vidga svaret till att avse hela skolan. Det stora problemet vi har med rekrytering av studenter till lärarutbildningen hänger förstås ihop med läraryrkets status och hur attraktivt läraryrket uppfattas vara. Här har regeringen stora insatser med lärarlönelyft och annat, och förhoppningsvis har de en god effekt på den framtida rekryteringen.
Ska läraryrket vara ett framtidsyrke måste det också vara attraktivt.
Anna Ekström (S):
Tack så mycket för frågan! Vi har i Sverige ett ganska unikt skolsystem som inte har följts av särskilt många länder.
Det skolsystemet innefattar det som vi kallar ett fritt skolval, en väldigt fri etableringsrätt för fristående skolor, en skolpeng med ett upplägg och ett uttag av vinster som vi inte ser i andra länder. Önskemålet och ambitionen när det här systemet infördes på 90-talet var ju att det skulle leda till en större likvärdighet och höjda kunskapsresultat i den svenska skolan.
Nu, 25-30 senare, ser vi att de svenska skolresultaten har sjunkit på ett sätt som saknar motstycke, med undantag för den glädjande uppgång som vi såg i PISA, i Timss och Timss Advanced alldeles nyligen. Vi ser också att likvärdigheten har försämrats dramatiskt. Systemet har inte levererat.
Anna Ekström (S):
Jag vill se en ordentlig mångfald i den svenska skolan. Ett stort problem som vi har sett under de senaste åren är att förekomsten av ideellt drivna friskolor som har en pedagogisk idé som grund har minskat. Utvecklingen här har snarare stått stilla jämfört med andra nordiska länder. Vi har ett stort gemensamt ansvar för att säkerställa att den svenska skolan blir en jämlik kunskapsskola. Höjda kunskapsresultat är viktigt, men de ska komma alla elever till del.
Anna Ekström (S):
Frågan är väldigt viktig. I den senaste PISA-undersökningen, som vi fick i december, kom ett glädjande resultat. Kunskapsresultaten för de svenska eleverna gick upp. Det var faktiskt första gången på mycket länge som vi har sett stigande kunskapsresultat. Men vi fick också en kalldusch då vi såg att den bristande jämlikheten blir alltmer tydlig.
Detta pekar OECD på, som i den senaste PISA-undersökningen visar att skillnaderna i resultat mellan högpresterande och lågpresterande elever i Sverige är bland de största i hela OECD-området. Vi är vana vid att se ganska små skillnader i Sverige och tycker att det är en stor fördel. OECD visar också hur viktigt det är att höjda kunskapsresultat går hand i hand med en stärkt likvärdighet.
Regeringen har tillsatt en skolkommission som har som en av sina viktigaste uppgifter att komma med förslag som ska stärka likvärdigheten. Jag ser verkligen fram emot Skolkommissionens förslag som kommer att lämnas i april. De kommer att bli mycket viktiga.
Anna Ekström (S):
Storstockholm har en gymnasiemarknad som präglas av mycket stor ojämlikhet, precis som Mathias Tegnér pekar på. Jag tror att det blir viktigt att titta på vilka regler vi har för exempelvis antagning till gymnasieskolan. Vi är vana vid att tala om det fria skolvalet. Men det fria skolvalet utgörs i verkligheten av önskemål som elever och föräldrar uttrycker, och vi har regler för hur dessa önskemål ska tillgodoses.
Vi ser fram emot att arbeta vidare med dessa bestämmelser.
Anna Ekström (S):
Tack, Åsa Eriksson, för frågan! Det är alldeles riktigt att vi har problem med en ökande ojämlikhet. För mig är det uppenbart att det behövs reformer. Jag ser med nyfikenhet och glädje fram emot de förslag som ska komma från Skolkommissionen i april. Jag blev också mycket glad över att LO, Lärarförbundet och Lärarnas riksförbund tillsammans har tagit fram en rapport där man listar både ett antal problemområden och ett antal vägar framåt.
Jag ser det som glädjande och starkt att organisationer som finns på en så bred del av den svenska arbetsmarknaden och som representerar så olika intressen ändå förenas i en oro för den ökande ojämlikheten och ett antal ganska skarpa förslag på området finansiering, etablering av skolor, urval och riktade insatser. Det behöver göras mycket i den svenska skolan för att stärka likvärdigheten, och ska vi klara det måste vi jobba tillsammans, många olika aktörer.
Anna Ekström (S):
Tack för frågan! Skolinspektionens rapport är verkligen intressant, men det är viktigt att veta när man tar del av de här alarmerande siffrorna att Skolinspektionen har en ny granskningsmodell. Man har helt enkelt mycket större fokus i granskningen på skolor som har problem. Av den här rapporten kan man alltså inte dra slutsatsen att 87 procent av alla skolor uppvisar dessa stora brister.
Med det sagt är det verkligen värt att ta de brister som redovisas på stort allvar. I min värld, och i den svenska skollagens värld, ska alla skolor vara bra skolor. Alla elever i Sverige ska kunna gå till en skola där de lär sig mycket och där de känner en stark trygghet. Alla lärare ska förstås ha så goda förutsättningar för undervisningen som möjligt. I det inbegrips en god studiero.
Det finns ett stort urval av insatser som regeringen gör för att säkerställa att undervisningen kan utvecklas på ett positivt sätt i den svenska skolan. De insatserna behövs; det visar den här undersökningen.
Anna Ekström (S):
Det är verkligen en lycka att vara statsråd för dessa frågor när det finns ett så stort intresse för den bristande likvärdigheten i skolan - jag är väldigt glad över det. Lawen Redar pekar på någonting väldigt viktigt. Den etableringsmöjlighet som finns i det svenska skolsystemet är en av de bidragande orsakerna till att vi ser att det finns stora svårigheter med planeringen. För gymnasieskolans del är det ett reellt problem.
Vi ser att den bristande likvärdigheten också tar sig uttryck i att det för många elever faktiskt inte finns möjlighet att välja det gymnasieprogram de vill gå på grund av att det är svårt att etablera gymnasieprogram i alla delar av Sverige. Det leder till svåra konsekvenser för elever men också för de företag som behöver arbetskraft. Nej, här behöver det göras stora förändringar på systemnivå.
Jag svarar som jag har gjort tidigare: Skolkommissionens förslag kommer att bli väldigt viktiga eftersom vi ser att de länder som har lyckats klara en bra likvärdighet och höjda kunskapsresultat har arbetat i en stark samverkan över hela samhället.
Anna Ekström (S):
Tack, Christina Örnebjär, och framför allt tack till Tea för den här väldigt fina frågan! Det är faktiskt första gången som jag får en fråga här i riksdagens talarstol som handlar om skolans viktigaste process, nämligen undervisningen - mötet mellan lärare och elev. Den svenska skolan vilar på en väldigt trygg grund av ett demokratiuppdrag som är oerhört viktigt. Utan det skulle skolan vara en helt annan skola. Kunskapsuppdraget och demokratiuppdraget ska förstås gå hand i hand.
Funkar demokratiuppdraget, ja, då lär sig eleverna bättre och vice versa. Den lärare som har fått det stora förtroendet från hela samhället att sköta undervisningen har ett mycket stort ansvar att se eleverna som de individer de är och i sin lärargärning verkligen främja att eleverna får de förutsättningar de ska ha, oavsett om de är pojkar eller flickor och oavsett om de går på ett yrkesförberedande eller ett högskoleförberedande program.
Det här säkerställer regeringen genom en stor satsning på nationella skolutvecklingsprogram som har som sin uppgift just att fokusera på undervisningen.