Bo Bernhardsson (S):
Också jag ska, som seden bjuder, tacka landsbygdsministern för svaret, även om frågan ställdes till Anders Borg. Sådant är nu livet. Utgångspunkten för diskussionen är uttalandet, som vi har hört några gånger, om att svenskt jordbruk inte överlever som industri. Tidningen Land, som har nämnts här, har de senaste veckorna berört detta i ett antal artiklar.
Rubriken på en av förstasidorna var: Hur tidigt börjar första april i år? Detta var med anledning av Anders Borgs uttalande. Det är klart att jag som riksdagsledamot med mina rötter i Skåne blir rätt orolig. Om Skaraborg är ett av de viktiga jordbruks- och livsmedelsdistrikten är naturligtvis Skåne ett av de andra.
I Skåne är det vi kan kalla den industriella, storskaliga jordbruksproduktionen väldigt viktig, precis som livsmedelsindustrin. Vi har skäl att bli lite oroade över den här typen av uttalanden. Som vi ser det måste jordbruket och livsmedelsindustrin ha en framtid.
Om det finns problem på marknaden är det vår uppgift som politiker att försöka lösa de problemen och se till att det finns en framtid. Nu är lantbruk och livsmedel inte bara en marknad utan också öppna landskap och kultur. Intervjun med Anders Borg visar att han har insett det, för han bekräftar i en mer idyllisk intervju i tidningen Land att vi har ett bättre liv på landet.
Han har ju sett detta samband med jordbruksproduktion. Men det förutsätter att det finns en verksamhet som faktiskt kan bära upp kulturen och hålla landskapet öppet. Anders Borg tror uppenbarligen inte på skånskt produktionsjordbruk, skånskt industriellt jordbruk, men han tror på det småskaliga.
Jag kan berätta som ett personligt bidrag att jag är född och uppväxt på ett småskaligt jordbruk på 50- och 60-talet - ett jordbruk med två kor, några grisar, några höns och tio tunnland jord. Sedan dess har en enorm strukturomvandling pågått. Jag har sett stora delar av den och upplevt när man inte längre kunde handmjölka korna eftersom man var tvingad att göra sådana investeringar att det inte gick.
Men faktum är att detta är förutsättning för det svenska välståndet. Den strukturomvandling som har skett i jordbrukssektorn är en av förutsättningarna för den välståndsutveckling som vi har sett. Tror man då - vilket jag förstår att Anders Borg gör - att man liksom kan gå tillbaka till det småskaliga, då tror jag att man är ganska naiv.
Det kan säkert finnas ett småskaligt jordbruk som är ekologiskt och miljövänligt och så vidare - absolut. Men att det bara ska bli småskaligt och icke industriellt är inte rimligt att anta. Jag tror inte på det. I den idylliska intervjun i Land där han sitter och klappar sina hundar - Anders Borg, inte landsbygdsministern - säger han också att han gillar pannkakor.
Vi kan konstatera att ibland blir det pannkaka av alltihop. Anders Borg gillar pannkakor, och han lever uppenbarligen i föreställningen att inte bara han utan alla som gillar pannkakor i framtiden ska kunna importera och att den globala marknaden ska fungera så att det alltid går att importera de ägg, det mjöl och de andra ingredienser som behövs till pannkakorna.
Jag är inte lika övertygad om det, och det ska jag återkomma till i nästa inlägg. Det var därför jag ställde frågan om den försörjningspolitiska aspekten på uttalandet att man tror att jordbruket inte har någon framtid.