Hans Wallmark (M):
Vi får väl se detta som en viss tempoväxling mellan partiledardebatten och Natodebatten: Herr talman! Vi växlar upp! Nordiskt samarbete och samverkan kan ta sig många olika sorters uttryck. Låt mig inledningsvis ange tre aspekter. För några dagar sedan besökte jag partivänner i regeringsställning i Norge. I en butik vid Karl Johan som jag senare besökte arbetade Edvin från min hemkommun Ängelholm.
Han var tillbaka i Oslo för att tjäna lite mer pengar. Dessa skulle användas för fortsatta studier hemma i Sverige men först också en långresa. Edvin hade just nu två jobb samtidigt i Norge. Det blir inte mycket fritid men en möjlighet till bra inkomst. Med en gemensam nordisk arbetsmarknad kan konjunktursvängningar i de olika länderna pareras. Vi vet att många svenska ungdomar de senaste åren funnit jobb och därmed fått viktiga erfarenheter och meriter i ett annat grannland.
Med den höjning av ungdomsarbetsgivaravgifterna som den nuvarande svenska regeringen vill genomföra finns naturligtvis risken att detta ännu för en tid kommer att driva yngre än mer till Oslo och Köpenhamn för att få jobb. Men dessa ungdomar som arbetar är oerhört fina ambassadörer för Sverige, herr talman. Arbetsgivare i de övriga nordiska länderna ger ofta uttryck för den lojalitet som visas av de svenska ungdomarna.
De visar arbetsglädje, pliktkänsla och en hög servicegrad. Edvin och alla andra kan sträcka på sig för de fina jobb de utför. Och den här naturliga rörligheten är en viktig del av vårt Norden. Herr talman! Den andra aspekten är en nyhet från förra veckan som väckte stor uppmärksamhet och irritation i Skåne.
I medierna har man nämligen kunnat läsa om en familj som retroaktivt har tvingats betala tillbaka stora summor som de tidigare har fått i barnbidrag, detta på grund av att mamman, som barnbidragen betalats ut till, har bott i Sverige men arbetat i Danmark. Om barnbidragen i stället hade betalats ut till pappan, som arbetar i Sverige, hade familjen inte blivit tvungen att betala tillbaka pengarna - detta trots att situationen för familjen i övrigt varit exakt densamma.
Vad som borde vara en rent administrativ fråga drabbar en enskild familj med tiotusentals kronor i extra kostnader. Hemma i Skåne skakar folk på huvudet åt den här typen av exempel. Den är den här typen av frågor jag hade önskat att få ställa till en regeringsföreträdare, men det får jag göra vid annat tillfälle. Här tror jag att det finns en stor likhet över parti- och blockgränser. Jag tror att det är viktigt att vi prioriterar arbetet mot olika former av gränshinder.
Sådant som har drabbat mamman med barnbidraget är ett exempel. Det handlar om sådant som gör det dagliga livet svårare för alla nordbor som är medborgare i ett land men som arbetar eller studerar i ett annat land. Herr talman! Över 15 000 personer arbetspendlar i dag över Öresund. Deras arbete bidrar till att regionen är ett av Nordens främsta tillväxtområden. Även på andra håll i Sverige, exempelvis i Tornedalen och längs den norska gränsen i Värmland, finns en omfattande arbetspendling.
Trots detta finns gränshinder som för den enskilda medborgaren ofta upplevs som orimliga och som även för ansvariga myndigheter kan vara svåröverblickbara. Frågan om barnbidrag är bara ett exempel på hur dagens regelverk försvårar för den som arbetspendlar mellan två nordiska länder. Liknande fall finns för pappor som har svårt att få ut de pappadagar de har rätt till och för tillfälligt sjukskrivna som har svårt att få ut sin sjukersättning.
Andra sådana gränshinder som försvårar men också irriterar är exempelvis svenskar som blir arbetslösa och som förlorar rätten till inkomstbortfallsförsäkring om de är medlemmar av fel a-kassa. Det gäller både personer som mister sitt svenska jobb och gränsarbete. Det kan vara skillnader mellan yrkesutbildningar i Sverige och Danmark, där danska elever - lærlinger - inte kan ansöka om praktikplats hos ett svenskt företag.
Det kan handla om svenska registreringskrav som gör det svårare att ha dansk firmabil i Sverige. Det kan handla om kreditvärdigheten. Den kan vara svår att pröva i ett annat nordiskt land, vilket ställer till med problem vid köp av bostad eller fordon.
Och så har vi ett alldeles nytt hinder: Numera, herr talman, ska 30 procent av ett flyttgods värde deponeras ifall man kör genom Sverige för att flytta mellan Norge och Danmark! Norden måste vara mer än de högstämda talen.
Norden handlar om att underlätta för medborgare att ta sig mellan länderna för arbetets skull, för utbildningens skull, för kärlekens skull, för kulturens skull, för nöjets skull eller för handelns skull. Herr talman! En tredje aspekt är de politiska mötena och utbytet. Sverige och vår riksdag stod värd för Nordiska rådets ordinarie session hösten 2014 - det var den 66:e sessionen.
Så här i efterhand vill jag tacka talmannen och alla riksdagens medarbetare som gjorde det möjligt för både parlamentariker och regeringsföreträdare att mötas på det fina sätt som skedde i Stockholm. År 2014, som utrikesutskottets betänkande handlar om, var också ett minnesår både för den norska grundlagen och för att det hade varit 200 år av fred mellan de nordiska länderna.
Även om vi stundom riktat vapen mot varandra har de aldrig avfyrats. År 2014 var ett fredsår som har fogats till ett annat år av fred och därmed kommit att galvanisera våra nordiska länder samman. Det är en stark legering som har visat sig hållbar inte minst då Sveriges grannar angreps under 1940-talets första år. Med Norges grundlag 200 år pekas också på den konstitutionella grundens betydelse. Rättsordning, förutsägbarhet och laglighet är väsentligt för att säkra både fred och frihet.
För egen del hoppas jag att vi i internationella sammanhang ska bli bättre på att berätta om hur en anda av tillit och respekt kan skapas mellan länder som historiskt har legat i krig med varandra. Till detta kommer också att självstyret - som exempelvis Åland har tillerkänts - visar hur slitningar mellan länder, mellan folk och språkgrupper kan lösas och i stället vändas till framgångar. Allt detta borde vi bli bättre på att berätta om.
Bara mellan Sverige och Danmark har i historisk tid runt 30 krig utkämpats. Troligtvis finns det inte två länder som så ofta, så länge och så många gånger i historien har vänt sig mot varandra. Efter att Danmark förlorat Skåne - och därmed Sverige vunnit - har det nu lugnat ned sig. Herr talman! Numera kan strider utkämpas på andra arenor. Allt oftare står vi där sida vid sida.
Sverige är starkt beroende av omvärlden för vårt välstånd. I dag kommer motsvarande hälften av vår bnp via handel, varav en avsevärd andel kommer från handel med just vårt närområde, med nära grannar runt Östersjön och i Nordeuropa. Varje dag handlar vi med EU för 3,5 miljarder. Två månaders EU-handel motsvarar alltså hela vårt socialförsäkringssystem, pensioner, sjuklön, föräldrapeng, arbetslöshetsförsäkring.
Det är därför som frihandel är så viktigt för vårt välstånd och vår välfärd. President Theodore Roosevelt uppges pragmatiskt ha konstaterat: Speak softly and carry a big stick - prata vänligt, men ha med dig en knölpåk. Så tror jag också att Nordens försvars- säkerhets- och utrikespolitik ska formas. Vi har en lång tradition att falla tillbaka på av diplomati med generalsekreterare i FN, både Trygve Lie och Dag Hammarskjöld.
Tillsammans med resten av Europa visas fasthet och tydlighet då länder i vårt närområde utsätts för överfall och områden annekteras. Då är det också bra att vi med större frimodighet än tidigare i samtal här i Norden vågar prata om gemensamma utmaningar inom säkerhets- och försvarsområdet. Det handlar om ett säkerhetsläge från Atlanten till Östersjön, från Västgrönlands yttre gräns till Östfinnmark, Lappland och Östersjön. Herr talman!
Jag uppskattar den Natodebatt som nu tagit fart i Sverige sedan den nya regeringen i Helsingfors i Finland konstaterat att det landet i likhet med Sverige är allianslöst/alliansfritt, men i Finland ser man Natomedlemskapet som en möjlighet.
Ingen kan vara oberörd inför det som har skett i vårt närområde med rysk aggressivitet mot Ukraina, inklusive den illegala annekteringen av Krim och ökade incidenter och provokationer i Östersjöområdet med allt från kränkningar av luftrum och vatten till militärflyg med avslagna transpondrar. Därför känns det för egen del viktigt att Norden visar solidaritet med Ukraina, men också att vi fördjupar samarbetet med Estland, Lettland och Litauen samt andra Östersjönationer som Polen och Tyskland. Herr talman!
Avslutningsvis: Utöver det tack som jag redan har riktat till Sveriges riksdag för en väl genomförd session förra året som jag kan se tillbaka på som Nordiska rådets då tjänstgörande president vill jag också tacka alla företrädare över parti- och blockgränser för ett fint samarbete i den 20 personer starka svenska delegationen som jag har haft förmånen att vara ordförande för. Herr talman!
Med dessa ord yrkar jag bifall till reservation 1 och i övrigt bifall till utrikesutskottets förslag i betänkandet.