Staffan Eklöf (SD):
Jag yrkar bifall till Sverigedemokraternas reservation nr 5 om konkurrenskraft och regelförenkling. Även om dagens debatt kallas landsbygdspolitisk debatt berör den egentligen endast jordbruksområdet. Den kommer alltså att kretsa kring de förslag från allmänna motionstiden som handlar om jordbruket.
Förvisso är lantbruket och inte minst jordbruket helt avgörande för en levande landsbygd med självförtroende. Dessutom begränsas de yrkanden man kan göra i dag till de förslag som är nya sedan i fjol, så den som förväntar sig en fullödig och bred landsbygdsdebatt blir kanske besviken. Jordbruket är dock som sagt centralt för landsbygden, och därför ska vi nu diskutera det.
Jag ska som hastigast påminna om tre avgörande frågor som måste få en snar lösning. För det första: Hur skulle det se ut om jag stod här och inte talade om lantbrukets lönsamhet? Jag säger som jag har sagt många gånger tidigare: Med god och långsiktig lönsamhet blir så mycket mer möjligt.
Det gäller investeringar i produktion och även investeringar i miljöåtgärder, till exempel i teknik som minskar växtnäringsläckage till vattendrag. Så mycket mer blir omöjligt om lönsamhet inte finns.
I vår budget hade vi minst sex poster som direkt ökar lönsamheten i jordbruket och minst tre poster som indirekt ökar lönsamheten på sikt. För det andra: Kriminella djurrättsaktivister härjar, hotar och hatar. I vissa fall anlägger de till och med bränder och misshandlar. Detta är organiserat.
Min partikollega Runar Filper har förtjänstfullt efterfrågat att regeringen ska ålägga Rikspolisstyrelsen att ta ett nationellt helhetsansvar för att kartlägga, bekämpa och lagföra dessa aktivister. Men instruktionerna för polisens arbete har inte ändrats i detta avseende.
Regeringen utlovade för ett år sedan en utredning om möjligheten att stoppa manifestationer hos lantbrukare, men den har inte tillsats. Kjell-Arne Ottosson i Kristdemokraterna har enträget och förtjänstfullt efterfrågat att den ska tillsättas. Hur länge ska regeringen vänta?
För det tredje: Vildsvinspopulationerna och skadorna på fält och grödor måste minska väsentligt, och det måste ske innan vi får den afrikanska svinpesten till Sverige. Det här är tre avgörande frågor som måste få sin lösning snart. Fru talman!
En annan fråga som måste lösas och som jag ska ägna resten av mitt anförande åt är tyngande, krångliga regelverk och rättsosäker regeltillämpning. Våra tidigare förslag till regelförenkling kvarstår. Tillsammans med årets nya har vi 17 förslag som på det ena eller andra sättet ska förenkla eller ge bättre regler för jordbrukets näringar.
Det är viktigt att de gemensamma jordbruksregler inom EU som nu förhandlas anpassas till svenska förhållanden och blir tillräckligt flexibla och att så mycket som möjligt får bestämmas på nationell nivå. Vidare måste implementeringen vara realistisk och göras så enkel som möjligt.
Vi vill också att samtliga myndigheter som förhandlar lantbruksregler på EU-nivå ska få i instruktion att mycket tidigt i processen bedöma de nya reglernas positiva och negativa konsekvenser för det svenska lantbruket och verka för goda konkurrensförutsättningar för svenskt lantbruk. Vissa av våra regelförbättringsförslag handlar om att myndigheternas ärendehantering och tillsyn förbättras och likriktas.
Till exempel vill vi att en eller ett par av länsstyrelsernas miljöprövningsdelegationer ska specialisera sig på jordbruksfrågor, ha särskild kompetens inom området och avgöra jordbruksärenden.
Genom en djup förståelse för jordbruksnäringens förutsättningar kommer reformen att säkerställa att de krav som ställs på jordbruk är ändamålsenliga, fungerar i verkligheten och står i proportion till det som lagstiftningen vill uppnå så att kraven inte blir orimliga i förhållande till det den ska skydda.
Slutligen ska jag fokusera på vårt helt nya förslag till regelförenkling i reservation 5, som jag hoppas på stöd för vid eftermiddagens votering. Vi föreslår en ny typ av förenklingsuppdrag till de förvaltningsmyndigheter som är verksamma inom jordbrukssektorn i bred mening. Tidigare blå och röda regeringar har uppriktigt försökt att förenkla regleringarna inom jordbruksnäringarna, men resultatet har tyvärr blivit magert.
Jag har själv sett detta på nära håll. Reglerna har ett underliggande syfte och utformas ganska ändamålsenligt när de upprättas. Men de förenklingar man kan göra utan att ändra syftet blir mycket begränsade. Vi anser dock att även syften kan behöva omprövas ibland. Vi vill därför att myndigheterna varje år ska föreslå en slopad reglering på nationell nivå eller EU-nivå.
Det kan röra sig om en enda aspekt eller en hel lagtext. De ska pröva om de underliggande syftena som gjort att regleringen finns är aktuella och angelägna nog. De ska göra analyser av konsekvenserna av nuvarande regler och av en slopad reglering. Konsekvenserna ska bedömas både för lantbruket och för alla andra värden som kan påverkas.
Detta gedigna underlag kan sedan användas av regering och riksdag för att eventuellt förverkliga förslagen. Vi tycker att jordbrukets aktörer ska kunna föreslå för myndigheterna vilka regler och syften som borde granskas innevarande år.
På så sätt får man en ordnad, återkommande process som granskar den befintliga lagstiftningens syften, och frågan står ständigt i fokus. Samlade effekter av regler som staplats på varandra upptäcks.
Även föråldrade regelverk, onödigt hårda regleringar och regler som inte harmoniserar med varandra upptäcks i ett problemlösande sammanhang, där jordbrukets konkurrenskraft är central. Vi tror att lagstiftningen på detta vis blir mer avvägd och ändamålsenlig. Jag hoppas som sagt på stöd i kammaren för reservation 5.
Man kan ju ändra sig när man kommer till kammaren. Vi har själva gjort det en gång denna mandatperiod. Det var när vi insåg att Kristdemokraternas förslag var bättre än vi först tyckte. Handen på hjärtat, det är svårt att till fullo förstå förslag från andra partier utifrån enbart motionstext. Vår motionstext är dessutom ganska kort.