Catharina Elmsäter-Svärd (M):
Det är naturligtvis bra om de olika transportslagen fungerar bra var och en, men det är ännu bättre om de kan fungera ihop. Det har jag sagt många gånger. De ska gärna också vara gränsöverskridande, inte bara över kommun- och länsgränser utan även över landsgränser.
Däremot, herr talman, blir jag lite förbryllad över Ibrahim Baylan ganska hårda och ord och ifrågasättande av regeringens resonemang eftersom vi har fullföljt den grundprincip som den socialdemokratiska regeringen tog ställning till redan 2002. Den handlar om att det är i första hand denna typ av interregionala eller internationella dragningar som ska bäras på kommersiella grunder.
Om det nu vore så mycket bättre för godset att transporteras den väg Ibrahim Baylan säger, varför bär sig inte detta i dag? Oavsett detta tycker dock jag att Siv Holmas frågeställning blir relevant. Det finns ett otroligt engagemang, inte minst från Umeå och Västerbotten, att hitta en lösning i detta. Grundprincipen kom efter att taxfree försvann och konstaterandet att det inte bär sig.
Man har ändå upphandlat under prövotiden - de senaste åren har Västerbotten självt varit med och delbetalat den färja som sedan tyvärr gick i konkurs för bolaget i ett avtal tillsammans med Finland. Sverige som nation har inte haft någonting emot att Västerbotten har fått göra detta och hitta den ordningen - utifrån grundprincipen, som ligger kvar.
Jag tycker att det är bra med sjömotorvägar, för vattnet är också en viktig farled. Sjötransporter är ett viktigt transportslag. I dag finns både Umeås och Vasas hamnar med som så kallade TEN-T-hamnar. I det reviderade förslaget, som troligtvis börjar gälla från 2014, är det bara Umeå hamn.
Det är dock inte i ett core network, alltså ett stomnät, utan det ligger i ett kringliggande, ett comprehensive network. På den finska sidan finns inte hamnen med alls, och inte heller järnvägen på anslutningen. Vägen på den finska sidan tillhör comprehensive network. Ska man göra någonting är det alltså nu, innan det nya börjar gälla. Det har också regeringen förstått. Därför har vi varit behjälpliga med att följa med.
Vi hade folk från departementet som tillsammans med Finland åkte ned till EU-kommissionen, till dem som har hand om frågeställningarna för sjömotorvägar under innevarande period, för att se vad som finns att göra. Vad blir kraven på svensk sida? Hur mycket pengar handlar det om? Det var för att se om vi kan vara med och vara behjälpliga trots vår grundläggande inställning.
Detta skulle för svensk del handla om att vi kanske skulle betala ungefär 250 miljoner kronor. Då måste vi också hålla den principiella ställningen vilka andra färjelinjer som kan komma i fråga som skulle vilja ha någonting liknande, om vi skulle göra ett undantag. Därför håller vi oss till principen till att börja med. Det är alldeles riktigt som Ibrahim Baylan säger att det om man ska få EU-medel förutsätter att det är två stater som är med och betalar och att kommunerna är med.
Nu har man bildat bolag tillsammans. Det handlar egentligen om den kommande färjan man vill införa; nu har man löst det med en tillfällig färja, men den ska bytas ut över tid. Vi har tittat på och undersökt förutsättningar för om vi till exempel kan söka ur strukturfonderna, Inlandsinnovation AB eller Norrlandsfonden för att se om vi kan hitta någonting. Vi kan konstatera att vi från statlig del inte är med.
Det som däremot har börjat öppnas upp - och det är därför vi fortfarande för dialog - är om vi kan hitta en innebörd som gör att det inte skulle behöva få svenska statsfinansiella konsekvenser, alltså kostnader, men där vi kan hitta en lösning ändå. Därför har vi inte stängt igen locket, utan diskussioner pågår.