Allan Widman (L):
Jag är inte säker på att de frågor som Mikael Jansson ställer tillhör just den här debatten. Men han ställer dem naturligtvis i vetskap om att mitt parti anser att brigadförmågan är viktig, inte bara som ett sätt att möta en numerärt stor fiende utan också som ett sätt att få effekt av de system av system som våra högre arméförband utgör.
Det var inte minst diskussionerna om antagningskraven till grundläggande militär utbildning som gjorde att jag kände ett behov av att delta i debatten. I försvarspolitiken talar vi ofta om vikten av folkförankring.
Han vet naturligtvis också att Folkpartiet gör ansträngningar för att vi ska bryta den demilitarisering av Gotland som inträdde för ett antal år sedan, och det av rent geostrategiska skäl. Jo, vi har exporterat stridsflygplan - det är alldeles korrekt.
I det begreppet ligger naturligtvis många saker, och en är den representativitet som Försvarsmakten har i samhället i övrigt, det vill säga att de människor som finns i Försvarsmakten måste återfinnas ute i samhället. Det är bara då som Försvarsmakten blir legitimerad; det är bara då som enskilda människor kan identifiera sig med den.
Vi har exporterat ett antal sådana direkt från tillverkaren Saab till Sydafrika. Men i alla andra exportaffärer som har skett med JAS 39 Gripen har det varit så att Sveriges skattebetalare först har köpt dessa flygplan. När vi själva sedan kommit på att vi inte behöver så många flygplan har vi låtit bygga om dem, och sedan har de sålts, ofta till väldigt billiga priser, till Tjeckien, Ungern och Thailand.
Skolverkets undersökningar visar att av de elever som startade på olika gymnasieprogram år 2004 var det efter fyra år 30 procent som inte hade uppnått behörighet till universitet och högskola.
Visst finns det en exportpotential i JAS Gripen, och visst är den billig i drift. Men det vi ibland glömmer bort, herr talman, är att just när det gäller köp av stridsflygplan, bland de största investeringar som ett land kan involveras i, är det långt mycket mer än pris och prestanda som avgör vem som får möjligheten att leverera.
Den siffran är inte helt jämförbar med de teoretiska antagningskrav som Försvarsmakten i dag tillämpar för den grundläggande utbildningen, men den ger en fingervisning om att höga teoretiska krav för att utbilda sig till exempel till hemvärnssoldat kommer att ställa stora delar av de uppväxande generationerna utanför möjligheten att delta i försvaret av Sverige.
Det kommer därmed att påverka försvarets förankring i samhället. Peter Jeppsson har fel när han presenterar sänkta antagningskrav som ett sätt att få lägre kvalitet på tidvis och kontinuerligt tjänstgörande soldater. Det förslag som Försvarsmakten har lagt fram handlar om GMU, den grundläggande tre månader långa militära utbildningen.
Försvarsmakten har sagt att kraven när det gäller tidvis tjänstgörande och kontinuerligt tjänstgörande inte ska sänkas. Jag tycker kanske att man hade kunnat överväga ett system av den ordning som förr fanns för dem som ville bli yrkesofficerare och som gjorde värnplikt utan att först ha klarat av gymnasiet. De fick hjälp, bland annat i Uppsala, med att läsa in sin gymnasieexamen.
Jag tycker att vi skulle tänka i liknande banor även inom det militära försvaret. Under min tid som värnpliktig officer träffade jag många soldater som inte hade varit inskrivna vid något gymnasium och som i några fall inte ens hade varit utanför landets gränser.
Jag kan konstatera att de hade en duglighet och kompetens som många gånger överskred de teoretiskt skolade kamraternas.