Karin Rågsjö (V):
Äntligen kommer vi i dag att klubba beslutet att även ensamstående kvinnor ska ges rätt till assisterad befruktning. År 2016 är det hög tid att förstå att familjer ser ut på andra sätt än för decennier sedan. Det är också dags för en harmonisering med de övriga nordiska länderna. Ensamstående kvinnor kan i dag få tillgång till assisterad befruktning i alla övriga nordiska länder, förutom Norge.
Det har varit en lång resa och en lång kamp, och jag vill passa på att tacka Barbro Westerholm från Liberalerna som har kämpat i frågan väldigt länge. Jag vill också tacka mitt eget parti - Lasse Werner väckte en motion om detta redan 1985. Det är 31 år sedan. Det är alltså ingen ny fråga, utan den har debatterats i decennier.
Barn som växer upp formas av sin miljö och av den kärlek, omvårdnad, kontinuitet och respekt barnet får från en mamma, en pappa, en ensamstående mamma, två mammor eller två pappor - av de människor som omger barnet och som ser barnet och barnets behov.
Det avgörande för ett barn är inte att det finns en mamma och en pappa, alltså en traditionell kärnfamilj, utan det avgörande för ett barn är att växa upp i kärlek och respekt och att få den omvårdnad varje barn har rätt att få. Nu ska samma villkor gälla för ensamstående kvinnor som för par vid assisterad befruktning.
En läkare ska pröva om både par och ensamstående barn har medicinska, psykologiska och sociala förhållanden som är lämpliga. Frågan är: Fixar jag att vara en god förälder, och kommer barnet att växa upp i en god miljö? I Sverigedemokraternas reservation lyfts de ekonomiska och sociala aspekterna in, och barnkonventionen lyfts fram.
Traditionella familjer är ingen garanti för lycka och välgång, utan det som betyder något är det nätverk som finns runt ett barn. Vad gäller barnkonventionen skulle jag önska att Sverigedemokraterna tittade på just barnkonventionen även när det gäller flyktingar. Det vore väl fint. Kristdemokraterna hänvisar i sitt motstånd mot olika typer av familjepolitiska reformer ofta till barnperspektivet och barnkonventionen.
Man översätter i det här fallet barnperspektivet till rätten att känna till sitt genetiska ursprung. Det gör det kristdemokratiska motståndet i frågan om ensamstående kvinnors tillgång till assisterad befruktning extra intressant. Det har nämligen varit så att svenska ensamstående kvinnor i decennier har åkt till andra länder för att få just assisterad befruktning.
Då får barnen inte kunskap om sitt genetiska ursprung eftersom spermadonatorer i många av dessa länder, till skillnad från i Sverige, får vara anonyma. Svensk lagstiftning ger barn rätt att få denna information. Om ensamstående kvinnor nu ges möjlighet till assisterad befruktning i Sverige skulle det alltså stärka dessa barns rätt till kunskap om deras genetiska ursprung. Det borde ju vara positivt vad gäller barnperspektivet.
En människas relationsstatus säger ingenting om det sociala nätverket. Ensamstående personer kan leva i ett rikt socialt nätverk, och familjen kan vara mycket mer än mamma, pappa, barn. Den lag som snart ska klubbas innebär att det är läkaren som ska avgöra om en speciell donators spermier ska användas. Kvinnan eller paret kan ha önskemål, med det är läkaren som ska avgöra detta. Vi inom Vänstern hade gärna gått ett steg till.
Vi vill att man oavsett om man lever som par eller är ensamstående ska ha rätt att välja donator. Det skapar en större trygghet för alla inblandande parter, och vi kommer i dag att yrka bifall till reservation nr 1 under punkt 3. Vänstern vill också utvidga rätten att utföra insemination utanför universitetssjukhusen till att även gälla barnmorskemottagningarna.
Specifikt för dem som inte har problem med infertilitet skulle det betyda att man kortade köerna ganska raskt. Det som behövs nu är en modern familjepolitik à la 2016 som inkluderar alla i stället för att ifrågasätta människors olika val för hur de lever sina liv. Nu får vi en jämställd och jämlik lag. Det är en seger för alla oss som vet att familjer ser olika ut och som vill att lagstiftningen ska hänga med i det som sker i samhället.
Länge leve det samhälle som framhärdar i att det avgörande för ett barn är att växa upp i kärlek och respekt och att få den omvårdnad som varje barn ska få - i olika typer av familjer! Jag yrkar bifall till propositionen med undantag av vår reservation nr 3.