KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lars U Granberg (S):
Jag ska börja med någonting jag glömde att göra i den förra omgången, nämligen tacka finansministern för svaret. Gunnar Andrén var så gentil att han sade att det var härligt att debattera fastighetsskatten här och tackade interpellanterna för att vi får stå här i dag. Jag tror att man ska tacka finansministern. Jag tror att det är där det ligger. Det är en härlig dag, och jag reste klockan fyra från Norrbotten hit för att debattera hur skatten slår i de norrbottniska kommunerna.
Orättvisorna har vi berört, men jag vill stanna kvar där lite grann. Skatter ska användas som styrmedel, jag delar den uppfattningen. Jag tycker också att Gunnar Andrén förde fram en tanke som vi kan ta med oss. Låt oss ha en lång diskussion, precis som Jan Lindholm var inne på, om fastighetsskatten framöver.
Vi kommer att se till att göra det från Socialdemokraterna i alla fall. Vi har varit inne på den begränsningsregel som fanns i det förra systemet. Det är viktigt att se till att den finns kvar på något sätt. Jag vill ändå ta upp en annan sak som Gunnar Andrén tog upp.
12 565 fastighetsägare i Piteå skulle få sänkt fastighetsskatt av någonstans kring 40 000 boende. Vi har väldigt många småhus i Piteå. En klar majoritet, Gunnar Andrén, får höjd fastighetsskatt. Så ser det ut, och jag drog det tidigare.
Det är skillnad mellan det och ett län som jag nämnde tidigare och där det blir 84 procents höjning.
Det var inte riktigt det som var den allmänna debatten i valrörelsen eller den allmänna debatten generellt, utan snarare att vi ska få sänkt fastighetsavgift. Om man går vidare från det orättvisa kan man fundera på: Är det något nytt? Är det någonting att höja ögonbrynen över, det som vi debatterar denna underbart vackra sommardag, som dagen var då jag lämnade hemmet i Piteå?
Nej, egentligen inte. Det är inte så underligt att en moderat finansminister värnar de kommuner som jag räknade upp - Lidingö, Danderyd, Nacka, Täby. Det är inte alls underligt, inget modernt politiskt skeende utan snarare traditionellt borgerligt, så orättvist, omodernt.
Genom att finansministern har sagt att han inte har för avsikt att nu göra någonting återstår frågan: Om det som SCB har kommit fram till i sin undersökning visar sig vara sant fördelningsmässigt mellan kommunerna, hur har finansministern tänkt tillrättalägga de orättvisor som blir uppenbara?
Lars U Granberg (S):
Nej, finansministern, jag tror inte att Socialdemokraterna kommer att abdikera från någon fastighetsskattedebatt. Jag tror tvärtom att det kommer att bli en ganska intressant debatt under de två år vi har kvar fram till valet. Varför tror jag det? Vi har ställt en fråga till finansministern om de orättvisor som är synliga i SCB:s körning.
Han säger i sitt svar att han inte har för avsikt att nu svara på det, utan det återkommer han till. Om det visar sig vara sant, finansminister Anders Borg, blir det en väldigt intressant debatt de två år som är kvar. Låt mig ta vid där finansministern tar upp Överkalix. Det skulle Karin Åström självfallet ha svarat på om hon hade varit här.
I Överkalix finns ingen stor efterfrågan på fastigheter. Därför var det låg fastighetsskatt med den gamla modellen i Överkalix. Därför blev det också ett gigantiskt stort genomslag i den nya modellen. Där ligger lite grann av ansvarighet. Det handlar om att hålla ihop landet.
Jag förstår att man runt Stockholm pratar om att man får pengar i kommuner som Överkalix, som Göran Pettersson från Moderaterna sade. Men jag tycker att Gunnar Sandberg har visat ganska tydligt att de pengarna inte räcker speciellt långt med frysta statsbidrag med mera.
Finansministern har själv sagt att kommunernas ekonomi är på väg att dala kraftigt. Efter budgeten var han till och med ute och sade att kommunerna ska inrikta sig på att börja spara. Men jag vet att det finns massor med kommuner - Gunnar nämnde Bräcke - uppe i Norrbotten som kommer att ha problem med att spara.
De drabbas ytterligare av höjda avgifter och får svårt att få efterfrågan från människor som vill flytta in hos dem.
Lars U Granberg (S):
Jag tackar finansministern för svaret, men jag är, självfallet, inte nöjd med det svar som finansministern gett. Glesbygdsavdrag i stödområde A är ett viktigt instrument; i den förra interpellationsdebatten talade vi om skattesystemet som ska vara ett verktyg, ett instrument.
Glesbygdsavdraget var ett viktigt instrument. Det var tänkt att gå till de människor som bor i gles- och landsbygd med bristande kollektivtrafik, där man är tvungen att använda bilen för alla sina resor - till arbete, skola, dagis, affär, liksom för resor till övrig samhällsservice.
Många familjer är dessutom tvungna att ha två bilar. I dessa områden finns inga andra alternativ, och därför var glesbygdsstödet i område A en viktig kompensation. Svaret från finansministern är att regeringen gjort mycket. Då måste jag kontra med att säga att det är ett Stockholmsperspektiv på den politik som förs.
Nationellt är det lika överallt, utom möjligtvis vad gäller energiskattesänkningen, som finansministern tog upp. I allt övrigt är regler, lagstiftning och reformer lika för alla med perspektiv från Stockholm. Jag tror att finansministern och människorna i Rosenbad har svårt att sätta sig in i hur det är.
I den tidigare interpellationsdebatten, den om fastighetsskatten, sade jag att jag reste ned till Stockholm i morse. Flygtaxin hämtade mig omkring klockan fem. Diskussionen från mitt hus i Piteå till Kallax flygplats handlade enbart om energibeskattningen och de höga priserna på drivmedel.
Det är en vanlig diskussion i de trakter jag kommer från. Diskussionen nu gäller alltså grundavdrag och ytterligare något annat, och just därför undrar jag vilka andra åtgärder finansministern kan tänka sig att vidta i stället.
Det finns ett skriande behov i regioner runt om i Sverige där inga andra alternativ finns än bilen när man ska ta sig till samhällsnyttig service som skola, dagis, affärer, apotek, skattemyndigheten. Återigen är svaret från finansministern att avdraget för närvarande inte är aktuellt.
Därför blir frågan: Hur höga ska drivmedelspriserna behöva vara för att finansministern på nytt ska börja fundera på att införa någon form av avdrag? Det avdrag vi hade var träffsäkert och svårt att fiffla med, svårt att göra oegentligheter med.
Vad är tanken bakom att det för närvarande inte är aktuellt att hjälpa de människor som finns i områden utan andra alternativ?
Lars U Granberg (S):
Låt oss ta skolan först! Mig veterligt var vi på väg i den riktningen själva. Nu vann ni valet. Det är jättebra att ni nu har gjort detta. Vi hade också inriktat oss på att tillrättalägga, jobba med lugn och ro i skolan, jobba med tilltal, just den typen av attitydinställningar som handlar om bruket av olika ord mera i skolan. Detta har funnits i skolans miljö, och jag tror tyvärr att det kommer att fortsätta att finnas.
Därför finns det en given uppgift för den här typen av nätverk, manliga nätverk men även kvinnliga nätverk, i skolmiljön. Det handlar om att finnas nära barnen och prata med barn om värderingar av ord och värderingar av handlingar. Nej, jag tycker inte att vi gör en jätteinsats i det manliga nätverket. Jag tycker inte det. Jag tycker att det är en fullständigt normal insats. Jag är pappa till en pojke och en flicka.
Varför i fridens namn ska vi leva i ett samhälle som ger de två olika förutsättningar? Någon skulle säga att jag är krasst egoistisk i det fallet, men jag tycker att det är det som är drivkraften. Vi lever i ett välutvecklat samhälle men inte på jämställdhetsområdet i sin helhet. Nu har du ingen möjlighet att svara. Men jag undrar: Varför är Norge snabbare än vi på att ta ett helhetsgrepp över jämställdhetsarbetet i dag?
Övrig ideell verksamhet är ett sidospår som inte har med dagens debatt att göra. Men jag har 27 sekunder på mig att svara. Ja, vi är för annan ideell verksamhet i äldreomsorg och åtminstone i primärvärd så länge det inte finns risker när det gäller det ansvar som måste kunna utkrävas om någonting går fel.
Det är därför det är viktigt med en koppling till avtal via fack men också att man upprätthåller anställningsförhållanden för att säkerställa att ett ansvar ska kunna utkrävas om något går fel.
Lars U Granberg (S):
Först till huvudfrågorna: När får vi ett besked av regeringen, som själv gör bedömningen att man inte kommer att hinna klart med tillgänglighetsanpassningen till 2010, om vad som behöver göras mer? Stolt - det kan man säkert vara.
Sedan kommer harangen att ni har hunnit göra mer på två år än vad den tidigare regeringen gjorde. I går träffade vi representanter för Handisam som var väldigt tydliga med att det är väldigt rörliga mål. Men Kierkemann är tydlig: Under två års tid har man tagit jättestora kliv mot detta rörliga mål.
Det är ett rörligt mål beroende på med vems ögon som ser på hur tillgänglighetsanpassningen har gått framåt i samhället. Kierkemann är säker, hon vet, att man har gjort rätt och att man har gjort mycket. Angående sysselsättningen var regeringen uppvaktad av den samlade handikapprörelsen i Sverige när ni drev igenom förvärvsavdraget.
I det läget ställde de handikappade krav på att använda pengarna för att minska utanförskapet genom att skapa incitament för att personer med funktionsnedsättning ska får en säkrare plats på arbetsmarknaden. Vad var det regeringen valde? Incitamentet att gynna de friska, gynna dem som är inne på arbetsmarknaden och har en säker plats.
Man kan vara stolt, men jag förstår mig inte riktigt på den stoltheten. Huvudfrågan är: När får vi besked av regeringen om hur arbetet går vidare efter 2010?
Lars U Granberg (S):
Då fick vi ett svar. Handisams omvärldsanalys ska ligga till grund för regeringens framtida politik när det gäller tillgänglighetsanpassningen av samhället. Det är intressant läsning; jag har hunnit gå igenom den ganska ordentligt sedan vi fick den i går i utskottet. Kierkemann fick kanske ett exemplar också, eller åtminstone fick hon ett i dag.
När det gäller privatiseringar kan man göra det konstaterandet att om regeringen hade tagit omvärldsanalysen till sig kanske man skulle ha gjort en annan bedömning i den politik som man har skyndat fram under den här tvåårstiden. Handisam höjer ett varningens finger för steg som kan leda till ett undanträngande av tillgänglighetsanpassningen.
Analysen är jätteintressant läsning, Kierkemann, ta till dig den. Jag hoppas att regeringen tar till sig den för att undvika alla de fallgropar som belyses i rapporten. Jag är inte riktigt säker på att det är det som jag trots allt söker efter. Jag hoppas att regeringen tar till sig vad Handisam säger.
Lars U Granberg (S):
Gunnel Wallin nämnde Handisam som en viktig part i arbetet med att få ett tillgänglighetsanpassat samhälle. Gunnel tillhör ju Centerpartiet och vi har hört hur Centerpartiet vurmar för lagen om valfrihet och andra typer av valfrihetsmodeller.
Lyssnade man på Handisams åsikter om hur det kan påverka tillgänglighet för människor med funktionsnedsättning innan man genomförde den lagstiftningen?
Lars U Granberg (S):
Det råder ingen tvekan om att mycket görs. Det är vi överens om, men vi är inte överens om att väldigt mycket återstår att göra. Lagen om valfrihetssystem har varit en stor fråga för Centerpartiet som har drivit på kraftigt.
Det är underligt om man inte har tittat på vad Handisam säger: Konsekvensen med sådana system är att en risk är att valmöjligheterna blir färre om personer med funktionsnedsättning inte har reella möjligheter att göra sina val på samma villkor som övriga medborgare. Så skriver Handisam. Vidare säger man: Eftersom en del personer med funktionsnedsättning behöver stöd i att komma in på arbetsmarknaden kan det ökade individuella ansvaret försvåra möjligheten att få en anställning.
Man tittar på kravställningar i större perspektiv än lagen om valfrihetssystem. Det jag vill säga är att man ju kan föra en politik så att pendeln slår väldigt kraftigt. En del gånger beskylls vi för att vara de som bara värnar det offentliga, vilket är fullständigt fel.
Man kan också se att pendeln har slagit väldigt kraftigt från det nuvarande regeringsunderlaget till att enbart handla om valfrihetssystem och valfrihet. Man lyssnar inte ens på Handisam som har en specifik uppgift att sköta, nämligen att signalera om det finns risker.
När man är ivrig påhejare av valfrihetssystem tycker jag att man borde ha lyssnat på Handisam i det här fallet.
Lars U Granberg (S):
Tobias Krantz börjar så bra med utgångspunkt i det socialliberala Folkpartiet. Under Bengt Westerbergs ledning genomförde man LSS. Ingen har varit mot det. Vi i den socialdemokratiska riksdagsgruppen har aldrig varit mot det. Sedan gick Tobias Krantz vidare och blev den folkpartist som han är i dag.
Borta är ansvarstagandet när det handlar om socialförsäkringssystem. Borta är den sociala känslan när det handlar om att klämma åt människor. Tobias Krantz talar om att sprätta i väg pengar. Det är ett intressant fenomen. När Tobias Krantz och alliansregeringen tog över var det plus 70 miljarder kronor i de offentliga finanserna. Därifrån och fram till i dag har ni tappat 130 miljarder kronor i de offentliga finanserna. Var är dessa pengar? Har de satsats på tillgänglighet?
Har de satsats på att stärka de människor som står långt från arbetsmarknaden? Eller är det ett incitamentsprogram till oss människor som har haft kraft och ork att få in foten på arbetsmarknaden? Nej, det handlar om förvärvsavdrag för friska människor i stället för att man tittar på vad andra länder gör.
En fråga handlade om vilka incitamentsprogram som andra länder gör på området. Jag har en fråga till Tobias Krantz. Jag var med på en debatt med Nyamko Sabuni uppe i Norrbotten. Hon uttryckte då att politiker inte har med mångfaldsarbetet att göra. Delar Tobias Krantz den syn som hans egen mångfaldsminister har, att politiken inte har någonting med mångfaldsarbetet att göra?
Lars U Granberg (S):
Jag har varit riksdagsledamot sedan 1994 och har därför ganska god erfarenhet av att städa upp efter en borgerlig regering. Då gjorde vi det tillsammans med Vänsterpartiet, och jag tror att vi fixar det den här gången också.
Var inte orolig för det, Tobias Krantz! Ni har tappat 130 miljarder kronor i de offentliga finanserna, men fortsatt håller ni fast vid en lågskattepolitik. Kan Tobias Krantz förklara för mig på vilket sätt lägre skatt för människor som förvärvsarbetar och för människor som har stora villor gynnar funktionshindrade?
Er så kallade utanförskapspolitik för att få in människor på arbetsmarknaden har ju misslyckats. Arbetslösheten för gruppen funktionsnedsatta har inte blivit lägre under det borgerliga styret utan snarare tvärtom. Var finns drivkraften och incitamenten?
Jag saknar socialliberala tankar och dem som stod upp för en trygg socialförsäkring. De funktionshindrade finns också i a-kassesystemet och sjukförsäkringssystemet med mera. Dessa system har ni socialliberaler som tidigare stod upp för dem varit med och monterat ned. Var lugn, Tobias Krantz! Vi har rett upp efter er förut och vi kommer med all säkerhet att göra det igen.
Lars U Granberg (S):
Låt mig först säga att det väl inte är några problem för Maud Olofsson vid dubbelbokning att ställa in interpellationssvar och skjuta dem på framtiden. Det har hänt förut. Den interpellation som jag har ställt har jag ställt förut och fick den flyttad ett antal gånger. Så den möjligheten har ju ministern i stället för att påpeka det på något sätt mot oss som är interpellanter. Jag tackar för svaret. Det hör till saken att man ska göra det.
Men svaret känns något gammalt. Jag skulle vilja likna det vid en vägskylt, om man kör in i en by där det står "Årets by 2006" och vi nu lever i 2009. Också ett ovanförskap känns i svaret. Beslut är redan fattat om nedläggning av två enheter i ett läge där varslen är väldigt starka och hårda.
Det här är människor av kött och blod, Maud Olofsson, som nu hamnar i arbetslöshet mest troligt. Sju av tio varsel faller ut i arbetslöshet. Det är de siffror vi har fått senast. Låt mig lyfta fram några människor från Lövholmens såg. En 53-årig man har jobbat på sågen i hela sitt liv.
Han är värd ett mer mänskligt svar än att regeringen jobbar för ett bättre företagsklimat. Ta paret där bägge jobbar på Lövholmens såg. Bägge två är nu varslade och kommer att gå ut i arbetslöshet. De har köpt hus nyss. De har bildat familj och fått barn nyss.
De vill gärna höra något annat än att Maud Olofsson ska säkerställa arbetstillfällena i hela Sverige. Nej, Maud, att säga att regeringen inte har ett ansvar även när det handlar om det operativa i Setra är fel. Maud Olofsson som näringsminister har ansvar för att utveckla näringen som sådan.
Hon har också ett ansvar för den största ägarens innehav av skattebetalarnas egendom, skogen, skogsråvaran och prissättningen på den. Setra väljer nu att lägga ned verksamhet och ta bort kapacitet. Det är det som händer.
Jag skulle vilja att man från regeringens sida är lika tuff mot Setra som man är mot Saab och Volvo när det handlar om att hitta nya ägare. Nej, när det gäller Setra styckar man verksamheten, och så är det den brända jordens politik.
Så fungerar det statliga ägandet under Maud Olofsson: ett krav mot den privata näringen, inget ansvarstagande över huvud taget för det statliga ägandet. Vad händer nu, Maud, med kapaciteten? Du säger i svaret att ni ska jobba för ökad tillväxt av råvara. Men till vilken nytta?
Vi avvecklar sågverkskapacitet kraftigt i vårt land just nu. Sveaskog börjar nu exportera mer och mer skog direkt till andra länder. Är det det vi ska öka råvaran för, för att vi bara ska leverera timmer till andra länder? Eller ska vi ha någon vidareförädling kvar i Sverige, i vårt land? Vidareförädling kan man göra på olika sätt.
Setra har inskrivet att man ska öka vidareförädlingen i sin verksamhet. Det kan man göra på olika sätt. Man kan se till att investera, att ägaren går in, att Maud ger direktiv till Sveaskog att ta en större plats i Setra. Jag tror att det kommer att behövas en sådan insats från Maud Olofssons sida inom kort och då också ett direktiv om ökad vidareförädling.
Lars U Granberg (S):
Jag ber om ursäkt. Jag hade för mig att jag inledde med "fru talman". Självfallet ska jag rikta mig till talmannen. Jag ska svara på frågorna direkt, Maud. Vi socialdemokrater ska ta större ansvar för personalen än vad den nuvarande regeringen gör. Vi ska också se till att ett statligt ägande i Setra blir starkare. Jag har en fråga om avkastningskrav.
Jag förstår mig inte riktigt på det. Jag tog inte upp de frågorna. Ska jag tolka detta som något slags svar på den politik som förs inom Setra? Man är inte öppen för att släppa verksamhet vidare. Jag kan förstå det svar som Maud levererade, nämligen att Setra vill göra sin verksamhet lämpad för den produktion som behövs.
Om det vore sanningen finns inget som säger att man inte kan släppa in andra ägare. Sedan var det frågan om vidareförädling. Jag hann inte med den frågan förra gången. Vidareförädling kan ske på olika sätt. Setra har inskrivet att man ska öka vidareförädlingen.
Så var det också uttalat när de tog över sågverksrörelsen från Assi Domän. Det går att öka produktionen där vidareförädling inte sker. Då ökar den procentuella vidareförädlingen inom Setragruppen. Då har man nått ett mål - någonstans. Men den totala vidareförädlingen i sågverksrörelsen i Sverige ökar inte med den typen av verksamhet.
Jag sade till Maud att jag tycker att det är dags att regeringen börjar intressera sig för Setra och framför allt Sveaskogs roll inom Setra. Under den här resan har jag ställt en del frågor till folk som finns inom Setras verksamheter. Jag har lagt ihop ett litet pussel över det beslut som vi nu diskuterar.
Det framgår tydligt att ett beslut skulle fattas på ett styrelsemöte men sköts framåt. Varför? Jag kan tänka mig att Sveaskog inte var speciellt intresserat av att fatta beslutet. De andra två ägarna var kanske inte med på att lägga ned Lövholmens såg i det läget. Sveaskog ville inte. I det läget stod det mellan två sågverk, Malå och Lövholmen.
Under resans gång kom ett bondeoffer in - kan vi kort och gott likna det vid - Färilasågen, för att komma fram till det slutgiltiga beslutet. Problemet jag vill belysa är att Sveaskog, en stark ägare, också har inskrivet i statuterna att de inte får använda sitt 50-procentiga ägarskap fullt ut.
Det ska vara en enig styrelse i svåra beslut. Det kan vara vettigt att ha det så, men frågan är hur produktivt det blir långsiktigt. Jag krävde av Maud Olofsson ett direktiv om ägartillskott, att likställa med den bilindustri som är inne i en konjunktursvacka och behöver resurser och pengar. Det blir svårt när ägarna har olika muskler.
Vissa ägare har till och med en svår ekonomisk situation just nu. Det är därför jag vill att Maud Olofsson ska engagera sig i Setra och jobba för att stärka Sveaskogs roll inom Setra. Det är då vi kan se en utveckling av vidareförädling med mera inom Setragruppen. Det är en stor och viktig aktör inom sågverksindustrin i Sverige.
Lars U Granberg (S):
Ni prioriterar sänkta skatter, Maud Olofsson, i en storleksordning som nu gör att ni får börja låna till det. Den särskilda debatten före denna interpellationsdebatt handlade om det. Det är någonting som vi socialdemokrater inte gör. Jag delar Maud Olofssons syn på energin.
Det borde då oroa näringsministern att Setra lägger ned ett sågverk som är väldigt hårt kopplat till Energitekniskt Centrum och utveckling av DME eller biodiesel från hartsoljeproduktion.
Man är leverantör av råvara från sågverket till det pappersbruk där man kanske först i världen kommer att utveckla svartlutsförgasning. Det borde oroa näringsministern. Jag blev lite förvånad över det som sades om att vi inte skulle lita på Göran Persson.
Jag litar fullständigt på Göran Persson. Jag har suttit i riksdagen under hans tid som statsminister, och jag tycker att han var fullgod som statsminister, och jag tror att han är en jätteduktig ordförande i Sveaskog. Det som debatten nu handlar om är ägarkapital till Setra. Sveaskog tycker jag klarar sig hyfsat bra under Göran Persson.
Näringsministern kan göra det via regleringsbrev till Sveaskog och sedan se till att Sveaskog tar sig an en större del i Setra. Jag tror att det kommer att behövas. Maud Olofsson vet nog att det inom kort kommer att ske en omorganisation av ägandet i Setra. Jag tror att det är dags att näringsministern redan nu börjar förbereda sig på det. Det välkomnar vi.
Jag välkomnar det ökade statliga insteget i Setra.