Sven-Erik Bucht (S):
Först vill jag tacka statsrådet Lena Ek för svaret. Min uppfattning efter detta svar är faktiskt att statsrådet har en ambition att rätta till de problem som finns. Det är bra och glädjande. Det gläder säkert många att statsrådet har den ambitionen. Att få bygga och bo i vackra, strandnära lägen är en dröm för många i vårt land.
När den nya lagen trädde i kraft 2009 var förhoppningarna stora. Äntligen skulle det bli möjligt, löd många kommentarer särskilt på landsbygden och i de mer glesbefolkade orterna. Den nya lagen skulle ge mer utrymme för regionalt och lokalt anpassade bedömningar.
I de delar av Sverige där det finns gott om stränder och lågt bebyggelsetryck skulle det bli lättare att bygga, samtidigt som lagen skärpte möjligheten att bygga i väldigt hårt exploaterade områden. Tyvärr blev verkligheten en annan. Jag lyfter i min interpellation upp exemplen Arvidsjaur och Arjeplog, två kommuner i Norrbotten som har upplevt det omvända sedan lagen trädde i kraft.
Det har blivit svårare att få tillstånd att bygga, trots att det är ganska glest bebyggda kommuner med lågt bebyggelsetryck. Arjeplog har till exempel fler sjöar än invånare och är säkert en av de kommuner i hela landet som har mest strand per invånare. Arvidsjaur ligger inte långt efter i den ligan.
Detta är dock inte bara ett problem dessa kommuner upplever; det finns många mindre, glesbefolkade kommuner som upplever exakt samma problem. Herr talman! Sveriges Kommuner och Landsting har i en rapport pekat på att bedömningarna och handläggningarna av ärenden med tillämpning av lagen varierar stort mellan länen.
Även Sveriges Television har gjort en granskning av utfall av dispenser för byggnation i strandnära lägen, och mycket tyder tyvärr på att det efter att den nya lagen trätt i kraft verkar vara lättare att få dispenser i områden med tidigare hårt exploateringstryck än i de mer glesbebyggda kommunerna. Det är klart att detta inte är bra. Det skapar misstro hos befolkningen och tar bort legitimitet för lagstiftningen.
Andemeningen i lagen var ju det omvända. Herr talman! Jag pekade på detta redan för snart två år sedan. Jag väckte en motion i frågan, vilket ministern nämnde, och föreslog att man skulle se över detta. Tyvärr avslogs motionen vid det tillfället - möjligen kom förslaget från fel håll - men oaktat detta är det bättre sent än aldrig. Nu verkar i alla fall statsrådet ha kommit till insikt om att det behövs en översyn.
Det är faktiskt väldigt glädjande att statsrådet så tydligt pekar på det i svaret. Det gläder mig, och det gläder många andra. Jag hoppas nu att detta inte tar för lång tid. Det finns så många drömmar om att få bygga, bo och leva nära vackra stränder. Drömmarna finns i Arvidsjaur och Arjeplog, men även på andra orter och på många ställen runt om i vårt land finns det många sådana drömmar. Bästa statsråd!
Detta är en viktig fråga för landsbygden. Särskilt på landsbygden finns det möjlighet för många fler att bygga och förverkliga sina drömmar om att få bo i vackra lägen. Där kostar inte tomterna lika mycket som i de hårt exploaterade områdena. I de hårt exploaterade områdena avgör väldigt många gånger plånbokens storlek om man ska kunna bo vackert.
På landsbygden är vi mer lika; där räcker det med engagemang och en lagstiftning som ger möjligheter.