KBLab/rixvox huggingface dataset:
Linda W Snecker (V):
I natt sköts det i min hemstad Norrköping. Två män är mördade. Den ene var precis frisläppt från ett långt fängelsestraff. Sedan hösten 2014 har regeringen tagit initiativ till över 50 straffskärpningar. Anstalter och häkten är nu överfulla. Poliserna är fler än på väldigt länge, och det har skett vapenamnestier.
Men skjutningarna minskar inte, för regeringen har missat det som verkligen minskar brottsligheten. På det brottsförebyggande arbetet satsas ingenting. Kommunernas socialtjänst går på knäna. Inslussningen till samhället från anstalterna fungerar uppenbarligen inte. När ska regeringen inse att straffskärpningar inte minskar antalet skjutningar och börja satsa på de brottsförebyggande åtgärderna på riktigt?
Linda W Snecker (V):
Jag vill nog ändå ställa hårdare tag mot det brottsförebyggande arbetet när detta arbete inte presenteras från regeringen. Finns det resurser för att lägga fram politiska förslag om 50 olika straffskärpningar måste samma resurser läggas på det brottsförebyggande arbetet. PISA-resultatet är toppen, men det behövs mycket mer. Vi kan inte ha socialtjänster som går på knäna och inte har en rimlig chans att arbeta brottsförebyggande.
Linda W Snecker (V):
Coronakrisen föder en ny sorts kriminell aktivitet med stor efterfrågan på bland annat skyddsutrustning. Olika former av utegångsförbud och restriktioner i EU:s medlemsländer har gjort att kriminella nätverk kan agera mer ostört samtidigt som människors allmänna oro ökar. Viljan från kriminella nätverk att göra samhället mer osäkert och sårbart är stor just nu. Enligt Europol har antalet cyberattacker ökat. It-attacker sker mot sjukhus it-system.
Antalet bedrägerier ökar där pandemin utnyttjas av kriminella gäng. Det gäller allt från spekulationer med aktier till upphandling av alkogel och sjukvårdsutrustning som sker utan att varorna levereras. Det är inte rätt att utnyttja ett samhälle och dess invånare som är i kris. Därför vill jag fråga statsministern vilken beredskap polisen och Säpo har för att stoppa brottslighet som sker i coronatider.
Linda W Snecker (V):
Tack, Johan Forssell, för frågan! Jag tror att du och jag och våra partier är ganska överens om att just Trygghetsberedningen var en bra ambition. Låt oss försöka komma överens! Jag tycker att det är bra att vi i politiken har stora konfliktområden där vi inte alls är överens, men också områden där vi faktiskt försöker möta de stora utmaningar som samhället står inför.
Jag tycker inte att regeringen och Centerpartiet har lyckats med den ambitionen. Vi kan diskutera hur inbjudan till oss i de olika partierna såg ut, men jag kan efter åtta månader som ledamot i Trygghetsberedningen konstatera att vi står långt från varandra när det gäller vårt sätt att se på samhället och vilka de största kriminalpolitiska utmaningarna är.
Då tänker jag att det finns två alternativ. Antingen lägger vi ned beredningen. Det tycker jag vore tråkigt; jag tycker inte att det är så politiken ska fungera, och jag tycker inte att det är så Sveriges befolkning ska uppfatta oss politiker. Jag skulle hellre vilja att vi gör om direktiven till beredningen och faktiskt tittar på vad vi skulle kunna komma överens om och vilken dialog vi kan ha i stället.
Jag tänker att det finns ett par saker vi skulle kunna diskutera närmare, bland annat hur rättskedjan i Sverige ska fungera. Vi kan alla konstatera att den inte fungerar i dag. Storsatsar man på polisen kommer det att bli väldigt mycket jobb för åklagarmyndigheterna. Det är just nu väldigt fullt på Sveriges anstalter och häkten, just för att man har lyckats bra i domstolarna, som har jobbat järnet för att få fällande domar för kriminella.
Låt oss tala om helheten på våra myndigheter! Det tror jag skulle vara ett bättre steg än att filosofera kring vilka stora utmaningar den rättspolitiska debatten har.
Linda W Snecker (V):
Jag tycker att det är oerhört viktigt att regeringen ständigt kommer ihåg att man är en minoritetsregering. Regeringen har inte majoritet i Sveriges riksdag. Regeringen måste komma till riksdagen och föra en dialog om man vill ha igenom sin politik. Detta verkar bevisligen Justitiedepartementet, justitieministern och inrikesministern återkommande glömma bort.
De blir väldigt förvånade när vi som är oppositionspartier, som inte sitter med i regeringen och inte budgetförhandlar, kör över regeringen, vilket fungerar i vilken sund och välfungerande demokrati som helst. Oppositionen har makten så länge de styrande inte har majoritet. Det är inga konstigheter. Därför tycker jag att det är ett misslyckande att regeringen inte har lyckats få mer av majoritet för sina lagförslag i allmänhet.
Vi i justitieutskottet kör ständigt över regeringen med annorlunda förslag, förslag som är bättre och mer framåtriktade. Jag tycker att det är bra. Det är något som Vänsterpartiet kommer att fortsätta att göra. Så länge vi inte sitter i regeringen är vi i opposition. Så länge man inte pratar med oss i Vänsterpartiet är vi i opposition. Det är inte svårare än så. I de fall vi är överens med andra partier måste vi alltså hitta lösningar. Det är inga konstigheter.
Men jag tror att det är bra att regeringen tänker mer på detta. Jag tror också att det är bra att regeringen tar med sig kritiken om Trygghetsberedningen tillbaka till departementet och funderar på vad man faktiskt vill med denna beredning. Man kan kanske fundera på om vi ska ha en mer aktiv ordförande i beredningen, något som polisernas fackförbund, Polisförbundet, har föreslagit.
Det är nämligen inte bara Vänsterpartiet som vill ändra direktiven, utan även Polisförbundet är med på det. Både polisen och Vänsterpartiet är överens om att vi måste ha ett tryggare Sverige.
Linda W Snecker (V):
Centerpartiet är en del av regeringsunderlaget. Den 29 augusti 2019 presenterade Johan Hedins partiledare Annie Lööf Trygghetsberedningen. Sverige behöver en långsiktig trygghetspolitik, står det i pressmeddelandet. Nu har åtta månader gått.
Både Johan Hedin och jag är ledamöter i denna trygghetsberedning. Jag har all ambition att vi politiska partier ska komma överens, att vi kan prata mellan blockgränserna, att vi kan veta att vi har olika ideologiska ingångspunkter, att vi ser på samhället på olika sätt, att vi kan hänvisa till olika akademiska teorier.
Men det senaste mötet i denna trygghetsberedning visade tydligt hur stor splittringen är i det arbete som pågår just nu. Att ställa kravet att vi ska hitta ett gemensamt synsätt på de rättspolitiska utmaningarna verkar vara dömt att misslyckas - tyvärr. Jag saknar ledarskapet i denna trygghetsberednings arbete.
Jag saknar regeringen, och jag saknar Centerpartiet. Ni lovade att arbetet skulle bli så bra. Jag saknar en dialog mellan partierna.
Vad jag tror att vi behöver är helt nya direktiv, en helt ny utgångspunkt, där vi kan komma fram till realistiska saker som vi kan komma överens om i stället för stora samhällsutmaningar där vi står på olika positioner. Var är ledarskapet i denna trygghetsberedning?
Linda W Snecker (V):
Jag håller med Johan Hedin om att konfliktytorna inom rättspolitiken är onödigt stora. Jag brukar vara den som ständigt upprepar i debatterna att många vill ha otrygghet och hög kriminalitet för att kunna genomföra sina bisarra förslag om visitationszoner eller dubbla straff för gängkriminella. Jag gillar idén med denna trygghetsberedning. Jag gillar ambitionsnivån.
Därför har jag gått in med liv och lust i arbetet, och därför har jag kanske blivit extra djupt besviken när vi har fått fantastisk kunskap från Jerzy Sarnecki. Jag baserar mycket av min politik på hans forskning från till exempel Brå, en myndighet som jag tycker har hög kompetens. Men nu säger Johan Hedin att vi ska skylla en stressig arbetsmiljö på en arbetsplats på att individen ska gå i kbt-behandling för att lära sig att djupandas.
Jag tycker att ledarskapet behöver vara större än så.
Linda W Snecker (V):
Jag är väldigt glad över att justitieministern tänker på mig och mitt parti och över justitieministerns eget stora engagemang mot mäns våld mot kvinnor. Jag är glad över att du ägnade en så stor del åt detta i ditt anförande, Morgan Johansson. Det är viktigt. Vänsterpartiet föreslår i budgeten ett femicid-paket, helt enkelt för att vi ser att det fortfarande finns kunskapsbrister och fördomar.
Det finns saker i rättsväsendet som ännu inte fungerar. Vi föreslår därför en kompetensutveckling genom hela rättsväsendet. Vi föreslår också ett nationellt resurscenter mot prostitution och människohandel, och det är någonting som jag tycker att justitieministern ska kolla lite extra på.
Jag vill också säga varsågod för att vi i oppositionen drev igenom att vi ska ta bort bötesbrottet för sexköp och att det nu ingår i utredningen. Det är superbra. Jag är med dig i den här fajten, Morgan Johansson. Det jag inte är med dig på är regeringens stora nonchalans mot hur ekonomisk ojämlikhet drabbar kvinnor.
Det handlar om hur klasskillnaderna och den ekonomiska ojämlikheten skapar otrygghet och hur fattigdom och utanförskap skapar den här farliga machokulturen som vi vet driver in barn och unga pojkar i de gängkriminellas klor, där de blir utnyttjade. Sverige är det land där ojämlikheten ökar allra mest i västvärlden.
Där tar inte regeringen det stora ansvar som behövs. Om vi minskar den ekonomiska ojämlikheten minskar vi också kriminaliteten.
Linda W Snecker (V):
Att bryta upp klassamhällets förtryck, var det som justitieministern sa i sitt anförande. Det som blir så lustigt är att vi är så oerhört överens om grundproblematiken, om den feministiska analysen och om den socialistiska analysen av vad ekonomin i samhället gör med personer. Ideologiskt är vi lika. Retoriskt är vi lika.
Men sakpolitiskt kunde det inte just nu vara större skillnader mellan Vänsterpartiet och den socialdemokratiska regeringen. Det som den socialdemokratiska regeringen lägger fram i sakpolitik minskar inte de ekonomiska klyftorna, utan det gör att eliten blir rikare och de fattiga blir fattigare.
Sverige dras isär, och det är därför det gör så ont att se det arbete som den socialdemokratiska regeringen utför.
Linda W Snecker (V):
Jägare och sportskyttar ska inte drabbas av regeringens överimplementering av EU:s vapendirektiv. Vänsterpartiet har tillsammans med en samlad opposition satt stopp för regeringens vilja att gå för långt med lagstiftningen som skulle skapa många praktiska problem för helt vanliga skyttar.
Jag vill tacka mina kollegor från de andra partierna för ett gott samarbete. Vänsterpartiet föreslår dessutom att den svenska lagstiftningen tydligare ska markera en tydligare skillnad mellan legala och illegala vapen. I sin iver att stoppa illegala vapen i kriminella gängmiljöer har regeringen gått för långt.
Det finns inget stort problem med att jägares och sportskyttars lagliga vapen används i kriminella kretsar i Sverige, vilket regeringen verkar tro. Vänsterpartiet vill med all kraft bekämpa den illegala hanteringen av vapen liksom den grova brottsligheten som i sin värsta form skärper sin makt med vapen.
Samtidigt behöver lagen utformas så att den inte i onödan försvårar för jägare och sportskyttar att använda sina legala vapen. Det har regeringen kapitalt misslyckats med. Det är inte legala vapen som används i kriminella kretsar. Enligt Brå har det skett en strukturell förändring.
Användningen av legala vapen och tvåhandsvapen, som älgstudsare och hagelgevär, har minskat, medan illegala vapen och enhandsvapen blivit vanligare i kriminella miljöer. Brå bedömer att tillgången till illegala vapen har ökat, vilket är ett stort och allvarligt problem som inte löses genom att man ger sig på de legala vapnen.
Därför måste legala vapen som används för jakt och skytte få en egen rent administrativ del i vapenlagen, medan illegala vapen hanteras i särskild ordning. Fru talman! Enligt regeringens förslag skulle en sportskytt som missar att förnya en licens bli omedelbart häktad och dömd för grovt vapenbrott.
Det är viktigt med tydliga och stränga vapenlagar, men här har man gått alldeles för långt. Eventuella administrativa fel och förseelser som begås av en person som har eller har haft licens för det vapen som förseelsen avser bör inte jämställas med vapeninnehav i ett kriminellt sammanhang.
Det här är en kategori av lag med enormt många detaljer och mycket kunskap och framför allt ett engagemang. Jag vill tacka för det folkliga engagemang som finns i frågan, viljan att förklara för oss som kanske inte tycker att det här med olika vapen är så väldigt spännande. Jag kanske inte har ändrat åsikt i stort.
Men jag ska erkänna, fru talman, att det är väldigt roligt att skjuta med stora sportskyttevapen. Så är det faktiskt. Ett stort tack till Pia för det! Sportskytte och jakt är en folksport som förenar över klassgränserna.
Det är ett engagemang som tar tid, och det bedrivs i ideella föreningar och tar många långa timmar i obekväm miljö att utföra. Det ska vi som lagstiftare vara himla medvetna om. Det är dags för regeringen att göra om och göra rätt. Vänsterpartiet kommer alltid att stå upp för en bra och balanserad vapenlagstiftning. Jag yrkar bifall till reservation 3.
Linda W Snecker (V):
Jag blir extremt upprörd, rädd och förvirrad över hur Ellen Juntti kan komma med argumentet: Inte alla män. Det är argumentet som gör att kvinnor världen över inte vågar, inte orkar och inte vill anmäla de män som begår brott mot dem.
De är alla de män som Ellen Juntti som polis har arbetat med. Det är männen som har förgripit sig på kvinnor och barn. Fru talman! Ellen Juntti kommer med argumentet: Det är inte alla män som begår sexualbrott. Nej, det är väl självklart att det inte är alla män som begår sexualbrott. Det har ingen över huvud taget sagt.
Men, Ellen Juntti, av alla sexualbrott som begås är det 97 procent av den brottskategorin som begås av män. Fru talman!
Ellen Juntti känner att det absolut viktigaste hon kan göra i en replik på mitt anförande, där jag har talat om samtyckeskultur, kvinnliga brottsoffer, metoo och hur kvinnor äntligen orkade, vågade och kunde anmäla alla de män som har begått fruktansvärda brott mot kvinnor i alla tider, är att säga att inte alla män begår brott. Fru talman!
Alla förstår att alla män inte begår brott. Men av alla sexualbrott som begås är det 97 procent som begås av män. Vad vi nu ser är en enorm backlash. Mäktiga män blir anmälda för sexualbrott och kan med en liten axelryckning ställa sig upp och säga: Det här skedde ju inte. Vi vet som kvinnor, Ellen Juntti, att 97 procent av alla sexualbrott begås av män.
Det är ett enormt problem, och vi måste förändra det.
Linda W Snecker (V):
Jag tycker att det är allvarligt när Ellen Juntti står och gör aktiva historieförfalskningar av vad jag säger i riksdagens talarstol, för det är vad Ellen Juntti håller på med. Jag har talat om att av alla sexualbrott som begås är det 97 procent som begås av män. Det går inte att säga vilken sorts man som begår sexualbrott, utan det är alla kategorier av män som begår sexualbrott.
Det är det som är det stora strukturella problemet med att leva i ett ojämställt samhälle. Det måste förändras. Det går inte att säga att det är den här kategorin män eller den här kategorin män. Det är precis som jag sa i talarstolen. Det är alla sorters män som tyvärr begår sexualbrott. Det är pappor, jurister, makthavare, vanliga män och dumma män. Nu citerade jag mig själv, för det var det jag sa, Ellen Juntti.
Vad du talar om är ett förslag på en straffåtgärd där man ville införa elektronisk övervakning i förebyggande syfte. Vänsterpartiet ser elektronisk övervakning som ett straff som ges när brottet har begåtts och det finns en fällande dom. Då tycker vi att elektronisk övervakning är ett utmärkt förslag. Vi borde ha fler former av elektronisk övervakning och fler former av straff som är mer anpassade till individen som har begått det brottsliga.
I förebyggande syfte vill vi göra så otroligt mycket mer än att bara ha en elektronisk övervakning. Vi vill ha ett jämställt samhälle. Vi vill krossa de patriarkala strukturerna. Vi vill dela makten mellan könen. Vi vill ha extremt många fler åtgärder än vad som finns i dag i samhället. Moderaterna kan bara tala om straff. Ni kan bara tala om när brottet redan har begåtts eller håller på att begås.
Vänsterpartiet vill ha ett jämställt samhälle, ett jämlikt samhälle, där alla kan leva i frihet.
Linda W Snecker (V):
Situationen på Sveriges anstalter har under väldigt lång tid varit ansträngd. Läget är akut. Det börjar bli farligt för de anställda och för klienterna. Det Riksrevisionen har påpekat i sin rapport är bra och nödvändigt. Det handlar om eventuella stordriftsfördelar och om spridning av goda arbetssätt. Det finns alltid förbättringspotential inom myndigheter.
Men vad som också behövs är ett politiskt långsiktigt perspektiv. Regeringen har i sin iver att verka handlingskraftig höjt straffen åt både det ena och det andra hållet. Vet fru talmannen vad som händer när straffen förlängs? Jo, tiden som en klient sitter på anstalt blir just lång. Det blir färre tomma platser.
Personer som är dömda för brott kan inte inställa sig utan får gå fria på våra gator. Vänsterpartiet har under lång tid påpekat att anstalterna behöver rustas upp och att den enda lösningen inte är inlåsningsstraffet. Det behöver finnas flera olika slags alternativa straff som domstolar kan utdöma.
Det är farligt för både personal och klienter när överbeläggningen är så stor som den är. Det finns andra mer långsiktiga lösningar när det gäller överbeläggning, till exempel att bygga modulbyggnader, som man gjort på Anstalten Skenäs, som ligger hemma i Norrköping. Frivården måste byggas ut, och det måste bli fler former av straff i frihet.
Elektronisk övervakning med fotboja och olika former av digital övervakning fungerar utmärkt som straff samtidigt som det frigör platser så att allvarligt kriminella snabbt kan få en plats på anstalt.
Det går också att påbörja den villkorliga frigivningen i förtid för att frigöra platser på anstalter så att nyligen dömda personer kan komma in på anstalter och personer som nästan har avtjänat sitt straff kan släppas ut.
Men det finns två stora reformer som kommer att göra situationen på anstalterna ännu mer ohanterlig och samhället mer otryggt. Det är att ta bort ungdomsreduktionen, den så kallade straffrabatten för unga, och att börja talla på när den villkorliga frigivningen ska kunna infalla.
Om den villkorliga frigivningen tas bort kommer tre saker att hända: Överbeläggningen på anstalterna blir ännu större. Personer kommer att lämnas med en plastpåse utanför anstaltsstängslet utan möjlighet till hjälp och stöd från Kriminalvården. Och kriminaliteten kommer att öka.
Om ungdomsreduktionen tas bort kommer tre saker att hända: Överbeläggningen på anstalterna blir ännu större. De unga personerna kommer att låsas in med långa straff och komma ut som vuxna gängledare. Och kriminaliteten kommer att öka.
Vad Kriminalvården behöver är tre saker: att personer inte längre behöver sitta på anstalt utan kan bli villkorligt frigivna med en utbyggd frivård, att fler verkställer sitt straff i frihet i stället för på anstalt och att man renoverar och bygger nya anstalter.
Det finns val att göra mellan det som funkar och minskar kriminalitet och det som ökar kriminalitet. Jag står bakom utskottets förslag i betänkandet.
Linda W Snecker (V):
Det är till stor glädje för mig att justitieutskottet engagerar sig i arbetsmiljöfrågor och stöder Vänsterpartiets förslag om att trygga arbetsmiljön för poliser. Arbetsrätten och arbetsmiljön är oerhört viktiga frågor för Vänsterpartiet. Det får inte ske försämringar i anställningstryggheten.
Det är där våra röda linjer går, och det vet regeringen. Vi kommer inte att acceptera att ni kör över facken och försämrar arbetsrätten. Vi i Vänsterpartiet kommer att stå upp för Sveriges alla anställda på alla arbetsplatser, oavsett om du är polis eller undersköterska.
Fru talman! Polisen har ett ytterst påfrestande jobb, och det är väldigt viktigt att polisen får det skydd som behövs. Därför vill Vänsterpartiet och hela utskottet, utom regeringspartierna, se en utredning som belyser polisens utsatthet för brott i tjänsteutövningen och hur sådan brottslighet påverkar enskilda polisanställda.
Polisen utgör en viktig del i upprätthållandet av rättsstaten, och det har stor betydelse att myndigheten är en attraktiv arbetsplats som tar väl hand om sina anställda. Tv-programmet Veckans brott tar i dag upp att situationen inte alls är bra hos polisen när det kommer till arbetsmiljön.
Man tar upp att det finns massiva brister i hanteringen av sexbrott mot barn och att poliser saknar kunskap. Personalen går på knäna, och förundersökningar läggs ned för att det inte finns tillräckligt många bilder på utsatta barn.
Över tusen ärenden om sexualbrott mot barn ligger på hög hos polisen för att det saknas personal och arbetsmiljön är för dålig. Omkring 200 av fallen beskrivs som prioriterade, vilket betyder att den misstänkte gärningsmannen tros aktivt leta efter barn eller ha tillgång till egna barn.
Polisen behöver mer resurser, och det är tydligt. Här har regeringen misslyckats. Polisen måste också prioritera arbetsmiljön betydligt högre och se till att behålla erfaren personal som gör ett riktigt tungt arbete med att utreda barnpornografibrott. Här har polisen misslyckats.
Det behövs betydligt större it-kompetens hos polisen, it-hjälpmedel och vidareutbildning. Det är allt det som polisregionerna vittnar om saknas i dag. Därför läggs barnpornografibrotten på hög eller förundersökningar läggs ned. Jag har lyft upp frågan många gånger, och jag gör det igen, nämligen att arbetsmiljön och it-miljön är avgörande.
Polisen har ett ytterst svårt jobb. Det är komplext, svårt och utmanande. Många verkar tro att polisens arbete enbart handlar om att stoppa gängkriminella och skjutningar. När fokus läggs bara på våldsbrotten glöms andra brott bort.
Det finns ingen motsättning i att poliser i yttre tjänst löper stor risk att utsättas för hot och våld både under ingripanden och efter i hämndsyfte, och där behövs åtgärder. Men då får inte poliser som arbetar i inre tjänst med att upptäcka sexualbrottslingar på internet glömmas bort eller nedprioriteras.
Det är tyvärr det jag ser i dag, och det måste få en ändring. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet.