KBLab/rixvox huggingface dataset:
Edward Riedl (M):
Det är tråkigt att Annika Lillemets skrämmer människor när det gäller flygsäkerheten. Detta har vi haft en hearing om. Vad gäller flygsäkerheten finns bara ett läge: högsta tänkbara säkerhet i alla avseenden, oavsett vem som bygger planen, vem som flyger dem och vem som opererar i tornen och på flygplatserna. Detta är alla överens om, har vi kunnat konstatera.
Retoriken som bygger på att man ska skrämma människor när det gäller säkerheten tycker jag är lite tråkig. Jag vill bara ha det sagt. När det gäller de samfällda TMA-områden som du räknade upp undrar jag lite grann var ni ser riskerna. Du säger att det blir fler överlämningar.
Som jag förstår det innebär detta inte något annat än att de som sitter i tornen får andra arbetsgivare - eller kan få; det behöver inte bli så. Och så ser det ut redan i dag. Det är olika arbetsgivare som avlönar piloten respektive den som sitter i tornet och så vidare. Detta har hittills inte varit något problem. Man kan prata med varandra ändå. Det är så man gör, oavsett vem som avlönar en. Var ser ni risken dyka upp?
När det gäller försvaret och att vi ska ha en ganska god kapacitet för flygtrafikledning i händelse av kris och krig vill jag ha sagt att 70 procent av all flygtrafikledning i Sverige utgörs av det vi kallar en route -verksamheten. Den finns inte med i den här reformen. Den är statlig. Rimligen finns det en hel del människor som jobbar där. Det är intressant att Annika Lillemets tar upp Ö-vik.
Det är ett privat företag i form av Saab som driver utvecklingen. Det är bra, givetvis tillsammans med LFV. Jag vill ändå ställa min fråga om Trollhättan, Västerås och Norrköping. Kanske du bringa klarhet i vad som ska hända med de flygplatserna.
Edward Riedl (M):
Låt oss först se på frågan om överlämningar. Jag förstår fortfarande inte, men vi kanske inte kommer längre i frågan. Det blir inte fler personer eller fler torn. Det kommer även i fortsättningen att vara lika många torn och rimligen lika många personer som kommer att jobba i tornen. De kommer att ha lite olika arbetsgivare. Vi ser redan i dag privata flygbolag, och de har inte samma arbetsgivare.
Med er logik, om olika arbetsgivare alltid innebär en risk när man ska prata med varandra, borde ni vilja förstatliga - nu borde jag kanske inte säga för mycket - också flygbolagen och allt annat. Men det blir inte färre kontakter med varandra vid inflygningar. Det är klart att varje överlämning är ett riskmoment, men det blir varken fler eller färre överlämningar beroende på vilken arbetsgivare de olika personerna har. Det är min poäng. Vi ska självklart inte låta flygledare stå standby.
Det är som i alla andra yrken; man måste jobba med yrket för att behärska det. Självklart ska inte en kader människor sitta och vänta på om något händer. De som redan jobbar där ska vid en förhöjd risksituation eller liknande gå in. Sådana frågor har med hjälp av säkerhetsklassning och så vidare lösts inom andra områden. Det kan rimligen inte vara svårt att göra här heller. Jag ställer denna sista fråga ändå, fast jag tror att jag inte kommer att få något svar.
Nu har jag provat med både Annika Lillemets och Socialdemokraterna. Med det förslag ni har lagt fram tillsammans, vad händer med flygplatserna i Trollhättan, Västerås och Norrköping? Det finns fler flygplaster, men vi börjar med dem. Vad händer med förslaget? Hur ser ni på de flygplatserna? Ska bandet backas för dem, eller är det okej att de har det så? Kritiken är att det är problem med säkerheten, och då tycker ni att det är okej med sämre säkerhet för dem.
Politiker från ert håll är emot den reform vi genomförde, som innebär att absolut ingenting ska ändras. Vad händer med Trollhättan, Västerås och Norrköping?
Edward Riedl (M):
När det gäller frågan om militära hemligheter och privata företag kan det vara väl värt att påminna Siv Holma om att det finns rätt många privata företag som har relativt mycket insyn i det svenska försvaret, det av den enkla anledningen att den mesta försvarsmaterielen inte tillverkas av statliga företag utan av företag som Saab, Bofors, Hägglunds och så vidare, och det gör att privata företag har ganska god insyn i försvaret. Däremot har vi en ordning där vi säkerhetsklassar personalen.
Olika samhällsskick har valt olika lösningar för det här, men det har funkat relativt bra i västvärlden. Det var svaret på Siv Holmas första fråga. Precis tvärtemot vad Siv Holma påstår är det faktiskt så att vi har flyttat pengar från södra Sverige till norra Sverige när det gäller flyget. Siv Holma har alltså helt fel och är ute och cyklar även här. Det som har hänt är att vi har en ordning där vi upphandlar trafiken där det inte finns möjlighet att på marknadsmässig grund sköta flygtrafiken.
På orter som är beroende av flygtrafik men där det inte går att upprätthålla en marknad har vi gett flygplatserna ökat stöd, och det har vi gjort på bekostnad av flygplatser företrädesvis i södra Sverige. Sedan är det så att vi har flyttat över de här pengarna i länsplanerna. Vi har alltså inte tagit bort pengar för flyget, utan vi har gett regionerna möjlighet att prioritera själva.
När det gäller överenskommelsen som vi har pratat om flera gånger är det viktigt att poängtera att vi bara kan styra över statliga flygplatser, inte över de kommunala. Då hade vi varit tvungna att stifta lag i kammaren. Men de kommuner som har genomfört upphandlingar är socialdemokratiska kommuner som har tyckt att det här har varit en bra idé.
Jag har en fråga till Siv Holma som jag också har ställt till de kamrater som hon genomfört den här reformen med, det vill säga Socialdemokraterna, Sverigedemokraterna och Miljöpartiet: Vad innebär det här för Trollhättan, Västerås och Norrköping? Om ni nu bestämmer er för att det här är vägen att gå, då måste ni kunna svara dem. Vad innebär detta?
Edward Riedl (M):
Jag sade det inte i mitt förra inlägg, för tiden medgav inte det, men självklart är det så att regeringen ska rätta sig efter en riksdagsmajoritet. På det har vi inga olika synpunkter. Men det Siv Holma missar är det faktum att om man bildar en riksdagsmajoritet i någon riktning, då måste man också kunna berätta vad det är man faktiskt vill. Siv Holma har rätt i att det är regeringen som ska verkställa de beslut som riksdagen fattar.
Om det har vi inga olika åsikter, men det kan rimligen vara rätt bra för en regering att veta vad det är ni faktiskt vill, och då kan ni hänvisa till att, jo, det står där. Men om det står där kan väl Siv Holma berätta för dem som lyssnar och framför allt för dem som bor i Trollhättan, Västerås och Norrköping: Vad är det praktiskt som kommer att förändras? Vad är det ni vill Ni fyra partier som får majoritet fattar nu ett beslut. Vad är det ni vill ska hända med de här flygplatserna?
Det måste du rimligen kunna svara på. Person efter person från de partier som ni nu har bildat majoritet tillsammans med har duckat för den frågan. Jag skulle vilja att du, Siv, faktiskt berättar vad det är ni vill ska ske. När det gäller den sista biten handlar det om det tillkännagivande vi gjorde för ett år sedan. Vi är helt överens om att det fanns och fortfarande finns en del saker att reda ut.
Man kan tycka att regeringen jobbar för långsamt, att den inte gör exakt det man vill och så vidare. Men om man fortfarande tror på reformer - nu vet jag att Vänsterpartiet inte gör det, men det kanske finns något annat parti i den allians ni har bildat mot flyget som gör det - och om man är intresserad av att faktiskt göra någonting vettigt av det här är det rimligen så att man hade kunnat påpeka det i stället och sagt att vi vill att ni löser ut den här frågan. Skynda er! Se till att lösa den konflikt som finns m försvaret.
Då hade man kunnat hantera det. Ni väljer tvärtemot att säga nej, stopp, nu räcker det. Ge gärna svaret när det gäller Trollhättan, Västerås och Norrköping!
Edward Riedl (M):
Trafiksäkerhet är en viktig fråga, och det är givetvis bra att Isak From lyfter upp frågan i interpellationsform också. Det är viktigt att komma ihåg att Sverige är ett av världens säkraste länder när det gäller trafiken. Som ministern säger har antalet omkomna kraftigt minskat de senaste tio åren. Från att det har varit drygt 300 personer omkomna i trafiken varje år är det nu drygt 100 personer.
Det har hänt fantastiskt mycket på området. Vi ska givetvis fortsätta att jobba med frågorna. Regeringen gör också historiskt stora satsningar på vägunderhåll. Mot den bakgrunden har det varit intressant att läsa de fyra oppositionspartiernas skuggbudgetar som de lade fram alldeles nyligen. Man kan med stort intresse notera att både Miljöpartiet och Vänsterpartiet vill kraftigt skära ned på väganslagen.
Det skulle definitivt inte leda till att vi får säkrare vägar och färre döda i trafiken. Regeringspartierna tycker i stället tvärtom att det är viktigt att satsa mer pengar på vägunderhåll så att vägarna och vägtransporterna blir säkrare.
Edward Riedl (M):
Ministern kommer kanske själv att svara på varför regeringen flög upp till Norrland, men jag skulle gissa att det var av ungefär samma skäl som jag, Isak, Johan och flera från Norrland just flyger ned till Stockholm. Det finns inte så många andra rimliga alternativ, oavsett vilka vägar eller järnvägar vi har. Avstånden gör att flyget är en viktig del av infrastrukturen. Därför är det bra att denna regering också satsar på flyget, så att vi har alla delar i infrastruktursystemet fungerande. Jag vill korrigera mig själv.
Antalet döda i trafiken har alltså sjunkit från 500 per år ned till 300 per år under den senaste tioårsperioden. Det är väldigt bra siffror, men det finns givetvis fortsatt mycket kvar att göra. De fyra allianspartierna i regeringen är överens om att vi behöver satsa mer pengar på vägarna.
Det är också det som avspeglas när regeringen gång på gång levererar budgetpropositioner till riksdagen där man hela tiden ökar anslagen till våra vägar så att vi kan få ett bättre vägnät i detta land. Även om det inte längre finns något rödgrönt alternativ utan fyra partier i opposition är det intressant att notera att av de tre gamla rödgröna partierna vill två kraftigt minska anslagen till vägnätet.
Både Miljöpartiet och Vänsterpartiet vill alltså minska pengarna till vägnätet. Det kan vara av intresse att komma ihåg det. Det var mitt bidrag till denna debatt.
Edward Riedl (M):
Före valet hade jag många debatter med socialdemokrater, däribland Leif Pettersson. Jag var uppe i Norrbotten och förde en debatt i Piteå, om jag inte missminner mig alldeles. Då var det jag som försökte förklara för Leif Pettersson och alla andra som var med vid debatterna att man inte kan börja bygga på en gång. Det tar tid när det gäller infrastruktur.
Det är mycket arbete innan man får spaden i backen - jättemycket arbete! Men varenda gång i varenda debatt med varenda socialdemokrat hörde man: Vi börjar bygga direkt när vi vinner valet. Nu är det sluttjafsat! Jag tror till och med att Leif Pettersson hade en del spännande uttryck som finns i Norrbottens-Kuriren. Det går att läsa för den som vill.
Ert löfte om att börja bygga efter valdagen är i dag utbytt mot det som står i er budget. Någon gång före år 2029 ska ni börja bygga 9 kilometer av totalt 270 kilometer järnväg. Jag vill mena att det inte är något mindre än ett löftesbrott. Den enda julklapp ni har med er till Norrbotten - vad var det? Höjd kilometerskatt och försämrad konkurrenskraft för norrländskt näringsliv.
Det duger inte, Leif Pettersson.
Edward Riedl (M):
Jag ska inte bemöta alla osakliga påståenden. Jag låter dem stå för Leif och placerar dem någonstans på kontot över att det är lite skämmigt att komma hem till Norrland nu. Det som lovades från socialdemokrater före valet var precis det som jag har hävdat. Jag stod och försökte förklara i debatt efter debatt att det tar tid att planera infrastruktur. Man måste ha pengar och göra det på ett seriöst sätt. Det går inte att lova allt till alla. Jag stod och sa precis de sakerna.
Men det är kul att du har tagit det till dig nu, Leif Pettersson. Alldeles oaktat om du nu själv inte har sagt att ni ska börja bygga dagen efter valet var det nog det som många uppfattade att många socialdemokrater sa. Men det har bytts ut mot att det kan ta uppemot 15 år innan spaden åker i backen. Jag vill vara tydlig med att jag tror att väljarna tolkade in något annat när ni mötte dem i valrörelsen.
De uppfattade något annat än att det kan ta 15 år innan spaden åker i backen. Jag tror att alla ni socialdemokrater har en uppfattning som går hem väl när ni är hemma Norrland. Det vill säga ni lovar mycket, vitt och brett. Sedan sätter ni er på flygplanet ned till Stockholm. Och någonstans där i luften händer det saker.
Helt plötsligt står ni inte fast vid de löften som ni hade innan ni satte er på flygplanet. Ni kommer ned till Stockholm och är helt plötsligt rätt nöjda med att det kan ta uppemot 15 år innan spaden åker i backen, trots att ni har lovat att bygga direkt efter valdagen. Det tycker jag är pinsamt. Jag skulle skämmas ögonen ur mig om jag kom hem efter att ha gett sådana löften. Jag skulle skämmas ögonen ur mig fullständigt. Och vad är det dessutom för julklapp som man tar med sig när man sätter sig på flyget och åker hem?
Höjd kilometerskatt och försämrad konkurrenskraft för norrländska företag - det är pinsamt.
Edward Riedl (M):
Alliansen vill gynna sjöfarten genom att förbättra konkurrenskraften för den svenska sjöfarten. Vi talar om tonnageskatt, bemanningsregler och en del annat. Alliansen hade ett förslag som övriga partier i trafikutskottet hade kunnat ansluta sig till. Det gällde att ge regeringen i uppdrag att snabbt återkomma med förslag på en sjöfartsstrategi och hur man ska förbättra den svenska konkurrenskraften.
Men Socialdemokraterna, Miljöpartiet, Vänsterpartiet och Sverigedemokraterna var emot det, vilket var tråkigt. Miljöpartiets plan, som Socialdemokraterna är med på, verkar vara att försämra för lastbilsnäringen, det vill säga försämra lastbilarnas konkurrenskraft för att göra sjöfarten mer konkurrenskraftig.
Ni vill ha dyrare bränslen och kilometerskatt, vilket beskrevs på ett bra sätt av trafikutskottets ordförande, miljöpartisten Karin Svensson Smith. Det är en dålig väg att välja att försämra lastbilarnas konkurrenskraft för att göra sjöfarten mer konkurrenskraftig. Låt oss inte glömma varför transporter genomförs.
Det finns inget egenvärde i att transportera saker hit och dit, utan det handlar om den svenska industrins stora behov av att transportera sina produkter. Skog, malm och mycket annat ska transporteras. Då behöver vi fungerande transporter på både väg och järnväg och med sjöfart. Det är synd att ni väljer att ställa dessa transportslag mot varandra. Ja, vi ska utveckla sjöfarten. Den är bra på många sätt och miljövänlig.
Men låt oss inte göra det genom att försämra konkurrenskraften för lastbilar, för i slutändan skadar det svensk industri och svenska jobb och därmed svensk välfärd.
Edward Riedl (M):
Politik är som allra bäst när tydligheten är så slående som i denna debatt. Regeringspartierna Miljöpartiet och Socialdemokraterna deklarerar tydligt att de avser att stärka sjöfartens konkurrenskraft genom att försämra för lastbilarna.
Det är bra att debatten är så tydlig, för det gör att människor kan skapa sig en uppfattning om vilken politisk väg som är rätt och rimlig att gå. Låt mig berätta att det finns en hel del skillnader mellan de länder som trafikutskottets ordförande beskriver. Schweiz är ett till ytan relativt litet land med andra utmaningar och förutsättningar.
Tyskland är ett något större land som ligger i Europas mitt och där mycket trafik passerar. Sverige är ett vidsträckt land i Europas utkant med långa avstånd att överbrygga.
Att anamma den politik som fungerar i små länder eller i länder i Europas centrum och försöka använda den som en modell för att utveckla Sverige kommer att leda väldigt fel. Vi är därför emot det som regeringen vill införa, såsom kilometerskatter, högre bränsleskatter och så vidare. Det är fel väg att gå.
Som jag sa: Om man försämrar för lastbilarna flyttar man inte bara över transporter till sjöfarten, utan man ser till att en hel del transporter aldrig blir av. Svensk industris konkurrenskraft drabbas alltså. Det blir mindre av skog, malm, färdiga produkter och lastbilshytter från Umeå. Det blir mycket mindre som kommer att transporteras därför att ni försämrar svensk konkurrenskraft genom att göra transporterna dyrare. Det är fel väg att gå.
Låt oss i stället förbättra möjligheterna för den svenska sjöfarten.
Edward Riedl (M):
När det gäller Bromma flygplats tvivlar jag inte på Rikard Larssons goda ambitioner - jag tror gott om min kollega Rikard Larsson. Men det han har missförstått är att hans regering samarbetar med Miljöpartiet, som har helt andra ambitioner.
Regeringen har gemensamt tillsatt en förhandlingsperson med uppdrag att avveckla Bromma flygplats. Frågan är: På vilket sätt kan det ske? Det är Miljöpartiet jättetydligt med här i talarstolen. Det kan ske genom att man sprider ut tillgängligheten till Arlanda under dygnets alla timmar. Men då blir problemet att flygen kommer att landa när ingen behöver komma till Stockholm.
Det är grundproblemet. Den andra del som man kan hävda när det gäller Bromma flygplats är att den här regeringen representerar en mycket liten del av Sveriges befolkning. Man har inget stöd i riksdagen och inget stöd i svenska folket för att gå vidare med de här planerna. När man inte har det är det lite dumt att kasta ut miljontals kronor på att utreda någonting som det inte finns stöd för att sedan genomföra.
När det sedan kommer till vad Moderaterna och även Alliansen tycker när det gäller Arlanda och bostäder har vi aldrig uttalat något negativt om Arlanda. Vi har sagt att Arlanda behöver utvecklas i ordentlig takt för att mäkta med sitt uppdrag. Jag har inte tolkat in att det finns några olika synpunkter på detta. Möjligen är det dina samarbetspartier, Rikard Larsson, som inte riktigt delar denna uppfattning.
När det sedan gäller flygstrategin har vi haft en dialog med branschen. Branschen aviserade detta relativt sent, förra våren. Ganska snabbt plockade alliansregeringen upp bollen i denna fråga. Jag återkommer i nästa replik till detta.
Edward Riedl (M):
Jag ska ta upp det som jag inte hann ta upp i min förra replik. När det gäller flygstrategin deklarerade den svenska flygbranschen ganska tydligt, men relativt sent under de åtta alliansregeringsåren, vad man ville ha men också vad som skulle kunna tänkas ingå i denna flygstrategi. Eftersom jag har lyssnat på branschen kan jag lova dig, Rikard Larsson, att vad de allra minst vill ha är en flygskatt, och det är vad ni har lovat att införa.
Branschen vill ha kvar Bromma flygplats, som ni har sagt att ni ska lägga ned. Jag är jättespänd på vad denna flygstrategi faktiskt ska innehålla. Jag tror nämligen inte att branschen kommer att känna sig särskilt nöjd när ni levererar den. Därför har en majoritet av Sveriges riksdag berättat vad man vill ska ingå i denna flygstrategi och att detta arbete bör ske skyndsamt. Rikard Larsson försöker sig på ett urgammalt sätt att argumentera.
Han säger att Alliansen och en majoritet av riksdagen är emot att utveckla Arlanda. Jag kan säga följande till Rikard Larsson. Om ni skulle lägga fram ett utredningsförslag som går ut på att utveckla Arlanda flygplats och införa barnaga skulle ni också ha en majoritet av Sveriges riksdag mot er. Det är precis det som ni har gjort. Ni har villkorat det ena med det andra.
Ni ska avveckla Bromma flygplats för att kanske sedan någon gång utveckla Arlanda. Det håller inte, och det hänger inte ihop. Därför har ni en majoritet i riksdagen emot er. Men ingenstans finns det något förslag, vare sig från Socialdemokraterna eller från den andra delen av regeringen, om att utveckla Arlanda flygplats utan att försämra andra delar av infrastrukturen. Det är därför som ni inte har en majoritet av riksdagen med er.
Jag har lyssnat på förhandlingspersonen, och jag har lyssnat på Miljöpartiet. Jag tycker att det är dags för Rikard Larsson och Socialdemokraterna att också lyssna in hur verkligheten ser ut.
Edward Riedl (M):
Min ambition är alltid att besvara frågor när jag får dem i talarstolen. Jag vet inte om jag hängde med på alla, men om Jakop Dalunde upprepar frågorna ska jag givetvis besvara dem. Jag tycker att Miljöpartiet är bra i debatterna om flyget. Ni är mycket tydliga, och det är jag tacksam för. Jag hoppas att även andra delar av kammaren lyssnar på det som du säger, Jakop Dalunde.
Din första fråga, om jag tolkade den rätt, handlar om att vi har en ambition att minska utsläppen, vilket är helt sant. Du frågade: Varför har utsläppen då ökat? Utsläppen från flyget har ökat av flera anledningar. Bland annat når allt fler delar av världen ett ökat ekonomiskt välstånd, vilket innebär att resandet totalt sett ökar. Det är i grunden bra att fler människor får en god ekonomi och också kan ta del av det som världen har att erbjuda.
Samtidigt hade vi i Sverige en fantastiskt god ekonomisk utveckling under åtta år med alliansregeringen. Allt fler människor fick en allt bättre privatekonomi. Resandet i Sverige ökade snabbare än i andra delar av Europa till följd av en mycket god inhemsk svensk ekonomi.
Det som vi har jobbat med är, som jag sa, en stor del av utvecklingen på detta område, nämligen att få effektivare flygplansmotorer och bättre och miljövänliga bränslen för flyget. Utvecklingen av flygplansmotorer skedde även under alliansåren och givetvis också före alliansåren. Svensk ingenjörskonst bidrar till att minska utsläppen i hela världen.
En stor del av världens flygplansmotorer har teknisk kompetens från just Sverige för att få ned utsläppen. Mycket sker. Politiskt har vi bidragit med att korta bland annat flygvägarna i samarbete med Europa, det vill säga att minska de avstånd som är mellan flygplatserna. I dag är vägen mellan en flygplats och en annan mycket krokig, det vill säga det som man kallar Single European Sky.
Jag ska besvara dina andra två frågor om du upprepar dem.
Edward Riedl (M):
Till att börja med vill jag vara mycket tydlig när Jakop Dalunde talar om att åtgärderna bidrar i marginalen. Sedan 60-talet har man minskat utsläppen per personkilometer med 70 procent. Det är inte bara lite grann i marginalen, tycker jag i alla fall. Sedan har vi haft en utveckling i världen som i grunden är bra. Allt fler människor får ett allt bättre välstånd. Det gör att resandet ökar.
Det ökar inte primärt i Europa utan faktiskt i andra delar av världen, i Mellanöstern och i delar av Asien, där man mycket snabbt får ett ökat välstånd. Detta innebär att mycket måste göras för att möta klimatutmaningarna. Det finns mängder av saker, som jag tog upp i mitt anförande. Men det finns också annat som är lågt hängande frukter, till exempel rakare flygvägar och så vidare.
Man gör flygrummet betydligt bättre, och där finns det mycket mer att hämta. Det sker också en utveckling när det gäller flygbränslen som är väldigt glädjande. Sverige ligger långt fram. Man satsade under alliansregeringen och fick också den första tankstationen för miljövänligt bränsle i Värmland. Det är jättekul att Sverige ligger i framkant när det gäller detta.
Mycket av forskningen och den tekniska utvecklingen för att få bättre och mer bränsleeffektiva motorer sker i Sverige med svensk ingenjörskonst. Det vill vi bejaka i den flygstrategi som vi har diskuterat. Där har vi inte hört regeringen säga flaska, men det tycker vi är viktigt för att Sverige ska vara med och bidra till att göra världen bättre.
Den andra frågan som handlar om Arlanda flygplats, om vi för en planekonomi eller en marknadsekonomi, tror jag är svår för åhörarna att förstå, men det handlar helt enkelt om tilldelning av slottider. Där gäller grandfather rights, det vill säga den som har haft tiderna får ha dem för all evig framtid. Vår uppfattning är ju att vi inte ska lägga ned flygplatser - låt mig vara tydlig med det! Vi vill inte lägga ned flygplatser, och då är tilldelningen av attraktiva tider när folk faktiskt vill flyga till och från Stockholm ett mindre problem.