Solveig Zander (C):
Jag läser i det här betänkandet att det går bra för Sverige. Det är fler som arbetar, och företagen vill anställa. Den socialistiska vänsterregeringen slår sig för bröstet och säger att det är regeringen Löfvens förtjänst.
Helt plötsligt har man glömt att man har stått här och beklagat sig över att man under hela 2015 har varit tvungen att styra Sverige med Centerpartiets och alliansregeringens budget. Nu skulle man se fram emot att få styra med sin egen budget och vänsterkamraternas bifall.
Nu, herr talman, ska alla få höra skillnaden mellan alliansregeringens budget och Löfvenregeringens vision om framtiden i Sverige. Regeringen skriver i sin egen budget att arbetslösheten kommer att öka med 24 000. Centerns vision är en helt annan.
Den är att Sverige ska bli ett av världens mest framgångsrika länder ekonomiskt och att det ska vara möjligt för alla att arbeta och utvecklas - något som S tydligen inte ställer upp på.
Ett viktigt skäl till att jag säger att S-regeringen inte ställer upp på detta är att man föreslår borttagandet av den bortre tidsgränsen, som vi har hört tidigare här i dag. Människor ska återigen glömmas bort, och sjukskrivningarna får vara hur länge som helst utan att något händer. Detta är för mig och Centerpartiet skrämmande.
Det är en människosyn som jag inte ställer upp på. Vi måste väl med all vår makt göra allt vi kan för att hjälpa människor tillbaka till ett arbete, för att stödja och hjälpa varje enskild människa tillbaka till ett yrkesliv. Socialdemokraterna säger helt enkelt: "Du är kass. Dig vill vi inte satsa på."
Till råga på allt bryter de en överenskommelse. Ni kommer väl ihåg, allihop, att regeringen Löfven har "sträckt ut händer" och velat samarbeta. Av det har det inte blivit någonting, kan jag säga - tvärtom. Lyssna nu!
I Socialförsäkringsutredningen, som Lotta Finstorp nämnde här tidigare, var vi väldigt måna om att komma överens om att ta bort den bortre tidsgränsen - om tidigare rehabilitering fungerade och de tidigare kontrollerna i rehabiliteringskedjan blev verklighet.
I betänkandet står det faktiskt så här: "Vidare ska den bortre tidsgränsen i sjukförsäkringen ersättas av en regelbunden kontroll där Försäkringskassan med högst ett halvårs mellanrum utreder den sjukskrivnes arbetsförmåga, behov av arbetslivsinriktad rehabilitering eller om det är motiverat att bevilja en sjukersättning."
"Regeringens beredning av förslagen bör avvaktas", står det också. Nu, precis just nu, tänker regeringen ta bort den bortre tidsgränsen utan att avvakta någon form av tidigare rehabilitering eller se att det blir ett resultat av detta.
Då säger Försäkringskassan, regeringens egen myndighet, att det blir längre sjukfall och dessutom kostar staten mer om man tar bort den bortre tidsgränsen. Värst menar jag ändå att det är för den enskilda människan.
Glöm inte bort att det handlar om människor - sjuka människor, kvinnor och män - som behöver hjälp och stöd för att komma tillbaka till ett yrkesliv! Är man sjukskriven får man sämre ekonomi än om man arbetar och sämre ekonomi också i framtiden.
I den nuvarande lagstiftningen står det att Försäkringskassan har ett samordnings- och tillsynsansvar för rehabilitering som bland annat innebär att se till att rehabiliteringsbehov upptäcks tidigt och att initiativ och insatser sätts in utan onödig fördröjning.
Stödet ska ges för att underlätta för den försäkrade att få kontakt med andra rehabiliteringsorgan. Vidare ska arbetsgivarna fullfölja sitt rehabiliteringsansvar.
Vad får er i den vänsterstyrda socialistregeringen att tro att det skulle gå fortare att genomföra detta om man i dag bestämmer att den bortre tidsgränsen ska tas bort? Vad får er att tro att det ska hända över en natt? Försäkringskassan har haft problem med att göra tidigare insatser och samverka med arbetsgivarna och Arbetsförmedlingen.
Det har ISF konstaterat. Varför gör man ingenting åt deras rekommendationer om att förbättra rehabiliteringskedjan och se till att det som är uppgiften genomförs?
Jag och Centerpartiet anser att vi har myndigheter för att deras utvärderingar och förslag till förbättringar ska lyssnas på.
Försäkringskassans egen analytiker, Anton Färnström, säger i dag att det inte är de korta sjukskrivningarna som gjort att sjuktalen har ökat.
Då finns det väl anledning att ha en bortre gräns som medverkar till att man äntligen får möjlighet att avgöra om personen ska gå tillbaka till arbetslivet eller ha sjukersättning. Så, mina vänner, ta inte bort den bortre tidsgränsen. Någonting borde ni väl ha lärt er i Rosenbad under den tid ni suttit där.
Herr talman! Jag vill yrka bifall till reservation 6, som handlar om sjukersättningen till företagare. Det viktigaste av allt är att möjliggöra för personer att arbeta, och då är det viktigt att stödja arbetsgivarna på alla sätt.
I det sammanhanget är det viktigt att inse att vi inte ska gå tillbaka till ruta ett, som regeringen föreslår, det vill säga ge rehabiliteringspengarna från landstingen till Försäkringskassan för att de ska kunna köpa försäkringsmedicinska utredningar.
Det är inte bra, för det är landstingen som ska medverka till att man får rehabilitering och insatser, inte Försäkringskassan. Herr talman! Med det vill jag yrka bifall till reservation 6.