KBLab/rixvox huggingface dataset:
Thomas Östros (S):
Om det skulle vara så att vi hade en diskussion om utförsäljning av offentlig sektor driven av ett internationellt handelsavtal skulle vi verkligen stå på samma sida. I Sverige finns inte intresse för något sådant. I en kraftig majoritet av medlemsländerna finns inte heller något sådant intresse. Internationella handelsavtal påverkar inte detta.
Det handlar inte om balansen mellan hur stor offentlig sektor och privat sektor ska vara. Inom utbildning, hälso- och sjukvård finns det också i Sverige verksamheter som bedrivs på marknadsvillkor. Sverige har trots detta sagt att vi inte öppnar upp de områdena för ytterligare bindningar inom GATS-avtalet. Det gör vi eftersom vi vill känna trygghet för att offentlig sektor inte påverkas.
EU kommer inte heller att kunna göra det inom de här områdena så länge de inte har alla medlemsländer med sig. Det är det som undantaget gäller i det konstitutionella fördraget. För kulturella och audiovisuella tjänster samt hälso-, sociala och utbildningstjänster har man med det undantaget och kravet på enhällighet tryggat grunden för organisationer av de verksamheterna i hemländerna och gett de sektorerna en särställning.
Det handlar inte på något sätt om att ett internationellt avtal skulle kunna tvinga Sverige att minska offentlig sektor. Däremot när det gäller privata tjänster är det viktigt för regeringen - det är viktigt att säga också i den här debatten - att driva på en liberalisering av världshandeln. Det finns all anledning i världen till det. Det har Sverige intresse av. Vi har en stor privat tjänstesektor som möter hinder när den vill ut på exportmarknaden.
Andra stora delar av världen har också intresse av det. Ta Indien, ett land med en potential i ekonomisk utveckling, fortfarande mycket fattigt till stora delar men med en lång period av god ekonomisk tillväxt i takt med att man har öppnat för internationell handel. Indien är på väg att bli en exportör av avancerade tjänster.
Det finns ett gemensamt intresse hos länder i tredje världen och länder som Sverige att få internationella avtal på det området som fortsätter att liberalisera tjänstehandeln. Där får man heller inte svikta. För min del handlar det om att trygga vår organisation av offentlig sektor. Det menar jag att vi har gjort med den argumentation som jag har fört fram och med de avtal som Sverige har slutit i diskussioner med EU.
Det handlar också om att se till att fortsätta att liberalisera tjänstehandeln. Det är bra för världens ekonomiska utveckling.
Thomas Östros (S):
Det är antagligen så att Camilla Sköld Jansson missförstår avtalet och det undantag som finns, möjligen avsiktligen av skäl som handlar om att försöka uppbåda en opinion mot Sveriges medlemskap i Europeiska unionen. Hon döljer att vi har en förhandlingsframgång här som är viktig för oss. Vi har en särskild beslutsregel just på utbildnings- och hälso- och sjukvårdsområdet.
Det handlar om att vi har ett starkt intresse av att inte binda upp de områdena i de internationella handelsavtalen. I och med att vi har en enhällighetsregel där har Sverige mycket goda möjligheter att agera. Sverige har inte heller åtagit sig, i de diskussioner som förs, bindningar på de områdena i dag.
Det är av det skälet att vi bedömer att det är bäst för vårt sätt att organisera offentlig sektor och en gemensam välfärd. Använd inte detta som grund för argumentationen i motståndet mot Europeiska unionen och ett nytt konstitutionellt fördrag! Det finns inte saklig grund för det. Regeringen har visat i många sammanhang att vi är intresserade av frihandel. Det är faktiskt en av grunderna för vår välfärd.
Men vi är inte intresserade av att frihandeln påverkar hur vi organiserar offentlig sektor. Det visar vi i det här sammanhanget och i hela diskussionen och förhandlingarna om tjänstedirektivet inom Europeiska unionen. Det menar jag är ett bevis för vårt starka engagemang för att vi själva bestämmer över offentlig sektor, hur den ska organiseras, vilken omfattning den ska ha och hur den ska finansieras.
Thomas Östros (S):
Jag måst säga att jag är lite besviken. En hel interpellationsdebatt och inga konkreta förslag från Folkpartiet om näringspolitiken. Jag redovisar ett program. Jag får inte en kommentar till de konkreta åtgärder som handlar om allt från finansiering i tidiga skeden och attitydpåverkan till stöttning ut på exportmarknaderna - ingen kommentar! Vad hittar man i själva verket när man tittar på Folkpartiets näringspolitik?
Det som sticker ut är en mycket kraftig neddragning av de resurser som finns till forskning och innovationssamarbete med små och medelstora företag i Vinnova, en viktig myndighet under Näringsdepartementet. Där slaktar Folkpartiet budgeten med 300 miljoner kronor.
Det kommer konkret att innebära sämre framtidsmöjligheter för bioteknik och att företagsamhet där man samverkar mellan stat och näringsliv för att skapa produkter som kan lyfta på marknaderna får avslutas. Detsamma gäller inom telekommunikationer, ett område som inte minst är viktigt i Luleå. Där får man också avbryta forskningsprojekten i samverkan mellan små och medelstora företag och staten. Inom nanoteknologin är det likadant.
Näst intill en tredjedel av en viktig myndighet som i direkt samarbete med företag finansierar spetsforskning för att ta fram nya produkter och tjänster drar man undan. Det är det enda konkreta i Folkpartiets budget som direkt påverkar företagsamheten, och det gör det väldigt kraftigt negativt. Också Anna Grönlund Krantz insats i dag visar att det handlar väldigt mycket om ord.
När det gäller regelförenkling vill jag ju se till att vi får ett seriöst arbete som lär av de bästa i Europa när det gäller regelförbättringar. Nederländerna är ett sådant land. Danmark och Norge samarbetar vi tätt med. Då ska man sätta upp mycket ambitiösa mål, men då ska man också ha mätt upp vilken situation vi har i utgångspunkten. Annars blir det ju alldeles omöjligt att använda sig av de målen på något konkret sätt. Det är min ambition.
Det ska vara konkret och användbart och sätta press så att vi får en förbättrad regelbörda.
Thomas Östros (S):
Redan tidigt i denna diskussion tog vi kontakt med lokala politiker och fackklubbar för att resonera. Det tror jag är väldigt klokt att göra under en sådan här omställningsperiod som Östra Göinge är mitt inne i. Min statssekreterare är i kontakt med kommunen och kommer att besöka den, och jag hoppas naturligtvis också få möjlighet att göra detta.
Det är en viktig del av mitt jobb att runtomkring i landet besöka lokala företrädare och företagare och resonera kring framtidsfrågorna. Jag tycker också att den här debatten visar att det finns möjligheter för Östra Göinge. Däremot är jag mer bekymrad över handlingskraften hos Centerpartiet.
Det är för mycket koncentration på att skuldbelägga dem som blir arbetslösa och för lite på framtidsfrågorna.
Thomas Östros (S):
När det gäller att marknadsföra Sverige som ett intressant land för filminspelningar sker det en hel del. Vi knyter internationella kontakter. Vi stöder särskilda främjande aktiviteter. Exportrådet och Invest in Sweden Agency har haft särskilt ansvar för att uppmärksamma det här området. Exportrådet har inom ramen för branschprogrammet Upplevelseindustrin under 2004 initierat projekt inom området Filmproduktion i Sverige.
ISA har varit aktivt involverat i förberedelserna kring den första indiska filminspelningen i Sverige sommaren 2004. Svenska ambassader och generalkonsulat har också uppmärksammat svensk kompetens på filmområdet. Generalkonsulatet i Los Angeles till exempel genomförde projektet Swedish film experience.
Vi har också exempel från New Delhi där Sveriges ambassad hösten 2004 tillsammans med Swedish Film Commission och med indiska samarbetspartner arrangerade ett seminarium om Sverige som inspelningsplats. Liknande aktiviteter sker i Paris, i dagarna tror jag, för att marknadsföra Sverige som filminspelningsplats.
Jag tycker att vi ska fortsätta med den typen av initiativ för att marknadsföra Sverige både för den kompetens vi har på området och för de miljöer vi kan erbjuda för filminspelning. Däremot tycker jag att man generellt ska vara mycket restriktiv med särskilda stöd för kostnader i olika branscher. Jag tycker att det är en klok utgångspunkt i näringspolitiken att näringsgrenar i så stor utsträckning som möjligt måste bära sina kostnader.
Min grundläggande utgångspunkt är att jag är skeptisk till att införa särskilda stimulanser av den art som föreslås här. Det bör vara framgångsrika möjligheter att konkurrera med kunskap, miljöer och kompetens, inte genom att betala filmproduktionen.
Thomas Östros (S):
Som jag har beskrivit är vi väldigt engagerade och aktiva när det gäller att marknadsföra Sverige som filmland. Det ska vi enligt min mening fortsätta att vara. Vi ska ta vara på tillfällen att inte bara rulla ut röda mattor utan också att visa den kompetens som finns i Sverige och därmed attrahera fler att göra filminspelningar i Sverige.
Att gå över till ett statligt stöd för att betala filmproduktion i Sverige är däremot inte aktuellt ur Näringsdepartementets eller Utrikesdepartementets perspektiv. Det är inte heller aktuellt att ur det utgiftsområdet finansiera Swedish Film Commission. Vi arbetar med främjandet och bistår gärna med det. Jag tror inte att det är Centerpartiets politik heller.
Det skulle förvåna mig mycket om man i sin näringspolitik börjar gå över till direkta statsstöd till olika branscher för att locka hit investeringar. Det tror jag inte är hållbart i längden.
Thomas Östros (S):
Tre saker: småländskan, budgetprocessen och arkivet. Småländskan har jag inga problem med. Jag är så ofta i Småland, inte minst i Jönköpings län och i Gnosjö, så den håller jag aktiv hela tiden. Jag tycker att det är en oerhört viktig del av Sverige, inte minst ur småföretagarperspektivet.
Där finns väldigt mycket av initiativkraft och företagaranda som är viktig för Sveriges ekonomiska utveckling. När det gäller budgetfrågan har det för vår del aldrig varit någon annan utgångspunkt än att denna organisation ska få de medel som man hade detta år. Det har de också själva känt till. Men vi är ju beroende av den budgetprocess som finns, där regeringen lägger fram en budgetproposition och riksdagen behandlar den.
Vi kan inte skriva ett regleringsbrev förrän vi har beslut från riksdagen om hur kommande år ska se ut. Vi har ju stabila majoriteter, men man kan tänka sig en situation där det inte är stabila majoriteter. Då vet inte den kommande regeringen, i så fall, vad exakt man kommer att ha till förfogande för olika myndigheter och organisationer. Det här har man tänkt igenom många gånger när man har beslutat om budgetprocessen. Det kanske behöver tänkas igenom en gång till.
Men det här är nog ungefär den verklighet vi får leva med. Organisationer som har tillfälliga projektanslag ska naturligtvis alltid räkna med att när tidsperioden är slut försvinner också det tillfälliga anslaget. Myndigheter som har de vanliga stabila anslagen bör naturligtvis i god tid få reda på om det är aktuellt med några nedskärningar, exempelvis.
Det sköter vi i vår dialog med myndigheter och organisationer. Det sista, arkivet, tycker jag låter som en intressant idé. Låt oss fundera vidare på detta. En lämplig utgångspunkt skulle väl vara om Forum för småföretagarforskning, som har en överblick över området, tog sig en funderare på detta. Det är klart att vi båda kan aktualisera för dem att det väl vore intressant att se om det finns en grund för detta.
Finns det ett behov av detta och hur skulle det kunna se ut?
Thomas Östros (S):
I det här fallet har det ju inte funnits någon anledning för någon representant för organisationen att vara orolig för vilken finansiering man kommer att ha nästa år. Det finns ju också vissa formella verktyg som man kan använda sig av, planeringsförutsättningar där man beskriver utvecklingen de kommande åren utan att binda sig för detta. Samtidigt är det så att vi lever i en demokrati. Vi har den demokratiskt valda församlingen, riksdagen, som fattar beslut om budget.
Så länge inte riksdagen har fattat sitt beslut kan vi inte gå ut med några bindande besked. Därför är det viktigt med en bra dialog med myndigheter och organisationer under vägen. Från detta kan vi inte röra oss.
Thomas Östros (S):
Är det inte märkligt att Christer Nylander verkar skämmas för alliansens politik? Tre repliker och inte ett ord om ett av de bärande inslagen i er näringspolitik, att kraftigt minska levnadsstandarden för dem som blir arbetslösa. Inte en enda replik kring frågan om 5 000 kr i månaden. Åk till nordöstra Skåne och tala med människor som är oroliga.
Du kan besöka många regioner i Sverige. Vi har en kraftfull omstrukturering av industrin, och många kommer periodvis att vara arbetslösa. Ska de då ha 5 000 kr i månaden att leva på? Inte ett ljud säger Christer Nylander om detta. Skäms du för politiken? Ni säger i dokument att ni ska nå den genomsnittliga skattenivån i EU. Det handlar om 250 miljarder kronor. Då pekar Christer Nylander på Danmark.
Det är det land som ligger närmast Sverige i skatteuttag. Skäms Christer Nylander för dokumenten och den gemensamma politiken? Då är man på defensiven.
Jag tror att en bra företagarpolitik handlar om strategiska skattesänkningar, men den handlar också om att vi satsar gemensamt på utbildning för människor, för företagare, på forskning och utveckling för att ta fram nya produkter, på infrastruktur så att vi kan få bra kommunikationer över hela landet, på trygghetssystem som gör att människor vågar. Då kostar det pengar.
Vi går inte till val på några gigantiska skattesänkningar såsom ni gör. Vi säger ärligt till människor att det kommer också att kräva resurser, och det leder till resultat. Vi har ett kraftigt ökat företagande. Nuteks rapport beskriver en utveckling från 1988 till 2003. Vad inträffar under den perioden? Jo, 500 000 förlorade jobb och mångdubbling av konkurser under början av 1990-talet.
I dag har vi ökad sysselsättning, ökat företagande och en bnp-tillväxt som hör till de starkaste i Europa. Det högeralliansen har att erbjuda är att ytterligare stampa på löntagarna. Det är inte en bra politik.
Thomas Östros (S):
Hans Backman snårar in sig i statistiken på ett sådant sätt att jag tror att han aldrig kan ta sig ur den. Faktum är att den privata sysselsättningen har ökat med 300 000 personer under de senaste tio åren. Backman går tillbaks till 1965. Jag vill då gå tillbaks till 1991-1994 - minus 500 000! Det är inte tillväxt som är effekten av borgerlig politik utan, precis tvärtom, stagnation och minskad sysselsättning.
För oss är det ökad sysselsättning som står i absolut fokus - nedpressad arbetslöshet. Det är därför som vi har en så bred agenda på företagarområdet, och det gör att intresset av att bli företagare ökar kraftigt i Sverige. Det tror jag är en strukturell förändring som kommer underifrån. Attityden har förändrats. Det finns ett större intresse av att starta ett företag.
Det stimulerar vi med strategiska skattesänkningar, arbete med unga människor, hjälp till att komma ut på exportmarknaderna och med kunskapsinvesteringar, så att vi får företag som klarar konkurrensen därför att man har varor och tjänster som har gott kunskapsinnehåll. Vi arbetar brett med regelförenklingarna tillsammans med några av de bästa i världen på detta område. Tillsammans med holländare och danskar arbetar vi mycket intensivt med att pressa ned regelbördan.
Vi har målsättningen inför de skatteförändringar som ska ske under nästa mandatperiod att minska reglerna med 20 % på skatteområdet. Det är seriöst arbete. Hans Backman undviker fullständigt den grundbult som ni har i er företagarpolitik, nämligen den som handlar om att försämra för löntagarna. Vi ska ha nya jobb, vi ska ha stark tillväxt. Där är vi nu.
Men ni vill dra undan mattan för dem som drabbas av globaliseringen genom att erbjuda 5 000 kr i månaden. Vad är det som gör att ingen representant från högeralliansen vill tala om detta? Det är ju grundbulten i er politik.
Thomas Östros (S):
Jag är glad över att Hans Stenberg poängterar hur SJ i dag har kommit långt i att vara detta moderna och effektiva bolag som erbjuder god service i hela landet i stort sett, utom i de områden där det är full konkurrens. Där kan man både vinna och ibland förlora upphandlingarna. Men det är ett mycket betydelsefullt bolag för transporter av framför allt människor i Sverige. Man har kommit långt när det gäller att erbjuda en riktigt bra service.
Fortfarande återstår en del att göra. Men en del av det har inneburit att man också har varit tvungen att se över sina kostnader för att vara konkurrenskraftig. Till och med på de sträckor där man i dag har kvar sin monopolställning konkurrerar man fullt ut med flyget, bussen och bilen, vilket är en nog så tuff konkurrens. Och här ser vi en rolig och positiv trend att alltfler väljer att åka med SJ.
Det är framför allt statsrådet Ulrica Messing som ansvarar för de regionalpolitiska frågorna. Men i mitt svar räknade jag upp ett antal verktyg som finns till förfogande för att också arbeta med utvecklingen i denna kommun. Det innebär att exempelvis länsstyrelsen har ett särskilt ansvar att se över vilken typ av insatser som man kan göra. Det finns också rader av stimulansåtgärder för privat företagsamhet i den delen av landet.
Jag tror att ett klokt arbetssätt är just att i regionen samla beslutsfattare både på statlig nivå och på kommunal och regional nivå för att se vilka typer av insatser som är bäst anpassade för att stärka framtiden för kommunen.
Thomas Östros (S):
Den förändring som pågår inom den verksamhet som Posten i många hundra år har bedrivit är mycket stor. I Sverige har vi varit tämligen unika i att fullständigt liberalisera postmarknaden i den meningen att det är helt fritt för öppen konkurrens.
Samtidigt har vi gått från Posten som ett affärsverk till Posten som ett aktiebolag med uppdraget från riksdagen att på denna avreglerade marknad klara sitt huvuduppdrag: att vara en framgångsrik leverantör av tjänster till svenska medborgare och andra. Det är en stor förändring som har skett.
Tittar man på vad som händer just i dessa år ser man en tydlig och stadig minskning av brevskörden, som många naturligtvis uppfattar som Postens kärnverksamhet. Människor sänder alltmer elektroniska meddelanden till varandra. Man mejlar och sms:ar. Det gör att det gamla brevet inte alls har samma ställning som förr.
Låt oss titta på vad regeringen och riksdagen sade 1993 när man tog beslutet om att bolagisera Posten. Man argumenterade bland annat för att gå ifrån ett statligt verk till ett bolag, som framgår av följande mening: Erfarenheten visar att de begränsningar som finns i affärsverksformen i fråga om till exempel förvärv medför komplikationer.
Det var en väldigt medveten tanke att skapa ett aktiebolag som skulle drivas på affärsmässig grund för att skapa också större möjligheter för Posten att agera i en konkurrensutsatt värld. Utgångspunkten och budskapet från riksdagen är att Posten ska förvaltas så att värdet ökar i Posten. Avkastning på det egna kapitalet är viktigt för riksdagen. Det framgår också att det från ägarens sida är viktigt att Posten ska agera på affärsmässiga villkor.
Kärnverksamheten ska vara att erbjuda rikstäckande post- och kassaservice. Så säger man: Annan verksamhet än kärnverksamheten kan bedrivas under förutsättning att denna kompletterar huvudinriktningen och att den bidrar till att stärka koncernens lönsamhet.
Redan när man bolagiserar Posten förutser man att Posten kommer att hamna i en verklighet där verksamheten måste kompletteras för att huvud- och kärnverksamheten ska fungera. Det skrivs vidare att Posten måste ges möjlighet att tekniskt möta den ökande konkurrensen från den elektroniska sektorn.
Min övertygelse är att de aviserade förvärv som nu finns ligger helt inom ramen för riksdagens beslut om bolagens uppdrag och verksamhetsinriktning. Det handlar helt enkelt om att kunderna i dag efterfrågar något annat än tidigare. Kombinationen av elektroniska och fysiska försändelser är det paket som man vill ha av en aktör som Posten.
Posten har redan en viss verksamhet inom det område som man nu får vid förvärvet att Strålfors, men möjligheterna stärks att till kunden erbjuda det kunden vill ha. 10 % av Postens verksamhet riktar sig i dag till privatpersoner, 90 % till företagsmarknaden.
Vill vi att Posten ska fullfölja uppdraget för riksdagen måste det naturligtvis vara möjligt för Posten att så komplettera sin verksamhet att man stärker sitt uppdrag, att på affärsmässig grund kunna vara framgångsrik på logistik- och postmarknaden.
Thomas Östros (S):
Jag tror inte att man ska recensera pjäser när man än så länge bara har sett affischen för själva föreställningen. Jag tror inte heller Per Bill vill göra det. I mitt inlägg var det viktigt att visa att Per Bill har fel när han beskriver Posten som ett monopolföretag.
Vi befinner oss på den mest liberaliserade marknad för postverksamheten som jag känner till och där det finns mycket goda möjligheter för andra aktörer att plocka russinen ur kakan. Posten har nämligen ansvar för att dela ut post och ge service i hela landet men kan få konkurrens, och får det, bara på de områden där lönsamheten är mera självklar.
Det är en konkurrensutsatt situation som riksdagen fullt medvetet har skapat. Det är den situationen som Posten måste verka under. Det är alltså inte en monopolmarknad. Det andra är att de riksdagsbeslut som gäller i fråga om statliga bolag naturligtvis gäller, inte minst för Posten.
Det innebär att det absolut finns lägen där ett förvärv kräver förändrade riksdagsbeslut och debatt i riksdagen, självklart. Om det går ut över de riktlinjer som finns från riksdagen eller om man behöver ett kapitaltillskott för att kunna genomföra en sådan affär måste naturligtvis riksdagen vara involverad.
Här har vi en affär som kompletterar och stärker Postens huvudverksamhet. Det beror på att verksamheten är så förändrad i dag att kunderna kräver mer än förr för att köpa Postens tjänster. Sedan är den här affären - och det är väldigt viktigt att säga i riksdagens kammare - ännu inte genomförd. Jag känner mig absolut förhindrad att gå in i olika delar och göra några bedömningar av den affären.
Här är det fråga om ett börsnoterat företag som Posten har lagt bud på, dock familjeägt i mycket stor utsträckning. Det ansvarar styrelsen och ledningen för i de bägge bolagen. Det är inte lämpligt att i detalj diskutera det i riksdagens talarstol. Jag ser att Posten har börjat få en bra, precis om Per Bill säger, inriktning och en bra ordning på sina affärer.
Posten har genomgått svåra strukturomvandlingar, och de kommer att fortsätta. Kundernas beteende ändras radikalt i takt med ny teknik och nya möjligheter att kommunicera. Samtidigt har Posten möjligheter via till exempel Internetutvecklingen att starkt utveckla sig som bolag. Alltfler paket skickas till människor som har handlat på Internet. Därmed finns det möjlighet att stärka den delen av Postens kärnverksamhet.
Den traditionella brevhanteringen minskar i omfattning, och sannolikt kommer den att minska i omfattning under lång tid framöver. Det kräver att Posten och framför allt Postens styrelse är strategisk i sitt tänkande, precis på det sätt som riksdagen begärde när den borgerliga regeringen och den dåvarande borgerliga majoriteten en gång i tiden bolagiserade Posten.