Hillevi Larsson (S):
Det som bekymrar mig mest med dessa nya regler är att man väljer att gå på arbetstagarna. Det är arbetstagarna som man ställer krav på, inte arbetsgivarna. Då talar vi ändå om väldigt många som är ofrivilligt deltidsarbetslösa och som faktiskt gärna vill ha heltid för att få en bättre lön. Man kan se att detta blir en piska för arbetstagaren och en morot för arbetsgivaren.
För många arbetsgivare är det väldigt lönsamt att ha kvinnor anställda på deltid. Det kan handla om att man tar in dem när de behövs. Det är till exempel vanligt inom vård och äldreomsorg att man behöver folk på morgonen när de gamla och sjuka ska stiga upp och på kvällen när de ska gå och lägga sig. Mitt på dagen krävs det mindre arbete, förutom under lunchen.
Då kan man anställa människor på dessa tider. Men det är samtidigt rätt så besvärliga tider, inte minst om man har familj, alltså just på morgonen och kvällen. Sedan är det väldigt mycket obekväm arbetstid även på helger. Det här innebär att många arbetstagare, främst kvinnor, har obekväma arbetstider och betydligt sämre löner. Arbetsgivaren däremot kan plocka russinen ur kakan. Det blir billigare.
Man behöver inte betala full lön. Dessutom tar man in dessa personer när man behöver dem. Det finns inte heller någon naturlag som säger att tjänsterna måste vara deltid. Inom handeln är det likadant. Ofta jobbar snabbköpskassörskor deltid och har dåliga löner. I sportaffären däremot jobbar ofta män som har både heltid och bättre lön.
Det är ändå ungefär samma arbetsvillkor, det vill säga att man utifrån verksamheten inte kan motivera att det är nödvändigt med deltidstjänster. Så är det tyvärr i traditionella kvinnoyrken. Där är det väldigt mycket deltider och väldigt ofta dåliga löner. I stället för att sätta press på arbetsgivaren och kräva heltidstjänster väljer man nu att lägga kraven på arbetstagaren.
Det blir ett moment 22 för den som inte vill någonting hellre än att ha ett heltidsjobb. Nu får man själv skulden för att man inte har lyckats övertala arbetsgivaren att ge en ett heltidsjobb. Det är också väldigt naivt att tro att det här skulle pressa arbetsgivarna att på heltid anställa deltidsarbetslösa. Dessa får en betydligt sämre ekonomi.
Fortfarande är det så att väldigt många kvinnor har män där hemma som ofta har betydligt bättre löner och som kan försörja dem. Men det leder också till att kvinnan ännu mer kommer i beroendeställning i förhållande till sin man. Beroende är hon ju ofta redan från början i och med den sämre lönen. Kvinnan hamnar ännu mer i knipa. Ensamstående kvinnor är i en rävsax.
De klarar sig kanske nätt och jämnt med den sänkta inkomst som de nya reglerna innebär. Det blir otroligt knapert. Man får vända på varenda slant. Även barnen i familjen drabbas. Jag är rädd att det här kommer att slå ännu hårdare mot de grupper som redan går på knäna. Tyvärr kan arbetsgivaren fortsätta som förut. Det finns ju ingenting här som handlar om att pressa arbetsgivaren.
Nystartsjobben kan till och med bli ytterligare ett hårt slag mot de här kvinnorna. Det kan bli så att en del av dem som inte längre kan stämpla upp sin inkomst så småningom får nystartsjobb. Det är ju regeringens ambition att man ska säga upp sig från sitt deltidsjobb. Det är heltidstjänster som ska sökas.
När perioden för nystartsjobbet är slut är risken stor att arbetsgivaren plockar in en ny i stället för den gamla nystartsjobbaren. Därmed är man heltidsarbetslös. Jag är alltså rädd för hur det här kan drabba.