Ingela Nylund Watz (S):
I dag behandlar vi utvärderingen av penningpolitiken för perioden 2012-2014, och jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. I sak innebär det att riksdagen godkänner den bedömning som utskottet gjort om penningpolitiken för perioden.
Jag vill också börja med att uppmärksamma kammaren på att utskottet lägger stor vikt vid att Riksbankens penningpolitiska arbete utvärderas och debatteras på ett effektivt sätt. Riksbanken har en självständig ställning och genomför sitt arbete oberoende av riksdagen och regeringen. Ansvaret för att granska detta arbete ligger dock hos oss i riksdagen och finansutskottet.
För att fullgöra det ansvaret använder utskottet några olika instrument: Sedan Riksbanken blev självständig 1999 genomförs årliga utvärderingar av penningpolitiken, som den vi behandlar här i dag. Vart fjärde år genomför utskottet sedan ett antal år tillbaka en oberoende, extern granskning.
En sådan pågår precis just nu och kommer att redovisas för utskottet i slutet av detta år eller i början av nästa år. Granskningen av penningpolitiken sker också genom riksbanksfullmäktige, vars ledamöter vi här i riksdagen utser, och genom de tre offentliga utfrågningar per år av riksbankschefen och en av de fem vice riksbankscheferna.
Det genomförs tre gånger per år i finansutskottets regi. Herr talman! Vid årets behandling av utvärderingen av penningpolitiken har utskottet gjort bedömningen att det finns skäl att med jämna mellanrum fundera över om de former och metoder som utskottet valt är tillräckligt effektiva för att utvärderingen ska hålla riktigt hög kvalitet. En sådan bedömning gjordes senast i mitten på 2000-talet.
Ett enigt utskott har i samband med årets granskning kommit fram till att framöver överväga och besluta om hur framtida utvärderingar och granskningar av penningpolitiken ska genomföras. Ett arbete har påbörjats alldeles nyligen i utskottet för att starta en sådan process. Herr talman!
Med facit i hand är utskottets bedömning vid årets granskning att Riksbanken borde ha kunnat föra en mer expansiv penningpolitik under 2013 och början av 2014 för att komma närmare inflationsmålet och för att få till ett högre resursutnyttjande i ekonomin. Arbetslösheten har nu under lång tid legat kring 8 procent.
Utskottet håller alltså fast vid den bedömning som utskottet gjort vid de senaste årens granskningar. Det har gått över tio år sedan Riksbanken senast nådde upp till inflationsmålet om 2 procent. Samtidigt kan man inte undgå att säga att det under de senaste åren varit väldigt svårt att förutse konjunktur- och inflationsutvecklingen.
Såväl Riksbanken som andra bedömare har haft väldigt svårt att hamna rätt. Ett tydligt exempel på detta är att många bedömare trodde att KPI, konsumentprisindex, skulle stiga med 1-2 procent 2013 när det verkliga utfallet i själva verket blev ett prisfall på i genomsnitt 0,2 procent under samma period. Herr talman!
Utskottet konstaterar och välkomnar att 2014 medförde en tydlig förändring av Riksbankens penningpolitik genom att banken fäste större vikt vid den låga inflationen och genomförde den historiska sänkningen av reporäntan till 0 procent under hösten 2014. Trots detta fortsatte inflationen att vara extremt låg.
Om man tittar på utvecklingen av konsumentprisindex under hela den period som vi nu utvärderar är utfallet en ökning på i genomsnitt 0,2 procent, vilket är långt ifrån målet på 2 procent. Skuldsättningen hos hushållen har varit föremål för diskussion i Riksbankens direktion under flera år.
Besluten om räntan har i huvudsak varit en avvägning mellan att nå inflationsmålet och risken för en allt högre skuldsättning hos hushållen.
Det förhållningssättet - och det vill jag att kammaren noterar - förändrades dock mot slutet av 2013 när direktionen beslutade att i första hand fokusera på inflationsmålet och bromsa utvecklingen med de vikande inflationsförväntningarna. Detta skedde parallellt med att Finansinspektionen fick ansvaret för den så kallade makrotillsynen.
Riksbanken för sin del uttalade också att det är rimligt att det är ett ansvar för andra politikområden att beakta den höga skuldsättningen bland hushållen.
När vi tittar i backspegeln kan vi nu också konstatera att regeringen tar frågan som under en tid har diskuterats om att införa ett amorteringskrav för bostadslån vidare för en diskussion med övriga partier i syfte att nå en lösning som kan vinna en bred uppslutning och därmed den stabilitet och långsiktighet som krävs för den typen av beslut. Herr talman!
För att summera: Utskottet bedömer att riksbanken under perioden borde ha kunnat föra en något mer expansiv penningpolitik. Utskottet kommer framöver att överväga och besluta om hur framtida granskning och utvärdering av penningpolitiken kan och ska genomföras. Riksdagen föreslås godkänna det utskottet anfört om penningpolitiken för perioden 2012-2014.