KBLab/rixvox huggingface dataset:
Karolina Skog (MP):
Frågorna om kostnadseffektivitet har debatterats här i kammaren flera gånger på sistone, och jag kommer att upprepa samma svar som jag har gett vid tidigare tillfällen. Miljöpolitik är som mest effektiv när den klarar av att nå flera nyttor samtidigt med samma åtgärd.
Historiskt och i andra länder har vi sett tydliga effekter av ett alltför snävt fokus på bara klimat vid utformning av åtgärder. Detta har fått förödande konsekvenser för stadsmiljön i många städer i världen. Det tydligaste exemplet på detta är när dieselbilen sågs som en frälsare i klimatdiskussionen.
Eftersom den har något högre effektivitet är det väldigt många länder som kraftfullt har subventionerat dieselbilen, vilket är väl dokumenterat av bland annat OECD. Detta ledde sedan till en dieselboom, som i sin tur lett till ökade halter av hälsoskadliga utsläpp i många städer i världen, även i svenska städer.
Detta är ett exempel på vad som händer om man har ett för snävt fokus när man tittar på miljöstyrande åtgärder. Det är viktigt att vi när vi utformar klimatpolitik också har miljöpolitiken med oss, till exempel att vi arbetar tillsammans med luftvårds- och klimatpolitik och hittar åtgärder. Bra åtgärder är i mina ögon sådana som får positiva resultat på båda områdena.
Våra myndigheter samarbetar, och ett viktigt sätt att få den typen av förslag är att de samarbetar om både miljö- och klimatpolitiken.
I detta samverkansarbete har det kommit en tydlig bild från ansvariga myndigheter till regeringen: Med nuvarande styrmedel, beslutade av riksdag och regering, kommer vi inte att nå vare sig klimatmålet eller miljökvalitetsmålen. Det behövs mer styrmedel, inte minst ekonomiska sådana.
Man pekar också på just trafiken som en viktig del att åtgärda. Det är väl belagt att små elfordon som elcyklar och elmopeder är ett effektivt sätt att få en överflyttning från biltrafik.
Det är också väl belagt att den typen av överflyttning förutom miljövinster också leder till hälsovinster, som också måste tas i beaktande när man tittar på om ett styrmedel är effektivt och positivt för samhället eller inte. Elcykelpremien har ännu inte formellt trätt i kraft.
Det gör den först vid årsskiftet, även om det är möjligt att spara kvittot om man köper en elcykel redan i dag. Att redovisa någon form av resultat i dag är uppenbart inte möjligt, för det som skulle behöva samlas in för den typen av uppföljning finns helt enkelt inte ännu.
Karolina Skog (MP):
Jag vill upprepa det jag sa. Jag sa nyss att det är välbelagt i trafikforskningen att elcykeln har en särskild potential att åstadkomma överflyttning från bil till cykel. Det var detta jag sa, ingenting annat.
Det finns också, och detta är också väldigt tydligt, stora folkhälsovinster i den överflyttningen, utöver miljövinsterna. Det finns 1 100 bilister bara här i Stockholm som uppskattas ha mindre än 30 minuters cykelväg till jobbet.
Om man i en teoretisk uträkning skulle få över alla dem till att cykla dagligen skulle det vara en hälsoekonomisk vinst på 2,5 miljarder kronor. Detta är bara ett exempel som synliggör den stora vinst som finns i att styra över till just ökat cyklande.
Hälsovinsten av elcykel är också enligt studier densamma som för cyklister, eftersom elcyklister tenderar att cykla längre sträckor och också använda cykeln fler dagar. Därmed har vi hanterat den invändningen, som ibland kommer upp. Det stämmer att försäljningen av elcyklar har ökat. Det ser vi från regeringens sida självklart som positivt.
Dock är utvecklingen i Sverige inte alls lika stor som i en del andra länder i vår närhet med motsvarande ekonomi, nämligen Holland och Tyskland, där utvecklingen går ännu snabbare. Potentialen för detta har inte varit fullt utnyttjad i Sverige.
Vi ser att det finns ett momentum för elcyklar i samhället som vi vill passa på att stärka så att vi verkligen får den omställning av transporterna som behövs för klimatet och för att minska luftföroreningen. Det är glädjande att höra Maria Malmer Stenergard säga att det är bråttom med klimatfrågorna. Men det är också bråttom att hantera luftföroreningarna i svenska städer.
Det är inte acceptabelt att barn får astma av att gå på gator i svenska städer. Den frågan måste vi också hantera med full kraft. Jag saknar förslag i de delarna från Moderaterna.
Vad gäller Konjunkturinstitutets kritik är det värt att notera att den mer eller mindre ordagrant var densamma inför förra regeringens beslut att införa en supermiljöbilspremie. Vid den tiden konstaterade samma institut att försäljningen av elbilar var på väg upp, vilket institutet menade var av egen kraft, och man hävdade att införandet av supermiljöbilspremien var tveksamt.
Ändå valde den moderatledda regeringen att lägga fram en supermiljöbilspremie. Troligtvis hade man andra argument än de som kom från den nationalekonomiska sidan den gången. Detta är alltså inte unikt utan snarare en regel när vi inför ekonomiska styrmedel i Sverige.
Den här riksdagen har enats om ett tydligt klimatpolitiskt mål för transportsektorn i Sverige. Våra myndigheter har analyserat det och konstaterat att för att nå det behöver vi fler styrmedel och en ökad press på verklig omställning. Regeringen föreslår en rad sådana styrmedel. Inte ens de kommer att ta oss hela vägen, men de börjar resan. Från oppositionens sida är det tyst.
Man verkar tro att man kan nöja sig med att ha mål, och sedan ska omställningen ske automatiskt. Den bilden delar jag inte.
Karolina Skog (MP):
Den klassiska och konservativa miljöpolitiken har ett tydligt standardrecept. Det är mycket pengar till forskning, och sedan ska man göra saker. Först ska man alltid undersöka lite till. Sedan är den andra delen någon annanstans. Den är inte här och inte nu, utan den är sedan och någon annanstans. Det är ett helt annat synsätt än vad vi har från regeringens sida.
Vi bedriver en klimatpolitik här och nu. Vi gör satsningar som gör det möjligt för Sverige att ta sitt klimatansvar med insatser på hemmaplan samtidigt som vi har ett väldigt aktivt - Sverige är mycket mer aktivt än vad Sverige någonsin varit tidigare - arbete på den internationella arenan. Vi satsar självklart också på klimat- och miljöforskning. Den är otroligt viktig.
Men den får inte användas som en ursäkt för att inte agera här och nu. Redan inför att riksdagen skulle anta klimatmålet för transportsektorn hyste jag oro för att riksdagen skulle nöja sig med målet och för att det skulle bli tyst från oppositionen vad gäller svaren på hur vi ska nå det och vilka styrmedel som behövs.
Miljömålsberedningen, som lade fram målet, var enig och väldigt tydlig med att det behövs nya styrmedel och att transportsystemet är ett komplext system. Det finns inte en enskild åtgärd som skapar en omställning, utan man behöver verka i många delar. Därför lägger regeringen fram ett helt paket av åtgärder.
Vi börjar resan mot en omställning till fossilfria transporter och skapar samtidigt städer och bebyggd miljö som det är gott att leva i och där barn kan andas frisk luft.
Karolina Skog (MP):
Johan Hultberg har frågat statsrådet Eneroth vilka slutsatser statsrådet drar av det faktum att det skapats en osund konkurrens inom sjöfarten på grund av den bristande efterlevnaden av svaveldirektivets krav, om regeringen kommer att presentera ett förslag till ett fungerande sanktionssystem för överträdelser av svaveldirektivets regler och i så fall när.
Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Jag vill inleda med att säga att effektiva sanktionssystem är viktigt i alla delar av vår miljölagstiftning. Regeringen arbetar kontinuerligt och aktivt för ökad regelefterlevnad och effektiva system för att förhindra överträdelser av regelverk.
Som jag tidigare har svarat Johan Hultberg håller jag med honom om att det finns praktiska problem med dagens sanktionssystem, bland annat av utredningsteknisk karaktär, på grund av sjöfartens beskaffenhet. Då fartygen sällan befinner sig på svenskt vatten under en längre period saknar polis och åklagare en praktisk möjlighet att utreda eventuella brott. Regeringskansliet kommer att remittera en promemoria med förslag till ett nytt sanktionssystem inom kort.
Karolina Skog (MP):
Låt mig börja med att faktiskt upprepa det som anfördes. Svaveldirektivet har gett väldigt goda effekter. Dessa effekter går att mäta i svenska kuststäder. Det är uppenbart mätbara effekter. Luften är mindre hälsoskadlig.
De farhågor som uttryckts från branschen har tack och lov inte besannats - jag tycker att det är bra av ledamoten att erkänna det. Men även något annat som anfördes är sant. De allra flesta följer direktivet och sköter sig.
Men det finns - det kan man se om man läser det som kommer från Chalmers - tydliga skillnader i efterlevnaden beroende på vem som äger fartygen. Forskarna uttrycker att det finns systematik i detta. Det verkar som att vissa rederier har satt i system att fuska.
För dem som är lite mindre insatta är det värt att säga några ord om varför denna fråga är svår. Bränslehantering ombord på fartyg är ett komplext system. Detta har betydelse för tillsynen och möjligheten att samla in bevisning om vilken olja ett fartyg använder för framdrift. Ofta har man flera kvaliteter av olja ombord, och dessa oljor har olika svavelhalt.
Detta är bakgrunden till att inga av de anmälda överträdelserna ännu har lett till åtal. Det finns uppgifter till Transportstyrelsen om en förundersökning. Detta duger självklart inte. Det blir då inte full effekt när det gäller miljön, och precis som sas blir det en orättfärdig konkurrenssituation.
Därför kommer regeringen att föreslå möjligheten att införa miljösanktionsavgifter vid överträdelse av svavelförordningen. Miljösanktioner är en administrativ sanktionsavgift som regleras i miljöbalken och som tas ut av den fysiska eller juridiska person som överträtt någon av de regler som anges i förordningen.
En fördel, och här kommer poängen, är att ansvaret är strikt. Avgiften ska tas ut även om uppsåt eller oaktsamhet inte föreligger. Det finns självklart möjlighet att besluta om att avgift inte ska tas ut om det är uppenbart oskäligt. Detta är fördelarna med en avgift, och en avgift skulle kunna dömas ut mycket oftare än de sanktioner som finns i dag.
Förslaget kommer att skickas ut på remiss inom ett par veckor.
Karolina Skog (MP):
Det är väl värt att säga några ord om varför någonting som för allmänheten framstår som enkelt tyvärr inte alls är enkelt. Problemet har varit att det har varit svårt att bevisa uppsåt eller att styrka brott. Dagens reglering ställer alltså väldigt höga krav i dessa delar. Det var inte möjligt att bara lägga på sanktionsavgifter ovanpå nuvarande bestämmelser.
Då hade det uppkommit en rättsosäker och olaglig situation av dubbla sanktioner, och det behövde hanteras. Det var också en rad andra komplicerade juridiska frågor som behövde hanteras: om förbuden i svavelförordningen var lämpliga för systemet för miljösanktioner och framför allt att säkerställa rättssäkerhet i samband med den här sanktionsväxlingen.
Vi uppfattar att vi har hanterat och löst alla de frågorna så att det ska vara moget att gå fram inom kort. Det är bra att stå här och diskutera utsläppen från sjöfarten.
Även om sjöfarten på många sätt är ett effektivt transportslag och vi från regeringens sida vill stärka den måste vi också erkänna att den är behäftad med utsläpp både när det gäller klimat och sådant som är hälsopåverkande. Vi har en väldigt ambitiös sjöfart inom Sverige, och det är fantastiskt positivt. Det sker jättemycket, bland annat en väldigt intressant teknikutveckling.
Jag är särskilt intresserad, måste jag säga, av det som sker i form av elektrifiering. Det är verkligen ett tekniksprång. Ofta efterfrågas det här i kammaren internationella regler. Vi har också konsensus i Sverige, både mellan politiska partier och inom branschen, att internationella regleringar är att föredra både vad gäller klimatarbete och vad gäller luftföreningar.
I den senare delen är utvecklingen tyvärr väldigt trög, och då är det viktigt att vi regionalt och i den mån det kan behövas också nationellt hittar vägar framåt så att vi ändå har ett utvecklingsarbete. Där tror jag att vi egentligen också i grunden är överens, men det ska ske med hänsyn till frågor om till exempel konkurrens.
Sjöfarten är ju extremt internationellt beroende. Att svaveldirektivet gick att genomföra och att branschen i dag tydligt erkänner att de farhågor de hade innan faktiskt inte besannades hoppas jag ska kunna ge lärdomar för ett fortsatt arbete.
Men självklart ska vi inte ropa hem den här segern förrän vi har genomfört reformen fullt ut, och det är när vi också har ett fungerande sanktionssystem på plats. Vi kommer inte att beteckna frågan som färdig förrän det är så.
Karolina Skog (MP):
Att EU är en stark miljöorganisation skriver jag verkligen under på.
En viktig del - men alltför osynlig, skulle jag vilja säga - av vårt miljöarbete handlar om att vara väldigt aktiva på den europeiska arenan, vilket vi är och vilket också tidigare regering var. Där uppfattar jag inga speciella skillnader.
Vi är aktiva och finns verkligen med. Vi pushar EU framför oss för skarp och konkret lagstiftning på europeisk nivå som ska styra den stora gemensamma europeiska marknaden. Det finns en väldigt viktig funktion i den dynamiken. Många ser Sverige som en förebild.
Det finns många exempel på att europeiska regler, europeisk lagstiftning eller europeiska initiativ har tillkommit efter att Sverige har tagit initiativ och implementerat saker på hemmaplan. Det gäller även våra skandinaviska grannar, som tar motsvarande initiativ och ledarroll. Vi fungerar ofta som draghjälp.
Vi har mycket diskussion i den skandinaviska kretsen om hur vi kan samverka, gå före och sedan påverka den europeiska arenan. Den här typen av dynamik tycker jag att det är viktigt att ha med sig när man hör förenklade resonemang om klimatmaxande och ett väldigt smalt jämförande av olika åtgärders effektivitet.
Att leda en omställning handlar om att använda våra pengar väl men också om att hitta de där stegen som gör att man kan gå före och skapa en politik som möjliggör tekniksprång och en transformation, inte minst inom näringslivet.
Ett exempel är den satsning - som också nämns i interpellationen - där vi har börjat arbeta tillsammans med svensk basindustri för en total omställning till fossilfrihet. Det är svårt att förutse exakt hur lång tid den omställningen kommer att ta, men det viktiga är att vi har ett gemensamt mål och att både regeringen och näringslivet är beredda att satsa.
På det sättet kan vi åstadkomma teknikkliv som kan ha otroligt positiva effekter på miljön men också väldigt goda effekter på vårt näringsliv. Här kommer en av mina poänger. Vi ska ta hem en del från EU, men vi ska inte ta hem argumentationen om bördefördelning.
Klimatarbetet handlar självklart om ansvar, men det är inte bara en börda. Det handlar också väldigt mycket om att se utvecklingspotential och leda samhället framåt. Om man bara ser det som en börda missar man den aspekten.
Karolina Skog (MP):
Jag vill göra det väldigt tydligt att ingen tidigare regering har haft ett så aktivt och så stort engagemang som denna regering vad gäller hur vi lyfter fram frågor, hur vi engagerar och använder hela den utrikespolitiska apparaten inklusive våra ambassader i miljö- och klimatarbetet och hur mycket vi finansierar miljö- och klimatåtgärder i utvecklingsländer och i vår region.
Vi är nu för tiden en av de största finansiärerna per capita av den gröna fonden, som är en helt bärande del i att Parisavtalet ska leva och kunna förverkligas. Vi har också ett stort och stärkt engagemang i vår närhet för att exempelvis kunna finansiera arbetet med så kallade hot spots.
Reningsverket i Kaliningrad är väl det mest ryktbara, men det finns ett antal hot spots identifierade runt Östersjön. Det är ett väldigt effektivt sätt att arbeta. Det är vi helt överens om. Men återigen ser jag att man från moderat håll använder den typen av argumentation för att göra mindre på hemmaplan. Där skiljer vi oss åt helt.
Det gäller synen på ett aktivt miljö- och klimatarbete och inte minst - detta beklagar jag verkligen - på hur vi ska nå de mål som vi gemensamt har fastställt. Miljömålsberedningen kom inte bara överens om att föreslå nya mål. Den konstaterade också gemensamt i sin skrivelse att det behövs en ny politik med nya och skärpta styrmedel för att nå de målen. Där är det helt tyst från Moderaternas sida.
Det är väldigt svagt. Att skruva lite i existerande system kommer inte att leda till någon omställning. Det räcker inte. Från regeringens sida har vi presenterat ett batteri för omställningen inom transportsektorn för att påbörja arbetet. Vi är väldigt ödmjuka och medger att inte ens detta kommer att räcka. Men vi är på gång. Vi har börjat en resa. Vi gör det också i nära samarbete med branschen.
Det senaste som hände var att företrädare för de tunga transporterna i Sverige sa: Vi vill ha mer! Ge oss mer ekonomiska styrmedel som pressar oss i Sverige till "edge" i att vara bäst på miljöteknik i världen!
Karolina Skog (MP):
Det är otroligt positivt att vi har en gemensam grundsyn på klimatfrågorna i Sveriges riksdag, att vi har satt upp ett gemensamt mål och att vi är överens om att det är bråttom. Men däremellan finns det stora skillnader.
Jag har träffat många av de företag som utvecklades inom exempelvis Klimpsystemet. Jag har exempel på företag som växte från enmansföretag till företag som i dag har hundratals anställda och agerar på en global marknad. Säg till dem: Nej, det var inte tillräckligt bra additionalitet. Att ditt företag utvecklades var inte värt det.
Detta vore att säga nej till väldigt mycket positiv utveckling som har skett och som sker i Sverige och som framför allt kan ske i framtiden.
Karolina Skog (MP):
Thomas Finnborg har frågat mig vilka åtgärder som jag avser att vidta för att få en effektivare insamling av aluminiumburkar och petflaskor. Det svenska retursystemet, som kräver pant för aluminiumburkar och petflaskor för konsumtionsfärdig dryck, har varit en framgångssaga när det gäller insamling och omhändertagande av förpackningarna. Många internationella delegationer kommer till Sverige för att lära sig mer om det svenska systemet.
Bestämmelserna säger att 90 procent ska materialåtervinnas. Naturvårdsverket rapporterar om att återvinningsnivåerna ligger på 82 procent för petflaskor och 87 procent för aluminiumburkar. Det är ett högt resultat men når inte helt upp till målen. Retursystemet med pant infördes som ett incitament för konsumenten att lämna in förpackningen för att möjliggöra ett miljömässigt omhändertagande av avfallet.
Retursystemet kompletterades 1994 med ett producentansvar med ett särskilt insamlingssystem för förpackningsavfall. Det finns således kompletterande system för hushållen att välja för att lämna sina aluminiumburkar och petflaskor. Båda dessa syftar till ett miljömässigt omhändertagande av avfallet.
Thomas Finnborg efterfrågar en effektivare insamling av aluminiumburkar och petflaskor, särskilt avseende de burkar och flaskor som köps i ett annat land. Innebörden av ett pantsystem är att den pant som konsumenten har betalat vid inköpet betalas tillbaka vid återlämnandet. Det svenska retursystemet tar emot de utländska burkarna i pantautomaterna och omhändertar dem på ett miljömässigt sätt.
Systemet har anpassat sig på detta sätt för att möjliggöra ett bättre omhändertagande. Däremot betalas ingen pant ut i de fallen. Jag har inte fått några rapporter om att det skulle förekomma stora problem med särskild nedskräpning i naturen av importerade aluminiumburkar eller petflaskor. När det gäller petflaskor är det ett globalt problem med nedskräpning av plast i haven.
Här har regeringen beslutat om en rad åtgärder för att förebygga och åtgärda problemen. Förutom en särskild utredning för att utreda hur man kan minska de negativa miljöeffekterna av plast har regeringen också gett Naturvårdsverket och Havs- och vattenmyndigheten i uppdrag att föreslå olika åtgärder för att minska nedskräpningen från särskilt plastavfall.
I uppdraget ingår särskilt att se över och föreslå om det är lämpligt att ändra, utvidga eller föreslå nya pantsystem eller andra kompensationsmodeller för att minska nedskräpningen från plastavfall. Uppdraget ska redovisas senast den 1 augusti 2019.
Karolina Skog (MP):
Precis som nämns här är det största inflödet från andra länder i de nordiska länderna från Tyskland till Danmark. Frågan har diskuterats mellan de nordiska regeringarna. Regeringarna har landat i en gemensam position i ministerrådet att de inte anser att ett nordiskt pantsystem ska införas utan att frågorna i den mån det behövs ska hanteras genom avtal.
Det är ett sådant avtal som nu reglerar det största flödet, vilket är från Tyskland till Danmark genom gränshandeln. Från Sveriges sida finns det inte motsvarande starkt flöde.
Det finns heller inte rapporter om att just utländska pantburkar är en väsentlig del av nedskräpning på ett sätt som föranleder särskilda åtgärder. För att säga något mer generellt om pant är vi överens om att det är ett effektivt system. Det fungerar väl.
En teknisk utveckling gör att det absolut kan vara relevant att titta på en utvidgning av pant till fler typer av material och användningsområden. Den delen är jag absolut inte främmande för. Jag kan avslöja att det också är en del av de diskussioner som jag för med representanter för allianspartierna för att uppnå ett bättre avfallssystem i stort.
När vi ser över avfallshanteringen ska vi självklart titta på det som fungerar väl. Pantsystemet är den klarast lysande stjärnan i den delen. Vi har en del reformer som fungerar mycket sämre. Men pantsystemet fungerar väl, och det ska vi självklart rida på. Det har talats om att reglera i nordisk kontext. När man har tittat på det har man konstaterat att det inte alls är så enkelt som det kan framstå.
Det finns gott om hinder. Inte minst skulle hela problematiken mot Tyskland kvarstå. Därför skulle det största problemet inte avhjälpas av ett sådant system.
Karolina Skog (MP):
Det kom en fråga om tillsynsansvaret. Det är Jordbruksverket som har det centrala tillsynsansvaret för förordningen om retursystem för plastflaskor och metallburkar.
Tillsynsmyndigheten har rätt att i samband med tillsynen utdöma miljösanktionsavgifter på upp till 50 000 kronor om det visar sig att någon importerar läsk- eller aluminiumburkar utan att ha registrerat dem hos Returpack eller har beviljats tillstånd att ha ett eget retursystem. Ett helt laglöst land är det inte. Här finns en möjlighet till tillsyn.
Har man som både ledamoten och jag bott i Skåne är man väl bekant med gränshandeln mot Tyskland. Den bild som målas upp stämmer också med statistiken. Den största införseln av olika typer av plastflaskor inom och utom pantsystemet till Norden inklusive Sverige kommer från Tyskland. Därför är det ett bra första steg med ett avtal mellan Tyskland och Sverige.
Ett nordiskt pantsystem skulle helt enkelt inte lösa den frågan. Utan att föregå någonting vågar jag ändå säga att det är positivt och bra att det varit lite försiktiga sådana diskussioner på europeisk nivå. Det kanske vore en lämpligare lösning om man ska tala om visioner.