Karin Svensson Smith (MP):
Jag tackar ministern för svaret. Jag tänkte börja med det positiva. Jag är väldigt nöjd med att regeringen överväger att återkomma när det gäller revisionen av miljömålen i fråga om att ta tillbaka det krav som vi tidigare hade på att andelen hårdgjorda ytor inte ska öka. Det är väldigt tydligt för alla oss som har sett kommuner med ihållande regn att andelen asfalt och betong är direkt proportionellt till hur mycket problem de har.
Mer grönytor är betydelsefullt för många olika saker. Den här debatten är ännu mer aktuell nu än när interpellationen skrevs.
Det har kommit nya mycket alarmerande uppgifter som miljöministern säkert känner till om att FN:s klimatpanel har underskattat riskerna med avsmältning av is och att havsnivåhöjningen kan bli betydligt större och mer varierad än vad vi tidigare har trott.
Därför är jag lite förvånad över att regeringen inte i klimatpropositionen passar på att beakta fler av de kloka förslag som Klimat- och sårbarhetsutredningen hade. Detta gäller till exempel kommunernas ansvar när det gäller att preskriptionstiden inte förlängs till 20 år.
Bland annat tv-programmet Uppdrag granskning har visat att kommuner fortfarande beviljar bygglov i låglänta områden som riskerar att översvämmas antingen på grund av att havsnivån stiger eller att Vänern eller något vattendrag stiger. Jag har med mig Mariestads-Tidningen där man skriver om att nya tag tas mot Sjöstaden.
Efter att Uppdrag granskning har visats planerar man att bygga ut på väldigt låglänta områden som om ingenting hade hänt och som om ingenting har uppdagats. Det ironiska är vad Uppdrag granskning visar om de nya bostadsområden i Karlstad som kallas Pilonen och Kanoten och liknande och som ligger i områden som förväntas kunna svämma över. Varför vill inte regeringen att kommunerna ska ta saken på allvar?
När det sedan gäller de kommuner som vill ta saken på allvar undrar jag vad som är problemet. I den valkrets som jag själv representerar, Malmö, är problemet enligt kommunjuristen likställighetsprincipen. Det är inget problem att veta vad man ska göra vid nybyggnation. Men hur gör man för att skydda de bostadsområden som redan finns? Kan man med kommunala skattemedel skydda invånares privata egendom? Är det förenligt med kommunallagen? Här är läget oklart.
Det skulle därför vara bra om man kunde få ett svar så att man kan sätta i gång med arbetet. Vilken statlig myndighet ska hjälpa till här? Jag delar verkligen uppfattningen att många sektorer måste hjälpa till. Problemet är att någon måste ta huvudansvaret. Ingen myndighet har det i dag. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ska samordna vad andra gör.
Men ska de ha ansvar för att initiativ tas om andra inte gör någonting? Det framgår inte av deras instruktioner och framför allt inte av deras anslag. De kommuner som söker anslag kan se att anslaget mycket snabbt tar slut, för det står inte alls i paritet med vad som behövs för att skydda såväl invånare som egendom mot de förändringar som det framtida klimatet kommer att kunna orsaka.
Nej, jag anser att det här har blivit en sorts svartepetter som man skickar mellan sig. Många inser att problemet finns, men ingen vill ta ansvar. Det tycker jag att vi i Sveriges riksdag måste göra någonting åt.