KBLab/rixvox huggingface dataset:
Annika Hirvonen (MP):
Nu förstår jag Patrick Reslows fråga. Jag talar om de genomsnittliga resultaten, som ger huvudbudskapet. Man kan grotta mycket i de här siffrorna. Och det är förstås vårt ansvar som utbildningspolitiker att göra det. Man kan också se att de svagaste eleverna inte utvecklas lika snabbt som genomsnittet i positiv riktning. Det behöver vi också adressera.
Men på det stora hela är det ändå viktigt att se att politiken och det hårda slit som lärare och elever i svensk skola har stått för gör skillnad. Det spelar roll för vilka beslut vi fattar framåt. Det gör skillnad när vi ger bättre förutsättningar och resurser.
Vad gäller frågan om OECD är det fortfarande relevant att förstå vad de blev ombedda att göra. OECD har satt reglerna för Pisa. Vi tyckte därför att det var rimligt att tro att de som har upprättat reglerna också kan granska om reglerna har följts.
Nu är det uppenbart att Riksrevisionens mycket gedigna granskning, som många forskare har berömt för att vara en unik granskning av just genomförandet av den här typen av urvalsstudier, visar att OECD inte gick tillräckligt djupt för att hitta de brister som fanns. Utskottet har också haft OECD på besök.
Och de diskussioner som vi har fört med dem har varit intressanta. Det finns verkligen mycket att diskutera vidare i fråga om hur Pisaundersökningen bör utformas och hur vi ska säkerställa att den genomförs på ett korrekt sätt framåt.
Annika Hirvonen (MP):
I Sverige är en genomförd gymnasieutbildning den bästa biljetten till ett arbete, inte bara på kort sikt utan för resten av arbetslivet. Vi behöver se till att rusta såväl våra ungdomar som de nyanlända som flyttar till Sverige senare i livet med den här inträdesbiljetten till arbetsmarknaden.
Dagens förslag om en sammanhållen utbildning för nyanlända som har utbildningsplikt är ett viktigt steg för att komma dit.
De nyanlända som kommer till Sverige med en färdig utbildning - de har kanske varit läkare eller ekonomer i sitt hemland - ska inte i första hand köra taxi utan faktiskt få validera sina utbildningar, komplettera med det som behövs för att arbeta i Sverige med samma yrke och snabbt komma in på arbetsmarknaden.
Svenska för invandrare för den gruppen behöver se helt annorlunda ut än för dem som kommer från länder där skolan inte fungerar fullt ut för att landet varit krigshärjat i 20 år, som i Somalia, eller för dem som av andra skäl inte har fått gå färdigt sin utbildning. Det kan vara flickor som gift sig som barn och som då slutat skolan.
Det kan också handla om dem som kommer från länder där man har klarat sig väl utan en gymnasieexamen och därför inte har en sådan. För de människor som inte redan har en utbildning med sig i bagaget måste samhället erbjuda det.
Sedan tidigare har vi garanterat 15 timmar undervisning i sfi, och nu utvidgas kommunernas ansvar till att erbjuda 23 timmars undervisning i en sammanhållen utbildning som kan inkludera sfi och till exempel yrkeskurser.
Det här är viktigt, inte minst för att vi ser att en del kommuner faktiskt har vägrat att erbjuda utbildning till personer som inte redan är färdiga med sin svenskutbildning. Det finns inte stöd för det i den tidigare lagstiftningen, och det är definitivt inte det bästa för de nyanländas chanser att komma i jobb.
Tvärtom är kombinationen av svenskkurser och annan utbildning någonting som kan vara framgångsrikt på samma sätt som kombinationen av svenskutbildning och ett arbete har visat sig vara bra. Det handlar antagligen om att möjligheten att använda svenska tillsammans med andra svensktalande är värdefull i sig. Fru talman!
Jag blir väldigt förbryllad när jag försöker förstå hur det kommer sig att ett parti, till skillnad från alla oss andra, är emot det här.
Men kanske är den centrala meningen i Sverigedemokraternas reservation den där de konstaterar att den här regeln faktiskt också ger nyanlända invandrare rättigheter, och det kanske är jobbigt för ett parti som helst gör skillnad på folk och folk.
Vi i Miljöpartiet tror att utbildningsplikten, för att den ska fungera, måste kombineras med rätten att få en utbildning, och då måste man vara skyldig att erbjuda den. Därför yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet.
Annika Hirvonen (MP):
I 20 års tid verkade Sverige i Afghanistan med svenska soldaters liv som insats för att förhindra att talibanerna skulle fortsätta att förtrycka Afghanistans folk, inte minst kvinnorna. Men talibanerna tog nyligen över makten, och Sverige gjorde då en unik insats för att evakuera människor därifrån.
Talibanernas löfte om att flickor skulle få fortsätta att gå i skolan var inget värt, och grundskoleflickor har tvingats hem från skolbänkarna. Det finns få platser i världen med en sådan förtryckande regim mot kvinnors mänskliga rättigheter och värde som talibanernas Afghanistan, och Sverige utvisar kvinnor dit.
Fru talman! Det är absurt att vi diskuterar hur fler människor på olika sätt ska påverkas att återvända till en sådan regim. Det är absurt att Sverige utvisar människor till Afghanistan. Det fortsätter dock att ske.
Det vore väl en sak om regeringens arbete att få människor som får nej på sin asylansökan att återvända till Afghanistan byggde på rättfärdiga och rättssäkert fattade asylbeslut, men så är inte fallet. Sahar, 22 år, är en ingenjörsstudent på Chalmers som har fått avslag på sin asylansökan.
Migrationsverket säger att bara hon anpassar sig till sitt hemlands kulturella seder och bruk är det inte farligt att vara kvinna i Afghanistan.
Men asylrätten borde garantera varje kvinna hennes fulla människovärde utan krav på anpassning till en regim som förtrycker henne.
Därför frågar jag Anders Ygeman: Kan regeringen verkligen stå för arbetet med återvändandet i ljuset av vad det är för asylbeslut som fattas?
En feministisk regering med en feministisk utrikespolitik kan väl inte på allvar vilja arbeta för att kvinnor som Sahar med tvång ska skickas till talibanernas Afghanistan? Fru talman!
Ingen, inte ens Sverigedemokraternas Tobias Andersson, borde kunna stå upp för denna politik. Men så ser det ut i Sverige i dag, och Sverige sticker ut. Över 40 procent av asylansökningarna från personer från Afghanistan avslås i Sverige. Det är dramatiskt mycket mer än i andra europeiska länder.
Det flyr människor från Sverige till Frankrike och Italien för att få asyl - den asyl de borde ha fått här, för ingen människa borde tvingas tillbaka till talibanernas Afghanistan.
Annika Hirvonen (MP):
Anders Ygeman har rätt i att han som minister inte kan gå in i ett enskilt fall. Men det är inte bara ett fall, utan Sverige sticker ut genom att ge avslag på nästan hälften av asylansökningarna från personer från Afghanistan. Det kan jämföras med resten av Europa, där många länder knappt ger nej alls. Då är det hans uppgift att gå till botten med varför besluten från Sverige inte är rättssäkra.
Då är det hans uppgift att se på de lagar och regler som gör att det i Sverige är möjligt att säga: Nej, du har varit här i sju år, du studerar, du är kvinna och du kommer från Afghanistan. Men du får inte asyl, utan du får i stället leva i limbo här i väntan på att situationen i Afghanistan någon gång kanske blir sådan att det går att tvinga ut dig.
Det är Anders Ygemans ansvar att prioritera var han lägger sin tid och sina resurser. I dag har vi hört om mer resurser till att tvångsutvisa människor, det vill säga personer som Sahar, som enligt Migrationsverket ska anpassa sig till talibanernas kulturella seder och bruk.
Resurserna borde läggas på att styra upp och se till att Migrationsverkets asylbeslut blir rättssäkra och förankrade i verkligheten och att lagstiftningen ändras så att människor inte kan tvingas leva i ett ingenmansland, ett limbo, när det faktiskt inte är möjligt eller säkert att skicka kvinnor till talibanernas Afghanistan.
Återigen: Inte en enda människa borde tvingas tillbaka till talibanernas Afghanistan.
Annika Hirvonen (MP):
Det känns smått surrealistiskt att det i riksdagens kammare i dag debatteras hur man kan få fler människor att lämna Sverige för talibanernas Afghanistan.
Förra veckan ställde Marit Törnqvist på Mynttorget ut installationen Den stora saknaden , som handlar om människor som flytt Sverige för att inte tvingas bli utvisade till platser där de riskerar sitt liv och människovärde. Sverige står nämligen ut jämfört med andra europeiska länder.
Det finns inget annat land som är i närheten av att utvisa människor till Afghanistan lika ofta som Sverige. Det beror på att Afghanistan är ett av världens farligaste länder.
Nu styrs det av talibanerna - som förvägrar flickor att ens gå klart grundskolan, som förvägrar kvinnor deras mänskliga rättigheter, som förföljer hbtq-personer, ateister och kristna och som förföljer alla som inte vill leva enligt deras medeltida seder och bruk. Fru talman!
I ett tidigare replikskifte inledde vi en diskussion om vilka prioriteringarna borde vara för en regering som ser att Sverige sticker ut på det här sättet. Jag noterar att regeringen har prioriterat att med tvång utvisa människor som fått negativa asylbeslut som jag varken anser vila på rättfärdiga grunder eller vara tillkomna genom rättssäkra processer.
Samtidigt är det i praktiken omöjligt, fru talman. Just nu genomförs inte tvångsutvisningar till Afghanistan enligt vad jag känner till. Människor hamnar i stället i limbo, ett vakuum, och är kvar i Sverige men utan rättigheter. Det här borde inte vara möjligt.
Det här är att sätta människor i ett läge där de inte kan leva ett liv över huvud taget. Min och Miljöpartiets uppfattning är att regeringens prioriteringar först måste vara att komma till rätta med rättsosäkerheten innan man börjar vidta åtgärder för att tvinga kvinnor som Sahar till talibanernas Afghanistan.
Annika Hirvonen (MP):
Det som bekymrar mig i den här debatten är att flera debattörer vill låtsas som att ingenting är på tok i systemet och att det bara handlar om enskilda beslut som vi politiker inte skulle kunna påverka. Så är inte fallet. Det handlar också om lagar. Det handlar också om regeringens egna prioriteringar. Vilka uppdrag lämnar man?
Man lämnar uppdrag om att se över regelverket för återvandring för ukrainska medborgare. Gott så - de allra flesta vill ju tillbaka när det är säkert, när det går.
Man lämnar inte uppdrag om hur rättssäkerheten i asylprocessen kan stärkas så att man inte utvisar människor som till exempel Sahar till talibanernas Afghanistan.
Man lämnar uppdrag som handlar om hur fler kan tvingas till platser som de är livrädda för att åka till - så rädda att några till och med har tagit sina liv för att slippa åka dit. Jag har tagit del av fruktansvärda berättelser från människor vars familjemedlemmar har blivit utvisade från Sverige till Afghanistan.
Efter några dagar har de blivit kidnappade av talibanregimen. Det finns människor som till och med blivit dödade av talibanerna. Det här är något som borde ligga högst upp på migrationsministerns att-göra-lista.
Det handlar inte om att lägga sig i bedömningen av enskilda fall i strid med lagarna utan om att säkerställa att lagarna är i linje med anständigheten.
Annika Hirvonen (MP):
I år firar vi 100 år av demokrati. En grund för demokratin var att alla fick tillgång till läsningen, tillgång till att vara aktiva samhällsmedborgare, uttrycka sig och göra sin röst hörd.
Läsningen är en grund i ett demokratiskt samhälle och en grund för annat lärande i skolan och under hela resten av livet. Läsningen är dock ett område där Sverige behöver satsa mer.
När färre elever läser för att de vill och när färre elever läser tillräckligt bra för att förstå en dagstidning är det ett hot inte bara mot de elevernas möjligheter att klara sin skolgång utan i förlängningen också mot demokratin.
Tittar vi ut i vår omvärld ser vi också hur viktigt det är att människor har förutsättningar att kritiskt förhålla sig till information och propaganda som de möter. Det absolut värsta exemplet är förstås den fruktansvärda desinformation som pågår i Ryssland i förhållande till Rysslands invasion av Ukraina.
Skolbiblioteken är den instans i samhället som har till uppgift att rusta våra barn och unga med både läslusten och informations- och mediekunskapen. Det är den där källkritiken men också källtilliten som gör att man ser skillnad på konspirationsteorier och kunskap. Men likvärdigheten brister.
Bara 43 procent av Sveriges elever har tillgång till bemannade skolbibliotek, enligt den statistik som finns. Och då räknar jag in dem som samverkar med folkbibliotek. Det är alltså mindre än hälften. Bland friskolor är det mycket sämre ställt än bland kommunala skolor. Det är inte tydligt i lagstiftningen i skollagen vilket uppdrag skolbiblioteken ska ha.
Jag menar att det är läsning och medie- och informationskunskap, precis som den statliga utredaren föreslog. Det är inte heller tydligt att skolbiblioteken också ska vara bemannade. Det är en verksamhet som tyvärr prioriteras ned och där man i värsta fall till och med har använt biblioteken som förråd. Fru talman!
Den viktiga frågan till skolministern kvarstår: Kommer Lina Axelsson Kihlblom att lägga fram det viktiga förslaget om krav på bemannade skolbibliotek för alla Sveriges elever? Om hon inte gör det före valet och om hon får förtroendet att fortsätta - är det då åtminstone en ambition från socialdemokratin?
Jag och vi i Miljöpartiet menar att frågan om att säkerställa bemannade skolbibliotek är strategiskt central för en likvärdig skola.
Den är viktig i ett läge där det råder lärarbrist och där det samtidigt finns förutsättningar att rekrytera utbildade bibliotekarier till skolan för en strategiskt central uppgift för svensk skola: läsning och medie- och informationskunskap. Kommer förslagen att komma till riksdagen?
Annika Hirvonen (MP):
Att prioritera rätt sak, att fokusera och att använda begränsade resurser - jag hoppas att skolministern inte menar att det här är en fråga som inte ska prioriteras eller sättas fokus på. Jag önskar verkligen att det ska vara klart och tydligt, i så fall.
När det kommer till resurser är det ett problem att det i dag görs nedskärningar på skolan i de flesta av Sveriges kommuner. Det är ett jättestort problem.
Utredningens förslag om att tillföra ungefär 400 miljoner till kommunerna genom det kommunala kostnadsersättningssystemet, utgiftsområde 25, skulle stärka kommunernas möjligheter att satsa på skolan i stället för att skära ned. Vi måste sluta spara på våra elever i skolan.
De här resurserna skulle tillföras kommunerna på ett sätt som gör att de kommuner som är duktigast och faktiskt erbjuder riktigt bra skolbiblioteksverksamhet skulle ersättas för det.
Samtidigt skulle kraven i lagstiftningen göra att de som i dag fuskar och kallar en boklåda i en skrubb för ett skolbibliotek skulle behöva använda resurserna till det som klart och tydligt står i skollagen: ett riktigt skolbibliotek som är bemannat.
Då kanske det blir lite mindre pengar över att dela ut till aktieägarna som vill ha vinst i vissa friskolor. Och det är väl det som gör att Friskolornas riksförbunds vd gick i taket när utredaren Gustav Fridolin kom med sina förslag.
Man vill inte ha förslag som sätter barnens lärande framför aktieutdelning till aktieägarna. Därför tycker vi i Miljöpartiet att det här är svårt att förstå. De förslag som nu har lagts fram av utredaren har remitterats och fått ett väldigt positivt mottagande i stort - om vi räknar bort dem som hellre delar ut pengar till sina ägare.
Då förstår jag inte vad det är som behöver utredas vidare och beredas vidare i Regeringskansliet. Är inte skolministern nöjd med hur förslagen är utformade?
Eller är hon bara inte beredd att satsa pengarna?
Jag vill citera avslutningen i sammanfattningen från Gustav Fridolins utredning om bemannade skolbibliotek, för den motsvarar Miljöpartiets syn: "I förlängningen kan ändamålsenliga skolbibliotek bidra till att elever blir informerade, engagerade och demokratiska samhällsmedborgare.
Barn och unga som under hela sin skoltid får möta skolbibliotekarier rustas med kunskap och motståndskraft mot desinformation och propaganda. De får tillfälle att tänka och samtala om viktiga frågor, de får vidgade referensramar, och de får läsupplevelser. Men de blir aldrig färdiga, och det är som det ska."
Annika Hirvonen (MP):
Jag läser mellan raderna i skolministerns svar att det handlar om pengar, att hon inte kan lova bemannade skolbibliotek eftersom hon inte kan lova mer pengar. Det må så vara att man inte alltid kan lova pengar i en interpellationsdebatt, men det oroar mig, herr talman, att Socialdemokraterna inte har prioriterat att satsa mer pengar just på skolan än vad man har gjort.
Under de fyra år som Gustav Fridolin från Miljöpartiet var utbildningsminister gjordes historiskt stora tillskott till skolan. Och sådana behövs. Tittar vi på Skolkommissionen, jämför vi oss med OECD i hur mycket pengar som läggs på undervisning och elevhälsa, kan vi konstatera att Sverige bör satsa mer pengar på skolan. Samtidigt ser vi nedskärningar i kommun efter kommun.
Jag är överens med statsrådet om att vi måste strama upp så att de pengar vi satsar på skolan faktiskt går till eleverna och inte ut i aktieägarnas vinster. Den som vill plocka ut vinst ska inte få driva svensk skola. Men vi måste vara beredda att satsa mer resurser på skolan och att göra det genom de generella statsbidragen, enligt finansieringsprincipen.
Att tydliggöra i skollagen vad skolbibliotekens uppdrag ska vara och att de ska vara bemannade ser jag som ett viktigt och prioriterat sätt att stärka likvärdigheten i skolan, stärka läsningen, stärka medie- och informationskunskapen och i förlängningen stärka demokratin. Det här är en central och strategisk fråga för svensk skola.
Jag hoppas att Socialdemokraterna ska vara beredda att investera i barns läsande och bemannade skolbibliotek.
Annika Hirvonen (MP):
Världen är orättvis. Även om livskvaliteten förbättrats för många i alla delar av världen är verkligheten för människor fortfarande brutalt orättvis. Den globala ojämlikheten skenar. Kvinnors rättigheter utmanas. Främlingsfientliga, högernationalistiska och rasistiska krafter tar makt i beslutande församlingar i världens länder.
Även om alla världens medborgare kommer att drabbas negativt av den nu skenande klimatkrisen måste vi förstå att alla inte kommer att drabbas lika mycket, lika hårt eller lika snart. Under delar av 1900-talet har Sverige försökt ta ett internationellt solidariskt ledarskap för att motverka världens orättvisor.
Jag vill i dag fråga hur statsministern planerar att använda sin närvaro på klimattoppmötet i Glasgow för att säkerställa en rättvis klimatomställning.
Annika Hirvonen (MP):
Om Putin inte hade behövt Europas pengar hade han redan strypt Rysslands fossilexport. Ett importstopp för fossil energi skulle vara ett effektivt slag mot den ryska krigsmakten. Men i stället för detta presenterar regeringen flera förslag som gör Sverige mer beroende av import av rysk olja för bensin och diesel. Det går rakt emot det som Volodymyr Zelenskyj vädjar om.
För varje liter rysk bensin och diesel som tankas i Sverige går en bit av vinsten till Putins krigskassa. Just nu köper Europa fossil energi från Ryssland för 600 miljoner euro om dagen. Sverige och EU bör omedelbart förbjuda denna import och satsa på alternativen. När kan vi förvänta oss ett besked om totalstopp för energiimport från Ryssland?
Annika Hirvonen (MP):
Vi behöver en europeisk energisolidaritet där vi sparar energi här för att de som i dag är mer beroende av rysk energi ska kunna stänga gaskranarna. Vi i Miljöpartiet föreslår ett stödpaket på 20 miljarder till elektrifiering, energieffektivisering, stöd till jordbruket och stöd till dem som har minst i plånboken. Men från regeringen ser vi motsatsen.
När kan regeringen i stället komma med förslag med en rättvis fördelningsprofil som minskar vår energianvändning?
Annika Hirvonen (MP):
För exakt en vecka sedan samlades vi i den här kammaren för att lyssna på Volodymyr Zelenskyjs egna ord: No barrels of Russian oil! Inga fat med rysk olja - det var ett av hans tydligaste budskap till oss i Sverige.
Jag förstår inte varför inte utrikesminister Ann Linde och Sveriges regering nu följer hans uppmaning och stoppar importen av rysk fossil energi till Sverige. Polen har redan deklarerat att det inte längre går att vänta på enighet i Europa. Vi som kan gå före måste gå före.
Sverige har möjlighet att minska vårt bidrag in i den ryska krigskassan. Det är vårt ansvar att göra allt vi kan för att skräckscenerna som nu utspelar sig i Mariupol och andra ukrainska städer ska få ett stopp.
Annika Hirvonen (MP):
Med all respekt, utrikesministern: Det viktiga är att vi stryper inflödet av pengar till Putins krigskassa. Vi som kan gå före måste gå före. Sverige skulle kunna sända en tydlig signal om att vi nu tar till det hårdaste verktyget i arsenalen: Vi stryper vår import av rysk fossil energi.
Sverige kan gå före, och Sverige bör gå före - precis som Polen, som nu har sagt att man ska sluta importera kol.
Annika Hirvonen (MP):
Det finns bara ett klimatparti i den här riksdagen. I går röstade Miljöpartiet som enda parti mot att sänka priset på det som just nu håller på att ödelägga vår planet: de fossila bränslen som Sverige fortsätter att köpa från Putins Ryssland.
Detta skedde bara dagar efter att Världsnaturfonden presenterat en rapport som visar att vi redan i år skulle behöva sänka utsläppen med 20 procent för att klara en rättvis klimatomställning i enlighet med Parisavtalets mål. Regeringen har en skyldighet enligt klimatlagen att uppfylla utsläppsminskningar.
Vilka åtgärder planerar regeringen att vidta för att kompensera för den slakt av klimatpolitiken, eller möjligen paus, som regeringen och riksdagen nu har beslutat?
Annika Hirvonen (MP):
Det är otroligt viktiga åtgärder vi tillsammans med Socialdemokraterna har fått på plats. En av de viktigaste, enligt Klimatpolitiska rådet, är reduktionsplikten. Nu säger regeringen och riksdagen: Nej, det här ska vi pausa. Nej, vi ska sänka priset på fossila bränslen.
I stället hade man kunnat stödja hushållen på andra sätt - till exempel, som Miljöpartiet har föreslagit, med sänkt matmoms eller med direkta stöd till dem på landsbygden. Det hade varit en mycket bättre väg framåt.
Annika Hirvonen (MP):
Klockan 16.13 börjar kvinnor i Sverige att jobba gratis. Löneskillnaderna mellan män och kvinnor i Sverige sluts för långsamt. Med en ynka minut på en arbetsdag som slutar klockan 17.00 har vi gått framåt det senaste året, samtidigt som skillnaderna i kapitalinkomster har vuxit.
De senaste decennierna har den totala skillnaden mellan mäns och kvinnors ekonomiska förutsättningar inte jämnats ut. Vad kommer regeringen att göra? När vi hade möte i går med industrins parter och jag ställde frågan till dem sa de att kvinnor måste välja rätt. Men, fru talman, kvinnor som har valt att jobba i äldreomsorgen eller barnomsorgen har inte valt fel.
Det är vi i samhället som fortfarande har värderat kvinnors arbete lägre än mäns arbete.
Annika Hirvonen (MP):
Vi står inför ett klimatnödläge. Antalet demokratier i världen minskar. Rysslands krig i Ukraina höjer matpriserna, och miljoner människor hamnar under svältgränsen. I detta läge har regeringen valt att minska på det svenska biståndet.
Sveriges kommuner blir större biståndsmottagare än de tio största länderna som vi arbetar i. Biståndsorganisationer måste betala tillbaka. Berätta för hungrande människor att maten måste minska så att den inte räcker till dem som svälter.
Därför vill jag fråga finansminister Mikael Damberg varför regeringen sänker biståndet till svältande människor och biståndet för att bekämpa klimatförändringarna och stärka demokratin när det behövs som bäst.
Annika Hirvonen (MP):
Sverige går med överskott. Regeringen har råd att ge mig och andra höginkomsttagare kontantstöd. Regeringen har också möjlighet att hålla kvar biståndet när det behövs som bäst. Vi i Miljöpartiet tycker att avräkningarna för flyktingmottagande ska minimeras, för biståndet behövs för de människor som nu svälter på grund av Rysslands krig.