Louise Malmström (S):
Jag tackar utbildningsministern för svaret på min interpellation. Jag blir uppriktigt glad över att Jan Björklund ger uttryck för att han tycker att breddad rekrytering är viktigt för samhälle och individ. Jag skulle kunna lägga till en rad ytterligare skäl för breddad rekrytering - det främjar forsknings- och utbildningskvaliteten, det främjar social rörlighet och rörligheten på arbetsmarknaden, det leder till bättre hälsa och så vidare.
När utbildningsministern går över till verktygslådan är jag dock inte så imponerad längre. Om Jan Björklund verkligen menar att han tycker att breddad rekrytering är viktigt borde han se till att lyfta upp frågan på olika vis. Han borde ha några uttalade strategier för att komma till rätta med snedrekryteringen till högre studier.
Utbildningsministern talar om betydelsen av en grund- och gymnasieskola med högt ställda krav, höga förväntningar och hög måluppfyllelse och trycker på betydelsen av god studie- och yrkesvägledning. Det är väl en självklarhet, Jan Björklund, och inte bara vad gäller att bekämpa snedrekryteringen. Det finns många skäl för det, och den delen av utbildningspolitiken råder det heller ingen politisk oenighet om.
Jan Björklund vet att flera av hans reformer var på gång redan 2006 och att vi inte varit emot huvuddelen i någon av dem.
På vuxenutbildningssidan strök man helt resurserna till den populära studievägledningen Vägledningsinfo som fanns på nätet och kunde serva dem som inte hade så fria jobb att de kunde komma ifrån på arbetstid för studievägledning. Det är bara några exempel. Men, fru talman, även om en hel del är förutsägbart får framtiden utvisa vad dagens grundskole- och gymnasiereformer får för effekt på lång sikt.
Jag är intresserad av utbildningsministerns tankar kring dagens unga och vilka strategier det finns för att bryta den snedrekrytering som pågår just nu. Den statistik jag hänvisar till i min interpellation är dagens siffror, och det är inte okej att det är 18 gånger större chans att ett barn till en forskarutbildad förälder går vidare till högre utbildning än ett barn till en lågutbildad förälder.
Det kan väl inte vara ministerns avsikt att svika ett antal årskullar som nu är unga bara för att han tror att det kommer att lösa sig av sig själv i framtiden. Du tror väl ändå inte, Jan Björklund, att barn till lågutbildade föräldrar har 18 gånger mindre intellektuell förmåga att klara högre studier, vilket man förr i världen trodde? Jag kommer från en släkt som inte har tradition av högre studier, och jag vill minnas att Jan Björklund brukar säga att han också gör det.
Då vet han hur det tar emot, vilken tröskel det är, att ge sig ut på det okända vattnet, hur det tar emot att ta studielån och hur svårt det är att veta vad man ska välja och att utveckla en bra studieteknik. Jag kommer dessutom från en ort som haft låg utbildningsnivå, men jag har sett den fantastiska utveckling som skett sedan Linköpings universitet etablerade Campus Norrköping i Norrköping och hur snedrekryteringen därmed bröts.
Det går att bryta social snedrekrytering, men man måste vilja det, man måste lyfta fram det i debatten, och man måste ha uttalade strategier för hur det ska gå till. Det är dem jag är intresserad av att höra från utbildningsministern.