Jacob Johnson (V):
Tack, utrikesministern, för svaret! Det kan kanske synas lite märkligt att två vänsterpartister interpellerar utrikesministern med snarlika interpellationer i den här frågan, men Amineh och jag har lite olika ingångar. Amineh har egna erfarenheter av hur det är att leva i ett förtryck mot det egna folket i östra iranska Kurdistan. Jag mötte den kurdiska frågan redan på 1970-talet i Uppsala hos det kurdiska folket där.
Sedan dess har jag även samarbetat med partiföreträdare för Carl Bildts parti lokalt i ett solidaritetsarbete för Kurdistan. Det är inte märkligt att man nu efter årtionden av engagemang för kurdernas fråga känner en stor frustration. Det gäller inte minst utvecklingen i norra turkiska Kurdistan.
Situationen för yttrandefriheten och mänskliga rättigheter i Turkiet är minst sagt oroande. Dagligen nås vi av rapporter om nya fängslanden av journalister och politiker. Den så kallade demokratiska öppningen i den kurdiska frågan som premiärminister Erdogan tidigare lanserade har nu förbytts i en stenhård konfrontation med kurdisk gerilla och det prokurdiska partiet BDP.
BDP hade stora framgångar i valet till parlamentet i juni i år. Det fick även med en representant för den turkiska vänstern på sina listor, vilket är positivt. För övrigt deltog både jag och Amineh som valövervakare i Istanbul. Men den turkiska statsledningen fortsatte med sömngångaraktig säkerhet med administrativa åtgärder mot politiska motståndare, till exempel genom fängslande av ledamöter som då valdes in i parlamentet.
På samma sätt fängslades representanter för tidigare och dåvarande prokurdiska partiet DTP efter lokalvalen 2009. Dessa fängslanden gällde även människorättsföreträdare, till exempel PEN-medlemmen, juristen och författaren Muharrem Erbey, tillika vice ordförande för den turkiska människorättsorganisationen IHD.
Erbey åtalades bland annat för att här i Sveriges riksdag på inbjudan av ett nätverk för mänskliga rättigheter i Turkiet ha kritiserat Turkiets brist på sådana. Där ser man hur Turkiet behandlar människor som i en öppen demokratisk process vill kritisera brister i sitt land!
I somras inledde såväl Turkiet som Iran militära attacker i strid med folkrätten på irakiskt territorium i jakt på kurdisk gerilla. Den tidigare vapenvilan mellan Turkiet och PKK har förbytts i upptrappade stridigheter och många dödsoffer. Vi har också här hört uppgifter om att kemiska vapen har använts från Turkiets sida.
Uppgifterna verifieras av den tyske militär- och underrättelseexperten Erich Schmidt Eenboom. Av utrikesminister Bildts svar framgår tydligt att han inte har några ambitioner att lyfta frågan inom EU eller FN. Jag beklagar detta.
När det gäller till exempel uppgifterna om att Turkiet har använt kemiska vapen hänvisar Bildt bara till att Turkiet är part i den internationella kommissionen mot kemiska stridsmedel och har meddelat att man inte använder eller har tillgång till sådana vapen. Men, fru talman och utrikesminister Bildt, jag anser att Turkiets trovärdighet i dessa frågor inte är hög. Det krävs en internationell utredning för att få klarhet.
Jag tycker också att Sverige utifrån sina goda kontakter i området med både den turkiska och den kurdiska sidan har ett särskilt ansvar för att lyfta detta. Det är nog dags att sluta med den tysta diplomatin bakom lyckta dörrar och i stället tala klarspråk till Erdogan, Carl Bildt!