David Lång (SD):
Uppbörden av punktskatt måste göras på ett sätt som uppnår syftet med skatten, det vill säga styra konsumtion och investeringar i en viss riktning med hänsyn till folkhälsa, miljö eller andra effekter som man kan önskar uppnå. Punktskatterna är också en viktig inkomstkälla för staten, för det handlar om en bra bit över 100 miljarder kronor årligen.
Det är alltså ett stort och viktigt område vi debatterar, och betänkandet behandlar de motioner som kommit in under allmänna motionstiden. Sverigedemokraterna har lagt fram en lång rad olika förslag, och vi har tio reservationer i betänkandet. Jag står givetvis bakom dem men yrkar bifall endast till reservation nummer 8.
Den sammantagna bedömningen av den förda politiken vad gäller punktbeskattning är att den med tyngd och vässad skärpa träffar näringslivet och särskilt transportsektorn. Inte minst de små företagen drabbas av de pålagor som rullas ut från januariöverenskommelsen.
Det tycks inte heller finnas någon självkritik från regeringens sida när vi tittar på denna skattehysteri som mejslas ut i en period då en stark ekonomisk återhämtning måste ses som prioriterad. Fru talman! Sverigedemokraterna menar tvärtemot regeringen att reseavdrag och skatter på resande och transporter ska vara utformade så att människor och företag ska kunna bo och verka i hela Sverige, inte minst på landsbygden.
Tillförlitliga och kostnadseffektiva transporter är helt nödvändiga för att stärka företagens konkurrenskraft och tillväxt i hela landet. Utan fungerande transporter till rimliga kostnader kan företag inte leverera varor till sina kunder utifrån efterfrågan, inte erhålla komponenter från leverantörer och enbart rekrytera medarbetare och annan kompetens från den omedelbara närheten. Sverigedemokraterna menar att regeringen har svängt in i en återvändsgränd.
Men det stannar inte där. Regeringen har också diskuterat möjligheten att införa skatt på avstånd, även om ett sådant system inte beskattar faktiska utsläpp utan är utformat så att avstånd beskattas oavsett tekniska utsläppsbegränsande landvinningar. Incitament att sänka de miljöpåverkande utsläppen saknas då helt.
I ett till ytan stort land som Sverige med långa avstånd och gles järnvägsinfrastruktur utgör vägtransporter med personbil, buss och lastbil fortfarande de enda realistiska transportmedlen för många av landets företag och invånare. Därför upplevs dessa skatter som syftande till att begränsa landsbygdsbors frihet och möjlighet till ett aktivt liv.
Skatten på avstånd är en skatt som framför allt betalas av åkerierna för varje avverkad kilometer. Skatten innebär nådastöten för många svenska åkerier som i vissa fall kan få en fördubbling av skattetrycket. Oavsett benämning på den nya skatten blir konsekvenserna negativa och medför ökade kostnader för såväl medborgare som företag. Vidare har regeringens införande av flygskatten redan fått negativa effekter för flyget, och flyglinjer har lagts ned.
Kostnaderna för företag som anlitar exempelvis konsulter eller skickar anställda på utbildningar på annan ort ökar kraftigt när restiderna i vissa fall flerdubblas. Sverigedemokraterna är därför emot även denna hysteri av skatter på transporter och resor. Fru talman! Som om skatt på transporter, resor och avstånd inte vore nog har regeringen som bekant också infört det så kallade bonus-malus-systemet.
Syftet är att straffbeskatta bilar med högre utsläpp av koldioxid och ge skattelättnad och bonus för rena elbilar och vätgasbilar som släpper ut lite eller ingen koldioxid. Men för många vanliga människor och företag runt om i landet finns det inga bra ekonomiska alternativ till dagens fordon. Därmed blir det enbart fråga om malus-delen i modellen, det vill säga straffbeskattning av dessa fordonsägare.
Konsekvensen av detta har blivit en kraftigt minskad nybilsförsäljning och att färre nya, säkra och mer miljövänliga bilar rullar på svenska vägar. Systemet tar inte heller hänsyn till höga globala koldioxidutsläpp vid exempelvis batteriproduktion. Därför haltar bonus-malus-modellen betänkligt. Tanken med bonus-malus-systemet borde vara att konsumenten ska ha en reell chans att byta till ett miljömässigt bättre alternativ.
Men bonus-malus får motsatt effekt då äldre fordon behålls längre i trafik. För att nå verkliga miljömål behöver därför hela bonus-malus-systemet ersättas med andra metoder. Husbilar och lastbilar drabbas framför allt av bonus-malus-systemet då det nya värdet ligger till grund för beskattning och har medfört att fordonsskatten på exempelvis husbilar och små lätta lastbilar har höjts kraftigt.
På nybilsmarknaden är det dessutom cirka 95 procent av husbilarna som påverkas av den nya beskattningen. Konsekvensen blir omfattande för importörer, återförsäljare och verkstäder när marknaden bokstavligt talat försvinner. Det slår hårt mot svenska arbetstillfällen.
Med en alltför hög beskattning på så kallade närproducerade semesterformer, något som husbilen faktiskt är, riskerar man att styra över resandet till flygresor, och miljöeffekten riskerar då att bli den rakt motsatta. Att se över bonus-malus-systemet på husbilar ger fler människor möjligheten att semestra klimatsmart, oavsett om de äger eller hyr fordonet.
Systemet för att straffbeskatta vissa fordon och ge gynnsamma skattevillkor för andra fordon är en ordning som träffar fel. Det är ett orättvist skattesystem som mest av allt gynnar personer med högre inkomst i städer medan det slår mot inte minst barnfamiljer med lägre inkomst i glesbygd. I princip är det också felaktigt att beskatta fordonen när fordonen i sig inte nödvändigtvis leder till negativ miljöpåverkan. Fru talman!
En vanlig löntagare med försämrat reseavdrag tar sin straffbeskattade bil som drivs på ett bränsle med stora skattepålägg, passerar en trängselskattestation och blir skannad av kameran på väg till shoppingområdet för att köpa varor.
Nu vill regeringen lägga skatt även på den elektronik och de kemikalier som finns i dessa varor, vilka i sin tur redan har fått ett högre slutkundspris till följd av de extra vägskatterna. Sverigedemokraterna menar att grundläggande för ekonomiska styrmedel är att de måste utformas så att de medför en tydlig miljönytta och inte på ett orimligt sätt slår mot svenska företag eller svenska konsumenter.
Skatten på hemelektronik är ett exempel på en kemikalieskatt som är svår att motivera utifrån ett miljöperspektiv. Den fungerar framför allt som en straffskatt på hemelektronik utan att bidra till att minska förekomsten av farliga kemikalier. Genom denna kemikalieskatt har priserna höjts, och konsumenterna vänder sig nu till billigare aktörer från utlandet, vilket missgynnar svensk konkurrenskraft utan att ge önskad effekt för miljön.
Sverige är alldeles för litet för att på egen hand kunna påverka de globala elektronikjättarnas användning av olika kemikalier för till exempel brandsäkerhet. Det behövs en ny strategi för hur arbetet mot potentiellt skadliga kemikalier ska ske. Undersökningar visar att kemikalieskatten har slagit hårt mot svensk handel. Kemikalieskatten har medfört att var tionde köp har flyttats från svenska butiker till utländska hemsidor.
Kemikalieskatten är alltså skadlig för näringslivet och leder till lägre intäkter och svagare förutsättningar för industriell utveckling och detaljhandel i Sverige. Sakkunniga menar också att kemikalieskatten inte uppfyller sitt syfte eftersom den i praktiken inte minskar användandet av farliga kemikalier i produkterna utan bara är en straffbeskattning, varpå köpen i stället sker via utländska aktörer och plattformar.
Företagens anpassning till det nya läget har medfört att de har flyttat delar av sin verksamhet bort från Sverige, vilket leder till färre svenska arbetstillfällen och i förlängningen mindre resurser till offentlig sektor. Regeringen har på flera områden introducerat punktskatter på transporter och resor men även plastartiklar med mera, vilket sammantaget har haft en negativ effekt på svensk ekonomi.
Punktskatterna har ofta motiverats av miljöpolitiska skäl men har i praktiken främst blivit fiskala skatter som används för att finansiera kostnader som uppkommit genom misslyckad politik på andra kritiska samhällsområden. Därför menar vi att man bör se över punktbeskattningen i dess helhet.