KBLab/rixvox huggingface dataset:
Helena Lindahl (C):
Jag tycker visst att Norrbotniabanan hör till näringspolitiken. Det är en av de viktigaste satsningarna för att näringslivet i norra Sverige ska kunna vara konkurrenskraftigt. Näringslivet i norra Sverige bidrar till en stor del av Sveriges ekonomi, så jag tycker att Börje Vestlund ska gå hem och läsa på om han vill hänvisa Norrbotniabanan till att enbart vara ett infrastrukturprojekt. Det är mycket mer än så.
När det gäller RUT och ROT minns jag att Mona Sahlin för kanske tio år sedan kom ut med någon bok där hon hyllade RUT och trodde att det skulle skapa fler vita jobb så att kvinnor inte skulle behöva jobba svart. Dessutom skulle det ge kvinnor större möjligheter att göra karriär och eventuellt höja lönen. Men helt plötsligt gick Socialdemokraterna i förra valrörelsen ut och sade att nej, RUT är fult, det är pigjobb, och jag antar att de med pigjobb menade traditionella kvinnojobb.
Inte en enda gång hörde man talas om drängjobben, och det är det jag vänder mig mot. Det skapar en bild av att traditionella kvinnoyrken skulle vara någonting fult. Det är det jag är ute efter. Sedan har vi ungdomsarbetslösheten, Börje Vestlund. Ni vill ju ta bort den dubbla sänkningen av arbetsgivaravgiften för ungdomar. Ni säger att det inte har skapat några jobb.
Tror ni verkligen att om man lägger på den avgiften kommer det att skapa fler ungdomsjobb? Jag var på Max i Skellefteå i fredags. Där välkomnade man sänkt restaurangmoms och tyckte att det var jättebra med en sänkning av arbetsgivaravgiften för ungdomar. På det sättet har de kunnat anställa många. Max är ett föregångsföretag, för de anställer många som kanske inte skulle få anställning på andra ställen, det vill säga människor från alla samhällsskikt.
Börje Vestlund och jag skulle nog kunna ha en särskild debatt om det, för jag tycker att han har fel.
Helena Lindahl (C):
Det var bra att jag fick ett litet klargörande från Kent Persson, för jag kände med ens att jag blev ganska besviken på Vänsterpartiet och Kent Persson. Samtidigt undrar jag fortfarande varför du jämförde RUT med Astra Zeneca. Det är så typiskt: Det är aldrig några diskussioner när det gäller gubbavdragen och ROT, men pigjobben diskuterar man.
Sedan står ni och funderar över varför jag pratar om RUT och att det skulle vara lika med kvinnojobb. Men varför kallar ni det för pigjobb då? Ni pratar aldrig om några drängjobb. Det ska alltså vara finare att sätta in fönster än att tvätta dem. Det är rena rama dumheterna. Jag tror att RUT-tjänsterna har skapat ungefär 5 000-7 000 nya arbetstillfällen.
Tar man bort RUT-avdraget kommer många av de personer som tidigare har jobbat svart att inte ha några jobb. En av min mammas väninnor, som kommer från Polen, jobbade svart i många år. Äntligen har hon fått möjlighet att få in pensionspengar. Hon har fått ett vitt jobb, och äntligen får hon ett lönekuvert. Det är verkligheten för många människor. Jag skulle vilja ställa en fråga till Kent Persson angående Norrbotniabanan.
Jag ställde den även till Börje Vestlund. Jag blev väldigt besviken på Jonas Sjöstedt och Vänsterpartiet när ni gick ut och sade att det fanns en finansiering till Norrbotniabanan medan det i er skuggbudget inte finns några pengar avsatta till Norrbotniabanan. Inte med ett ord nämns Norrbotniabanan i skuggbudgeten. Då undrar jag: Varför gör ni inte det i skuggbudgeten, om det är så att ni vill prioritera ett bygge av en så viktig satsning som Norrbotniabanan är för Norrland?
Då tycker jag, Kent Persson, att det känns som att det är att lura väljarna. Är det så?
Helena Lindahl (C):
Det var väldigt bra. Jag ska komma ihåg det. Kent Persson får ta med sig den passningen till Lars Ohly, som vid ett flertal tillfällen har fört debatten om pigjobb. Nåväl! Det var synd att jag inte fick svar på frågan om Norrbotniabanan. Det är en oerhört viktig näringslivssatsning i norra Sverige. Men jag hoppas att vi kanske kan återkomma till den diskussionen, Kent Persson. Det känns heller inte rätt att jag står och diskuterar när jag inte får något svar.
Jag tackar så mycket för debatten och hoppas att ni vill tugga på varsin bil från mitt lilla bilkluster.
Helena Lindahl (C):
När det gäller Västerbottens läns landsting har ekonomin länge misskötts av den S-styrda ledningen. Det har inte fattats pengar för landstinget i Västerbotten. De har fått mer pengar av alliansregeringen än de någonsin fått tidigare. Det handlar om prioriteringar. Man prioriterar bort Västerbottens inland.
Tänk om man tagit bort en vårdcentral eller akutplatser i Umeå, där det finns ganska många vårdcentraler. Nej, det törs man inte göra för där finns alldeles för många väljare. Rösterna hörs inte lika tydligt från Dorotea. Sanningen måste fram. Nu har man satt ned foten, och det är en symbol för hela Norrlands inland. Där är Socialdemokraterna svaret skyldiga.
Jag glömde att säga att den interna industripolitiska arbetsgrupp som Centerpartiet har ska presentera ett förslag om två månader. När det gäller mineralstrategin, kompetensförsörjningen och annat som jag nämnde kommer det vid årsskiftet. Det är viktigt att ta fram en gedigen strategi och inte hasta fram.
Jag förstår vad Carina Adolfsson Elgestam menar när hon säger att det är bråttom, men det är viktigt att vara lyhörd gentemot dem som det berör och presentera någonting brett som håller.
Helena Lindahl (C):
Krister Örnfjäder serverade ett stort fat med moralkakor. Då måste jag säga att de får Krister Örnfjäder själv äta upp. Jag har hört härskartekniker förr. De ser lite olika ut, men när de väl förs fram känner man igen dem. Jag skulle vilja kommentera kilometerskatten.
Jag upplever att du, Krister Örnfjäder, inte riktigt vänder dig till skogs- och gruvnäringarna. Det är nämligen därifrån som jag har fått frågor. De är väldigt oroliga och säger: Oppositionen och Socialdemokraterna vill införa kilometerskatt. Förstår de vad det innebär för gruvnäring, för skogsnäring och för Sveriges konkurrenskraft? Då vill jag ställa den frågan till Krister Örnfjäder.
När jag nu ändå står här i talarstolen, och Krister Örnfjäder inte tyckte att Socialdemokraterna hade möjlighet att svara, skulle jag också vilja ställa de andra frågorna. Vill ni fördubbla arbetsgivaravgifterna för att anställa unga? Ni vill hitta något slags form för förmögenhetsbeskattning. De som har pengar i det här landet bidrar ju med en del riskkapital.
Tycker ni att det är ett bra sätt att beskatta förmögenhet, speciellt när de här människorna oftast förblir utomlands?
Helena Lindahl (C):
Jag måste börja med att säga att jag tycker att det var bra att Krister Örnfjäder ägnade huvuddelen av sin replik åt att prata om Socialdemokraternas näringspolitik och inte åt hur Helena Lindahl beter sig eller inte beter sig i talarstolen, och jag trodde att det var därför vi var här.
Det är väldigt skönt att höra för skogs- och gruvnäringarna att Socialdemokraterna här i riksdagen i dag lovar att det inte ska bli någon kilometerskatt på deras transporter. Jag tar det som ett löfte. När det sedan gäller arbetsgivaravgifter för unga, betänk vad som skulle hända om ni fördubblade arbetsgivaravgifterna för unga! Förstår ni hur många som skulle få gå från jobbet?
Vi har en väldigt hög arbetslöshet i det här landet när det gäller ungdomar. Vi har tidigare diskuterat, och Carina Adolfsson Elgestam var också inne på det, att Centerpartiet vill sänka ingångslönerna. Och jag kan bara bekräfta att ja, det vill vi.
Vi tror, och även forskningen har visat - och det säger till och med svenskt bondförnuft - att de som står utanför arbetsmarknaden och kanske inte har någon arbetslivserfarenhet är de som har allra störst behov av att få in en fot. Om de kan det får de också möjlighet till arbete.
Om en arbetsgivare ska välja mellan någon som inte har erfarenhet och någon som har erfarenhet och ingångslönen är lika hög, betänk vem man då väljer och vem som får stå utanför.
Helena Lindahl (C):
Jag ska börja med att upprepa det jag har sagt tidigare. Centerpartiet har en tydlig hållning när det gäller uranbrytning. Vi har aldrig accepterat, vi accepterar inte och vi kommer inte att acceptera att uranbrytning sker någonstans i Sverige och inte heller i framtiden. Jag har också varit tydlig med att vi kommer att jobba för att få igenom stämmans beslut på lång sikt. Det kommer vi att göra i regeringen.
Jag antar att Lise Nordin och Miljöpartiet blir besvikna, men jag tror att ni har räknat ut att det inte går till så i politiken. Centerpartiets tro är att vi som en stark del av en allians kan göra betydligt mer i en regering än genom att stå utanför och tycka och inte få igenom någonting alls. Jag tänker då mycket på energipolitiken som sådan.
Lise Nordin nämnde tidigare att det inte hänt så mycket i energipolitiken. Jag skulle vilja säga tvärtom. Sedan Centerpartiet kom med i regeringen har det hänt väldigt mycket. År 2011 hade vindkraftsproduktionen ökat med 74 procent i jämförelse med året innan. Man räknar med att man kommer att nå målen för 2020 redan 2013. Jag vet inte vad Lise Nordin talar om när det gäller detta. Jag förstår att det kan vara störande att vi inte kommer att rösta för bifall till motionen i dag.
Men vi väljer att jobba på sikt. Vi tror att vi kan få igenom mer i regeringen när det gäller just energifrågor. Jag ska vara ärlig och säga att alla här inne vet att om vi skulle rösta för bifall till den motionen i dag skulle vår position och utgångspunkt som ett miljöparti i regeringen försvagas väldigt kraftigt. Det riskerar vi inte. Vi jobbar i regeringsställning. Vi kommer att försöka att göra allt för att se till att uranbrytning inte ska bli av.
Centerpartiet är en garant för att det inte ska bli av.
Helena Lindahl (C):
Jag förstår att Lise Nordin är frustrerad när jag står här i talarstolen och säger att Centerpartiet inte kommer att rösta för bifall till Miljöpartiets motion. Vi har samma mål, men vi har valt olika vägar att nå det målet. Vi väljer att arbeta i regeringen. Vårt mål i regeringen är att vi ska fasa ut kärnkraften, att kärnkraften ska vara en parentes och att vi ska ersätta den med förnybar energi.
Vi vill också att vår position i regeringen ska vara fortsatt stark. Vi har fått igenom enormt mycket när det gäller den förnybara energin. Vi tänker fortsätta att göra detta. Vi har vårt sätt att arbeta på. Jag kan förstå att du känner en frustration över att vi inte säger ja i dag, Lise Nordin. Men jag lovar, Lise Nordin, att Centerpartiet är en garant. När vi sitter starka i regeringen är vi en garant för att det inte blir någon uranbrytning.
Jag skulle vilja ställa en fråga till Lise Nordin. Vi har ägnat mycket tid i denna talarstol åt att tala om uran. Jag vill fråga Lise Nordin: Vad tycker du om all den utveckling som sker i de tidigare avfolkningsbygderna i Storuman, Tärnaby, Pajala eller Kiruna? Där händer det otroligt mycket, och människor har en framtidstro. Det finns otroligt många arbetstillfällen att tillgå inom snar framtid.
Tycker Lise Nordin att det är dåligt? Eller tycker du att gruvdriften har varit och är positiv för dessa bygder?
Helena Lindahl (C):
Först vill jag be Lise Nordin om ursäkt. Jag var så uppjagad i min debatt att jag glömde bort att du inte hade en replik till. Du kunde alltså inte svara, så jag ber om ursäkt. När det gäller kärnkraften, Karin Åström, tror jag att Socialdemokraterna har en egen läxa att göra. Du säger att det inte finns någon bortre gräns för Centerpartiet när det gäller kärnkraften. Jag skulle vilja veta var Socialdemokraterna står när det gäller kärnkraften.
Kongressbeslutet säger en sak, och Stefan Löfven säger i tidningar en helt annan. Dessutom sträcker ni ut handen för att diskutera en långsiktig energiöverenskommelse. Mitt förslag till er är att ni kanske drar er tillbaka och i stället först försöker diskutera internt vad ni vill. Jag håller med Karin Åström om att infrastrukturen är en stor utmaning när det gäller mineralstrategin. Det handlar då inte bara om vägar och järnvägar utan även om boende, service och skolor.
Som mina eminenta kolleger tidigare har nämnt pågår det nu arbete med en mineralstrategi på Näringsdepartementet. Jag litar på mina kolleger på Näringsdepartementet. De kommer att ta upp dessa frågor. Det kan ju inte ha gått någon obemärkt förbi att det nu står 700 personer i kö för en lägenhet i Pajala eller att Norrbotniabanan definitivt måste byggas.
Det handlar framför allt om malmen, om billigare transporter och om miljön. Detta kommer också att bidra till en bättre ekonomi när det gäller hanteringen. Det påverkar hela Sveriges ekonomi. Jag tror inte att Karin Åström behöver oroa sig, för det gör inte jag. Jag litar på mina kolleger på Näringsdepartementet.
Helena Lindahl (C):
Karin Åström får det att framstå som att regeringen står helt handfallen och inte är medveten om vilka satsningar och vilka utmaningar som finns i norra Sverige. Jag vill påminna Karin Åström om att jag är en av de regeringsföreträdare som bor i norra Sverige, och jag ser positivt på den utveckling som sker. Jag tycker att det är synd att Karin Åström inte tar tillfället i akt att marknadsföra denna del av landet.
Självfallet har vi utmaningar, men jag skulle tycka att det vore positivt om Karin Åström kunde stå i talarstolen och tala om vad som händer i Storuman, i Tärnaby, i Kiruna och i Pajala. Jag tänker på all den framtidstro som finns där och på alla de människor som ser på framtiden på ett helt annat sätt. Det finns utmaningar, men jag tycker inte om att Karin Åström står i talarstolen och säger att vi inte har något ansvar och att vi inte tar något initiativ. Näringsminister Annie Lööf har suttit som minister i fyra månader.
Ni må förlåta henne, men jag tror att hon har ganska många saker på sitt bord. Jag vet mycket väl att hon tar dessa frågor på stort allvar. Låt oss invänta mineralstrategin! Som centerpartist tror jag på decentralisering, det vill säga att man ska tala med de människor som det berör. Man ska alltså tala med näringslivet, med enskilda, med facket och med andra som Karin Åström tidigare har nämnt. Vad är det då för fel?
Om vi talar med dem och dessutom får inspel tror jag att de kommer att säga samma sak som Karin Åström just har nämnt. Att regeringen sedan skulle ignorera det känns nästan overkligt för mig. Även om det är en allvarlig sak som du talar om, Karin Åström, tycker jag inte att du ska försöka måla och bygga upp ett luftslott. Regeringen tar detta på allvar.
Helena Lindahl (C):
Jag sitter inte i regeringen, Börje Vestlund. Jag skulle ta mig vatten över huvudet om jag bjöd in er till ett sådant samtal. Jag bjuder dock gärna in dig på en kopp kaffe efter debatten så att du och jag kan samtala. Så långt kan jag i alla fall sträcka mig.
För mig är det inte speciellt klart vad Socialdemokraterna vill i denna fråga. Jag får lite dubbla budskap från Socialdemokraterna. Stefan Löfven har de senaste veckorna intagit en näringslivspositiv hållning, men här i kammaren hör vi något helt annat.
Här hör vi att man ska sätta tak på energieffektivisering i länderna i Europa, vilket skulle verka tillväxthämmande för industrin i Sverige. När det gäller konkreta åtgärder väntar vi på att EU ska komma tillbaka med något som kan gälla för hela Europa. Det är en sak vad vi kan göra i Sverige men en annan vad vi kan göra i Europa.
Förutsättningarna ser lite olika ut. I min mammas hemland Polen och i mitt hemland Sverige ser ju förutsättningarna olika ut när det gäller till exempel energislag och snabb energieffektivisering. Jag litar på att regeringen för vår talan och att EU kommer tillbaka med konkreta förslag.
Helena Lindahl (C):
Jag ställer en fråga tillbaka till Börje Vestlund: Är S, V och MP överens om takterna i energipolitiken? Vad ska alliansregeringen bjuda in till? Vi har redan en energiöverenskommelse som fungerar bra. Ni får hemskt gärna ansluta er till den. Jag behöver inte sitta i regeringen för att kunna säga att det finns en sådan öppning.
Den öppningen hade ni också tidigare, men den tackade ni nej till. Jag ställde en fråga till Börje Vestlund om det tak på energieffektivisering som ni föreslår. Ni tycker att det är lämpligt att sätta tak på energieffektivisering i EU-länderna. Vad skulle det betyda för Sverige? Jo, att industrin kan råka illa ut.
Trots att industrin energieffektiviserar och använder rätt energislag innebär det en hämsko under perioder av högkonjunktur när man vill exportera mycket. Det kallar jag tillväxtfientligt. Jag undrar om Stefan Löfven håller med om det.
Hur har ni tänkt att den svenska industrin som är elintensiv ska fungera om man sätter ett tak på hur mycket energi man får använda i Sverige och i andra länder?
Helena Lindahl (C):
Jag var inte med vid de förhandlingarna, det har Kent Persson rätt i. Jag kan i alla fall fråga: Är Vänsterpartiet överens med Miljöpartiet och Socialdemokraterna om energipolitiken? Kan du stå här i dag och säga att ni är helt överens om energipolitiken? När det gäller om det är tillväxthämmande med ett tak på energieffektivisering vill jag upprepa att det är tillväxthämmande.
Vad händer för ett land som Sverige med en elintensiv industri som förbrukar mycket el om det är högkonjunktur och vi behöver öka produktionen och därmed behöver mycket energi? Om det då finns ett tak är det ett tak även för förnybar energi; det gäller all sorts energi. Det menar jag är tillväxthämmande.
Jag tycker att definitionen av energieffektivisering inte är att man ska minska energianvändningen utan hur man använder energin på ett smart och hållbart sätt. För mig är det vad det handlar om.
Helena Lindahl (C):
Jag håller egentligen med om det mesta av det du säger, Kent Persson. Det vi inte är överens om är att man ska sätta ett tak på energieffektivisering, ett tak för Sverige, ett tak för andra länder. Situationen är så olika. Det kanske fungerar med ett tak i ett land som inte har så mycket industri och där klimatet är milt. Förutsättningarna är helt olika. Jag håller med om att vi naturligtvis ska nyttja energin på bästa och smartaste sätt.
Men jag tror att just taket kan vara tillväxthämmande för ett land som Sverige som har mycket export och en elintensiv industri. Jag tycker att överenskommelsen mellan Vänsterpartiet, Miljöpartiet och Socialdemokraterna svajar.
Stefan Löfven har ju inte deltagit i så många partiledardebatter, men han gör ju en del uttalanden i tidningar också och det känns som om Stefan Löfven är öppen för mer kärnkraft medan ni i er överenskommelse säger tvärtom. Det är lite motsägelsefullt. Ni säger en sak här i kammaren och när Stefan Löfven gör entré på näringslivsarenan säger han något helt annat som är mer kärnkraftsvänligt.
Det tycker jag är en stor gåta.
Helena Lindahl (C):
De väljare som har röstat in Centerpartiet i riksdagen tycker nog att de gjorde ett bra val. Vid nästa val får väljarna avgöra om de fortfarande tycker att det var klokt. Lise Nordin har rätt i att Sverige står inför ett vägval i energipolitiken. Men jag vet inte varifrån de siffror kommer som säger att utbyggnadstakten minskar.
I går hade vi besök av Näringsdepartementet som redovisade att utbyggnaden av vindkraften har sexfaldigats sedan 2006, det vill säga sedan alliansregeringen tog över makten. Jag vet inte varifrån Lise Nordin har fått siffrorna. I dag diskuterar vi en energifärdplan för 2050 för Europeiska unionen.
Jag tror att Lise Nordin håller med om att det är viktigt med både en europeisk och en global aspekt när det gäller energipolitiken. Sverige har många fördelar jämfört med andra länder i Europa som nu står inför betydligt större utmaningar när det gäller energipolitiken.
Vi har mycket naturresurser, som till exempel vattenkraft, och vi har stora vidder för vindkraft. Andra länder har inte samma förutsättningar som Sverige. Är vi en del av Europeiska unionen ska vi också agera på ett mer globalt och europeiskt plan. Det tycker jag att vi ska diskutera i dag, och inte enbart Sveriges mål.
Helena Lindahl (C):
Jag kan bara konstatera att kärnkraften inte byggs ut i Sverige i dag. Däremot byggs det förnybara ut. Det är ett svar på dina frågor till mig, Lise Nordin. Sedan håller jag inte med om att det förnybara inte växer och att det skulle gå bakåt. Dessa siffror skulle jag gärna vilja att Lise Nordin presenterar för mig. Det är främmande för mig med tanke på den information som jag fick senast i går, inte bara om vindkraften. Var skulle den informationen komma från?
Är det regeringen själv som säger att man backar när det gäller utvecklingen av det förnybara? Jag tror inte på dessa siffror. När vi nu talar om Europa och Energifärdplan för 2050 kan jag säga att jag vet att den svenska regeringen i förhandlingar förordar framför allt utbyggnad av det förnybara. Det tycker jag att jag känner mig rätt trygg med.
Jag tycker att det är bra att Sverige har en sådan hållning. Som jag sade i mitt anförande har EU-kommissionen utmålat olika scenarier och förordar bland annat CCS-teknik, kärnkraft och annat, medan den svenska regeringen förordar en utbyggnad av det hållbara och det förnybara.
Helena Lindahl (C):
Jag försöker anteckna alla frågor. Lise Nordin! Jag har just talat om vad regeringens definition av subventioner är. Jag undrar hur många gånger vi ska behöva upprepa det i den här talarstolen. Jag tror inte att jag vill säga det, för jag har upprepat det som alla mina allianskolleger har varit uppe och sagt. Då måste jag be att ni läser underlaget en gång till, för där står det exakt vad regeringen säger om vad en subvention är.
Jag har också tittat på Naturvårdsverkets rapport, och enligt Naturvårdsverket är det svårt att uppskatta graden av subvention som går att härröra till försäkringsansvaret. Att då, som Miljöpartiet gör, hävda att rapporten visar att det utgör en stor subvention är en märklig hantering av sanningen.
Dessutom står det att man ska återkomma och fördjupa den här analysen för fortsatt diskussion, och det är vad jag har uppfattat står i Naturvårdsverkets rapport när det gäller försäkringsansvaret. Sverige har ett av de högsta skadeståndsansvaren när det gäller kärnkraft i jämförelse med många andra länder.
Tyskland har högre, men i jämförelse med många andra länder ligger Sverige högt, och det är inte så illa. När det gäller Fukushima, Lise Nordin, vill jag ställa en motfråga: Vad händer om en damm brister? Är det statens ansvar? I slutändan är det ändå så, och jag kan villigt erkänna att om det, Gud förbjude, skulle hända en sådan stor ödesdiger olycka är det självklart att staten kommer att få gå in på samma sätt som om det skulle ske en olycka där en damm brister.
Jag måste vara ärlig och rak, och jag tror egentligen inte att det är någon som betvivlar detta.
Helena Lindahl (C):
Vi har inte en oseriös framställan. Jag vill å det starkaste hävda det. Det här är en väldigt viktig fråga för alliansregeringen, annars skulle vi aldrig ha tagit två år på oss att göra en så gedigen undersökning och framställan som vi faktiskt gör. En del har i kammaren i dag också kritiserat regeringen för att det har tagit så lång tid. Jag tycker tvärtom att det är väldigt seriöst av regeringen att ta lång tid på sig när det gäller så här viktiga frågor.
Skulle vi däremot ha hastat igenom det och framfört någonting efter några månader skulle exakt samma personer stå i den här talarstolen och säga hur oseriösa vi var som har varit för snabba och att vi har hastat fram något. Därför tycker jag att det är väldigt bra att regeringen har tagit det här på så stort allvar och tagit god tid på sig. Detta är väldigt viktiga frågor för alliansregeringen.
När det gäller subventioner har vi olika syn på om det är så att det är moderbolaget som ska ta det obegränsade ansvaret eller om det är driftsbolaget. Däri är skillnaden som vi ser det. Det är den uppfattningen jag har.
Jag har egentligen inte uppmärksammat att vi tycker så annorlunda kring de här detaljerna, även om jag tycker att det är många som har tagit tid här i talarstolen och diskuterat mycket oväsentligheter om tidsaspekter hit och dit. Jag tycker i stället att vi skulle ägna mer fokus åt att diskutera allvaret, därför att det här är en seriös framställan.
Med detta vill jag sätta punkt i den här debatten, och jag återkommer gärna till ytterligare en diskussion med Lise Nordin när det gäller till exempel vattenkraften och vems ansvar det är när dammar brister.