Jennie Nilsson (S):
Magnus Oscarsson har frågat mig om jag har tagit något initiativ till en analys för att utvärdera huruvida fiskestoppet oproportionerligt drabbat det berörda kustnära fisket, vilka initiativ jag tänker ta för att mildra effekterna av fiskestoppet för den berörda regionen samt hur jag inom ramen för jordbruks- och fiskerådet kommer att arbeta för att lekstängningsperioder inte ska drabba regionen på samma sätt under 2021.
Antagandet av rådets förordning nr 2019/1838 av den 30 oktober 2019 om fastställande för 2020 av fiskemöjligheter för vissa fiskebestånd och grupper av fiskebestånd i Östersjön föregicks av förhandlingar vid jordbruks- och fiskerådet den 14-15 oktober 2019.
Vid rådsmötet verkade jag, i linje med den ståndpunkt jag fått stöd för i riksdagen, för hållbara kvotnivåer, vilket i allt väsentligt uppnåddes. Jag verkade också för att lekstoppet för att skydda torsk inte oproportionerligt skulle drabba det kustnära fisket, vilket det dock inte fanns tillräckligt stöd för. Ståndpunkten grundades på en analys av effekterna för det berörda svenska kustnära fisket.
En motsvarande analys kommer att göras inför diskussionen och beslutet om fiskemöjligheterna för 2021. En analys av hur lekfiskestoppet för innevarande år har drabbat det berörda fisket är det dock för tidigt att göra redan nu, givet att det ligger framför oss i tid. Jag följer utvecklingen av det svenska yrkesfisket, särskilt det småskaliga och kustnära fisket. En grundförutsättning för fiskets bedrivande är att det finns långsiktigt hållbara bestånd.
De åtgärder som infördes för 2020 beror på den östliga torskens dåliga beståndssituation. I sammanhanget är även myndigheternas samordning och helhetsperspektiv viktigt. Vi för också dialog om huruvida något behöver göras för att mildra de negativa effekterna av den antagna förordningen för berörda yrkesfiskare, beredningsföretag och kustsamhällen. I detta sammanhang har inkomna förslag och inspel varit värdefulla.
En ökad konkurrenskraft och lönsamhet i svenskt yrkesfiske kräver ett helhetsperspektiv. Utöver att fastställa fiskemöjligheter på långsiktigt hållbara nivåer krävs riktade åtgärder gentemot många av de miljöutmaningar som finns, i synnerhet övergödningsproblematiken. Regeringen har därför satsat ytterligare 240 miljoner kronor årligen för havs- och miljöarbetet 2020-2022.
Regeringen är väl medveten om att många yrkesfiskare är engagerade i att bidra till en bättre miljö i våra hav och har särskilt möjliggjort att Havs- och vattenmyndigheten kan lämna bidrag under 2020 för att underlätta yrkesfiskets delaktighet i projekt och åtgärder som avser att förbättra fiskbeståndens status och livsmiljö.
För att stärka yrkesfiskets konkurrenskraft har regeringen genom livsmedelsstrategin förstärkt finansieringen till åtgärder inom ramen för havs- och fiskeriprogrammet för att möjliggöra investeringar som främjar företagsutveckling inom yrkesfisket. I det mer långsiktiga perspektivet pågår arbetet med en strategi för framtidens fiske och arbetet med att utforma det kommande operativa programmet för Europeiska havs- och fiskerifonden 2021-2027.
Programmet kommer att vara ett av de viktigaste finansiella verktygen för att hantera fiskerinäringens framtida utveckling. Rådets förordning nr 2019/1838 av den 30 oktober 2019 om fastställande för 2020 av fiskemöjligheter i Östersjön är en ettårig förordning för 2020.
Inför förhandlingarna i rådet om motsvarande förordning för 2021 kommer regeringen utöver att ta del av myndigheternas analyser och att genomföra samråd med intressenter också att samråda med riksdagen. Hur Sverige inom ramen för jordbruks- och fiskerådet ska arbeta för att kommande reglering inte ska drabba det kustnära fisket i regionen på samma sätt under 2021 kommer således att vara föremål för avstämningen med riksdagen inför jordbruks- och fiskerådet i oktober 2020.
För regeringen är det viktigt att man ska kunna bo och verka på landsbygden och i kustsamhällen i hela Sverige.