Sten Nordin (M):
Jag tycker att Karin Svensson Smith och Miljöpartiet borde glädja sig över att vi nu har en infrastrukturminister som verkligen engagerar sig hårt för att utveckla järnvägstrafiken. Om man ser tillbaka på de 16 månader som har gått sedan regeringsskiftet har det hänt mycket konkret, konkreta beslut och beslut som omsätts i praktisk handling, för att utveckla järnvägstrafiken.
SJ är i dag ett välskött företag, och det har resurser att konkurrera med såväl andra järnvägsföretag som andra transportslag. Jag tycker att siffrorna visar det svart på vitt. Jag tänker inte bara på att SJ redovisar vinst utan också på att Sikas prognos för år 2010 när det gäller såväl persontrafikens som godstrafikens ökning redan har överträffats.
Jag tycker att det i de debatter som vi nu har om järnvägen är svårt att riktigt förstå hur Miljöpartiet och Karin Svensson Smith egentligen vill utveckla järnvägen. Vi har förstått att man vill ha en järnväg. Det är gott och väl. Vi har förstått att man dock tycker att det bara ska finnas ett statligt monopol, annars får Karin Svensson Smith förtydliga detta.
Men jag tycker att det finns en påtaglig rädsla att ta till vara förnyelse och inte minst nya aktörer. Målet när det gäller konkurrensfrågorna måste ytterst vara ett beslut på europeisk nivå som avreglerar och öppnar för en likvärdig konkurrens inom persontrafiken såsom man gör inom godstrafiken. Men i detta arbete på europeisk nivå känns knappast Miljöpartiet som någon pådrivande kraft.
Regeringen har nu öppnat för en försöksverksamhet i syfte att förbättra för resenärerna och stärka, precis som statsrådet har understrukit, SJ:s konkurrenskraft på den långväga tågtrafiken. Jag tycker att vi prestigelöst ska följa denna försöksverksamhet. Landets kommuner, oftast i samverkan, känner ett stort ansvar för att få allt större arbetsmarknadsregioner att fungera.
De känner och vill ta ansvar för att deras medborgare lätt ska kunna ta sig till och från jobbet. Kommunernas engagemang i dessa frågor är deras mycket viktiga bidrag till regeringens och riksdagsmajoritetens tydliga arbetslinje. Jag tycker att det är självklart att vi inte eftersträvar att ett statligt monopol ska ersättas av ett fåtal regionala monopol. Det är inte det som är syftet. Då har inget uppnåtts.
Detta handlar i stället om att skapa dynamik på järnvägsmarknaden, att fler aktörer ska kunna komma in och att vägen till detta nu har påbörjats eftersom detta är en lång process och en lång resa. Så särskilt mycket av utvecklingsarbete på järnvägsområdet drevs inte av den tidigare majoriteten i denna kammare.
Jag tycker att det egentligen är det yttersta hotet mot järnvägspolitiken, alltså att man vill låta den stelna, föråldras och inte få del av moderniteter. Jag tycker att vi kan lära en del av vad som hände på flygmarknaden. Jag förstår att Karin Svensson Smith kanske inte så gärna gör det.
Men just avreglering och mångfald inom flygmarknaden, även om staten och Sverige fortfarande är delägare i ett flygbolag, renodlar också rollerna där staten kan ägna kraft åt sin huvuduppgift, nämligen att bevaka säkerheten och tryggheten för kunderna och ställa hårda och tuffa miljökrav. Det behov som vi av miljöskäl har att vinna fler resenärer, och inte minst mer godstransporter, till järnvägen kräver att vi bjuder in andra att delta.