Åsa Coenraads (M):
I dag debatterar vi landsbygdspolitik - ett ämne som innehåller det mesta. Jag kommer att beröra ämnen som landsbygdsprogrammet, Matlandet Sverige, upphandling och Sverige och världen utanför. Jag ska avsluta med att tala om biobränsle. Som sagt: Det är ett stort politikområde och inte helt lättdebatterat. I utskottets betänkande behandlas 34 motioner från den allmänna motionstiden.
Låt mig börja med att säga att vi ställer oss bakom betänkandet i dess helhet. Vår syn på jordbrukspolitiken speglas bland annat i det landsbygdsprogram som sjösattes år 2007. Programmet syftar till att landsbygden ska utvecklas på ett så hållbart sätt som möjligt - ekonomiskt, ekologiskt och socialt. Under 2010 påbörjades en särskild riktad satsning inom landsbygdsprogrammet, nämligen Sverige - det nya matlandet.
Satsningen omfattar 160 miljoner kronor. Det är en historiskt hög summa inom det här området. Syftet med satsningen är att uppnå regeringens långsiktiga mål om att Sverige ska bli det ledande matlandet i Europa. Ett land med god mat, en levande landsbygd och upplevelser i världsklass skapar förutsättningar för både tillväxt och jobb.
Minst 10 000 nya jobb, en fördubbling av livsmedelsexporten och fler turistnätter på landsbygden är några av de mål som vi ska uppnå. Visionen för Matlandet är uppdelad i fem fokusområden: måltiden inom den offentliga sektorn, primärproduktion, förädlad mat, matturism och restaurang. Pengarna fördelas bland annat som investeringsstöd, projektstöd och kompetensutveckling.
Stödet till Matlandet Sverige ska främja innovationer och kompetensutveckling i livsmedelssektorn. Med en starkare livsmedelssektor och med matupplevelser i världsklass får vi en starkare exportindustri. Regeringen har varit klar och tydlig med målet. Det ska finnas möjligheter för företag som vill växa att göra så.
Regeringen har successivt ökat satsningarna på att öka exporten av livsmedel från 5 miljoner kronor år 2007 till 20 miljoner år 2010. Har detta gett resultat? Ja, det har gett resultat. På exportsidan är jordbruksvaror och livsmedel nu nästan 5 procent av den totala varuexporten och uppgår till nära 55 miljarder kronor. Det är mer än en fördubbling av andelen på 15 år.
Dessutom växer turistnäringen, som även den sysselsätter just människor på landsbygden. Jordbruket måste fortsätta att utvecklas på marknadens villkor. Jordbruket måste producera det som konsumenterna efterfrågar i det långa loppet. Ytterligare reformer inom EU är nödvändiga. Det nuvarande stödsystemet snedvrider i många fall konkurrensen på EU:s inre marknad.
Det är vår uppfattning att en utfasning av stödet kommer att underlätta tillväxten och företagsutvecklingen och ge en ökad sysselsättning i jordbrukssektorn. Landsbygdsdepartementet arbetar för att stärka konkurrenskraften i jordbruket och kommer att återkomma med åtgärder. I motionerna i betänkandet kommer man med en del förslag på möjligheten att ställa krav på djurskydd i offentliga upphandlingar.
Som jag sade i debatten om livsmedelskontroll senast jag stod här i talarstolen finns det inga principiella hinder för detta så länge kraven på upphandlingsreglerna för objektivitet, icke-diskriminering och likabehandling uppfylls. Miljöstyrningsrådet är regeringens expertorgan inom miljöanpassad och hållbar upphandling. Miljöstyrningsrådet tar fram kriterier för upphandling: miljöledning och miljörelaterad produktinformation.
Konkurrensverket är tillsynsmyndighet i upphandlingsfrågor. I Konkurrensverkets rapport Mat och marknad - från bonde till bord kommer man fram till att konkurrensen i livsmedelskedjan i det stora hela fungerar ganska bra. Däremot konstaterar Konkurrensverket att det finns brister i samordningen av det nationella upphandlingsstödet till offentliga beställare.
Konkurrensverket påpekar att regeringen ska avstå från att införa regler som påverkar hur upphandlande myndigheter ska köpa. Reglerna och lagstiftningen ska förbli en ren förfarandelagstiftning. Det är inte riksdagens roll att försöka sätta upp upphandlingskriterier åt kommunerna. Vi bör sätta upp regler för hur man gör en upphandling, inte bestämma vad som ska upphandlas.
Olika myndigheter hjälper till på olika sätt för att få offentliga upphandlingar att bli så bra som möjligt. Socialdepartementet utreder hur de ska samordna upphandlingsstödet för att öka kompetensen och tillgängligheten gentemot upphandlingens aktörer. Jordbruksverket arbetar för att lägga fram förslag till förenklingar för företag, särskilt inom EU-lagstiftningen.
Regeringen arbetar för att minska regelkrånglet och den administrativa bördan för företagen, även på EU-nivå. I förslaget till en gemensam jordbrukspolitik för åren 2014-2020 kommer ekologiskt certifierade lantbrukare att gynnas på flera olika sätt. Fru talman! Jag har besökt många lantbrukare som arbetar med grisuppfödning.
Jag vet att de kämpar i en bransch som ibland kan te sig lite snedvriden och orättvist subventionerad. Jag vet också att de svenska bönderna tar bättre hand om sina djur och upprätthåller en högre standard än de flesta andra länder - ofta till ett högre pris. Resultatet är att Sverige har friskare och mer välmående djur. Framför allt har vi djur i Sverige som föds upp utan antibiotika. Fru talman!
Det har både förr och nu förordats att man ska öka den ekologiska produktionen inom jordbruket. De mål som fastställts för den certifierade ekologiska odlingen är 25 procent för griskött och fågel respektive 20 procent för landets jordbruksmark. Även i detta fall kommer finansieringen i huvudsak från landsbygdsprogrammet. Sverige är ett av de länder i världen som har högst andel ekologiskt jordbruk.
Ekologiskt jordbruk strävar efter miljöhänsyn och hållbarhet och gynnar även förekomsten av nya företag på landsbygden. Därför har regeringen inom ramen för landsbygdsprogrammet betalat ut ca 500 miljoner kronor per år till jordbrukare som bedriver ekologisk produktion. Ekologisk matproduktion ska inte ske på grund av subventioner utan på grund av efterfrågan av privatpersoner och andra aktörer på marknaden.
På så sätt skiljer sig inte vår syn gällande ekologiska livsmedel från vår syn på andra varor och tjänster. Det är konsumenternas efterfrågan som ska driva utvecklingen av ekologiska livsmedel. Glädjande nog sker detta redan. Antalet företag med småskalig och ekologisk produktion ökar. Efterfrågan på ekologiska, lokala råvaror ökar för varje år som går.
Efterfrågan är till och med så stor att vi måste importera en del av våra ekologiska livsmedel i Sverige. Frihandel och en livsmedelproduktion fri från subventioner är vad vi moderater eftersträvar både i EU och i riksdagen. Om marknaden inte kan lösa tillgång och efterfrågan på ekologisk mat utan fortsätter att kräva subventioner är vi helt fel ute. Vi lurar oss själva om vi tror att det är hållbart att gödsla branschen med skattepengar i all oändlighet.
Oavsett vilka goda intentioner vi har kommer man att få svårt att förklara för skattebetalarna varför just ekologisk matproduktion aldrig kan stå på egna ben. Vi moderater ser positivt på framtiden. Vi hoppas och tror att marknaden kommer att lösa matchningen mellan efterfrågan och tillgång. Fru talman! Jordbruksprodukter är inte bara mat. Det är också förnybar energi. En förnybar energiform är etanol.
En annan är biogas. Efterfrågan på biogas har exploderat de senaste åren och har många gånger överstigit tillgången. Regeringen har i landsbygdsprogrammet förstärkt investeringsmöjligheterna med 200 miljoner kronor under perioden 2009-2013. Detta har ökat intresset att producera biogas på gårdsnivå. Tillsammans med länsstyrelserna har Jordbruksverket förenklat ansökningsförfarandet och ärendehanteringen.
Det är en prioriterad fråga för alliansregeringen att minska vårt beroende av fossila bränslen. I regeringens energiöverenskommelse från 2009 slogs det fast att den svenska energipolitiken ska bygga på samma tre grundpelare som energisamarbetet i EU: ekologisk hållbarhet, konkurrenskraft och försörjningstrygghet.
Som ett led i den fastslagna energipolitiken har ett förslag till biogasstrategi utarbetats av Energimyndigheten i samråd med Jordbruksverket och Naturvårdsverket. I strategin prioriteras biogas av avfallsprodukter, till exempel biogas gjord av gödsel genom ett särskilt produktionsstöd, så kallad metanreduceringsersättning.
Strategin innefattar biogas av matavfall, samhällets avfallsströmmar och styrmedel i energiproduktionen. I budgetpropositionen för 2012 framgick att 23 biogasanläggningar hade beviljats investeringsstöd på totalt 39 miljoner kronor. Trenden är att alltmer avfallsprodukter används för biogasproduktion.
Många lantbrukare har möjlighet till egen produktion och skulle kunna tillverka biogas på sina gårdar för eget bruk och för försäljning. I en bransch med små marginaler är detta ett välkommet alternativ. Biogasinvesteringar ska inte bara ses i ljuset av slutproduktionen utan även som ett allmänt främjande av hållbarhet och förnybar energi, en energiform som är viktig av miljöhänsyn och ur ett säkerhetspolitiskt perspektiv.
Regeringen beslutade i höstas att ändra i landsbygdsprogrammet och inkludera biogasproduktionen under gruppundantagsförordningen. Detta skulle innebära en uppgradering till en högre stödnivå då biogas i dag ligger under en förordning av mindre betydelse. Programändringen har skickats till kommissionen för godkännande, vilket förhoppningsvis kommer att ske redan i juni. Fru talman!
Som jag nämnt i tidigare debatter serverar det offentliga köket 3 miljoner måltider varje dag. Det offentliga Sverige upphandlar för ca 500 miljarder kronor varje år. Valet av vilken mat som serveras får därför stor påverkan på miljön och djurhållningen runt om i hela världen.
Bra offentlig mat är ett av fem prioriterade områden i regeringens satsning Sverige - det nya matlandet. Som jag nämnt tidigare i det här anförandet finns det en stor möjlighet för beställaren att ställa särskilda krav på produkter som ska köpas in. Särskilda krav kan gälla djurhållning eller miljö. Det beställaren inte får göra är att tvinga leverantören att leverera just svenska produkter.
Det skulle strida mot en av hörnpelarna i EU, nämligen principen om likabehandling. Detsamma gäller närproducerad mat. Vi i Sverige vill öka vår matexport, och skulle vi då införa regler i offentlig upphandling som diskriminerar utländska leverantörer skulle vi med största sannolikhet få svar med samma mynt.
I stället ska vi fokusera på att göra det vi kan för att få en så nyttig, miljövänlig och bra mat som möjligt inom de ramar vi har att jobba med. Kommuner har möjligheter att få hjälp, och de bör ta den hjälp de kan få från till exempel Miljöstyrningsrådet. Miljöstyrningsrådet kan vägleda i hållbara upphandlingar och ge stöd till de kommuner som behöver hjälp. Ett bra exempel är Sigtuna kommun som såg till att upphandla med höga produktionskrav.
Miljöstyrningsrådet hjälpte Sigtuna kommun att upphandla med mycket mer långtgående krav än vad EU-regleringen kräver. Det är viktigt att upphandlingar tar hänsyn till miljön, konkurrensen, producenterna och skattebetalarnas pengar. Därför har regeringen tillsatt flera utredningar som ska ta reda på hur upphandlingsregelverket, som det ser ut i dag, tillgodoser dessa krav och hur det kan bli bättre.
EU hyser samma tankar som vi, nämligen att vi ska försöka göra det lättare för små och medelstora företag att delta i upphandlingar. Medan vi inväntar svaren från de EU-utredningar som nu pågår lämnar vi motioner som behandlar upphandling utan åtgärd för tillfället. Fru talman! Vår vision för Sverige är klar och tydlig. Vi vill ha ett Sverige där både tätort och glesbygd kan frodas på olika sätt men ändå på lika villkor.
Sverige är unikt, och det ska vi ta vara på och använda som en konkurrensfördel. I Sverige ska man kunna leva och bo även utanför de stora städerna. För detta krävs en levande landsbygd som konkurrerar med unika förutsättningar.
Med en landsbygd som med hög kunskapsnivå producerar bra och miljösmarta varor för den inhemska marknaden och för export kan vi uppfylla drömmen om ett Sverige som frodas överallt.