Gunnar Andrén (L):
I morse när jag hade kokat te som vanligt och skulle väcka min hustru berättade jag full av entusiasm att jag under dagen skulle debattera CCCTB. Hon blickade på mig, vände på huvudet och somnade om.
Jag tror för min del att detta tillhör den typ av frågor som man mycket sällan får frågor om på gator och torg. Det är ungefär som när vi en gång i tiden häftigt debatterade CFC-beskattningen och det belgiska undantaget.
Icke heller den frågan har jag fått några frågor om på gator och torg.
Likväl, fru talman, är det på det sättet att när vi ser svensk företagsamhet och vilka marknader stora och små företag har måste vi ändå konstatera det att i runda slängar 70 procent av den svenska exporten går till EU-länderna. Det är en annan del av verkligheten.
Detta måste vi förhålla oss till. Om vi vill att svenska företag ska gå bra, att vi klarar svensk välfärd och att svensk fackföreningsrörelse ska ha inflytande i Europa kan vi inte sitta på läktaren. Jag tycker att Johnny Munkhammar har beskrivit väldigt väl i sakfrågan vad det handlar om i dag, nämligen subsidiaritetsprövningen. Man kan naturligtvis komma till olika slutsatser.
Det är väl ingen hemlighet att Folkpartiet under lång tid, i huvudsak med något annat parti som nu står på nej-sidan, ansett att detta är en för svensk företagsamhet och även för fackföreningsrörelsen oerhört viktig fråga.
Det är som bekant så att vi tar inte ställning i sakfrågan, utan vi bara möjliggör för de svenska departementen att fortsätta arbetet i de grupper som nu har varit i verksamhet under tolv år.
Vi har tidigare i skatteutskottet varit väldigt angelägna vid de många utfrågningar som har varit i utskottet om att Sverige fullt ut skulle delta i de sex sju arbetsgrupper som varit för att man skulle kunna påverka innehållet i denna fråga. Fru talman! Nu kommer situationen att bli den att vi inte kommer att kunna påverka det här om vi sitter på läktaren hela tiden.
Det tror jag är väldigt dåligt både för svensk företagsamhet, svensk välfärd och svensk fackföreningsrörelse som jag tycker borde ha många synpunkter på att vi ställer oss utanför detta EU-samarbete. Om man sitter på Finansdepartementet finns det naturligtvis bekymmer över att man skulle kunna tillämpa två olika skattesatser i företag.
Det är säkert också på det sättet att det i Europa kan finnas olika motiv för den här CCCTB-skatten.
Till protokollet vill jag läsa in exakt vad det betyder, nämligen Common Consolidated Corporate Tax Base, så att det blir klart för dem som läser protokollet exakt vad det handlar om. Den här frågan är, som Johnny Munkhammar sade, inte alldeles svartvit.
Varje finansminister måste tycka att det är besvärligt att laborera med två skattesatser, för det kommer detta att möjliggöra.
Om man säger nej till vidare medverkan i detta tar man därför också på sig ett ansvar för skatteplanering på företagsnivå. Det vill jag inte medverka till.
I själva sakfrågan vill jag tillägga en enda sak, fru talman, nämligen att så som det är utformat i förslaget till direktiv finns det tre grunder för hur man eventuellt ska beräkna den här skatten. Där har vi från svensk sida varit kritiska mot att den tredje delen, försäljningsdelen, över huvud taget ska vara med. Det tycker vi är fel.
Jag beklagar väldigt mycket att vi i fortsättningen möjligen inte kan driva denna fråga när sakprövningen kommer upp. Det hade varit väldigt bra, för vi har gjort väldigt klart i de tidiga diskussionerna att försäljningssummor som är påverkbara av företagen ska bort ur systemet. Det finns en del andra länder som tycker att detta är bra.
Vi har från Sverige sagt att det ska vara ett från företagen opåverkbart system, och därför vill vi ha bort detta.