Julia Kronlid (SD):
I dag debatterar vi tre olika betänkanden från socialförsäkringsutskottet. Jag vill därför börja med att yrka bifall till följande reservationer: reservation 2 i SfU20, reservation 1 i SfU21 och reservation 2 i SfU22. Givetvis står vi bakom samtliga våra reservationer, men för att vi alla inte ska sitta här och votera tills i morgon bitti väljer jag att fokusera på de viktigaste. Fru talman!
Riksdagens arbetssätt i coronatider innebär att så få som möjligt ska resa till och från Stockholm. Därför kan tyvärr varken Jonas Andersson eller Jennie Åfeldt, som vanligtvis hanterar migrationsfrågor i utskottet, ta debatten i dag, även om jag vet att de väldigt gärna hade velat det. Jag kommer därför efter bästa förmåga att framföra våra ståndpunkter i dessa frågor trots att det inte är mitt ansvarsområde. Fru talman! Debatten i dag har speciella förutsättningar.
Vi är mitt i en pandemi som redan har tagit tusentals svenskars liv. Vi står även inför stora samhällsekonomiska utmaningar. Coronakrisen ställer verkligen många saker på sin spets, och det är omöjligt att inte förhålla sig till den. Det är omöjligt även i en debatt som berör olika sidor av migrationspolitiken. Vi har sett hur segregation, trångboddhet och språkförbistring blivit en katalysator för smittspridning och hur vissa etniska grupper tyvärr drabbats extra hårt av krisen.
Vi har sett hur intresseorganisationer och vissa politiska partier använt krisen som en hävstång för att ordna amnesti åt vissa utvalda grupper. Vi ser också hur Turkiets president Erdogan använder coronakrisen och utsatta människor som ett verktyg i ett cyniskt spel. Man skickar busslaster med migranter direkt till den grekiska gränsen för att pressa ut dem, sjuka eller inte, ur landet - allt för att tillskansa sig mer pengar från EU.
Detta kan också få allvarliga följder för Sverige, som fortfarande har öppna gränser för asylsökande. Fru talman! Låt oss inte förledas att tro att det är mindre viktigt att diskutera migrationspolitik i dag. Det är mer aktuellt än någonsin. Det är nu vi ska göra avstamp för hur invandringen och migrationen till Sverige ska se ut under 20-talet.
Det är på tiden att vi får ordning och reda i migrationspolitiken, så att vi kan fokusera på en bra typ av migration och verkligt flyktingstöd och lämna naivitet, utanförskap och kaos bakom oss. Fru talman!
Visst vore det bekvämt att vara politiker i en fantasivärld med oändliga resurser, där prioriteringar inte behövs, men Sverigedemokraterna vill ta ansvar på riktigt. Vi lever inte i en fantasivärld. Vi inser att det inte finns oändliga resurser. Vi måste hitta politiska lösningar som tar hänsyn till verkligheten och som bidrar till verkliga resultat.
Exempelvis lägger vi hellre resurser på att hjälpa många fler krigsflyktingar i krisens närområde än stora resurser på att låta folk som saknar flyktingskäl stanna i Sverige. Av det skälet har vi genom åren kontinuerligt utarbetat en mängd förslag för att förbättra svensk migrationspolitik. Fru talman! Att värna asylrätten har tyvärr blivit som ett slags besvärjelse.
Det är som magiska ord som svenska politiker kan gömma sig bakom för att framhålla sig själva som humana. Men den anständighet som man gärna talar om fungerar förstås bara så länge någon annan gör grovjobbet. Vi förlitar oss på att andra länder håller sina gränser men fördömer mer än gärna metoderna. Regeringen har lagt ut tuffheten på entreprenad till Grekland eller Spanien och låter skattebetalarna stå för miljardnotan. Fru talman!
Asylinvandringen har utgjort ungefär en fjärdedel av invandringen de senaste åren. När man räknar med anhöriga som följer efter växer andelen kraftigt. Andelen utrikes födda i Sverige har ökat med nästan 1 miljon under 2000-talet. Det är en fördubbling på bara 20 år. Så har det blivit trots att vi inte har haft någon kris i vårt närområde på decennier. Det är inga norska motståndsmän, finska krigsbarn eller människor från Baltikum som är desperata i jakten efter en fristad.
Nej, i stället är det människor som rest hundratals eller tusentals mil genom många säkra länder och som sorgligt nog både gynnat och blivit utsatta för illegal människohandel för att nå slutdestinationen längst upp i norra Europa: Sverige. Vem som helst förstår nog att författarna till 1951 års flyktingkonvention knappast hade detta i tankarna när de lade grunden för asylrätten. Fru talman!
Sverigedemokraterna anser givetvis att människor som flyr för sina liv ska få rätt till skydd och säkerhet. Vi värnar asylrätten så som den ursprungligen var tänkt, och vi håller fast vid de principer som diskuterades redan när flyktingkonventionen kom till 1951.
I korthet innebär detta att människor söker asyl i det första säkra landet, om möjligt med såväl geografisk som kulturell närhet, samt att man då bistår med att ge människor skydd i närområdet. Men det finns inget utrymme för sekundärförflyttningar eller så kallad asylshopping. Fru talman! Låt oss i stället utarbeta ett nytt system för kvotflyktingar, där vi tar hänsyn till kommunernas kapacitet att ta emot och integrera människor.
Det skulle även ge oss en chans att prioritera särskilt utsatta grupper i flyktingläger, som kvinnor, barn, hbt-personer och kristna minoriteter, samtidigt som vi inom biståndet prioriterar humanitär flyktinghjälp i stället för en ineffektiv biståndspolitik. På detta sätt kan vi skapa en hållbar flyktingpolitik som är human på riktigt och inte bara i teorin. Fru talman!
Denna debatt rör inte bara asylpolitik utan även arbetskraftsinvandring. Det är lite olyckligt, eftersom sammanblandningen av dessa väsensskilda typer av migration varit alltför stor under många år. Asylinvandring och amnestier brukar ofta motiveras med att det behövs händer i vården, och arbetskraftsinvandring brukar i sin tur användas som alibi för hur ekonomiskt hållbart det är med flyktingar.
Men låt oss nu titta på fakta: Självförsörjningsgraden är uppseendeväckande låg, framför allt hos utrikes födda från Afrika och Asien. Endast 16 procent av all invandring under 2010-talet var arbetskraftsrelaterad. En mycket stor del av den kategorin utgjordes dessutom av lågkvalificerade låglöneyrken. Från vissa länder kom det dessutom fler anhöriga till arbetskraftsinvandrare än vad det kom arbetskraft.
De var dessutom helt utan försörjningskrav. Det faller på svenska skattebetalare. Kort sagt: Inte ens när man verkligen fokuserar enbart på arbetskraftsinvandring kan man tala om ett kompetensregn. Det är viktigt att ha fakta på bordet just nu eftersom allt pekar mot en samhällsekonomisk kris och skenande arbetslöshet. Det var redan tidigare helt orimligt att importera billig arbetskraft, som dessutom i många fall utnyttjas skoningslöst under slavliknande förhållanden.
Det blir ännu mer orimligt mitt under pågående kris eller efter krisen när vi än mer behöver nyttja inhemsk arbetskraft. Samtidigt är det lika orimligt att utvisa högkvalificerad kompetens, som vi sett exempel på. Att till exempel utvisa en läkare mitt under pågående pandemi samtidigt som våldtäktsmän får stanna är fullständigt galet. Fru talman! Sverigedemokraterna vill därför fokusera på invandring av högkvalificerad arbetskraft.
Dessa invandrare ska ha försörjningsansvar för både sig själva och anhöriga. Fru talman! Som jag nämnde i början av mitt anförande har röster höjts för att en specifik grupp unga män ska få amnesti i Sverige, det vill säga permanent uppehållstillstånd. Men hanteringen av gymnasielagen har varit en av de största farserna i svensk rättshistoria.
Cirka 9 000 unga män med oklar identitet har fått avslag på sina asylansökningar i samtliga instanser för att de saknar skyddsskäl. Den gruppen ansågs av regeringen tillsammans med Centern och Vänstern vara undantagen. De fick en extra chans att stanna i Sverige om de uppfyllde några basala krav, enkelt sammanfattat: Gå i skola och skaffa ett jobb! När coronapandemin nu skakar Sverige kan de flesta känna av följdverkningarna. Tiotusentals permitteras.
Tusentals företag går i konkurs. I värsta fall dör någon vän eller anhörig i sviterna av sjukdomen. Självklart kommer chockvågorna från pandemin även att drabba denna utvalda grupp, och alla kommer därför inte att klara av att uppfylla kraven. Det är dock inte mer synd om den gruppen än om andra som saknar skäl att vistas i Sverige. Saknar man skäl att stanna i landet behöver man lämna landet.
Det är själva grunden för en reglerad invandring och för att man ska kunna fokusera på verkligt utsatta flyktingar. Fru talman! Att ställa kravet på amnesti samtidigt som vården befinner sig i katastrofläge, företagare ser sina livsverk gå i kras, tiotusentals medborgare varslas och staten skuldsätter sig är inte bara oansvarigt. Det är både oseriöst och oförskämt. Fru talman!
Slutligen vill jag nämna något om det som uppmärksammats i medierna den senaste tiden om kvinnor från Thailand som utnyttjats hänsynslöst. Vi har läst hemska berättelser om hur kvinnor och barn lider och blir utsatta för våld och övergrepp. Detta är saker som både Sverigedemokraterna och Kristdemokraterna har föreslagit åtgärder emot under lång tid.
Sverigedemokraterna har till exempel länge drivit frågan att utdrag ur brottsregistret ska begäras in automatiskt när någon hittar en ny kärlek utomlands och att personer som kommer till Sverige i nyetablerade relationer ska få tillgång till rak och tydlig information redan vid ansökningstillfället.
Vi anser också att man bör göra en automatisk kontroll av anknytningspersonen i Migrationsverkets register så att utländska kvinnor, och för den delen män, inte riskerar att bli offer i något slags serieimport. Fru talman! Dessa förslag skulle kunna skydda många människor från att fara illa.
Det är därför oerhört sorgligt att det bara är två partier som röstar för förslagen i dag, trots att jag vet att flera partier har höjt sina röster i sociala medier och i medierna i övrigt för att detta är ett allvarligt problem som måste åtgärdas. Jag förutsätter därför att vi framöver får se en bred uppslutning för att åtgärda problemen och att det inte bara är två partier som röstar för förslagen. Här behövs nu lite ärlighet och handling om vi ska komma till rätta med problemen. Fru talman!
Som sagt: Nu är det hög tid för en ansvarsfull och human migrationspolitik.