Mehmet Kaplan (MP):
Jag tackar Erik Ottoson för uppföljningsfrågan. Bakgrunden är följande: Miljöpartiets förslag från Almedalen, som Erik Ottoson refererar till i interpellationen, handlar om att man i stället för att finansiera hela bredbandssatsningen på landsbygden genom Landsbygdsprogrammet skulle satsa 200 miljoner årligen på landsbygdens bredband utanför Landsbygdsprogrammet.
Det skulle ha inneburit att 200 miljoner inom Landsbygdsprogrammet frigjorts från den tidigare regeringens budgetförslag och i stället använts för att ställa om jordbruket runt Östersjön till 100 procent eko. Miljöpartiet har alltså inte föreslagit mindre pengar till bredband. Tvärtom satsade Miljöpartiet extra i budgeten redan inför 2014.
Det var sedan mycket positivt att även den dåvarande regeringen till slut såg behovet av mer pengar till bredband i landsbygd. En fråga som lyfts fram här av Erik Ottoson handlar om vad det generella arbetet med it-politik i grunden riktar in sig på. Då kommer vi antagligen att pröva gränserna för vad denna interpellation kommer att handla om, och jag är inte särskilt ovan vid denna situation.
Jag ska försöka mig på en överblickande genomgång. Först och främst handlar det om att det arbete som den tidigare regeringen hade gjort uppfattades som lite halvdant när det gäller Landsbygdsprogrammet, alltså de 3,25 miljarder kronor som ska gå till bredbandsutbyggnad i de områden där marknaden inte klarar av att bygga ut det.
Man kan säga att det snarare är områden där marknaden väljer att låta bli att bygga ut, eftersom man klarar av att bygga ut men att man inte får någon lönsamhet i detta.
Då är ingången att det underlag som jag har efterfrågat och fått handlar om att det hade tagits fram ett underlag till kommissionen för godkännande, men att detta underlag inte var berett i den omfattning som kommissionen krävde.
Det har gjort att vi under detta halvår har fått komplettera detta på ett sådant sätt att det verkar som om man till slut kommer att godkänna Landsbygdsprogrammets användning för bredband. Om man är välvilligt inställd, vilket jag vill vara och är, kan man säga att vi tog vid ett arbete som vi nu har fört i mål. Förhoppningsvis kommer vi att få ett besked under sommaren.
Det handlar alltså om EU:s regler som gäller för statsstöd till bredbandsutbyggnad, så det är inget specifikt för Landsbygdsprogrammet som detta handlar om. It-politik generellt handlar om många olika frågor. Det statsråd som debatterade här tidigare har hand om it-säkerhet och svarar på frågor om det, medan it-politik generellt är mitt fögderi. Där är grunden att vi som nation ska fortsätta att vara ett av de länder som går främst när det gäller digitaliseringens möjligheter.
Det är också viktigt att vi bibehåller denna tätposition - vi ska helst vara etta - i olika rankningar, eftersom det också skapar en möjlighet att ha bredd inom politiken. Digitaliseringen är nämligen så funtad att för att kunna ha en spets där nya företag skapar möjligheter och utrymme att utvecklas och utveckla behövs det en bra bredd.
Tidigare politiker - långt före både Erik Ottosons och min tid - tog viktiga steg på denna utvecklingstrappa. Hem-pc-reformen var en reform. En annan är utbyggnaden av bredband i hela landet. Detta spår kommer vi genom mig och Anders Ygeman att jobba vidare med.