Karl Gustav Abramsson (S):
Tack för svaret, statsrådet! Det kanske inte finns så mycket mer att säga egentligen om det här, därför att mina kolleger har väl betat av det mesta, men en del kanske jag borde understryka. Jag tror att näringsministern ska uppfatta det så att det här är näringsministerns supporterklubb när det gäller att försöka få igenom transportbidraget till den nivå som det borde ligga på.
Vi förstår, och jag förstår, att näringsministern har betydande svårigheter att komma överens med dem som sitter i ett annat departement, nämligen när det gäller att komma över de pengar som behövs för att fullt ut kompensera för de bidrag som man borde kunna åta sig genom den förordning som nu finns. Den förordningen har ju nu som sagt upphört och ska ersättas med något nytt. Att transportbidraget är viktigt kan vi konstatera.
Man kan ju notera, precis som Karin Åström var inne på, alla de samtal som vi får och den oro som företagen känner för att man inte klarar av att budgetera och kalkylera produkterna när de ska säljas. Jag garanterar att de samtalen i lika stor utsträckning - kanske större utsträckning - kommer till departementet. Nutek får massvis med samtal om detta. Någonting måste alltså göras åt det här.
Här riskeras alltså tusentals jobb i Norrlands inland och även i kustlandet. Jag vet ett stort företag, Volvo Lastvagnar i Umeå, som har sagt att även om det är ett stort företag med stor egen kraft, så att säga, så behöver man ändå det här på marginalen. Det är direkt i det företaget fråga om två och ett halvt tusen jobb.
Om man räknar om det så är det säkert lika många jobb ytterligare som skulle äventyras om man inte kommer till rätta med det här. Det är sagt att vi i valrörelsen fick löften om att man skulle räkna upp det här. Centern och Maud Olofsson var väldigt tydliga när det gällde att stötta företagen på den här punkten. Vi vet också att Moderaterna och Folkpartiet inte alls tyckte om det här.
De drog ju ned kraftigt i sina budgetförslag. Jag förstår att det egentligen är fråga om en dragkamp i regeringen om hur det här ska hanteras. Det har förekommit löften om att under hösten försöka få den här notifieringen klar. I december, tror jag, hörde jag en debatt om att det här ska ske i närtid. Om man nu frågar folk som jobbar med det här om hur det ligger till så säger de: Ja, vi vet inte. Det kommer att ta mycket längre tid.
Om jag förstår det här rätt så är det i någon mån fråga om ett moment 22. Det saknas pengar. Innan man vet hur mycket pengar man ska ha så kan man inte skriva förordningen, och innan man har skrivit förordningen kan man inte gå till kommissionen för en notifiering. Det här ekorrhjulet måste man komma ur på något sätt, så att företagen får besked.
Om jag själv gissar på en tidsplan för hur det här kommer att hanteras så är jag ganska säker på att företagarna inte kommer att ha ett besked före sommaren 2007, och det tycker jag är oerhört olyckligt. Hur många företag har gått överstyr, och hur många företag har fått problem, därför att regeringen inte kan komma med ett besked och klara ut det här med kommissionen? Hur ska det nya transportbidraget se ut?
Och som sagt: Näringsministern kan räkna med att hon har en supportergrupp här som kommer att driva på och heja på när den här frågan ska avgöras.