Nyamko Sabuni (L):
Jag kan förstå och också uppröras precis som Hillevi Larsson över de bilder hon beskriver. Men det finns en problematik när man ska utgå från sin moral och sina gränser för vad som är lämpligt och inte lämpligt och lagstifta om sådant som vi ogillar. Vi har för inte så länge sedan haft en debatt här hemma om Muhammedkarikatyrerna, rondellhunden, och vad det nu heter.
Det har också höjts röster om att man ska ändra i yttrande- och tryckfriheten så att det inte ska kunna vara möjligt att göra det. Jag har debatterat med människor som nu är för en lagstiftning mot sexistisk eller otidsenlig reklam, som Hillevi Larsson beskriver det, men som samtidigt under den debatten kunde vara beredda att säga: Javisst ska Muhammed avbildas, och han kan gärna avbildas naken om man nu vill det, för vi har yttrandefrihet och tryckfrihet i vårt land.
Alla har sina gränser. Därmed blir det väldigt svårt att säga vilken grupps gränser vi alla ska acceptera för den lagstiftning som nu förespråkas. Det finns erfarenheter att hämta från våra grannländer. I Norge har man haft lag mot könsdiskriminerande reklam ett tag. I Finland och Danmark har man i marknadsföringslagar möjlighet att också komma åt den här typen av reklam. Det har inte gjorts någon utvärdering och uppföljning.
Inte ens utredaren tog sig den tiden att jämföra hur det ser ut i Norge kontra Sverige när det gäller den här typen av reklam. Det jag personligen kan uttrycka här är att jag inte har upplevt att reklamen i våra grannländer skulle se annorlunda ut än reklamen i Sverige. Framför allt är väldigt mycket av den reklam vi ser och upprörs över från stora internationella företag som har samma reklam i alla länder runt om i världen där de är verksamma.
Väldigt mycket av det vi ser kan också ses i våra grannländer och av andra människor runt om i världen. Därmed tror jag att lagen inte kommer att få den effekt som avses. Det finns en annan sak som jag ifrågasätter. I dag vet vi att ERK, näringslivets eget saneringsorgan, hanterar ganska många ärenden. Det har sedan 20 år tillbaka hanterat 3 000 ärenden och hade 150-180 ärenden förra året.
Det gör att det också fäller en hel del. Om man skulle föra den här typen av frågor till domstol är jag övertygad om att det inte finns en möjlighet att en domstol skulle hinna gå igenom så många ärenden som ERK i dag går igenom. Jag förstår att det är problematiskt när ERK inte kan utlösa böter eller ge straff. Men bara genom att hänga ut ett företag som inte sköter sig ger också oss som konsumenter makten att kunna styra över vilka varor och tjänster vi vill konsumera eller inte.
Den här frågan är inte helt ny. Det är inte det att utredaren har kommit med argument som inte har förts fram tidigare när samma fråga har varit på bordet i mitten på 1990-talet och i början på 2000-talet. Hon konstaterar att kommersiella meddelare inte skyddas i grundlagen i dag. Så är det. Strikt kommersiella meddelanden om pris, vikt, kvalitet och så vidare är inte skyddade i grundlagen. Det är därför som vi har en marknadsföringslag.
Men när det gäller meddelanden och reklam som handlar om värderingar börjar det blir en gråzon. Vad är tillåtet och inte tillåtet, vem är avsändare och så vidare? Det är denna gråzon som vi måste se till att den inte existerar. Hade Socialdemokraterna verkligen varit intresserade av att lagstifta hade man sagt: Gå in och titta i grundlagarna och ändra dem där det behövs för att det ska bli tydligt att det kommer att vara tillåtet att lagstifta mot könsdiskriminerande reklam. Det gjorde man inte.
I stället gjorde man samma sak som man hade gjort två gånger tidigare. Det är vad jag ifrågasätter här. Det är motstridigt mot grundlagen.