Kent Ekeroth (SD):
Jag vill börja med att tacka för svaret. Jag ställde samma fråga till Stefan Löfven i en frågestund för någon månad sedan och fick samma svar som här i dag, alltså att regeringen inte ämnar göra någonting. Även allianspartierna förespråkar samma passiva linje, ska jag tillägga. Det visade de år ut och år in när de satt i regering. Vad innebär nuvarande situation? Jag ska ge några faktiska exempel på hur det kan gå till i rättsprocesser.
Ett exempel är när en asylsökande kom till Sverige 2005. Ett år efter att han fått uppehållstillstånd misshandlade, hotade och våldtog han en kvinna i Boden. Hon fick såklart stora problem efter detta, bland annat sömnsvårigheter och depressionsproblem. För denna våldtäkt slapp han, på grund av de regler som vi har i Sverige i dag, utvisning. Han fick bara tre år i fängelse. Sedan kom han ut, och med dagens regler hade han alltså rätt att vistas i Sverige.
Det gjorde han tills han våldtog igen. Nu har de hittat honom, och han är i rättsprocessen igen. Vi får se om dagens liberala regler återigen kommer att se till om han får stanna i Sverige eller inte. Ett annat fall är från Ludvika, där en eritreansk medborgare dömdes för grov våldtäkt till fem års fängelse. Kvinnan som blev våldtagen blev bland annat slagen i huvudet med en kastrull. Den här människan blev inte utvisad. Åklagaren yrkade inte ens på det.
Ett tredje exempel är en irakisk medborgare som också dömdes för grov våldtäkt. Eftersom han har bott fem år i Sverige krävdes det av någon anledning enligt gällande regler synnerliga skäl. Men trots att domstolen ansåg att brottet var av den grad att synnerliga skäl förelåg, trots att mannen inte hade någon stark anknytning till Sverige och trots att Irak inte utgjorde ett verkställighetshinder utvisades han inte.
I stället klurade domstolen ut att han ska få stanna eftersom det skulle vara inhumant att utvisa honom. Varför? Motiveringen var att han aldrig hade varit i Irak och att han inte känner sina släktingar där. Det räckte alltså för att en man som har blivit dömd för grov våldtäkt och fått ett ganska långt fängelsestraff i Sverige - fem år - skulle få stanna. Detta är bara ett axplock av många liknande fall som vittnar om stora problem i gällande lagstiftning. Nuvarande regering tycker att detta är en rimlig ordning.
SD tycker inte det. Vi vill ändra på reglerna. Det finns några moment i denna problematik. Det första är att det är upp till åklagaren att yrka på utvisning eller inte. Domstolen kan formellt sett göra det. Men i praktiken sker det inte. Det andra är att domstolarna för absurda resonemang i dag, som i mitt exempel med den irakiske våldtäktsmannen, i sin iver att på något sätt behålla så många kriminella som möjligt i landet.
Det tredje är de lagar, som vi i huvudsak diskuterar i dag, som tillåter denna inställning och att denna absurda praxis utformas. Sverigedemokraterna har i flera års tid lagt fram förslag för att förbättra lagstiftningen på detta område. Vi menar bland annat att frågan om utvisning ska prövas i stället för som i dag får prövas. På så sätt kommer vi bort från problemet med åklagare som inte gör sitt jobb. Vidare vill vi göra utvisning till huvudregel.
Vi menar att endast om det föreligger synnerligen starka skäl ska en utlänning som blir dömd för ett brott som kan leda till utvisning undgå att utvisas. Man vänder så att säga på detta mynt. Hänsyn till den kriminelles anknytning till Sverige ska kraftigt nedprioriteras, och utvisning på livstid ska vara huvudregel. Jag är medveten om att regeringen är nöjd med tingens tillstånd.
Men jag blir ändå förvånad över att man har denna omtänksamhet om mördare, våldtäktsmän och vilka det nu kan vara. Man kan tycka att det borde vara åt andra hållet, det vill säga att man har denna omtänksamhet om offren i stället.