Beatrice Ask (M):
Till skillnad från interpellanten har jag inte för vana att vara otrevlig. Det är två frågor som ställs i interpellationen. Den första gäller orsaken till så kallade förseningar. Varför har det tagit längre tid än vad jag hoppades på inledningsvis? Jag berättade det i ett tidigare inlägg. Skälet var att vi hade flera olika diskussioner och att det fanns lite olika uppfattningar. Och vi diskuterade i omgångar. Jag tror att det är viktigt att man ibland förankrar uppfattningar och beslut innan man kommer till skott och tar fram en lagstiftning.
Det kanske inte är en vana som den tidigare regeringen hade, men jag tror att det är viktigt. Det är betydelsefullt med förankring, inte minst när det gäller insatser som berör Folkrörelse-Sverige. Den andra frågan som ställs är: Avser ministern att skynda på den utlovade lagstiftningen? Jag har redovisat den tidsplan som gäller.
Jag har sagt att jag inte kommer att försena den men att jag kommer att se till att vi får en utredning som är väl genomarbetad och att vi ska se till att vi genomför en ordentlig remissomgång av detta. Därutöver räknar jag inte med några förseningar. Det finns flera socialdemokratiska förslag som är intressanta. En del ryms inom den utredning som finns. Jag vet inte vad det är för tidningscitat och klipp som Bosse Ringholm sparar på.
Däremot har vi preciserat direktiven till denna utredare ganska ordentligt för att få fram ett förslag som faktiskt är inriktat på det som det framför allt handlar om när det gäller önskemål från idrottsrörelsen, nämligen att få en mer användbar lagstiftning vad gäller tillträdesförbudet. Delvis finns det med i de punkter som Socialdemokraterna har presenterat. Därutöver finns det naturligtvis möjligheter för utredaren att också komma med ytterligare förslag.
Men det är en precisering i ett beställningsarbete för att man ska få fram just den lagstiftningsförändring som vi diskuterade redan när Socialdemokraterna lade fram det första förslaget men som inte blev av då. Nu hoppas jag att vi får denna lagstiftning på plats. Om man vidgar direktiven till att utredningen ska tycka om allting är risken väldigt stor att den tar längre tid. Så har det varit med många utredningar. En del av Socialdemokraternas förslag är inte särskilt komplicerade.
Då är det lätt att genomföra dem i alla fall om det visar sig att de är bra. Sammantaget tycker jag att man kan säga att det finns en ganska stor samstämmighet om vilka åtgärder som behöver genomföras, och jag ser fram mot de förslag som utredaren kommer att lägga fram och kommer att genomföra dem så skyndsamt som möjligt.
Jag räknar också med att fortsätta diskussionen med idrottsrörelsen om de åtgärder som kan vidtas på olika nivåer för att man snabbare än så ska få en bättre sakernas tillstånd än vad vi har i dag. Det är nämligen tyvärr på det viset att det är alldeles för mycket bråk och oroligheter kring många idrottsevenemang.
Jag skulle också vilja skicka med interpellanten en sak, och det är att man från den socialdemokratiska sidan kanske skulle fundera något över det fullständiga ointresse som finns för att göra supporterpolisernas arbete riktigt bra. När vi har större internationella evenemang skulle det vara väldigt bra om vi kunde samarbeta mer än vad vi får göra i dag. Men mot detta vänder sig Socialdemokraterna och säger nej, nej, nej hela tiden.
I stället får vi ta med oss supporterpoliser på matcherna som får gå med händerna bakbundna och som inte kan göra någon som helst nytta mer än att informera svensk polis om vad som borde göras, detta till skillnad mot vad som sker i andra länder, där svensk polis faktiskt kan hjälpa till att stävja den kriminalitet som stör så mycket av idrotten.