Karin Svensson Smith (MP):
Sten Nordin påstod att jag hade ett statiskt synsätt. Det är beklagligt om jag skulle ha det, för om man vill vara en klok politiker är det nog inte så bra ifall man inte kan se att saker och ting förändras. Jag ska noggrant granska mina påståenden och se om jag har anledning att överväga en förändring.
Apropå statiskt synsätt tror jag att den största förändring som skett de senaste åren är att det nu finns en allmän medvetenhet om att klimathotet är vår generations ödesfråga. Det är exakt så regeringen uttrycker det i sin första regeringsförklaring, och jag delar till fullo det synsättet.
Det måste innebära att vi inte kan säga att de projekt och betongvägar som planerades på 70-, 80- och 90-talen ska fram oavsett om mer än 95 procent av fordonens drivmedel består av fossila bränslen och oavsett om vi vet att dagens vägtrafik är en viktig orsak till att utsläppen av växthusgaser från trafiken ökar. Det kallar jag ett statiskt synsätt.
Vi måste kunna nagelfara varenda krona vi investerar i framtida transportsystem så att de omfattar alla målen, såväl jämställdhetsmål som klimat-, miljö- och andra delmål. Jag frågade Åsa Torstensson om hon kände till vilka förslag Bussbranschen för fram. Jag fick inget svar på den frågan och tänkte därför berätta att det finns en ny rapport från Bussbranschen; den låg på deras hemsida i går.
Ministern är ursäktad om hon inte hunnit ta del av den, men där påtalas att det viktiga är att ge bussen hög prioritet i det gatu- och vägutrymme som redan finns, till exempel genom särskilda filer och prioritering av kollektivsignaler. Likaså kan man prioritera kollektivtrafiken hellre än bilparkeringarna när man planlägger nya områden. Det kan vara en god kollektivtrafiksatsning.
Det är ett mycket billigt och mycket snabbt sätt att minska trafikens klimatpåverkan. Jag fick en fråga av Gunnar Andrén. Vi har diskuterat den förr och kommer säkert att diskutera den igen. Det gäller hur man löser trängselproblemen och huruvida Miljöpartiet vill att det ska finnas stillastående bilar på den ena eller andra vägen i Stockholm. Jag tror att Gunnar Andrén vet svaret.
Vi vill i första hand lösa dem genom trängselavgifter, genom att höja avgifterna så att trängsel inte uppstår och därmed inte heller den negativa påverkan på luft som bilköerna ger upphov till.
Det är ett marknadsekonomiskt synsätt, och jag tycker att det är gammalmodigt av Gunnar Andrén, som trots allt representerar någon sorts liberalt parti, att inte kunna använda sig av marknadsekonomiska metoder för att reglera utbud och efterfrågan när de inte stämmer överens. Trängselavgifter är mycket effektivare än att bygga ut kapaciteten, som ju innebär att man drar på sig ännu mer trängsel, om än genom att flytta den i tid och rum.
Jag tycker inte att vi riktigt penetrerat frågan om jämställdhet, som debatten ju i huvudsak ska handla om. Därför undrar jag om Åsa Torstensson har något underlag till påståendet att en satsning på Förbifart Stockholm leder till att man klarar jämställdhetsmålet bättre. Jag har anfört en rapport och kan anföra många fler som visar att en satsning på kollektivtrafiken leder till att jämställdhetsmålen lättare uppnås. Har Åsa Torstensson någon annan rapport, någon som jag inte känner till?
I det sammanhanget vill jag också fråga varför Carl Cederschiölds utredning inte skickas på remiss. Jag tycker verkligen att det är viktigt att penetrera frågan. Varför då inte skicka ut hans förslag på remiss så att fler får yttra sig innan regeringen tar ställning och infrastrukturpropositionen läggs fram i kammaren?