Marita Aronson (FP):
Morgan Johansson försöker få detta att landa i en kritik mot vår skolpolitik. Jag tror inte att du har läst hela vår skolpolitik om du tror att vi bara vill lyfta fram de bästa. Det är just för de svaga barnens skull som vi säger detta: Att ställa krav är att bry sig, även om de svaga. Det är ju det som gör att man ser även de svaga. Att de ska tas om hand är just vad hela vår politik går ut på.
Visst ska vi också stötta dem som är riktigt duktiga, men hela vår skolpolitik är ett förebyggande av att elever hamnar vid sidan om. De ska hänga med i skolan hela tiden. Läs hela vår skolpolitik så tror jag att du förstår vad vi menar. Jag hann inte med att tala om behandling.
Jag håller med om att förebyggande verksamhet är jätteviktig. Jag hade tänkt ta upp nu att det är väldigt viktigt att det arbetas förebyggande ute i skolan och att det finns elevvårdspersonal. I går visade Bris upp sin rapport i Tvärpolitiska barngruppen i riksdagen.
Det man säger där är precis det som vi också har sagt i Folkpartiet, att vi måste ha ett bättre vuxenstöd över huvud taget för våra ungdomar i dag. Barn har inte det vuxenstöd de behöver. I Bris talar man om en vuxengaranti som man kommer att driva under hela år 2006. Jag tycker att det är en väldigt bra idé. Vuxna måste ta sitt ansvar för barnen.
Vi har också monterat ned elevvården i skolan. Vi har färre skolpsykologer, färre skolsköterskor och färre skolkuratorer. Vi har färre vuxna som barn skulle kunna gå och prata med. Dessutom är köerna till Bup långa, så man kan inte komma dit när man behöver. Barn far illa i dag.
När vi läser i den rapport som Bris har tagit fram ser vi att det redan under 2004 märktes en markant ökning av de samtal som Bris fick som handlade om barns psykiska hälsa. Detta förstärktes ytterligare under 2005 då de utgjorde mer än en tredjedel av samtalen. Detta är en bekräftelse på att den psykiska ohälsan är framträdande i Bris barnkontakter. Det är från vuxna, genom vuxentelefonen, som man visar att barn far illa i dag. Det är inte bra.
Vi vet, precis som ministern sade, att självvåldet ökar. Flickor skär sig. Man vill bli sedd. Det är ett självvåld som är kopplat till en psykisk ohälsa. Vem ser dem? Jag tror att det är jätteviktigt att ministern ser dem, att ni i regeringen ser dem. Vi har från 1990-talet vetat om att detta har ökat, men det har hänt väldigt lite.
Det handlar också om attityden i samhället. Vi är duktiga på medicin men vi är dåliga på den psykiska hälsan. Vi består av både själ och kropp. När det gäller kroppen har vi klarat en hel del, men själen har vi inte brytt oss särskilt mycket om. Vi har en materiellt bättre standard i landet men den psykiska ohälsan har hela tiden ökat.
Det gör att vi måste ta detta på allvar. Jag skulle igen vilja ställa en fråga till ministern. Ministern har faktiskt det yttersta ansvaret för detta tillsammans med andra ministrar i regeringen. Man kan säga att mycket ligger på kommuner och landsting men vad vill ministern göra åt detta? Jag skulle önska att en struktur för den psykiska hälsovården skulle skapas i likhet med den som finns i Norge till exempel. Denna skulle finnas utöver psykiatrin.
Psykiatrin är en sak, den psykiska hälsovården är en annan sak, som vi måste ta på allvar. I Norge tycks det fungera bra. Är ministern villig att titta närmare på detta?