KBLab/rixvox huggingface dataset:
Fredrik Malm (L):
Vänsterpartiet talar här om att regeringen bara svänger sig med fina ord, men det är inte så. Det här är en konkret verksamhet; den finns här och nu. Vi har ett antal skolor i Sverige som har spetsklasser, där elever på högstadiet som är väldigt duktiga i exempelvis matematik kan läsa i en betydligt snabbare takt. Jag tycker som liberal att det är väldigt bra. Jag tycker att denna möjlighet ska finnas. Fru talman!
Vi lägger tiotals miljarder på vårt skolväsen, och en stor del av dessa pengar är omfördelning. Vi har en omfattande socioekonomisk omfördelning i de allra flesta kommuner. Vi har därtill tilläggsbelopp, och vi har stora satsningar på skolor i utsatta områden. Vad vi nu i den här budgeten säger från regeringen och Sverigedemokraterna, som vi har förhandlat budgeten med, är att vi ska lägga 20 miljoner nästa år.
Det kan tyckas vara en mycket liten summa, men den kommer att göra mycket stor skillnad för den grupp elever som skulle kunna gå i en spetsklass men som i dag inte har möjlighet att göra det. Frågan kommer ändå tillbaka till Vänsterpartiet.
En elev som är väldigt duktig på att simma, på att åka skidor, på att spela hockey, fotboll eller handboll, på att sjunga eller på att spela gitarr eller piano har i dag stora möjligheter att gå på skolor med riksintag, gå i profilklasser och gå i särskilda skolor som har denna nisch. Om man är väldigt duktig på musik eller idrott kan man göra det.
Ska inte den möjligheten finnas inom svenskt skolväsen också för den som är väldigt duktig på matematik, franska eller svenska? Ska inte de eleverna verkligen få tuggmotstånd för att kunna nå sin fulla potential och utvecklas lite till? Jag tycker att den syn Vänsterpartiet har är väldigt trist när det gäller att ge de högpresterande eleverna den möjligheten inom svenskt skola.
Fredrik Malm (L):
Det är mycket intressant. Socialdemokraterna har haft ansvar för svensk skola i åtta år, och nu ser man resultatet. Det finns 16 000 elever som inte kommer in på gymnasiet. Det är mycket, mycket stora ordningsproblem i svensk skola.
Många kommuner, även socialdemokratiskt ledda kommuner i Sverige, gör inte den nödvändiga kompensatoriska omfördelning som krävs för att skolor i mer utsatta områden ska få kapacitet att hjälpa de barn som till exempel inte har svenska som modersmål. Nästan alla områden är eftersatta i svensk skola till följd av Socialdemokraternas slapphet.
Det var visserligen inte en sosse utan en miljöpartist som hette Gustav som lovade att han skulle rädda svensk skola på 100 dagar, men sedan satt ni i åtta år, och det blev bara sämre och sämre. Vi gör nu en historisk satsning på skolan. Det handlar om nya pengar - upp mot 5 miljarder de kommande tre åren, varav 1,6 miljarder under nästa år. Det innebär mycket stora satsningar.
Dessutom preciserar vi satsningar på områden som är extra viktiga och särskilt eftersatta. Det gäller till exempel, som jag nämnde i mitt anförande, satsningar på läroböcker och en stor satsning som omfattar 2 1⁄2 miljard de kommande åren på fler speciallärare i skolan, satsningar på sociala team, särskilda undervisningsgrupper, lovskola och mycket annat.
Allt det där vill Socialdemokraterna stuva in i det vanliga kommunala statsbidraget, vilket innebär att man inte har några som helst garantier för att pengarna når fram till det som det är viktigast att de når fram till. De kan i stället användas av klåfingriga socialdemokratiska kommunpolitiker till helt andra saker än det som det är viktigt att de går till, nämligen skola, läromedel och stöd för elever som lever i utsatta situationer eller behöver mer stöd.
Vi satsar avsevärt mer på skolan än vad Socialdemokraterna gör.
Fredrik Malm (L):
Jag blir lite konfunderad. Vi debatterar nu utbildningsutskottets betänkande 1 om utbildning och universitetsforskning, och det spelar ingen roll om jag läser det framlänges eller baklänges eller översätter det till tigrinja eller hindi - jag hittar ingenting om sänkta skatter i betänkandet. Jag hittar ingenting om värnskatten i betänkandet.
Det jag hittar är satsningar på läromedel, sociala team, speciallärare och många andra viktiga och lovvärda satsningar. Socialdemokraterna fick möjlighet att ta en replik mot regeringen och då drog de upp värnskatten - men den tog vi ju bort tillsammans för flera år sedan. Det konfunderar mig lite.
Borde vi inte i stället tala om hur vi kan få fler elever att nå behörighet till gymnasieskolan och hur vi kan stärka den högre utbildningen så att vi får forskning i världsklass eller om hur vi kan öka tillgången till läromedel, ge lärarna en arbetsmiljö som gör att fler vill jobba kvar i yrket och få fler personer som lämnat läraryrket att komma tillbaka?
Vi har jättelika utmaningar för svensk skola som vi behöver ta tag i. I finansutskottets debatt kan man diskutera sänkta skatter hur mycket man vill. Jag diskuterar hellre hur vi kan få svensk skola på fötter nu igen efter åtta år av socialdemokratiskt styre.
Fredrik Malm (L):
Jag behöver inte fråga någon om råd. Svaret är mycket enkelt. Jag ser inte att det skulle vara några problem med att man utvärderar modersmålsundervisningen precis som man kan utvärdera andra saker inom det svenska skolväsendet. Vi vet till exempel att det kan finnas stora kvalitetsbrister.
Vi vill inte att modersmålsundervisningen ska ske under ordinarie lektionstid i andra ämnen, vilket den enligt min uppfattning inte tycks göra. Om så sker är det klart att det inte är bra. I grund och botten är min och Liberalernas uppfattning att det är bättre ju fler språk människor lär sig. Vi predikar alltid vikten av att man lär sig språket.
Det svenska språket har självklart en särställning i Sverige, eftersom vi bor här, och det är jätteviktigt att vi har stora insatser för att alla ska lära sig svenska. Men om vi har barn och ungdomar som uppfyller de krav som finns i dag för att ges modersmålsundervisning, vilket betyder att man ska ha en viss kännedom om språket från början, är det självklart att de ska kunna ha det. Att utvärdera kvalitet och annat tror jag bara är bra.
Jag har även fått signaler från modersmålslärare och andra som menar att de läroböcker man har inte är särskilt ändamålsenliga. De kan vara från ett land där skolsystemet inte är särskilt demokratiskt, och läroböckerna kan vara gamla. Jag ser inte riktigt den problematik som Daniel Riazat ser i detta.
Fredrik Malm (L):
Jag tror att Daniel Riazat har missuppfattat detta med parlamentarisk demokrati lite. Vi är alltså åtta partier i denna kammare som är invalda i Sveriges riksdag, och fyra av dessa partier har valt att sluta ett avtal efter förhandlingar. Det är inte någonting som är särskilt märkligt. Det enda avtal som jag kan minnas i svensk historia som har haft någon sorts klausul om att man inte får tala med någon var januariavtalet, och då fick man inte tala med just Daniel Riazats parti.
Övriga avtal i Sverige sluts ju mellan olika partier i syfte att de ska kunna gå fram med det som de är överens om. Detta gäller även Tidöavtalet. Det talas om att det skulle läggas upp någon sorts dimridå för att särskilt slå mot personer från andra länder. På skolområdet handlar ju väldigt mycket av satsningarna om att skolan ska bli mer kompensatorisk.
Vi kommer bland annat att gå fram med att reformera skolpengssystemet och att få ett bättre antagningssystem som kommer att ge större möjligheter att välja skola för personer som kanske inte har så mycket kontakter i det svenska samhället. Vi gör stora satsningar på Läslyftet för att stärka språk, läs- och skrivkunskaper tidigt.
Det görs också stora satsningar för att öka deltagandet i förskolan bland personer som inte har varit i Sverige särskilt länge, vilket även gjordes under förra mandatperioden. Det görs jättemycket insatser. Även den förra regeringen gjorde en hel del väldigt bra, och vi kommer att fortsätta med detta. Vi kommer att intensifiera det här arbetet. Det handlar om att integrationen ska fungera bättre, att fler personer ska komma in i det svenska samhället och att fler personer ska få möjligheter att utvecklas i Sverige.
Jag läser inte Tidöavtalet som fan läser Bibeln, så att säga, utan jag försöker att värdera det som står i avtalet, till skillnad från Daniel Riazat.
Fredrik Malm (L):
Tack så mycket för frågan, Camilla Hansén! I grunden är det ju så att digitaliseringen har kommit för att stanna, i alla fall fram till att den ersätts av något annat i nästa stora utvecklingssprång som mänskligheten tar. Digitaliseringen är här, och den är en viktig del av svensk skola. Det är jätteviktigt att vi har digitala läromedel.
De fungerar väldigt bra som komplement och ger möjlighet att individualisera undervisningen. När digitaliseringen och digitala verktyg används på rätt sätt, och när lärarna är utbildade i att använda dessa verktyg, är de viktiga för svensk skola. Men det finns flera dimensioner i detta.
Det är viktigt att titta på den forskning som finns om hur särskilt väldigt unga barn påverkas av till exempel läsplattor. Det finns hjärnforskare som talar om att det kan ha en hämmande påverkan på hjärnans utveckling och den neurologiska utvecklingen hos barn i väldigt ung ålder att exponeras tydligt för till exempel läsplattor och mobiler.
Det finns också en annan diskussion om hur särskilt barn och ungdomar som har stora läs- och skrivsvårigheter kan påverkas av olika metoder för att till exempel knäcka läskoden. Fysiska böcker och papper och penna kan vara nog så goda som digitala hjälpmedel.
Självklart ska man inte rulla ut stora förändringar i det svenska skolväsendet om de inte är vetenskapligt beprövade och om det inte är empiriskt bevisat att de bidrar till ökad kunskap och så vidare. Jag är helt övertygad om att detta är en diskussion som kommer att fortsätta.
Fredrik Malm (L):
Det korta svaret på den sista frågan är att den bereds i Regeringskansliet. Det är fullt logiskt. Frågan har utretts, och regeringen har alldeles nyss tillträtt. Det lite längre svaret är att från min horisont - och den tror jag delas av många andra - delar man de ambitioner och mål som finns för hur vi ska stärka skolbiblioteken i framtiden. De spelar en viktig roll, inte bara för att en elev går dit och lånar en bok.
Bemannade skolbibliotek är viktiga eftersom det finns bibliotekspersonal som på olika sätt kan hjälpa elever att söka på nätet, att värdera fakta och information, stödja lärare i deras roll och så vidare. Sedan får vi under beredningens gång se remissutlåtanden och se vad som sedan kommer till riksdagen.
Jag tycker definitivt att man ska ha ambitionen att så mycket som möjligt i utredningen ska genomföras. Samma sak gäller Läromedelsutredningen. Det är en mycket viktig ambition att tydliggöra och specificera i styrdokument vad som är ett läromedel och så vidare. Om ett bokförlag i dag, herr talman, utvecklar en ny lärobok i ett ämne utvecklas den tillsammans med digitala komplement. Man kan egentligen tala om en inlärningsmiljö.
Det är fråga om både en fysisk bok och en digital miljö. Om det sedan kommer en person och erbjuder en gratisapp med en lärobok som denne själv har snickrat ihop är det inte riktigt samma sak som det material som ett bokförlag har tagit fram som är kvalitetssäkrat, processat, avstämt mot styrdokument, kursplaner och så vidare under flera års tid. Det är två helt olika saker. Då är det viktigt att pengar till läromedel också finns i svenskt skolväsen.
Läromedel är inte gratis utan ska prioriteras, det vill säga man ska inte bara gå på det billigaste som finns på marknaden.
Fredrik Malm (L):
Det var en svavelosande salva från Socialdemokraterna här mot den nya regeringen. Vi hann knappt möblera kontoren innan det här kom om hur hemskt allting kommer att bli.
Särskilt använder man sig av en retorik som Socialdemokraterna ägnat sig åt till närmast fulländning de senaste åtta åren, riktad mot det man kallar marknadsskolan. Man försöker på något sätt klistra på de borgerliga partierna att vi skulle vara någons sorts vinstmaximeringsanhängare i skolsektorn. Inget är ju mer fel.
Sanningen är den, herr talman, att Socialdemokraterna hade åtta år på sig och gjorde ingenting. Man gjorde ingenting. Man var ute i tidningarna varenda dag och sa att friskolorna är hemska, vi ska stoppa marknadsskolan, vi ska stoppa vinsten och så vidare, och så gjorde man ingenting. Man lade fram ett förslag - eller två, faktiskt - ett halvår före valet som mer var att betrakta som någon sorts pamfletter inför valrörelsen.
De var så undermåligt underbyggda och det var ett så hafsigt lagstiftningsarbete från den socialdemokratiska sidan att det var helt omöjligt för utbildningsutskottet att ställa sig bakom dessa produkter för en ny lagstiftning. Det hände praktiskt taget ingenting under åtta år med Socialdemokraterna.
I enlighet med Tidöavtalet kommer vi nu att skapa en ny friskolelag, reformera skolpengssystemet, reformera antagningen till skolorna och göra kösystemet mer restriktivt, skärpa ägarprövningen, införa vinststopp för friskolorna under de första åren och ställa krav på att ägarna ska kunna garantera att de är långsiktiga i sitt ägande.
Varför gjorde Socialdemokraterna inget av detta? Det är vi som tvingas göra detta nu.
Fredrik Malm (L):
Nu är inte beviset på att man gör något att man säger något i tidningen. Beviset på att man gör något är att man får en majoritet i detta rum att trycka på den gröna knappen och rösta igenom det förslag man lägger fram. För vår del handlar denna fråga om att hålla två tankar i huvudet samtidigt.
Å ena sidan ska vi ha ett svenskt skolväsen där elever och föräldrar har möjlighet att välja skola och där alla skolor inte drivs av kommunen utan att det finns ett utbud av olika aktörer som kan driva skolor. Å andra sidan kan vi inte ha ett system som skapar alltför skeva ekonomiska incitament eller som på olika sätt öppnar skolsektorn för lycksökare eller personer som inte är seriösa i sin verksamhet.
Att kombinera dessa två sidor är verkligen inte omöjligt. Det handlar om att stärka kvalitetsindikatorer och strama åt regelverk, och det är precis det regeringen kommer att göra. Vi värderar och värnar starkt rätten att kunna välja skola, och vi vill att skolsystemet ska fungera på ett rimligt sätt. Vi kommer att reformera skolpengssystemet så som det i dag är utformat. Det klarade Socialdemokraterna inte av att göra på åtta år.
Det kommer vi att göra nu. Vi kommer att införa ett stopp för att ta ut vinst för skolor under de första åren. Det klarade Socialdemokraterna inte av att göra på åtta år. Det kommer vi att göra nu. Vi kommer att stärka ägarprövningen. Det klarade Socialdemokraterna inte av att göra på åtta år. Det kommer vi att göra nu.
Vi kommer därtill att ställa en rad ytterligare krav på fristående aktörer, öka förvaltningsanslaget till Skolinspektionen så att den kan göra fler inspektioner och mycket annat för att få systemet att fungera bättre. Vi vill inte välta valfriheten över bord och avskaffa den, utan vi vill att den ska komma fler barn och elever till del.
Fredrik Malm (L):
Jag har en fråga till utrikesminister Tobias Billström. Det har nu gått 41 dagar sedan det stora upproret i Iran startade till följd av mordet på Jina Mahsa Amini. Vi ser i praktiken att Iran kan gå mot en ny revolution. Det är en helt annorlunda situation i Iran i dag än vad det var innan de här protesterna inleddes. Vi ser också hur regimen slår ned protesterna med skoningslös brutalitet.
Man skjuter rakt in i folkmassor, torterar människor hejdlöst och använder alla verktyg i sin verktygslåda för att kuva den iranska befolkningen. Tyskland har alldeles nyligen aviserat att man kommer att ändra och revidera sin Iranpolitik och anta en avsevärt tuffare linje gentemot den iranska regimen. Man kommer att införa hårdare sanktioner, även mot familjemedlemmar till de ansvariga, och på andra sätt öka trycket på regimen i Teheran. Vad avser Sverige att göra?
Det är nu hög tid att vi ändrar vår Iranpolitik.
Fredrik Malm (L):
Jag tackar utrikesministern så mycket för svaret. Det är mycket riktigt - tillsammans med alla våra vänner i Europeiska unionen blir självklart rösten och agerandet starkare. Men det finns också aspekter där Sverige som enskilt land har en del problem gentemot Iran rent bilateralt, till exempel med omfattande spionage i landet. Det kan förekomma hot och trakasserier mot iranier som lever här och så vidare.
Även för svensk del är det alltså viktigt att vi ändrar vår Iranpolitik.
Gustav Blix (M):
Tack, kulturministern för svaret och för det glädjande beskedet att något kan vara på väg med Gamla riksarkivet. Det tycker jag var särskilt roligt. Jag delar helt kulturministerns syn på hur viktigt Forum för levande historias uppdrag är. Jag tycker också att de löser uppgiften allt bättre.
Jag har själv sett den utställning man nu har om kommunismens brott, och jag tror att den tillsammans med lärarhandledningen och andra insatser under åren kommer att spela stor roll för att komma till rätta med de stora och allvarliga kunskapsbrister som finns bland svenska ungdomar och också äldre när det gäller kommunismens brott.
Jag tror i och för sig att det är viktigt att Forum också har en levande historia, att man inte bara tittar tillbaka på kommunismens och nazismens brott, utan ständigt för en pågående dialog, både om andra övergrepp mot mänskligheten - som kolonisationen och slaveriet - och om de tragiska händelser vi har kunnat följa i närtid till exempel på Balkan och i Rwanda.
Jag tror också att vi kan använda Forum för en ständig dialog om vad som händer nu. Till och med i denna dag sker fruktansvärda övergrepp. Man behöver bara nämna Darfur för att de flesta människor ska rysa. Tyvärr är detta fortfarande dagsaktuella frågor. Det är också viktigt för att vi ska lära oss att ingripa i tid.
Världen kan göra skillnad, och vi kan förebygga eller i värsta fall sätta stopp för blodbaden. Jag tror ändå att vi borde göra mer för att vaccinera mot att detta någonsin händer igen. Jag tycker att alla svenska skolelever borde erbjudas möjligheten till ett studiebesök på en permanent utställning om detta. Varför inte en heldag i vår vackra huvudstad där man besöker riksdagen - det tycker jag är rimligt.
Det är en vacker byggnad men framför allt en viktig institution för att främja svensk demokrati. Varför inte slottet, Vasamuseet och andra viktiga och fina kulturinstitutioner i Stockholm - men inte minst, en modern pedagogisk och permanent utställning om brott mot mänskligheten och gärna en utställning även om Raoul Wallenberg.
Min förhoppning är att regeringen med tiden kommer att dela min uppfattning och sätta upp som sin och Sveriges ambition att högtidlighålla Raoul Wallenbergs hundraårsdag den 4 augusti 2012 med en invigningsfest. Det tycker jag vore ett utmärkt sätt att ta nya steg mot framtiden och också hylla hans minne. Om det sedan blir i Gamla riksarkivet eller någon annanstans är inte det viktiga, men jag tycker att det vore välkommet om vi kunde göra något bra även med denna ståtliga byggnad.
Med det vill jag tacka kulturministern för att hon har svarat på min fråga och deltagit i denna debatt. Jag vill önska henne lycka till framöver, inte minst med arbetet i denna för mig och många andra så viktiga fråga.
Gustav Blix (M):
Man kan se det på ett annat sätt. Europas kris är väsentligt mycket äldre än euron. Det här är en utmaning som vi har försökt att adressera gemensamt ända sedan jag föddes. Euron var ett svar på detta. Den har tjänat många länder bra och också inneburit en välkommen vitamininjektion i Europas ekonomi. Men det finns problem kvar att lösa. Det grundläggande problemet är just det som man med finanspakten och andra åtgärder nu försöker komma till rätta med. Det handlar om: Har vi regler?
Respekteras de reglerna? Följs de reglerna? Det finns euroländer som har klarat sig ganska bra i krisen. Det finns euroländer som har enormt stora problem. Det finns länder utan euron som har problem, och det finns länder utan euron som har klarat sig bättre. Jag tror att förklaringen snarare går att hämta i hur väl man har klarat att reformera den nationella ekonomin på hemmaplan. Det var också det jag lyfte fram i mitt anförande. Europa har mycket att göra.
Länder som Grekland och Italien är i en rankning vad det gäller öppenhet placerade på platserna 92 och 119 i en internationell jämförelse. Där har vi problem. Lars Ohly skulle vilja se ett tack från Moderaterna för folkomröstningsresultatet när det gäller euron. Var har vi tacket för det EU-medlemskap som har inneburit stora möjligheter för svenska företag och för svenska anställda att ha bra jobb i Sverige? EU-medlemskapet har tjänat Sverige väl.
Där röstade Lars Ohly nej. Har du tackat svenska folket för att de röstade ja till EU och därmed också gav möjlighet till tillväxt, investeringar, företagande, öppenhet och inflytande i Europa?
Gustav Blix (M):
Jag tycker att Lars Ohly lyssnade lite dåligt på det jag sade, för var det någonting jag verkligen ville understryka i mitt anförande så var det detta: Ska vi möta den här utmaningen och de problem som finns i Europa ligger huvudansvaret inte i Bryssel, utan det ligger hos de nationella parlamenten och de nationella regeringarna, som behöver göra saker för att öppna upp sin ekonomi och få den att fungera bättre.
Det är väl ingen slump att det är så stor skillnad i fråga om hur de här EU-länderna till exempel bedöms vad det gäller ekonomisk utveckling och öppenhet? Det är ingen centralstyrning som säger att allting är likadant.
Detta visar tvärtom på vilka enorma skillnader det är mellan länder som har valt en linje som jag känner igen ganska mycket från vänsterargumentationen hemma - det handlar om att skydda, ha skråväsen, att reglera och att göra det svårt för människor att investera och att driva företag - och länder som har varit mer öppna, som Sverige och Nederländerna, som också har klarat krisen bättre. Det här är någonting vi måste göra på hemmaplan. Sedan finns det viktiga saker vi kan göra gemensamt i Bryssel, och det ska vi göra.
Det handlar om att få till stånd ett bra regelverk för den inre marknaden. Det handlar också om att ha en budget som vi förhoppningsvis kan få på plats, som just motverkar att vi stänger oss mot omvärlden och som stärker vår egen konkurrenskraft genom satsningar på forskning och infrastruktur. Där har vi mycket att göra gemensamt i EU, men den stora hemläxan måste vi göra på nationell nivå. Det är de tuffa utmaningar som länderna nu brottas med.
Jag tror att vi ska vara rätt imponerade av vad en del länder gör och också hoppas på mer av andra. Den här debatten tycker jag att vi ska fortsätta att ha i denna kammare men också runt om i Europa. Hur får vi tillbaka sysselsättning, och hur får vi en ökad konkurrenskraft? Det här är inget nytt problem. Vi har brottats med det sedan 70-talet. Nu är det dags att vi på allvar tar tag i det.
Gustav Blix (M):
Jag tackar Bodil Ceballos för att hon påminde mig om att även jag ska yrka bifall. Jag yrkar alltså bifall till förslaget i utrikesutskottets utlåtande. Jag tycker att jag var tydlig i mitt anförande om att jag verkligen vill se tillväxtreformer och satsningar. De satsningarna handlar i väldigt stor utsträckning om att möjliggöra för människor att förverkliga företagsidéer, handla och investera.
Då handlar det om att ge tillgång till en marknad som är öppen och som ger den frihet som krävs för att få till stånd en riktig tillväxt. I den spanska ekonomins fall skulle jag säga att en stor del av problemet handlade om att man hade inte bara stor belåning utan också en oerhört stark och viktig byggsektor som fullkomligt dominerade ekonomin. Tyvärr kan man väl inte säga att vi har alldeles för mycket bostadsbyggande i Sverige och att det skulle vara en fara för landet.
Tvärtom skulle jag säga att vi har för svårt att bygga bostäder och för strama regelverk vad gäller att få till stånd den tillväxt som bostadsbyggande och annat byggande, men också till exempel vägar, kan innebära. Där har Miljöpartiet och regeringen rätt olika uppfattningar. Jag ser fram emot en fortsatt debatt om det.
Men om vi på allvar vill att Spanien och andra länder i Europa ska se en framtid tror jag att vi behöver se mer av en gemensam inre marknad som tar itu med problem som finns i den spanska men även i den svenska ekonomin och handlar om hur fritt människor får investera, handla, bygga sina företag och anställa. Det tror jag är en utmaning som vi har att möta i Europa, även i Spanien.