KBLab/rixvox huggingface dataset:
Raimo Pärssinen (S):
Tack för frågan, Annika Qarlsson! Skillnaden mellan oss är att ni vill göra generella saker - ni lägger ut subventioner generellt även på dem som har jobb - medan vi tycker att det är bättre att göra selektiva insatser. Det här vet Annika Qarlsson.
Vi riktar in resurserna på dem som verkligen är i behov av det. Det betyder att vi kan satsa mer pengar på yrkesvux, komvux, traineejobb och så vidare. Vi gör det alltså riktat. Det är skillnaden. Det här är en gammal diskussion som redan Gunnar Sträng hade på sin tid med Högerpartiet.
Han pratade om att man inte behöver smörja in hela kroppen med skyddande salva om man har ont i armbågen. Det är det som är riktat som ger bäst resultat, det är jag övertygad om.
Raimo Pärssinen (S):
Det beror på hur man använder de intäkter man får. Det är det som är skillnaden. Annika Qarlsson och Centern tror att allting ordnar sig genom att man lägger in subventioner och sänker skatter, men det har ju visat sig att det inte funkar riktigt så. Det gör inte det.
Om man använder pengarna till investeringar, mer utbildning, omställning i livet och så vidare ger det resultat. Om man investerar bygger man till exempel, och det ger jobb. Satsar man på en bättre skola höjs kunskapsnivån i hela nationen, och det ger också fler jobb.
Vi, Sverige, är och vill fortsätta vara en kunskapsnation där vi har högt mervärde i de varor och tjänster som vi exporterar. Det kräver att vi investerar mycket i utbildning. Därför är jag stolt över att kunna säga att vi också satsar på ett kunskapslyft.
Det tror vi ger mer resultat än att sänka lite grann för en mindre firma eller kanske lite mer för till exempel McDonalds, för de klarar sig ändå. Om det är dramatiska höjningar håller jag med, men det är inte det som det handlar om.
Jag funderar på hur Centern kan få ihop det rent ekonomiskt när man har stora krav på skattesänkningar samtidigt som vi står här i talarstolen och pratar om att vi har stora utmaningar framför oss. Det ska Centern lösa genom att sänka skatterna ännu mer. Det går inte riktigt ihop.
Raimo Pärssinen (S):
Ibland är det enkelt. Vi säger nej tills frågorna är färdigberedda och vi har gått igenom dem ordentligt. Vice ordföranden i arbetsmarknadsutskottet nämnde att Anders Lago har lämnat ifrån sig en utredning som mig veterligen bereds. Då säger vi ingenting om den just nu.
När det gäller Samhall kommer Funkautredningen. Den är också intressant, men den måste i sin tur beredas. Som jag sa tidigare och alla andra också har sagt finns det stora utmaningar att hantera just nu.
Men hela frågan när det gäller funktionshindrade, Samhall och så vidare kommer tillbaka till riksdagen i ett förslag från regeringen. När det gäller sociala företag har Arbetsförmedlingen ett strategiprogram.
Jag tycker att det är en intressant synpunkt som Moderaterna tar upp i den här debatten. Även här kommer regeringen att återkomma med förslag, och det här är någonting som jag kan sympatisera med.
Raimo Pärssinen (S):
Nej, jag ser inte att det räcker med bara extratjänster. Många av de här personerna kommer att gå in i en utbildning. Den förberedande utbildningen kommer också att leda till att vissa vågar gå vidare till ännu mer utbildning. Jag känner en del individer i fas 3 som vill in på högskolan.
Det kommer att ta lite tid. Det håller på att organiseras mellan kommuner och Arbetsförmedlingen. Därför kommer det också att ta tid att fasa ut. Men extratjänster räcker inte. En del behöver också intensifierad matchning från Arbetsförmedlingen.
Arbetsförmedlarna själva och forskningen säger att om fler kan jobba med de arbetslösa personerna når vi längre och får bättre resultat. Det behövs alltså intensifierad förmedling, utbildning och sedan jobb inom extratjänsterna. Huvudsaken är att vi öppnar upp, att vi kan ge dem lite svängrum och lite livsrum.
Den lösning som Elisabeth Svantesson stod för när man skapade fas 3 var inte bra. Det kanske vi kan vara överens om. Nu försöker vi som sagt öppna dörren för individerna och ge dem fler alternativ utifrån sina förutsättningar, en möjlighet att komma ordentligt på fötter här i livet.
Raimo Pärssinen (S):
Jag skulle lite fräckt vilja påstå att det är tomma tunnor som skramlar här framme. Det märkliga med Magnus Persson är att han står här och säger att det är enorma satsningar som han vill göra på Arbetsmiljöverket och annat, samtidigt som han har suttit i kammaren och tryckt på en knapp för att ta bort 65 miljoner kronor från Arbetsmiljöverket. Det är mycket märkligt!
Nu står han här och försöker framställa sig som välfärdens stora gåvogivare, när vi vet att Sverigedemokraterna i sin budget drar ned 90 miljarder på välfärden framöver. Det här, herr talman, tycker jag är lite uppseendeväckande. Jag förstår inte hur Magnus Persson får ihop det. Vilken knapp ska han trycka på nu?
Raimo Pärssinen (S):
Magnus Persson tryckte ju på knappen för att Moderaternas budget skulle gälla. Det innebär 65 miljoner mindre. Hur går det ihop med fler inspektörer? Hur går det ihop med ett bättre stöd till skyddsombud och utbildningar? Magnus Persson står här och säger att han är gammalt skyddsombud och verkligen värnar om detta. Tryckte han bara på fel knapp?
Raimo Pärssinen (S):
Nu står Annika Qarlsson från Centerpartiet här och säger att vi inte ska ägna oss åt någon plakatpolitik och att vi ska ha rätt fokus i debatten. Jag kan hålla med om det handlar väldigt mycket om att vi kan se till att de nyanlända som kommer hit får rätt förutsättningar, får utbildning, kommer in i praktik och så vidare.
Samtidigt utmanar Centerpartiet hela den svenska modellen och alla parter som finns ute på arbetsmarknaden. Vi hörde det senast på utskottsmötet i går torsdag. TCO var mycket skarp i sina ståndpunkter. För det första ska vi politiker hålla oss undan från lagen om anställningsskydd.
För det andra sa TCO: Låt oss sköta lönebildningen. Detta är någonting som alla fackföreningar är överens om. Vi har en modell i Sverige som fungerar, och vi tar ansvar. Man kan ställa ett antal frågor till Annika Qarlsson och Centern. När tog inte arbetsmarknadens parter ansvar för lönebildningen och Sverige? Det är en fråga.
Nu säger Centerpartiet klart och tydligt: Om inte arbetsmarknadens parter tar ansvar tänker vi föreslå lagstiftning. En enkel fråga blir då: Vem ska avgöra om ett kommande avtal är tillräckligt bra eller inte? Är det Centerpartiet som ska göra det?
Eller är det någon annan konstellation som finns inom staten eller någon annan organisation som ska avgöra det om inte arbetsmarknadens parter själva kan göra det? Vilka är det då som ska omfattas av detta nya kollektivavtal? Ska det också ställas under lupp så att Centerpartiet får granska det så att det träffar rätt grupper? Ska det vara selekterat?
Ska det vara ett avtal som är riktat till någon viss grupp? Ska det vara till syrier, bulgarer eller ska det vara till alla? Förmodligen måste ett sådant kollektivavtal beröra alla. Det betyder att då kommer ett avtal som innebär att alla som inträder på arbetsmarknaden kommer att få lägre löner än vad de har i dag.
På så vis blir det sänkta löner. Betyder det att man ska göra en bedömning utifrån heltid eller deltid? Annika Qarlsson säger att lönerna är för höga. Det är vad Centern säger nu, och man hotar med lagstiftning. Vi vet att en snittlön för en butiksanställd i dag ligger på ca 15 900 kronor. Det är för högt, tycker kanske Annika Qarlsson och Centern. Fru talman!
Det är helt fel väg att gå. Det är så många som är överens om att vi inte ska lägga oss i lönebildningen. Jag är helt övertygad om att arbetsmarknadens parter kommer att ta sitt ansvar i alla de frågor som är viktiga för samhället. Det har de gjort hittills, och det kommer de att göra.
Snälla Centerpartiet: Låt det inte bli ett system där riksdagen hotar med lagstiftning, där riksdagen ska avgöra vilka avtal som är bra eller inte och där riksdagen ska tala om vilka löner människor ska ha i butiker, kommuner eller var som helst.
Det är ett allvarligt ingrepp i vad vi kallar för den svenska modellen med starka fria parter med understöd av staten som underlättar deras avtal.
Raimo Pärssinen (S):
Låt mig först konstatera att det Annika Qarlsson säger, att ett ingrepp där politiken bestämmer löner ryms inom ramen för den svenska modellen, är helt fel. Den svenska modellen har sin kärna i att arbetsmarknadens parter står för lönebildningen. Det är de som avgör vilka löner som är bäst för Sverige för att klara konkurrenskraft och så vidare.
Det du säger, Annika Qarlsson, är ingenting som ryms inom ramen för det. Jag kan bara säga att då har man inte riktigt förstått vad som är den svenska modellen. Jag håller med Annika Qarlsson om väldigt mycket av det hon säger om olika åtgärder som krävs för att klara det här. Arbetsgivare vill ju anställa någon eller få in någon i sitt företag som är produktiv och så fort som möjligt kan skapa ett mervärde.
Jag tror att arbetsgivarna är intresserade inte bara av någonting som är billigt utan av någonting som tillför mycket till verksamheten. Centerpartiet säger att om man kommer hit utan utbildning ska man erbjudas usla löner, men man ska inte få utbildning. Vore det inte bättre att man gavs utbildning i stället för att bli inlåst i något jobb med usla löner?
Det är det är som är den stora skillnaden. Och varför ska de som har låga löner få ännu sämre löner i framtiden? Precis som Nobelpristagaren i ekonomi Joseph Stiglitz sa när utskottet besökte honom: Varför ska ni lägga bördan på dem som har usla löner och dem som är fattiga? Varför tar ni inte solidariskt och subventionerar in dem till arbetsgivarna?
Det är precis så vi gör här i Sverige och vill fortsätta göra. Det är ett bättre sätt att lösa detta på.
Raimo Pärssinen (S):
Jag ska börja med att säga att här ska vi debattera en ganska smal sakfråga. Det handlar om en granskning som Riksrevisionen har gjort av en arbetsmarknadsinsats utifrån utvärdering och uppföljning, och sedan följer man upp det med en annan granskning där man tittar på resultatet för att se vad det blev av det hela och om man gör rätt saker och så vidare.
I den debatten har Niklas Wykman hamnat både i Venezuela och Kuba. Han har rört sig över hela registret när det gäller den ekonomiska politiken. Han kritiserar Vänsterpartiet för att vara vän med diktaturer, men själv stöder han sig på Sverigedemokraterna. Jag har aldrig hört Niklas Wykman på ett enda sätt kritisera Sverigedemokraterna.
Men det kanske är den nya linjen man har inom Moderaterna att luta sig mot varandra. I samband med att man kritiserar Vänsterpartiet för att umgås med otäcka typer kanske man kunde kommentera hur det står till på den andra kanten. Men låt oss hålla oss till sakfrågan.
Utskottsmajoriteten skriver att man ska gå in och rumstera om i hur resurserna fördelas. När det gäller den här utvärderingen, som inte tittar på resultatet utan bara ska granska hur man gör med utvärdering, uppföljning och styrning av det hela, kliver ni fram och säger: Nej, det här är jättedåligt!
Vi struntar i den pågående rapporten från Riksrevisionen och fastställer redan nu att pengarna måste omfördelas. Sedan tar man det ekonomiska klivet in i budgetdebatten och säger att pengarna ska gå till RUT-avdrag och sänkta kostnader för anställning. Hur hänger det ihop, Niklas Wykman? Försök vara snäll nu och håll dig till sakfrågan.
Raimo Pärssinen (S):
Om det finns övertoner och upprördhet får de som lyssnar avgöra. Själv tycker jag inte att det funnits det, på något sätt. För att komma tillbaka till det som ni säger redan nu, Niklas Wykman, innan en granskning gjorts, hävdar du ibland att du vill luta dig mot evidens, forskning och så vidare, men nu görs ju en granskning av resultatet.
Före denna granskning säger ni: Nej, vi vet redan nu att detta inte fungerar, och vi vill omlokalisera pengar till annat, till exempel RUT-avdraget eller sänkta kostnader för anställda. Det är ju detta ni skriver, och det är där vi inte är överens. Vad vi är överens om är att regeringen verkligen måste se till att uppföljningarna och de orienterade utbildningarna sker, och detta på rätt sätt.
Sedan måste jag bara få säga: Inte undra på att gemene man tycker att Moderaterna är otydliga i sin politik. Om man lyssnar på Niklas Wykman i denna enkla lilla sakdebatt kan man förstå det, för här blandas det hej vilt. Frågan är: Vad vill Moderaterna egentligen? Vad vill de med sitt samarbete med Sverigedemokraterna?
Raimo Pärssinen (S):
Jag tror att vi ska påminna oss själva om att Niklas Wykman är en klassisk nyliberal. Han är uppväxt i Moderata Ungdomsförbundet, och han använder ofta ord som är lite svårbegripliga. Jag ska ställa en enkel fråga till Niklas Wykman, som säger att det gick så bra för den förra regeringen, Reinfeldts regering. Hur gick det med arbetslösheten - steg den eller minskade den?
Den steg. Inte ens Niklas Wykman kan säga att det är fel, för så var det. Det gäller ungdomsarbetslösheten, långtidsarbetslösheten och hela vägen. Det gick inte bra. En annan fråga jag har är: Vad är moderat arbetsmarknadspolitik? Är det det gamla vanliga om att nu sänker vi skatterna?
Är det det gamla vanliga om att vi måste sänka trösklarna, och då blir det sänkta ingångslöner? Är det det gamla vanliga om att vi nog måste se över anställningstryggheten och kanske försämra lite för att öka på flexibiliteten? Är det det gamla vanliga om att a-kassan, arbetslöshetsförsäkringen, är för hög och bara ökar på arbetslösheten?
Nu säger Niklas Wykman: Nu lägger vi ned Arbetsförmedlingen! Han öppnar upp för en jättestor privatisering med sin tanke när han står här och drömmer om valseger nästa år. Förmodligen drömmer han då också om att han är stödd av Sverigedemokraterna i det hela, nu när ni har öppnat upp för samtal mellan er i arbetsmarknadsutskottet.
Raimo Pärssinen (S):
Jag talade om hög eller låg arbetslöshet, och vi fick nu höra Niklas Wykman säga att det beror på om arbetslösheten är strukturell eller konjunkturell. Jag ställde en enkel fråga om arbetslösheten, och Niklas Wykman hade kunnat säga att den antingen är högre eller lägre - den är ju lägre, så är det - utan att behöva ramla in i någon typ av retorik som gör det svårt att förstå vad han säger.
Samma sak händer när jag ställer en massa frågor. Då säger han att de inte har med saken att göra. Vem är det då som har ansvaret? Är det myndigheten som står för arbetsmarknadspolitiken, eller är det regering och riksdag? Det är väl en enkel fråga? Om arbetsmarknadspolitiken inte fungerar och man ger fel verktyg till en myndighet, är det myndighetens fel då? Nej.
Men om man ger myndigheten möjligheter och verktyg så att det verkligen biter och för deras jobb framåt så att det fungerar och folk får hjälp att komma från arbetslöshet till arbete är det bra. Vad Wykman säger utifrån hans nyliberala ideologi är att vi ska privatisera. Men ansvaret ligger alltid på politiken. Det ligger inte på myndigheten.
Ansvaret på myndigheterna är att de ska följa det som riksdag och regering bestämt. Under åtta år hade vi en moderat arbetsmarknadsminister som bestämde över Arbetsförmedlingen, och resultaten och förtroendet rasade. Min fråga är återigen: Vem bär ansvaret - myndigheten eller politiken?
Raimo Pärssinen (S):
Det är på det sättet att Sverigedemokraterna har inlett ett samarbete med Moderaterna i arbetsmarknadsutskottet. Jag är därför lite nyfiken på varför Sven-Olof Sällström säger att det är dags att privatisera. Tilläggsdirektivet går nämligen ut på att Arbetsförmedlingen bara ska ägna sig åt myndighetsutövande. Resten ska privatiseras.
Är Sverigedemokraterna och Sven-Olof Sällström nyfikna på hur det skulle se ut, eller tycker man att det borde vara på det sättet? Det är ganska intressant. Det kommer att bli en debatt i kammaren om vinster i välfärden - om hur vi ser på hur skattebetalarnas pengar används, vilken kontroll det finns av det och så vidare. Har Sverigedemokraterna tagit ställning när det gäller det?
Du säger att det får vara slut på förnyelseresan, att det har tagit för lång tid, Sven-Olof Sällström. Men det var den borgerliga regeringen som under åtta år körde Arbetsförmedlingen i botten. Nu vänder förtroendesiffrorna. Det finns det belägg för. Nu vänder resultaten. Det finns det också belägg för. Arbetsförmedlingen upphandlar från privata, externa aktörer för 7 miljarder kronor. Det är ganska mycket.
180 000 människor finns i verksamheter som andra utför och som Arbetsförmedlingen köper. Det tycker jag är ganska mycket. Och siffrorna går åt rätt håll, trots den ansträngda situationen. Hur ser Sven-Olof Sällström på detta? Ska allt utom myndighetsuppdraget privatiseras?
Raimo Pärssinen (S):
Vi och den som lyssnar på debatten kan notera att SvenOlof Sällström säger att det är deras gemensamma skrivning. Han är glad över att de texterna kom med i deras gemensamma skrivning. Jag får dock inget riktigt svar. Betyder det här att Sven-Olof Sällström inte ställer upp på den rubrik som Moderaterna gick ut med?
"Lägg ned Arbetsförmedlingen" - det var den stora rubrik man gick ut med för att visa att Arbetsförmedlingen verkligen ska läggas ned nu. Annika Qarlsson från Centerpartiet har förfäktat den australiska modellen. Det kan jag förstå. Men betyder det här att Sverigedemokraterna står bakom det där med att lägga ned Arbetsförmedlingen, Sven-Olof Sällström? Det är ju er gemensamma skrivning. Ni är ute efter mer kunskap. Det är därför ni vill ha tilläggsdirektivet.
Utredningen och Cecilia Fahlberg har ett jättebrett uppdrag. Man ska titta på arbetsmarknadspolitik, på själva Arbetsförmedlingen och på hur de ska samverka för att få effektiv verkan i verkligheten. Men står Sverigedemokraterna här och säger att de står bakom den rubrik som Moderaterna lanserade om att lägga ned Arbetsförmedlingen?
Eller har ni gått med på det för att lära er mer? De har nämligen bestämt sig; de har redan sagt att Arbetsförmedlingen ska läggas ned och att resten ska privatiseras. Min fråga till Sven-Olof Sällström blir återigen: Står Sverigedemokraterna bakom att Arbetsförmedlingen ska läggas ned, via det här tilläggsdirektivet?
Ni gjorde upp om texterna gemensamt, och ni hade kontakten med Moderaterna och kom överens om det. Men vill ni verkligen lägga ned Arbetsförmedlingen och privatisera allt? Det är en viktig signal att berätta om för svenska folket.
Raimo Pärssinen (S):
Vi hör att Niklas Wykman kommer från skatteutskottet, och han älskar alla skattesänkningar. Då borde det rimligtvis komma stora skattesänkningar i Moderaternas budgetmotion - ett sjätte jobbskatteavdrag som ska fixa det här med arbetslösheten. Men kan Wykman för oss här i kammaren presentera att det gick bra med arbetslösheten under den tid då ni styrde och gjorde alla dessa skattesänkningar? Nej.
Kan Wykman leda i bevis att det var er regering och era åtgärder som gjorde att arbetsmarknadsutbildningarna blev effektivare? Nej. De sjönk ju som en sten på grund av er politik. Det är fakta. Sedan kan man försöka blåsa upp det eller trixa med statistiken. Det var så här det var, och det kommer från mycket trovärdiga källor.
Eftersom det var så stor kris inom Arbetsförmedlingen på grund av ointresse från regeringens sida - det ledde också till stora förändringar när det gällde besättningarna - tappade man förtroendet för Arbetsförmedlingen. Det var ju så. Nu är det ett hästjobb att vända på skutan, men det håller på att ske nu.
I stället för att omgärda förmedlarna med detaljerade regelsystem öppnar vi nu för att man ska kunna vara professionell på sitt jobb som förmedlare. Det är skillnaden. Ni hade politiken att man bara skulle vända sig till dem som stod längst ifrån arbetsmarknaden. Det betydde att det ofta var fel personer som blev rekryterade till utbildningarna, vilket gav ett dåligt resultat. Det är detta man nu förändrar.
Niklas Wykman kanske tror att man fixar detta med ett sjätte jobbskatteavdrag. Det tror inte vi socialdemokrater. Vi är övertygade om att det inte hjälper. Satsa på Arbetsförmedlingen i stället!
Raimo Pärssinen (S):
Det är tvärtom så, skulle jag vilja säga, att Niklas Wykman nu precis har beskrivit den trend som var 2014 och så vidare. Det var ett resultat av den moderatledda regeringens arbetsmarknadspolitik. Mätningen är ju inom den tidsrymden. Det var ni som försämrade det här.
Att då komma och säga att det var vi som gjorde det är nästan too much, höll jag på att säga. Det har visat sig att jobbskatteavdragen fungerar. Ja, men det finns en dödvikt i det hela. Ungefär 60 procent hade fått jobb ändå. Men jag hoppas att Niklas Wykman nu håller med om att det är jättebra att vi gör de här begränsningarna när det gäller nystartsjobben.
Vi såg inslag i tv om att taxibranschen är sönderslagen därför att detta missbrukats. Nu gör vi förändringar för att göra nystartsjobben ännu mer effektiva. Det hoppas jag verkligen att Niklas Wykman ställer upp på. Sedan gäller det detta med skatter. Det är klart att vi ändrar skatterna - det gör vi. Vi hörde i går att ni i Moderaterna själva säger att man måste höja en del skatter.
Det vill vi också göra. Och vad vi har gjort är att vi har börjat skala ned jobbskatteavdraget. Vi kommer att fortsätta att göra det. Men vi gör det i en takt så att vi kan få ekonomin att gå ihop, så att vi kan stärka resurserna för välfärd. Vi kommer nu att satsa 10 miljarder på välfärden i kommunerna. Niklas Wykman drömmer om ett sjätte jobbskatteavdrag. På det sättet tror han att det blir fler jobb.
Det tror inte vi, och det tror jag att en majoritet av svenska folket förstår efter att de har sett resultatet av er moderatledda regering.
Raimo Pärssinen (S):
Det är precis som Désirée Pethrus säger. När det gäller det här med arbetsmarknadsutbildningar måste väl det viktigaste vara att det motsvarar en matchning. När det är högkonjunktur blir det brist inom vissa områden. Då måste man på något vis försöka möta den bristen. När det sedan är lågkonjunktur krävs det också något. Det är alltså samma sak. Det krävs att man kan rusta människor så att de kan gå in och ta de jobb som är lediga.
Men vad jag menade var: När Sven Otto Littorin skar ned kraftigt ökade matchningsproblematiken. Det var inte bra. Det var ett stort sug efter arbetskraft. Det är klart att det tog lite tid innan det här ökade, men det ökade. Det var alltså ett felgrepp, tycker jag. Sedan vill jag berömma Désirée Pethrus. Om jag inte missminner mig hade hon en debatt, antingen under en frågestund eller under en interpellationsdebatt, med arbetsmarknadsministern om just de här utbildningarna.
Arbetsmarknadsministern var ganska skarp i tonen. Hon följer det här väldigt noga och kräver resultat av förmedlingen. Resultatet är fortfarande alldeles för lågt - det vet vi. Om det är 45 procent har det åtminstone stigit från 30. Förmedlingen har i uppdrag att jobba systematiskt med att förbättra resultatet. Då ska man gå igenom hela kedjan, alltså behoven, och man ska titta över sina marknadsområden.
Men framför allt handlar det om att man ska kunna få en mer direkt kontakt med arbetsgivarna, både lokalt och regionalt. Eftersom förmedlingen har blivit starkt kritiserad för detta - ibland är det helt rätt att man har blivit kritiserad - säger man att det finns mycket större möjligheter och flexibilitet i dag när det gäller att ordna det både regionalt och lokalt. Det här är en fråga som vi måste följa väldigt noga från utskottets sida. Men nu finns det ett bättre systematiskt arbete med det.
Man lovar att det blir bättre resultat. Det ser jag fram emot.