Peder Wachtmeister (M):
Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i finansutskottets utlåtande. Det här är en process som har påbörjats och som kommer att fortsätta under hela våren. Det började med att kommissionen skickade ut en handling som vi har läst. Sedan har utskotten tittat på detta, och så småningom har det samlats ihop för att nu överlämnas till kommissionen.
När vi var i Bryssel i förra veckan var det sju parlament som hade hunnit kommentera den här handlingen. Tanken är att hela den här processen ska pågå till slutet av maj. Då blir man lite förvånad när oppositionen redan på ett sammanträde i EU-nämnden innan kommissionen har skickat ut papperet anmäler att man har en avvikande mening mot EU 2020 trots att man inte har läst papperet.
Det innebär väl i princip att man hade bestämt sig långt tidigare för att inte delta med majoriteten i den fortsatta processen som ska pågå till slutet av maj. Just nu pågår en utfrågning av statsministern i EU-nämnden. Det hade kanske också varit intressant att höra de svar han ger på oppositionens frågor.
För att vara lite grundlig tänker jag läsa upp en del av artikel 3 i Lissabonfördraget, den så kallade raison d'être, den yttersta motiveringen. Jag tänker lämna den passus som talar om gemensam valuta, så att inte Ulf Holm går i taket.
Man erbjuder sina medborgare ett område med frihet, säkerhet och rättvisa utan inre gränser. Unionen ska upprätta en inre marknad och verka för en hållbar utveckling som bygger på en välavvägd ekonomisk tillväxt, på prisstabilitet, på en social marknadsekonomi med hög konkurrenskraft där full sysselsättning och sociala framsteg eftersträvas, samt på en hög miljöskyddsnivå och en bättre miljö.
Vidare ska man främja vetenskapliga och tekniska framsteg, bekämpa social utestängning och diskriminering samt främja social rättvisa, socialt skydd, jämställdhet mellan kvinnor och män, solidaritet mellan generationerna och skydd av barnets rättigheter.
Man ska främja ekonomisk, social och territoriell sammanhållning samt solidaritet mellan medlemsstaterna, respektera rikedomen hos sin kulturella och språkliga mångfald och sörja för att det europeiska kulturarvet skyddas och utvecklas. I sina förbindelser med den övriga världen ska man bekräfta och främja sina värderingar och intressen samt bidra till skydd av sina medborgare.
Man ska bidra till fred, säkerhet, hållbar utveckling av vår jord, solidaritet och ömsesidig respekt mellan folken, fri och rättvis handel, utrotning av fattigdom och skydd för de mänskliga rättigheterna, särskilt barnets rättigheter, samt till strikt efterlevnad och utveckling av internationell rätt, inklusive respekt för principerna i Förenta nationerna.
Jag tycker att det ibland är ganska nyttigt att gå tillbaka till den underliggande handlingen, och det var inte så länge sedan vi antog den, och läsa på. Om man läser detta, kommissionens förslag och vad majoriteten i finansutskottet har sagt slår det undan alla de punkter som Socialdemokraterna kommer med.
Man säger att det går för fort, men man vill inte delta i framtagandet av EU 2020. Man vill att det ska föras en dialog ute i landet. Det hör faktiskt till saken att diskussionen om Lissabonstrategin har pågått i rätt många år. Det var EU-15 och nu är det EU-27. Det är ingen nyhet att man skulle jobba vidare med en EU-strategi till 2020.
Jag kan inte se att det är något bekymmer med hastigheten. Jag kan hålla med Monica Green om att krishanteringen prioriteras av många länder i dag ute i Europa i stället för att man tänker på 2020. Men vi kan inte tvinga 27 länder att göra precis som vi vill. Sverige ligger i framkant, och därför ska vi hjälpa de övriga länderna så gott det går att utveckla sig.
Man behöver inte uppfinna hjulet en gång till.