KBLab/rixvox huggingface dataset:
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
I Polen har regeringen uttryckligen brutit mot gemensamma EU-lagar, och i Ungern har Orbáns retorik format ett styre av auktoritär karaktär som begränsar reell mediefrihet och den akademiska friheten. Fru talman! I Rumänien legaliseras en korruption som underminerar demokratin samtidigt som romers människovärde sätts i andra hand.
Min fråga går till energiminister Anders Ygeman. Magdalena Andersson lyfte tidigare i dag fram Sveriges roll i klimatomställningen. Det är något som jag tycker är oerhört positivt och viktigt för att klara av framtidens utmaningar. Men för att vi ska klara det är våra elnät av största vikt. Anders Ygeman, Sveriges energiminister, talade för ett tag sedan till hela Energisverige.
Det ska kosta att bryta mot EU:s värderingar och rättsstatens principer, säger statsrådet Hans Dahlgren, och jag håller helt med. Det är bra att vi nu har ett § 7-ärende mot Ungern. Regeringen har också utpekat Ungern och Polen som två länder som bryter mot EU:s värderingar och rättsstatens principer. Men hur är det med Rumänien, fru talman? Varför tystnaden kring just Rumäniens korruption och sätt att agera?
Energiministern jämförde då Sveriges elnät med en plastkasse - en plastkasse. Regeringen vill för övrigt förbjuda plastkassar. Är det rimligt att bagatellisera nätens vikt i klimatomställningen till plastkassenivå? Är plastkassemodellen en utveckling av den svenska modellen? Fru talman!
Jag hoppas att det inte beror på att Rumänien styrs av socialdemokrater, men jag vill gärna ha ett klargörande om hur vi ser på Rumäniens agerande i EU.
Jag vill gärna höra Anders Ygeman, Sveriges energiminister, utveckla vad han menade med den jämförelsen.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Jag undrar bara om ledamoten har missuppfattat det som regeringen faktiskt har skrivit när det gäller att alla andra utvägar ska vara uttömda och att man ska ha gjort allt annat. Utskottet skriver så här: "Vidare anför regeringen att utgångspunkten är att ett testköp ska användas när andra utredningsvägar inte är tillräckliga.
Enligt regeringen finns det däremot inte anledning att föreskriva att vanliga testköp ska ha visat sig vara utan verkan för att dolda testköp ska kunna användas." Fru talman! Det är det här som vi moderater tar upp i vår reservation. Vi vill att regeringen ska ett ha tydligare regelverk för när dolda testköp ska kunna användas. Och, fru talman, vi vill att det ska följas upp och utvärderas.
Om vi tittar på tidigare propositioner från den rödgröna regeringen ser vi att Regelrådet gång på gång har uppmärksammat att man inte utvärderar och att konsekvensanalyser saknas i ett antal propositioner och lagstiftningsförslag. Fru talman! Inte heller i denna proposition finns någon konsekvensanalys, och det finns inga krav på att förslaget ska utvärderas.
Detta är vad vi vänder oss emot i propositionen. Jag undrar om regeringspartierna i utskottet inte har fått med sig att regeringen glider undan kravet på att andra möjligheter ska vara uttömda och att man bara hoppas att de ska vara det.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Ledamoten Palmstierna nämnde just det som vi är lite oroliga för: hur lagstiftningen uttolkas. Det, fru talman, vet vi ju först sedan - efteråt! Därför tycker vi att det absolut behövs ett krav på att andra åtgärder ska vara genomförda och att en uppföljning och utvärdering av lagstiftningen måste ske.
För det är, fru talman, en faktisk fara att myndigheter får oproportionerlig makt. Det är farligt när en myndighet kan köra över en enskild företagare med en lagstiftning som ger myndigheten möjligheter att utföra handlingar som företagaren inte kan förutse. Det måste vara förutsägbart, och det måste var transparent.
Det här handlar inte bara om företagarnas möjlighet att veta vad som ska hända. Det här, fru talman, handlar i allra högsta grad om förtroendet för de svenska myndigheterna.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Tack, statsrådet, för svaret! Det är svårt att inte hålla med om det mesta som sägs i svaret. Har du en dålig vana bör du avskaffa den, och har du det inte ska du absolut inte skaffa dig en dålig vana. Som statsrådet själv säger är det bästa för hälsan inte att gå från att röka till att använda annan tobak utan att gå från att röka till att inte använda tobak alls.
Självklart är det så, men många är i dag fast i ett nikotinberoende och klarar inte av att gå från vanliga cigaretter till ingenting utan behöver något annat. Det är här skadereduktionsprincipen kommer in.
I mitt tidigare hemland Norge har skadereduktionen en mer central roll i politiken och i diskussionerna om lagstiftningen rörande ANDT - inte för att de skadereducerande produkter är riskfria, vilket statsrådet själv tar upp, utan för att de är långt mindre skadliga än traditionella tobaksprodukter såsom cigaretter. Härmed sätts människors faktiska hälsa i centrum. Fru talman!
Ibland känns det som att vi är mer ute efter att peka finger och säga att ett beteende inte är bra i stället för att ta vårt ansvar och se till att människors hälsa faktiskt förbättras. Det rimliga borde vara att utgå från individers medvetna val och de hälsorisker dessa medför.
Att individer väljer att använda alternativa tobaksprodukter som inte är tobaksrökning borde vara att föredra ur ett folkhälsoperspektiv. I arbetet med att ta fram den nya ANDT-strategin för perioden 2021-2025 bör därför ett ändamålsenligt synsätt om att minska tobakens skadeverkningar i samhället antas.
Det innebär en politik för att minska tobakens sociala och medicinska skadeverkningar och som möjliggör för rökare att antingen sluta eller gå över till mindre skadliga rökfria tobaksprodukter. Detta har den nya lagen snarare lagt ett hinder för i och med att man har jämställt det som är riktigt farligt med det som är mindre farligt. Fru talman!
Jag jobbar mycket med energipolitik, och vi brukar säga att det är bättre att gå från kol till gas än att behålla kolet. När det gäller tobakslagstiftningen borde man kunna anta samma synsätt. Statsrådet säger att hon inte vill föregripa den nya ANDT-strategin, men det är ju i detta skede vi har möjlighet att påverka innehållet.
Jag hoppas att statsrådet menar allvar när hon säger att regeringen vill ta in information och kunskap om hur dessa produkter påverkar vår hälsa innan man säger att man avstår från att ta in skadereducering i lagstiftningen för att man vill undgå gränsdragningsproblem. Det är nämligen att göra det väldigt lätt för sig.
Det är trots allt statsrådet Hallengrens ansvar att se till att svenskarnas hälsa förbättras. För de människor som är fast är det bättre att gå från kol till gas - eller från riktigt skadliga cigaretter till det som är mindre skadligt.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Nej, det var inte enbart snus jag syftade på. Så som lagstiftningen ser ut i dag spelar snuset i en helt annan liga än tobaksrökning. Om jag hade varit snusare hade ingen bett mig att sluta snusa på grund av det som står i lagstiftningen. Därför är det nog svårare att sluta snusa än att sluta röka.
Ser man det så vore det kanske bättre att förbjuda snus. Men det skulle vi aldrig förespråka, för vi är inget förbudsparti. Fru talman! Jag har fortfarande inte fått svar från statsrådet Hallengren på om skadereduktionsperspektivet kommer att bli tydligare i den nya ANDT-strategin.
Vi vill inte att unga människor ska börja röka eller snusa, och det är bra att många klarar av att sluta helt. Men många klarar det inte, och det finns produkter som är bättre och mindre skadliga än vanliga cigaretter. Jag vill därför gärna se att man tar in skadereduktionsperspektivet. Fru talman!
Statsrådets kommentar om att hon förutsätter att det är snus jag syftar på i denna debatt visar att statsrådet nog bör försöka att ta åt sig lite av den nya forskningen och lära sig något om de nya, mindre skadliga, produkter som skulle kunna ersätta vanliga cigaretter för dem som är beroende.
Det görs mycket som går åt rätt håll. Statsrådet Per Bolund kom just in i kammaren, och honom har jag diskuterat energi med många gånger. Han skulle helt säkert hålla med mig om att gas är bättre än kol men att vindkraft givetvis är bäst ur ett klimatperspektiv.
Detta kan överföras till tobaksdebatten: Det är bättre att gå från något riktigt dåligt till något mindre dåligt även om det bästa givetvis är att avstå helt. Jag menar att vi måste få in skadereduktionsperspektivet i debatten, för det fyller också sin plats i ANDT-strategin.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Tack, statsrådet Hallengren! Det känns som att vi i alla fall har kommit ett litet steg vidare på vägen mot att föra in skadereduktionsperspektivet. Jag tycker att det är roligt att ibland få lyfta in mitt gamla hemland Norge i debatten och att de faktiskt gör något som är bra, bortsett från att slå Sverige i längdåkning.
Jag avser att ställa en fråga till statsrådet Damberg. I går fick vi i riksdagen besök av ett tjugotal ägare till småskalig vattenkraft. Den småskaliga vattenkraften har i århundraden varit en viktig del av vår kraftproduktion. Inte sällan har den varit navet i byn och en del av ryggraden i vår svenska industriutveckling, och den representerar viktiga kulturmiljöer. I dag producerar småskalig vattenkraft en lokal förnybar el som kan användas för att balansera el från vind och sol.
Återigen, för att vara lite seriös här i slutskedet: Rökning är skadligt. Vi vill inte ha det, men det finns. För dem som är fast måste det finnas bättre möjligheter än vad som redan finns, och regeringen har möjlighet att föra in skadereduktionsperspektivet i sin nya strategi. Jag hoppas att man gör det, och jag ser fram emot att få ta del av det.
Den ägs ofta av människor som bor på orten, och den är en del av levande svensk landsbygd. Den småskaliga vattenkraften har länge känt sig lite styvmoderligt behandlad. Min fråga till statsrådet Damberg är: Anser statsrådet att den småskaliga vattenkraften är en samhällsnyttig verksamhet? Jag vill gärna ha ett ja eller nej.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Dagens proposition är väldigt mycket ett resultat av ett tillkännagivande som regeringen fick av riksdagen redan 2020. Jag vill börja med att tacka regeringen för att man faktiskt för en gångs skull levererar utifrån ett tillkännagivande medan vi fortfarande kommer ihåg att vi har lämnat ett tillkännagivande.
På det sättet tycker jag att dagens debatt är ett steg i rätt riktning, och det vill jag tacka justitieminister Morgan Johansson för. Jag förstår att justitieministern är orolig för att han ska behöva stå i nyheterna och försöka att förklara detta på 30 sekunder, för det är helt omöjligt. Jag tror inte att justitieministern själv är riktigt medveten om vad det är han har infört. Därför vill jag ställa en kort fråga.
Månggifte som sådant kommer inte att erkännas, har vi hört här i dag. Vi tycker alla att detta är bra. Men synnerliga skäl kan komma in. Då ska en ventil tillämpas, och äktenskapet får vissa rättsverkningar. Min korta fråga till justitieminister Morgan Johansson är: Kommer personerna fortfarande att vara gifta? Är de skilda?
Finns äktenskapet, eller är makarna då fria att gifta sig med nya personer här i Sverige?
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Jag gissar att justitieminister Morgan Johansson vet var jag har mitt ursprung. Jag har fortfarande väldigt många band till Norge och tycker väldigt bra om Norge, men det betyder inte att jag tycker att Sverige ska göra allt som Norge gör. Det finns mycket som Sverige faktiskt gör bättre än Norge. Svarade justitieministern på min fråga? Kan makarna gifta sig med vem de vill om synnerliga skäl finns?
Regeringen vill inte ens gå in på synnerliga skäl, för man menar att domstolarna ska avgöra detta. Vi vet alltså inte ens vad synnerliga skäl är.
Är makarna fortfarande gifta om synnerliga skäl uppstår och ventilen träder in, eller kan de gifta sig med någon annan när de kommer hit? Jag skulle vilja ha ett kort svar på denna fråga.
Justitieminister Morgan Johansson frågade mig varför vi inte har några åsikter när det gäller de andra områdena. Jag vill att justitieminister Morgan Johansson uppmärksammar Moderaternas reservation 3, om ventilen i fråga och släktskapsband. Även där säger man att synnerliga skäl ska kunna göra att ventilen träder in.
Jag påstår fortfarande att den bästa lösningen för en tjej som är gift med sin farbror aldrig är att hon förblir gift med sin farbror.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Jag håller med om mycket av det som blev sagt i föregående talares inlägg. Jag har dock en fråga på ett område som inte berördes där. År 2015 kom Håkans Ceders utredning Barns och ungas rätt vid tvångsvård , där han lyfter fram barnets bästa som ett eget rekvisit i dessa ärenden.
"Rekvisit" betyder att vissa förutsättningar ska finnas vid ett avgörande. I dag föreslår utskottet ett tillkännagivande till regeringen som handlar om vårdnadsöverflytt och adoption av familjehemsplacerade barn, där vi säger att barnets bästa ska finnas med. Vi använder inte ordet "rekvisit", men vi menar att det ska finnas med här.
Vänsterpartiet, Socialdemokraterna och Miljöpartiet har valt att reservera sig mot tillkännagivandet med argumentet att riksdagen redan har framfört ett tillkännagivande till regeringen. För någon vecka sedan kom en annan utredning som handlade om när tvångsvård av barn och unga ska upphöra.
Den utredare som lade fram förslaget säger att barnets bästa inte kan finnas med som eget rekvisit där och att man därför inte ska ta hänsyn till det. Nu vet jag att Jon Thorbjörnson och Vänsterpartiet egentligen tycker att barnets bästa ska finnas med.
Därför undrar jag: Litar Jon Thorbjörnson på att regeringen faktiskt tar med barnets bästa när den nya utredningen ska tillsättas?
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Tack, Jon Thorbjörnson, för svaret! Jag vill ju inte säga att Vänsterpartiet är naivt eller att Jon Thorbjörnson är naiv. Men jag tänker på att socialutskottet lade fram ungefär samma tillkännagivande som civilutskottet hade förra året. Där lyfte vi tydligt fram att barnets bästa ska finnas med.
I den utredning som kom förra veckan säger man dock att barnets bästa inte kan finnas med, för det är rättsosäkert. Vi i Moderaterna, Centerpartiet, Liberalerna, Kristdemokraterna och Sverigedemokraterna säger tydligt till regeringen: Missuppfatta oss inte! Sätt barnets bästa främst!
Med tanke på det utredningsförslag som kom i förra veckan ser vi att regeringen inte är tillräckligt lyhörd. Regeringen behöver få höra detta återigen, tydligt från riksdagen. Det får regeringen i och med det här tillkännagivandet.
Men ännu bättre hade det varit om det hade varit ett enat utskott som stod bakom detta tillkännagivande, där vi tydligt säger det återigen - det kan inte upprepas tillräckligt ofta - att barnets bästa ska finnas med. När en ny utredare ska tillsättas ska man vara tydlig med att det ska finnas med som eget rekvisit.
År 2015 fanns det med, och en majoritet av remissinstanserna sa ja. Varför är ni inte med oss den här gången?
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Vi delar självklart alla näringsministerns oro för pandemin och de fortsatta konsekvenserna. Jag håller också med näringsministern: Att använda pandemilagstiftningen för att stänga ned är en tuff åtgärd. Det är bra att näringsministern genom sin beskrivning av läget visar en viss krisinsikt.
Men, fru talman, tyvärr tror jag inte att människorna där ute känner igen sig i näringsministerns optimism när det gäller regeringens stödpaket. En krögare i Borås beskriver stöden så här långt som mediokra, svåra att få ta del av och med en byråkrati som inte fungerar för små och medelstora företag.
Besöksnäringens egen organisation Visita har gång på gång försökt få regeringen att förstå allvaret i situationen. Siffrorna de redovisar är skrämmande: Var tredje anställd inom besöksnäringen har förlorat jobbet. 50 000 restauranganställda har inte längre ett jobb att gå till.
Det som gör situationen ännu allvarligare är att många av dessa är unga - unga människor som nu ser att den fot de hoppades få in på arbetsmarknaden, eller kanske till och med hade fått in innan pandemin slog till, rycks bort.
Restaurangbranschen och besöksnäringen i stort är branscher som traditionellt har erbjudit människor som stått långt från arbetsmarknaden en möjlighet att skapa sig en framtid. Den aspekten borde ha varit mycket tydligare i näringsministerns svar. Fru talman!
Om inte regeringen på allvar börjar jobba för att pengarna ska komma ut och för att stöden ska träffa de företag som har drabbats hårdast av pandemin har vi bara sett början på konkursvågen, en konkursvåg som kan bli väl så allvarlig för Sveriges ekonomi och våra arbetstillfällen som pandemins vågor så här långt har varit för de över 12 000 döda i Sverige.
Därför, fru talman, frågar jag näringsministern återigen: Hur avser näringsministern att agera för att stöden ska nå ut till dem som behöver dem - och, fru talman, inte minst innan fler jobb förloras och fler företag går i konkurs? Detta, fru talman, är på riktigt!
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Krögare, som andra invånare i Sverige, förstår att även de behöver vidta åtgärder. Men frågan är: Har de inte även rätt att förvänta sig ett stöd från staten när de under många år har betalat skatt till staten? Var är deras säkerhetsnät? Politik är att röra sig framåt och lösa samhällsutmaningar, men just den här debatten känns som att den rör sig i cirklar.
Under debatten om ändringsbudgeten svarade Åsa Westlund, Socialdemokraternas ordförande i finansutskottet, så här om kravet på att skynda på de byråkratiska processerna - och vi känner igen näringsministerns sätt att svara här, fru talman: Det öppnar slussarna för kriminella. Självklart ska inte skattebetalarnas pengar gå till kriminella.
Men i stället för att offra de seriösa näringsidkarna, som min kollega David Josefsson beskrev så bra här tidigare, kan man göra som vår ekonomisk-politiska talesperson Elisabeth Svantesson föreslår och gå fram med snabba stöd och samtidigt skärpa straffen för dem som utnyttjar systemet. Fru talman! Svensk byråkrati får inte vara med på att sänka svenska företag.
Vi måste fortsätta rädda jobb, och vi måste se till att företag som kan och vill anställa inte utrotas under pandemin. Regeringens saktfärdighet är i dag en fara för både jobb och företag. Vi gör vårt yttersta, sa näringsminister Baylan i en intervju. Jag tror att det var i Agenda . Under näringsminister Baylans tid som energiminister hörde vi ofta frasen: Detta är på riktigt.
Raseringen av restaurangbranschen och förlusten av arbetstillfällen är på riktigt. Detta verkar regeringen inte riktigt ha förstått. Regeringens yttersta har så här långt inte räckt till. Detta är tyvärr inte bra nog. Så här kan vi inte styra Sverige. Sverige behöver en ny regering.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Som min kollega Mats Green sa var svaret på hans interpellation nästan exakt samma svar som jag fick på min interpellation. Därför tar jag chansen att ställa om en fråga som jag inte tycker att jag fick svar på. Jag ska också läsa upp ett meddelande som jag fick från en restaurangägare i Borås precis innan debatten startade. När han fick veta att vi skulle ha den här interpellationsdebatten skrev han: Tack för infon!
Vår tidigare välfyllda kassa börjar också ta slut. Vi är verkligen beroende av svar på när de utlovade ersättningarna kan betalas ut. Fru talman! Näringsministern sa i ett tidigare inlägg att konkurserna inte ökade under 2020. Det är väl bra.
Men de signaler, samtal och mejl, från branschen som vi eller i alla fall jag nu får berättar om en verklighet där pengarna är slut, där det inte finns fler anställda att säga upp och där hyran ändå måste betalas in. Företagarna lever i ovisshet om när de kan få det utlovade stödet.
Beskrivningen av stöd och viljan att göra rätt räcker inte i verkligheten. Det är nu kris i branschen.
Tyvärr tror jag inte att konkursstatistiken för 2021 kommer att bli lika positiv som konkursstatistiken för 2020, om inte regeringens utlovade stöd snart når fram till dem som verkligen behöver det och som verkligen förtjänar det. Fru talman!
Jag ställer därför om min fråga till näringsministern: Hur avser näringsministern att agera för att stöden ska nå ut till dem som behöver det och inte minst i tid, innan fler jobb går förlorade och fler företag går i konkurs?
Jag hoppas för alla dem som lyssnar därute att svaret kan bli något mer konkret än de svar jag fick i min förra interpellationsdebatt.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
I över 20 år har ny järnväg mellan Borås och Göteborg planerats. Turerna har varit många, bakslagen likaså. Borås, Göteborg och de mellanliggande kommunerna har flera gånger haft samråd med Trafikverket och regeringen.
Alliansregeringen planerade för byggstart 2020, men efter valförlusten 2014 grusades dessa planer - trots att Magdalena Andersson efter ett besök i Västsverige under valrörelsen 2014 lovade en skyndsam utbyggnad. Sträckningen Borås-Göteborg är högt trafikerad, och en väl fungerande infrastruktur är viktig för en sammanhållen arbetsmarknadsregion.
I dag väljs tåget bort på grund av en föråldrad infrastruktur och för få avgångar. Detta är dåligt inte bara för dem som pendlar utan även för miljön. Besvikelsen hos dem som hoppats få se en ny, modern järnväg i närtid är stor. Men, fru talman, planerna finns ju kvar, och med dem även hoppet. Under tiden uppstår andra och för kommunernas utveckling stora problem.
Flera olika korridorer för den nya järnvägssträckan är inritade, och Trafikverket kan eller vill i dagsläget inte utesluta några. I dessa potentiella korridorer sker ingen utveckling. Inga nya bostäder byggs. Ingen stadsutveckling sker. Människor som redan bor i området är oroliga och rädda för att de ska tvingas överge sina hem.
De ständiga bakslagen och regeringens brutna löften lägger en våt filt över enorma områden. Detta är inte hållbart. Denna process har redan pågått för länge, och den får inte förlängas ytterligare.
Jag vill inte, fru talman, veta vad infrastrukturminister Tomas Eneroth inte kan göra. Jag, boråsarna, göteborgarna, Landvetterborna, Bollebygdsborna och alla övriga som väntar på en byggstart vill veta vad ministern faktiskt avser att göra.
Skillnaden från den ursprungliga frågan, fru talman är enbart att jag bytt ut orden "skynda på" mot "driva på".