KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ulf Holm (MP):
Tack för svaret, statsrådet! Du har, som du själv nämnde, många gånger fått svara på frågan om merkostnadsersättningen. Det som egentligen gör mig mest bekymrad är med vilken glädje du berättar att det är så jobbigt att du har fått stå och berätta detta två gånger tidigare i dag. Det är ingenting jämfört med hur jobbigt det är för de personer som har haft plusjobb och som nu måste sägas upp.
De kastas ut i arbetslöshet igen efter ett löfte som de trodde skulle hållas men som nu bara försvinner. Det är det som är problematiskt! Jag kan förstå att den nya regeringen vill ha sina nystartsjobb och fasa ut plusjobben. Jag har full förståelse för detta även om jag inte tycker om det. Det som är problematiskt är att ni väljer att ändra förutsättningarna utifrån det som var förra året.
Till exempel tvingas nu min egen region, Region Skåne, där alliansen tillsammans med Miljöpartiet styr att säga upp personer för att man bryter ett avtal. Det är det som är problematiskt. Hade bara regeringen hållit fast vid att plusjobben ska fasas ut allteftersom för att övergå till nystartsjobb så hade det kanske inte blivit samma irritation som vi nu möter och som framför allt arbetslösa känner.
De känner sig grundlurade av det här. Det är naturligtvis så - det hoppas jag verkligen, herr talman - att många av dessa plusjobbare ska kunna övergå till kanske nystartsjobb eller en permanent anställning. Det är ju hela målet med det här, givetvis. Nya jobb är det absolut bästa. Ingen vill gå på bidrag. Ingen vill kanske egentligen gå på plusjobb heller. Men man har blivit tvingad till det.
Då känns det fruktansvärt irriterande att få svaret: Nu bryter vi avtalet. Det som gällde förra månaden gäller inte nu längre. Statsrådet vet mycket väl själv att det tar tid innan saker och ting kommer i gång. Vi har ju hört här tidigare att vi inte kunde förutsäga att det senare under hösten skulle bli så många plusjobbare. Men titta på nystartsjobben.
3 600 har anmält sig hittills på lite mer än tre månader, och ni har planerat för 10 000-tals fler. Det tar tid innan det kommer i gång. Det är därför det kan bli något av en ketchupeffekt i slutet av året. Det kommer det kanske att bli med nystartsjobben också i augusti, september eller oktober. Men vad händer då om regeringen avgår i sommar och det blir nyval och en ny regering?
Inte tusan kommer den nya majoriteten Miljöpartiet-sossarna då att ta bort nystartsjobben från dag ett och ändra förutsättningarna! Jag tror inte det. Vi måste ju i så fall fasa ut det och hitta på någonting bättre i det läget. Man behandlar inte människor på det sätt som regeringen nu gör.
Det gör mig fruktansvärt irriterad och besviken.
Ulf Holm (MP):
Statsrådet säger att regeringen har en ekonomi att hålla. Men det har ju kommuner och landsting också. De har också en ekonomi. De har skrivit avtal enligt de förutsättningar som de har fått besked om från Ams ska gälla. Det är enligt de beskeden som de har bestämt hur många plusjobbare de kunde ta in. Hur många de kunde ge chansen att komma in med en fot på arbetsmarknaden bestämdes utifrån det.
Det finns faktiskt regioner och kommuner som inte har det så väl ställt. En av dem är Region Skåne, där vi nu håller på att diskutera om vi måste säga upp anställda eller inte. Där är ekonomin som den är. Det är möjligt att statsrådet kommer att tänka sig att ge mer pengar till Region Skåne - ett särskilt stöd för att vi ska kunna behålla detta. Jag tror att ledningen för Region Skåne bara tackar och bockar om statsrådet kan komma med en sådan lösning.
Du kan inte utgå från att ekonomin ser likadan ut i alla kommuner och landsting och bara tänka på ditt eget. Det är inte att ta ansvar för landet. Det är inte att ta ansvar för dem som är arbetslösa. Jag tycker att det är ett svek mot de arbetslösa i stor utsträckning, därför att de har gått in och skrivit på avtal och trott att de ska kunna få ett jobb och komma in på arbetsmarknaden.
Många av dessa är äldre och har fått en sista chans att komma in på arbetsmarknaden och känna sig nyttiga, och det är fruktansvärt viktigt. Arbetsmarknadsministern skyller på att han hade fått ta det från någon annan post i sin budget. Ja, men det skulle möjligtvis kunna vara så att man kunde skjuta upp några av skattesänkningarna ett par månader. Då hade du fått ihop de här 2 miljarderna!
Men uppenbarligen var det viktigare för regeringen att sänka skatten för oss som redan har hög inkomst än att tänka på de arbetslösa som har gått in i plusjobben. Den tanken föll aldrig arbetsmarknadsministern in. Det beror också på att vi har en arbetsmarknadsminister som bara lyder under finansministern. Jag har sagt i en tidigare debatt, herr talman, att det är finansministern som är arbetsmarknadsminister, och det är uppenbarligen så här också.
Jag tycker att regeringen borde ha stannat upp med några av skattesänkningarna, tänkt på de arbetslösa och sett till att merkostnadsersättningen till plusjobben kunde ha gått ut enligt det avtal som skrevs förra året. Det är det absolut viktigaste. Sedan skriver statsrådet i svaret: "Oförutsedda problem och utmaningar måste hanteras."
Men snälla nån: Det är ni som är orsaken till de här problemen! Skyll inte dem på någon annan! Ta ansvar för problemen, och lös dem! Jag tycker inte att regeringen har löst det här på ett tillfredsställande sätt, och jag beklagar det för alla arbetslösa som har plusjobb och på deras vägnar.
Ulf Holm (MP):
Ja, vad ska man säga efter det här? Jag blir beklämd. Det finns noll respekt för att ingångna avtal ska hållas, och det viktigaste är framför allt att genomföra sänkt skatt för höginkomsttagare. Det är det som statsrådet säger, och jag beklagar att det finns så liten respekt för arbetslösa. Men det har ju bevisats på så många andra punkter. En sak kan vi vara överens om: Det gäller att skapa nya jobb.
Men vi har ju inte en regering som lägger pengar på att skapa nya jobb. Ni tog bort nedsättningen av arbetsgivaravgifterna som vi införde för småföretagare. Den tar ni bort, den som var den bästa bonus man kunde ge till småföretagen för att de skulle kunna anställa fler.
Den tar ni bort, och sedan straffar ni bara dem som tyvärr har blivit arbetslösa, och i det här fallet slår ni undan benen på dem som har fått plusjobbet i och med att ni tar bort merkostnadsersättningen, vilket tvingar flera kommuner och landsting att nu säga upp plusjobbare och avbryta detta i förtid. Det är precis vad detta innebär, och det är en dålig politik.
Men statsrådet har säkert redan förstått att jag tycker det, och jag behöver därför inte upprepa det fler gånger.
Ulf Holm (MP):
Jag ställde tre frågor till infrastrukturministern. Den första gällde om ministern tänkte ta några initiativ för att säkerställa utbyggnaden av järnvägen i Skåne. Jag får inget svar i dag.
Det kan jag i och för sig, fru talman, förstå eftersom det pågår ett beredningsarbete nu och är utlovat ett förslag till sommaren, men jag får inte ens en antydan om att det är viktigt. Inte ens det kommer från ministerns mun i dag. Den andra frågan gällde om ministern anser att Banverket ska få i uppgift att väga in den klimatpolitiska samhällsnyttan i sitt arbete.
Jag får inget svar i dag på detta heller, utan ministern säger att de redan har det. Men om Banverket redan har detta undrar jag om ministern då anser att det är rimligt att dra ned på infrastruktursatsningarna vad gäller en utbyggnad av järnvägen. Vi har ju en svår klimatsituation, och vi vet att regeringen på EU-toppmötet i Bryssel agerade för att vi skulle minska just klimatutsläppen.
Har Banverket då skött sin uppgift, eller behöver regleringsbrevet ses över för att tydligare säkerställa att det finns ett klimatpolitiskt samhällsansvar i detta? Den tredje frågan var om ministern tänkte säkerställa att staten ställer upp med extra ekonomiska resurser för att vi ska klara infrastruktursatsningar i framtiden och nå upp till de klimatpolitiska målen.
På den frågan får jag svaret nej. Däremot har regeringen genomfört skattesänkningar på 40 miljarder. Regeringen har också aviserat att förmögenhetsskatten på 7 miljarder för de rika ska tas bort och fastighetsskatten sänkas kraftigt.
Om man kan genomföra så pass stora skattesänkningar kan det inte, fru talman, vara några problem med de ekonomiska resurserna i samhället, utan det handlar om en politisk prioritering. Där väljer regeringen. Skattesänkningar är viktigare än de internationella åtagandena om att klara klimatförändringarna, att ta vårt ansvar i det arbetet.
I stället väljer ministern att återigen säga att det var den förra regeringens fel. Hur länge ska ministern leva på den tron? Jag säger ja, det finns kostnadsökningar också inom de här bolagen när det gäller att satsa på järnvägar. Det är bland annat därför som vi från Miljöpartiet föreslår ytterligare 19 miljarder till detta.
Även ministern hade kunnat lägga till 19 miljarder om regeringen inte genomfört de stora skattesänkningarna - förmögenhetsskatten, fastighetsskatten etcetera. Då hade det funnits resurser också i regeringens budget. I stället har regeringen valt en annan linje i denna fråga. Jag beklagar detta. Visst måste vi skapa arbeten, men det finns ingen konflikt mellan att skapa arbeten och bekämpa miljöförstöringen.
Tvärtom kommer satsningar på infrastrukturen att skapa arbetstillfällen. Miljö ger jobb. Det borde vara en självklarhet för många, men det verkar inte vara så.
Jag tror att det är viktigt att ministern funderar över vilka järnvägsutbyggnader som är mest viktiga i en långsiktig strategi för att minska klimatpåverkan från bilismen. Vi måste ha fler järnvägar. Vi måste skapa förutsättningar för människor att kunna leva miljövänligt och ställa bilen när det gäller de dagliga transporterna.
Det måste vara det långsiktiga målet för regeringen.
Ulf Holm (MP):
Jag kan meddela ministern att jag inte fått en enda tidningsartikel om satsningen på järnvägar. Det är inte bara därför man ska engagera sig i de viktiga frågor som rör järnvägens utbyggnad. Vi börjar komma långt från järnvägslinjerna i denna debatt, som ganska mycket handlat om statens resurser. Frågan är emellertid viktig. Jag återkommer än en gång till den, för det handlar om politiska prioriteringar.
Jag tror inte att det direkt är de ekonomiska resurserna totalt i staten som är avgörande här, utan det är fördelningen, om man vill ha dem till skattesänkningar i förmögenhetsskatten eller fastighetsskatten. Det är sant, som ministern påpekar, att även vi i Miljöpartiet ser ett behov av till exempel en förändrad fastighetsskatt, men vi prioriterar inte den drastiska ändring som genomförs nu.
Vi måste sätta det i ett sammanhang där vi också har ett klimatansvar och där vi måste avsätta resurser till klimatsatsningar. Då kan man inte genomföra stora ofinansierade skattesänkningar på områden där man kanske tycker att det är viktigt att göra reformer. Vi vill ha förändringar i fastighetsbeskattningen, men vi vill inte ta bort den helt och hållet i dag. Visst kostar det att investera.
Men ministern måste också ställa sig frågan vad det kostar att inte göra investeringar för vårt framtida klimat. Vad händer om vi inte gör de här investeringarna? Vad kostar inte det om 20 år, när klimatförändringarna slår mot Skånes kust totalt? Vad kostar inte detta? Det är det som är den viktiga frågan.
Vi måste investera nu för att förhindra en klimatkatastrof men också för att minimera kostnaderna för framtiden, för det kommer att bli mycket dyrare. Jag tror att ministern och regeringen måste tänka om när det gäller de politiska prioriteringarna för att klara en klimatpolitik.
Ulf Holm (MP):
När man kräver öppenhet i EU-samarbetet för att få veta hur förhållandena är och vilka positioner som olika EU-länder intar, beskylls man för att vara konspiratorisk. Jag tycker att det är lite dålig stil. Jag tror nämligen att både jag och EU-minister Cecilia Malmström är överens om att det behövs en öppenhet och en större diskussion om EU:s framtid. Det är inte konspiration.
Till och med Margot Wallström, Sveriges EU-kommissionär sade i en debatt i onsdags, då Cecilia Malmström var med, att det nya förhandlingssätt som det tyska ordförandeskapet har skapat är lite problematiskt genom att man har bilaterala samtal med de olika länderna, där man inte vet vilka synpunkter som de andra medlemsländerna för fram. Jag hoppas att Cecilia Malmström inte tycker att Margot Wallström är konspiratorisk när hon uttalar något sådant. Vi måste ta det här på allvar.
Jag frågar ärligt: Vilken diskussion förs om det kommer att bli några sakändringar i konstitutionen? Det har ni själva öppnat för genom att säga att vi kanske ska lägga till någonting om klimat- och energipunkterna. Det finns kanske andra frågor som det finns diskussioner om som också måste lyftas fram.
Finns det kontakter med Polen, Tjeckien och England om det finns andra punkter som man måste titta på för att nå en bred uppgörelse om detta och framför allt för att få medborgarna i EU att tycka att det är bra ändringar? Det är viktigt med folkomröstningar just för att få ett godkännande från medborgarna om att EU är på rätt väg.
Det är lite dumt att försöka undvika folkomröstningar och säga att det bara är kosmetiska ändringar och att det inte är så stora saker som ska göras. Jag tycker att det är lite dumt. Förra veckan var det en diskussion om tolv frågor som det tyska ordförandeskapet har ställt till Sverige. Vad har Sverige svarat? Vad har andra länder svarat? Var finns möjligheterna att hitta ändringar?
Jag tycker till exempel inte att frågan om att varje land ska ha en EU-kommissionär är för mycket att lyfta fram i diskussionen. Jag tror att det är väldigt viktigt för EU:s framtid.
Ulf Holm (MP):
Visst finns det en historisk förklaring. Det nekar jag inte alls till. Det finns en på den tiden väldigt viktig förklaring till att det blev en sådan uppdelning mellan parlamentets byggnader. Parlamentet var mycket mindre då och hade mindre att säga till om, och framför allt var det färre medlemsstater. Men tiderna förändras. Allt kan inte vara som det alltid har varit.
Om man på ett EU-toppmöte bestämmer att vi ska få ned koldioxidutsläppen måste man också se över EU:s egna verksamheter. Där är parlamentet en viktig fråga att lyfta. Som ministern också vet är väldigt många människor engagerade i den frågan. Jag tror inte att det finns enhällighet bland alla EU:s medborgare om att parlamentet ska flytta.
Men du har ett väldigt starkt stöd inte bara från svenska medborgare utan också från andra länder. I samtliga 26 medlemsländer finns det personer som är på denna linje. Det finns både ekonomiska och miljömässiga skäl för att flytta parlamentet och ha en byggnad, och då den i Bryssel.
Jag är också medveten om att det i dag nog inte finns enhällighet i rådet om att göra en ändring. Men ska man bara lyfta frågor i EU-sammanhanget som man i förväg vet att det finns enhällighet om? Jag tycker inte det. Sverige måste våga kunna ta initiativ i frågor där vi vill se en långsiktig förändring. Vi kanske inte får den i morgon och kanske inte nästa år.
Men efter ett par års tid kanske vi har nått en förändring. Detta är just en sådan fråga. Vi måste lägga ned energi och engagemang på att driva de frågorna. Cecilia Malmström har visat att hon är engagerad i frågan, och hon har stöd från många EU-medborgare i denna fråga.
Är det inte en utmärkt fråga att driva som EU-minister bland de andra ministrarna på EU-nivå att detta är en viktig förändring för framtiden och för att man i EU ska kunna bli trovärdig i klimatfrågorna? Det är lite skrämmande att man inte vågar lyfta frågan.
Det sätter verkligen locket på all diskussion i frågor som är viktiga för framtiden om vi bara kan lyfta fram frågor som vi vet att vi har enhällighet om. Jag tycker absolut att regeringen måste börja lyfta fram denna fråga på kommande EU-toppmöte och säga: Detta är en viktig signal från Sverige. Vi vill att andra länder också ska titta på det och just ge stöd till parlamentet.
EU-parlamentet har fattat beslut att man ska utreda miljöeffekterna av att ha två parlament. Det finns ett EU-parlamentsbeslut om det. Om inte EU-parlamentets ordförande själv kommer att säga det på EU-toppmötet tycker jag att Sverige ska markera och lyfta upp denna fråga.
Vi stöder och ser fram emot en studie av miljöeffekterna och att ministerrådet och EU-toppmötet ska följa frågan när rapporten kommer. Den rapport som finns är bara beställd från gröna gruppen i EU-parlamentet. Men parlamentet har nu tack vare en svensk ledamot fått ett beslut om att parlamentet officiellt ska utreda detta. Det borde kunna följas. Det är ett utmärkt tillfälle att lyfta detta på EU-toppmötet nu i juni.
Ulf Holm (MP):
Det är uppenbart att lojaliteten mot EU är viktigare än innehållet i sakfrågorna och att andra länder inte tycker riktigt som vi. Det kan ministern egentligen inte veta, eftersom han inte har fört upp en debatt med de andra ministrarna. Men han utgår i alla fall från att de andra inte tycker som han. Betyder det också att regeringen slopar kravet på att vi ska försöka behålla Systembolaget? Vi är det enda land i EU som har ett systembolag. De andra tycker inte som vi.
Ska vi ge upp det då? Det är en häpnadsväckande handfallenhet inför EU att bara säga att vi inte har någon chans att driva våra frågor, och därför ska vi inte ens ta upp dem. Jag tycker att ministern ska lyfta upp det här som en allvarlig fråga där han faktiskt har stöd från köttbranschen själv. LRF har ju tagit avstånd från belgisk blå, hur det ska hanteras, och har väldigt klara regler för det här.
Då borde det vara ett stöd för ministern när han tar upp sådana här frågor i EU, i stället för att han bara ska sitta tyst som en ja-sägare och nickedocka till andras förslag. Det borde vara en bra fråga. Den andra saken är det som ministern nu sade i sitt andra svar, att branschen är intresserad av att diskutera frågan igen.
Betyder det att ministern är beredd på att tvärtom släppa loss belgisk blå ännu mer i Sverige och inte vara pådrivande för att branschen ska ha en överenskommelse? Ministern säger själv i lantbrukarnas affärstidning ATL den 8 maj följande: "Är branschen intresserad av att göra nya utvärderingar därför att saker och ting har förändrat sig så tycker jag de ska göra det."
Betyder det att ministern inte tycker att belgisk blå är ett problem längre utan tycker att det är fritt fram? Det är ju det som en del av de här slakterierna nu påstår, att det inte är så farligt, att de kan hantera den saken, och konsumenterna märker ändå ingenting. Nej, de märker ingenting, för de vet inte att de äter belgisk blå.
Men om man skulle införa någon sorts märkning av det tror jag inte att det skulle bli så bra försäljning av den köttprodukten. Ministern har ansvar för att försöka få till en bra djurhållning i Sverige. Nu avvecklar ni förvisso Djurskyddsmyndigheten, men jag hoppas att det inte betyder att allt djurskydd försvinner bara för det, även om det är lite illavarslande.
Ministern måste väl jobba för det och säga att belgisk blå inte är bra och att det är en konkurrensfördel att det svenska lantbruket är fritt från den här aveln och de monstertjurar som jag kallar belgisk blå för.
Jag hade faktiskt hoppats på att ministern åtminstone sade ja till att ta initiativ till rundabordssamtal med branschen för att diskutera frågan och kanske också lyfta frågan i EU-sammanhang om att svenskar är oroade över det här. Frivillig märkning är inte förstahandsalternativet, utan det är bara ett alternativ om inte branschen kan sköta sig själv. Där håller jag med.
Det är ett sistahandsalternativ, men man ska inte utesluta det om inte branschen kan sanera detta själv. Jag hoppas därför att ministern tar initiativ till att hjälpa branschen i denna väldigt viktiga fråga.
Ulf Holm (MP):
För det första tycker jag inte att ministern tillräckligt har tagit avstånd från den öppning som man gör i lantbrukarnas affärstidning när det gäller att diskutera för- och nackdelar med Belgian blue. Jag tycker att vi ska vara väldigt noga med att ta avstånd från de här uppfödningsmetoderna och den framavlade monstertjuren.
Jag tycker också att vi ska ta initiativ till en sådan här diskussion i resten av EU-länderna, kanske inte för att ändra allt bland de 27 länderna men däremot möjliggöra för Sverige att vi som enskilt land skulle kunna gå före och införa strängare regler än de andra länderna. Det medger inte EU-reglerna i dag. Jag hade ändå hoppats på att ministern skulle öppna för en sådan diskussion.
När det gäller den andra frågan om att ta initiativ till rundabordssamtal med branschen hoppas jag ändå att ministern kan tänka över en gång till om det inte är nödvändigt att ministern kallar till sig slakteribranschen för att diskutera det här problemet.
Det kan inte vara i branschens intresse att det finns personer som inte följer överenskommelser. Man har givetvis ett väldigt stort ansvar att inför konsumenterna kunna redovisa vad det är för kött man levererar. Jag tycker väl också att ministern öppnar lite för att märkning inte är omöjlig. Precis som ministern sade ska det redan i dag framgå en del saker när man köper kött.
Möjligtvis skulle man kunna förbättra detta genom att också skriva vilken ras det är. Det är möjligt, och det är därför det är så viktigt att ministern tar det till sig och kallar till rundabordssamtal om det här, om varifrån köttet vi konsumenter äter kommer. Det borde ligga i branschens intresse, men det är också ministerns ansvar att vi alla vet detta.
Ulf Holm (MP):
Tack så mycket, socialministern, för svaret! Denna vecka har Expressen haft en stor artikelserie om vikten av att vi kan lämna blod. Blod är viktigt, och det finns brist på blod i dag på svenska sjukhus.
Då blir man givetvis lite oroad om man skulle behöva blod vid en trafikolycka. Det gäller också för dem som på grund av sjukdomar och liknande är beroende av att regelbundet få nytt blod. Då framstår det som lite konstigt att det finns människor i Sverige som diskrimineras totalt.
Det talas här om att det finns ett riskbeteende hos män som har sex med män. Det kan finnas andra grupper i samhället som kanske har värre riskbeteende än att leva i 40 år med samma partner och ha sex bara med denna. Det finns till exempel prostituerade och andra grupper.
Det räcker att man vid blodgivning uppger att man är heterosexuell och har sex med bara en kvinna fast det i verkligheten kan vara tvärtom med en eller flera partner. Vilken säkerhet ger detta? Anser ändå inte socialministern att det borde finnas andra sätt att klassificera riskbeteende än att säga att män som har sex med män utgör ett riskbeteende?
Även detta är fel. Det är mycket stötande att det ska vara så för livstid, att detta inte kan ändras på något sätt. Vi måste också tänka på att de personer som ger blod måste vara friska. Det är utgångspunkten. Vi måste kunna vara hundra procent säkra på att vi när vi kommer till sjukhuset och behöver blod får icke-smittat blod.
Därför är det viktigt med en god kontroll. Men frågan är på vilket sätt detta ska göras. Jag är inte alls med på Socialstyrelsens definition av detta. Socialministern sade i svaret att Socialstyrelsen har sett över frågan men har fått dra tillbaka förslaget därför att det fanns för mycket kritik från en del remissinstanser. Nu tittar Socialstyrelsen på detta igen.
Jag hoppas verkligen att vi när det kommer ett nytt förslag, den 15 december i år, kan få se en ändring. Jag vill också få en indikation från socialministern om han tycker att det är en rimlig bedömning som har gjorts för reglerna i dag - eller är de orimliga? Det kan vara bra att veta vilken utgångspunkt ministern har i denna viktiga fråga.