KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lotta Olsson (M):
Vinsten ska vara till för att komma skattebetalarna till godo. Men så ser det inte ut om jag bygger ett sjukhus och har ett byggföretag, om jag skottar parkeringen utanför ett sjukhus, om jag säljer förbandsmaterial eller om jag tillverkar respiratorer. Det här gäller enbart vissa delar, faktiskt de delar där kvinnor är verksamma.
Jag skulle vilja säga att det är ett strategiskt socialdemokratiskt förtryck mot vissa arbetsgrupper. Om jag jobbar inom äldreomsorgen och får en briljant idé som jag skulle kunna ta patent på ska jag gå till föreståndaren på min enhet. Då ska kommunen få riskkapital enligt vad Åsa Eriksson säger. Sedan ska vi driva den idén inom organisationen.
Eller hur skulle jag ha gjort om jag kommit på den briljanta idén med rullatorn? Tyvärr var det inte det, men om, var skulle jag ha landat denna idé? Det finns ett enormt förtryck, men man tänker nog inte ens på hur det ser ut. Vi behöver mat, kläder och mycket annat som vi inte kan leva utan.
Det är okej att tjäna pengar på det och investera dem i nya idéer, forskning och så vidare. Men ajabaja om du är duktig och bäst på äldreomsorg. Så kan vi inte ha det. Det stämmer inte för mig.
Lotta Olsson (M):
Jag skulle vilja börja med att trycka på vikten av att värna vattenkraften. Det är möjligt att de stora vattenkraftverken värnas och att man ser över underhållet ordentligt där, men när jag ser den massiva rivning av småskalig vattenkraft som pågår i landet - med våra länsstyrelsers goda minne - gör det mig väldigt upprörd.
Inte nog med att man kan förstöra hela vattenflödet i alla fall i Mellansverige, som jag kommer ifrån - man kan också helt förstöra en småskalig vattenkraft som vi kan ha nytta av i händelse av konflikt och energibrist rent allmänt.
Sedan, fru talman, gör det mig enormt skrämd att ledamoten Jonsson helt har gått på Putins narrativ vad gäller hur farlig kärnkraften är för svensk säkerhet. Det är ju inte kärnkraften som är faran; det är en diktator i Ryssland som är faran.
Det finns mycket i våra andra energislag som också skulle kunna vara en enorm fara om man satte en bomb där eller om man skulle skicka en kärnkraftsladdning på Sverige. Det skrämmer mig faktiskt, fru talman, att man helt köper argumentationstekniken från Ryssland.
Det är ett jättedilemma om vi ska anpassa vår energipolitik efter hur en diktator i öst ser på Sverige och svensk energipolitik. Sedan är det väl nästan att göra självmål att kalla oss för kärnkraftssocialister. Jag är absolut inte socialist.
Är det någon som skräms av socialism är det jag, men det gör tydligen ledamoten Jonsson också. Då är väl kärnkraftssynpunkterna det som man måste titta på.
Lotta Olsson (M):
Detta visar väldigt tydligt Socialdemokraternas syn på kärnkraften. Man lägger säkerhetspolitiska tunga filtar över frågan, och man lägger även ekonomiska tunga filtar över den. När man tittar på annan kraft som vattenkraft eller vindkraft ser man det inte alls på samma sätt. Kärnkraften måste självklart bära sig själv.
Vi har heller inte sagt att vi ska betala för kärnkraften utan tvärtom att den ska finansiera sig själv. Men då måste man se över vem som kan producera kärnkraft och faktiskt ge möjlighet att göra det. Vad gäller försvaret är vindkraften, vindkraftsparkerna och möjligheten att försvara Sverige utifrån att vi ställer upp vindkraft en fråga som är uppe väldigt ofta.
Jag vill inte gå in på vad som skulle kunna göras, men jag tycker att det är hemskt att man har en kärnkraftsfobi och inte tittar på alla andra säkerhetsaspekter på samma sätt. Självklart måste vi se till att inte ställa upp farliga saker som kan vara till "motgagn" för oss i krig, men jag tycker att Socialdemokraterna här tydligt visar att kärnkraften inte är någonting de vill ha.
Då tycker jag att Socialdemokraterna också är svaret skyldiga: Vad ska balansera upp sol, vind och vatten när solen inte skiner, när det inte blåser tillräckligt och när vattenkraften inte räcker till? Eller ska vi slå igen våra gröna gruvor och gröna industrier när elen inte räcker till?
Jag tror att Volvo och Scania vill ha garantier för att det faktiskt finns elenergi i tillräcklig mängd när det behövs. Då är det väl egentligen inte grön eller helt förnybar el utan fossilfri el som man efterfrågar.
Lotta Olsson (M):
Jag vill fråga lite grann om det kommunala vetot. Vänsterpartiet ser nu ut att vilja gå på linjen att man kanske ska nagga lite på det. Det kan vara så att en kommun har en väldigt dålig ekonomi. Befolkningen där tycker egentligen inte att den vill ha en stor vindkraftspark. Men sittande kommunalråd - nu är jag lite konspiratorisk här - tycker att det är en fin slant som kommer till kommunkassan.
Det låter som att det är så pengarna ska komma. Det är inte till enskilda personer som råkar ha sitt hus där eller råkar bo i området, utan det ska gå till kommunkassan. Jag tycker att det är ett farligt sätt, rent generellt, att samhällsplanera. Man ska ändå alltid försöka att ha samförstånd med sina medborgare. Det är också därför vi har ett väldigt starkt kommunalt självbestämmande. Fru talman!
Om man leker med tanken att vi skulle få, vilket vi förespråkar, små modulära kärnkraftverk, ska vi då köra över orter där man inte heller vill ha sådana? I Oskarshamn, Forsmark och runt Ringhals är befolkningen väldigt positiv till kärnkraft.
Om man skulle hitta en kommun som verkligen var emot det, ska man då kunna ställa ett kärnkraftverk mitt i byn utan att man frågar kommunen över huvud taget? Det måste bli så det ska slå om man ska se kraftslagen som likvärdiga. Jag vill att ledamoten Lahti utvecklar det, fru talman.
Lotta Olsson (M):
Då är det inte det kommunala självbestämmandet som ledamoten Lahti är ute efter. Det är egentligen hanteringen ute i kommunen. Den säger: Vi vill ha. Sedan säger den: Vi vill inte ha. Man kostar på väldigt mycket i både utredningar och infrastruktur, och sedan backar man. Det är en helt annan sak än att man säger att man från staten kan gå in och styra med hela handen.
Samtidigt ska man veta att vi har en rätt mörk, eller ljus, grön historia i Sverige. Vi som är tillräckligt gamla kommer ihåg debatten i Norrland när man byggde ut älvarna. Det har aldrig varit gratis i vare sig naturhänseende eller på annat sätt när man har byggt ut kraft. Då körde man över befolkningen.
Det kanske var bra för oss alla som kan få el i dag, men det var rätt tråkiga processer. Jag tycker att det vore enormt tråkigt om vi skulle hamna i det läget nu i stället för att hitta vinn-vinnkoncept. Jag tycker också att det är lite populistiskt att hela tiden ta upp att det här gäller moderata kommuner. Vi vet ju att till och med sittande energiminister i sin kommun har röstat emot en vindkraftsetablering just där han bor.
Det är så här det många gånger funkar: Det är jättebra om man ställer upp vindkraftverk i Birger Lahtis Norrland, men usch om man skulle komma i närheten av mig! Det är ofta så människor tänker. Jag vill inte rita en karta över Sverige för var vindkraften ska finnas, men jag tror att man skulle kunna vara smart och leta i områden som redan är ianspråktagna - för motorväg eller på annat sätt.
Hur gör vi för att på ett smart sätt få ett vinn-vinnkoncept och inte gå emot hela befolkningen och bara trycka ut vindkraftverk från statsmakten? Det är osmakligt för mig.
Lotta Olsson (M):
Ingen skulle bli gladare än jag om vi kunde leva helt på vind, men havsbaserad vindkraft i Stockholmsområdet kan inte transporteras upp till Hybrit. Man tänker att vätgasen ska användas i industriprojekt, men vi har inte infrastruktur för detta.
Sverige har ingen gasinfrastruktur, och vi har levt på de stora pipelinerna från Norrland till södra Sverige och från våra kärnkraftsorter till övriga landet. Vi vill inte köra över kommunerna. Vi tycker att det är enormt viktigt att människor själva har acceptans för vindkraft, kärnkraft och andra saker.
Det kommunala självstyret tycker vi är enormt viktigt. Någonstans måste man jobba för en ökad folklig acceptans för detta. Annars ser jag jätteproblem.
Lotta Olsson (M):
Jag fanns också i kommunpolitiken 2008 när krisen kom. Då skulle de svenska inkomsterna falla med 30 procent. Det var en annan kris som slog mot hela världens företagssystem, och vi är ju enormt beroende av utlandsinkomster. Det finns säkert saker vi hade kunnat göra bättre där. Det kanske är synd att vi inte mer nogsamt har följt upp det. Men man ska också veta när man öppnar plånboken att detta inte är gratis.
Detta är 400 miljarder i skattepengar som vi ska ta från vanligt folk, som enligt regeringens önskemål då ska få höjda skatter. Det är det man betalar när man tankar bilen, där 60 procent av kostnaden faktiskt går rakt in i skattekassan. Det tas också från lönearbete för folk med inte så höga löner.
Jag tycker att det finns en arrogans - jag kallar det inte för att killgissa; jag tycker i stället att det är en socialdemokratisk gissning - när man betalar ut 400 miljarder kronor i stöd och inte tycker att det är en väldigt relevant fråga hur systemet har sett ut. Varför har man inte har följt upp det ordentligt? Eller rättare sagt: Varför har man inte efterfrågat en uppföljning? Så gör man ju alltid. Så gör man till och med i sin egen privatekonomi.
Om jag handlar för mycket i november får jag dra ned i december. Nej, Anna-Caren, jag tycker att det skulle vara lite mindre arrogans. Det är 400 miljarder kronor. Hade vi öppnat plånboken på det viset under finanskrisen vet varken du eller jag hur världen hade sett ut i dag. Men det är lätt att vara efterklok.
Lotta Olsson (M):
Jag tycker att vi redan har tagit lärdom. Det är därför vi vill följa upp. Det är därför vi har drivit på regeringen för alla de här reformerna. Ledamoten måste ändå vara så ärlig, fru talman, att hon ser att de här förslagen inte kom från socialdemokratin. Vi har legat på väldigt hårt från oppositionen för att de här stöden skulle komma på plats.
Att enskilda näringsidkare inte fick stöd förrän i november 2020 tycker jag också är någonting som man måste titta på. Detta är ju småföretagare som drabbas enormt hårt.
Arbetar gör vi allihop i Sverige, och för oss på den här nivån är det vår uppgift att faktiskt vara lite förutseende och se på saker med helikopterperspektiv och inte bara försvara det egna partiets retorik eller så utan i stället ödmjukt se på vad vi gör, vad vi kan göra bättre och hur vi kan ha en öppen dialog.
Nästa gång kanske det är något helt annat än en pandemi som kommer. Det är det troligtvis. Vad vi än lär oss nu måste nummer ett vara att vi behöver vara snabba, lyssna och ta fram nya reformer, för det kommer inte att se likadant ut. Finanskrisen var en kris, det här var en annan kris. Vi vet att en del av problematiken handlade om munskydden i hemtjänsten.
Varken ledamoten eller jag hade kunnat förutse att munskydd skulle bli det stora problemet. Jag tycker att det här öppnar en fantastisk möjlighet för att utvärdera vad man har gjort, vem som ska ha uppföljningsansvar och vad vi kan lära och omfamna det i stället för att rösta ned det i dag i omröstningen. Jag tycker att det vore fantastiskt.
Lotta Olsson (M):
Vargen är ett rovdjur som länge har varit nära nog utrotat i Sverige. Den spillra av vargstammen som i dag vuxit härstammar från några få individer. De flesta vargar i Sverige är mer släkt med varandra än normala syskon, så inavlad är vargstammen. Därför har också alla nya vargar utan släktskap betraktats som viktiga.
Det går inte att ha en frisk population över tid utan att friska gener tillförs vargstammen. Fru talman! Det är troligen det som ligger bakom att regeringen, trots att riksdagen beslutade annat, tillåtit Naturvårdverket att göra så här. Vi har beslutat att stammen ska vara 170-270 djur.
Men i dag är den beräknad till cirka 375 djur utan valpar, med ett konfidensintervall på 312-513 vargar. Det är långt över de beslutade nivåerna. Det får konsekvenser. Det är konsekvenser som ingen vill stå för. I mitt hemlän, Örebro län, finns det i dag cirka 60 vargar, och detta på en yta som motsvarar 2,5 procent av Sverige.
Det skulle motsvara 240 vargar om alla län inhyste lika många utifrån yta. Dessutom är det tätbefolkade områden och områden där markerna mellan skog och jordbruksland betas. Betesdjuren betar de marker där annat inte kan odlas för att den biologiska mångfalden ska kunna bibehållas.
Nu är både dessa hagmarker och tryggheten för de människor som lever i vargtäta områden hotade. Fru talman! Man kan varken bedriva fårskötsel eller låta skolbarn vänta på bussen i mörker där det finns varg. Det är inte en ansvarsfull rovdjurspolitik.
Vi kan inte tillåta att ett län av Örebro läns storlek ska hysa så mycket som en tredjedel av de beslutade vargarna i Sverige. Den socialdemokratiska regeringen är nu tvungen att bekänna färg och inte ducka för problemen. Jag har tagit upp dem i debatten tidigare. Då hänvisade man till att det var Miljöpartiet som hade hand om departementet. Men nu är det Socialdemokraterna som har det ansvaret.
Det är viktigt att få veta hur Socialdemokraterna ser på de här frågorna. Fru talman! Är det Socialdemokraternas politik att man även fortsättningsvis inte bara ska utsätta Örebro län för ett massivt vargtryck utan också trotsa tidigare riksdagsbeslut?
Vem anser ministern är ansvarig när vi får det första angreppet inte bara på tamboskap, något som redan har hänt, utan också på människa? I mitt hemlän har både nötkreatur och fårhjordar angripits. Är det ministerns ansvar? Är det regeringens ansvar? För det är inte riksdagens ansvar. Den har redan sagt sitt, fru talman.
Hur avser ministern att tillse att inte bara Örebro län och några andra län i Sverige ska bära det tunga ansvaret för den växande vargstammen?
Lotta Olsson (M):
Det är tre av de fem län som har vargarna. Jag brukar gå in och titta hur det ser ut för vargen. Den finns nu också i Stockholms län. Jag var inne i ministerns hemlän och tittade runt Åre. Det finns inte varg där. Detta är inte rimligt. Det kan inte vara min länsstyrelse hemma i Örebro län som ska driva det. Länsstyrelsen är statens förlängda arm. Någonstans måste regeringen ta ett ansvar.
Man har lagt vargtrycket långt över det riksdagen har beslutat. Då anser jag att det är regeringens ansvar att ta tag i det. Vi kan inte vänta på att det ska komma en olycka. Vi hade ett vargangrepp på en ö hemma. Vargen simmar ut - jag vet hur många hundra meter - och tar får på en ö. Det var naturligtvis en hel flock och inte bara en varg.
Jag skulle vilja fråga minister Anna-Caren Sätherberg om hon skulle vilja ställa ut sin lilla åttaåring att stå och vänta på bussen i ett sådant område. Det här är en trygghetsfråga. Precis som med skjutningar och andra trygghetsfrågor tycker jag att det är vårt ansvar att ta beslut som gör att människor kan känna sig trygga.
Annars kommer människor att ta de besluten själva. Varken ministern eller jag vill väl att man själv ska ta geväret och besluta när man ska skjuta och inte skjuta. Vi får ingen acceptans om vi inte förhåller oss på ett rimligt sätt till människors trygghet. Vårt län kan inte hysa 60 vargar - så enkelt är det. I så fall får man tillse att andra områden i landet kan öka på sin population av varg, eller också kan man inte ha det så här.
Jag anser att det är regeringens ansvar. Det hörs på mig att jag blir väldigt upprörd. Det här rör skolbarns trygghet. Jag vill inte stå ansvarig den dagen ett barn i något av skogsområdena drabbas av ett angrepp. Vargen har ju funnits här förr, och det finns ändå en anledning till att man fruktar den.
Det är naturligtvis ett djur som helst jagar småvilt, men det är inte ett ofarligt rovdjur. Vår befolkning i dag har inte heller kunskap om hur man fredar sig eller klarar sig från ett rovdjursangrepp. Jag tror säkert att det är likadant med björn i vissa områden.
Vi vet inte hur vi ska göra för att uppträda på ett bra sätt för att kunna hålla oss fredade. Jag tycker inte att det här svaret är korrekt. Man kan inte skicka ned ett sådant här beslut på en länsstyrelse. Regeringen ansvarar för hur länsstyrelserna hanterar de beslut som är fattade.
Riksdagens ansvar är det inte, eftersom vi har tagit beslut om mycket lägre nivåer än tidigare regering. Där skyllde man på Miljöpartiet och sa att det var deras ansvar att populationen hade ökats, men nu är det Socialdemokraternas ansvar. Ytterst är det minister Sätherberg som är ansvarig för detta. Jag är inte nöjd med det här svaret.
Lotta Olsson (M):
Men då funkar det ju inte om vi ska ha 60 vargar i vårt område. Då är det någonting som har havererat väldigt mycket. Jag har flera gånger tagit upp med vår landshövding att man säger så här: Nu har det blivit lite mindre varg i ett annat län. De har försvunnit av någon anledning. Då får ni gärna ta ett större ansvar. Det är inte okej att göra så här! Jag tycker att det är ett ansvarslöst och farligt beteende.
Man lutar sig tillbaka och säger att det är ett regionalt ansvar. Vårt län har inte sagt att vi ska ta 60 vargar. Det finns inget regionalt ansvar för att göra så. Samtidigt är det lite förmätet att tala om stängsel. Jag har besökt lammbönder som har fyrdubbla stängsel, och så får man ändå gå vargvakt i områdena mellan hagmark och skog.
Och när vargarna simmar ut 200-300 meter måste minister Sätherberg faktiskt förstå att det inte är några små gosiga kaniner det handlar om utan rovdjur. Jag tycker faktiskt inte att jag får ett ansvarsfullt svar. Jag vill inte heller vara den som står ansvarig den dagen det blir en attack mot några barn som står vid skolbussen.
Det ansvaret lägger jag helt på regeringen. Talen är över den nivå som faktiskt behövs för bevarandestatus. Det talas också om att det ska komma friska gener. Då måste ju Örebro län, som ligger mitt i landet, vara det absolut svåraste stället att komma till med friska gener om man simmar från Finland.
Det måste finnas mycket bättre ställen i landet att föröka sig på med friska gener än mitt i landet, där man ska igenom mycket tätbebyggda områden.
Lotta Olsson (M):
En god statsekonomi är i mycket kopplad till att inflationsmålen hålls inom de uppsatta ramarna. Att inflationen ska ligga på cirka 2 procent har varit den svenska statsförvaltningens och Riksbankens mål under lång tid. Att inflationen är stabil gör att de ekonomiska spelreglerna blir stabila.
Vi kan ta banklån och inte behöva oroa oss över skenande räntor, och vi kan investera i sparande och företag utan att hela tiden behöva oroa oss över om värdet på våra investeringar kommer att finnas kvar till morgondagen. Det är utifrån inflationen och dess utveckling som Riksbanken beslutar om styrräntor. Kort sagt: Inflationen styr en stor del av samhällsekonomin. Fru talman!
Energipriserna är en av de viktigaste faktorerna som påverkar inflationen. Alla stora förändringar här påverkar allas våra kostnader. De påverkar vår privatekonomi med vår hushållsel och våra kostnader för transporter till jobb, skola och fritidsaktiviteter. Att tro att elpriserna är en alldeles egen avdelning är naivt.
För de allra flesta svenskar är energipriserna och stabila energipriser helt avgörande. Fru talman! Att inte se dessa stora samband är naivt. Vi kan inte klara en ekonomisk stabilitet om energipriserna ska vara så instabila som de nu är. Energipriset behöver inte bara vara rimligt, det behöver dessutom vara stabilt.
Privatpersoner och samhälle ska inte behöva anpassa hela sina liv och sina verksamheter efter instabila elenergipriser. Det blir alltför ineffektivt. Fru talman! Det finns varor som går att lagra, och så finns det färskvaror. När vi handlar mat blir det tydligt. Elenergi är den största färskvaran av alla.
Att tro, som statsrådet framhärdar med, att denna färskvara kan göras mer leveransstabil via att man bygger mer vindkraft är ett feltänk. Precis som man från regeringen ofta hävdar i energidebatten har vi en elexport på årsbasis. När det blåser tillräckligt och inte för hårt kan vi exportera. Att möta färskvaruförsörjningen av elenergi med stora vindkraftsparker löser inte balansen.
För att klara balansen i systemet behöver vi mer reglerbar energi, som vatten- eller kärnkraft. Ingen vill kanske bygga ut mer vattenkraft i dag. Den kan dock gå att effektivisera. Men att bygga kärnkraft går. Det kommer dessutom att behöva byggas mer vindkraft.
Om vi ska elektrifiera hela vår industri och våra transporter måste dubbelt så mycket energi produceras, med möjlighet till stabil leverans. Bara genom att ha en politik som inte har fobi för kärnkraften kan vi klara stabiliteten. Det är helt avgörande för att klara inflationsmålen. Genom detta kan vi ge våra medborgare trygghet och inflationen bli stabil.
De lån man har blir inte helt plötsligt jättedyra, och det vi handlar kostar inte helt plötsligt mycket mer. Det spelar nämligen ingen roll om vi höjer pensioner och löner om inflationen äter upp hela höjningen. Här spelar elenergipriserna en nyckelroll. Har statsrådet verkligen ingen annan lösning i sin verktygslåda än just utbyggd vindkraft?
Lotta Olsson (M):
Inflationen i Sverige var i november förra året 3,6 procent. Det är den högsta inflation vi haft sedan december 1993, detta till största delen beroende på just höga elpriser. Den 4 december uttalade sig statsrådet i Aftonbladet om att någon sänkning av skatt eller annan kompensation för de kraftigt ökade elpriserna inte var aktuell.
Nu ser vi i stället att 6 miljarder i elbidrag ska betalas ut från staten till dem med de högsta elräkningarna. Det underlättar självklart för dem som drabbas av stora elprischocker, men det är inte kopplat till den skatt man faktiskt betalat in. Bidrag är också alltid oförutsägbara. Fru talman!
Om man vill gynna en stabil inflationsutveckling, om man vill att människor investerar i billiga energisystem och vågar satsa på företag och planera för sina privatliv, är inte en instabil energipolitik en bra modell. Att offra hela vår samhällsekonomi på hypotesen att vindkraft är den enda lösningen på våra energiproblem framåt är en farlig väg.
Med ett nytt statsråd kunde vi ha hoppats på nya insikter och infallsvinklar, men tyvärr verkar det som att Socialdemokraterna har surrat fast sig vid vindkraftsrodret lika starkt i den egna regeringen som det tidigare samarbetspartiet Miljöpartiet.
Men till skillnad från dem som står för att ekonomisk tillväxt inte ska behövs låtsas Socialdemokraterna att det går att både skapa ekonomisk tillväxt och utesluta kärnkraft på samma gång. Priset får vanligt folk betala. Tänk om detta är det nya normalläget! Då kanske Finland faktiskt har gjort en korrekt investering.
Det är ju inte de låga priserna på sommaren när det blåser som man nu får utbetalda. Subventionera får i och för sig kunderna göra. Det sker inte via skatten.
Men via det vi betalar på elräkningen betalar vi till infrastruktur för havsbaserad vindkraft, och den går på billig export. Det är inte så att våra svenska kunder på vintern kommer att ha nytta av detta.
Det kommer säkert att vara jättebra för de länder i vår närhet som ska fasa ut sin kolkraft att kanske slippa handla fossil gas av Putin, men det är ju inte vårt behov som i första hand tillgodoses av detta.
Vattenkraften är jättebra, och den täcker mellan en fjärdedel och en tredjedel av vår kraft i dag, men jag ser inte hur vi ska kunna bygga ut vattenkraften till det dubbla. Om vi ska fylla det hålet helt med vindkraft har vi problem. Jag brinner lika mycket för vind- som för vatten- och kärnkraft, men vi måste ha balans i systemet.
Det är det som hela den här debatten handlar om. Att föra över vindkraft till vätgas är en smart och bra teknik, men den kostar fortfarande väldigt mycket. Vindkraften blir inte alls så billig då, och man får inte alls samma effekter när man lagrar. Vi har dessutom inte system för det här. Det kommer att innebära stora investeringskostnader som inte heller finns med i kalkylen.
Det är alltså lite päron och äpplen i ministerns portfölj här.