Morgan Johansson (S):
Jag tackar socialministern för svaret, fast jag måste säga att jag inte blev särskilt mycket klokare av det. Han kunde lika gärna ha svarat god dag yxskaft, för något svar på hur vi ska lösa detta eller hur han tänker gå till väga för att försöka lösa den situation som har uppkommit i Lund fick vi inte.
Det gör mig besviken, för jag vet att Hägglund har möjligheter att påverka om han bara vill, både i sin egenskap som socialminister och i sin egenskap av ledare för Kristdemokraterna. Du vet ju att det är dina partivänner som har ställt till de problem som i dag finns med barnintensiven i Lund. Du kan tala dem till rätta om du bara vill och om du bara engagerar dig i frågan.
Det är mycket som står på spel. Vi framhäver ofta den låga spädbarnsdödligheten i Sverige. Den är bland de lägsta i världen. När jag var statsråd på Socialdepartementet var jag ute och talade om Sverige i världen och framhävde då ofta att vårt land ligger bland de allra lägsta när det gäller spädbarnsdödlighet.
Det beror på goda levnadsförhållanden, den generella välfärdspolitiken och de historiskt sett små skillnader och klyftor vi har haft mellan fattiga och rika i Sverige. Men de senaste årtiondena beror det också i stor utsträckning på att vi har kunnat klara för tidigt födda spädbarn med svåra hjärtfel genom en mycket kvalificerad sjukvård. Vi kan operera hjärtan som inte är större än tumnaglar.
Denna typ av vård - högspecialiserad vård för små barn - utförs på två platser i landet, nämligen i Lund och i Göteborg. Man tar emot patienter från hela landet. Det är alltså en nationell resurs. När jag besökte barnintensiven i Lund för några veckor sedan träffade jag en familj från Stockholm som vakade över sitt lilla barn. Det var en liten knatte i en stor sjukhussäng med apparater och slangar runt sig.
Upptagningsområdet är hela landet, och man har även avtal med Island för att kunna lösa deras situation. Det som nu har hänt är att regionledningen i Skåne vill försämra sjuksköterskornas arbetsvillkor på ett mycket omfattande sätt. Det handlar inte ens om löner, utan det handlar om arbetstider. De har haft en modell som har fungerat i över 20 år och som de har varit nöjda med.
Nu har avtalet sagts upp utan att man har fört en dialog med personalen. Det har medfört att 33 av 45 sjuksköterskor har sagt upp sig. Deras sista arbetsdag är den 26 april. Det skulle få oerhört omfattande konsekvenser inte bara för Skåne utan också för den nationella sjukvården i denna del. Frågan är om Lund ens kan behålla sin status som rikssjukvård om detta skulle inträffa.
Hägglund refererar till en skrivelse till Socialstyrelsen, men han säger ingenting om innehållet. Man kan läsa i tidningarna vad som står i den. Sydsvenskan, till exempel, skriver den 15 mars: Hjärtbarn kan tvingas utomlands. Det kan bli effekten om detta får fortsätta. Vi har alltså en akut situation. Jag ber socialministern att ingripa och engagera sig i detta.
Jag begär det av honom, för jag menar att han har ett särskilt ansvar för rikssjukvården. Det är en nationell resurs som man har ett större nationellt ansvar för. Jag begär att han gör vad han kan för att försöka lösa situationen och för att engagera sig i frågan. Det enda sjuksköterskorna begär är att de inte ska få sämre villkor. Min fråga är: Är det verkligen för mycket begärt i Sverige 2013?