KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mats Odell (KD):
Lena Hallengren har frågat mig dels om jag kommer att arbeta för att statlig verksamhet också i fortsättningen är ett viktigt instrument för att utveckla vår gemensamma välfärd, dels vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att leva upp till den princip för utlokalisering av statlig verksamhet till Kalmar län som den förra regeringen lade fast.
Som jag redan har svarat Lena Hallengren efter en skriftlig fråga finns det sedan länge etablerade principer om att regeringen bör beakta regionalpolitiska aspekter när nya myndigheter inrättas.
Det är något förvånande att Lena Hallengren hänvisar till ett, tydligen muntligt, principbeslut från den tidigare regeringen, eller snarare från regeringspartiet, om att "alla myndigheter och departement särskilt skulle pröva om Kalmar län kunde komma i fråga för ny lokalisering". I den mån ett sådant beslut togs binder det uppenbarligen inte den nya regeringen; det förstår säkert Lena Hallengren. Jag tycker att det är viktigt att statlig verksamhet finns och fungerar i alla delar av Sverige.
Därifrån är det däremot ett långt steg till att generellt, utan att analysera specifika verksamheters förutsättningar och behov, slå fast en princip om att lokalisera statlig verksamhet till en viss region. Det skulle vara att frångå de principer som riksdagen har uttalat. Riksdagen har uttalat att varje beslut om lokalisering av statlig verksamhet bör föregås av noggranna överväganden om möjligheten att i första hand välja nationella regionalpolitiska stödområden.
Alternativ lokalisering kan vara orter eller regioner där statlig verksamhet läggs ned eller där det inte finns mycket statlig verksamhet. På så sätt finns Kalmar län med i sådana överväganden. En generell utgångspunkt ska dock vara att myndigheterna även efter en sådan lokalisering kan utföra sina arbetsuppgifter effektivt. Vi är överens om att statlig verksamhet är viktig för samhället. Tillgång till samhällsservice ska finnas i hela landet, och den statliga förvaltningen är en betydelsefull del av detta.
Att statliga myndigheter alltmer har koncentrerat sin verksamhet till större orter har kommit ur behovet av att effektivisera förvaltningen och har på så sätt varit positivt. Utvecklingen av den elektroniska förvaltningen gör att alltmer myndighetsservice kan utföras via telefon eller Internet. Samtidigt är det självklart viktigt att statliga myndigheter har en lokal närvaro så att de kan ge medborgare och företag en god service.
Ett kostnadseffektivt sätt att upprätthålla servicen är att myndigheterna i högre grad samverkar. Sådant arbete sker i dag inom flera myndigheter i olika delar av landet. Regeringen har aviserat fortsatta åtgärder för att få till stånd en ökad lokal samverkan mellan statliga och kommunala myndigheter genom inrättandet av lokala servicekontor. Målet är att förbättra tillgängligheten till offentlig service i hela landet och möjliggöra en fortsatt effektivisering.
Jag kommer inom en snar framtid att återkomma i denna fråga.
Mats Odell (KD):
Lena Hallengren hänvisar till någonting som jag får intrycket av är Ulf Lönnqvists text, en text som han har skrivit. Har detta blivit en proposition? Har den förra regeringen remissbehandlat Lönnqvists dokument? Har det alltså upphöjts till en proposition som har förelagts riksdagen?
Har regeringen fattat något som helst beslut med anledning av Lönnqvists utredning? Det borde Lena Hallengren veta som har varit statsråd ganska många år. Jag tror inte ens att Ulf Lönnqvist var någon utredare utan en särskild kontaktman för att försöka sopa upp efter effekterna av ett antal nedläggningar av verksamheter som skedde i Kalmar län.
Hans dokument är någonting som vi uppenbarligen ska följa utan att den förra regeringen gjorde ett dugg av detta, såvitt jag förstår. Jag kan ha fel på den punkten. Jag kans säga att tjänstemän på departementet har ägnat ganska mycket tid åt att försöka spåra varifrån de här uttalandena från Lena Hallengren kommer. Det är det som speglar sig i svaret.
Men har hon någon proposition att överlämna till mig eller något annat dokument som visar att den förra regeringen över huvud taget fattade några beslut med anledning av hans dokument är vi väldigt intresserade på Finansdepartementet av att få ta del av dem. Jag kan inte svara mer på frågorna förrän jag vet vad det är för dokument som Lena Hallengren läser ur. Vi har ägnat ganska mycket resurser åt att försöka spåra vad hennes interpellation grundar sig på.
Det har icke varit helt enkelt, kan jag säga. Ambitionen är en effektiv förvaltning som blir mera tillgänglig för medborgarna. Lena Hallengren säger att ett tidigare svar från mig har väckt oro i Kalmar län, och det var naturligtvis inte meningen. Möjligen tror jag att den senaste arbetsmarknadsstatistiken kan minska oron.
Vi har sett nu hur arbetsmarknaden i Kalmar län har återhämtat sig ganska snabbt och avsevärt förbättrats, precis som i resten av landet. Även när det gäller den statliga verksamheten i Kalmar län har antalet anställda ökat under 2006 och förväntas öka också under 2007, enligt den prognos som vi har fått från Länsarbetsnämnden i Kalmar län. Det tycker jag är väldigt positivt. Det handlar bland annat om polisen och länsstyrelsen som anställer.
Krister Örnfjäder är också inne på en del intressanta frågor. Där tror jag att Krister Örnfjäder har missförstått passusen att en generell utgångspunkt dock ska vara att myndigheterna även efter en lokalisering kan utföra sina arbetsuppgifter effektivt.
Detta riktar sig på intet sätt mot Kalmar län, utan det är den problematik vi har sett när en myndighet flyttas och i stort sett samtliga inte vill flytta med. Vi måste se till att myndigheten kan fungera när den kommer till sin nya lokalisering. Det är det som den passusen handlar om, Krister Örnfjäder.
Mats Odell (KD):
Jag är ledsen om det finns några beslut som vi inte har hittat och som tjänstemännen på Finansdepartementet inte känner till. Några tjänster i CSN och så vidare flyttades över redan av den förra regeringen. Det är alldeles uppenbart att det skedde, och det hänvisade ju också Anders Åkesson till. Jag kan svara på hans fråga direkt: Vi har inte sett några spår av detta i någon dokumentation. Detta är beslut som fattades tidigare, och som alltså redan är fattade.
Det är alldeles uppenbart; därom råder ingen tvekan. Men vi har inte kunnat hitta något som skulle kunna vara förpliktande framåt i den delen. Herr talman! Däremot kan jag gärna säga att jag delar uppfattningen att statliga arbetstillfällen ska fördelas över landet. Det är mycket möjligt att Kalmar är förfördelat.
Självfallet kommer vi att hålla ögonen öppna och se vad som är möjligt när sådana tillfällen uppenbarar sig för att också lokalisera statliga verksamheter till Kalmar län. Något annat vore märkligt. Självfallet är det så. Men utgångspunkten i interpellationen var något annorlunda, tycker jag.
Vi har ambitionen att se till att inte bara statliga jobb utan också arbetstillfällen i det privata näringslivet ska kunna öka över hela landet. Där ser vi en mycket glädjande utveckling dels på grund av en god konjunktur, dels på grund av att vi har duktiga företag i vårt land, dels på grund av att det vidtas åtgärder som stärker förutsättningarna för företagen att vilja expandera och anställa här i vårt land.
Jag ska inte trötta kammarens ledamöter med att gå in på alla de förslag som föreligger i exempelvis budgetpropositionen. Statliga företags verksamhet ska vara spridd - ja!
Jag vill ändå återkomma till Krister Örnfjäder och säga att den mening som han läser upp är ett direkt citat ur de riktlinjer som även den förra regeringen arbetade efter när det gäller den här typen av frågor.
Mats Odell (KD):
Tack, Lena Hallengren, för interpellationen! Jag tror att vi har kommit närmare varandra. Åtminstone hade inte jag, och ej heller tjänstemännen på departementet, fullt grepp om statusen på dokumentet. Dokumentet gick till Näringsdepartementet. Det är där frågan bereds, har jag nu fått lära mig.
Men jag ska läsa dokumentet, och i den mån vi är inblandade på Finansdepartementet ska jag också noggrant se till de principer som vi är ense om i både den nuvarande och den förra regeringen. Vi ska tänka på att de delar av landet som har låg andel av statlig verksamhet ska stå högt upp på listan när det nästa gång är aktuellt att flytta ut statliga jobb till olika delar av landet.
Där tror jag att Kalmar län har goda förutsättningar att komma högt upp.
Mats Odell (KD):
Jag får börja med att beklaga den debattnivå som Bosse Ringholm väljer med invektiv av olika slag. Jag låter ledamöterna, tittarna och lyssnarna själva ta ställning till detta.
Alf Eriksson konstaterar mycket riktigt, liksom jag gör i mitt svar, att SBAB är ett bolåneinstitut som har gjort stor nytta och som har inneburit en förbättring för bolånekunderna. Det har varit väldigt viktigt. Det som vi kan diskutera är om det var bara staten som kunde åstadkomma det.
Ja, jag tror att man vid detta tillfälle gjorde en insats genom att man hade en ägare som hade möjligheter att ha ett lägre avkastningskrav än andra. Den familj som Alf Eriksson talar om har fått sina bolånekostnader minskade med 14 000 kronor, om man har ett lån på 2 miljoner. I dag kan den familjen få det lånet ännu billigare någon annanstans.
Dessutom, vilket Bosse Ringholm får gå hem och försöka smälta, kan man hos sådana andra banker också få hjälp med andra tjänster, rådgivning beträffande familjeekonomin när det gäller aktieplaceringar, sparande för barnen, banksparande, kontokort, fondsparande och så vidare.
Dessa banker har inte bara gungor utan också karuseller och kan använda detta för att också pressa priserna på bolånemarknaden. Det är det som Bosse Ringholm ställer sig väldigt frågande inför. Vem ska köpa SBAB? Ja, det kan jag inte svara på, utan det finns ett antal tänkbara köpare. Det finns mindre nischbanker som vill bli större för att få mer muskler och kunna möta en hårdnande konkurrens.
Det finns utländska banker som vill etablera sig i Sverige och som kanske är etablerade. Det finns en mängd olika köpare. När vi har minskat statens ägande i SBAB och i alla bolagen är det oerhört viktigt för regeringen att konkurrensen på dessa marknader är minst lika god som den är i dag. Bosse Ringholm talade om mina kunskaper i matematik.
Jag vet inte hur Bosse Ringholms kunskaper i matematik var och är i dag. Men Alf Eriksson upprepar siffror som jag har hört Thomas Östros använda många gånger, nämligen: Hur kan man minska utdelningen på 16 miljarder mot räntesänkningar på 5 miljarder?
Det utgår från att vi i dag befinner oss på toppen av en högkonjunktur med enorma vinster i stora företag, vilket kännetecknar toppen på en högkonjunktur. Och vi har historiskt låga räntor.
Men det räcker inte, utan det som man gör är att man tar värdet på bolag som kanske är värda 250 miljarder och tar avkastningen på 250 miljarder, vilket är de 16 miljarderna, och jämför med minskad ränta på 150 miljarder, som vi ska sälja för.
Jag tror att när Alf Eriksson har tittat på denna matematik och varit lika noggrann som en finansminister bör vara när man sitter i regeringen, inte när man har avgått och står i riksdagens talarstol och försöker ta poäng, så kommer han att finna att det nog är som någon filosof har sagt, nämligen att den som är satt i skuld är icke fri. Det är viktigt att vi minskar den skuld som vår generation annars kommer att lämna efter sig till sina barn och barnbarn.
Det är säkrare än att tro att staten är bättre än andra att driva företag.
Mats Odell (KD):
Eva-Lena Jansson har frågat mig om jag avser att agera för att säkerställa att Vin & Sprits policy när det gäller miljö och socialt ansvar inte går förlorad vid försäljning. Den regering jag företräder är den första svenska majoritetsregeringen på 25 år. Alliansen var före höstens riksdagsval mycket rak och tydlig kring den politik vi ville föra. Detta gällde inte minst synen på ett minskat statligt bolagsägande.
Regeringen fullföljer nu alliansens löfte till väljarna genom sin hemställan till riksdagen om mandat att sälja ett antal statligt ägda bolag. Mot denna bakgrund kan jag konstatera att regeringen har ett tydligt folkligt mandat för de försäljningar som vi nu har begärt riksdagens bemyndigande att genomföra. När det gäller försäljningen av Vin & Sprit gäller samma förutsättningar som för andra försäljningar av statligt ägda bolag.
Detta innebär att regeringen kommer att pröva olika affärsmöjligheter för att hitta det alternativ som vid en samlad bedömning bedöms vara det mest affärsmässiga. I denna bedömning ligger att en potentiell köpare har förmåga att bland annat finansiera och fullfölja ett köp på ett säkert och seriöst sätt.
Självklart kommer vi i en försäljningsprocess inhämta information från potentiella köpare kring deras syn på ansvarsfrågor och hur de driver dessa. Denna information kommer att vägas in i den samlade bedömning som regeringen har ansvar att göra för att ta till vara riksdagens krav på och medborgarnas intresse av att staten agerar affärsmässigt vid försäljning av statens tillgångar.
Vid en försäljning är det inte rimligt att garantera hur en ny köpare i praktiken kommer att agera i framtiden. Varje ägare måste ta sitt eget ansvar för sin verksamhet och de ägarkrav som man ställer avseende sociala hänsyn och miljöåtaganden utöver vad som är lagstiftat.
Statens främsta verktyg för att värna miljön och sociala skyddsintressen är inte ägandet av det ena eller andra företaget. Jag bedömer det som mer angeläget att vi som lagstiftare ser till att det finns bra regelverk som styr alla aktörer på alkoholdryckesmarknaden på ett tydligt och likvärdigt sätt.
Det är från ett samhällsperspektiv viktigare att en bransch som helhet agerar ansvarsfullt än enbart enskilda företag. Här kan en klok lagstiftning bidra. Jag hoppas att Eva-Lena Jansson delar min uppfattning i denna fråga.
Mats Odell (KD):
Eva-Lena Jansson upplever inte att vi har fått något tydligt mandat från väljarna. Men jag vill ändå påminna om att vi gick ut med detta i god tid före valet. Vi har faktiskt redovisat varje år - jag skulle tro att det är de senaste tre åren - vilka företag som vi anser inte längre bör ha ett statligt ägande. Vi har redovisat det i våra gemensamma reservationer i finansutskottet. Det har varit särskilda motioner i näringsutskottet.
Och vi fick ett så pass tydligt mandat att vi nu är den första majoritetsregeringen på 25 år. Jag vet inte hur det är möjligt att vifta bort ett sådant faktum. Det är inte helt säkert att det går hem.
När jag säger att det inte i första hand är genom ägandet av bolag som vi ska styra exempelvis miljöhänsyn och sociala hänsyn tycker Eva-Lena Jansson att mitt svar ger upphov till nya frågor. Det vore ganska tragiskt om vi bara kunde påverka detta i de statligt ägda bolagen.
Visserligen är staten Sveriges största företagsägare - staten är största ägare på Stockholmsbörsen - men vi tror inte att den långsiktigt mest hållbara modellen är att bygga välfärdsutvecklingen på statligt ägande.
Om vi ska få en positiv välfärdsutveckling framöver tror vi mer på att entreprenörer av kött och blod satsar egna pengar än att vi använder skattebetalarnas pengar i näringsverksamhet. Det är självklart att lagstiftning på miljöområdet och på det sociala området ska styra alla företag.
Det andra som ska vara styrande är till exempel den bolagskod som förhandlats fram för börsföretagen och som inkluderar en mängd föreskrifter på området. Exempel på detta är AP-fonderna som har etiska och sociala riktlinjer för sin ägarstyrning av de bolag där de är involverade.
Vi har alltså många andra möjligheter att kunna styra detta än genom att staten lägger under sig delar av näringslivet. Detaljhandeln med alkohol är en reglerad marknad, utan vinstintressen för Systembolaget, och vi vill inte ha vinstintressen i detaljhandeln för alkohol. Därför är det heller inte aktuellt att göra något åt Systembolaget. Det finns kvar.
Det har en viktig samhällsuppgift, och det finns total enighet om det i Sveriges riksdag. Vin & Sprit, däremot, är ett bolag som verkar på en fullt konkurrensutsatt och öppen marknad för alkoholdrycker. Det var ett stort bekymmer för Sverige när vi förhandlade med Europeiska unionen om införselkvoter, de så kallade resandevillkoren, till vårt land.
När vi sade att det är viktigt för oss att hålla nere detta sade man från EU-kommissionens håll: Men ni är ju en av de största leverantörerna av vodka. Ni dränker våra länder i sprit. Hur kan ni kräva att vi ska tro på er när ni säger att svenskarna är så känsliga för alkohol att ni måste ha specialregler? Det är givetvis ett problem. Jag skulle vilja fråga Eva-Lena Jansson om hon inte anser att det är ett problem.
Tycker Eva-Lena Jansson verkligen att det är en statlig kärnuppgift att tillverka och distribuera vodka, och varför inte julglögg också?
Mats Odell (KD):
Jag tackar Eva-Lena Jansson för en intressant diskussion om dessa frågor. Jag blir emellertid lite konfunderad. Eva-Lena Jansson säger att vodkaproduktionen, liksom dess miljökonsekvenser, är så viktig att den bör ägas av staten. Finns det andra områden som också är viktiga? Hur är det med bilproduktion? Lastvagnar?
Har inte Eva-Lena Jansson missat möjligheten att staten även där skulle kunna gå in som ägare? Det gäller ju produkter som har betydligt större inverkan på miljön, om vi talar om den fysiska miljön, och därför skulle man kunna kontrollera det den vägen. Fundera på det lite grann.
När det gäller Vin & Sprits alkoholpolitiska påverkan måste vi till att börja med konstatera att 80 procent av produktionen går på export.
Det finns ingenting beträffande alkoholpolitiken som inte Systembolaget kan göra som Vin & Sprit kan göra, och därför kan man säga att det är genom Systembolaget vi kan bedriva en alkoholpolitik just vad gäller försäljning av alkoholdrycker till de svenska medborgarna.
Jag kan ge ett rakt svar på frågan: Det finns inga som helst förutsättningar för någon förändring av Systembolagets ställning, i alla fall inte så länge den här regeringen finns på plats.
Mats Odell (KD):
Eva-Lena Jansson kommer in på vinsterna från näringsverksamhet jämfört med att ha en statsskuld. Jag håller med om att vi för närvarande har enorma vinster i näringslivet, inte minst i de nu aktuella företagen. Men så har det inte alltid varit, och så kommer det inte alltid att förbli. Statsskulden har vi dock kvar om vi inte gör någonting åt den.
Det är därför vi har begärt mandat av riksdagen att få sälja bland annat Vin & Sprit. Jag kan ge Eva-Lena Jansson rätt när hon säger att vi ännu inte fått mandat av riksdagen. Vi har begärt det i en proposition. Den propositionen behandlas nu av näringsutskottet, och förhoppningsvis kommer de riksdagsledamöter som i slutet av september förra året valdes av väljarna att ta ställning till frågan före sommaren.
Då får vi se hur det mandatet ser ut.
Mats Odell (KD):
Vi har, Egon Frid och jag, en debatt som har pågått en tid i denna fråga - det är kanske fjärde varvet vi kör nu - och den förtjänar att diskuteras. Det handlar mycket om principer. Vi var tidigare inne på det. Egon Frid tror på subventioner och regleringar.
Om Egon Frid tittar i facit kommer han att upptäcka att den bostadspolitik som har förts under huvuddelen av efterkrigstiden i vårt land, man kan säga efter miljonprogrammets färdigställande och framåt, inte har levt upp till konsumenternas krav. Vi har ett bostadsbyggande i vårt land som fortfarande ligger långt under genomsnittet bland EU-länderna.
Vi kom inte ens under den värsta byggboomen under slutet av 80-talet upp till genomsnittet. Det system som Egon Frid kramar så ömt ger inte en social bostadspolitik. Det är det som är problemet. Titta runtom i länder där man har haft en annan inriktning och se att de har ett helt annat utbud. Ungdomar får bostäder, invandrare kan få tag på en bostad och det finns alla typer av bostäder att välja bland.
Det är den subventionerade produktionsmodellen som ju faktiskt har kommit till vägs ände. Är det inte, Egon Frid, bättre att i stället för att ge subventioner till producenterna försöka sikta in sig på de svaga grupper som faktiskt behöver stöd på bostadsmarknaden?
Det är väl en bättre ordning, och det är därför som den här regeringen har lagt 100 miljoner kronor nästa år för att stödja svaga grupper på bostadsmarknaden, inte minst ungdomar. Jag tror att det är en allmän trend för övrigt inom den europeiska unionen att man går från produktionsstöd till stöd direkt för konsumtion av bostäder.
Jag har tidigare fått ett brev från Uppsala. Det är bara det, Johan Löfstrand, att riksdagen har fattat beslut om att det här produktionsstödet upphör vid årsskiftet. Socialdemokraterna har lagt fram det förslaget, och ni har röstat igenom det. Sedan har ni i valrörelsen gått ut och sagt att ni ska förlänga det, men ni gjorde aldrig det.
Den viktiga signalen nu är att vi lägger om politiken, bort från en bostadspolitik som bygger på tillfälliga kortsiktiga subventioner till en politik som bygger på långsiktigt goda villkor för att bygga och bo i Sverige.
Mats Odell (KD):
Jag tror att det är ganska tydligt att vår regering fick ett tydligt mandat av väljarna att också lägga om bostadspolitiken. Vi redovisade mycket tydligt, både i Bankerydsöverenskommelsen och i vårt valmanifest, att vi tänkte lägga om bostadspolitiken i den här riktningen. Det är också svaret till alla som planerar. Man måste naturligtvis titta på vad olika aktörer säger.
Lars Tysklind var också inne på den här statiska synen att det är nyproduktion av små lägenheter som är lösningen. Jag försökte kolla upp detta. Jag är inte säker på att siffran är helt rätt, men snitthyran för en nyproducerad tvåa ligger någonstans i häradet 6 000 kr trots de subventioner som ni nu slår vakt om.
När man däremot bygger mer fritt efter hur marknaden ser ut, som man exempelvis har gjort i Malmö, friställs det billigare, mindre hyresrätter. Det här statiska sättet är också ett stort problem.
Det finns så få lediga lägenheter att flytta till med den bostadspolitik som hittills har förts. I det här sammanhanget vill jag också ta upp en annan sak. Jag tror att det var Egon Frid som nämnde detta. Han talade om att hyresnivån nu går upp. Det är naturligtvis så just i nyproduktionen. Det ligger i Egon Frids fråga.
Han tittar på nyproducerade lägenheter och talar om hyreshöjningar. Detta är ju lägenheter som ännu inte är byggda. Även om kostnadsnivån blir något högre, kommer också den disponibla inkomsten för medborgarna att bli betydligt högre. Titta vad Konjunkturinstitutet säger om detta! Det kommer att bli en höjd köpkraft för de svenska hushållen tack vare den politik som regeringen för.
De här pengarna används ju till att sänka skatten för låg- och medelinkomsttagare. Det handlar alltså om helhetsgreppet. Det är inte bara på bostadspolitikens område som regeringen förändrar politiken, utan det sker ju också när det gäller att skapa nya jobb. Att fler människor får möjlighet att efterfråga en egen bostad och kanske också köpa en egen bostad måste också vägas in i det här sammanhanget. Vi behöver ändra politisk inriktning av bostadspolitiken. Den har inte varit lyckosam.
Jag kan inte svara på hur länge en ung människa som ställer sig i bostadskö här i Stockholm i dag för att söka en hyresrätt, subventionerad eller icke, får vänta, men jag tror inte att man är ung längre när man får den lägenheten. Denna politik måste vi komma bort ifrån. Det måste produceras många fler bostäder i Sverige än vad det har gjorts med den gamla politiken.