Monica Green (S):
Jag tackar för svaret. Anders Borg säger att regeringen har en arbetslinje, och jag vet att det är mantrat som ska försöka urholka stenen även om det inte är sant. Säger man det bara tillräckligt många gånger kanske folk tror det, och många har faktiskt trott att regeringen har en arbetslinje. Det är inte sant, det vet vi. Sysselsättningsgraden minskar.
Det är inte bra, och det är inte bra att vi inte tar till vara människors vilja att arbeta och människors förmåga. Många är ofrivilligt deltidsarbetslösa, och många är helt arbetslösa. Vi har en massarbetslöshet i landet. Detta innebär att många också är fattiga, eftersom regeringen har försämrat försäkringsskyddet för de arbetslösa.
Det var under devisen att om man bara gör de sjuka och arbetslösa fattigare ökar incitamentet, det vill säga skillnaden, och då kommer de att bli friska och hitta ett jobb. Nu har det i praktiken visat sig att denna politik inte har fungerat. Då undrar jag: Vill regeringen ändra denna politik? Eller vill regeringen ha större skillnader? Anders Borg har nämligen varit lite otydlig i fråga om det.
Ibland säger han att det är bra med större skillnader eftersom man då får en morot och en piska. Man får jobba lite hårdare, ta tag i sig själv och rycka upp sig även om man har cancer eller någon annan svår sjukdom. Man ska rycka sig i kragen. Bara man blir lite fattigare kommer man säkert ut och kan hitta ett jobb. Så säger Anders Borg ibland, men inte med dessa ord utan orden är inlindade i Anders Borg-språk.
Men ibland säger Anders Borg att vi ska se till att de sämst ställda har det drägligt och att vi ska se till att vi har ett jämnare samhälle eftersom det minskar oroligheterna. Därför tycker jag att Anders Borg är otydlig. Jag skulle gärna vilja ha ett förtydligande på denna punkt. Antalet ensamstående mammor som lever på socialbidrag, eller ekonomiskt bistånd, ökar.
Var fjärde ensamstående mamma söker nu någon form av ekonomiskt bistånd. Det är jättebra att vi har detta skyddsnät i Sverige. Det är fantastiskt bra. Men dessa ensamstående mammor skulle vilja ha ett arbete och en bättre ekonomisk situation. De skulle vilja ha en heltid och ha en barnomsorg som gör att de kan ta jobb på obekväm arbetstid.
Dessa ensamstående mammor får inte denna hjälp av samhället som de skulle behöva. Det motverkar arbetslinjen att de ensamstående mammorna inte kan ta de jobb som de vill eftersom barnomsorgen inte fungerar på obekväm arbetstid.
Dessutom är det många av dem som tidigare har varit sjuka som har friskskrivits, inte för att de har blivit friska utan för att de har drabbats av den tidsregel som den borgerliga regeringen har satt upp. Av dessa människor är det 80 procent som nu inte har ett arbete.
10 procent har hittat ett arbete, och det är vackert så, och 10 procent har någon annan form av ersättning eller stöd från Arbetsförmedlingen. Men så många som 80 procent av dem som tidigare var sjuka har ingen försörjning alls eller lever kanske på sina anhöriga eller får hanka sig fram på annat sätt, till exempel via ekonomiskt bistånd.
Denna politik bidrar till ökade skillnader i samhället. Vi socialdemokrater tycker att det är helt värdelöst. Vi är lite osäkra på vad regeringen tycker. Är det bra eller dåligt med större skillnader?