KBLab/rixvox huggingface dataset:
Sofia Fölster (M):
Vad jag tycker är mest pinsamt är att regeringen inte är hårdare mot Nord Stream, som utgör ett stort säkerhetspolitiskt hot mot Sverige. Men om jag ska komma tillbaka till varför jag begärde en replik på Birger Lahtis anförande så var det ju för att jag vill ha ett svar på när Vänsterpartiet vill avveckla kärnkraften. Nu fortsätter Birger Lahti med visioner. Man vill gärna ha kakan och äta den, det vill säga man vill gärna ha leveranstrygghet för industrin, men samtidigt vill man avveckla kärnkraften.
Det går inte ihop, och då måste man också kunna svara på frågan hur man vill göra det här, särskilt när Birger Lahti också säger att han inte vill att marknaden ska styra. Det betyder att politiken ska styra, och Birger Lahti står här som representant för Vänsterpartiet. Då innebär det ju att ni måste tycka att politiken ska ha en åsikt om hur man ska avveckla kärnkraften och i vilken takt.
Jag upprepar därför min fråga: Skulle jag kunna få ett årtal, ett datum eller åtminstone en ungefärlig höftning när ni vill avveckla kärnkraften?
Sofia Fölster (M):
Tack för ett intressant anförande, Åsa! Det stämmer att Sverige är bäst i klassen vad gäller miljö, förnybar energi och miljöteknik. Men för att lösa den globala klimatutmaningen räcker det inte att Sverige är bäst i klassen. Då måste hela klassen förbättras.
Det absolut viktigaste vi kan göra är att se till att ta fram teknik som vi sedan kan exportera till andra länder för att göra det billigare för dem att göra klimatsmarta val. Jag har några frågor. Vi är överens om att vi ska satsa på forskning vad gäller miljöteknik. Men den forskningen ska leda till en produkt som ska paketeras, marknadsföras och i slutänden exporteras.
Då krävs det att vi har ett företagsklimat som leder till att fler vill starta företag i Sverige, till att fler företag vill stanna i Sverige och exportera från Sverige. Då kan vi fundera lite på andra delar av regeringens politik. Regeringen höjer skatt på jobb och tillväxt, höjer skatt genom 3:12-reglerna och finansskatten, höjer skatt på arbete och inför flygskatt.
Många företagare upplever att regelkrånglet har ökat markant sedan regeringen tog över. Regeringen har dessutom en samarbetspartner som, vilket vi hörde i den tidigare debatten, inte ens har landat i om man ska rösta för ett frihandelsavtal med Kanada. Kanada borde vara ett av de mest självklara länderna att ha ett frihandelsavtal med.
Hur kan Åsa Westlund tro att fler ska vilja starta företag som ska exportera miljöteknik och också vilja stanna i Sverige, givet regeringens skattehöjningar, regelkrångel och fortfarande inte helt tydliga ställningstagande i fråga om CETA?
Sofia Fölster (M):
Åsa Westlund börjar med att säga att vi ska tvinga andra länder att göra som vi vill. Det är mycket fokus på piska. Vi kan inte tvinga andra länder att göra saker. Vi kan önska att andra länder ska göra saker. Men vi kan inte tvinga dem, särskilt inte länder som ligger utanför EU. Det är kanske de länderna, till exempel Kina, som mest skulle behöva billig miljöteknik för att ställa om. Då behövs andra lösningar, till exempel frihandel och miljöteknik.
När det gäller företagsklimat och höjda skatter är det ganska enkelt att i en högkonjunktur luta sig tillbaka och säga att det går bra för Sverige. Om man har konjunkturcykeln med sig behöver man inte göra särskilt mycket. Då kan man kosta på sig att höja skatter, införa regelkrångel och inte se effekterna av det på en gång. Men effekterna kommer senare. Det är inte på det sättet att de höjda skatterna inte ger effekt bara för att vi är inne i en högkonjunktur.
Om man hade sänkt skatterna hade i stället fler kunnat få jobb. Vi hade kunnat få ännu fler och växande företag, även i en högkonjunktur - om man hade haft en annan politik. Jag vill komma tillbaka till min fråga. Trots att vi är i en högkonjunktur har vi ett växande utanförskap, särskilt i vissa områden i Sverige. Trots att vi är i en högkonjunktur lämnar Skype nu Sverige; de lägger ned sitt huvudkontor här.
Och trots att vi är i en högkonjunktur hotar Spotify med att lämna Sverige helt och hållet, just på grund av höga skatter och mycket regelkrångel. Hur ska det löna sig bättre att driva företag i Sverige om regelbördan ökar? Hur ska det löna sig bättre att exportera miljöteknik om skatterna för att driva företag i Sverige ökar?
Hur ska det löna sig att anställa hög kompetens om skatten på att anställa de högkompetenta personerna höjs? De frågorna måste man besvara om man vill ha fler företag som utvecklar men också exporterar miljötekniska lösningar.
Sofia Fölster (M):
Det är i grunden positivt att EU tar klimatutmaningen på allvar. Man var inte bara med och förhandlade fram Parisavtalet. Nu kommer också en rad förslag på löpande band, som inte längre bara berör frågan om vad målen ska vara utan också hur målen ska uppnås. För det är enkelt att sitta på sin kammare och sätta höga mål, men det är en helt annan sak att få till åtgärder som stakar ut vägen dit.
I dag diskuterar vi några av stegen på den vägen. En integrerad energimarknad, eller så kallad energiunion, i hela EU är viktigt för att lösa de klimatutmaningar vi står inför. Genom att energi kan fördelas, produceras och utnyttjas där det är som mest effektivt kommer våra resurser också att allokeras mer effektivt. Det blir en verklig inre marknad för energi med handel länder emellan.
För att detta ska vara möjligt krävs investeringar för en ökad sammanlänkning av Europas elnät såväl mellan länder som inom länder, som exempelvis i Tyskland. För Sveriges del, där vi snarast går mot ett överskott av energi, öppnar energiunionen för bättre exportmöjligheter som gynnar både vår ekonomi och vår konkurrenskraft. Därutöver finns också en annan aspekt.
Ju bättre länder i EU blir på att genom samarbete och ökad handel med varandra trygga den egna elförsörjningen, desto mindre blir beroendet av import från länder utanför EU. Exempelvis beroendet av rysk gas, som många länder i dag har, innebär ett större och större säkerhetspolitiskt hot i och med att Ryssland blir en mer aggressiv aktör i världspolitiken.
I den andan och med denna bakgrund står vi bakom det utlåtande som utskottet har lämnat till kommissionen. Jag ska bara kort nämna några för oss viktiga delar i utlåtandet. Det är positivt att kommissionen lägger stor vikt vid energieffektivisering och även höjer ambitionsnivån för detta. Vi stöder som sagt en sammanlänkning av elnäten.
Det är också bra att kommissionen lyfter långsiktiga spelregler på energimarknaden, där konsumenternas valfrihet står i centrum. Vi ställer oss dock frågande till de delar där kommissionen inte fullt ut värnar den nationella kompetensen och möjligheten att själva utforma lagstiftning. Exempelvis rör detta fjärrvärme och skogspolitik, som nämnts här tidigare i talarstolen.
Vi är, liksom utskottet, kritiska till bestämmelserna om individuell mätning och debitering av termisk energi, eftersom kostnaden för detta inte alltid är proportionerlig mot energibesparingen, vilket gör att förslaget riskerar att slå fel. Därutöver är det viktigt att detaljstyrning från EU generellt sett undviks där nationella lösningar finns eller där innovationskraft riskerar att hindras.
Allt detta lyfts dock fram i utlåtandet, vilket är skälet till att vi ställer oss positiva till detta och ser fram emot att kommissionen får ta del av våra synpunkter. Med detta tackar jag för ordet och yrkar bifall till utskottets förslag.
Sofia Fölster (M):
Tack för frågan! Jag tycker att vi har varit ganska tydliga med att vi har synpunkter på att Energimyndigheten i dag inte kan ge stöd till kärnkraftsforskning. Det är något vi skulle önska, det är något som vi har skrivit om och det är något som vi har påpekat många gånger. Jag vill framhäva att det är viktigt att ha en balans mellan att både ha en ansvarsfull, stabil energiförsörjning och våga ta klimathotet på allvar.
Sverigedemokraterna har till exempel satt citationstecken om klimatet i delar av sin budget. Det är oerhört allvarligt. Jag vill ställa en motfråga. Vi måste självklart ha balans. Vi har stått upp för kärnkraften i många år och har varit tydliga med var vi står vad gäller kärnkraftsforskningsområdet. Men man måste också satsa på forskning som gynnar klimatet, som gynnar det förnybara.
Vad är Sverigedemokraternas klimatpolitik egentligen? Eller ska det sättas citationstecken om den också?
Sofia Fölster (M):
För att svara direkt på Mattias Bäckström Johanssons fråga: Ja, det är vår uppfattning. Vi har också varit väldigt tydliga med att vi vill prioritera kärnkraftsforskning. Vi hade velat se ännu mer av det även i överenskommelsen. Jag var tidigare inne på att kärnkraften är en del. Men det finns även andra viktiga energislag i Sverige. Förnybar energi är någonting som kommer att efterfrågas av konsumenter i framtiden.
Men det är också nödvändigt för att vi ska klara både klimat- och miljöutmaningar. Jag skulle vilja ha tydligare svar från Sverigedemokraterna på varför ni inte tar det på allvar. Varför sätter ni citationstecken om klimatet i er budget? Det är inte seriöst.
Sofia Fölster (M):
Lise Nordin frågar först exakt vilken forskning inom kärnkraftsområdet vi vill se. Jag står här som politisk företrädare och inte som forskare. Jag vill därför inte specificera exakt vilken typ av forskning det ska vara. Men jag konstaterar att teknikutvecklingen springer framåt. Inom det här området har vi sedan många år tillbaka till exempel sett en snabb utveckling med fjärde generationens kärnkraft. Man använder alltså avfall för att producera ny energi.
Det är avfall som i dag ändå måste förvaras och hanteras. Det är bara ett exempel. Vi specificerar som sagt inte exakt hur forskningen ska bedrivas. Det är inte vår uppgift. Men det finns goda skäl att titta mer på kärnkraftsforskningen, särskilt på att ta vara på det avfall som vi ändå måste hantera i dag. Lise Nordin frågar också varför vår budget ser lite annorlunda ut än regeringens. Den största skillnaden har främst med stöd till solpaneler att göra.
Där har vi en annan uppfattning än regeringen. Jag tror att det är viktigt att titta på skälet till att utvecklingen för till exempel solpaneler inte går snabbare. Vi ser till exempel stora handelshinder, och vi ser att frihandelsavtal mellan länder inte har kommit på plats. Sådana saker bidrar till att det blir dyrt att köpa solpaneler, till att teknikutvecklingen går långsamt och till att det inte blir tillräckligt billigt. Det är där man måste göra det stora arbetet. Och det är där vi har velat lägga vårt fokus.
Sofia Fölster (M):
Miljöpartiet hävdar att det redan finns en massa forskning om fjärde generationens kärnkraft och att det dessutom inte är en quick fix. Det är ingen som hävdar att det skulle vara en quick fix. Forskning är inte lösningar som vi ska ta beslut om. Forskning innebär att man ska utreda och se vilka möjligheter som kan finnas i framtiden. Forskningen springer jättesnabbt framåt.
Min fråga till Miljöpartiet är: Varför stoppar ni till exempel Energimyndigheten från att över huvud taget titta på projekt inom kärnkraftsområdet? Om ni tycker att det finns möjligheter här, även om det inte är någon quick fix, kan det vara en åsikt, men att stoppa att man över huvud taget tittar på det är en helt annan sak. Vi sätter inte ned foten när det gäller olika forskningslösningar. Men vi säger att det måste finnas möjlighet. Det är det viktigaste.
Vad gäller solpaneler kan jag bara upprepa vad jag sa tidigare. De stora problemen är handelshinder och att frihandelsavtal inte är på plats. Där måste regeringen ta mycket större krafttag än i dag. Då skulle vi få ännu snabbare teknikutveckling även där.
Sofia Fölster (M):
Nu ställer Birger Lahti en väldigt specifik fråga, men det är ingen hemlighet att vi har helt olika uppfattning om kärnkraften. Jag och vi i Moderaterna tror att kärnkraften är och kommer att vara en betydande energikälla under en tid framöver. Det beror på att vi tror att energisystemet måste bygga på stabilitet och ansvarstagande.
Det går inte att kasta om hela energisystemet över en natt, vilket exempelvis Vänsterpartiet vill genom att avsluta eller avskaffa kärnkraften på en gång. Då skulle andra risker uppstå, som att vi blir beroende av helt fossila bränslen eller rysk gas. Den ryska gasen är oerhört skadlig för Sverige. Därför är jag ganska nöjd med den noggranna avvägning av ord som kommer fram i överenskommelsen.
Där finns en balans mellan väldigt ambitiösa miljö- och klimatmål och att inte sätta ett stoppdatum för kärnkraften. Vi säger snarare att om det finns någon som vill investera i ny kärnkraft eller vill byta ut reaktorer ska det också vara möjligt.
Sofia Fölster (M):
Jag ägnade nästan hela mitt huvudanförande åt att tala om teknikutveckling. Jag talade även om kärnkraftsforskning. Jag var nog ganska tydlig med att vi hoppas och ser en snabb teknikutveckling, och vi hade önskat att den även hade varit möjlig på kärnkraftsområdet. Jag vill återkomma till något som Birger Lahti sa i sitt anförande, nämligen att ni vill avskaffa kärnkraften så fort det är möjligt. Som jag ser det kan "så fort det är möjligt" gå väldigt snabbt.
Hur ser Vänsterpartiet på kostnaden för industrin och för hushåll med elpriser som rusar iväg och ger en enorm produktionsförlust? Detta är inte att ta ansvar och ger inte en stabil energiförsörjning.
Sofia Fölster (M):
Vänsterpartiet säger att det inte finns någon tydlig politisk ståndpunkt i överenskommelsen om kärnkraft. Jag håller inte med om det, utan jag tycker att det är tydligt. Det finns inget stoppdatum för kärnkraften. Effektskatten för kärnkraften tas bort, och vi gör det möjligt för nya reaktorer om det skulle finnas en efterfrågan. Vänsterpartiet undrar vad som skulle hända om marknaden får tycka till. Men vilka är egentligen marknaden? Marknaden är konsumenterna.
Det som konsumenterna efterfrågar just nu är klimatsmarta, hållbara lösningar, och det är förmodligen den utvecklingen vi kommer att se. En fråga som vi var inne på i vårt tidigare replikskifte, som jag upplever att jag inte fick svar på och som jag tar tillfället i akt att ställa igen, gäller Vänsterpartiets tidsplan. I vårt tidigare replikskifte sa Vänsterpartiet att ni vill stänga kärnkraften så snabbt som möjligt.
I anförandet säger ni sedan att ni inte vill hasta ut kärnkraften på samma sätt som i Tyskland. Jag vill ha ett klart svar: När vill Vänsterpartiet stänga kärnkraften?
Sofia Fölster (M):
Generellt tycker jag att politiken bestämmer för mycket. Jag skulle också ha stora synpunkter om politiken börjar lägga sig i vilken färg på husfasaden man ska ha och i vilken färg man får måla sitt hus. Det skulle jag också ha stora synpunkter på. Generellt sett tycker jag att det är bra när politiken bestämmer mindre. Birger Lahti svarade på min fråga att det ska ske så snabbt som möjligt. För honom kan det tolkas som när man hinner bygga ett alternativ.
Men om vi ska tolka ert stämmobeslut som att så snabbt som möjligt avveckla kärnkraften måste jag säga att det är möjligt att stänga kärnkraften i morgon. Låt oss tolka ert stämmobeslut och vad många andra företrädare har sagt. De har aktivt argumenterat för att stänga kärnkraften direkt. Då blir det stora problem med svensk energiproduktion. Då försvinner nästan 40 procent av energiförsörjningen över en natt.
Industrin går på knäna, hushållen får inte den energi de behöver och det blir stora risker för ett beroende av fossila bränslen, rysk gas eller annat som är mycket värre. Ni måste vara ännu tydligare. Det räcker inte att säga att det måste vänta tills det finns andra alternativ. Ni efterfrågar ett tydligt stoppdatum för kärnkraften. Det var Birger Lahtis huvudkritik i hans anförande. Jag vill ha ett tydligt svar.
När är ert stoppdatum för kärnkraften?
Sofia Fölster (M):
I stora delar är vi överens vad gäller denna proposition. Mycket går också i linje med den överenskommelse som vi tillsammans har träffat. En del där vi inte är överens är forskning vad gäller kärnkraft, vilket jag berörde i mitt anförande.
Jag tror dock att vi från båda sidor av blockgränsen kan skriva under på följande verklighetsbeskrivning: Så länge solen inte skiner varje dag och så länge vinden inte blåser varje dag kommer kärnkraften att ha en avgörande betydelse för energimixen i Sverige under överskådlig framtid. Givet detta kan man fundera på hur det kommer sig att regeringen inte inkluderar detta som ett forskningsområde.
Oavsett var man står ideologiskt i kärnkraftsfrågan borde vi väl alla vilja att kärnkraften drivs så effektivt och säkert som möjligt, att vi har förstklassig kompetens på våra kärnkraftverk i Sverige och att avfallet lagras så säkert och bra som möjligt.
All denna kunskap förutsätter forskning, så min fråga till Ingemar Nilsson är hur det kommer sig att ni inte vill att Energimyndigheten ska kunna lägga en enda krona på forskning om kärnkraft.
Sofia Fölster (M):
Som moderat kan jag önska att Socialdemokraterna resonerade så här på fler områden - man kan faktiskt fortsätta att göra någonting som den förra regeringen gjorde. Om det hade varit så på fler områden tror jag att vi hade kunnat komma bättre överens i många politiska frågor. Nu är det dock ni som sitter i regeringsställning, och då är det också ni som får svara på varför forskningspropositionen ser ut som den gör. Vi har ganska tydliga reservationer på det här området.
Vi menar att man också måste forska på kärnkraft, eftersom vi måste ha bästa möjliga kompetens på våra kärnkraftverk. Vi måste se till att avfallet lagras så säkert som möjligt och att driften sker så effektivt som möjligt. Vi kan stå här hur länge som helst och prata om regeringar, allt från den förra och förrförra regeringen till långt bak i tiden. Men jag skulle vilja ha svar från den nuvarande regeringen. Varför ska kärnkraft inte forskas på?
Sofia Fölster (M):
Finansministern frågar varför vi har ändrat inriktning och talar om vilken inställning Företagarna, Moderaterna med flera hade till detta förslag när det började diskuteras.
Som jag nämnde i mitt inledningsanförande tror jag att vi var många som var positivt överraskade när regeringen gick fram med förslaget om sänkta arbetsgivaravgifter, något som Socialdemokraterna har varit emot och hårt argumenterat emot i denna kammare och i många andra sammanhang i många år. Självklart blir man till en början positivt överraskad och välkomnar ett sådant förslag.
Men när det sedan visar sig hur förslaget ska vara konstruerat och avgränsat blir man orolig. Det är tydligt att regeringen har avgränsat detta förslag för att det ska åstadkomma en så liten kostnad som möjligt och för att det ska belasta statsbudgeten så lite som möjligt.
Eftersom företagare förstår att det är så enormt riskfyllt att sätta hela sin privatekonomi - hus och hem - i pant om någonting går fel i företaget antar man att ingen kommer att vilja anställa i denna företagsform. Man antar kanske att detta inte kommer att belasta statsbudgeten särskilt mycket. Då är det en ganska smidig reform som dessutom kanske kan få lite rubriker.
Och då kan man verka för en till synes näringsvänlig politik. Det är dock så att det finns företag som är nystartade av personer som testar detta och som inte är insatta i allt regelkrångel och i exakt hur alla skatter är konstruerade. De är kanske inte fullt medvetna om vad detta innebär.
Med ett skatteincitament riskerar de att luras in i en skuldfälla som kan påverka en hel familj och ett helt liv. Det är just detta som Företagarna nu hävdar, och det är också detta som många andra organisationer som representerar företagare nu hävdar. De som så länge har kämpat och argumenterat för sänkta arbetsgivaravgifter säger nu att de hellre inte vill ha detta förslag alls än att det riktas på just detta sätt.
Då tycker jag att regeringen bör vara ärlig med vad syftet med detta förslag är. Vilken sysselsättningseffekt räknar man med att det egentligen ska ha? Finansministern säger i sitt svar till mig att det inte går att räkna på exakt vilken sysselsättningseffekt detta kommer att ha men att den nog kommer att vara positiv.
Jag vill påminna finansministern om det vallöfte som Stefan Löfven gick fram med före valet, då han sa att varje minister i fråga om varje förslag måste redovisa exakt hur många jobb som det kommer att skapa. Då undrar jag: Gäller detta vallöfte inte längre, eller är det bara denna reform som det inte gäller?
Om detta vallöfte fortfarande gäller skulle jag och många fler vilja ha svar på hur många jobb som just detta förslag beräknas skapa, så att vi kan förstå vad som åsyftas med förslaget. Det hoppas jag att finansministern kan svara på.
Sofia Fölster (M):
Regeringen har sedan den tillträdde konsekvent bedrivit en jobb- och företagarfientlig politik. Man har höjt skatter på jobb och på ansträngning till förmån för bidragsutbyggnad. Äntligen kommer dock ett erkännande från regeringen om att sänkt skatt på anställning faktiskt leder till att fler företag får råd att anställa.
Tyvärr riktas förslaget dock helt fel. Tyvärr riktas förslaget på ett sådant sätt att det får noll sysselsättningseffekt. Ingen företagare som driver sitt företag som enskild firma kommer att vilja ta den privatekonomiska risk det innebär att anställa någon.
Man riskerar också, vilket Företagarna och andra hävdar, att lura in oerfarna företagare i vad som kan bli en potentiell livslång skuldfälla - inte för företaget utan för privatpersonen. Det här är oerhört olyckligt.
Om erkännandet om att sänkta kostnader för anställning faktiskt leder till fler jobb skulle vara på allvar - vilket jag önskar - och inte bara en symbolåtgärd skulle regeringen till exempel kunna utöka förslaget till att omfatta fler än bara just bolagsformen enskild näringsidkare.
Jag hoppas att regeringen kommer att återkomma med svar på de frågor jag fortfarande inte fått svar på, till exempel: Vilka effekter räknar man med att det här kommer att få? Hur många räknar man med att det är som kommer att anställas? Och hur många företagare räknar man med att det är som kommer att offras på vägen, då de och den egna familjen hamnar i en skuldfälla?
Jag hoppas att regeringen byter uppfattning i frågan men också att regeringen börjar ta ansvar för Sverige och börjar bedriva en ansvarsfull näringspolitik.
Sofia Fölster (M):
Jag vill börja med att säga att jag tycker att många av insatserna som ministern nu lyfter fram är behjärtansvärda. Många av dem är vi också helt överens om. Men för att sätta detta i proportion, alltså titta på hur åtgärderna tillsammans påverkar företagare: Alla de lättnader som ministern lyfter fram utgör bara en tiondel av de aviserade skattehöjningarna. Man tar alltså ett steg fram och tio steg tillbaka.
Det är ganska enkelt att stå här och prata om åtgärder som låter bra, men man måste ju räkna på totalen. Hur påverkar det här Sveriges entreprenörer? Om man höjer skatten tio gånger så mycket som man gör lättnader blir lättnaderna ganska små i proportion. Jag vill också återigen komma tillbaka till att företagare och företagsamhet handlar väldigt mycket om drivkrafter.
Jag menar och vi menar att det alltid ska löna sig att göra rätt för sig. Det ska alltid löna sig att anstränga sig i Sverige. Det ska alltid löna sig att skapa jobb i Sverige. Det ska alltid löna sig att våga pröva, satsa på en idé och starta företaget som kanske blir nästa Spotify, nästa Skype eller nästa Ikea.
Vi behöver fler människor som vågar ta det steget, inte färre, och andelen människor som vågar ta steget, vågar satsa på en idé, vågar sätta hus och hem i pant, vågar satsa hela sin privata förmögenhet på att jaga efter en idé, den andelen människor påverkas av regelbördan och skattebördan när de gör analysen: Hur väl lönar det sig för mig att anstränga mig i Sverige?
Hur väl lönar det sig att starta företag i Sverige? När åtta av tio företagare underkänner regeringens arbete med regelförenkling och regeringen dessutom lägger skatt på skatt på samma företagare, då blir jag oroad. Jag hoppas verkligen att regeringen tänker om.