Olof Lavesson (M):
Jag skulle vilja börja i den ända som Nikos Papadopoulos själv tog upp i sitt anförande. Jag blev nämligen lite konfunderad när jag läste interpellationen eftersom jag uppfattade att den egentligen borde ha varit ställd till det statsråd som precis lämnade kammaren. De problem som Nikos Papadopoulos beskriver är inte isolerade till kulturarbetare. Det finns fler yrkeskategorier som har de problemen.
Det gäller bland annat poliser, viss flygpersonal och andra. Icke desto mindre kan jag instämma i den frustration som Nikos Papadopoulos ger uttryck för. Jag har följt frågan under lång tid. Kulturarbetare inom framför allt scenkonsten har problem med det som kallas delad arbetsdag. Det är ofta en förutsättning för att över huvud taget kunna verka i yrket. De har arbetsplatsförlagd tid på förmiddagen för repetitioner och genomgångar.
Sedan är det paus, och därefter ska de återkomma på kvällen mellan 18 och 22 och prestera i en föreställning. Det går inte att kombinera i dag med den barnomsorg som finns i de flesta kommuner. Ofta ska dagis kombineras med nattis. Vissa har fått förslaget att de kan komma och hälsa på sina barn mellan dagis och nattis, men de får inte hämta och lämna som de vill. Det är klart att det här inte är en hållbar lösning.
I skollagen sägs att förskoleverksamhet och skolbarnomsorg ska tillhandahållas i den omfattning det behövs med hänsyn till föräldrarnas förvärvsarbete, studier eller barnets eget behov. Samtidigt säger Regeringsrätten, som precis har avgjort två fall, att förskoleverksamhet visst ska tillhandahållas i den omfattning som krävs, men den kan förläggas till de tider som passar de flesta föräldrar och det föreligger inte någon skyldighet att tillhandahålla barnomsorg kvällstid och nattetid.
Det här ställer till eftersom dessa personer inte längre kan stå till arbetsmarknadens förfogande. Min infallsvinkel är att detta är en viktig fråga när det gäller upprätthållandet av arbetslinjen. Om den ska gälla måste barnomsorgen fungera. Av den anledningen har jag väckt en motion till riksdagen i frågan.
I motionen föreslår jag att kommunen ska erbjuda barnomsorg på obekväm arbetstid, att barnomsorgen ska utgå från föräldrarnas behov och att detta också bör fastslås i skollagen. Där tror jag att Nikos Papadopoulos och jag är överens. Låt oss nu var för sig prata med våra partier - jag kommer att prata med mitt parti och mina allianskamrater - och försöka se om det går att uppnå någon form av framgång i detta.
I det läget vill jag välkomna Nikos fråga. Däremot blev jag bekymrad när jag läste interpellationen när det gäller det departement som vi diskuterar här, nämligen kulturområdet. Jag kan inte låta bli att instämma lite i Solveig Ternströms frustration när man talar om hur bilden ser ut för dem som arbetar inom kultursektorn i Sverige.
Här har det i princip bara blivit problem och försämringar för många löntagare. Faktum är att mycket av det som regeringen fattat beslut om vad gäller skattesänkningar för låg- och medelinkomsttagare bland annat också gagnar kultursektorn. Det handlar om att se hur man ska kunna skapa möjligheter för fler att försörja sig inom kultursektorn. Jag hoppas att Socialdemokraternas förslag inte är att börja mixtra med a-kassan igenom för kulturarbetare.
Det kan väl inte vara så att det är vad man ska sitta och hålla på med, att tricksa med arbetslöshetsförsäkringen? Var är förslagen som gör att människor i stället får utkomst av sitt arbete och gör att det lönar sig att investera i kultur även för näringsliv och andra? Kanske kommer de i den utredning som Socialdemokraterna också håller på med. Jag vet att de finns uppe för diskussion i regeringens utredning. Låt oss återvända till detta framöver.