Maria Kornevik Jakobsson (C):
Flera viktiga områden som berör människors möjlighet till drägligare liv tas upp i betänkandet. Min talartid är kort, så jag tänker begränsa mig till ett par områden. Det betyder dock inte att jag inte tycker att övriga områden är väl så viktiga. Jag börjar med något som de flesta tagit upp, nämligen vräkningen av barn.
Det är viktigt att vi följer denna utveckling. Kronofogdemyndighetens sammanställning visade att fram till november hade ca 578 barn blivit berörda av vräkning under 2009. Trots att det är en minskning med 12 procent är det långt ifrån tillfredsställande.
Det är föräldrarna som i första hand har ansvar för att ge sina barn en trygg och säker uppväxt. Att stå utan ett hem, med allt vad det innebär, är synnerligen otryggt för ett barn. Därför är det viktigt att kommunerna tar sitt ansvar. I många kommuner har viktigt utvecklingsarbete satts i gång genom regeringens strategi mot hemlöshet.
En utvärdering av strategin ska lämnas till regeringen senast den 1 juli i år. Precis som det har sagts kan man på sikt behöva vidta åtgärder, som till exempel ändringar i regelverk för bostadsbidrag eller försörjningsstöd för att stärka att barn inte ska vräkas. Men som Marianne Kierkemann sade, finns det redan möjligheter för socialtjänsten att använda sig av det.
När det gäller vräkning av barn var jag själv med om att en socialtjänst tog på sig att betala hyran för en ensamstående mamma som hade det tufft. Mamman hade bett om hjälp att få hyran betald av socialkontoret. Under sommaren var det en vikarie som inte uppfattade att hon skulle betala in hyran. I augusti kom vräkningsansökan.
Då såg alla politiker som var berörda i Västra Götaland till att hjälpa mamman att gå emot socialkontoret och det kommunala bostadsbolaget. Det behövs alltså civilkurage både på socialkontoren och hos politikerna för att det inte ska kunna gå till så här. Herr talman! I oktober 2008 beslutade socialutskottet att genomföra en inventering av forskning som berör socialtjänstlagen och kompletterande regelverk.
Resultatet av inventeringen presenterades i en rapport 2009. Rapporten visade på klara brister på området. Dessutom hölls det i januari 2010 ett öppet seminarium om socialtjänstlagen med fokus på dess utformning och tillämpning.
Socialstyrelsen har från den 1 januari 2010 övertagit länsstyrelsernas tillsyns- och tillståndsverksamhet, bland annat när det gäller SoL och dess samordning. Herr talman! Jag håller med s-motionären som pekar på brister inom socialtjänsten. Dessa brister uppkom dock inte 2006.
Självklart ska man, som Catharina Bråkenhielm sade, se framåt, men för att kunna gå framåt måste man titta bakåt och se var man är. Det går inte att stryka ett streck över det som har varit och gå framåt. Man måste inventera och se vad som har gjorts, och jag måste hålla med om att det är förfärligt lång tid som det här har kunnat pågå utan att man över huvud taget har tittat på vad det finns för brister.
Det finns en utbredd kritik inte bara från allmänheten utan även från tillsynsmyndigheter och barnrättsorganisationer. Man menar att det finns brister i handläggning, i ansvarstagande och i skyddet för barn. Man beter sig också olika mellan kommuner när det gäller behandling och i vilka som blir eller inte blir placerade. Det finns brister i delaktighet och tillämpning av barnperspektivet. Det allvarligaste är kanske att det finns kompetensbrister inom socialtjänsten.
I juli 2009 lämnade Barnskyddsutredningen sitt förslag till en ny lag om stöd och skydd för barn och unga. Förslaget, som har remissbehandlats och bereds i Regeringskansliet, innebär att de bestämmelser som rör barn i SoL och samtliga bestämmelser i LVU förs samman i en särskild lag. Genom den nya lagen föreslås drygt 40 förändringar eller kompletteringar av nuvarande bestämmelser. Herr talman!
Jag ska nämna några förslag som jag tror kommer att göra skillnad till det bättre. Jag citerar: "Varje barn som omhändertas ska få en egen socialsekreterare som ska besöka barnet minst fyra gånger per år och så långt som möjligt föra enskilda samtal med barnet. Socialsekreteraren ska ha ett särskilt ansvar för att följa vården av barnet och för kontakten med barnet under omhändertagandet."
Vidare: "Familjehemmen ska få bättre stöd i form av utbildning inför sin viktiga uppgift. Familjehemmets och socialtjänstens respektive ansvar och åtagande för barnets vård och utveckling ska läggas fast i avtal." Vidare: "Socialtjänsten ska vara skyldig att ha rutiner för att förebygga, upptäcka och hantera risker och missförhållanden."
Vidare: "Socionomexamen ska krävas för sådana arbetsuppgifter inom den sociala barn- och ungdomsvården som innebär att utreda och bedöma ett barns behov av stöd och skydd samt följa upp insatser för barnet och barnets situation." Slutligen: "På längre sikt bör specialkompetens krävas för uppgifterna och en specialutbildning på minst ett år föreslås införas inom högskolan." Herr talman!
Just det sista med att införa specialutbildning med specialkompetens hoppas jag ska vara lika självklart inom socialtjänsten som inom sjukvården. Om kompetensen brister i socialtjänsten kommer det att brista i flera led, och det är till skada för barnet. En viktig åtgärd är också att regeringen den 11 mars 2010 har beslutat om en proposition om förändringar i till exempel lex Sarah.
Förslagen innebär i korthet att var och en som fullgör uppgifter inom socialtjänsten eller inom Statens institutionsstyrelses institutioner ska bevaka att de insatser som görs är av god kvalitet och genast rapportera missförhållanden.
Det är ett led i att få bort sådant som att man måste vara kollegial, att någon annan tar ansvar eller att man inte kan lägga sig i en kollegas bedömning av ett ärende. Herr talman! I januari 2010 lämnades delrapporten Vanvård i social barnavård under 1900-talet .
Det är en utredning som jag är väldigt tacksam att Socialdemokraterna fick till stånd. Utredningen av vanvården tillsattes 2006 och fick i uppdrag att intervjua personer som ansåg sig ha blivit vanvårdade under sin tid i den sociala barnavården. Sammanlagt anmälde sig cirka tusen personer till intervju före slutdatumet den 21 mars 2009.
Sammanfattningsvis kan utredningen konstatera att den sociala barnavården under den tid som utredningen omfattar har brustit i tillsyn och uppföljningsansvar. Det är ju förfärligt för ett samhälle att alla de här historierna får förekomma. Av direktiven framgår att utredningen ska skriva en rapport som föreslår hur liknande förhållanden kan undvikas i framtiden.
Vi vet att det i dag finns barn som far precis lika illa och som precis lika mycket skulle platsa i en ny barnavårdsutredning. Jag har personligen engagerat mig i ett fall i Västra Götaland. Socialstyrelsen har nu kommit med sitt utlåtande. Det är nio sidor skarp kritik av hur socialtjänsten har behandlat barn; det var noll koll och noll intresse för barnperspektivet. Det handlar om hösten 2009.
År 2010 kom Socialstyrelsen med sitt utlåtande. Mina vänner! Vi är inte på något sätt i mål. Tro inte det. Centerpartiet och jag är mycket positiva till att det äntligen pågår ett omfattande arbete för att öka skyddet och stödet för barn och unga i socialtjänsten. Alliansregeringen har på denna korta tid gjort mycket och fortsätter att göra skillnad när det gäller detta.
Det är också viktigt att sätta fokus på barnperspektivet i alla frågor. Jag är tämligen säker på att de flesta partier i kammaren tycker det. Det krävs ytterligare åtgärder, och vi måste få ut detta i alla organisationer. Jag kan inte annat än helt och hållet ställa mig bakom Miljöpartiets och Thomas Nihléns inlägg om sexuella övergrepp på barn.
Det är en gemensam motion. Jag ser självklart också fram emot att det sker saker inom det här området. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga motioner.