KBLab/rixvox huggingface dataset:
Eva Sonidsson (S):
Jag har bara en liten kommentar till Annicka. Det här är ett problem som vi inte har vetat om. Vi måste först få ta del av konsekvenserna innan vi över huvud taget kan ha några synpunkter på vad som komma ska efter valet. Vi lär återkomma. Regeringen fastställer ramen för Kustbevakningens uppgifter - ja, det stämmer. Men regeringen styr inte myndighetens utformning i detalj. Jag tycker faktiskt inte att den här frågan är en liten detalj i Kustbevakningens ansvarsområde.
Jag tycker att den är ganska viktig. Vad jag förstår fördes den intensiva dialogen med regeringen innan investeringarna gjordes. När de var realiserade skulle Kustbevakningen tillföras medel för de ökade kostnader som investeringarna innebar i form av räntor, amorteringar och så vidare. Det är bakgrunden till problematiken i Kustbevakningens ekonomi.
Jag önskar att försvarsministern skulle ta ansvar för alla myndigheter som sorterar under Försvarsdepartementet, även Kustbevakningen, och tillmötesgå deras önskemål och ta oron på allvar. Det måste man göra, tycker jag. Om Kustbevakningen minskar sin verksamhet till sjöss riskerar kombinationstanken att gå förlorad.
Det handlar alltså om att staten har en resurs till sjöss som utför många myndigheters arbetsuppgifter, så att inte alla ansvariga myndigheter måste skaffa egna fartyg eller flygplan. Det var idén med Kustbevakningen. Detta riskerar att gå förlorat om man inte gör någonting åt det. Tycker man att den här tanken är bra för Sverige och bra för alla myndigheter?
Kustbevakningen utför i dagsläget uppgifter åt sex departement och många samverkansmyndigheter, polisen, tullen, Havs- och vattenmyndigheten med flera. Ett bortfall av Kustbevakningens verksamhet måste kompenseras av andra ansvariga myndigheter.
Det är totalt sett en ökning av de offentliga utgifterna - det ser man om man tittar på de svar som har kommit in från länsstyrelser och kommuner - eftersom andra kommuner är tvungna att investera i fartyg och anställa mer personal för att bygga upp kompetens.
Om man tittar på de statliga myndigheterna totalt, med länsstyrelser och den här myndigheten, känns det utifrån ett finansiellt perspektiv som att det är slöseri med medel om man inte fortsätter med den här uppbyggnaden och den tanke som fanns med Kustbevakningen.
Den nuvarande anpassningen, som ministern nämnde, har knappt hunnit träda i kraft. Det känns som att det kommer ett nytt slag i och med det här - att man ska göra ytterligare besparingar.
Men jag ser fram emot att vi, när ministern har tagit del av de inkomna svaren, får ett positivt innehåll i det förslag som ministern så småningom kommer att komma med kring det här.
Eva Sonidsson (S):
Jag är rädd att juli är för sent. När vi i förra veckan hade möte i insynsrådet framgick det att de ansåg att det måste ske uppsägningar före sommaren om det ska vara möjligt att vidta åtgärder för uppsagd personal. Alla har ett års uppsägningstid, och det tar lång tid att få i gång ruljangsen. Det är för sent i juli om man ska klara av kraven som ställs för 2015.
Det gläder mig att ministern anser att besparingen hos en myndighet inte ska utgöra en risk för en annan myndighet. Det är vad vi befarar ska hända. Vi ser fortfarande med stor oro på vad som händer utefter vår kust. Om bemanningen sänks drabbar det oss hårt. I dag är den inte så stor, och det är fråga om stora avstånd. Närvaron och övervakningen till sjöss kommer att minska med 30-40 procent, och det är en stor del.
Kuststationer kommer att minska i antal, vilket innebär att vi tappar åtminstone en station i vårt län - förmodligen Örnsköldsvik. Bemanningen kommer att minska, och antalet plattformar kommer också att minska. Man förlorar i kompetens ute på fartygen. Folk säger upp sig och söker andra jobb. De vill fly innan de blir uppsagda.
Sjöövervakningen minskar med drygt 30 procent, sjöfyllerikontrollerna kommer att minska med 90 procent och sjösäkerhetstillsynen kommer att upphöra helt. Enligt den tidigare interpellationsdebatten med Monica Green måste regeringen vidta åtgärder om det visar sig att myndigheter inte klarar att hålla budget. Det måste väl gälla alla myndigheter.
Jag tackar för debatten, och jag hälsar ministern välkommen till Västernorrland på besök på torsdag.
Eva Sonidsson (S):
Den bild som jag visar upp här publicerades i Dagens Nyheter i somras. Den visar hur det såg ut då vid Höga kusten. Ministern nämnde att hon inte kan kommentera enskilda ärenden, men det kan inte ha varit speciellt intressant att ta ett bad där.
Jag har besökt föreningen Rädda Höga kusten. Fotot som jag visade togs i somras och visar hur tillståndet är där. Vi bor i ett världsarv, och vi vill kunna locka folk att besöka oss eller att flytta dit, men hur ska vi kunna göra det när Höga kusten ser ut på detta sätt? Det är många som ställer sig den frågan.
Det finns en stor oro bland befolkningen och även bland de turister som besöker Höga kusten. Det finns åtskilliga iakttagelser av de effekter som det här problemet har fört med sig. Man måste stanna sina båtar för att rengöra propellrarna. Det växer slam och smuts ända ned till fyra meters djup, vilket försämrar sikten.
Där man tidigare kunde se tolv meter ned i vattnet, ser man nu bara en halv meter. Slamlagret utmed stränderna på utsatta lägen är en till fyra decimeter tjockt. Fiske med nät är i stort sett omöjligt eftersom näten blir så tunga för att man ska orka dra upp dem. Notdragning är i princip omöjligt.
Allt detta sammantaget på en central del av Höga kusten, från Omnefjärden upp till Nätrafjärden, medförde i somras att turister reagerade. Där de väntat sig att finna ren och oförstörd natur har de upplevt motsatsen. Det innebär att affischnamnet Höga kusten är lite hotat, trots att området är både ett världsarv och ett BSPA-område.
Ministern säger att hon inte kan kommentera enskilda ärenden såsom utvecklingen av fiskodling vid Höga kusten. Men debatten handlar egentligen inte om det, utan den handlar egentligen om regelverket för skadlig verksamhet och enhetlig hantering av den tillståndsgivning som sker. Ministern säger vidare att tillstånd för fiskodling regleras inom ramen för tillståndsprövningen enligt miljöbalken.
Alla befintliga fiskodlingar i Sverige har också fått ett sådant tillstånd, antingen från länsstyrelsen eller från kommunen beroende på odlingens storlek. Detta förstärker ju kraven på behovet av enhetlig hantering genom lag i stället för att det är olika tjänstemän i kommuner eller i länsstyrelser som kan ge tillstånd. I dagsläget odlas det 2 300 årston i våra tre kustkommuner. Kramfors har den största odlingen på 1 600 årston.
Avfallet från dessa motsvarar årligen orenat utsläpp från 23 000 människor. Men eftersom regnbågen får 75 procent av sitt årsbehov under de tre varmaste sommarmånaderna juli, augusti och september ger det samma utsläpp som från en stad på 69 000 människor - utan reningsverk. Och detta har vi utanför vår kust som är ett världsarv!
Det här sker under den period då det växer som mest i vattnet, vilket har orsakat stora skador på fjärdar, vikar och sund i den centrala delen av Höga kusten. Övergödning i kustnära områden försvårar och gör det omöjligt för bad, fiske och friluftsliv. Turister reagerar negativt, och det är inte bra om man ska göra Höga kusten till ett besöksmål.
Eva Sonidsson (S):
Om jag har förstått det hela rätt är målsättningen för alliansregeringen att odla 80 000 årston före 2020. I Jämtland och Västernorrland är målsättningen 50 000 ton, och i Bottenviken och Bottenhavet 10 000 ton. Sedan är det ytterligare 10 000 ton fördelat på mindre odlingar i nämnda län.
Det här ska enligt Jordbruksverket ske med öppna nätkassar - en som många anser föråldrad metod där det släpps ut orenat kväve, fosfor och biomassa längs kuster och i sjöar, vattenmagasin och vattendrag. I Jämtland och i Västernorrland och Västerbotten blir då utsläppen gigantiska.
Jag tycker att en stor del av denna gödning som släpps ut i våra stora älvar är helt oacceptabel.
Jag vet inte om ministern tycker att det är ett sätt att minimera negativa miljöeffekter att utöka verksamheten och odla mycket mer fisk än vad som görs i dag. Ministern deltog på Helcoms ministermöte den 3 oktober där det talades om hur viktigt det är att minska fosfor- och kväveutsläpp för att minska övergödningen.
Beslutet blev än en gång att minska utsläppen i framtiden. Höga kusten har utsetts av Helcom som ett extraordinärt skyddsområde, ett BSPA-område. Då känns det inte riktigt rätt att man får släppa ut fosfor och kväve i så stora mängder och än mer i framtiden. I en debattartikel den 1 november säger ministern att vi i Sverige inte duckar för vår del av ansvaret, tvärtom.
I Helcom och i EU är vårt tydliga besked till grannländer och andra EU-medlemsstater att Sverige tänker fortsätta ansträngningarna för att göra våra gemensamma hav renare. Det låter bra, men hur märker vi som bor vid kusten det? Ministern säger att vattenbruket behöver öka i framtiden och att det är viktigt att minimera negativa miljöeffekter när vattenbruket ökar.
Regeringens målsättning är, som vi vet, att framför allt i Jämtland och Västerbotten odla 80 000 årston fisk före 2020. Det känns inte riktigt bra för oss som bor utefter kusten med tanke på den effekt det får. Jag skulle vilja att ministern utvecklar hur man tänker förhindra och minimera effekten av utsläppen i framtiden.
Eva Sonidsson (S):
Lokalt är det väldigt svårt när man ser effekterna av den här verksamheten. Det går inte att bada där man alltid tidigare har kunnat bada. Det går inte att promenera ens efter stränderna därför att det är så halt och slipprigt på grund av övergödning och avfall.
Det har visat sig att när odlingar av det här slaget har startat är det efter tre fyra år som man har kunnat se effekter av det här slaget på stränder, något som har blivit besvärligt att hantera. Jag förstår mycket väl att det är nationella regler som gäller för hela systemet och för hur det ska fungera.
Men jag tycker ändå att vi kanske borde se över regelverket inför framtiden för att kunna förändra framför allt odlingen av fisk så att man gör det på ett annat sätt och använder sig av den nya teknik som finns. Det finns faktiskt odlingar i dag som inte alls har den här påverkan på miljön. Det är ett slutet system där man odlar fisk på land och så vidare.
Jag hoppas verkligen att det blir någon förändring här, och jag ser fram emot att ministern tar tag i och jobbar med frågan. Jag kommer att följa den. Jag har föreningen bakom mig som verkligen vill att vi ska få en förändring till stånd. I föreningen är man rädd om vår miljö och våra kuster och den ort som man är uppvuxen i och vill fortsätta att leva där.
Samtidigt vill vi se en inflyttning till länet och kommunerna. Då är det viktigt att vi har en bra natur som vi fortsättningsvis ska förvalta åt våra barn i framtiden.
Eva Sonidsson (S):
Vi ska i dag behandla civilutskottets betänkande CU11 om ändring i reglerna om aggressiv marknadsföring. Jag vill börja med att ställa mig bakom utskottets förslag.
Bakgrunden till ärendet är att EU-kommissionen i en formell underrättelse i slutet av september 2014 har gjort gällande att den nuvarande lydelsen i den svenska regleringen i vissa avseenden är oförenlig med direktivet om otillbörliga affärsmetoder och att Sverige därmed inte följer upp sin skyldighet enligt unionsrätten att genomföra direktivet i svensk rätt.
Kommissionen har bland annat anfört att samtliga kriterier i direktivets artikel 9 om trakasserier, tvång och otillbörlig påverkan bör införlivas i lagstiftningen för att säkerställa rättslig säkerhet och tydlighet, särskilt för utländska näringsidkare som riktar sin verksamhet mot den svenska marknaden.
Regeringen har i sitt svar till kommissionen sagt att det såklart finns ett värde i att förtydliga den svenska lagstiftningen, vilket man också gör i denna. Inom Regeringskansliet togs initiativ till en översyn av de svenska reglerna om aggressiv marknadsföring för att säkerställa ett korrekt genomförande av direktivet om otillbörliga affärsmetoder, och det utarbetades en promemoria. Promemorian har varit ute på remiss, Lagrådet har yttrat sig över förslaget och en proposition har lagts fram.
Inga motioner har väckts med anledning av propositionen, och utskottet är överens om att det är en viktig skärpning av gällande lag. Det innebär att reglerna om aggressiv marknadsföring blir tydligare och stämmer mer överens med den svenska regleringen och EU-direktivet om otillbörliga affärsmetoder. Lagändringen föreslås träda i kraft om en dryg månad, den 1 mars.
I regeringens förslag till ändrad marknadsföringslag föreslås en ny paragraf som i korthet innebär att vid bedömning av om marknadsföringen är aggressiv ska bland annat tidpunkten, varaktigheten och platsen för marknadsföringen särskilt beaktas.
Det ska också tas hänsyn till om näringsidkaren använder ett hotfullt eller kränkande språk eller beteende och om näringsidkaren utnyttjar ett speciellt missöde eller speciella omständigheter som näringsidkaren känner till och på så sätt påverkar konsumentens beslut.
När en konsument vill utöva sina rättigheter enligt avtalet och rätten att häva ett avtal eller att byta till en annan produkt eller annan näringsidkare får heller inte näringsidkaren använda sig av metoder som inte anses relevanta i förhållande till avtalet. Det pågår också ett arbete inom Regeringskansliet som innebär att Konsumentombudsmannen under vissa förutsättningar direkt kommer att kunna förbjuda en näringsidkare att fortsätta med till exempel en reklamkampanj som rör krediter, vilket också utskottet välkomnar. Herr talman!
Utskottet ser positivt på den föreslagna ändringen av marknadsföringslagen som gör det tydligare för näringsidkaren vad som är tillåtet och inte.
Eva Sonidsson (S):
Regeringen har kommit med ett förslag på en ändring i marknadsföringslagen och lagen om avtalsvillkor i konsumentförhållanden. Propositionen heter Stärkta sanktionsmöjligheter för Konsumentombudsmannen . Stärkta sanktions-möjligheter för Konsumentombuds-mannen Jag börjar med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionen.
Lagändringen innebär i korthet att de förbud och ålägganden som Konsumentombudsmannen får besluta om enligt dessa lagar inte längre ska vara beroende av näringsidkarens godkännande samt att Konsumentombudsmannen ska ges möjlighet att bestämma att sådana beslut ska gälla omedelbart. Syftet med förslaget är att Konsumentombudsmannen ska ha tillgång till effektiva och avskräckande sanktioner, vilket är en förutsättning för ett fortsatt stärkt konsumentskydd.
Mot bakgrund av det faktum att marknadsföringslagen har ändrat karaktär under de senaste decennierna, framför allt genom användandet av internet samt de problem som förekommer på vissa konsumentmarknader, togs det inom Regeringskansliet initiativ till en översyn av KO:s sanktionsverktyg enligt marknadsföringslagen och lagen om avtalsvillkor i konsumentförhållanden.
Det är därför viktigt att KO får möjlighet att snabbt ingripa mot bland annat otillbörlig marknadsföring utan att behöva invänta godkännande av näringsidkaren. Det bidrar i sig till en effektivare tillsyn och i slutändan till att rättsreglernas genomslagskraft blir större bland aktörerna på marknaden. Om efterlevnaden av de marknadsrättsliga reglerna ökar gynnar det konsumentkollektivet och bidrar till en mer rättvis konkurrens.
Mot bakgrund av EU-rättens krav på effektiva och avskräckande påföljder samt att sanktionens nuvarande beloppsgräns bestämdes för ungefär 20 år sedan anser regeringen att också den gränsen ska höjas. Den nya gränsen fastställs till lägst 10 000 kronor och högst 10 miljoner kronor. Liksom tidigare ska avgiften inte få överstiga 10 procent av näringsidkarens årsomsättning.
Skulle det visa sig att den övre beloppsgränsen hindrar en effektiv tillämpning av sanktionen kan det finnas anledning att återkomma i frågan. Men i dagsläget anser utskottet att den högre gränsen är tillräcklig. Lagändringen föreslås träda i kraft den 1 oktober 2016. Avslutningsvis vill jag från utskottet tacka kanslipersonalen och önska en trevlig sommar. Jag önskar även talmannen en trevlig sommar.
Eva Sonidsson (S):
Vi ska i dag debattera civilutskottets betänkande CU9, som handlar om stärkta rättigheter för kollektivtrafikresenärer. Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. Vi i utskottet är i stort sett överens, men det finns en motion och en reservation. Att resa kollektivt är för många ett villkor för att vardagen ska fungera. Till och från jobbet men även för det privata resandet är det viktigt med en fungerande kollektivtrafik.
Med tanke på klimatmötet, som pågår i Paris, är det också högaktuellt att vi är med och påverkar transportsektorns klimatpåverkan. Det finns många exempel på hur resenärer blir drabbade om kollektivtrafiken inte fungerar. För att man ska nå regeringens målsättning att kraftigt öka andelen kollektivtrafikresenärer måste det även vara attraktivt att åka kollektivt.
Regeringen föreslår därför en lag om resenärers rättigheter i den lokala och regionala kollektivtrafiken. Det handlar om att ge resenärerna rätt till reseinformation, bland annat om de trafiktjänster som en transportör erbjuder och om störningar i trafiken. Informationen ska tillhandahållas i den form som är mest lämplig för att resenärer ska kunna ta del av informationen, och det ska läggas särskild vikt vid behov hos personer med funktionsnedsättning.
Resenärerna får rätt till ersättning vid förseningar som är längre än 20 minuter. En resenär ska ha rätt till ersättning för skäliga kostnader för annan transport, inklusive transport med eget fordon, för att nå resans slutdestination. Den högsta ersättningen för en sådan kostnad ska vara en fyrtiondel av prisbasbeloppet. I dagsläget är det 1 100 kronor.
Om en resenär inte begär ersättning för en kostnad för annan transport ska resenären i stället ha rätt till prisavdrag om resan faktiskt blir försenad till slutdestinationen. Dessutom ger lagen en resenär som köpt biljett som gäller för en viss tidsperiod rätten att få pengarna tillbaka om transportörens trafikutbud ändras efter köpet och ändringen är av väsentlig betydelse för resenären.
Den föreslagna lagen omfattar i huvudsak resor med tåg, spårvagn, tunnelbana och buss. Den gäller ej anropsstyrd trafik som är förbeställd. Genom den här förändringen stärks resenärernas rättigheter i förhållande till de allmänna resevillkoren, som transportörerna tillämpar, och till den lagstiftning om rätt till reseinformation som hittills gällt. Transportörens ansvar vid förseningar gäller oberoende av om transportören har orsakat förseningen eller inte.
Förändringen föreslås träda i kraft den 1 april 2016.
Eva Sonidsson (S):
Jag har en fråga till statsrådet Per Bolund. Enligt en undersökning från Svensk Handel tycker sju av tio konsumenter att frågor som rör miljö, hållbarhet och socialt ansvarstagande är viktiga när de i dag handlar varor. Samtidigt visar rapporter från Naturvårdsverket att den genomsnittliga privata konsumtionen i Sverige är långt ifrån miljömässigt hållbar. Det gäller inte minst utsläppen från svensk konsumtion som sker i andra länder.
Vad tänker statsrådet göra för att underlätta för konsumenterna att agera på ett ur miljösynpunkt hållbart sätt?
Eva Sonidsson (S):
Nu tänker jag citera en reklamfilm som har gått på tv. Nu är vi här för att diskutera mål för konsumentpolitiken. Det hoppas jag att vi kan vara överens om. Jag vet mycket väl att det här med skönhetsoperationer är ett otroligt stort problem. Och det är ett svårt problem. Den utredning som gjordes gav vid handen att det var en del saker som man faktiskt måste gå riktigt till botten med.
Jag tror inte att man enkelt kan komma fram till någon quickfix. Detta är ett stort problem. Det får omfattande konsekvenser. Jag tror att detta är någonting som man verkligen måste undersöka på ett djupt sätt för att det ska bli bra för konsumenten. Det sker en hel del.
Förhoppningsvis avskräcker de olyckliga fall som har varit ute i landet och i övriga delar av Europa en del från att fortsätta att göra operationer som inte är seriösa. Men jag håller med om att det är ett stort problem.
Eva Sonidsson (S):
Tack, Ola Johansson, för inlägget i debatten! Det här är en stor fråga. Frågan om telefonförsäljning har debatterats ganska länge både i regeringen och i vårt utskott. Det är ett stort problem. I det här läget får vi kanske ta ett steg i taget. Den proposition som nu kommer spänner ändå ganska vitt över ett område som är svårt att hantera.
Jag håller med om att spelberoendet är en stor problematik i frågan. Man tecknar ett avtal via telefon, som många lockas till att göra när man blir övertalad om att vinna stora summor pengar som man kanske inte gör. Här har vi också hela reklambiten med tv-reklamen. Den sköljer över oss dagligdags när man tittar på de finansierade kanalerna.
Där kan man titta på tio olika spelbolag som gör reklam under en kväll för att man ska börja att spela. Det är ett stort problem. Jag tror inte att man löser den frågan med enbart telefonförsäljningen. Men jag hoppas att vi på sikt även kan komma åt den problematiken.
Eva Sonidsson (S):
Ola Johansson! Jag kan dela den uppfattningen. Jag tycker heller inte att spel borde finnas på kartan, inte på den nivå som det är i dag och inte med tanke på den effekt det kan få. Det kan finnas fördelar med det också, men inte så som du beskriver det. När det gäller telefonförsäljning tror jag inte att man har förknippat problematiken med spelberoende med just telefonförsäljning. Här är det precis som du beskrev i ditt anförande.
Det handlar om dem som lockas att sluta andra avtal, som de inte är medvetna om. Man prenumererar på olika saker eller tecknar sig för ett abonnemang som man kanske inte alls har tänkt i inledningsskedet - detta för att man inte kan stå emot och för att man inte kan värja sig mot den argumentation som säljaren i detta fall lockar med. Vi får se vad som händer.
Jag tycker kanske heller inte att spel borde ha undantagits. Men vi får se var vi landar. Vi hoppas i alla fall att det blir stopp på åtminstone den vardagliga telefonförsäljningsproblematiken. Det är ju många som har hamnat i problem med abonnemang och så vidare.
Eva Sonidsson (S):
Ibland tar det en liten stund att landa i olika frågor. Jag vill bara göra ett förtydligande i fråga om skriftlighetskravet vid telefonförsäljning av lotter. Det ingick inte i uppdraget, i direktivet till utredningen.
Detta landade i att kravet skulle införas i distansavtalslagen, och där ingår inte lotteriförsäljningen - det finns i andra områden. Det är förklaringen till att speltjänster inte heller omfattas av EU:s konsumenträttsliga direktiv, som distansavtalen bygger på, och att det finns ett särskilt konsumentskydd på det området.
Det är väl en av förklaringarna till att inte lotteriförsäljningen finns med i just detta direktiv och lagförslag.
Eva Sonidsson (S):
Om jag inte minns helt fel påbörjades den här utredningen under Alliansens tid, så jag vet inte vem man ska skylla på för att det inte finns med. Som framgår av lagrådsremissen utesluter inte regeringen att det finns möjligheter framöver att titta även på speltjänster och telefonförsäljning av speltjänster. Vi får alltså se fram emot en klok regering som tänker jobba med att även den biten ska förändras och tas bort.
Eva Sonidsson (S):
Den förra regeringen tillsatte den här utredningen. Det var Birgitta Ohlsson som tillsatte den och beslutade om direktiven. Lotteriförsäljning regleras ju i en annan lagstiftning. Det är inget som vi har valt att plocka bort. Det regleras inte i distansavtalslagen, som den här lagstiftningen gör.
Speltjänster omfattas inte av EU:s konsumenträttsliga direktiv, så vi har inte valt att plocka bort dem, utan det handlar om en annan lagstiftning. Vi har även sagt att man bör utreda lotteriförsäljningen för att se om man kan göra någonting där. Men det ingår inte i den här utredningen.