Annika Strandhäll (S):
I förrgår besökte jag Källan i Fisksätra, en otroligt fin verksamhet. Bakom verksamheten står Stockholms Stadsmission, Svenska kyrkan, S:t Konrads katolska församling och Muslimernas förening i Nacka.
Nu inför julen packades det matkassar och slogs in julklappar till de många behövande som faktiskt året runt söker sig dit - arbetslösa, pensionärer och inte minst barnfamiljer och ensamstående föräldrar.
Det är som sagt en otroligt fin verksamhet som man egentligen skulle önska inte behövdes, åtminstone inte med den inriktning som den har i dag. Varje vecka tar ungefär 400 personer del av det som sker på verksamheten Källan i Fisksätra.
Själv växte jag också upp i ett socialt utsatt område. Jag växte upp i Bergsjön i Göteborg. Även på den tiden hade församlingarna och civilsamhället i området en väldigt viktig roll att spela.
De kunde tillhandahålla det där extra till familjer vars föräldrar inte hade råd att betala för de där fritidsaktiviteterna eller det där som man hörde att andra barn gjorde på loven. Det är inte så det ser ut i Fisksätra i dag. Det som verksamheten Källan och många liknande verksamheter runt om i Sverige ägnar sig åt är att se till att människor kan överleva.
Det är det vi pratar om här. Vi pratar om att man packar hygienvaror och packar torrvaror i matkassar. Varannan fredag delar de ut 200 kassar. De skulle kunna göra det varje dag, säger de. Var fjärde ensamstående mamma i Sverige i dag får komplettera med försörjningsstöd för att klara sig under månaden. Det är Sverige 2014.
Klyftorna har växt. Som jag sa tidigare har andelen fattiga bland arbetslösa, sjuka och förtidspensionärer tredubblats mellan 2004 och 2012. Politik är på riktigt. Vi kan göra skillnad.
De 300 kronor per månad och barn som nu inte blir av hade kunnat göra att den där ensamstående mamman haft råd att köpa den där vinterjackan till sitt barn. Nu får hon hämta den på verksamheten Källan i stället - om de har någon, vill säga. Politik är på riktigt. Vi kan göra skillnad.
En höjning av garantinivån i föräldraförsäkringen från 225 till 250 kronor låter inte mycket. Men det innebär 750 kronor i månaden för de barnfamiljer som har det sämst ställt. Det är på riktigt. Något som också är på riktigt, skulle jag vilja säga, är det vi föreslår för att åstadkomma ett mer jämställt Sverige.
Vi har stått här i dag och pratat om hur oerhört viktigt det är med fler arbetade timmar i svensk ekonomi. Det har vi alla från olika block slagit fast. Vi har också pratat om hur viktigt det är att vi har en tydlig arbetslinje.
Verkligheten är i dag den att det uppstår stora skillnader när det gäller jämställdhet mellan män och kvinnor när man bildar familj. Som flera har sagt tar kvinnor ut ungefär 75 procent av all föräldraledighet och 67 procent av all vab. Det skiljer ungefär 47 minuter per dag mellan män och kvinnor i det obetalda hemarbetet. Det tenderar i och för sig att öka när man bildar familj.
De där 47 minuterna per dag, som innefattar snöskottning och lite annat, innebär under ett arbetsliv att kvinnor gör ungefär sex år mer av obetalt hemarbete. Det är de som tar ut den största delen av föräldraledigheten som också tenderar att ta på sig den större delen av det obetalda hemarbetet. Och detta håller i sig.
Väldigt många kvinnor går också ned på deltid efter att ha bildat familj. Det är där vi ser att löneskillnaderna mellan män och kvinnor ökar. Det är där vi ser att möjligheterna till karriär glider isär. Detta är alltså på riktigt.
Det blir för mig oerhört märkligt när det går politisk prestige i frågor, precis som när man diskuterar den bortre tidsgränsen i sjukförsäkringen, som inte har varit effektiv. Under ett antal år har vi haft en jämställdhetsbonus i Sverige.
De som har utvärderat den säger, liksom myndigheten som administrerar den, att detta inte ger den effekt som politikerna vill åstadkomma, nämligen ett mer jämställt uttag av föräldraförsäkringen. Den första vikta månaden i föräldraförsäkringen infördes 1995 på initiativ av en borgerlig regering.
Inte minst Folkpartiet var drivande. Sedan införde en socialdemokratisk regering den andra vikta månaden i föräldraförsäkringen. Och vi vet att vikta månader har effekt. Då händer det grejer.
Därför är det väldigt märkligt att man i Sveriges riksdag inte kan bli överens om något som har en så tydlig effekt på hur samhället utformas, på jämställdheten i samhället och inte minst på jämställdheten på arbetsmarknaden.
Om kvinnor deltog i arbetslivet i lika hög utsträckning som män, arbetade lika mycket som män, hade lika högt arbetskraftsdeltagande, skulle svensk bnp öka med 358 miljarder per år. Vill vi ha fler arbetade timmar i svensk ekonomi är det här viktiga reformer.
Inte minst är det viktigt för de kvinnor och de pensioner som vi pratade om nyss. Det här är nyckelfrågor. I stället vill man hålla fast vid en jämställdhetsbonus som inte fungerar och ett vårdnadsbidrag som går på tvärs med arbetslinjen. Det har inte att göra med vad man bestämmer vid köksbordet.
Det finns ingen annan socialförsäkring i Sverige som har den utformning med överlåtelserätt som föräldraförsäkringen har. Skulle vi ha utformat en föräldraförsäkring i dag hade den inte sett ut på det här viset. Det kan jag nästan garantera. Det här behöver vi ta ansvar för.