KBLab/rixvox huggingface dataset:
Sten Bergheden (M):
Tack, ministern! Vi måste ha en rovdjurspolitik, men den kan inte stå över alla andra mål på landsbygden. Den kan ju inte stå över en levande landsbygd om vi vill att fler människor ska kunna bo och verka där ute, ha mer tamboskap och kunna jobba med skogs- och lantbruk. Vi har en livsmedelsstrategi som säger att vi ska öka produktionen. Det är klart att vi har många mål.
Då kan man inte säga att rovdjurspolitiken är så viktig att den får slå ut den övriga verksamheten. Precis som med alla andra vilda djur vi har i landet måste vi reglera vargstammen. Det gör vi med älgar, rådjur, hjortar och andra. Vi lämnar över ansvaret till jägarna, som sköter detta på ett utomordentligt bra sätt. Självklart måste vi göra precis på samma sätt när det gäller vargen. Så gör övriga Europa. Det påstås ofta att vargen är ett utrotningshotat djur.
Vi har över 200 000 vargar i världen. Vi har fullt av varg i hela Europa. Man jagar varg i Europa. Man har till och med fri jakt i delar av Europa, och man vet att man måste hålla vargstammen på en rimlig nivå. Det är bara häruppe i Sverige som vi har fått för oss att vi ska hålla på med något experiment för att skapa någonting som inte kommer att lyckas om vi inte har med oss landsbygdsbefolkningen.
Jag har varit ute hos människor på landsbygden som har förlorat sina får, ihjälskrämda och ihjälbitna får. Andra tackor har kastat sina foster och har inte blivit dräktiga året efter på grund av vargattacken. De här människorna överväger om de över huvud taget ska fortsätta med fåravel i de här områdena. Det är klart att de funderar på att göra något annat, och det är det vi inte vill. Vi vill att de här människorna ska fortsätta att satsa där ute.
Vi ville också inrätta en ny viltmyndighet som skulle ta hand om vargfrågan, men inte heller denna fråga har regeringen brytt sig om.
Sten Bergheden (M):
Nu får vi kanske äntligen möjlighet att få ett svar från någon som företräder ett regeringsparti i frågan. Det är anmärkningsvärt att kunna konstatera att ni tycker att det ska vara oerhört krångligt för våra jägare och våra sportskyttar som ska resa mellan olika länder för att utöva jakt eller sportskytte. Det vill ni inte underlätta. Det ska tydligen vara krångligt att ta sig ut och in ur landet med sina vapen, som man uppvisar licenser och annat för, och att gå igenom tullen och visa upp att man har vapen.
Den biten ska vara krånglig i ert Sverige. När det däremot gäller att ta in de olagliga vapnen lägger ni inte resurser fullt ut. Då sitter ni och utreder i två år. Det är ju dessa vapen som är problemet! Men dem släpper ni in, medan ni jagar vanliga sportskyttar och jägare när de ska ta sig in och ut ur landet med sina vapen för tävlingar och jakt. Är inte det ett väldigt märkligt agerande?
Jag ser inga problem med de vapen som våra jägare och sportskyttar har, för de är oerhört noga med att sköta vapnen på ett så exemplariskt sätt att de inte riskerar att bli av med sina licenser. Jag har också en annan fråga som jag vill ha svar på. Nu har vi väntat i fyra år på en ny viltmyndighet. Den måste ni väl ändå ha uppe någon gång på era sammanträden och diskutera. När kommer förslaget? När har vi det på riksdagens bord?
Måste riksdagen gå så långt att den själv går in och tillsätter detta och helt enkelt fullständigt kör över regeringen i frågan? De långa handläggningstiderna har vi diskuterat i många år. De beror just på den otydlighet som vi har i vapenlagstiftningen med synnerliga skäl och fleråriga vapenlicenser som ska omprövas varje år.
Detta ger ett ökat arbete för vår polis, som håller på att titta över dessa vapenlicenser. Ni vill fortfarande ha kvar denna ordning trots att det skulle underlätta oerhört mycket om man slapp de här extremgrejerna med synnerliga skäl.
Sten Bergheden (M):
Detta är ett märkligt resonemang. Det är inte våra jaktvapen eller våra sportskyttevapen som används vid den grova brottsligheten. Ändå tycker Rasmus Ling att det är rimligt att ha hårda krav och att till och med skärpa dem ytterligare för vanliga sportskyttar och jägare i landet. Det är ett väldigt märkligt agerande när man samtidigt har öppna gränser mot den olagliga transporten av vapen in i landet. Den sitter man och utreder och vet inte vad man ska hitta på.
Det är det som är den allvarliga grejen. Rasmus Ling kan titta på i stort sett vartenda fall när det handlar om olagligt vapeninnehav och grova brott: De här vapnen kommer inte från några sportskyttar eller jägare. Därför blir det väldigt missvisande om man jagar jägare och sportskyttar med ännu tuffare regler. Man vill försöka skärpa det hela för att man påstår att dessa vapen kan bli olagliga i framtiden. Men det kan mycket annat också bli.
Vi hade en lastbil på Drottninggatan som orsakade stora katastrofer i Stockholm, men man kan inte gå in och förbjuda alla lastbilar för det. Vi har inga bekymmer med våra jägare och våra sportskyttevapen. Ändå jobbar ni stenhårt på alla fronter och säger nej till våra förslag om att underlätta för jägare och sportskyttar att utöva sin sport och jaga. Det är viktigt för landsbygden att man kan ha rätt vapen när man är ute och jagar olika viltarter.
Det är både en fråga om säkerhet och en fråga om hänsyn till det vilt man jagar att man kan ha rätt utrustning i detta läge. Det tycker inte ni är rimligt, utan ni säger: Stopp, mer vapen får inte en laglydig jägare ha! Däremot bryr vi oss inte om de här gränsfrågorna, för dem sitter vi och utreder och tittar på om vi eventuellt ska stänga ned den olagliga införseln av olagliga vapen. Men sportskyttar och jägare ska vi jaga!
Det är fel politik, och den politiken kommer aldrig att vinna laga kraft här i Sveriges riksdag.
Sten Bergheden (M):
Först och främst kan jag säga detta: Det handlar om huruvida vi ska kunna ha kvar företag här i landet och om vi ska kunna fortsätta att utveckla och skapa jobb och tillväxt, vilket är väldigt värdefullt. Just i detta land är vi väldigt miljövänliga, både inom industrin och inom olika näringar. Vi ligger alltså i framkant. Om vi i detta land lägger på höga skatter kommer vi att flytta verksamheten till andra länder som har helt andra krav på utsläpp, vilket totalt sett kommer att försämra klimatet.
Vänsterns och regeringens politik handlar ofta om att det enda sättet att uppnå klimatmål och annat är högre och högre skatter. Det får till följd att företag och andra flyttar utomlands. Importen från andra länder till Sverige ökar. Transporterna rullar in i Sverige i stället för ut ur Sverige, med miljövänliga produkter.
Det är faktiskt så här: När människor får lite mer pengar i sin plånbok och lite bättre ekonomi på grund av sänkta skatter har de råd att köpa en ny bil. De har råd att ta de här klimatstegen i sin kedja och att kanske gå över till elektrifierade bilar. Ni beskattar folk så hårt i dag att de inte har råd att byta bil. Ni lägger på skatt på bensin och diesel. Det är samma sak med företag.
När företag kan rulla på och tjäna pengar gör de klimatinvesteringar för bättre klimat framöver. I övrigt kan jag säga: Om vi ska klara klimatmålen handlar det om att vi elektrifierar våra vägar och ser till att vi har laddinfrastruktur. Det handlar om att vi bevarar, utvecklar och bygger ut den kärnkraft som finns i Sverige, så att vi klarar av det elkrav som vi har. Vi har klimatmål, men vi har också elkrav för att vi verkligen ska klara omställningen fullt ut.
Där saknar både Vänstern och regeringen helt politik.
Sten Bergheden (M):
Vänstern pratar om att förbjuda bilar. Jag vet inte om Jens Holm över huvud taget har varit utanför Stockholms tullar och sett hur övriga landet ser ut. Om Jens Holm skulle gå så långt som till att förbjuda bilar stänger han ned hela landsbygden. Sedan kan han sitta och prata om vilka reseavdrag som helst - människor kommer inte att kunna resa längre, för de tvingas flytta därifrån! Det är den sanning som finns därute, och det vore bra att ta del av den i denna debatt.
Det handlar om ny teknik och om att faktiskt lyssna in våra företag och våra biltillverkare i Sverige. Vi var just nere i Göteborg och besökte våra lastvagnstillverkare och diskuterade de här frågorna. Det handlar om att vi är med och bygger upp den nya infrastruktur som behövs för att kunna elektrifiera. I stället ägnar sig regeringen åt att försöka få fram ett höghastighetståg som redan på ett kalkylmässigt stadium visar på olönsamhet.
Man lägger alltså pengar på något som är olönsamt och som dessutom inte ger några effekter på klimatmålen, och så struntar man i att verkligen ta tag i de andra grejorna. I stället satsar man på elcyklar. Förr trampade folk, men nu erbjuder man dem i stället att åka med elkraft. Sedan frågar Jens Holm mig hur vi ska lösa elkraftsbehovet. Börja med att ta bort elcyklarna så att folk får börja trampa igen!
Då har vi i alla fall minskat den delen i sammanhanget, för elcyklar hjälper väl inte till att lyfta bort ett elkraftsbehov. Vi tror på att vi behöver fler och framför allt stabilare kraftverk. Vi är för att också bygga ut biodrivmedel och allt annat. Vi behöver det både till flyg och till annat i framtiden. Sådana saker behövs också. Men vi måste säkra att vi har den elkraft som vi verkligen behöver, och där måste vi titta på kärnkraften.
Vi är för bilar, vi är för cyklar men vi är emot Vänsterns skattepolitik!
Sten Bergheden (M):
Det var ett vackert tal om trafiksäkerheten i Sverige, men det är tydligt att det fortfarande fattas några saker. Det är lite anmärkningsvärt med tanke på att Miljöpartiet ändå utgör regeringsunderlag och har suttit vid regeringsmakten i Sverige i snart fem år. Fortfarande har alkobommarna inte satts upp. De var färdigutredda 2014.
Alliansregeringen jobbade fram dem, lät prova ut dem och gjorde en utvärdering som pekade på positiva resultat i fråga om att avskräcka onyktra förare från att försöka ta sig in i landet. Har Miljöpartiet prioriterat ned frågan om att sätta upp alkobommar i våra hamnar? Varför har inte frågan varit högre upp på agendan, så att bommarna hade kunnat tas fram under dessa fem år?
Varför händer ingenting? I dessa tider när vi pratar om miljö och klimat måste vi värdera hur pengarna kan användas så effektivt som möjligt så att det verkligen blir klimatnytta och inte bara symbolpolitik. Därför har jag följande frågor till Miljöpartiets representant här. Hur ser ni på att välja mellan att bygga ut för höghastighetståg eller att elektrifiera våra vägar?
Vilket prioriterar Miljöpartiet? Herr talman! Det saknas trafikpoliser som kan kontrollera yrkestrafiken i landet, och det saknas alkobommar. Ändå har Miljöpartiet valt att satsa över 1 miljard på elcyklar. Är det verkligen en åtgärd som höjer säkerheten i trafiken och ger de effekter vi behöver?
Är detta ett sätt att finansiera något som faktiskt inte hjälper trafiksäkerheten? Varför finns inte fler poliser utan i stället en mängd elcyklar?
Sten Bergheden (M):
Tack för svaret, Emma Berginger! Jag konstaterar att i stället för satsningar på polisen och fler trafikpoliser har ni valt att satsa 1 miljard kronor på elcyklar. När det gäller höghastighetsjärnvägen anser Miljöpartiet att den ska byggas. Samtidigt ser vi inga satsningar på elvägar i era budgetar.
Det är faktiskt så att elvägarna kan börja rullas ut redan nu, men i stället ägnar ni er åt att fortsätta utreda och utreda. Däremot jobbar man stenhårt med att försöka få fram ett olönsamt höghastighetståg genom landet som kommer att äta upp det mesta av investeringsarvet och möjligheten till nya investeringar i andra delar av landet.
Ni borde väl lyfta upp elektrifieringen av vägar på en högre prioriteringsnivå med tanke på att all miljöexpertis säger att det är där vi kommer att rädda miljön och uppfylla klimatkraven på ett helt annat sätt än vi gör med höghastighetståg. Ni planerar också nya bensin och dieselskatter trots att de vi har ligger bland de högsta i Europa och att bilen måste finnas ute i glesbygd.
Där saknas alternativ. Ändå planerar ni nya bensin och dieselskatter att finansiera diverse saker med. Anser ni fortfarande att miljö, bensin och dieselskatterna är för låga i Sverige? Herr talman! Jag har en fråga till. För ett år sedan diskuterade vi i utskottet att vi måste ta tag i detta med olagliga trafikskolor och få bort den svarta biten från marknaden.
Då var vi överens i utskottet. Miljöpartiet var med på detta. När vi såg att regeringen inte levererade detta satte vi ned foten lite mer rejält. Men då klev Miljöpartiet och Socialdemokraterna av det tillkännagivande till regeringen som skulle pressa på i frågan. Varför har ni backat i detta? Tycker ni att det är tillräckligt, det som regeringen har gjort med svarta körskolor?
Sten Bergheden (M):
Tack, ministern, för svaret! Den här frågan har utretts två gånger. Den är utredd och klar, och man har också visat tydligt att det går att införa gårdsförsäljning i Sverige i kombination med att behålla Systembolaget.
Dessutom har Finland under den här tiden, medan vi i Sverige har suttit och utrett detta, infört gårdsförsäljning och därmed gått ett steg vidare, fastän de kan behålla sitt systembolag Alko. Det som går att göra i Finland hade självklart också varit möjligt att genomföra i Sverige.
Frågan är utredd, och det finns en bred majoritet i Sveriges riksdag för att införa gårdsförsäljning och därmed kunna skapa nya jobb på landsbygden, skapa fler jobb inom besöksnäringen och ta vara på hela landets möjligheter. Det som behövs är alltså inga nya utredningar. Det behövs beslut, och det behövs verkstad för att komma igång. Men vad gör då den svaga vänsterregeringen?
Man aviserar att man ska utreda detta och tillsätta en utredning under år 2020! Fru talman! Varför ska man vänta med detta? Vad är skälet till att regeringen väntar med sin utredning? Vi har utrett detta två gånger och har kunnat konstatera att det är möjligt. Ändå väntar man med att göra den kompletterande utredning som regeringen bedömer behövs för att man ska kunna komma vidare.
Man väntar ytterligare ett år. Det känns som om detta är ett sätt från regeringen och dess stödpartier att bara förhala frågan och inte ta tag i de verkliga problemen och verkligen lösa dem. Det är uppenbart i både svaret och regeringens agerande att man inte har tänkt införa gårdsförsäljning i Sverige.
Man har i stället bestämt sig för att försöka förhala och fördröja frågan så att inget händer under denna regering heller. Vad är regeringens vilja och ambition i denna fråga? Fru talman! Vill vi ha gårdsförsäljning i Sverige löser inte nya utredningar det utan bara en ny regering som faktiskt vill ha gårdsförsäljning.
Ministern tar i stället upp ett antal andra satsningar på landsbygden. Låt mig räkna upp några satsningar som landsbygden absolut inte har beställt.
Utöver att bönderna inte har fått sina EU-pengar i tid har vi nya bensin- och dieselskatter, nya planerade lastbilsskatter, nya flygskatter, förhalad gårdsförsäljning, fler reservat, försämrad äganderätt och fler vargar.
Dessutom ska höghastighetståg byggas mellan de stora städerna i Sverige, vilket minskar möjligheten för mindre orter att få sina järnvägar och vägar utbyggda. Det här är inga satsningar på landsbygden; det är satsningar på storstäderna. Fru talman! Regeringen har väl inte tänkt lösa problemen på landsbygden.
Man ser landsbygden som ett ställe dit folk kan åka och vila upp sig, som statsministern har uttryckt det på sina presskonferenser. Mina frågor till ministern är: När under 2020 kommer utredningen att tillsättas? Hur lång tid beräknar ministern att utredningen ska ta, och när har vi en proposition i riksdagen om att införa gårdsförsäljning?
Sten Bergheden (M):
Sveriges landsbygd måste få fler ben att stå på. Sveriges landsbygd kan inte leva på vargar och skogsreservat, utan landsbygden behöver fler ben och fler näringsgrenar. Gårdsförsäljningen ska kunna skapa fler jobb och tillväxt på hela landsbygden. Det är grundförutsättningen. Det hjälper inte med fler reservat och fler vargar för att skapa tillväxt. Jag har gått igenom påståendena från både ministern och Hillevi Larsson. Allt detta är känd materia.
Detta vet vi om. Finland har i dag försäljning. Men vi är så rädda att vi inte ens vågar. Hillevi Larsson sa att vi inte kan gå längre än Finland. Men låt oss, fru talman, åtminstone gå dit Finland är i dag och börja där. Men ni vågar inte ens det, Lena Hallengren. Ni vågar inte ens tillsätta en utredning. Ni flyttar till och med den framåt i tiden.
Vi borde kunna vara överens om i dag, fru talman, att denna utredning ska tidigareläggas, om ni nödvändigtvis måste ha den på tre fyra månader för att kunna fatta ett beslut. Det finns faktiskt en majoritet här i riksdagen som vill införa gårdsförsäljning. Det finns ett tryck här i riksdagen, och det finns en folkvilja att faktiskt få till stånd detta. Denna folkvilja bromsas av den sittande regeringen.
Låt oss vara överens om en sak, ministern, och det är att man försöker tidigarelägga utredningen och korta ned tiden för den, så att man verkligen får till ett utredningsförslag, att allting är klart inom ett och ett halvt år och att en gårdsförsäljning kommer i gång som går att utvärdera inom denna mandatperiod. Det är väl fullt rimligt att man har en lite högre ambitionsnivå än att man eventuellt bara ska titta på en utredning som man inte vet något om?
I grund och botten är man på något sätt motståndare till att detta ska införas, eftersom det är så många problem. I dag kör Systembolaget ut sprit och vin till din dörr. Men det är hopplöst för människor i Sverige att åka ut till en gårdsförsäljning och köpa en flaska vin. Det är inte rimligt 2019.
Sten Bergheden (M):
Jag tackar för svaret. Syftet med min interpellation var att jag ville ha reda på vad som ska hända och vilka förenklingar som ska göras för att underlätta för landets jägare och sportskyttar att få sina licenser. Riksdagen har gjort flera tillkännagivanden om att se över vapenlagstiftningen och minska handläggningstiderna för licenser.
I dag får många av våra jägare och sportskyttar vänta orimligt länge på att få ut sina licenser och kunna utöva både jakt och sportskytte på ett rimligt sätt. Dessutom har riksdagen gjort ett tillkännagivande om att inrätta en ny viltmyndighet. Inte heller detta har levererats av regeringen, utan det påstås att det utreds.
Kanske kan ministern i nästa inlägg ge svar på när ett förslag om detta kommer. Fru talman! Den här interpellationen handlar framför allt om en förenkling. Det ministern levererar till mig är att det EU-direktiv som nu är ute på lagrådsremiss har man lyckats krångla till mer än vad EU kräver.
Här hade man en möjlighet att minska femårslicenser. Man hade inte behövt lägga vissa vapen i kategori A direkt, utan man hade kunnat gå på den linje som förhandlades fram i EU. Ändå har man valt att överimplementera detta EU-direktiv i lagrådsremissen. Min önskan är att regeringen börjar se över detta innan det hamnar i skarpt läge och blir nedröstat i Sveriges riksdag.
I valrörelsen talade alla om att EU-direktivet inte skulle drabba landets jägare och sportskyttar. Trots detta kommer nu det här förslaget. Vapensverige har tydligt pekat på de missar som regeringen har gjort i det här arbetet. Vi ska ha klart för oss, fru talman, att Sveriges jägare och skyttar har de högsta kraven på utbildning, kunskap, lämplighet och förvaring.
Och landets jägare och skyttar är laglydiga, annars hade de inte fått ha några vapen - så enkelt är det. Varje dag prövas om landets vapenägare är lämpliga eller inte. Varje dag kan polisen hämta deras vapen om de gjort sig skyldiga till eller misstänks för ett brott. EU-direktivet säger att vi ska ha femårslicenser igen.
Vi har de hårdaste kraven i hela EU. Vi prövar vår jägarkår och vår sportskyttekår varje dag. I EU föreslår man att de ska prövas vart femte år vid nyansökningar. I detta läge hade det varit möjligt att plocka bort femårslicenserna sett till de skarpa krav vi redan har i Sverige. Detta har EU också ansett vara fullt rimligt.
Jag tror att jag läste någonstans - jag kan ha fel - att till och med regeringens utredare vid något tillfälle har sagt att vi uppfyller kraven, så vi skulle inte behöva ha kvar femårslicenserna. Ändå väljer regeringen att gå fram med femårslicenserna. Fru talman! Min fråga är: Anser ministern att förslagen i lagrådsremissen för implementering av EU-direktivet fullt ut är nödvändiga?
Är de verkligen nödvändiga? Kräver EU detta fullt ut? Fru talman! Anser ministern att förslagen kommer att underlätta för landets jägare och skyttar? Vad jag är ute efter är vad vi kan göra i detta läge för att faktiskt underlätta för landets jägare. Och avser ministern att ta strid och begära undantag från några delar i EU-direktivet om det anses nödvändigt?
Sten Bergheden (M):
Jag hävdar med envishet att man går betydligt längre. Det finns flera vapenexperter som har uttalat detta. Här har regeringen försökt passa på att införa lite, lite hårdare regler.
Man lägger vapnen i kategori A. Medan EU egentligen kräver att de hamnar i kategori A - krigsmateriel, kanoner och annat - bara när magasinet är i har denna regering sagt att vapen som kan ha ett sådant magasin med automatik hamnar i kategori A. Detta gör att de människor som använder sportskyttevapen inte kan resa med dessa vapen. Även om de delar på dem ligger de i kategori A. Det är en onödig regel. EU kräver inte detta.
Sveriges regering kräver det. Det är det som är bekymret. Vi talar om att ha kontroll över vapnen. Vi har daglig kontroll över våra vapen i Sverige. Det är ungefär 620 000 vapenägare. Varje dag körs deras personnummer igenom register och kollas upp. Har någon begått ett brott eller misstänks för ett allvarligt brott plockas vapnet in. Detta system har man inte i EU. Detta system har vi.
Till och med er utredare har påstått att detta är fullt tillräckligt. Ändå väljer regeringen att gå fram med femårslicenser. Det innebär att vissa vapen ska prövas för en ny licens vart femte år, vilket kommer att innebära ännu mer jobb för dem som hanterar vapenlicenser hos polisen. Det kommer att kosta 1 000-2 000 kronor per ärende varenda gång och skapa en massa oreda för dessa människor.
Om du tränar och tävlar i sportskytte och har åtta vapen med olika femårsnivåer ska du med jämna mellanrum pröva om du får ha kvar dina sportskyttevapen. Tänk om! Ni har hamnat fel. Ni har lyssnat för mycket på fel experter. De har en helt annan agenda än att se till att underlätta, som intentionen ändå är med detta.
Vi ligger högt i Sverige när det gäller krav, och det är oerhört få vapen av dessa som används i någon form av brottslighet. Fru talman! Ministern tar även upp att EU-direktivet är till för att minska eller komma till rätta med terrorverksamhet. Att jaga lagliga vapen har ingenting med terrorverksamhet att göra, så jag tycker att ministern har valt fel ord där.
De lagliga vapnen används inte i terrorverksamhet. Det är krigsmaterielvapen från olika krigshärdar runt om i världen som används i terrorverksamheten. Det är bara att kolla i statistiken. Det hade varit lätt att checka av. Jag måste faktiskt ställa en retorisk fråga till ministern.
Förklara för mig, ministern, hur dessa förändringar för vanliga lagliga vapenägare ska minska terrorverksamheten i världen, som ministern antyder i sitt svar! Hur ska terrorverksamheten minska av att vi stryper åt detta för lagliga sportskyttar eller jägare i Sverige, sätter lite hårdare regler och gör det omöjligt att vara med i vissa skytteverksamheter?
Det finns 619 000 jägare och sportskyttar i landet. De har en oerhört stor kontroll på sig och sköter sina vapen exemplariskt. Ändå väljer regeringen att överimplementera EU-direktivet. Tänk om och dra tillbaka dessa delar i tid! Då slipper ni få detta nederlag i Sveriges riksdag.