Catharina Elmsäter-Svärd (M):
Monica Green har frågat mig vad jag avser att göra för att behålla och utveckla de populära cykelturistlederna i landet, för att behålla det ideella engagemanget för cykelturistleder och för att fler ska kunna turista med cykel i landet. Låt mig börja med att säga att jag helhjärtat delar frågeställarens uppfattning att det är viktigt att cyklandet ökar.
I våra städer och tätorter behöver fler resor till och från arbetet ske med cykel, om vi ska klara av klimatomställning och trängselproblem. Många människor cyklar på sin fritid. En ökad cykelturism är en del av utvecklingen i en av våra snabbast växande näringar, besöksnäringen.
Turismens exportvärde, mätt som det belopp utländska besökare spenderar när de är i Sverige, var i fjol mer än dubbelt så stort som värdet av den svenska personbilsexporten. Att fler väljer att cykla är också positivt för folkhälsan, men det får inte leda till att fler skadas och dör i trafiken. Trafiksäkerhet är en angelägen fråga för oss alla.
Cyklisters risk att dödas i trafiken är ungefär sex gånger så hög som bilisters. Cyklister är den trafikantgrupp som står för flest svårt skadade. Påfallande många av olyckorna är singelolyckor. Även om utvecklingen verkar gå åt rätt håll, då antalet dödade och antalet svårt skadade sjunker, finns det mycket kvar att göra.
Det finns olika begrepp inom cykling, som cykelbana, cykelväg, stråk och led, som används olika av olika användare. Svenska Cykelsällskapet, vars verksamhet beskrivs i interpellationen, definierar en cykelturistled som en namngiven, turistisk cykelled med tydlig skyltning och karta och som följer ett lågtrafikerat vägnät.
På deras hemsida står det: "Meningen med turistledsbegreppet är att helt undvika hårt trafikerade bilvägar ... Trafiksäkerheten är central och denna går hand i hand med upplevelsen." Att ställa krav på trafiksäkerheten är därför högst befogat både på cykelturistleder och på annan cykelinfrastruktur. Vad är då statens roll när det gäller cykelturistlederna?
Lederna är både en tillväxt- och en infrastrukturfråga. Eftersom den här interpellationen är ställd till mig svarar jag för infrastrukturaspekten utan att vi för den skull får glömma bort de insatser som regeringen har gjort för besöksnäringen. En uppgift som staten har inom infrastrukturområdet är regelgivning. Regler som gäller för cyklister finns bland annat i trafikförordningen och vägmärkesförordningen, som regeringen beslutar om.
Utöver de generella reglerna i trafikförordningen kan lokala trafikföreskrifter för trafik på gator och inom tätbebyggt område beslutas av kommunen och i vissa andra fall av länsstyrelsen. En annan uppgift är att staten genom Trafikverket är väghållare för det statliga allmänna vägnätet. Många lågtrafikerade vägar i vårt avlånga land lämpar sig väl för cykling och kan ingå i cykelleder.
Trafikverket kan bygga separata cykelvägar utmed högtrafikerade vägar. Trafikverket ger statsbidrag till enskilda vägar som också kan utgöra länkar i en cykelled.
Staten har också, via regioners och länsstyrelsers beslut om användningen av medlen i länstransportplanerna, skapat en möjlighet att ge statsbidrag till kommuner som bygger cykelvägar som också kan vara delar av en längre sammanhängande led. Trafikverket svarar även för forskning och kunskapsuppbyggnad om cykling.
Men enbart statliga insatser skapar inte en levande, attraktiv led för cykelturismen. Här behövs en bred samverkan. Regionala insatser, kommunal planering och de ideella organisationernas arbete behövs för att åstadkomma lyckade, väl fungerande leder.
Jag vill gärna uppmärksamma och ge de ideella organisationer som på olika sätt verkar för en ökad cykling ett erkännande för allt det gedigna arbete som medlemmarna utför. De behövs! Tillsammans kan vi fortsätta att utveckla cykelturismen i Sverige.