KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mikael Damberg (S):
Det viktigaste vi gör när det gäller polisen är att vi bygger ut den kraftfullt. Vi fortsätter den utbyggnad som har lett till att vi har ungefär 3 500 fler anställda i dag än när vi började utbyggnaden. Vi är på väg mot 10 000. De senaste två åren har vi fått 700 fler poliser i Sverige, och antalet kommer att fortsätta att växa varje halvår framöver.
Detta kommer att märkas mest på landsbygden när det kommer fler människor i blå uniform som kan avlasta och göra de insatser som man inte riktigt har prioriterat eller hunnit med. Som inrikesminister är jag däremot ganska noga med att inte hela tiden gå in och avgöra vad polisen ska jobba med. Jag förväntar mig att polisen gör sitt jobb och inriktar sig på till exempel organiserad brottslighet.
Sådan här illegal taxiverksamhet kan i stor utsträckning ha inslag av organiserad brottslighet. Det rör sig om stora summor pengar. Den slår också ut vita branscher. Jag tror att polisen oftast är bäst lämpad att avgöra vilken typ av brott som ska prioriteras och när. Vid sidan av satsningen på polisen fortsätter regeringen att göra stora insatser för att få ordning och reda i branschen. Skatteverkets granskning är intressant, liksom utredningen om kontrollverksamheten.
Jag tror också att det finns ett annat politiskt ansvar - här har våra partier tyvärr inte alltid samma uppfattning. Det handlar om upphandling av taxiverksamhet, vilket är en enormt viktig bas för seriös taxiverksamhet. Vårt parti har ofta drivit kravet på kollektivavtal vid upphandling så att vi höjer nivån och kontrollen i branschen och inte låter de mindre seriösa taxiföretagen åka snålskjuts med hjälp av skattepengar och offentlig upphandling.
Detta är en otroligt viktig fråga när det gäller att långsiktigt styra sektorn åt rätt håll. Jag vill ställa en fråga innan interpellationsdebatten är slut: Vad menar Moderaterna med att ni tycker att det är viktigt att delningsekonomin släpps in i taxibranschen? Jag tycker att man verkligen ska fundera på om det är det klokaste sättet att möta denna utveckling. Det är klart att digitala appar används.
Det finns ju inte ett taxibolag där man inte kan boka sin taxi via internet eller olika tekniska tjänster. Det är bra; det underlättar för alla att göra rätt i dessa sammanhang. Men kan du förklara vad Moderaterna menar måste utvecklas just när det gäller delningsekonomin och taxibranschen? Jag ser enorma risker med att släppa ytterligare på detta utan att ha en riktigt bra idé om vad det ska innebära.
Mikael Damberg (S):
Jag vill börja med det sista. Vi delar verkligen bilden att en oseriös taxisektor utmanar de seriösa taxiåkarna. De betalar inte skatt och följer inte reglerna, och de konkurrerar ut företag som är väldigt viktiga på orten för att näringsliv och samhällstjänster ska fungera. Taxiverksamhet är i Sverige en viktig del av transportsektorn. Detta är inte ett område som vi skäms för. Det här har vi verkligen börjat styra upp. Hela transportsektorn var vilda västern.
Det fanns en ohemul tro på att marknaden på egen hand och utan kontroll eller regler skulle lösa transportsektorns problem. Detta ledde till att vi flaggade ut stora delar av svensk transportindustri. De liberala tankarna om att det inte behövdes kontroll på detta område var ett misstag. Vi bygger ut polisen. Skatteverket kontrollerar detta. Vi har en utredning om hur man bättre ska kontrollera att det råder ordning och reda i hela transportsektorn. Vi tar detta på väldigt stort allvar.
Jag vill dock verkligen varna taxibranschen, för jag hörde inte några goda argument för varför delningsekonomin ska släppas in i taxibranschen. På vilket sätt ska en seriös taxiägare utnyttja delningsekonomin? Då använder man väl taxitjänster, inte delningstjänster. Detta tror jag att Moderaterna måste tänka igenom om man inte vill slå undan benen ytterligare för seriösa taxiåkare runt om i Sverige.
Mikael Damberg (S):
Jag vill en gång till tacka Pål Jonson för den här interpellationsdebatten. Den är viktig. Vi står mitt i en nationell kris kopplad till coronaviruset. Då är det viktigt att vi inser att ett starkare civilt försvar hade gjort oss starkare i dag, men framför allt att vi måste lära av den här krisen för att se att ett starkare civilt försvar också är nödvändigt för framtiden. Jag ser därför fram emot ytterligare debatter men framför allt att samverka kring de här frågorna. Jag ska ge svar på några frågor.
Överenskommelsen om det militära försvaret mellan samarbetspartierna, Liberalerna och Centerpartiet, och regeringen gäller det militära försvaret - ingenting annat. Alla departement kommer på ett eller annat sätt att beröras av det civila försvarets återuppbyggnad. Jag tror att några departement och några utskott i riksdagen kommer att bli extra mycket involverade.
Det finns ett antal sektorer som är prioriterade för oss, till exempel hälso- och sjukvårdssektorn, transportsektorn och energisektorn, och som därmed kommer att få en extra stor roll i arbetet med totalförsvarspropositionen och underlagen till den framöver.
Jag ser fram emot att komma tillbaka till hela försvarsutskottet och redovisa alla inkomna handlingar för att ge en överblick av hur prioriteringarna ser ut på de olika departementen och i de bevakningsansvariga myndigheterna. Då tar jag gärna emot riksdagspartiernas egna bilder av deras prioriteringar och fokusområden. Det finns motståndskraft, men det är viktigt att i det här läget få en förnyad bild av vad ni tycker är viktigast att komma vidare med.
En viktig fråga är cybersäkerhet. Det nationella cybersäkerhetscentret är planerat att kunna inrättas under året, och myndigheten har sagt att de kan starta centret under året utan extra medel. Men utbyggnaden av centret kommer att kräva ytterligare finansiering.
Mikael Damberg (S):
Tobias Andersson har frågat mig när jag avser att återkomma med förslag till riksdagen med anledning av riksdagens tillkännagivande till regeringen om att slopa kravet på tillstånd för att anordna offentlig danstillställning. Vidare har han frågat mig om det är min och regeringens ambition att avskaffa tillståndskravet för offentliga danstillställningar och hur regeringen har resonerat och agerat i förberedelserna av lagrådsremissen.
I september 2017 fick en utredare i uppdrag att biträda Justitiedepartementet med att utreda frågan om kravet på tillstånd för att anordna offentlig danstillställning. Uppdraget redovisades i juni 2018 . I promemorian föreslås att det absoluta kravet på tillstånd ska slopas men att det ska finnas kvar i de fall då danstillställningen utgör en risk med hänsyn till ordning och säkerhet.
Utredarens förslag remissbehandlades från den 5 juli 2018 till den 15 oktober 2018. Det är nu upp till regeringen att utifrån utredarens förslag och de synpunkter som kommit in under remissbehandlingen lämna förslag på lämpliga författningsåtgärder.
Som jag tidigare har anfört i svar på riksdagsfrågor från bland andra Mattias Bäckström Johansson och Lars Püss har ärendet tyvärr inte kunnat prioriteras på grund av att Justitiedepartementet har haft ett flertal viktiga lagstiftningsärenden att hantera. Lagstiftningsärenden kopplade till straffskärpningar och nya polisiära verktyg mot den organiserade brottsligheten och gängvåldet har prioriterats före danstillståndet. Arbetet med att ta fram en lagrådsremiss pågår dock i Regeringskansliet.
Mikael Damberg (S):
Jag har i interpellationssvaret svarat på hur regeringen har hanterat tillkännagivandet. Vi har tillsatt en utredning och haft förslag ute på remiss. Jag sa också att det inte var en prioriterad beredning, eftersom vi hade andra frågor som var viktigare, inte minst kopplat till gängkriminalitet. Men jag sa samtidigt att beredningsarbetet fortsätter. Nu kan jag gå så långt som att säga att det här inte är prioriterat just nu.
Det kommer inte något sådant här förslag i närtid. Vi har just nu en coronakris och försöker få människor att ta eget ansvar för att minska den sociala interaktionen. Då kan regeringen inte presentera ett förslag om att avskaffa danstillstånden. Det blir helt fel. Jag kommer inte att göra det. Jag tror inte att riksdagen vill att jag gör det. Jag kan däremot säga att när vi har kommit igenom den här krisen kommer beredningen av ärendet att fortsätta, och då kan vi ta en förnyad diskussion.
Jag kommer inte att öppna upp för en diskussion om att avskaffa kraven på danstillstånd i händelse av nationell kris på grund av corona.
Mikael Damberg (S):
Jag har hittills i debatten förklarat att jag i det här läget inte kan prioritera arbetet med att avskaffa kravet på danstillstånd. Jag kommer inte heller att föregå vilken produkt regeringen kommer att presentera när vi, i enlighet med riksdagens tillkännagivande, väl presenterar ett förslag. Jag har full respekt för att riksdagen kan och ska kunna diskutera alla frågor hela tiden.
Men som riksdagsledamot kan man också fundera på när det är lämpligt att diskutera vissa frågor. Vi försöker just nu avråda människor från att ha för mycket sociala kontakter. Att då, i det här nationella krisläget, på det här sättet jaga regeringen för att vi ska presentera exakt vad vi tycker, kanske till och med presentera ett förslag, om att avskaffa kraven på danstillstånd, tycker jag är oansvarigt.
Vi hade kunnat ta den här interpellationsdebatten när krisen är över. Jag tycker inte att det är rätt tillfälle. Jag har förklarat att jag inte kommer att prioritera beredningen av det här förslaget. Jag gör det gärna när vi har kommit igenom den här krisen. Vi har nämligen sagt att vi ska tillgodose tillkännagivandet från riksdagen. Men det finns en tid och en plats för när det lämpar sig. Jag tycker inte att den tiden och platsen är här och nu.
Mikael Damberg (S):
Thomas Morell har frågat mig vilka åtgärder jag och regeringen avser att vidta för att säkerställa att Polismyndigheten agerar på ett sådant sätt att dess opartiskhet inte kan ifrågasättas. Han har också frågat hur jag och regeringen avser att framgent agera vid eventuella liknande händelser så att det inte uppfattas av befolkningen som att man stöttar brottslig verksamhet.
Polisen ska, liksom andra som fullgör offentliga förvaltningsuppgifter, i sin verksamhet beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet. Detta är helt grundläggande och följer av regeringsformen. Thomas Morell menar att polisen kan ha brustit i opartiskhet vid demonstrationen i Stockholm den 3 juni. Rent allmänt har jag ett stort förtroende för att polisen är opartisk och dessutom agerar på ett sätt som gör att den inte kan ifrågasättas.
Polismyndighetens rutin efter en händelse som den som Thomas Morell reagerat på är att utreda frågan i särskild ordning. Händelsen har också anmälts till Riksdagens ombudsmän. Därför bör jag som statsråd inte uttala mig närmare om händelsen. Jag inväntar dock resultatet av granskningen. Det är en demokratisk rättighet att demonstrera. Men vi befinner oss just nu i en pandemi där vi måste minska smittspridningen, och därför råder det sedan en tid ett förbud mot allmänna sammankomster och offentliga tillställningar med fler än 50 deltagare.
Som jag förstår Thomas Morell menar han att man kan få intrycket att jag stöttat en demonstration med långt fler än 50 deltagare. Han verkar då ha missat att jag tvärtom varit väldigt tydlig med att det tillfälliga förbudet mot att hålla större allmänna sammankomster och offentliga tillställningar gäller och ska följas.
Mikael Damberg (S):
Först vill jag bara konstatera att regeringen har agerat och begränsat demonstrationsfriheten i Sverige under pandemin: Vi har satt en gräns så att max 50 personer får delta vid demonstrationer och allmänna sammankomster i Sverige. Det har haft effekt. Det har även fått normerande effekt på annan typ av verksamhet, så jag tror att det har varit en av de viktigare åtgärderna vi har vidtagit i den här pandemin. Det har alltså haft som syfte att minska smittspridningen, och det finns möjlighet för oss att agera.
Det blir dock knepigt, för interpellanten påstår att fel har begåtts vid tillståndsgivningen - att det fanns andra sätt att agera vid tillståndsgivningen för den här demonstrationen. Det är exakt den diskussionen jag inte tycker lämpar sig riktigt. Den lämpar sig inte för mig som statsråd, och det är också lite på gränsen huruvida riksdagen ska in och ha bestämda synpunkter på hur myndigheter tillämpar lag.
Då far det nämligen iväg, och då får vi ett helt annat system än det där vi fattar beslut om lagar som blir gällande för myndigheterna - till exempel gränsen på 50 personer, som vi fattade beslut om. Det handlar om huruvida vi genom våra politiska debatter ska söka påverka myndigheten eller inte, och jag vill helst inte göra det. Jag försöker därför hålla mig ifrån det. Det är därför den här debatten blir lite svår, för jag tycker att grundlagen är ganska viktig på den här punkten.
Det är grundlagsfäst att människor får demonstrera, och nu har vi inskränkt demonstrationsfriheten till max 50 personer under pandemin. Det får man göra enligt grundlagen, men en annan viktig princip som slås fast i grundlagen är den om förvaltningens självständighet. Enligt den får ingen myndighet - inte heller riksdag eller en kommuns beslutande organ - bestämma hur en förvaltningsmyndighet i ett särskilt fall ska besluta i ett ärende som rör myndighetsutövning mot en enskild eller en kommun eller i ett ärende som rör tillämpning av lag.
Det är där jag tycker att vi ska vara försöka vara försiktiga i både riksdag och regering. Rent generellt sett har jag stort förtroende för Polismyndigheten. Förtroendet för den har ökat på senare år, och jag ser gärna att det fortsätter att öka nu när vi bygger ut Polismyndigheten med fler medarbetare runt om i hela Sverige. Det tror jag är viktigt. Hanteringen av allmänna sammankomster under pandemin har fram till de senaste demonstrationerna gått väldigt bra, och polisen har knappt behövt ingripa.
Vi har i många andra länder sett problem med att polisen vid olika tillfällen har behövt gå in ganska hårt för att människor inte har följt de anvisningar, rekommendationer och riktlinjer som finns i samhället, och det har man inte behövt göra i Sverige. Nu har vi haft några demonstrationer där Polismyndigheten har sett att överträdelser har skett, och då har man också upplöst demonstrationerna. Polismyndigheten har varit tydlig med att man från och med nu kommer att ha en mer restriktiv syn även på tillståndsgivningen.
Jag ska inte recensera det, utan jag konstaterar att Polismyndigheten har möjlighet att vara det enligt gällande regelverk.
Mikael Damberg (S):
Rent generellt tycker jag att Polismyndigheten har skött pandemin på ett utmärkt sätt. Man har haft en svår uppgift i ett läge där man ska både minska smittspridning och se till att grundlagsfästa rättigheter kan utövas. Fram till nyligen förekom det vid ett fåtal tillfällen demonstrationer i Sverige. Arrangörerna skötte sig utmärkt. Det rådde stor distansering, och det fanns inget behov av ingripande från Polismyndigheten.
Vid ett par av de större demonstrationer som urartade fanns det dock grupper som tog tillfället i akt att skapa bråk och upploppsstämning och ägna sig åt allmän skadegörelse när människor samlades på detta sätt för att demonstrera mot rasism och mot polisens övervåld i USA. Detta håller på att lagföras - polisen har gripit några personer, och framför allt har man studerat väldigt mycket videomaterial för att kunna ställa dessa våldsverkare till svars. Jag tycker att det är bra.
Avslutningsvis ska vi också komma ihåg att antirasism inte bara är en åsikt när det kommer till polisens uppdrag, utan antidiskriminering och allas likhet inför lagen är en del av polisens formella uppdrag. Det kommer av grundlagen, och jag tycker att det är viktigt att detta påpekas i en debatt som denna.
Mikael Damberg (S):
Jag är lite formalistisk i den meningen att eftersom det är kommunerna som har ansvaret för räddningstjänsten måste de också ta ansvar för personalförsörjningen. Staten kan inte bortse från det och ta över detta ansvar, för det kommer aldrig att gå. Däremot kan staten bidra, och jag är helt säker på att intresset för räddningstjänsten ökar när staten tillför helikopterresurser, skopande flygplan och fler depåer med material runt om i Sverige.
Dessutom jobbar vi med ledningsstöd för komplicerade händelser och att införa Rakelsystem i större utsträckning så att misstagen 2018 inte upprepas. Förra året och året dessförinnan jobbade vi mycket med att få upp nivån på utbildningen av deltidsbrandmän, som långsiktigt förser systemet med deltidsbrandmän. Det är en viktig fråga som har haft betydelse inför i år. Jag vill inte överdriva uppdraget till MSB. Alla uppdrag till myndigheten är viktiga.
Det handlar snarare om att institutionalisera uppdraget och göra det mer långsiktigt. Redan i dag jobbar man med utbildning och rådgivning och är inblandad i de nationella rekryteringskampanjerna. Man har också hjälpt SKR att ta fram hemsidan blideltidsbrandman.nu, som SKR förvaltar.
Det handlar alltså om att se till att detta arbete blir långsiktigt och strukturerat. Men här och nu är det huvudmannen kommunerna som måste göra insatser, för när staten förstärker sina förmågor måste också kommunerna jacka upp. Vi är dock beredda att titta på insatser som kan göras på kort sikt, och här fortsätter dialogen med SKR.
Mikael Damberg (S):
Ludvig Aspling har frågat justitie- och migrationsministern hur ministern säkerställer att rättsstatens principer upprätthålls i Åklagarmyndighetens verksamhet. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Åklagarmyndigheten har en framträdande roll i rättsstaten, och det är därför mycket viktigt att förtroendet för myndigheten bibehålls. Åklagarmyndighetens verksamhet styrs, likt verksamheten i andra myndigheter, av lagar och regler.
En grundprincip i regeringsformen - den grundlag som utgör fundamentet för vår demokrati - är att myndigheter i sin verksamhet ska beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet. Saklighet och opartiskhet är följaktligen grundläggande principer för den offentliga förvaltningen och således också för Åklagarmyndigheten. I linje med detta ska riksåklagaren verka för lagenlighet, följdriktighet och enhetlighet vid åklagarnas rättstillämpning.
För alla åklagare gäller även åklagarväsendets etiska riktlinjer. Av dessa framgår att verksamheten i alla delar ska präglas av objektivitet och saklighet samt att åklagare inte får ta hänsyn till ovidkommande förhållanden eller syften. Det framgår även att en åklagare utanför sin yrkesutövning bör uppträda på ett sådant sätt att han eller hon inte riskerar att förtroendet för den enskilde tjänstemannen eller åklagarväsendet skadas.
Jag kan således konstatera att regelverket kring åklagarna svarar mot mycket högt ställda krav på rättsstatliga principer, och jag har stort förtroende för att Åklagarmyndigheten klarar att upprätthålla dessa.
Mikael Damberg (S):
Det var ett viktigt påpekande från fru talmannen. Som statsråd kan jag inte uttala mig i enskilda ärenden. Det vore olämpligt, och det skulle dessutom riskera att skada tilltron till just rättsstatens principer. Här uppfattar jag att jag och interpellanten har olika uppfattningar, och det är lite märkligt.
Jag tyckte att jag ägnade hela mitt interpellationssvar åt att beskriva de principer som den svenska rättsstaten vilar på och de principer och lagar som reglerar åklagarens verksamhet. Om en enskild åklagare i sin tjänst eller på annat sätt har gjort något fel är det en fråga för Åklagarmyndigheten och inte för den svenska regeringen.
När det gäller Åklagarmyndigheten och rättsväsendet i stort bygger de rättsstatliga principerna på att politiker inte ska styra hur enskilda åklagare agerar eller fattar beslut. Att tvinga mig till en diskussion och en värdering av vad enskilda åklagare gör runt om i Sverige undergräver i sig rättsstatens principer. Det är allvarligt, för jag vill inte gripa in i detta.
Jag förväntar mig att riksåklagaren tar ansvar för sin myndighet. Om man känner att något har blivit fel och att något måste granskas, alltså om man blir felaktigt behandlad av en myndighet eller av en tjänsteman, är det JO eller JK som ska granska det. Det är inte regeringen som man ska vända sig till. Och om man har blivit utsatt för något brottsligt ska man göra en polisanmälan.
Det är så det går till i ett rättssamhälle. Det är därför jag är så formell i mitt svar. Mitt svar utgick helt och hållet från att alla människor är lika inför lagen och att alla ska behandlas på exakt samma sätt. Det var min utgångspunkt. Men börjar man tala om hyckleri när man syftar på att jag inte vill gå in i enskilda ärenden och värdera vad enskilda åklagare gör eller inte är man inne på en farlig väg.
Då vill man sätta standarden att den svenska regeringen ska ha synpunkter på enskilda åklagares agerande runt om i Sverige. Jag tror att det är en farlig väg att gå. Jag tror att det skulle undergräva rättsstatens principer. Det är därför Sverige har starka lagar och regler som reglerar hur sådant här ska gå till.
Mikael Damberg (S):
Jag är den förste att understryka att även om vi har lagar och regler i Sverige kan det hända att lagarna bryts. Enskilda tjänstemän eller myndighetspersoner kan göra fel, och det kan till och med vara lagbrott. Det kan förekomma. Det jag försökte säga i interpellationssvaret och anledningen till att det var ganska torrt är att jag inte ska ge mig in och döma i detta. Då blir det nämligen lite som interpellanten sa, att åklagaren såg det som att han hade "sin regering i ryggen".
Åklagaren har ingen regering i ryggen. Men åklagaren har lagen i ryggen och ska prövas utifrån de lagar och regler som gäller i Sverige, ingenting annat - inte på uppdrag av någon regering, vare sig den nuvarande eller någon kommande regering. Myndigheterna har ett ansvar för att regelverket följs. Jag är noga med att framhålla det i den här interpellationsdebatten.
Känner man som enskild att så inte har skett kan man vända sig till JO eller JK för att se om de vill pröva frågan om myndigheten har brutit mot regelverket. Om man tycker att det har varit så grovt att det har skett ett lagbrott ska man gärna göra en polisanmälan. Så ska det nämligen gå till i en rättsstat.
Hade det varit en interpellationsdebatt som handlade om att regelverket var felaktigt och att någon av principerna brister hade vi kunnat föra en diskussion om det, och jag hade känt ansvar för att i så fall förändra regelverket. Jag tycker att regelverket är tydligt. Jag tycker att det är viktigt att Sverige har ett robust system. Men jag kan inte säga om regelverket alltid följs. Följs det inte har myndigheten ett ansvar och ytterst JO och JK, men man ska också göra en polisanmälan.
Jag hoppas att människor som känner sig felaktigt bedömda eller drabbade av myndigheter utnyttjar sin rätt i systemet att anmäla det, för då får det prövas som det ska i stället för att det ska ske i en interpellationsdebatt där jag som regeringsföreträdare ska säga om det har gått rätt till eller inte. Det överlåter jag gärna åt andra rättsvårdande myndigheter.
Mikael Damberg (S):
Jag vill bara avsluta med att konstatera att Åklagarmyndigheten har en väldigt framträdande roll i vår rättsstat och att det är viktigt att förtroendet för myndigheten bibehålls. Jag vill också klargöra att Åklagarmyndighetens verksamhet styrs av lagar och regler, och en grundprincip i regeringsformen - den grundlag som utgör fundamentet i vår demokrati - är att myndigheter i sin verksamhet ska beakta allas likhet inför lagen och iaktta både saklighet och opartiskhet.
Jag förväntar mig att myndigheter följer de lagar och regler som gäller i Sverige. Och känner man sig som enskild illa behandlad av en myndighet eller till och med utsatt för något brottsligt hoppas jag att man följer de rutiner som finns och vänder sig till exempelvis JO och JK eller gör en polisanmälan, för det är så vi kan upprätthålla dagens starka svenska system av rättssäkerhet som jag gärna vill behålla.