Désirée Pethrus (KD):
Först skulle jag bara vilja säga att Sven-Erik Österberg lägger sig i diskussionen, men verkar ha en helt annan utgångspunkt än det som är frågan. Jag blir så förvånad, för de frågor som Sven-Erik Österberg tar upp gör att man känner att det är en gammaldags socialdemokratisk politik. Jag förstår inte hur ni ska kunna förnya er. Man känner att ni vänder er om, tittar efter det gamla och blir som en saltstod.
Jag förstår inte hur ni ska kunna komma tillbaka till en framtidsinriktad politik. De siffror som Sven-Erik Österberg tar upp är helt felaktiga. Vi vet att det i alla grupper har blivit en stor förbättring under det senaste året. Men det finns en grupp som fortfarande står lite och stampar. Det är de funktionshindrade, fru talman. Det är därför jag ställt denna interpellation.
Det behövs särskilda insatser för den gruppen. Jag tror att det finns flera aktörer som skulle kunna göra så mycket mer. Vi lägger runt 30 miljarder på arbetsförmedlingsarbete. Det är enorma summor. Om vi bara skulle använda lite av dessa pengar till att satsa på fler aktörer skulle vi komma så mycket längre.
Bemanningsföretagen tror jag kommer att spela en allt viktigare roll på en mer flexibel arbetsmarknad. Bemanningsföretagens omsättning ökar, och det märks bland annat av att branschen nästan har fördubblat sin omsättning på tre år. I går besökte jag flera aktörer som arbetar med att få personer med funktionshinder ut i arbetslivet. Ett sådant företag var Iris Bemanning. De har startat en verksamhet i syfte att hitta arbete åt personer med synskada och/eller rörelsehinder.
Det är ett bra exempel på specialinriktat stöd till särskilda grupper. De blir arbetsförmedlare som kan just den här gruppens behov av stöd, och de ser möjligheter, inte hinder. Men vi skulle kunna göra detta i mycket större skala än vad som sker i dag om man hittar de rätta incitamenten.
Jag tror att vi behöver se oss omkring och hitta nya vägar för att få fram de nya jobben och de jobb som funktionshindrade också kan vara med och utföra. Vi behöver se till att fånga upp de företag och arbetsgivare som vill ta ett större samhällsansvar. Ikea visade i går på ett av mina studiebesök att de särskilt välkomnar Samhalls personal att jobba för dem på intern entreprenad. De vill ge personer med funktionshinder arbete.
De vill jobba med det som heter corporate social responsibility , alltså samhällsansvar. Det blir allt viktigare för olika företag. Nu gäller det att fånga den goda trenden. Det finns företag som vill anställa personer med funktionshinder. Jag tror att Arbetsförmedlingen tyvärr inte riktigt klarar av uppdraget. Det är bråttom nu om vi ska få hjälp av högkonjunkturen.
Vi ska få hjälp att förmedla jobben. Jag tror att vi behöver någon typ av klassificeringssystem för olika personer med olika behov. Därmed kan vi hitta olika aktörer. Jag hoppas och ser fram emot en mångfald av arbetsförmedlingar i framtiden, och jag hoppas och tror att även statsrådet vill vara med och utveckla detta.
Arbetsförmedlingen kommer naturligtvis att finnas kvar som en aktör, men precis som inom många andra områden tror jag att konkurrens gör att vi får en förbättring av innehåll, kvalitet och metodutveckling. Frågan till statsrådet är vad det finns för hinder för att vi får ännu fler aktörer än de som finns i dag i upphandling.
Vad är det som begränsar ministern vad gäller alternativa aktörer som komplement till det som nu finns i projektarbete?