KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jens Holm (V):
Det vore faktiskt intressant att höra hur stort behovet av biobränsle kommer att bli med anledning av reduktionsplikten. Denna plikt innebär att det är obligatoriskt att blanda i mer och mer biobränsle i bensin och diesel. Jag ställde denna fråga till riksdagens utredningstjänst och fick svaret att vi 2030 kommer att behöva ungefär 40-60 terawattimmar biobränsle.
I dag har vi totalt 20 terawattimmar, så det är alltså en mycket kraftig ökning - och det bara med anledning av reduktionsplikten. Vi har också färdplanerna, som är föremålet för dagens debatt. För mig går matematiken inte ihop. Jag kan mycket väl tänka mig att vi kan ha en betydande nationell produktion av hållbara biobränslen.
Vi har ett stort skogsbruk i Sverige och pappers- och cellulosaindustrier. Där skapas det restprodukter som man kan göra biobränsle av. Men inte kan det räcka till en 70-procentig, 86-procentig eller 100-procentig ökning av biobränsleanvändningen i Sverige.
Det får helt enkelt bli lite mer nischat, och därför är det viktigt att regeringen går in och prioriterar bland färdplanerna och säger vad man tror och inte tror på. Men någon sådan plan ser jag dessvärre inte från regeringen. Vad gällde incitament för hållbart skogsbruk var det som ministern tog upp budgetanslag för att skydda mer skog. Det håller vi i Vänsterpartiet fullt ut med om.
Vi anslår till och med mer pengar än vad regeringen gör. Incitament för ett hållbarare skogsbruk är till exempel att främja kontinuitetsskogbruk där man inte kalhugger hela skogen. Är det sådana saker som ministern tänker sig? Det hoppas jag i varje fall. Fru talman! Jag vill tacka för debatten. Jag tror att vi måste återkomma i fler debatter om biobränsle, hållbarhet och klimatomställning, för det är viktigt.
Jens Holm (V):
Våra regionala järnvägsbanor är i skriande behov av upprustning, då regeringen och Trafikverket ensidigt har fokuserat på de mest trafikerade banorna. Några av de regionjärnvägar som behöver upprustning skyndsamt är Kinnekullebanan, Lysekilsbanan, Bohusbanan, Stångådalsbanan mellan Kalmar och Linköping och Tjustbanan mellan Västervik och Linköping.
Gällande de två sista, Stångådalsbanan och Tjustbanan, har samtliga partier i Region Kalmar gjort en framställan om en skyndsam upprustning av dessa banor till Trafikverket och regeringen. Jag ser att det skulle finnas stor klimat- och samhällsnytta i att bifalla en sådan framställan.
Därför vill jag fråga infrastrukturministern ifall han har tagit del av den, vad han i så fall anser om den och ifall han ämnar ge större utrymme åt regionjärnvägarna i den kommande infrastrukturplaneringen.
Jens Holm (V):
En av min frågor var ifall ministern har tagit del av framställan från samtliga partier i Region Kalmar. Jag har ett förslag till ministern: Varför inte låna pengarna till höghastighetsbanorna? Låna 200-250 miljarder kronor, lägg de pengarna i en separat projektorganisation och bygg ut höghastighetsbanorna skyndsamt! Då kommer vi att ha pengar kvar att satsa på järnväg i hela landet såsom de regionala järnvägarna.
Jens Holm (V):
Jag har också en fråga till Ibrahim Baylan. Häromdagen inkom nio nya färdplaner för fossilfrihet till regeringens initiativ Fossilfritt Sverige. Målet är nollutsläpp i Sverige senast 2045. Nu finns totalt 21 färdplaner för fossilfrihet, bland annat från byggsektorn, flyget, lantbruket, skogsindustrin, betongindustrin, stålindustrin och nu senast från transportbranschen.
I dag arrangerades ett seminarium på temat En fossilfri transportsektor. Allt detta är väldigt viktigt. Men färdplanerna spretar åt lite olika håll. Bland annat vill man enligt många färdplaner ha väldigt mycket biobränslen, vilket vi vet är en begränsad resurs som vi inte enbart kan förlita oss på. Nu undrar alla: Vad händer nu? Vad tänker regeringen göra med alla dessa färdplaner? Blir det bara seminarier, eller ska det också bli verkstad så att vi får minskade utsläpp på riktigt?
Jens Holm (V):
Det är bra att näringsministern nämner just resurser. Vi i Vänsterpartiet har avsatt 4,5 miljarder kronor för de kommande tre åren för att se till att dessa färdplaner just ska bli verkstad och att det ska bli minskade utsläpp på riktigt. Jag ser att det är väldigt många seminarier kring dessa färdplaner, och det är väl bra. Men vi behöver inte fler seminarier, utan vi behöver handling på riktigt. Därför vill jag nu veta vad regeringen gör med dessa 21 färdplaner för fossilfrihet som nu finns i Regeringskansliet.
Det kan väl inte vara så att man bara ska arrangera seminarier om dem?
Jens Holm (V):
Inom ramen för regeringens initiativ Fossilfritt Sverige har 21 färdplaner för fossilfrihet inkommit. Det är färdplaner från åkerinäringen, skogsnäringen, stålindustrin, fordonsindustrin och så vidare. Nästan alla industrier räknar med att använda mer biobränsle än i dag.
Skulle alla dessa färdplaner uppfyllas skulle vi i Sverige behöva ungefär dubbelt så mycket biobränsle som i dag. Det säger sig självt att vi inte har tillräckligt med råvara för att producera dubbelt så mycket biobränsle som i dag. Med en så stor produktion skulle vi förvandla våra levande skogar till monokulturer för biobränsleproduktion. Fru talman!
Därför vill jag fråga miljö- och klimatministern hur mycket biobränsle som ska produceras inom ramen för färdplanerna. Hur garanterar ni att vi behåller biologisk mångfald och levande skogar?
Jens Holm (V):
Färdplanerna har ju skickats in till regeringen, och det har skett inom ramen för det av regeringen startade initiativet Fossilfritt Sverige, där Sverige ska bli världens första fossilfria välfärdsnation. Det är en fantastisk målsättning. Därför tror jag att alla förväntar sig att det är just regeringen som ska återkomma när det gäller avvägningen och prioriteringen. Tidigare sa Isabella Lövin att biobränsle endast ska framställas av restprodukter.
Jag vill fråga: Står Isabella Lövin fast vid det?
Jens Holm (V):
Precis som Annika Hirvonen Falk från Miljöpartiet tog upp förut har coronavirus upptäckts på tio svenska minkfarmer. I Nederländerna och i Danmark har man beslutat att stänga ned sina pälsdjursfarmer efter att man upptäckt virus där. En särskilt oroväckande aspekt som tidigare lyfts fram är att viruset har visat sig kunna mutera, som det har gjort i Danmark, vilket gör det ännu svårare att bekämpa.
Pälsindustrin är i grunden oetisk. Hundratusentals djur föds upp varje år, hålls i minimala burar och dödas på ett plågsamt sätt. I går sa vice statsminister Isabella Lövin till Expressen att vi måste stänga ned minkfarmerna fortast möjligt.
Med anledning av detta vill jag fråga statsministern: Avser statsministern att stoppa all minkuppfödning under pågående pandemi, och avser han att besluta om en avveckling av hela pälsindustrin i Sverige?
Jens Holm (V):
Det klimatpolitiska rådet har i flera omgångar uppmanat regeringen att inte betala ut kravlösa ekonomiska stöd till utsläppande verksamhet. Jag vet inte hur väl Finansdepartementet har lyssnat på det klimatpolitiska rådet.
En ny granskning från Stockholm Environment Institute visar nämligen att två tredjedelar av de ekonomiska bidrag som har betalats ut från regeringen i form av coronastöd har gått till fossila verksamheter - inte minst till flyget, som i flera omgångar har fått miljardstöd från regeringen. Fru talman!
Det kan vara rimligt att ge stöd till verksamheter som i dag går på knäna, men stödet måste utformas så att det bidrar till minskade utsläpp och minskade orättvisor i samhället. Med anledning av det vill jag fråga finansministern: Vad gör ministern för att återhämtningspolitiken ska bli socialt och ekologiskt hållbar?
Jens Holm (V):
Jag instämmer i det som infrastrukturministern sa om utbetalning av statlig ersättning för kollektivtrafiken i Sverige. Det är mycket välkommet att de 3 miljarderna äntligen har betalats ut. Dessvärre är detta en statlig ersättning för förlorade biljettintäkter som bara gäller för perioden mars till midsommar. Vi ser att kollektivtrafiken fortsätter att gå på knäna.
Regeringen har visserligen aviserat 2 miljarder i nästa budget, alltså för nästa år, precis som ministern anförde. Men det finns ju fortfarande ett förlorat biljettapp från midsommar ända till nyår. De regionala kollektivtrafikmyndigheterna tappar nästan 1 miljard kronor i månaden. Anser ministern att de 3 miljarder som nu har betalats ut räcker som kompensation för i år? Vad avser ministern annars att göra?
Avser han att anslå extra medel för förlorade biljettintäkter i år, inte för nästa år?
Jens Holm (V):
Jag har en fråga på samma tema, nämligen kollektivtrafiken i vårt land. Nyligen kom Svensk Kollektivtrafik med sin senaste prognos där de pekade på att kollektivtrafiken tappade ungefär 7,5 miljarder kronor förra året. Prognosen är att man troligen kommer att tappa lika mycket till, 7,5 miljarder, det här året. Detta är en direkt följd av våra uppmaningar om att man ska undvika att resa kollektivt om man kan det.
Ministern nämnde de direkta statliga stöd som regeringen har gått in med. Det gäller 3 miljarder förra året, och nu har man för i år aviserat ytterligare 2 miljarder. Men, Tomas Eneroth, i ljuset av att prognosen är att kollektivtrafiken kommer att tappa 7,5 miljarder kronor och då man tidigare har tappat lika mycket förra året räcker inte 2 miljarder kronor. Eller anser ministern att 2 miljarder kronor räcker?
Kollektivtrafiken ska ju utvecklas, inte avvecklas, så vad mer avser ministern att göra för kollektivtrafiken?
Jens Holm (V):
I februari framkom det att det tyska energibolaget RWE stämmer Nederländerna på 1,4 miljarder euro för landets framsynta beslut att avveckla sina kolkraftverk. RWE gör detta med stöd av det internationella energistadgefördragets investerarskyddsklausul, även kallad ISDS.
Nu pågår glädjande nog en process inom EU för att ta bort investerarskyddet från det internationella energistadgefördraget. Jag vill fråga miljö och klimatminister Per Bolund om han anser att det är rimligt att fossilbolag kan motverka klimatomställningen genom att stämma stater utanför det ordinarie rättsväsendet.
Jag undrar också om regeringen avser att stödja den process som handlar om att reformera energistadgefördraget genom att ta bort investerarskyddet så att bolag inte ska kunna stämma stater utanför det ordinarie rättsväsendet.
Jens Holm (V):
I veckan meddelade SJ att man drar in sina tåg i Mälardalen i förtid. Pengarna är slut, och SJ har inte fått någon kompensation från regionerna eller regeringen. Om man jämför regeringens räddningsinsatser för flyget med insatserna för järnvägen framgår regeringens prioritering tydligt. Flyget har fått coronastöd i sju omgångar, och totalt omfattar stödet 14,4 miljarder kronor.
Järnvägen har däremot fått 930 miljoner kronor i coronastöd. Man har alltså gett mer än tio gånger mer i coronastöd till flyget än till järnvägen. Anser statsministern att det är rimligt att flygsektorn har fått tio gånger mer i coronastöd än järnvägssektorn? Om statsministern inte anser det, avser statsministern att återkomma med ett riktat stöd till järnvägssektorn?
Det kan väl nämligen inte vara meningen att vi ska få fler tåglinjer indragna i framtiden.
Jens Holm (V):
Jag har en fråga till infrastrukturminister Tomas Eneroth. Tågbranschen har drabbats väldigt hårt under pandemin med ett minskat resande på över 60 procent. Med regeringens restriktioner lär läget fortsätta vara dystert för tågbranschen.
Medan flygsektorn har fått över 14 miljarder kronor från regeringen i riktade stöd har järnvägssektorn bara fått ungefär 1 miljard kronor. Den långväga persontrafiken med tåg har inte fått ens 1 krona av regeringen i riktat stöd. Jag vill därför fråga infrastrukturministern när regeringen avser att ta fram ett riktat stöd till järnvägssektorn i Sverige.
Indragna tåglinjer och tågbolag som går i konkurs kan ju inte vara ett alternativ.
Jens Holm (V):
Jag har en fråga till miljöminister Per Bolund. Våra skogar blir alltmer utarmade avseende biologisk mångfald. Skogsstyrelsen konstaterade nyligen i en utvärdering att vårt miljömål om levande skogar utvecklas negativt - inte positivt. Ett av skälen till det är det alltmer intensiva skogsbruket i Sverige. Det finns flera exempel på hur skyddsvärda skogar avverkas i Sverige.
I den skogsutredning som regeringen har tagit fram finns det inga konkreta förslag till hur miljöhänsynen i svenskt skogsbruk ska stärkas. Fru talman! Med anledning av detta vill jag fråga miljöminister Per Bolund: Vad gör regeringen för att stärka miljöhänsynen i svenskt skogsbruk?
Jens Holm (V):
Nu handlade inte min fråga om ökat skydd av skogen, utan den rörde hur vi kan få ett mer hållbart skogsbruk i Sverige. Då har regeringen tagit fram en skogsutredning som är ensidigt fokuserad på att stärka äganderätten, eller kan miljöministern peka på konkreta förslag från Skogsutredningen som syftar till att stärka miljöhänsynen i svenskt skogsbruk?
Jag hörde inget konkret förslag från miljöministern om hur miljöhänsynen ska stärkas i svenskt skogsbruk.
Jens Holm (V):
Jag har en fråga till infrastrukturministern. Sveriges Television har nyligen rapporterat om att det är hundratusentals lastbilar som kör olagliga transporter varje dag i Sverige. Det handlar om olagliga så kallade cabotagetransporter, tillfälliga transporter i Sverige, där man bryter mot de regler som finns. Det handlar om social dumpning.
Det handlar också om miljömässig dumpning där vi får sämre möjligheter att kontrollera utsläppen från dessa lastbilar. Danmark har infört mycket tuffare regler för att förhindra olagliga cabotagetransporter. Med anledning av detta vill jag fråga infrastrukturministern vilka åtgärder som infrastrukturministern ämnar vidta för att förhindra dessa olagliga cabotagetransporter genom Sverige.
Jag undrar ifall infrastrukturministern har låtit sig inspireras av det danska exemplet där man går utöver EU:s lagstiftning för att förhindra social och ekologisk dumpning i yrkestrafiken.
Jens Holm (V):
Det var ett ganska långt anförande för att vara en fråga, och det kom ingen fråga. Det kom ett felaktigt påstående om att jag skulle ha menat att avverkningarna i Sverige kan vara 100 hektar. Jag har aldrig sagt någon siffra, men jag tackar för den siffra som Isak From gav oss. Isak From är inne på frågan om biodrivmedel.
Vi i Vänsterpartiet tycker att det är en god idé att använda restprodukter från skogsindustrin och jordbruket till just biodrivmedel, för man kanske inte kan använda det till så himla mycket annat.
Men vi tror helt enkelt att om man slår in på en bana där man lägger nästan alla ägg i samma korg vad gäller transportsektorns omställning, nämligen att väldigt mycket av de minskade utsläppen ska uppnås genom den så kallade reduktionsplikten, alltså den obligatoriska inblandningen av biodrivmedel, kommer vi att bli extremt beroende av just biodrivmedel.
Vi kommer helt enkelt inte att ha tillräckligt med bioråvara för att producera alla de här biodrivmedlen på ett hållbart sätt - tror jag. Min fråga till Isak From är därför: Ungefär hur mycket biodrivmedel behöver vi producera i Sverige för att uppnå målsättningen inom reduktionsplikten?
Har vi verkligen bioråvara så att vi kan producera det här på ett hållbart sätt utan att det äventyrar den biologiska mångfalden? Det hoppas jag ju verkligen att inte heller Socialdemokraterna vill.
Jens Holm (V):
Isak From gav själv svaret när han refererade vår reservation. Vi vill att regeringen ska ta ett ansvar för den här ersättningsmarken. I den mån det arbetet pågår är det bara bra, så då tackar vi för det. Vi är dock inte helt säkra på att det kommer att bli precis som vi vill, och därför tycker vi att det kan vara en poäng att lyfta upp det till exempel i detta betänkande.
Det är ju så med reduktionsplikten att vi importerar den absolut största delen av det biodrivmedel som konsumeras i Sverige i dag, ungefär 20 terawattimmar. Nästan allting importerar vi. Vi dammsuger kort och gott en stor del av världen för att tillgodose vårt behov av biodrivmedel i dag.
Om reduktionsplikten för vägtransporter uppfylls som det är tänkt behövs 40 terawattimmar, alltså dubbelt så mycket som det lilla som produceras i dag och som Isak From tror kan fördubblas. Ja, det kan fördubblas, men det handlar om väldigt små volymer, och det som behövs är dubbelt så mycket som allt det som vi importerar.
Det tror inte vi i Vänsterpartiet går att göra på ett hållbart sätt med mindre än att man måste hugga ned levande skogar för att producera biodrivmedel. Då är det bättre att lägga investeringarna på elektrifiering av transportsektorn.
Vi ser att det fungerar, och vi ser att det också går fortare i kombination med insatser för transporteffektivitet, nämligen mer pengar till kollektivtrafik och till hållbara godstransporter så att vi kan flytta över transporter från väg till järnväg och sjöfart. Att vi ska ta våra skogar och göra biodrivmedel av dem ställer vi inte upp på.
Jens Holm (V):
Jag vill börja med att tacka John Widegren för att han tar upp det historiska perspektivet. I viss mån har Widegren faktiskt helt rätt - det var inte alls bättre förr. Efterkrigstidens skogspolitik var förenad med hormoslyr, gigantiska kalhyggen och annat. Det är helt sant.
Sedan kom skogsvårdslagen 1993. All utveckling går oftast framåt; det kan jag också hålla med om. Det finns mängder av hängivna skogsägare där ute som gör ett fantastiskt arbete.
Min invändning var lite mer principiell men också baserad på hur det faktiskt ser ut i svenskt skogsbruk i dag, och det är att vi har en skogsvårdslag som är baserad på frihet under ansvar. Om man då har det ensidiga fokuset på just skogsägarens frihet att i princip få bedriva det skogsbruk som man vill tycker inte vi i Vänsterpartiet att det blir bra. Det ser vi.
Varje dag sker stora avverkningar utan att berörda parter - boende i området, miljöorganisationer, orienteringsklubbar, ekoturismföretag och andra - har varit involverade på något vis. Här har vi en klockren konflikt mellan det privata ägarintresset och allmänintresset, och det behöver lösas.
Vi har inte löst det på ett bra sätt i Sverige. Det jag framförde i mitt anförande är att det finns en mängd saker vi kan göra för att balansera den här konflikten så att allmänintresset, det sociala och ekologiska intresset, kan uppvärderas lite på bekostnad av produktionsintresset.
Jens Holm (V):
Det är bra att John Widegren tar upp samarbetet och samrådet med lokala organisationer. Det är precis den goda praxisen som vi i Vänsterpartiet vill ha som standard. Vi vill lagstifta om någon form av obligatoriskt samråd; det ska alltid fungera så inför avverkningar.
Det är synd att Moderaterna tycker att det är bra när det sker, men man vill inte att det ska ske vid alla de 50 000-60 000 avverkningarna i Sverige varje år. Det finns en tydlig intressekonflikt. Vi svenskar älskar skogen, och vi älskar vår allemansrätt.
Men den privata skogsägaren har rätt att förvandla den levande skogen till en plantage, egentligen vilken dag han eller hon vill, och ta bort alla träden - med undantag för ett fåtal, som blir så kallad miljöhänsyn. Vi i Vänsterpartiet anser att det inte blir en bra balans i det förhållandet.
Vi tycker att svensk skogsindustri är viktig, men vi vill reglera den tydligare så att vi kan vikta upp allmänintresset och miljöhänsynen. Jag kommer inte att hinna kommentera frågan om engångsartiklarna så väl, men visst kan man använda mycket restprodukter från pappersindustrin.
Men om en köpare betalar bra för engångsartiklarna kan också prima träråvaror gå helt och hållet till att producera engångsartiklarna. Det är faktiskt marknadens lag som styr. Det finns ingen form av planekonomi i detta, och det kanske ingen av oss vill ha.
Jens Holm (V):
Jag sa aldrig att 1948 års skogsvårdslag var bättre än den som kom 1993. Men som jag sa till Widegren tidigare: Tack för det historiska perspektivet. Jag borde kanske ha varit mer nyanserad, nämligen sagt att det inte var bättre förr. Nu är det sagt - igen!
Bara för att man har två mycket gamla böcker, som tar upp denna intressanta diskussion, som kom fram till en slutsats, behöver det inte betyda att vi 100 år senare, med lite mer fakta på bordet, med lite mer datainsamling, inte kan komma till andra slutsatser.
Jag baserar mina slutsatser på en bred faktainsamling och konkreta exempel på duktiga skogsbrukare, som självklart bedriver kontinuitetsskogsbruk.
Jag skulle vilja fråga Mats Nordberg varför Sverigedemokraterna verkar vara sådana passionerade motståndare till en viss skogsbruksmodell där man inte hugger ned hela skogen. Vad är problemet med det? Är det inte en god idé att ha lite mångfald i skogen?
Tycker verkligen Sverigedemokraterna att det är en hållbar skogspolitik att ha en skog och sedan förvandla den till en föryngringsyta/kalhygge på en vecka? Borde det inte vara bra med mer variation?
Jens Holm (V):
Afrika är stort, och jag gissar att man bedriver skogsbruk på lite olika sätt på denna stora kontinent. Det är kanske inte den bästa parallellen om man vill avskräcka. Låt mig ta fasta på det positiva. Vi tycker ganska lika om Sveaskogs roll, nämligen att Sveaskog ska vara en föregångare. Här skulle regeringen varje dag i veckan kunna ge Sveaskog nya instruktioner att arbeta mer med så kallade alternativa bruksmetoder.
Jag tycker att det är lite intressant att Nordberg i sitt svar öppnar för att det är bra med variation i skogsbruket, men samtidigt vill Sverigedemokraterna, som jag har förstått det, inte vidta några åtgärder för att vi ska få den här variationen utan vill att det ska vara upp till skogsägaren själv att bestämma.
Då tror jag att det är lätt hänt att man fortsätter i samma gamla hjulspår även om skogsägarna själva kan vara besjälade av att göra gott, men även de måste få plus och minus att gå ihop i slutändan. Därför skulle ett riktat stöd kunna vara bra för att hjälpa till i den här övergången.
Även en bättre reglerad skogspolitik överlag skulle vara bra för att stärka allmänintresset och miljöhänsynen. Det skulle också kunna stärka andra skogsmetoder. Jag stannar där. Tack för frågorna!
Jens Holm (V):
Jag vill återigen tacka för det historiska perspektivet, och jag säger återigen att det inte var bättre förr, så är det sagt. Men vi i Vänsterpartiet ser likväl stora problem i skogsvårdslagen, som ändrades 1993, just för att den är baserad på frihet under ansvar. Den friheten finns hos den som äger skogen.
Samtidigt har vi så många andra som har ett intresse av att kunna vistas i skogen. Det går inte att bara se skogen som en potentiell föryngringsyta.
När man känner er andra ledamöter på pulsen tycker jag att många säger trevande att det kan vara bra med alternativa bruksmetoder och samråd, att man ska stärka miljöhänsynen och så vidare, men väldigt få tycker att vi inom politiken har något konkret ansvar för det. Varför ska vi inte ha det?
Det här är ju en av våra basindustrier, och vi behöver ta ett ansvar för den. Hur stärker vi kolsänkan?
Jag hänvisade till den senaste rapporten från Konjunkturinstitutet som talade om att man tidigare lite grann har förbisett den stora kolsänka som faktiskt finns hos växande skogar och att det frigörs enorma mängder växthusgaser just vid en föryngring, ett kalhygge. Självklart behövs mer varsamma bruksmetoder.
Blädning, talade man om förr i tiden, och det kanske står om det i någon av böckerna som Nordberg visade här. Det innebär att man inte behöver förvandla den växande, levande skogen som binder så mycket växthusgaser till ett kalhygge. Det är ett sätt, men det finns många andra också.