KBLab/rixvox huggingface dataset:
Agneta Börjesson (MP):
Vi debatterar nu KU44, En stärkt minoritetspolitik . Betänkandet behandlar en proposition från regeringen och två följdmotioner. Propositionens förslag innebär bland annat, precis som flera här har varit inne på tidigare, att alla kommuner och landsting ska anta mål och riktlinjer för sitt minoritetspolitiska arbete.
Detta betyder att vi nu får ett stärkt grundskydd. Det är viktigt, särskilt som vi har sett i den utvärdering som har gjorts att det verkligen inte ser ut så i dag. Detta ger också absolut ett mycket starkare skydd för de 81 kommuner som ingår i förvaltningsområdena, där man stärker rätten till äldreomsorg och förskola på minoritetsspråken.
De förslag som läggs fram syftar till att stärka det grundläggande skyddet, men också de utökade rättigheter som gäller inom förvaltningsområdena för finska, meänkieli och samiska. Rent praktiskt handlar det också om ändringar i socialtjänstlagen, ändring i lagen om nationella minoriteter och minoritetsspråk samt ändring i skollagen.
Ändringarna föreslås träda i kraft från och med årsskiftet 2019. Det skulle dröja ända till december 1999 innan Sverige fick en minoritetspolitik efter ett enhälligt beslut i riksdagen. Då anslöt sig Sverige äntligen till Europarådets ramkonvention om skydd för nationella minoriteter och den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk.
Man fattade beslut om en minoritetspolitik och erkände de fem minoriteterna och deras språk. Lagen förstärktes 2010, och nu tas ytterligare steg. De fem erkända nationella minoriteterna är, som flera andra har varit inne på, judar, romer, sverigefinnar, samer och tornedalingar. Samerna har dessutom erkänts som Sveriges urbefolkning.
Dessa minoriteter är folkgrupper som skiljer sig från majoritetsbefolkningen genom att de har en egen kultur och ett eget språk. Judarna har även en egen religion. Man har en uttalad samhörighet och en egen identitet.
Dessutom har man, till skillnad från andra grupperingar, funnits i landet i hundratals år; för samernas del handlar det om tusentals år. Genom beslut om minoritetspolitiken vill staten ge minoriteterna en chans att bevara, främja och utveckla språk och kultur från generation till generation. Med dagens beslut stärks nu minoritetspolitiken ytterligare.
Det kommer definitivt inte att vara det sista beslut vi tar på detta område, men det är ett viktigt steg i rätt riktning. Jag yrkar bifall till utskottets förslag.
Agneta Börjesson (MP):
Så står jag då här i min allra sista riksdagsdebatt. Det känns nästan som om cirkeln är sluten, eftersom det är Ett enhetligt regio nalt utvecklingsansvar , KU46, som debatteras, och jag vill yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. Jag kom in i landstingsfullmäktige i Halland 1988. Det är nästan 30 år sedan.
Regionfrågan hade redan då utretts flera gånger och fanns återkommande på dagordningen. Jag kommer från Kungsbacka. Det är en kommun som tillhör Halland men som har ett omfattande samarbete med Göteborg och Göteborgsregionens olika kommuner.
Den regionala röran ned på individnivå är påtaglig. På den tiden när telefonkatalogen gavs ut av Televerket fanns inte ens telefonnumret till vår egen länsstyrelse i telefonkatalogen. I dag är det medierna man funderar över. Nästan alla sändningar slutar strax söder om Kungsbacka.
Radiomasterna sträcker sig bara till halva kommunen, liksom de lokala tv-sändningarna. I övrigt är det Göteborgssändningar vi har. Vi reser till Göteborg med Göteborgs lokaltrafik, och vi söker sjukvård i Göteborg ganska ofta - nästan lika ofta som vi söker sjukvård i Halland.
Under den här mandatperioden har regeringen försökt strama upp den regionala nivån. Man tillsatte Indelningskommittén, som fick väldigt många ute i regionerna att hoppas på större förändringar.
Dessvärre gick det inte att få stöd för en större förändring, så nu gör regeringen det som kan göras och ser till att samtliga landstingsfullmäktige, som de ändå lagstiftningsvis kallas även om en del vill kalla sig regionfullmäktige, får ett liknande regionalt utvecklingsansvar.
Det är bra, och parallellt jobbar regeringen för att strama upp också den statliga nivån så att de statliga myndigheterna åtminstone inte ska bidra till ännu mer förvirring genom konstiga geografiska indelningar. Själv hoppas jag att regionfrågan kommer att komma upp så där som den brukar göra om några år igen, för det här är en långkörare.
Så kommer jag till tackandet. Ni är många här i kammaren som har gjort arbetet i riksdagen till något alldeles särskilt trevligt. Ett stort tack, kära KU-kollegor, för gott samarbete och förvånande ofta humor och glada skratt, vilket kan vara väldigt förlösande när vi hanterar allvarliga frågor.
Ett extra tack vill jag rikta till KU-kansliet för kompetens, klokskap, lojalitet och en nästan ofattbar förmåga att formulera i alla fall mina, tror jag att en del av mina kollegor håller med om, yviga diskussioner till något stringent och KU-mässigt. Jag vill också säga tack till övriga på kammarkansliet, till talmannen och så vidare.
Jag hoppas att ni alla får en riktigt skön sommar och en riktigt spännande valrörelse!
Agneta Börjesson (MP):
För några veckor sedan kunde vi i tidningarna läsa om det samarbete som den svenska regeringen nu inleder med Frankrike och Macron om innovation och gröna lösningar. Jag blev väldigt glad över att klimatavtalet, Parisavtalet, kan användas som avstamp för nytt företagande och nya idéer. Frankrike har ju redan en klimatplan som liknar Sveriges plan.
Man sätter stopp för försäljning av fossila bränslebilar före 2040 och kolneutralitet före 2050. I Sverige har vi uppsatt målet om att bli världens första fossilfria välfärdsnation med delmålet om att minska utsläppen för transportsektorn med minst 70 procent 2030. Sverige strävar också efter att bli koldioxidneutralt till 2045.
Nu undrar jag om statsministern kan berätta mer om innehållet i det gröna innovationssamarbetet.
Amir Adan (M):
I betänkandet behandlas 32 motionsyrkanden, och det finns 5 reservationer som alla berör idrotten. Av den anledningen väljer jag att fokusera på idrotten i mitt anförande. Idrott i Sverige är i högre utsträckning än i de flesta andra länder till för alla som bor här oavsett social bakgrund och privata ekonomiska resurser. Detta är en svensk modell som vi fortsatt ska värna.
Det är med omsorg om denna svenska idrottsmodell som regeringens stora satsning på 500 miljoner kronor årligen på Idrottslyftet ska ses. Denna satsning som sjösattes 2007 är en tydlig ambition och en uttalad önskan om att idrotten ska nå ännu fler och bli ännu bredare. Idrottslyftets huvudinriktning har varit att få barn och ungdomar att börja idrotta och att få fler att idrotta längre upp i åldrarna.
Regeringen har i budgetpropositionen för 2011 angett att satsningen på Idrottslyftet bör få en fortsättning om 500 miljoner kronor årligen från och med 2011. Fortfarande är det ont om pojkar i stallen och på gymnastikmattorna och ont om tjejer i hockeyhallarna. Det finns kvar gamla könsmönster som måste brytas. Självklart har vi en hel del att jobba med.
Vad gäller det grundläggande ekonomiska stödet får kvinnor och män samma stöd, men männen får generellt större sponsorintäkter och pengar från tv-rättigheter. På RF-stämman i maj 2009 beslutades att ge Riksidrottsstyrelsen i uppdrag att utvärdera det hittillsvarande jämställdhetsarbetet och utifrån resultatet lägga fram ett förslag till ny plan på stämman i maj 2011.
Vi bör därmed vänta och se vad resultatet av utvärderingen av RF:s tidigare jämställdhetsplan ger och hur den nya jämställdhetsplanen ska se ut för att ta oss vidare. Det är viktigt att alla som vill idrotta ska ha rätt till detta. Därför antog RF-stämman 1995 idéprogrammet Idrotten vill.
I programmet, som uppdaterades 2009, uttrycks tydligt att alla som vill ska ha rätt att vara med i föreningsdriven idrottsverksamhet oavsett nationalitet, etniskt ursprung, religion, ålder, kön eller sexuell läggning samt oavsett fysiska eller psykiska förutsättningar.
Den nya visionen och värdegrunden för idrottsrörelsen antogs på RF-stämman 2009 och medför att Sisu Idrottsutbildarna gör en utbildningssatsning på värderingsfrågor inom idrotten. Under dessa utbildningar tas hbt-frågorna upp. Under 2011 är Sisus mål att 2 500 föreningar ska jobba med dessa värderingsfrågor.
Det var ett stort medialt intresse när Anton Hysén gick ut med att vara homosexuell. Jag tror och hoppas att detta är ett steg i rätt riktning. Ungdomar behöver förebilder att relatera till. Slutligen, fru talman, är Sverige fantastiskt när det gäller idrott. Vår bredd bidrar till bättre folkhälsa och fostrar den uppväxande generationen i ansvarstagande och social träning. Med dessa ord vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet KrU7.
Amir Adan (M):
Jag ser inte den bild som du målar upp, Peter Johnsson. Jag har inte samma uppfattning som du tydligen har om hur Sverige ser ut. Däremot kan jag säga att om man jämför vår satsning Idrottslyftet med det förslag som ni hade gällande Handslaget ser jag ingen skillnad mer än att vi har satsat det dubbla jämfört med vad ni satsade på Handslaget.
Jag har en fråga till dig, Peter Johnsson. Vad är skillnaden mellan ert förslag om Handslaget mot vårt Idrottslyftet, förutom att ni inte nämner någon summa i er motion?
Amir Adan (M):
I dag ska vi debattera betänkande Kru8, Politik för det civila samhället . Betänkandet rör det civila samhället, idrott och friluftsliv, men majoriteten av motionerna berör idrottsområdet. Jag kommer därmed att fokusera just på idrottsfrågorna. Att i dag debattera idrottsfrågor, samma dag som Sveriges herrlandslag i fotboll går in i Europamästerskapen som hålls av värdnationerna Polen och Ukraina, känns passande.
I kväll kommer många svenskar att sitta bänkade framför tv:n eller kanske till och med är på plats i Kiev för att visa stöd för våra svenska fotbollsspelare och hoppas på nya framgångar. För en del barn och ungdomar kommer detta evenemang att bli startskottet till att börja idrotta, möjligen till att få nya idoler att se upp till.
För att lyckas att få så stor bredd som möjligt och fler som börjar idrotta behöver vi även en elit, och för att få fram en elit krävs en stor bredd. Att idrotten i Sverige i högre utsträckning än i de flesta andra länder är till för alla som bor här, oavsett social bakgrund och privata ekonomiska muskler, är nog en av de bidragande orsakerna till att Sverige fortsätter att producera världsstjärnor.
Det är den svenska modellen vi fortsatt ska värna. Det är som en omsorg om den svenska idrottsmodellen som regeringens stora satsning om 500 miljoner kronor årligen till Idrottslyftet ska ses. Denna satsning, som sjösattes 2007, är en tydlig ambition och uttalad önskan om att idrotten ska nå ännu fler och bli ännu bredare. Herr talman! Regeringen satsar lite drygt 1,7 miljarder år 2012 på svensk idrott.
Den gamla, oförutsägbara finansieringsmodellen där idrotten finansierades via Svenska Spel har ersatts av en modell med finansiering via skatten. Riksidrottsförbundet gör årligen en undersökning av hur det kommunala stödet till svensk idrott ser ut, och för 2011 framgår i en undersökning att nästan var fjärde kommun har ökat sitt stöd till idrotten under 2011. Bara drygt en tjugondel av kommunerna har sänkt detta stöd.
Vi är många som har sett nyhetsinslag eller reportage som visar på orättvisorna vad gäller jämställdheten mellan könen inom idrotten, och då i huvudsak när det gäller anläggningsmöjligheter. Jämställdhetsarbetet inom idrotten har pågått under en längre tid, men det finns väldigt mycket kvar att göra.
Riksidrottsförbundet beslutade på sin senaste stämma, 2011, att revidera och komplettera jämställdhetsmålen för idrottsrörelsen samt gav i uppdrag till Riksidrottsstyrelsen att aktivt arbeta med jämställdhetsintegrering. Det visar på att Riksidrottsförbundet i dag arbetar aktivt med frågan, och det ser vi positivt på. Dock behöver vi se en klar förändring i framtiden. Slutligen, herr talman, är Sverige fantastiskt när det gäller idrott.
Vår bredd bidrar till bättre folkhälsa, fostrar den växande generationen i ansvarstagande och social träning samt förgyller mångas tillvaro på läktaren och framför tv-apparaten hemma. Regeringen värnar vår svenska idrottsmodell. Detta visar man inte minst genom att satsa på den ekonomiskt. Med dessa ord vill jag yrka bifall till förslaget i betänkande KrU8 Politik för det civila samhället .
Amir Adan (M):
Som sagt: Jag tycker att det Peter Johnsson tar upp är väldigt intressant och aktuellt. Så är det. Jag skulle vilja säga att vi absolut värnar idrotten och kulturen. Det kan man om inte annat se på våra anslag. Titta bara på satsningen på Idrottslyftet med 500 miljoner årligen! Det är för att se till att unga kommer in i idrottandet i tidig ålder och helst ser till att hålla på med detta i en äldre ålder i stället för att sluta i tidiga tonår.
Vi satsar dessa 500 miljoner för att se till att få in den grupp som kanske inte har kommit in i idrotten, som kanske inte har den traditionen inom sin familj och kanske inte har idrottat tidigare. Vi försöker få nyanlända att hålla på med idrott och komma in i det svenska samhället - vara en del av den svenska idrottsmodellen, helt enkelt.
Amir Adan (M):
Nu ska vi se. Vi ska dela upp de olika frågor Peter har gått igenom. Vi kan börja med Handslaget. Peter glömmer där att nämna att vi fördubblade det så kallade Handslaget, som nu är Idrottslyftet, i samma sväng. Det är alltså så att vi faktiskt har ökat det anslag ni en gång startade. Det är inte så att vi bara har bytt ett namn, från Handslaget till Idrottslyftet, utan vi har avsatt mer pengar till idrotten. Det är viktigt att poängtera.
När det gäller klyftorna och möjligheten att idrotta eller inte idrotta är det självklart så att det kan vara tufft för vissa barn - absolut. Det beror på hur situationen ser ut där hemma, hur föräldrarnas situation ser ut. Det är därför vi i regeringen har sett till att försöka få in folk i arbete. Det viktigaste är nämligen att komma in på arbetsmarknaden. Utan arbete är det svårt.
Därför har vi gjort våra olika satsningar för att få in fler på arbetsmarknaden. Där var restaurangmomsen den senaste för att försöka få in fler på arbetsmarknaden. Vi behöver alla typer av jobb, och jag tror att det är det som är lösningen. Det gäller även nyanlända som kommer hit till Sverige och behöver integreras i samhället - jobb är svaret på detta.
Det skulle jag även säga om det som togs upp tidigare här i dag, att det är viktigt att få in nyanlända i det civila samhället. Det är det absolut, men vi kan inte tvinga in dem. Jag skulle säga att jobben är det viktigaste sättet att få människor att integreras.
Amir Adan (M):
Självklart är det oroväckande om allt fler inte har råd att idrotta. Det är en oroväckande bild som Torbjörn Björlund poängterar. Jag skulle säga att vi alla har ett ansvar att ta kontakt med den kommun som man själv bor i, för det är som sagt kommunerna och i det här fallet idrottsföreningarna som helt självständigt beslutar om medlemsavgifter.
Det gör varken regering eller riksdag, utan det är kommunerna och även idrottsföreningarna som har ett självständigt bestämmande vad gäller medlemsavgifter. Men självklart har vi ett ansvar att poängtera för våra lokala politiker i respektive kommun om vi ser den oro som vi nu börjar se över att medlemsavgifter ökar.
Amir Adan (M):
Min första fråga till Torbjörn Björlund är: Vad är din lösning på problemet? Jag hör bara kritik men inget svar. Visst har medlemsavgifterna till viss del ökat till följd av kommunernas sänkningar. Men intäkterna från lotteriverksamhet eller de kringverksamheter som idrottsföreningarna tidigare hade har förändrats avsevärt mot tidigare situation.
Idrottsföreningarna har i dag en annan situation att leva i kontra tio år tillbaka. De måste inse att de måste anpassa sig efter situationen. Det är viktigt att man försöker få in unga och deras föräldrar för att få intäkter på annat sätt.
Självklart stöder kommun och stat, men det är också viktigt att idrottsrörelsen på olika sätt försöker få med sina unga och deras föräldrar in i detta för att få ned medlemsavgifterna till en nivå som är rimlig, så att alla har möjlighet att betala medlemsavgift. Det som gör mig lite orolig är att man gör allt mindre ideella satsningar eller försöker få in pengar på annat sätt, vilket gör att medlemsavgifterna därmed ökar.
Och det är synd om inte unga har möjligheten att betala medlemsavgift. Men jag vill se en större ideell satsning även bland unga och föräldrar, som det var tidigare när man till exempel sålde bingolotter.
Amir Adan (M):
I dag ska vi debattera betänkande KrU10 Politik för det civila samhället, folkbildning och trossamfund . Betänkandet rör det civila samhället, idrotten, folkbildningen samt trossamfunden, men jag kommer att fokusera mitt anförande på idrotten. Det känns glädjande att debattera idrottsfrågor i dag, bara några dagar efter det att Sveriges herrlandslag i ishockey vann VM-guld i söndags.
I söndags kväll satt många svenskar bänkade framför tv:n, eller kanske till och med på plats i Globen, och hejade fram våra svenska hjältar. För en del barn och ungdomar kan detta idrottsevenemang bli startskottet till att börja idrotta eller kanske få nya idoler att se upp till. För att lyckas få en stor bredd och en möjlighet för fler att börja idrotta behövs även en elit. För att få fram en elit krävs en stor bredd.
Att idrotten i Sverige i större utsträckning än i de flesta andra länder är till för alla, oavsett bakgrund och privata ekonomiska muskler, är nog en av de bidragande orsakerna till att Sverige fortsätter att producera världsstjärnor. Detta är en svensk modell som vi fortsatt ska värna. Det är med omsorg om denna svenska idrottsmodell som regeringens stora satsning med 500 miljoner kronor årligen på Idrottslyftet ska ses.
Denna satsning, som sjösattes 2007, är en tydlig ambition och en uttalad önskan om att idrotten ska nå ännu fler och bli ännu bredare. Herr talman! Regeringen satsar lite drygt 1,7 miljarder kronor på idrotten för år 2013. Statens stöd har mer än tredubblats sedan millennieskiftet. Den gamla och oförutsägbara finansieringsmodellen där idrotten finansierades via Svenska Spel har ersatts med en finansieringsmodell via skatten.
Riksidrottsförbundet gör årligen en undersökning av hur det kommunala stödet till svensk idrott ser ut. För 2012 framgår i undersökningen att nästan var fjärde kommun ökade sitt stöd till idrotten under 2012. Samtidigt var det drygt var tjugonde kommun som sänkte stödet.
Vi är många som har sett nyhetsinslag och reportage som visar på de orättvisor som finns när det gäller jämställdhetsarbetet mellan kön inom idrotten, och då i huvudsak vad gäller anläggningsmöjligheter. Jämställdhetsarbetet inom idrotten har pågått under många år, men det finns mer kvar att göra.
Riksidrottsförbundet beslutade på RF-stämman 2011 att revidera och komplettera jämställdhetsmålen för idrottsrörelsen samt att uppdra till Riksidrottsstyrelsen att aktivt arbeta med jämställdhetsintegrering. Detta visar att Riksidrottsförbundet aktivt arbetar med frågan, men det behöver bli bättre. Slutligen, herr talman, är Sverige fantastiskt när det gäller idrott.
Vår bredd bidrar till bättre folkhälsa, fostrar den uppväxande generationen i ansvarstagande och social träning samt förgyller mångas tillvaro på läktare och framför tv-apparaterna. Regeringen värnar vår svenska idrottsmodell. Detta visar man inte minst genom att satsa ekonomiskt. Med dessa ord vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkande KrU10 Politik för det civila samhället, folkbildning och trossamfund .
Amir Adan (M):
Dagens artikel i DN som Peter Johnsson nu hänvisar till är inte någonting som jag tänker ta ställning till i dag. Du och jag läste som sagt samma sak för första gången i dag. Jag har inte hört talas om detta tidigare. Det är alltså inte något som jag tänker ta ställning till i dag. Detta är också något som är på kommunal nivå och inte på statsnivå.
Som det ser ut i dag är det Riksidrottsförbundet som tillsammans med sina specialidrottsförbund bestämmer hur stödet ska fördelas mellan de olika förbunden. Så tycker jag att det ska vara. Men jag tänker alltså inte ta ställning till hur det ser ut på kommunal nivå i dag. Sedan kommer vi in på frågan om möjligheter för unga att idrotta. Det är just därför vi har Idrottslyftet på 500 kronor årligen.
Vi ska försöka få fler unga att komma in i idrotten och se till att de är kvar där längre. Att vara kvar inom idrotten ger mycket bra hälsoeffekter och även sociala effekter. Idrottslyftet är en del för att se till att unga kommer in i idrottandet.
Amir Adan (M):
Jag utgår ifrån att du tar uppgiften om att det är färre unga som idrottar från Centrum för idrottsforsknings senaste rapport. Där pekar de ut något helt annat än just pengar. De pekar ut elitsatsning. Det är något helt annat. Vi ska självfallet se till att alla unga, oavsett nivå, ska ha möjlighet att idrotta. Där är vi nog överens.
De kommer fram till att vi måste se till att tränare har utbildning och kunskap för att se till att unga, oavsett förutsättningar och oavsett mål, kan idrotta. Det är prioritering nummer ett. När det gäller checkar hit och dit håller jag fortfarande med om att idrotten själv ska bestämma hur man ska fördela resurserna.
Amir Adan (M):
Min fråga går till statsrådet Gabriel Wikström. I en ny kartläggning där Socialstyrelsen har intervjuat 51 kommuner om ensamkommande ungdomar och självmord kom det fram att de haft kännedom om tre självmord och ytterligare 68 försök till självmord under åren 2016-2017. Utöver detta svarade drygt hälften av de tillfrågade kommunerna att de känner till att det finns självmordsplaner bland de ensamkommande i dessa kommuner.
Under 2016 skrevs mer än dubbelt så många asylsökande barn och ungdomar in på den landstingsägda delen av barn- och ungdomspsykiatrin i Stockholm jämfört med året innan. Statistiken visar att ungefär 40 procent av dem haft självmordstankar. Läget är nu akut. Min fråga är: Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att få bukt med den psykiska ohälsan bland ensamkommande?
Amir Adan (M):
Min fråga går till statsrådet Peter Hultqvist. Totalförsvaret består av två delar, dels det militära försvaret, dels det civila försvaret. Båda måste finnas på plats för att det samlade totalförsvaret ska kunna lösa sina uppgifter i händelse av höjd beredskap och krig. Regeringen har gett besked om hur man ser på finansieringen när det gäller det militära försvaret men inte när det gäller det civila försvaret.
Försvarsberedningen har i bred politisk enighet sagt att kostnaderna för det förslag för att stärka det civila försvaret och totalförsvaret som beredningen har lämnat sammantaget uppgår till 4,2 miljarder kronor per år i slutet av försvarsbeslutsperioden 2021-2025. Min fråga gäller om statsrådet och regeringen står bakom den nivå på finansiering som Försvarsberedningen har angett för det civila försvaret.