KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ludvig Aspling (SD):
Nu har Anders Ygeman suttit i riksdagen och även i regeringen betydligt längre än jag. Frågan har ställts förut, och svaret kommer också som ett brev på posten: Vi förhandlar inte här i talarstolen på det sättet. Det skulle inte en socialdemokrat göra, och det skulle inte heller en sverigedemokrat göra. Det är grundläggande. Jag tror också att Anders Ygeman missförstod mig angående den lagrådsremiss som presenterades innan jul.
Vi står bakom det mesta som finns där, och vi tycker att det är ett steg i rätt riktning. Det sa jag också i mitt första anförande. Men hålet i paketet är just arbetsmarknadsprövningen. Det är det som behövs som komplement.
Vi tror att det är den absolut mest effektiva åtgärden just för att se till att det inte kommer hit personer som låter sig utnyttjas därför att de är i en desperat situation och på det sättet underminerar funktionen för arbetsmarknaden och tillåter att oseriösa företagare helt enkelt säljer svenska uppehållstillstånd - så som det fungerar i dag. För tydlighetens skull säger jag att vi står bakom de delarna, men de är inte tillräckliga.
Arbetsmarknadsprövningen behövs som ett komplement till dessa. Det är därför jag står här i dag. Frågan har inte heller fått ett svar. Hur kommer det sig att man nu i elfte timmen ska tillsätta en utredning våren valåret när man har haft makten i åtta år? Det är fullständigt koko att ha det som ursäkt; vi har funderat på det här, och vi tänker tillsätta en utredning. Vi gör det våren valåret. Jag har inte fått något svar.
Jag hade kanske inte riktigt förväntat mig ett vettigt svar på frågan, men vi kan ju se. Anders Ygeman kan få ett försök till.
Ludvig Aspling (SD):
En stor del av problemet här är att Anders Ygeman inte förstår skillnaden mellan å ena sidan hat och hot och å andra sidan desinformation. Jag tror inte att jag kan förklara detta tydligare än jag redan har gjort, så jag tror att vi får lämna den pucken till ett senare tillfälle. Jag kan dock konstatera att Socialdemokraterna aldrig har lämnat någon proposition om att förbjuda desinformation och göra det till ett yttrandefrihetsbrott. Det är alltså lite märkligt att ställa frågan till vår sida när man själv aldrig har tagit det steget.
Jag är inte säker på att det är lämpligt över huvud taget, av helt andra skäl. En annan intressant fråga i detta är vad polisen gör åt de potentiella yttrandefrihetsbrott som florerar på nätet. Om man ska vara rättvis kan man konstatera att detta är personer som har fått sina barn omhändertagna och att det är fullt mänskligt att känslorna svallar över lite grann. Det tror jag att vi alla kan förstå. Men det är ingenting man tar hänsyn till i yttrandefrihetsbrottmål i vanliga fall. Jag tänkte ta några exempel på saker jag har läst.
"De har ingen religion och inga känslor - må Gud hämnas på dem." Det skulle kunna vara hets mot folkgrupp. "Grisarnas land." Det skulle kunna vara hets mot folkgrupp. Någon skriver att folk kommer att bränna socialtjänstkontor i dag eller i morgon - "plan IS under konstruktion". Det är kanske inte helt klart, men det kan möjligtvis ses som uppmaning till terrorbrott. "Om Gud vill kommer Sverige att attackeras och Gud kommer att hämnas på dem." Kanske en uppmaning till terrorbrott?
I en tråd om socialminister Lena Hallengren skriver någon - och jag är ledsen att jag måste ta upp detta i kammaren eftersom det är ganska brutalt - om att man ska be Gud kidnappa denna minister och sätta henne med en ungkarl. Stämpling till kidnappning, kanske? Jag tror att Anders Ygeman är tillräckligt mogen för att förstå vad den här personen säger. Det är extremt obehagligt. Såvitt jag vet har alltså ingen person som deltar i den här kampanjen över huvud taget åtalats eller dömts för något yttrandefrihetsbrott.
Det är väldigt märkligt med tanke på att det finns ett särskilt uppdrag till polisen att beivra just brott som begås på nätet. Man verkar vara helt ointresserad av detta. Hur kommer det sig?
Ludvig Aspling (SD):
Jag begär inte att statsrådet ska svara för dialogen som sker mellan kommissionen och det enskilda landet. Det är inget som berör Sveriges riksdag. Jag noterar att Magdalena Andersson säger att det kanske är något annat statsråd som borde ha svarat på den här frågan. Ja, jag ställde interpellationen till Hans Dahlgren från början. I svaret sa Magdalena Andersson specifikt att det är hennes jobb att svara på den, så det är lite sent att ändra på det nu. Jag förväntar mig inte heller att statsrådet ska ha allt i huvudet. Det är många punkter.
Det jag förväntar mig är att någon inom Regeringskansliet ska ha läst igenom de här planerna och reagerat på de punkter som uppenbart är fullständigt orimliga, till exempel militära utgifter, en ny fin strandpromenad i Aten eller vad det nu kan vara - motorvägar och flygplatser, sådant som regeringen vill stoppa eller lägga ned här i Sverige.
Frågan som jag måste ställa till Magdalena Andersson är hur det är möjligt att regeringen väljer att skriva under det här, antingen utan att någon på Regeringskansliet läst igenom papperen - om vi ska vara ärliga är det så det ser ut - eller efter att någon läst igenom de här papperen och sagt: Ja, men det här verkar ju normalt. Det är inget konstigt. Det är väl självklart att en ny turistkarta är det som behövs i Grekland. Det är väl självklart att vi ska uppgradera flygplatserna där medan vi ska lägga ned de regionala flygplatserna i Sverige.
Det verkar ju helt rimligt. Det är fullständigt uppenbart att Regeringskansliet inte gör sitt jobb. Sedan förstår jag också att det kanske inte är Magdalena Andersson personligen som borde gå igenom det här. Men hon har ju för guds skull hundratals anställda! Någon måste ha tid att sätta sig och läsa igenom de här papperen innan regeringen ger sitt godkännande. Eller har jag fel, fru talman?
Ludvig Aspling (SD):
Det är helt sant. I teorin i varje fall är det så att UNHCR plockar de mest behövande. Men sedan beror det på vilken mottagandekapacitet vi har. När jag gjorde det uttalandet var det inte så att det var ett krig i Ukraina och att 80 000 personer från vårt direkta närområde enligt prognos skulle komma på ett år. Situationen har förändrats. Det är mycket märkligt med Socialdemokraterna.
Ena stunden de pratar verkar de förstå att mottagandekapaciteten är begränsad. Andra stunden har den insikten varit som försvunnen. Angående det som Anders Ygeman sa är frågan följande. Är det rimligt att be de här länderna: Snälla kan ni inte ge de här personerna medborgarskap? Då säger Anders Ygeman: Det är väl rimligt. Det borde vi väl kunna göra.
Kan Anders Ygeman ge ett exempel på när Sverige offentligt har sagt till Turkiet, Jordanien eller vilket land som det nu kan handla om: Snälla, skulle ni kunna ge de här personerna medborgarskap? Kan Anders Ygeman ge ett exempel på att så faktiskt har skett? Jag väntar med spänning. Jag tänkte lite kort läsa upp vad Migrationsverkets säger om situationen i Jordanien.
De skriver bland annat: Jordanien har en tio år lång grundskoleutbildning som är kostnadsfri och obligatorisk för alla barn mellan 6 och 16 år, flyktingar inkluderade. Nära 87 procent av alla syriska barn gick i den obligatoriska grundskolan under skolåret 2018/19. Det finns ett omfattande stödprogram för flyktingar i Jordanien. De flesta familjer lever under relativt ordnade förhållanden. Den stora utmaningen för många flyktingar, och även jordanier, är den utbredda arbetslösheten i kombination med levnadskostnaderna.
Det här tycker jag är en viktig poäng. Jag kan förstå det här, och jag är säker på att Anders Ygeman kan förstå det här: Har man en familj vill man inte vara arbetslös. Men ska asylsystemet vara ett system för människor att undgå arbetslöshet och höga levnadskostnader? Det är där vi skiljer oss åt.
Ludvig Aspling (SD):
Skälet till att man inte bryr sig om att mäta självförsörjningsgraden är alltså att det inte finns ett vedertaget begrepp, säger arbetsmarknadsministern. Jaha, men vems ansvar är det att ta fram ett sådant begrepp? Skulle det kanske kunna vara Arbetsmarknadsdepartementet som skulle kunna hitta på ett sådant begrepp, om man nu bemödade sig att faktiskt bry sig om den här frågan? Jag vet inte. Skulle det kunna vara på det sättet? Låt mig ta upp en annan fråga som jag tycker är lite intressant. Arbetsmarknadsministern talar om sysselsatta som går till jobbet varje dag.
Men låt oss vara ärliga och ge ett rakt svar på den här frågan, arbetsmarknadsministern: Måste man gå till jobbet - alltså att ha ett riktigt arbete utan stöd - varje dag för att räknas som sysselsatt i Sverige? Är det detta som man mäter när man talar om andelen sysselsatta? Sist men inte minst: Finns det åtgärder som man skulle kunna använda för att komma åt detta problem, och vilka åtgärder har vi?
Jo, till exempel lyssnar vi på vad Arbetsförmedlingen säger om varför dessa människor inte får jobb. I årsredovisningen från 2020 nämns bland annat att nyanlända med detta problem har närmast obefintlig utbildning och obefintlig arbetslivserfarenhet och pratar dålig svenska. Så enkelt är det. Ett väldigt enkelt sätt att få människor att lära sig svenska lite snabbare är att kräva att de lär sig svenska för att få ett uppehållstillstånd eller ett medborgarskap.
Ett förslag som vi har drivit sedan urminnes tider är att en person som vill bli medborgare i Sverige måste kunna svenska. Detta tycker Socialdemokraterna är orimligt, och ni har kallat förslaget rasistiskt och kallat oss brunhöger med mera. Det skulle dock vara ett väldigt enkelt sätt att sporra människor att lära sig svenska, vilket sedan skulle göra det betydligt lättare att skaffa ett jobb. Ni pratar om att vända på varje sten, varför inte vända på den stenen?
Den ligger ju precis framför oss. Vänd på den! Samma sak gäller för permanenta uppehållstillstånd. Här skulle man också kräva ett språktest. Det vore väldigt enkelt, och det skulle ge stor effekt.
Ludvig Aspling (SD):
Jag tror att problemet till stor del består i att Morgan Johansson helt enkelt inte vet vad polisen gör. Han sa i förra inlägget att polisen inte ska hålla på med något teoretiserande, bygga upp teorier och göra något akademiskt arbete. Så här står det i förordet till den rapport som jag hänvisade till: "Ambitionen med rapporten är att öka kunskapen för att bättre förstå problematikens omfattning och hur den sannolikt kommer att påverka samhällsutvecklingen framöver.
Detta för att skapa förståelse för nödvändiga och långsiktiga samhällsförändringar som kan motverka att problemen i de utsatta områdena fördjupas." Det är uppenbart att det är just teoretiskt arbete man håller på med. Jag är inte det minsta kritisk till det. Det är jättebra om man har en väl utarbetad teoretisk metod som man arbetar efter. Det sa jag också i mitt första anförande. Det är inte det som är problemet. Problemet är att metoden är fullständigt koko.
Man kan inte skylla problemen på att det finns platser där ungdomar samlas, på att det finns gångbroar eller på att lägenheterna är för små. Det finns nämligen bostadsbrist i i stort sett hela landet, och det finns platser där ungdomar samlas i i stort sett hela landet. Det finns också platser där man kan kasta sten på polisen och lätt komma undan i i stort sett hela landet, om det nu är det man vill. Det är inte det som är den utmärkande faktorn för de här områdena. Det är något annat som pågår här.
Det är fullständigt uppenbart. Min egen teori är att grunden för de här problemen till väldigt stor del består av Socialdemokraterna och deras syn på integrationspolitik och migrationspolitik i kombination. Det är grunden för det här problemet. Men det kan Polismyndigheten naturligtvis inte säga, eftersom deras viktigaste jobb i dagens läge tyvärr är att skydda Socialdemokraterna från kritik.
Det är därför de alltid måste utgå från deras världsbild, det vill säga att lägenheterna är för små, och det är därför de inte klarar att lösa problemen de ställs inför. Det är min egen tes.
Ludvig Aspling (SD):
Regeringens klimatpolitik är ambitiös, diplomatiskt sagt, och statsrådet Stenevi aviserade nyligen att hon vill förbjuda alltifrån bensinbilar och flygplan till den betong som är helt nödvändig för att bygga till exempel vindkraftverk.
Samtidigt som regeringen vill påtvinga oss hutlösa energipriser och avfolka Sveriges landsbygd har man dock nyligen fattat ett beslut om att använda svenska skattepengar till att bygga nya motorvägar och uppgraderade flygplatser i Grekland via EU:s så kallade återhämtningsfond. Det här är ett beslut som inte riktigt rimmar med klimatpolitiken i övrigt. Andelen elbilar i Grekland är för övrigt endast 1 procent.
Jag vill därför fråga Per Bolund hur det kan komma sig att klimatmålen kräver att vi slutar att köra bil och flyga här men tillåter att vi finansierar mer bilkörning och mer flygande i andra länder.
Ludvig Aspling (SD):
Förhandlingarna om ett europeiskt direktiv om minimilöner går inte särskilt bra. Liggande förslag både från rådet och från parlamentet innebär direkta hot mot den svenska modellen för lönebildning. Regeringens inställning i den här frågan saknar alltjämt tydlighet.
Regeringen har välkomnat europeisk inblandning på det här området men på premissen att direktivet innehåller någon typ av undantag så att vi slipper implementera reglerna i Sverige. Det här är en osäker strategi. Direktivet får sitt egentliga innehåll när det tolkas av EU-domstolen, och där gäller aldrig några garantier. Regeringen spelar med andra ord Brysselroulett med den svenska modellen för lönesättning.
Jag vill därför fråga Hans Dahlgren om det inte hade varit smartare att göra en skarp markering från början om att vi inte ska ha något direktiv över huvud taget och att Sverige kommer att använda alla tillgängliga medel för att se till att så blir fallet.
Ludvig Aspling (SD):
Det som statsrådet säger stämmer inte. Regeringens ståndpunkt i den här frågan, som man har sökt stöd för här i riksdagen, har flera gånger innehållit skrivelser om att man ser en stor fördel med att unionen blandar sig i arbetsmarknadspolitiken på olika sätt. Arbetsmarknadsministern har å sin sida till och med nöjdförklarat sig en gång tidigare i år då hon sa att hon var nöjd med det undantag som Sverige hade lovats i den pågående förhandlingen.
Att påstå att regeringen inte har välkomnat unionens inblandning är alltså inte sant.
Ludvig Aspling (SD):
Sveriges regler för arbetskraftsinvandring inbjuder till fusk, korruption och handel med både människor och uppehållstillstånd. Den lägsta tillåtna lönen är 13 000 kronor per månad, vilket knappast går att leva på. Arbetstagaren kan sedan ta hit anhöriga utan att ha vare sig bostad eller tillräcklig inkomst för att kunna försörja dem, vilket spär på en redan utbredd fattigdom och trångboddhet.
Ungefär hälften av de arbeten som tillsätts kräver inte heller någon utbildning och skulle kunna tas av någon av de hundratusentals långtidsarbetslösa som redan är här, men lönedumpningspolitiken sätter dessa personer i en svår situation. De kan helt enkelt inte konkurrera med arbetskraftsinvandrarna. Jag vill därför fråga om statsministern kommer att göra det som Socialdemokraterna har lovat i över tio års tid, nämligen föreslå en riktig arbetsmarknadsprövning för arbetstillstånd.
Gör de det kommer de att få vårt stöd.
Ludvig Aspling (SD):
Under konferensen Folk och Försvar nyligen gjorde rikspolischefen Anders Thornberg ett uttalande om att en av orsakerna till den skenande kriminaliteten är migration. Även om det här har varit fullständigt uppenbart för oss som så att säga lever på marken i Sverige är det uppenbarligen en nyhet för Polismyndighetens ledning och även för Regeringskansliet.
Så sent som 2017, när den nationella operativa avdelningen redovisade skälen till brottsligheten i de så kallade utsatta områdena, hade man inte en tanke på att det hade med migration att göra, hur konstigt det än låter. Jag vill därför fråga Morgan Johansson om när och hur Polismyndigheten gjorde denna banbrytande upptäckt och hur förvånad Morgan Johansson blev när han hörde talas om detta.
Ludvig Aspling (SD):
I går twittrade Annika Strandhäll ut ett påstående om ett samband mellan vårt parti och Putin, detta mot bakgrund av en partiledarutfrågning nyligen. Även om jag tycker att den typen pajkastning egentligen är lite löjlig skulle jag gärna vilja fråga: Vem föredrar Annika Strandhäll själv av till exempel Xi Jinping och Donald Trump?
Ludvig Aspling (SD):
Vi kommer troligtvis att få se ökade flyktingströmmar från Ukraina. Den här gången måste unionen prestera en bättre organiserad respons jämfört med 2015. Ansvarsfördelningsreglerna måste upprätthållas, och resten av unionen måste se till att det finns adekvat materiellt stöd till Ukraina men också Polen, som antagligen kommer att bli första anhalt för dem som söker sig till Europa.
Det här sätter fingret på frågan om beredskap. MSB meddelade i dag att man gjort en viss försändelse till Ukraina. Det är naturligtvis bra, även om den i volym är ganska liten. Våra beredskapslager är ju i dag inte direkt vad de en gång varit. Frågan är: Hur pass mycket möjlighet har vi att hjälpa till snabbt i en storskalig humanitär kris i vårt närområde i dag?
Ludvig Aspling (SD):
Putin trappar just nu upp våldsutövandet i Ukraina, och väldigt många människor tvingas lämna landet. Samtidigt har Sverige de senaste åren tagit emot tusentals kvotflyktingar från länder som Jordanien och Turkiet, länder som inte befinner sig i krig. Migrationsverket skriver om Jordanien att det allmänna säkerhetsläget är gott. "Det pågår inte någon väpnad konflikt, kriminaliteten är relativt låg och polisen upprätthåller närvaro .
Därutöver är Jordanien ett välmående land med bra och tillgänglig sjukvård och utbildning." Det låter trevligt, i och för sig. Detsamma kan dock inte sägas om Ukraina i dagsläget. Det är såklart högst rimligt att vi har ett kvotflyktingmottagande i år. Det förstår alla som befinner sig i den här kammaren. Men dessa flyktingar ska naturligtvis komma från länder där det pågår ett krig. Det ska alltså handla om personer som faktiskt flyr ett riktigt krig.
Jag vill därför fråga statsrådet Hallengren om regeringen kommer att öronmärka årets flyktingkvot för personer från Ukraina.
Ludvig Aspling (SD):
I förra veckan meddelade arbetsmarknadsministern att man satsar nästan en halv miljard på att göra Arbetsförmedlingen mer närvarande i utsatta områden. Den som följer detta kan med all rätt fråga sig vilket resultat regeringen förväntar sig att ytterligare en halv miljard ska kunna åstadkomma.
Svaret på den frågan måste ju i någon mån bero på hur mycket pengar regeringen har plöjt ned i liknande projekt i dessa områden tidigare, med tanke på det magra resultat som kommit därav. Jag vill därför fråga om arbetsmarknadsministern så här inför kammaren kan berätta ungefär hur många hundratals miljoner regeringen hittills under de senaste två mandatperioderna har satsat på olika projekt i dessa så kallat utsatta områden.
Ludvig Aspling (SD):
Regeringen kommer snart med en proposition om skärpta regler om utvisning på grund av brott. Bakgrunden till detta är delvis det faktum att Högsta domstolen sedan 80-talet steg för steg har skärpt vad som fordras för att utvisa personer som har bott i Sverige en viss tid. Det gäller även vid ganska allvarlig brottslighet. Regeln om synnerliga skäl, vilken för många framstår som stötande, kommer nu att försvinna. Men vistelsetiden kommer fortfarande att beaktas i anknytningsbedömningen.
Om man utgår från lagrådsremissen är det ganska oklart vilken tyngd som den faktorn kommer att få. Frågan kommer ju att avgöras av tillämparen. Tror Morgan Johansson att det finns en risk, mot bakgrund av hur praxis på detta område har utvecklats tidigare, att denna reform inte kommer att få särskilt starkt genomslag på längre sikt?
Ludvig Aspling (SD):
Det material som kallas Om Sverige och som ska förklara för nyanlända hur Sverige fungerar uppdaterades nyligen. Men trots att yttrandefriheten är grundläggande i vårt land berörs den punkten endast summariskt i materialet. Då ska man komma ihåg att det är en väldigt stor skillnad jämfört med hur saker fungerar i många av de ursprungsländer som invandrare kommer ifrån. Det finns ingen förklaring av yttrandefrihetens syfte. Det finns ingen förklaring av hur långt den sträcker sig.
Det finns framför allt ingen förklaring av hur sambandet mellan hur religion och yttrandefrihet fungerar i Sverige. Anser Ardalan Shekarabi att det är ett misstag att inte förklara för nyanlända på ett väldigt tidigt stadium att yttrandefriheten i Sverige innebär att man måste acceptera att vissa människor har åsikter som man inte tycker om och att man absolut inte får använda våld för att protestera mot att någon till exempel skändar vad man uppfattar som en religiös text?
Borde det framgå tydligt?
Ludvig Aspling (SD):
För drygt ett år sedan sjösattes intensivåret, till en kostnad av ungefär 100 miljoner kronor. Ett år senare kan vi konstatera att detta har blivit ytterligare ett integrationspolitiskt sorgebarn. Det saknas utbildningsplatser för att lära sig svenska och ett yrke. Dessutom har bara 2 av drygt 800 deltagare fått en så kallad mentor, vilket har varit ett huvudfokus.
Detta följer ett mönster. Ett visst antal hundra miljoner kronor satsas på ett visst projekt. Verksamheten är sällan genomtänkt eller ändamålsenlig. Ytterst få får några faktiska jobb i slutändan. Syftet verkar snarare vara att ge statsråden någonting att prata om i medierna.
Jag skulle därför vilja fråga om Anders Ygeman kan berätta inför kammaren hur många av dem som ingick i det första intensivåret som hittills har fått ett arbete utan stöd, det vill säga ett icke-subventionerat jobb.
Ludvig Aspling (SD):
I veckan åtalades en deltagare i de så kallade korankravallerna. Det är en person som redan var efterlyst av polisen eftersom han valt att strunta i ett beslut om utvisning. Jag tycker att det här säger precis allt om Sverige 2022.
En person som vet att polisen, i alla fall i teorin, letar efter honom känner sig ändå så trygg med att ingenting kommer att hända att han går ut och kastar sten på polisen som letar efter honom - noll respekt och inte en tanke på risken att bli lagförd. Det var också bara en tillfällighet, det vill säga att han glömde att ta på sig en mask, som gjorde att han åkte fast till skillnad från den absoluta majoriteten av alla gärningsmän som tilläts promenera därifrån.
Jag vill veta vad Anders Ygeman tycker om att efterlysta personer ställer sig och kastar sten på polisen. Tycker han att det verkar som att polisens arbete med utlänningsärenden inger respekt hos allmänheten?
Ludvig Aspling (SD):
Den tilltalade har alltså levt i Sverige som papperslös under en ganska lång tid, men när polisen nu fick se hans ansikte gick det ändå ganska snabbt att hitta honom. Det ser onekligen ut som att det är mediebilden mer än någonting annat som styr polisens arbete. Om någonting hamnar på nyheterna bryr man sig, men annars bryr man sig inte.
Under den här regeringen har dessutom antalet inre utlänningskontroller sjunkit ganska kraftigt från 30 000 år 2013 till ungefär 9 000 nyligen. Hur kan man säga att man verkligen prioriterar det här när antalet inre utlänningskontroller faktiskt sjunker så mycket?
Ludvig Aspling (SD):
Regeringen beslutade den 19 maj att uppdra åt Migrationsverket att "analysera och föreslå insatser för att stödja återvandring och frivilligt återvändande till Ukraina". Det är i och för sig inget fel i detta, men det är ändå lite underligt att man väljer ut just en specifik migrantgrupp som ska vara föremål för denna återvandringspolitik.
Det regeringen vill är alltså att en grupp, som till absolut största del består av kvinnor och barn, ska återvända. Samtidigt vill man att andra migrantgrupper, som till absolut största del består av vuxna män, inte bara ska stanna kvar för evigt utan också bli allt fler. Jag tänkte höra om Morgan Johansson kunde förklara hur det här hänger ihop med den så kallade feministiska utrikespolitiken.