Leif Pettersson (S):
Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nr 1 i det betänkande som vi nu ska debattera. Arbetet med jämställdhet mellan kvinnor och män är en av de viktigaste framtidsfrågorna för vårt land. Fortfarande år 2008 är skillnaderna i villkor för kvinnor och män i arbetslivet, på fritiden och i samhället i stort mycket stora.
Inte minst när vi diskuterar könsroller och sexualitet märks detta tydligt. Det som är norm och tillåtet för män är definitivt inte detsamma för kvinnor. Många är de fördomar som ännu lever kvar i vår tid. För de allra flesta är det helt självklart att ta avstånd från förtryck, diskriminering och förnedrande behandling av andra människor.
Vi utgår då ofta från de grundläggande värderingarna att alla människor är lika mycket värda. Tyvärr är det alltför ofta som dessa grundläggande värderingar motsägs av just förtryck, diskriminering och förnedrande behandling, särskilt av kvinnor och HBT-personer.
Återigen märks detta tydligt när vi kommer till att diskutera sexualitet och könsroller. För oss socialdemokrater handlar detta om att bearbeta attityder, fördomar och vanföreställningar. Om det ska bli framgångsrikt kan det bara göras genom tålmodigt arbete i demokratiska former eller, som vi i andra sammanhang benämner det, folkrörelsearbete.
Det är därför vi vill att riksdagen ska bifalla motion Kr346. Om vi gör det ger vi organisationer som just har folkrörelsekaraktär möjlighet att få stöd i sitt arbete med de frågor som rör sexualitet och könsroller. Som vi ser det stärker vi på det sättet jämställdhetsarbetet i vårt land och därmed demokratin. Herr talman!
I betänkandet tas också frågan om samlingslokalernas roll i samhället upp. Här anförs från utskottet - och vi har ingen annan uppfattning än utskottsmajoriteten - att den frågan finns med i Kulturkommitténs arbete.
Vi har därför inte reserverat oss mot majoritetens ställningstagande men vill likväl understryka den vikt som vi lägger vid de allmänna samlingslokalernas roll för både kulturliv och demokrati. Den 7 mars hölls här i kammaren en interpellationsdebatt mellan statsrådet Nyamko Sabuni och Nikos Papadopoulos.
När jag tar del av protokollet från den debatten blir jag faktiskt lite orolig för synen på de allmänna samlingslokalerna. Jag kan där inte alls läsa in att regeringens företrädare står upp för den viktiga roll samlingslokalerna har. I stället tycker jag att debatten andas en defensiv hållning, där statsrådet mer försöker hitta ursäkter för att inte stärka stödet till samlingslokalerna än det motsatta, som jag tycker borde vara fallet.
För oss är det självklart att samlingslokalerna är en avgörande faktor i den infrastruktur som behövs för ett rikt kulturliv. Konst behöver väggar, dans behöver golv, teater och opera behöver scener och demokratin behöver ett tak. Så ser vi på samlingslokalernas roll.
Så har det varit traditionellt, och så tror jag att det också ska vara i framtiden. I framtiden tror vi också att den rollen blir allt viktigare. Det blir viktigt att samlingslokaler finns i alla delar av landet, i storstäder och deras förorter men även i medelstora städers olika bostadsområden där bristen på samlingslokaler är stor.
I glesbygd behövs också samlingslokalerna för att kultur och annan verksamhet ska nå ut ända dit där människor bor och verkar. Som jag tidigare konstaterat finns denna fråga med i Kulturkommitténs arbete, och vi avvaktar närmare ställningstaganden i dessa frågor tills det arbetet är färdigt.