KBLab/rixvox huggingface dataset:
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Jag förstår att Magdalena Andersson och den rödgröna regeringen väldigt gärna vill använda de svenska åkeriföretagen som ett slagträ i införandet av en kilometerskatt. Anmärkningsvärt är då att den svenska åkerinäringen är den part som mest har motsatt sig införandet av denna skatt. Jag tycker kanske att ni ska lyssna mer på dem som kommer att drabbas av denna straffskatt.
Magdalena Andersson tog upp satsningen på miljö. Det är bra att man satsar på miljö, vilket jag hoppas att alla partier i Sveriges riksdag är överens om. Jag utgår också från att satsningar på miljö var något som regeringen hade i åtanke när de gav uppdraget till den första utredningen om en skatt på avstånd.
Att det inte gick så bra med just det vittnar Malin Öhrlund om när hon i samma artikel i Företagarna som jag tidigare hänvisade till säger att syftet med att minska miljöpåverkan var gott men att det inte gav några fördelar för den som investerar i maskiner som inte sliter på miljön. Tänker regeringen fortsätta att driva frågan om en skatt på avstånd, trots att detta skadar den svenska konkurrenskraften?
Stefan Löfven har tidigare sagt att alla förslag ska prövas utifrån huruvida de stärker tillväxt, jobb och företagande i Sverige. Var hamnade detta? Prat om möjliga effekter inom andra områden håller inte. Om ni nu fortsätter att driva på för denna skatt, kommer den i så fall att innebära en riktig miljövinst?
Kommer den att innebära en miljövinst som står i proportion till de potentiella exportförluster som kommer att drabba företag som på grund av ökade transportkostnader inte längre kan tävla med sina konkurrenter på den europeiska marknaden?
Det spelar ingen roll hur man använder pengarna från en höjd kilometerskatt om denna urholkar den allmänna skattebasen på grund av att svenska företag förlorar i konkurrens med andra exportföretag på den europeiska marknaden. Hur tänker finansministern att proportionen mellan miljövinst och exportvinst- eller förlust ska se ut?
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Vi är inte ensamma om att säga att regeringens skattepolitik skadar jobb och tillväxt. Att antalet arbetstillfällen ökat beror på att vi just nu är inne i en brinnande högkonjunktur. Jag förstår att finansministern har en stark tro på regeringens förmåga att tillfredsställa alla önskemål. Men, herr talman, den som vill ge allt till alla riskerar ofta att bli rätt medelmåttig.
Under en debatt som Skogsindustrierna anordnade om framtida utmaningar för dem blev jag lite förvånad över att de inte alls nämnde en kommande skatt på avstånd. Det är trots allt en bransch som är mycket beroende av lastbilstransporter. När jag frågade företrädare för branschen hur detta kom sig blev svaret att de har blivit lovade att de ska undantas från skatten. Det är ju bra för dem!
Men hur är det med stålindustrin, som är i en liknande situation - exportberoende och med långa avstånd och stort beroende av lastbilstrafik? Hur är det med pappersindustrin, som är i samma situation som skogsindustrin och stålindustrin? Vilka branscher kan räkna med att undantas, och vilka kan det inte?
Om ett antal branscher ska räddas från en skadlig beskattning genom undantag - för jag utgår från att det är därför de ska undantas, det vill säga för att ni inser att beskattning är skadlig för branschen - vad händer då med miljövinsten? Regeringen är oroad för utvecklingen i den svenska exporten; det kunde vi läsa om i gårdagens Dagens Industri. Där framgår tydligt att regeringens exportstrategi inte levererar.
Därför blir mina sista frågor till finansministern just nu: Vilka branscher ska undantas från avståndsbeskattningen? Och hur menar finansministern att kilometerskatten harmoniserar med målet om ökad export, fler jobb och EU:s lägsta arbetslöshet?
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
En kemikalieskatt kommer att införas från och med den 1 juli i år. I stället för att skatten ska grundas på den exakta mängd miljöfarliga kemikalier som produkterna innehåller har regeringen valt att beskatta varorna efter deras totala vikt. Det är produkter som köps i Sverige som omfattas av den skattechock som Magdalena Andersson hänvisade till. I vissa fall kommer det att löna sig att köpa samma vara på nätet, från exempelvis Danmark eller Norge.
Det är något som kommer att leda till minskad försäljning för svenska butiker och färre jobb. Detta rimmar inte alls med den rödgröna regeringens mål om lägst arbetslöshet i EU år 2020. Min fråga till finansminister Magdalena Andersson var: På vilket sätt menar finansministern att kemikalieskattens utformning bidrar till fler jobb och stärker svensk handel? Finansministern väljer att svara med att det nog inte blir så farligt.
Jag kan inte tolka svaret på något annat sätt än att detta förslag inte alls främjar svenska jobb och stärker svensk handel. Finansministern tar också upp höga transportkostnader som ett argument mot att den utländska e-handeln skulle öka. Inte heller detta håller eftersom fraktkostnaderna ofta är noll eller samma som hos svenska företag. Ett exempel är Proshop, som är beläget i Danmark.
Där är fraktkostnaden noll för en Iphone. Var skulle du köpa din mobiltelefon om garantin är densamma om du köper den från ett annat land, om frakten är noll och om kostnaden för själva telefonen är lägre?
Även om finansministern skulle få rätt i sin prognos om att den utländska e-handeln bara kommer att öka med 0,4 procent kan det omöjligt medföra en förstärkning för svensk handel och svenska jobb. En förstärkning skulle nämligen kräva en ökning, och inte en minskning. Vad hände med kravet från Löfven på att varje åtgärd ska leda till fler jobb?
Jag skulle vilja att finansminister Magdalena Andersson förklarar hur det i så fall skulle gå till. Gynnar kemikalieskatten regeringens mål om lägst arbetslöshet i EU 2020?
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Nu är det den andra interpellationsdebatten i rad där Magdalena Andersson ursäktar skadliga skattehöjningar med att säga att vi måste titta på hur de används. Men om ni raderar ut den svenska tillväxten, jobb och företagande blir det inte så mycket skatteinkomster kvar att fördela. Det är riktigt som finansminister Magdalena Andersson påpekar: Även vi moderater har en kemikalieskatt med i vårt budgetförslag.
Det vi vänder oss mot är den utformning av kemikalieskatt som regeringen har lagt fram förslag om. Ta till exempel den morot som regeringen drar fram som molnets silverrand: Om ni reducerar andelen kemikalier i det ni säljer och kan bevisa detta genom noggrann dokumentation - som kommer att kräva en ökad administration - ska ni få en skatterabatt!
Det är denna skatterabatt som finansministern tar upp i sitt förslag när hon säger: Vid högsta skatteavdrag blir den maximala skatten 32 kronor. Allvarligt talat: Hur ser Magdalena Andersson framför sig att detta ska gå till? Vem ska producera den miljövänliga mobiltelefonen? Hur skulle de svenska återförsäljarna kunna uppnå regeringens morot?
De flesta elektroniska prylar är inte producerade i Sverige. De är importerade från Sydkorea, Japan, Kina, USA och andra länder med hela världen som sin exportmarknad. Hur stor påverkan tror Magdalena Andersson att en svensk återförsäljare har på en producent i till exempel Sydkorea?
Jag anar att finansminister Magdalena Andersson redan vet svaret, men hon får ändå möjlighet att förklara detta för mig och de svenska återförsäljarna, som inte ser hur det här ska gå till. Det vore annat om Sverige i stället för att ensidigt införa en skatt på kemikalier började arbeta för en likartad lagstiftning med harmoniserade krav inom EU.
Då kanske de stora tillverkarna av mobiltelefoner, tv-apparater eller datorer är villiga att ändra sin tillverkningsprocess. Det är självklart bra att Sverige ska gå före, och det är någonting som vi ofta hör från den rödgröna regeringens sida att vi ska göra. Men var hamnar vi den här gången?
Tror finansministern verkligen att Sveriges kemikalielagstiftning - vi är ett litet land - kommer att påverka de globala tillverkarna av mobiltelefoner?
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Det vore inte första gången som Sverige samarbetar med andra länder för att sätta press på stora producentländer. Det handlar inte om en gemensam EU-lagstiftning, utan det handlar helt enkelt om att man tillsammans försöker sätta press för att uppnå en gemensam vinst. Problemet med den rödgröna regeringens kemikalieskatt är inte att den saknar ambitioner.
Problemet är att så som den är uppbyggd kommer den aldrig ens i närheten av måltavlan. På grund av Sveriges i detta sammanhang försumbara betydelse kommer inte de globala producenterna att lägga om sin tillverkning så länge inte flera länder kräver samma sak. Jag tror att finansminister Magdalena Andersson inser detta även om hon argumenterar för något helt annat.
Det här betyder att återförsäljarna aldrig får någon möjlighet att erbjuda sina kunder en mer miljövänlig vara för att uppnå skatterabatten. För konsumenterna kvarstår två val: att köpa en vara dyrt i Sverige eller köpa den billigare på nätet från ett utländskt företag. Kemikalieinnehållet kommer att vara detsamma. Miljöpåverkan kommer att vara densamma.
Sverige missar miljömålet och missar målet om fler jobb, men regeringen kan kortsiktigt räkna med klirr i kassan. Jag måste i alla fall ge regeringen beröm för att ni har konstruerat en skatt med en möjlig skattereduktion som i princip bara är uppnåelig på en retorisk nivå. Var det verkligen detta som var målet med kemikalieskatten?
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Regeringen har gett besked om att man vill höja skatten på användningen av fossila bränslen i värmeproduktion. Finansminister Magdalena Andersson har sagt att själva syftet är att få bolagen att ställa om och använda mer miljövänliga alternativ och att räkningen då inte påverkas.
Att företagens ökade kostnader måste hämtas någonstans ifrån verkar finansministern ha missat att tala om, för det är faktiskt konsumenterna som kommer att få stå för notan i slutändan. Min fråga till finansminister Magdalena Andersson var om finansministern kan garantera att skattehöjningen inte kommer att drabba konsumenterna i slutändan med tanke på finansministerns tidigare uttalanden. Finansministerns svar var om något tvetydigt.
Finansminister Magdalena Anderson svarade nämligen att hushållen inte bedöms beröras direkt av den höjda koldioxidskatten. "Indirekt kan höjda skattekostnader för värmeföretagen påverka de hushåll vars uppvärmning av bostäder och varmvatten sker med fjärrvärme från kraftvärme- och värmeverk." Herr talman! Jag undrar hur Magdalena Andersson tänker om sitt eget svar.
Tror finansministern att hushållen på allvar gör skillnad på en direkt eller indirekt effekt av en skattehöjning? Det är väl trots allt siffran längst ned på värmeräkningen som gäller? Därför, herr talman, ger jag nu finansminister Magdalena Andersson en möjlighet till att svara. Kommer fjärrvärmekundernas räkningar att påverkas av regeringens förslag om höjda skatter eller inte?
För tydlighetens skull lägger jag till: Kommer de i så fall att påverkas direkt eller indirekt?
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Jag tror att vi har fått klarlagt att Magdalena Andersson erkänner att det i alla fall indirekt skulle få effekt på hushållens ekonomi när regeringen nu höjer skatten för fjärrvärmebolagen. Finansminister Magdalena Andersson säger att det tjänar ett högre syfte. Det ska nämligen tvinga de smutsiga fjärrvärmebolagen att ställa om.
Jag håller med om principen polluter pays. Att förorenaren betalar ska gälla. Men bristerna i det argumentet den här gången är att majoriteten av de bolag som kommer att drabbas av skattehöjningen redan har fattat stora investeringsbeslut för att ställa om sin verksamhet för att kunna använda mer miljövänliga bränslen. Dessa investeringar tar tid att genomföra.
Regeringens skattehöjning kommer knappast att påverka den tidsplanen. Skattehöjningen kommer däremot att bli negativ för bolagen. Den kommer att påverka företagens - det är ofta kommunalägda företag - ekonomi negativt. Vad ska bolagen göra för att finansiera både de stora investeringar som krävs för att ställa om och en höjd skattebörda?
Jo, de får höja sina inkomster. Då finns det bara en möjlighet för dessa bolag. Det är att höja taxorna. De hushåll som kommer att drabbas av höjda taxor är anslutna till fjärrvärmenätet och saknar möjlighet att välja ett annat alternativ. De kommer därför att drabbas av Magdalena Anderssons och den rödgröna regeringens skattehöjning.
Om regeringens mål är att få fjärrvärmebolagen att gå mot att använda mer miljövänliga bränslen, varför höjer man då skatten för de bolag som redan har fattat beslut om att göra de investeringar som regeringen just nu efterfrågar? Inser inte Magdalena Andersson och den rödgröna regeringen att man genom den här skatten straffar dem som vill och är på väg att göra rätt?
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Magdalena Andersson är ekonom. Hon vet att när man får ökade kostnader måste man också öka sina inkomster. För dessa bolag finns det bara en möjlighet att göra det. Och det är att höja taxorna. Jag håller med om Magdalena Anderssons beskrivning av fjärrvärmebolagens utveckling i Sverige. Under alliansregeringens tid hände det mycket. Vi värnade om våra fjärrvärmebolag.
Och i arbetet i Energikommissionen var alla måna om att värna om fjärrvärmebolagens framtid. Regeringens ambition är att styra mot mer miljövänliga bränslen, säger Magdalena Andersson. Ambitionen är bra, men jag måste återigen ställa frågan: Varför gå in med negativa styrmedel, vilket en skatt är, när utvecklingen redan går åt rätt håll?
Majoriteten av de bolag som kommer att drabbas har redan fattat de nödvändiga investeringsbesluten. Vilka prognoser har regeringen gjort för omställningstakten? Kommer det att gå snabbare för dem som redan har fattat de här besluten, som har tagit investeringsbesluten för att skynda på för att inte behöva höja taxorna? Eller kommer det att ta den tid som det faktiskt tar att projektera och söka miljötillstånd? Nu har också miljöministern kommit in i kammaren.
Båda ministrarna är mycket väl medvetna om att det tar tid att få miljötillstånd och att det tar tid att göra en bra upphandling. Tror regeringen verkligen att fjärrvärmebolagen kommer att se skatten på fjärrvärmesektorn som en bekräftelse på hur bra ni tycker att deras arbete är?
Magdalena Andersson lyfte själv fram, och miljöministrar lyfter ofta fram, dessa bolag och att de har fört Sveriges miljöposition framåt. Om ni absolut ska höja skatter, gör det där det gör nytta, inte för att straffa dem som gör rätt!
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Tack, justitieminister Morgan Johansson, för svaret! Jag tycker att det är bra, och jag uppskattar att vi har en samsyn kring hur viktig blåljuspersonal är för allas trygghet i Sverige. Det är bra att vi är medvetna om de hot och det våld som de i vissa lägen utsätts för. Något annat svar än det hade jag heller inte väntat mig från justitieminister Morgan Johansson.
Om vi nu är överens om att blåljuspersonalens arbetssituation redan i dag i vissa lägen är ohållbar, vad gör regeringen åt detta nu? Redan i februari 2016 diskuterade statsrådet Anders Ygeman möjligheten att se över skyddet för blåljuspersonal. Sedan dröjde det flera månader, närmare bestämt till den 22 december 2016, innan en utredning tillsattes.
För att ytterligare fördröja processen och försvåra situationen för blåljuspersonalen ska utredningen pågå i ett och ett halvt år. Sedan ska man lämna ett förslag, och därefter vet vi att implementeringen och lagstiftningsprocessen tar sin tid. Det otillräckliga skyddet för blåljuspersonal är ett problem här och nu. Det är oacceptabelt att de utsätts för stenkastning och andra angrepp.
Den 28 januari i år rapporterades att ambulanspersonal hade attackerats och utsatts för rån. Detta är inte hållbart när vi alla vet att vi är beroende av dessa människor för att liv ska räddas. För de räddar liv. Det är regeringens uppdrag att se till att de har ett fullgott skydd så att de kan utföra sina arbetsuppgifter utan att frukta för sin egen hälsa och sitt eget skydd.
Jag undrar därför, och det var också därför jag ställde min interpellation till Morgan Johansson: Varför har utredningen Ett modernt straffrättsligt skydd för blåljuspersonal och andra samhällsnyttiga funktioner inte tillsatts tidigare?
Det dröjde trots allt nio månader - en hel graviditet, apropå surrogatmoderskap - från det att Ygeman gick ut och sa att detta är viktigt och angeläget till dess att något hände. Ett och ett halvt år för att utreda är för lång tid att vänta för dem som utsätts för hot i dag. Jag undrar: Är det verkligen Morgan Johanssons tolkning här och nu att utredningen tillsattes så skyndsamt som möjligt?
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Detta är en komplex fråga. Jag vill gratulera Morgan Johansson till att han har fått igenom alla sina propositioner i riksdagen. Det hade kanske varit klädsamt om han också hade berättat hur många tillkännagivanden som har gjorts med anledning av dessa propositioner. Men det är en helt annan fråga. Detta är alltså en komplex fråga, och det är en stor utredning som regeringen har tillsatt. Och detta måste självklart utredas grundligt.
Men jag är tveksam till om de som utsätts för hot och våld delar justitieministerns tolkning av vad som är skyndsamt.
Jag tror att förväntningarna på att det ska ske någonting nu i mycket hög grad skapades av statsminister Stefan Löfven, inrikesminister Anders Ygeman och justitieministern själv under förra sommaren, bland annat under Almedalsveckan då Stefan Löfven gick ut och sa att skyddet för dem som skyddar oss måste stärkas och att det är angeläget att få till stånd detta så snabbt som möjligt.
Det är självklart att frustration och besvikelse uppstår när man uppfattar att man har fått ett löfte men när resultaten uteblir. Det tog, som sagt, nio månader att sätta igång utredningen. Utredningen ska arbeta i ett och ett halvt år. Jag ska erkänna att jag verkligen tror att regeringen tar denna fråga på allvar. Men jag tror inte att ni tycker att det är tillräckligt brådskande.
Om regeringen verkligen hade tyckt att detta är en brådskande fråga, varför kan ni då inte snabbutreda den? Jag förstår att hela utredningen är mycket omfattande och komplex. Men det finns delar i den som skulle kunna snabbutredas. Regeringen såg till att frågan om kameraförsedda drönare, som handlar väldigt mycket om vår integritet, snabbutreddes för att tillfredsställa näringslivet.
Det är nämligen ett stort problem att det i dag inte anses som våld mot tjänsteman att kasta sten på ambulanspersonal och att angripa räddningstjänsten. Det räknas i dag enligt lagen som vanlig misshandel. Våld mot tjänsteman har en starkare position i vår lagstiftning än en vanlig misshandel.
Eftersom regeringen, för att tillfredsställa näringslivet, snabbutredde frågan om kameraförsedda drönare borde man i alla fall rimligen kunna bryta ut just frågan om kriminalisering av attacker mot blåsljuspersonal och se till att det anses vara våld mot tjänsteman. Det hade varit en mycket tydlig signal, även om utredningen i stort får ta sin tid.
Det måste bli tydligt vad vi alla tycker om detta. Jag tror faktiskt att vi alla är överens om det skadliga i angreppen mot vår blåljuspersonal. Jag skulle uppskatta om regeringen kunde sluta att tala och faktiskt göra någonting.
Jag har därför en direkt fråga: Vilka skäl har Morgan Johansson till att inte tillsätta en snabbutredning om just att angrepp mot vår blåljuspersonal ska anses vara våld mot tjänsteman?
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Jag sa inte att våld mot blåljuspersonal inte är brottsligt. Jag sa att det räknas som vanlig misshandel. Men jag skulle vilja att detta ses som våld mot tjänsteman, där det redan i dag är en helt annan straffskala. Morgan Johansson väljer att ta upp frågan om polisen. Det är bra att man vill ha fler polisutbildningar. Men vi ser i dag att många poliser slutar. Poliserna säger själva att deras löneläge måste ses över.
Det är faktiskt Moderaterna som har förslag om att höja polisernas löner, inte Socialdemokraterna. Herr talman! Jag ska återgå till det som jag ville debattera här i dag, nämligen blåljuspersonalens behov av utökat skydd. Det är vissa saker som vi bara förväntar oss ska fungera i ett modernt samhälle.
Jag jobbade tidigare med energipolitik, och man förväntar sig att lamporna tänds när man vrider på brytaren och att vattnet rinner ur kranen. Och vi förväntar oss att ambulanspersonalen och räddningstjänsten finns där för oss den dag som vi behöver dem. De är pelare som gör att vi kan känna oss trygga och säkra i vår vardag, och det är saker vi ibland tar för givna.
Därför är det vår plikt, vi som står här, att vara tydliga med hur viktiga vi tycker att dessa människor är och hur viktigt vi tycker att det är att de så snabbt som möjligt får ett utökat skydd. Låt utredningen i sin helhet ta sin tid, men försök att bryta ut delar av den så att dessa människor känner att det ni stod och sa i Almedalen förra sommaren faktiskt var på riktigt!
Det är vår plikt att se till att skyddet för de män och kvinnor som finns där för oss är tillräckligt, och det är det inte i dag. Jag skulle verkligen önska att jag hade fått ett annat svar av Morgan Johansson än det jag fick i dag. Även om Morgan Johansson inte är villig att lova något annat hoppas jag verkligen att utredningen levererar - och att den absolut inte blir försenad.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Tack för svaret, finansminister Magdalena Andersson. I ett antal debatter med finansminister Magdalena Andersson har finansministern uttryckt åsikter om att det är hur man använder skatteintäkterna som är det viktiga snarare än hur man utformar skatterna. Det är viktigt att använda skattebetalarnas pengar på bästa sätt.
Ett problem med dåligt utformade skatter är dock att de slår mot jobb och motverkar företagsamhet. Det är något som i sin tur drabbar välfärden, oavsett hur höga skatter man väljer att ta ut. Om färre jobbar blir skattebasen urholkad.
Vägen till jobb och växande företag blir mycket svårare om den rödgröna regeringen och finansministern negligerar att utformningen av skatter har en stor betydelse. Herr talman! Faktum är att arbetslösheten nu ökar i Sverige för första gången på många år, trots att det råder brinnande högkonjunktur. Man kan självklart, som vi hört tidigare i debatter i dag, förklara det med att vi har en väldigt stor flyktinginvandring till Sverige.
Det är förklaringen till situationen. Men det berättar inte hur regeringen har tänkt att åstadkomma någon lösning. Finansministern tog i sin förra debatt med ledamoten Annette Åkesson upp att antalet arbetslösa nu sjunker i Sverige och att sysselsättningsgraden ökar. Det är ju högkonjunktur.
Där vill jag också påminna finansministern om att när de tog över hade Sverige EU:s högsta sysselsättningsgrad, trots att vi gått igenom en lågkonjunktur och finanskris som även de övriga länderna i Europa och världen har genomgått. Nu måste vi ha en aktiv näringspolitik som gynnar tillväxten av fler jobb i Sverige. Det är just för att vi har en situation med väldigt många som ska in på den svenska arbetsmarknaden.
Hur regeringen har tänkt bryta det stora utanförskapet på arbetsmarknaden har vi inte hört speciellt mycket om. Vi har hört förklaringar om varför det ser ut som det gör men inte hur de har tänkt att ta sig ur det.
Ett verktyg som kan användas för att stimulera tillväxt av jobb och företag är att ha ett skattesystem som premierar företagsamhet och viljan att arbeta och inte ett skattesystem som straffar entreprenörer som vill jobba den extra timmen eller anställa några fler i sin personal. Därför undrar jag: Har den rödgröna regeringen några ambitioner över huvud taget på skatteområdet?
Det handlar inte om bidrag eller stöd. Det handlar om hur man kan underlätta för företag på skatteområdet, så att de vill och kan se en möjlighet att växa och att anställa fler här i Sverige. Det var det jag gärna ville ha svar på av Magdalena Andersson med min interpellation, men det fick jag inte.
Nu gör jag ett nytt försök: Avser finansministern att genomföra skatteförändringar som underlättar snarare än försvårar för jobb och företag?