KBLab/rixvox huggingface dataset:
Magnus Oscarsson (KD):
Jag tänkte ställa en fråga till ledamoten Emma Nohrén om ett problem som jag försökte lyfta upp under mitt anförande. Det är många som är eftersöksjägare som känner sig hotade. Vi vet alla att djurrättsaktivister nu håller på och förstör för vissa jägare.
Jägarna jagas, helt enkelt. Vi vet att eftersöksjägarna är hjältar. De är de som tar vid när jag exempelvis körde på ett vildsvin, eller tvärtom: Vildsvinet körde på mig, kändes det som. Eller det kan vara något annat djur. De åker ut på natten med hunden.
Sedan ska de göra det fantastiska jobb som de gör för att se om viltet så pass dåligt att det måste skjutas. Här ser vi att de jägarna jagas. Det är samma med till exempel jägarna i Värmland som har skyddsjakt på varg.
Jägarna törs inte längre för att det är djurrättsaktivister som jagar dem. Min fråga till dig är vad du tycker att man ska göra. Vad finns det som du ser som man skulle kunna göra för att kunna hindra det?
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, Emma Nohrén, för ditt svar! Ett förslag som har dykt upp är att man ska kunna ge samma skydd som en polis eller väktare har till eftersöksjägare eftersom det skulle kunna handla om hot mot tjänsteman. Här skulle man kunna göra någonting. Det är alltså ett förslag som har lagts fram, och jag tycker att det är någonting som regeringen bör ta till sig och göra någonting åt.
Detta är ett jättestort och allvarligt bekymmer, som jag tycker att vi måste åtgärda. Vi har talat mycket om vildsvin. Det har varit något av den röda tråden i debatten än så länge. Vi är överens om att det är ett bekymmer; det har vi hört. Jag tycker att det är bra att vi är överens om att det är ett bekymmer. För det är ett stort bekymmer - inte tu tal om det.
Det kostar enorma summor för hela vårt land. Vi har både från Alliansens sida och från regeringens sida kommit överens om att vi ser lite olika på hur hanteringen har blivit.
Jag har ändock en fråga och en vädjan till regeringen och till Emma om att ni verkligen nu tar fram ett förslag så att vi kan komma till avslut i frågan och komma framåt. Min fråga är: Kommer vi att få se ett förslag före sommaren?
Magnus Oscarsson (KD):
Tack för ditt svar, Jens Holm! Du tog tidigare upp jakten och jägarna och sa att det inte längre var rikemansjakt eller något sådant. Det är intressant. Att jaga är nämligen en folkrörelse. Vi talar om hundratusentals jägare, som gör ett fantastiskt arbete för att hålla nere storleken på stammarna.
Jag talar om såväl älg som rådjur och vildsvin med mera. Det är viktigt eftersom de här djuren ger upphov till enorma skador, exempelvis i trafiken. Om vi inte höll nere stammarna skulle det bli ännu fler olyckor. Vi som bor utanför Stockholm, Jens Holm, vet hur bekymmersamt det kan vara. Vi vet vilka skador och vilka kostnader det leder till.
Det är alltså viktigt att vi jobbar tillsammans med våra jägare och faktiskt ser dem som de bästa vännerna. Det är de som håller det här i schack. Det är intressant att du inte är riktigt tydlig just när det gäller djurrättsaktivister och vilket elände de åstadkommer. Vi måste hitta på någonting.
Det är viktigt med ett medskick till regeringen - det fick Emma förut - om att det måste till något som skyddar eftersöksjägarna, så att de inte slutar. Det vore en katastrof för oss om de skulle säga: "Vi törs inte längre. Våra bilar blir sönderslagna, och vi blir hotade på olika sätt." Här måste vi tillsammans, politiskt, ta skarpa tag och säga: Nu är det nog.
Vi måste se till att få fram en lag som skyddar jägarna som hjälper oss.
Magnus Oscarsson (KD):
Jag frågade landsbygdsministern om han var villig att ta initiativ till att förändra miljöbalkens terminologi, så att jordbruket inte ska klassas som miljöfarlig verksamhet. Varför är det viktigt? Jo, före sommaren fattade riksdagen i just den här kammaren beslut om en livsmedelsstrategi. Beslutet var viktigt. Vi säger numera att vi vill utveckla jordbruket och inte avveckla det, vilket politiken gått ut på under kanske 30 år.
I livsmedelsstrategin talar vi om att vi vill öka produktionen, stärka konkurrenskraften genom regelförenklingar för Sveriges jordbrukare och höja självförsörjningen av livsmedel. Det är viktigt. Men betyder det någonting egentligen, eller är det bara en massa fina ord? Många jordbrukare som jag har talat med reagerar kraftigt på att jordbruk klassas som miljöfarlig verksamhet i miljöbalken.
Ordet miljöfarlig har en oerhört negativ klang. Många tänker på giftiga kemiska produkter eller vapen. När vi åt frukost i morse åt vi kanske havregrynsgröt, hällde på mjölk, käkade ägg och tog en skinkmacka. Allt var naturligtvis från Sverige.
Jag undrar hur många av oss som tänkte att de som har producerat det här håller på med miljöfarlig verksamhet. Det faller på sin egen orimlighet. Jag menar att om riksdagen tar beslut om en livsmedelsstrategi måste det få konsekvenser även i miljöbalken. Som jag förstår det är miljöbalken ett levande dokument.
Vi ska också ha klart för oss att den skrevs under de åren då den politiska synen på jordbruket i den här kammaren gick ut på att det skulle avvecklas. Men nu är det en ny tid. Eller hur, ministern?
Varför vill inte miljöministern att den av riksdagen beslutade livsmedelsstrategin ska märkas i miljöbalken, så att jordbruk inte klassas som miljöfarlig verksamhet?
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, ministern, för ditt svar! Ministern vidhåller att jordbruk är en miljöfarlig verksamhet. Jag har slagit upp synonymen för farlig. Det stod bland annat att det är detsamma som hotande, olycksbådande, ödesdiger, skadlig, opålitlig och ohälsosam. Jag önskar att miljöministern skulle följa med mig på ett besök hos en jordbrukare i Sverige, till exempel en mjölkföretagare.
När företagaren står i mjölkgropen och mjölkar sina kossor, tala då om för henne eller honom: Det som ni håller på med i gropen är olycksbådande, ödesdigert, skadligt och ohälsosamt. Vad innebär det att ministern inte vill ändra i miljöbalken? Jo, det ska jag berätta.
Många jordbrukare vittnar om synsättet hos vissa handläggare som just har läst i miljöbalken att jordbruk är en miljöfarlig verksamhet. Då blir det - precis som jag talade om - misstänksamhet och det sägs att jordbrukare håller på med farliga grejer. Det sipprar ned så att myndighetspersoner påverkas negativt. Fokus hamnar faktiskt på att leta fel.
Vi talade om signalvärde, att jordbrukare anser att livsmedelsstrategin inte är värd ett dugg om man inte menar det som sägs och är beslutat. Jordbrukare gör fantastiska insatser för vårt land. De producerar livsmedel, vårt lands matförsörjning som är helt avgörande för oss och vår framtid. Jordbrukare utför ekosystemtjänster.
Tack vare jordbrukarna har vi biologisk mångfald i vårt land. Så min fråga till ministern är: Menar du att de jordbrukare som håller på med ekosystemtjänster och biologisk mångfald ägnar sig åt miljöfarlig verksamhet?
Magnus Oscarsson (KD):
Jag tackar ministern för debatten. Vi kan konstatera att ministern inte vill ändra i miljöbalken, fast det är ett levande dokument. Vi kan också konstatera att det finns olika synsätt i olika länder på hur viktigt det är med livsmedelsproduktion. Ta bara skillnaderna mellan de nordiska länderna!
I Finland handlar livsmedelsproduktion om försörjningsberedskap, nationellt försvar och säkerhetspolitik. I Norge är livsmedelsproduktionen bland annat till för att främja landsbygden och minska klyftan mellan stad och land. I Danmark är livsmedelsproduktion en självklar affärsmöjlighet.
Här hemma i Sverige är livsmedelsproduktion en miljöfarlig verksamhet. Jag har som ledamot här i riksdagen ett stort ansvar att tala gott om Sveriges bönder och i enlighet med livsmedelsstrategin fatta beslut som gynnar vårt jordbruk här i Sverige.
Min avslutande fråga till ministern är: Är ministern beredd att ta ansvaret att i enlighet med livsmedelsstrategin fatta beslut som gynnar hela jordbrukssektorn i Sverige?
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, ministern, för ditt svar! Ianspråktagande av jordbruksmark för bebyggelse eller asfaltering innebär att bördig mark försvinner och inte kan återskapas. Faktum är att i Sverige försvinner åkermark lika stor som tre till fyra fotbollsplaner varje dag. Det är åkermark som aldrig mer kan brukas.
Trafikleder som byggs över jordbruksmark tar en del av vår potential för livsmedelsproduktion. Under 2016 var jag med i en grupp som arbetade fram en livsmedelsstrategi. Vi var sju partier som kom överens. Före sommaren fattade vi beslut i kammaren. Flera med mig tycker att det är en bra livsmedelsstrategi som är viktig för vårt land.
En av huvudpunkterna och centralt i strategin är att vi nu från politiskt håll talar om att utveckla jordbruket och inte att avveckla som varit gängse från politiskt håll förut. Fokus ligger på att öka produktionen. Det ska vara mer lönsamt. Det gäller att stärka konkurrenskraften och höja självförsörjningen på livsmedel.
En ökad livsmedelsproduktion förutsätter dock att företagen har tillgång till produktiv åkermark. Min fråga till ministern är: Vad betyder det för regeringen att riksdagen beslutat om en livsmedelsstrategi?
Innebär det att ministern talar om för de statliga verk som ministern har ansvar för att vi nu har fattat beslut om en livsmedelsstrategi i kammaren och att de måste förhålla sig till detta? Vad blir det i så fall för konsekvenser av detta?
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, ministern, för ditt svar, fast jag naturligtvis vill ha mer. Det specifika fall som ministern är inne på gäller E22 och en väg dragen mellan Jämjö och Lösen i Blekinge. Den planerade omläggningen av E22 är en sträcka med en längd av ca 15 kilometer varav 8 kilometer är på den bästa åkermarken i regionen. Det är klass tio av tio möjliga.
Ca 100 hektar åkermark berörs och planeras beläggas med asfalt i stället för att ge full produktion av potatis, vete eller något annat man kan plantera där. Jag är glad över att ministern i sitt svar hänvisar till miljöbalken. Det står, precis som ministern var inne på, följande i 3 kap.
4 §: "Brukningsvärd jordbruksmark får tas i anspråk för bebyggelse eller anläggningar endast om det behövs för att tillgodose väsentliga samhällsintressen och detta behov inte kan tillgodoses på ett från allmän synpunkt tillfredsställande sätt genom att annan mark tas i anspråk."
I detta aktuella fall finns alternativ att i stället bygga väg över skogsmark och lågproducerande mark. Det skulle innebära en förlängning med cirka en halv kilometer samtidigt som trafikplats skulle kunna sparas in. Ändå tycks inte Trafikverket anse att en alternativ sträckning skulle innebära att behovet om vägomläggning tillgodoses på ett sätt som från allmänhetens synpunkt är tillfredsställande i miljöbalkens mening.
Det är då befogat att fråga sig när om någonsin, herr minister, bestämmelsen i miljöbalkens 3 kap. 4 § kan tillämpas. Tycker ministern att miljöbalken ska följas? Vad har ministern att säga till alla drabbade runt om i området?
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, ministern, för debatten! Jag menar att beslut fattade av riksdagen måste följas. Vi fattade beslut om regeringens proposition En livsmedelsstrategi för Sverige - fler jobb och hållbar tillväxt i hela landet .
I den står det tydligt: "Regeringen anser att det är otillfredsställande att lagstiftningen inte tillämpas på avsett sätt och att det behöver säkerställas att hänsyn tas till jordbruksmarken i den fysiska planeringen." För mig som enkel ledamot står det helt klart: Det är otillfredsställande, och hänsyn till jordbruksmarken behöver säkerställas.
Jag tycker att det är intressant att du själv som minister har åkt den vägen, och du kommer också att träffa intressenter. Jag tycker att det är viktigt att ministern stannar till på den här platsen för att inhämta kunskap. Jag var själv där i våras och fick se vad en väg skulle innebära för de drabbade. Det är väldigt allvarligt.
Därför tycker jag som sagt var, i och med att du berättar att regeringen nu har avsatt så mycket pengar och med tanke på det jag precis sa om att jordbruksmarken behöver säkerställas, att det kan få bli några miljoner dyrare om man faktiskt kan säkerställa att jordbruksmarken finns där för framtiden. Så vad betyder dessa ord, som ni själva har sagt i er proposition?
Magnus Oscarsson (KD):
Jag tackar ledamoten Hultberg som har lyft fram denna mycket viktiga fråga. När många av oss är ute och lyssnar på bönderna tar de upp att lönsamheten är bekymmersam för mjölkbönderna. Det andra som de nästan alltid tar upp är just vildsvinen och de bekymmer som de medför.
Precis som vi hörde här är det enorma skador som vildsvinen orsakar med sitt bökande. För jordbruket kostar detta över 1 miljard. Därför är det så viktigt att vi nu faktiskt får någonting gjort.
När jag är ute och talar med lantbrukare säger de att vi ska komma ifrån detta pratstadium till att göra något och göra skillnad. Som ledamoten Hultberg var inne på är det jägarna som är så viktiga för oss. De är våra bästa vänner i detta fall, eftersom de skjuter väldigt många vildsvin.
Men bekymret är, som vi har varit inne på här, att man i dag egentligen inte ens får ge bort vildsvinskött. Man får själv använda det och lägga det i sin egen frysbox och på sin egen grill. Men när det finns så många vildsvin är det klart att det är bekymmersamt när man inte får avsättning för detta kött. Det system som Tyskland har funkar mycket bra. Därför behöver vi inte hitta på något nytt, utan vi kan se vad andra länder gör.
Jag tycker att det är intressant att landsbygdsministern nu säger att han ser med intresse på det förslag som vi kristdemokrater också har varit inne på om att få mer avsättning för köttet, alltså att jägarna själva kan sälja köttet efter att trikintestet är gjort till restauranger i Stockholm eller på andra håll.
I dag är det nästan svårt att få tag på vildsvinskött. Min fråga till statsrådet är: Vilka problem och utmaningar ser statsrådet att man behöver arbeta med när det gäller detta förslag?
Det finns kanske någon myndighet som inte tycker att detta är intressant eller nog viktigt. I så fall skulle jag vilja veta vad statsrådet tänker göra åt detta.
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, ministern, för ditt svar! Detta är ett jättebekymmer. När man ser på det är det ändå intressant att det finns en känsla för att vi tillsammans vill ta tag i problemet. Det är det viktiga och att vi kommer ifrån att skylla varandra. Jag hörde att statsrådet lite grann skyllde på Alliansens åtta år.
Nu har vi sett vad ministern har gjort under fyra år. Men strunt samma. Det viktiga är att vi kommer vidare. Vi kan nu se att vi kan göra en skillnad för alla dessa bönder och andra som får bekymmer. Jag talade med en bonde nu i veckan. Han var ute och körde bil.
Då kom det över 100 vildsvin över vägen som han kunde räkna. Det var bara på ett enda ställe. Det finns enormt mycket vildsvin. Bonden sa att det är klart att mjölkpriset är bekymmersamt. Men vildsvinen är ett otroligt stort bekymmer. Maskiner går sönder.
Fodret som de ska ge till djuren är förstört med mera. Vi behöver verkligen sätta oss ned och göra någonting åt det. Det är otroligt viktigt. Precis som vi talade om förut måste vi undanröja alla hinder vi kan för att det ska skjutas mer. Här måste vi verkligen få fram förslag som gör det. Min fråga gäller återigen Livsmedelsverket.
Kan landsbygdsministern tänka sig att peka med hela handen här så att vi får med oss det på banan så att det verkligen förstår att vi nu vill göra skillnad i svensk politik?
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, ledamot Hultberg, för att du även lyft denna fråga, som är otroligt viktig. Precis som ministern var inne på arbetade den förra regeringen mycket med detta, och jag vet att även den nuvarande regeringen gör det. Men man får inte glömma några som verkligen ska få beröm, och det är alla Sveriges bönder. Det är de som ska äras och som är hjältar.
De kom överens om att vi inte kan ha det på det här sättet och visade att vi tillsammans kan minska antibiotikaanvändningen. Det har varit bra för hela vårt land - det är så viktigt. Det är underbart när jag tycker mig se att även konsumenter börjar förstå detta.
I Sverige har vi bland det bästa köttet i hela världen, och Sverige är det land som använder minst antibiotika i hela unionen. Detta tycker jag verkligen är värt att belysa hela tiden. Jag vill ta upp en fråga som jag funderar lite på.
Jag fick vetskap om att veterinärerna i exempelvis Tyskland samtidigt som de vidtar sina medicinska åtgärder också gör en annan sak, som skiljer dem från svenska veterinärer: De är även återförsäljare av antibiotika. Det innebär med andra ord att de kanske skjuter till en extra dos antibiotika för att få lite mer pengar. Sådant här tycker jag är väldigt anmärkningsvärt.
Min fråga till ministern är därför om ministern tänker lyfta upp detta med sina tyska kollegor. Jag tycker att det är viktigt att man lyfter detta. Det kan inte vara rätt att man som veterinär i ett EU-land också kan vara återförsäljare av antibiotika.
Och hur tänker ministern jobba för att fler länder ska jobba med detta och verkligen ta ett riktigt nappatag för att minska antibiotikaanvändningen? Det är så viktigt för så många människor.
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, ministern, för ditt svar! Jag tycker att det är jättekul att höra att det görs framgångar i denna fråga när du talar med de europeiska vännerna. Det är jätteviktigt, och det är mycket bra. Jag tycker att man ska vara gentil och säga att ni gör detta med bravur. Men jag tänker ändå på saker som kan oroa mig.
Vissa länder - som du nämnde själv i ditt svar - ökar nu användningen av antibiotika, och det är oerhört allvarligt.
Trots att vi vet och vetenskapen har visat att tusentals, ja hundratusentals, människor dör av resistenta bakterier som härjar fortsätter man att använda antibiotika i djurfoder. Jag är den förste att säga att det är väldigt positivt och viktigt att ni fortsätter att agera.
Vårt svenska kött har också ett mervärde. Våra bönder har gjort ett fantastiskt arbete som också har inneburit kostnader för dem. Jag hoppas verkligen att de får tillbaka dem i och med att köttpriset har gått upp. Det är väldigt viktigt. Men jag fick inte riktigt svar av statsrådet på min fråga om just Tyskland.
I Tyskland finns det problem med att veterinärerna kan återförsälja antibiotika. Det är ett tydligt tecken på att man här skulle kunna göra någonting. Min fråga till ministern är om han tänker tala med sin kollega i Tyskland om detta.
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, ledamot Johan Hultberg, för att du har lyft upp den här viktiga frågan! Det nationella skogsprogrammet har varit en stor fråga för regeringen. Det är klart att många undrar vart det hela har tagit vägen. Förra året hade vi Skogens dag här i riksdagen, något som jag själv anordnade tillsammans med Föreningen Skogen.
Vi bjöd in grupper som berättade hur de hade tänkt göra, och man kände att det hela var ett stort steg. Att få till det här skapade även framtidstro. Därför undrar många nu vart detta har tagit vägen. Ministern säger nu att det kommer under mandatperioden, så vi ser fram emot att det kanske kommer nästa månad.
Vi är hur som helst väldigt nyfikna på vad det kommer att innebära. Precis som ledamot Hultberg tar upp är många bekymrade. Det måste även ministern ha upplevt under sina resor runt om i Sverige. Många är bekymrade. I vårt land finns ungefär 330 000 skogsägare.
I den här kammaren finns det vissa partier som talar om den store skogsägaren, som om det bara vore några få som äger all skog. Så är det verkligen inte. Det finns många ganska små skogsägare. Snittet är ca 45 hektar skog.
Många har alltså ett intresse i denna fråga, och många är också oroade över utvecklingen med till exempel inventering av skog. Det är viktigt nu att ministern tar fram det här, vilket han var inne på. Kommer det här före sommaren?
Hur ser tidsschemat ut?
Magnus Oscarsson (KD):
Precis som ledamoten Hultberg var inne på fick vi på oss att vi skulle ha talat i mörka bilder och målat med svart text över alltihop. Det är inte sant, för är det någonting som vi verkligen försöker måla upp är det en bild av hur fantastisk skogen är och vilka tillgångar det är fråga om.
Men samtidigt måste jag säga att jag inte är döv och blind; jag hör vad som sägs och vad man pratar om bland alla tusentals skogsägare, nämligen att man är bekymrad över vad som händer nu. En stor fråga är exempelvis vad myndigheter gör. Ska man kunna ta skog utan att betala för den? Det undrar många.
Äganderätten togs upp av ministern i ett inlägg. Hur viktig är den? Det vore intressant att höra. Det är viktigt att ministern här i dag säger att det kommer ett nytt nationellt skogsprogram. Men det är också jätteviktigt att det kommer under mandatperioden. Då är bara frågan när i tiden han tror att det kommer.
Engagemanget kring det här har varit stort. Jag refererade till förra årets Skogens dag, som jag hade här i riksdagen tillsammans med Föreningen Skogen. Man märkte då att många tyckte: Äntligen - nu blir det någonting som är viktigt för vårt land och för alla skogsägare! Slutligen är en fråga som många ställer sig hur man ska säkra tillgången på virke.
Det är ett stort bekymmer nu enligt skogsindustrin, som ju går på högvarv. Detta vet jag att ministern också möter. Hur ska den tillgången säkras? Ska man ta ut skogsvirke framöver eller ska man inte göra det?
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, ledamot Jesper Skalberg Karlsson, för att du tog upp denna viktiga fråga! För några veckor sedan besökte jag fiskare nere i Karlskrona. För mig var detta oerhört viktigt och intressant men också skrämmande. Jag förstod nog inte hur tufft de har haft det - och har det.
De berättade för mig att det 1953 fanns 1 300 fiskare bara i Blekinge. Antalet som i dag lever på sitt fiske i Blekinge är 10. Detta är mycket bekymmersamt, och det finns många frågor man kan ställa. Jesper tog upp en viktig fråga, nämligen den om säl och skarv.
Fiskarna jag träffade i Karlskrona sa att det är otroligt bekymmersamt att sälar har varit där och förstört när de kommer och ska vittja sina nät. Frågan är relevant också med tanke på att det finns enormt mycket säl. Man talar om hur många tusen sälar som helst, och de blir bara fler.
Sälarna för även med sig parasiter som sprider sig till fiskar, som dör av sjukdomen. Frågan som jag tänker ställa till ministern är vad man konkret tänker göra för att få ned sälstammen.
Jag kommer från Östergötland, och där blev folk eld och lågor när det kom en säl från Bråviken och in i stan. Det finns väldigt mycket säl - det måste också ministern ha hört. Frågan är, återigen: Vad tänker ministern konkret göra för att få ned stammen av säl?
Jag vill även fråga samma sak om skarven, men det tar jag nästa gång.
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, statsrådet, för ditt svar! Jag tycker att det andas att du sett bekymret när du talar om sälen. Du säger att det har varit bekymmersamt och att du har jobbat på olika sätt för att få ned antalet sälar.
Problemet är att det inte finns någon avsättning, som du är inne på, för just sälen. Och som ledamoten Jesper sa är det också svårt att jaga dem, så man kanske får fundera på att ha licensjakt på säl för att få snurr på det hela.
När jag var i Karlskrona upplevde jag att många människor som jag mötte där känner sig motarbetade. Vi här i kammaren är politiskt väldigt måna om en levande skärgård. Men en levande skärgård är för mig en levande skärgård även på vintern. Det är viktigt att det finns fiskare inte bara på sommaren när det kommer sommargäster, utan att människor kan överleva och verka även på vintern som företagare inom det område som man är duktig på, och det är fisket.
Många menar att kustfisket glöms bort. Här tycker jag att man kan fundera på hur man kan göra mer för de här fiskarna, så att de känner att fisket är viktigt för vårt land. Jag tänker också på skarven. Hur tänker ministern här? Finns det förslag om att man ska kunna jaga mer skarv?
Det är otroligt allvarligt att den förstör så mycket och äter så mycket fisk. Detta är också en fråga som jag vill ställa till ministern.