Leni Björklund (S):
Ulla Löfgren har frågat samhällsbyggnadsminister Mona Sahlin om statsrådet är beredd att se över hur staten kan ta ett större ansvar för samordning av samhällsresurser för ett effektivare ingripande vid översvämningskatastrofer. Interpellationen har överlämnats till mig. Jag ser det som angeläget att ständigt arbeta med att förbättra och effektivisera samhällets krishanteringsförmåga.
Regeringen avser att överlämna en proposition till riksdagen med åtgärder för att förbättra samhällets krisberedskap. Jag återkommer till detta senare. Låt mig vidare konstatera att alla kriser som inträffar i Sverige får konsekvenser i en kommun. Därför bör också planeringen för att möta kriser och förmågan att hantera dem i första hand vara en uppgift för kommunerna.
När det gäller samhällets krishanteringsförmåga har det under de senaste åren på regeringens initiativ införts ett antal lagar som har stärkt samhällets förmåga att förebygga och hantera kriser. En sådan är lagen om extraordinära händelser i fredstid hos kommuner och landsting. Lagen innebär bland annat att kommunerna en gång per mandatperiod ska fastställa en plan för hur extraordinära händelser ska hanteras.
Enligt lagen får kommuner och landsting också på begäran bistå varandra i händelse av en extraordinär händelse. Ett annat exempel på detta är lagen om skydd mot olyckor som också gör det möjligt för kommunerna att använda andra kommuners resurser för räddningstjänst. Därutöver innebär lagen att myndigheter och kommuner är skyldiga att på anmodan av räddningsledaren delta med personal och egendom i en räddningsinsats.
Om en räddningstjänstinsats i kommunal räddningstjänst medför betydande kostnader har kommunen rätt till ersättning av staten för den del av kostnaderna som överstiger kommunens självrisk. Det är med det här perspektivet som åtgärder under senare år vidtagits för att förbättra skyddet mot olyckor och krishanteringsförmågan på lokal nivå.
Det svenska krishanteringssystemet bygger på ansvarsprincipen som innebär att den som har ansvar för en verksamhet under normala förhållanden ska ha motsvarande ansvar under kris- och krigssituationer. Det råder en stor samstämmighet om detta bland de politiska partierna. Erfarenheter från senare års översvämningar och skogsbränder visar också att de kommuner som drabbats hittills hanterat situationen bra.
Statens stöd till kommunerna för att utveckla förmågan att hantera kriser, exempelvis vid översvämningar, är självfallet viktigt. Flera statliga myndigheter ger också ett sådant stöd. Räddningsverket har till exempel förråd med översvämningsmateriel i Revinge och Sandö och kan vid behov snabbt bistå med sandsäckar och annan materiel. Hemvärnet hjälper på många håll i landet den kommunala räddningstjänsten med hanteringen av dessa sandsäckar.
Vidare har staten och Svenska Kommunförbundet mot bakgrund av lagen om extraordinära händelser kommit överens om kommunernas särskilt utpekade uppgifter och ersättning för dem i krishanteringssystemet. Överenskommelsen innebär att kommunernas uppgifter i krisberedskap anpassas till den breddade hotbilden. För de nya förberedande uppgifter som kommunen får tillför staten årligen ca 250 miljoner kronor till kommunerna.
Regeringen avser i mars 2006 att lämna förslag till riksdagen om en lagreglering av dessa uppgifter för att sätta avtalet i kraft. Staten lämnar utöver dessa medel också stöd till kommunerna i form av räddningscentraler, utbildning med mera. Detta stöd uppgår till ca 200 miljoner kronor årligen.
Regeringen har vidare beslutat om ett direktiv till en utredning om effekterna av klimatförändringen och hur samhällets sårbarhet för dessa kan minska . Utredningen ska bland annat identifiera eventuella organisatoriska brister när det gäller ansvaret för beredskap vid extrema väderhändelser och för anpassning till ett förändrat klimat. Slutbetänkandet ska lämnas senast den 1 oktober 2007.
Jag vill avslutningsvis återknyta till din fråga om samordning av samhällsresurser för ett effektivare ingripande vid olika katastrofer. Regeringen avser som jag tidigare har nämnt att överlämna en proposition till riksdagen senast den 22 mars 2006 med åtgärder för att förbättra samhällets krisberedskap.
Frågor om samordning och om effektivare användning av samhällets resurser i kriser liksom övnings- och utbildningsinsatsernas betydelse utgör viktiga delar i propositionen.