KBLab/rixvox huggingface dataset:
Gabriel Wikström (S):
Jag kan fortsätta där jag slutade i det första inlägget. Genom att stärka de tidiga insatserna i hälso- och sjukvården, se till att medvetenheten ökar och se till att tillgången till olika verktyg ökar för sjukvårdspersonalen ger vi också större möjligheter för patienterna att utöva ett inflytande över sin egen vård och behandling, men framför allt att få vård och behandling i första hand. Det är regeringens främsta prioritet.
Gabriel Wikström (S):
Precis som Barbro Westerholm påpekar är det mycket angeläget att öka antalet donationer i Sverige och tillgången på organ som kan doneras. Precis som Barbro Westerholm kan jag konstatera att donationsviljan är väldigt stor bland svenska folket. Vi har också sett att antalet donationer har ökat under de senaste åren. Men det räcker såklart inte.
Den utredning Barbro Westerholm hänvisar till utgör ett väldigt bra underlag för att nu gå vidare och kunna förbättra lagstiftningen. Jag hoppas kunna lägga fram en proposition under hösten där vi kan ta till vara stora delar av utredningens förslag. Anledningen till att det har dröjt och dröjer ytterligare lite till är att det är svåra etiska avvägningar som vi har att göra.
Det handlar bland annat om vilka vårdinsatser som man ska ge i livets slutskede och när processen för donation ska påbörjas och inte.
Gabriel Wikström (S):
När det gäller antalet intensivvårdsplatser ser vi att den stora bristen där i dag handlar om att få tag i personal. Det finns en stark brist på specialistsjuksköterskor men också andra personalkategorier. Det är därför som regeringen från första dagen har varit inriktad på att göra mer när det handlar om kompetensförsörjning inom hälso- och sjukvård än vad någon regering har gjort tidigare. Vi har bland annat tillfört generella statsbidrag.
I år är det nästan 3 miljarder som går ut till landstingen och som kan hjälpa till att stärka personalsituationen. Vi satsar en särskild professionsmiljard som går till att förbättra kompetensförsörjningen inom vården, och inom den viker vi 300 miljoner kronor som ska gå till att sjuksköterskor ska kunna välja att utbilda sig till specialistsjuksköterska. Vi bygger också ut antalet platser till såväl sjuksköterska som specialistsjuksköterska och barnmorska. Det finns alltså en palett av åtgärder som regeringen nu vidtar.
Gabriel Wikström (S):
Tack för det tacket, Karin Rågsjö! Jag håller helt med om att även om regeringen gör mycket på kompetensförsörjningsområdet och säkert kan göra en hel del till är det till syvende och sist en arbetsgivarfråga. Landstingen bär ett stort ansvar för hur situationen ser ut runt om i landet. Då spelar det roll vem som styr och vilka politiska prioriteringar man gör.
Väljer man att sänka skatten eller hålla skatten låg i stället för att göra investeringar i välfärden får det konsekvenser.
Gabriel Wikström (S):
Tyvärr blev inte omgång två så olik omgång ett som den borde ha blivit. Det är fortsatt förslag om skattesänkningar och privatiseringar som dominerar hos oppositionspartierna. Jag skulle vilja komma tillbaka till det som är huvudutmaningen för svensk hälso och sjukvård: att investera i personalen. Vi vet att vi har brister inom olika specialiteter. Vi vet att vi har brister på många håll i landet.
Vi vet att vi behöver göra mer för att personalen ska kunna ägna sin tid åt att faktiskt möta patienterna. Detta har också varit regeringens stora projekt från dag ett. Läser man våra budgetpropositioner kan man konstatera att vi gjort stora investeringar i just personalen.
Det har handlat om en professionsmiljard, där delar nu senast har riktats mot studielön för dem som väljer att vidareutbilda sig till specialistsjuksköterskor. Vi har gett ett antal myndighetsuppdrag för att kunna förbättra personalförsörjningen, och vi har kraftigt byggt ut utbildningsplatserna för dem som utbildar sig till barnmorska, specialistsjuksköterska och sjuksköterska.
Nu senast har vi presenterat en halvmiljardssatsning på förlossningsvården - pengar som kan gå till bland annat studielön för dem som väljer att vidareutbilda sig till barnmorska. Vi kommer att behöva göra mycket mer när det gäller personalförsörjningen inom svensk hälso och sjukvård. Men vi är inte betjänta av att dra undan resurser för att i stället satsa på skattesänkningar. Personalen inom hälso och sjukvården är inte betjänt av att vi privatiserar mer verksamhet.
I stället handlar det om investeringar i den offentliga vården och om att tillföra resurser, inte dra ifrån. Jag kommer i mitt slutanförande att komma tillbaka till några av de punkter som jag ser att vi behöver arbeta med de närmaste åren. Avslutningsvis kan jag svara på Cecilia Widegrens fråga: Ja, vi kommer att se över skärpta straffsatser för dem som attackerar blåljuspersonal.
Gabriel Wikström (S):
Detta var nästan en P3-övergång, för det är just detta jag tänkte ägna mina sista två minuter åt. Den här debatten har handlat väldigt mycket om de akuta problemen i hälso- och sjukvården här och nu. Det är viktigt att diskutera dem. Där har regeringen prioriterat det största problemet, nämligen kompetensförsörjningen. Men nästa debatt vi har om hälso- och sjukvården, här i kammaren eller någon annanstans, borde handla just om de framtida utmaningarna.
Den största utmaningen är att flytta vården närmare patienterna. Ambitionen, om man vill lösa problemet med att äldre tvingas vänta på akuten i tio och en halv timme, är inte att bygga större akutmottagningar eller en särskild entré för de svårast sjuka, utan den är att flytta vården närmare patienterna. Regeringens vision är tydlig: Vi ska ha mer av vården utförd i patienternas hem.
Vi ska ha en utbyggd primärvård som bättre motsvarar de behov som inte minst multisjuka patienter, många gånger äldre som lider av kroniska sjukdomar, har. Det är därför som regeringen har satt igång ett stort arbete med att reformera svensk hälso- och sjukvård. Aktuell debatt om hälso- och sjukvårdens utmaningar Vi kommer i höst att återkomma med propositioner som behandlar ett antal delar i detta för att komma vidare.
Vi återkommer också i budgetpropositionen för nästa år med hur vi tar den här reformen vidare. Jag vill poängtera det som jag sa i början: Detta är inget enskilt ansvar för regeringen, lika lite som det är ett enskilt ansvar för landstingen. Detta är en gemensam utmaning som vi måste möta just gemensamt.
Jag hoppas att nästkommande debatt kommer att handla om framtidens utmaningar och att oppositionspartierna kan lämna gamla käpphästar om privatiseringar och skattesänkningar därhän. Avslutningsvis, herr talman, vill jag tacka för den hälso- och sjukvårdsdebatt som vi har haft här i riksdagen i dag. Tack så mycket!
Christina Tapper Östberg (SD):
Jag vill ställa min fråga till statsrådet Gabriel Wikström. Jag vill beröra frågan om undanträngningseffekter inom hälso- och sjukvården. Många flyktingar och asylsökande uppvisar stor ohälsa, både psykisk och somatisk. Hälso- och sjukvården är mycket ansträngd, och vi har fått indikationer från flera av våra företrädare i landstingen att det finns ett mycket stort tryck på vårdcentraler, inom barnhälsovården och inom mödravården, för att bara nämna några.
Vissa landsting har öppet konstaterat långsiktiga så kallade undanträngningseffekter som en följd av kraftig invandring. Det vill säga att befintliga resurser inom vården avsätts till asylsökande och därmed tas från den befintliga befolkningens vårdresurser, vilket allvarligt påverkar sjukvårdens tillgänglighet.
Vad kommer regeringen att göra för att svenska medborgare inte ska drabbas, det vill säga att det inte ska finnas undanträngningseffekter inom hälso- och sjukvården?
Christina Tapper Östberg (SD):
Myndigheten för samhällsskydd och beredskap rapporterar i sin nationella lägesbild för vecka 48 att det är ansträngt för vården trots ökade resurser. De konstaterar att flera verksamheter inom hälso- och sjukvården påverkas av den aktuella situationen.
Ett aktuellt exempel som man rapporterade om i P4 Radio Blekinge denna vecka är att över 1 000 kvinnor inte kommer att kallas till cellprovtagningen i år trots att det sedan tidigare varit inplanerat - detta eftersom mödrahälsovården i Blekinge är så ansträngd. Det leder till att man måste prioritera bort planerade cellprovsundersökningar, vilket innebär att många kvinnor kan få vänta onödigt länge på att få ett cellprov.
Läkare i Blekinge har larmat om att detta i värsta fall kan leda till att cellförändringar inte upptäcks i tid. Detta är mycket allvarligt och oroväckande för folkhälsan. Kan regeringen garantera att svenska medborgare inte kommer att drabbas av att inte få vård i tid?
Christina Tapper Östberg (SD):
Jag vill ställa min fråga till migrationsministern. De senaste veckorna har det rapporterats om en stor ökning av smittsamma sjukdomar och att dessa ökar i takt med att allt fler flyktingar söker sig till Sverige. Folkhälsomyndigheten rapporterar om att bland annat tbc-fallen har fördubblats på tio år. Detta är oroväckande och något som vi sverigedemokrater har varnat för under en lång tid. Hälsoundersökningar anses enligt Folkhälsomyndigheten vara en grundläggande förutsättning för att man ska upptäcka och kunna behandla dem som är smittade.
Vi har förståelse för att den nuvarande kritiska flyktingsituationen påverkar hälso- och sjukvårdens redan ansträngda verksamhet. Samtidigt är det otroligt viktigt att direkt fånga upp dem som är smittade. Därför vill vi sverigedemokrater att tvingande hälsoundersökningar ska vara en naturlig del av asylprocessen och ske så snart som möjligt efter ankomsten till Sverige. Vad avser regeringen att vidta för åtgärder för att få upp andelen flyktingar som genomgår hälsoundersökningar?
Christina Tapper Östberg (SD):
Vi Sverigedemokrater har under många år drivit frågan om att de som vanvårdats som barn ska få den upprättelse som de förtjänar. Nu läggs Ersättningsnämnden snart ned, och det står alla övriga sju riksdagspartier bakom. Det är ett mörkt bokslut som Ersättningsnämnden så här i slutskedet av sin verksamhet visar upp. Beviljandegraden för ansökningar om ersättning är endast 46 procent. Det är mycket lågt i ett internationellt perspektiv.
Även Göran Johansson, som ledde Vanvårdsutredningen, är starkt kritisk till att det är så få personer som har beviljats ersättning. Mot den bakgrunden önskar jag ställa en fråga till statsrådet Per Bolund. Av den cirka miljard som avsattes för att ersätta de vanvårdade har bara hälften använts. Har regeringen medvetet velat spara pengar genom att ställa så höga beviskrav på dem som vanvårdats? Var det från början det som man eftersträvade när man avsåg att kompensera dem som vanvårdats som barn?
Christina Tapper Östberg (SD):
Tack, statsrådet, för svaret! Vi är inte nöjda med att så få av de som har vanvårdats som barn har fått ersättning. Vi har därför framfört krav på en oberoende kommitté som kan gå igenom alla avgöranden som har meddelats av Ersättningsnämnden, med extra fokus på de avgöranden som har lett till avslag. Är regeringen öppen för att åter lyfta upp denna fråga och låta en oberoende kommitté granska de avgöranden som meddelats?
Christina Tapper Östberg (SD):
Dagens debatt ska handla om Riksrevisionens rapport om säkra och effektiva läkemedel. Riksrevisionen har granskat hur staten hanterar läkemedelsindustrins inflytande över statlig läkemedelskontroll och kunskapsstyrning.
Syftet med granskningen har varit att undersöka om regeringen och myndigheterna agerar effektivt och med integritet och kunskap i den statliga läkemedelskontrollen och styrningen och därmed verkar för läkemedelspolitikens primära mål: att främja folkhälsan. Rapporten visar på ett antal områden där man från Riksrevisionens sida anser att det finns utrymme för förbättring.
Riksrevisionen anser att Läkemedelsverket har prioriterat ned viss granskning av läkemedelssäkerhet, vilket är en brist. Man anser också att Läkemedelsverket inte håller isär främjande och kontrollerande funktioner tillräckligt.
Vi har därför i vår följdmotion begärt ett tillkännagivande om att regeringen ska vidta åtgärder i enlighet med Riksrevisionens rekommendationer om att ge Läkemedelsverket tydligare incitament för att inte prioritera ned renodlat säkerhetsorienterade uppgifter.
Läkemedelsförsäljningen på apotek i Sverige uppgick från december 2015 till november 2016 till drygt 36 miljarder kronor räknat i apotekens inköpspris. 36 miljarder är mer än de 31 miljarder som kostnaden för assistansersättningen uppgår till. Det är kort sagt mycket pengar på spel och många människors hälsa som kan riskeras.
Vi ser med oro på den värde- och målkonflikt som finns mellan Läkemedelsverkets olika uppgifter och roller. Vi vill betona att vi inte misstror enskilda tjänstemän på Läkemedelsverket. Det vi menar är att det är problematiskt när man som myndighet har flera olika uppdrag som sinsemellan skulle kunna stå i konflikt med varandra.
Då är det viktigt att man från regeringens sida är tydlig med prioriteringarna och ger tydliga signaler om att läkemedelssäkerheten inte ska få stå tillbaka för övriga uppdrag som ges till myndigheten, som till exempel att främja innovationer och introduktion av nya läkemedel på marknaden. Som vi ser det handlar det om att aldrig riskera att kompromissa med patientsäkerheten eller folkhälsan.
Ett exempel där det gick snett med läkemedelssäkerheten var narkolepsiskandalen. Effekterna av den skandalen är ytterst allvarliga och har för alltid förstört livet för många av de drabbade. Det får inte ske igen.
Därför handlar Riksrevisionens rekommendationer, som vi ser det, om förtroendet för Läkemedelsverket som myndighet och dess viktiga roll som oberoende part med expertkunskap inom läkemedel.
Det är mot den bakgrunden som vi yrkar bifall till vår reservation 1 då vi anser att det är olyckligt att regeringen i sin skrivelse helt avvisar samtliga av de rekommendationer som Riksrevisionen har gett i sin rapport.
Christina Tapper Östberg (SD):
Sverigedemokraterna välkomnar och yrkar bifall till regeringens proposition och betänkandet Samverkan om vård, stöd och behand ling mot spelmissbruk . Spelproblem är ett folkhälsoproblem som påverkar människors liv, hälsa och relationer, och det kan få livslånga ekonomiska konsekvenser.
Enligt Folkhälsomyndigheten är något ett folkhälsoproblem när minst 1 procent av befolkningen är drabbad och när det ger allvarliga konsekvenser för hälsan, ekonomin och det sociala livet. Spelproblem uppfyller alla dessa kriterier, då ca 2 procent av den vuxna befolkningen har uppgett att de har en förhöjd risk för spelproblem. Av dessa dominerar männen. Med detta som grund tycker vi att förslaget är ett steg i rätt riktning.
Genom lagförslaget ska missbruk av spel om pengar likställas med andra former av missbruk, vilket vi tycker är bra. Ett missbruk är en sjukdom som det krävs behandling för att bli av med, oavsett om det handlar om spel, alkohol, droger eller något annat. Om det kan definieras som ett missbruk är det vad det är, inget annat och inget som är mindre farligt. Fru talman!
En ansvarsfull reglering av spelmarknaden är en viktig komponent i ett förebyggande arbete. Tillgängligheten till spel är en av de faktorer som har starkast samband med spelproblem, i synnerhet för unga. Kommunerna har hittills inte haft något tydligt ansvar för att motverka spelmissbruk. Det har gjort att bemötandet och behandlingen av personer med missbruk har varierat beroende på bostadsort. Vissa kommuner har erbjudit behandling och andra har inte gjort det.
Patienterna har i stället slussats vidare till landstinget, som i värsta fall har slussat tillbaka vederbörande till kommunen. I fall som dessa kan något sådant i värsta fall leda till att individer tyvärr hamnar mellan stolarna. Det krävs kunskap för att personerna verkligen ska få rätt behandling. Kommunerna har här en utmaning med att säkerställa att möjligheten finns att från början erbjuda rätt behandling, och inte skjuta problemen och kostnaderna framför sig så att de ökar.
De föreslagna lagändringarna i socialtjänstlagen och hälso- och sjukvårdslagen förstärker även barnperspektivet. Socialnämnden får ett utökat ansvar för att aktivt motverka problem med spel om pengar bland barn och unga. Förslaget förtydligar även hälso- och sjukvårdens ansvar att beakta ett barns behov av information, råd och stöd om barnets förälder eller någon annan vuxen som barnet bor med har spelproblem.
Även ideell verksamhet kan fylla en viktig funktion för att förebygga spelproblem och ge stöd till dem som har eller har haft spelproblem. Den kan också ge stöd till anhöriga. Sammanfattningsvis är det positivt med förändringar som ökar kommunernas och landstingens ansvar att arbeta förebyggande och att samverka kring beroende- och missbruksvård.
Ett stärkt samarbete mellan aktörer på nationell, regional och lokal nivå kan leda till ett effektivt och mer samordnat och kunskapsbaserat förebyggande arbete. Då ökar chanserna att motverka spelproblem i samhället.
Christina Tapper Östberg (SD):
Jag vill ställa min fråga till statsrådet Åsa Regnér. Bemanningen nattetid vid särskilda boenden har kritiserats under flera år. Förra året gjorde regeringen en ändring i socialtjänstförordningen, och kravet skärptes på att äldre ska ha rätt till hjälp utan dröjsmål, även mitt i natten. Enligt IVO har man inte sett någon större skillnad efter regeringsbeslutet, utan bristerna är desamma på vissa äldreboenden, när man har låg bemanning. IVO har det senaste året handlagt ett fyrtiotal anmälningar om bristande nattbemanning.
Anmälningarna gäller både kommuner och privata vårdbolag, och IVO har krävt förbättringar av ett trettiotal vårdgivare. Många experter varnar också för att den nya förordningen är tandlös, eftersom det fortfarande är upp till varje boende att besluta om bemanning. I en intervju i Ekot säger statsrådet att hon är arg och ska sätta ned foten och ta tag i frågan. Hur är det tänkt att statsrådet ska ta tag i frågan?
Christina Tapper Östberg (SD):
Jag yrkar bifall till reservationerna 1 och 5. För Sverigedemokraterna är det viktigt med en säker, effektiv och jämlik läkemedelsförsörjning och en apoteksmarknad med god tillgänglighet och service. Patienter ska kunna lita på att den medicin de hämtar ut är tillgänglig, har den effekt den är avsedd för och att den är försäkrad. De flesta läkemedel omfattas av läkemedelsförsäkringen, men varje år säljs hundratusentals oförsäkrade läkemedel.
Skador av dessa läkemedel har rapporterats. I anslutning till varje läkemedel anges i Fass, läkemedelsbranschens samlade förteckning, om det omfattas av läkemedelsförsäkringen. Läkemedel som säljs på internet omfattas inte av försäkringen om det inte inhandlats via ett apotek som Läkemedelsverket godkänt.
Om läkemedlet är försäkrat via den svenska läkemedelsförsäkringen kan patienten få både en reglering av skadan och en bedömning som ger möjlighet till att överklaga hos Läkemedelsskadenämnden. För patientsäkerheten är det av största vikt att patienten känner till vilka läkemedel som har ett omfattande försäkringsskydd och vilka som inte har det.
Ett oförsäkrat läkemedel kan även väljas till periodens vara av Tandvårds- och läkemedelsförmånsverket, och vi anser att det måste skapas möjligheter för ordinerande läkare och patienter att få information om huruvida ett läkemedel som har valts till periodens vara är försäkrat eller inte. Herr talman! Vi sverigedemokrater värnar om de äldre i Sverige.
Det är en grupp som väntar in i det längsta med att gå till läkaren och inte gärna tar läkemedel i onödan, men det är ändå den största användargruppen av läkemedel. Läkemedelsförskrivningen till personer som är 75 år och äldre har ökat med nära 60 procent under de senaste 25 åren. Nya, effektivare läkemedel introduceras, och med dem uppstår nya behandlingsmöjligheter.
Samtidigt ökar läkemedelsrelaterade problem hos äldre, och man behöver se över vilken nytta dessa läkemedel har för de äldre. Väl fungerande behandling har därför stor betydelse för dessa patienter, som ofta har flera sjukdomar samtidigt. Åldrandet ändrar också kroppens förutsättningar i förhållande till läkemedelsbehandlingens effekter.
Läkemedelsrelaterad problematik hos äldre är dock ett omfattande problem, både för individen och för sjukvården, och kunskapen om detta är dålig. För att stödja ökad kompetens inom området har Socialstyrelsen tagit fram en webbutbildning som i första hand riktar sig till AT-läkare. Det är positivt, men vi anser att det behövs mer forskning och utvärdering beträffande problemen med läkemedel för gruppen äldre patienter.
Vi anser också att det är viktigt att utveckla tillsynen på apoteksmarknaden och att förtydliga apotekens grunduppdrag.
Christina Tapper Östberg (SD):
Jag yrkar bifall till vår reservation nr 4. För Sverigedemokraterna är det viktigt med en säker, effektiv och jämlik läkemedelsförsörjning. Apoteksmarknaden måste ha god tillgänglighet och pålitlig service. Som kund ska du ha rätt att få din medicin när du behöver den, och du ska kunna lita på att den finns tillgänglig.
Du ska känna dig säker på att du får rätt medicin och dos och att den som säljer medicinen till dig kan ge dig den information som du behöver. Vi ställer oss därför positiva till förslagen om att utveckla tillsynen på apoteksmarknaden och att förtydliga apotekens grunduppdrag.
Vi ställer oss även bakom att man förtydligar lagen om handel med läkemedel i fråga om apotekens tillhandahållandeskyldighet och partihandlarnas leveransskyldighet. Sverigedemokraterna delar flera av remissinstansernas åsikter och avstyrker förslaget om att införa en geografisk begränsning för etableringen av apoteksombud.
Som Nya apoteksmarknadsutredningen påpekar är risken liten att apoteksombuden skulle konkurrera ut öppenvårdsapotek eller påverka etableringen av nya apotek. Vi tror på att konkurrens är nyttigt och skapar fler valmöjligheter och bättre tillgänglighet för kunden. Argumenten för att förhindra etableringen av apoteksombud kan också användas mot ökad e-handel med läkemedel.
Vi anser att e-handel är ett värdefullt komplement till fysiska apotek genom att tillgängligheten till läkemedel i vissa fall förbättras. Det gäller också för apoteksombud. Fru talman! I propositionen föreslås att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få utfärda föreskrifter om hur förskrivningar ska expedieras och om undantag från krav på farmaceutisk kompetens.
Vi konstaterar att regeringen därmed frångår Nya apoteksmarknadsutredningens förslag om en reglering som innebär att samtliga moment i receptexpedieringen ska utföras av en farmaceut. Den reglering som regeringen föreslår innebär en möjlighet att lämna utrymme för att förhållandena kan vara olika på olika apotek.
Det förutsätter dock att den eller de myndigheter som har att hantera föreskrifter och tillsyn gör detta utan alltför stor detaljreglering av hur rådgivning och expediering ska gå till. Kraven på säker och effektiv läkemedelshantering ska enligt vår mening vara höga och tillsynen skarp.
Christina Tapper Östberg (SD):
Vi har lämnat in en följdmotion med anledning av skrivelsen Redovisning av fördelning av medel från Allmänna arvsfonden under budgetåret 2016 . I följdmotionen framför vi att det är viktigt att de medel som Allmänna arvsfonden delar ut används i enlighet med de riktlinjer som finns för arvsfonden.
Då det är många organisationer som uppbär medel från fonden och har kopplingar såväl till olika trosyttringar som till andra länder är det mycket viktigt att man aktivt arbetar för att säkerställa att de medel som utdelas inte riskerar att på något sätt gynna någon form av terrorism eller annan extrem verksamhet som skulle kunna skada Sverige.
Då det är tämligen stora summor som årligen delas ut från fonden kan dessa medel potentiellt sett komma att göra stor skada om de skulle riskera att användas för att på något sätt bidra till eller gynna terrorism. Därför yrkar jag bifall till vår reservation.