Hans Wallmark (M):
Utrikesministerns spekulation om att Donald Trump skulle kunna bli USA:s president överlåter jag åt utrikesministern att fundera på. Det är i hög grad mycket spekulativt. Däremot är det en realitet att Rysslands president heter Putin. Jag måste vända mig mot utrikesministerns försök att införa något slags tankeförbudslag genom den breda försvarsuppgörelse som vi har ingått. Fru talman och fru utrikesminister!
Jag deltog själv i förhandlingarna som pågick under ett antal veckor. Förhandlingarna var komplicerade och svåra, men de ledde till ett resultat. Vi kom fram till någonting. Någonting som jag återkommande har betonat är respekt för andra partiers åsikter. Jag är väl medveten om vilka kongressbeslut som Socialdemokraterna och Miljöpartiet har fattat på sina respektive kongresser. Därför förstår jag att det inte går att förmå dem till att bli hängivna Natovänner.
På samma sätt har jag hela tiden begärt respekt för den typen av beslut som mitt parti har fattat. Det är ingen som helst tvekan, fru talman, om var Moderaterna står i synen på ett Natomedlemskap. Det skriver man inte bort genom en försvarsuppgörelse som i så fall blir en tankeförbudslag.
Vad vi gjorde var att vi tillsatte en bred säkerhetspolitisk utredning som skulle undersöka förutsättningarna för olika former av samarbeten, nordisk-baltiskt, nordisk-finskt, inklusive medlemskap i Nato. Därför ligger den debatt som vi nu för utanför. Jag tycker fortfarande att det var bra med försvarsuppgörelsen. Det är en tydlig signal i en orolig värld.
Det är just det som är centralt och som saknas i utrikesministerns argumentation, nämligen det försämrade säkerhetsläget. Vi ser ett nytt Östersjöområde med ett kraftigt försämrat läge med tanke på annekteringen av Krim, den ryska upprustningen, kränkningar och incidenter. Nyligen kidnappades en estländsk gränspolis.
Jag riktade beröm till utrikesministern därför att hon med sina nordiska och baltiska kollegor gjorde en tydlig markering om att han skulle skickas tillbaka, och han utlämnades också till Estland. Läget är alltså försämrat. Då kommer nog allt fler på att ett rimligt svar borde vara att skaffa sig den typen av bindande säkerhetsgarantier som ingår i Natomedlemskapet. Så, fru talman, tolkar jag till exempel Centern och Kristdemokraternas nya och tydliga besked.
Som partnerland har Sverige inte några säkerhetsgarantier. Vi saknar beslutanderätt i ett antal väsentliga frågor, exempelvis när det handlar om olika typer av insatser som vilar på internationell folkrätt. Men vi får vänta medan besluten fattas, och sedan kallas vi in och deltar i dessa övningar - dessutom ofta på ett mycket uppskattat sätt.
Så har det varit i Afghanistan, i Kosovo och i Libyen, och vi ska vara stolta över det och den skillnad som Sverige har medverkat till genom olika former av Natoledda insatser. Det nya försämrade läget borde leda till en reflexion om vikten av att vi funderar igenom vilken beslutanderätt som vi vill ha. Där är utmaningarna lika för Sverige och Finland, men vi ansvarar för vår egen säkerhet och försvarsinriktning.
Sedan kan vi gärna samverka, samarbeta och föra en dialog med Finland. Avslutningsvis: Jag tycker att det är intressant att den här debatten har lockat med Mikael Oscarsson, Daniel Bäckström och Kerstin Lundgren. Det visar att vi gör detta tillsammans, och det kan också tjäna som en illustration på samarbete. Det är nämligen i samarbete med andra som vi bygger säkerhet.
Det bygger vi tillsammans och, fru talman, det finns plats för fler.