Magdalena Andersson (S):
Jag skulle ha väldigt svårt att stå här och argumentera för att ta bort denna nedsättning av sociala avgifter om den hade haft väldigt bra effekter på arbetslösheten för ungdomar. Men tyvärr har vi inte sett att arbetslösheten bland ungdomar sjunkit i den utsträckning som jag tror att de allra flesta av oss önskar och hoppas. Vi ser framför allt att långtidsarbetslösheten bland ungdomar är förskräckande hög, framför allt bland ungdomar som inte har gymnasieutbildning.
Eftersom vi har ont om pengar i de offentliga finanserna gäller det att använda våra resurser på det allra mest effektiva sätt. Det här är en åtgärd som bevisligen efter många år inte haft avsedd effekt och som också är kritiserad av en i det närmaste enig ekonomkår i Sverige. Konjunkturinstitutet, Finanspolitiska rådet, IFAU och Riksrevisionen menar att det är en dyr och ineffektiv åtgärd.
Därför vill regeringen i stället satsa våra gemensamma resurser på effektivare åtgärder som verkligen hjälper och stöder de ungdomar som behöver stöd för att komma in på arbetsmarknaden. Anledningen till att åtgärden är så dyr och ineffektiv är att den utgår från att alla ungdomar är likadana och behöver samma stöd. Men så ser det inte ut. Vi är alla olika människor som behöver olika former av stöd. I stället för att ge samma stöd till alla ungdomar avser regeringen att ge stöd till de ungdomar som behöver det.
Det handlar framför allt om de ungdomar som i dag har väldigt svårt att ta sig in på arbetsmarknaden för att de inte har gymnasieutbildning. Vi vill se ett utbildningskontrakt som stöder just de ungdomarna, så att de till exempel kan kombinera utbildning och arbete på ett sätt som gör att de får tillbaka studiemotivationen. Det är ungdomar som inte har haft så väldigt positiva upplevelser under skolgången och som behöver lite extrapuffar för att vilja ta sig tillbaka till skolbänken.
I de kommuner som har prövat modellen med arbete som utgår från ungdomarnas intresse kombinerat med studier har den haft väldigt fin effekt. Det tror jag är ett mycket effektivare och bättre stöd för ungdomarna för att de ska kunna ta sig in i arbetslivet över huvud taget men också kunna få en bra lön. Det är likadant för de ungdomar som i dag sitter långtidsarbetslösa månad ut och månad in. Regeringen menar att det är bättre att man får chans att arbeta.
Därför vill vi lägga offentliga resurser på att långtidsarbetslösa ungdomar i stället ska få möjlighet att jobba. Det är klart att det är ett bättre sätt att använda pengarna: att lägga resurser på att se till att långtidsarbetslösa ungdomar får jobba i stället för att lägga resurser på att sänka arbetsgivaravgifter för ungdomar som skulle ha haft jobb i alla fall. Den tidigare regeringen visade också att det här är väldigt ineffektivt.
Det kom ett förslag om att ta bort nedsättningen av arbetsgivaravgiften för 25-åringar. Den tidigare regeringen gjorde själv bedömningen att det inte skulle ha några sysselsättningseffekter över huvud taget. Maria Malmer Stenergard ställde en konkret fråga om varför detta inte skulle påverka just ungdomars arbete.
Det är precis som det står i budgetpropositionen - Maria Malmer Stenergard läste ur den själv: "På längre sikt antas, av skäl som beskrivs ovan, hela det ökade socialavgiftsuttaget övervältras på lönekostnaderna i form av lägre löner för hela löntagarkollektivet ."