Carl Bildt (M):
Jabar Amin och Amineh Kakabaveh har frågat mig vad jag avser att göra till stöd för demokratisering och fred i syriska Kurdistan och inom EU och FN för att få ett slut på kriget, säkra finansiering av FN-appellen för Syrienkrisen, asyl för palestinier i grannländerna och stöd till säkerhetsrådets resolution 2139. Jag väljer att besvara interpellationerna i ett sammanhang.
Regeringen ser med största allvar på kriget i Syrien och den förstörelse och det lidande det orsakar för Syriens befolkning. Kriget och dess konsekvenser innebär också stora risker för Syriens grannländer. De rådsslutsatser som antogs av EU:s utrikesministrar den 14 april visar med all tydlighet att EU ser med oro på situationen. Konflikten i Syrien är komplex, och regionala motsättningar tar sig uttryck på marken i Syrien.
För att åstadkomma ett slut på kriget måste därför de regionala nyckelaktörerna, inklusive Iran, involveras närmare i de politiska ansträngningarna. Sverige verkar internationellt för att så också ska ske. En annan orsak till att det internationella samfundet inte har lyckats agera kraftfullt för att stoppa konflikten och lidandet i Syrien är att Ryssland har lagt in sitt veto mot en resolution i FN:s säkerhetsråd samt förhindrat att förslag lagts fram i rådet genom att hota med sin vetorätt.
Sverige och EU har enträget förordat en politisk lösning på konflikten och har därför gett ett entydigt stöd till Genèveprocessen. Detta arbete kommer att fortsätta. Sverige var pådrivande för antagandet av en humanitär resolution i FN:s säkerhetsråd. Generalsekreterarens första rapport till säkerhetsrådet om den humanitära resolutionen 2139 visar på bristande efterlevnad.
Det bör dock tydliggöras att resolutionen riktar sig till de stridande parterna, som bland annat beordras tillåta humanitärt tillträde och respektera den internationella humanitärrätten. De humanitära aktörerna kan inte beskyllas för att resolutionen inte efterlevs. FN-organen arbetar under svåra omständigheter, och exempelvis FN:s hjälporgan för palestinska flyktingar, Unrwa, har förlorat personal i Syrien.
Sverige kommer fortsatt att vara pådrivande för att resolutionen följs upp i säkerhetsrådet. Den humanitära appellen för Syrien och den regionala responsplanen är båda fortsatt underfinansierade. Sverige och EU uppmanar kontinuerligt hela givarsamfundet att bidra och ser positivt på att Kuwait nyligen har utfäst 500 miljoner dollar.
EU är sammantaget den största givaren till Syrienkrisen, och Sverige har bidragit med över 1 miljard kronor i humanitärt bistånd sedan kriget bröt ut. Hanteringen av syriska flyktingar som kommer till Syriens grannländer är i första hand ett ansvar för myndigheterna i dessa länder.
Det är av yttersta vikt att dessa länder följer det internationella regelverket och inte bryter mot principen om att en stat inte får utvisa eller avvisa en flykting dit dennes liv eller frihet kan hotas. Detta är något som EU kontinuerligt för fram i dialogen med grannländerna. FN:s flyktingorgan UNHCR arbetar särskilt med syriska flyktingar i regionen, och i Libanon och Jordanien verkar även Unrwa för att bistå palestinier.
Sverige avser att fortsatt ha ett nära samarbete med dessa aktörer och kommer även i fortsättningen att följa utvecklingen avseende skyddet för flyktingar på flykt från Syrien. Jag vill även framhålla det faktum att Sverige är ett av de länder utanför regionen som tagit emot det största antalet palestinier på flykt från Syrien.
Sedan krisen i Syrien inleddes har 11 500 statslösa palestinier sökt asyl i Sverige, och en majoritet av dessa har flytt undan våldet i Syrien. Det är nästan lika många som de ca 13 000 palestinier som tagit sig från Syrien till Jordanien. Merparten av palestinierna, ca 52 000, har flytt till Libanon.
Sverige verkar för en hållbar politisk lösning för hela Syrien och hela det syriska folket. Det är viktigt att även exempelvis kurdiska intressen representeras vid förhandlingarna i FN:s regi när dessa någon gång kan återupptas igen. Jag har uppmanat både regimen och oppositionen att anstränga sig för att nå ut till alla delar av den syriska befolkningen, även till dem som ännu inte kommit till tals. En politisk lösning måste bevara Syriens multietniska samhälle, vilket EU har arbetat för sedan konflikten bröt ut.
Säkerhetsrådets resolution 2139 uppmanar också samtliga aktörer att vidta åtgärder för att skydda etniska, religiösa och konfessionella grupper. EU uttrycker i rådsslutsatserna från den 14 april återigen oro över de kristnas utsatta situation i Syrien.