KBLab/rixvox huggingface dataset:
Maria Larsson (KD):
Jag försökte i varje fall inte förhindra utan tvärtom att uppmuntra att en ny talare nu skulle få ordet, men det är för sent att anmäla sig. Vi får ses i en annan debatt, Morgan Johansson. Det bygger på ett missförstånd att tro att det finns en tidsutdräkt att spela med.
Jag förstår att både Christer Engelhardt och Egon Frid tycker att man är beredd att gå emot dom och trotsa det som uttryckligen finns skrivet i EG-domen. Det är ett väldigt högt spel med skattebetalarnas pengar. Det handlar inte om några småsummor. Det är bara att titta på de domar som har fällts och vilka skadestånd som har tillerkänts vissa länder.
Sverige har ännu inte behövt göra detta och har inte haft några skadestånd på halsen. Men det fanns väldigt stora risker att vi skulle få ett sådant. Därav följer att vi fort har försökt att efterkomma domen. Vi ser att det är viktigt även om vi gärna skulle vara den förutan. Låt oss vara fullständigt överens om det. Men nu finns den på plats, och vi behöver efterkomma den.
I det läget är det viktigt att lyssna på juristerna. Det är de som kan tolka en EG-dom på bästa sätt. Det har varit väldigt entydiga råd både bland remissinstanserna och bland de juridiska experterna runt om på departementen. Det är definitivt inte bara fråga om Finansdepartementet. Det handlar om en juridisk materia som vi måste använda oss av den juridiska expertisen för att kunna bedöma.
Vi måste skapa ett regelverk runt detta som blir väl fungerande. Att vi kan fortsätta att upprätthålla den restriktiva alkoholpolitiken är centralt. Det är därför skatt ska erläggas. Det är därför vi har försökt att skapa villkor kring skatteupplägget som gör att det är möjligt. Vi vet att Skatteverket nu systematiskt spårar svenskar som har köpt sprit på Internet och kräver in skatt. Med hjälp av myndigheter i Tyskland och Spanien har man spårat 12 000 svenskar.
Det är därför som tullen har fått extra resurser. Den ska inte bara beslagta narkotika utan naturligtvis också alkohol. Det är därför som Rikspolisstyrelsen nu anmodar alla länspolisdistrikt att använda sig av Kronobergsmodellen för effektiv beslagtagning av sprit.
Maria Larsson (KD):
Det är viktigt att säga att merparten av det som ryms av åtgärder inom smittskyddslagen bygger på frivillighet. Det vet både Börje Vestlund och jag. Det är i nödfall man kan tillgripa tvångsisolering och tvångsundersökningar.
Det framgår tydligt av smittskyddslagen att det bara ska tillgripas i händelse av att andra åtgärder som bygger på frivillighet har visat sig vara otillräckliga och redan prövats. Tvångsåtgärder kan vidtas enbart efter prövning av domstol. Jag tror att det är nödvändigt att de möjligheterna fortsatt finns kvar.
Men jag vill betona att frivillighet alltid är första steget. Smittskyddslagen är ganska väl fungerande i det avseendet. Sedan behövs det ytterligare möjligheter till testning. Där finns det en del kvar att göra i landstingen. Jag vill återkomma till att Börje Vestlund säger att vi vill vänta och se. Nej, det är precis det vi inte gör. Aktivitetsnivån har aldrig varit så hög som den är just nu.
Att ha sju seminarier ute i landet för att föra ut verkligt effektiva metoder när det gäller prevention har inte skett förut. Ingen har tagit reda på vad som har varit effektiva metoder. Nu har Socialstyrelsen haft möjligheten på vårt uppdrag att ta fram det materialet. Det är först då det kan börja bli effektivt och vi vet att resurser används på ett bra sätt. Det är väldigt viktigt.
Vi har låtit Socialstyrelsen ta fram en handbok för att förbättra möjligheterna vid landets ungdomsmottagningar. Vi har riktade insatser till ungdomar, unga vuxna och män som har sex med män. Det är olika typer av information som riktar in sig på just den målgruppen. Förra veckan hade Socialstyrelsen en workshop om vilka insatser som behöver göras med anledning av den ökade smittspridningen.
Jag ska få de förslagen till mig i maj. Vi har på gång en handlingsplan mot klamydia som riktar sig till sjukvårdspersonal och utbildningssektorn, och man ska ta fram en kommunikationsstrategi. Vi håller på att göra en massa olika saker. Aktivitetsnivån är otroligt hög. Det är inget vänta-och-se-läge.
Det jag kanske hade förväntat mig var att Börje Vestlund när han väljer att debattera den här frågan skulle ha lite konkreta förslag att komma med som ytterligare kunde förbättra situationen. Vi har inget vänteläge. Vi har en hög aktivitetsnivå. Den är högre än tidigare. Det är samma budgetmedel vi har både i regeringens budget och i Socialdemokraternas budget.
Maria Larsson (KD):
Låt mig först säga att jag alltid förväntar mig, och jag gjorde det också när jag var i opposition, att man ska ha konkreta förslag att kunna bidra med i en debatt och en strategi också som opposition. Man måste lägga fram egna förslag. Jag emotser dem med stor välvilja. Hur utvecklar vi metoderna? frågade nu Börje Vestlund. Det är precis det vi har gjort.
Dessa seminarier syftar till att presentera färdiga metoder som sedan kan användas för att kommunicera och göra ett gott preventivt arbete. Det är precis det som är vitsen med seminarierna. Materialet och informationen om metoderna ska sedan vara verksamma på fältet. Det är därför de är så betydelsefulla. Det är därför seminarierna pågår just nu på sju ställen i landet. Jag är övertygad om att det kommer att ge möjlighet att förbättra det direkta arbetet mot olika målgrupper på ett påtagligt sätt.
Det är en intressant fråga som Börje Vestlund reser om smittskyddslagen är kontraproduktiv. Inte heller jag vet om man i de 71 fallen på något sätt har dröjt med testning för att smittskyddslagen ser ut som den gör. Det är intressant att ta reda på. Det är någonting som vi söker svaret på både Börje Vestlund och jag. Vi hoppas få det så småningom. Det är angeläget att vi har möjlighet till testning och en lagstiftning som fungerar så att människor testar sig.
Jag har sett några fall som har varit medialt presenterade där man över huvud taget inte har anat att man har burit på smitta och därför inte funnit någon anledning att gå och testa sig. Detta är det budskap som både Börje Vestlund och jag och väldigt många fler behöver kommunicera. Risken att bli smittad i Sverige har aldrig varit större än vad den är just nu. Vi har fler som bär på en smitta.
Det gör angelägenhetsgraden att skydda sig vid sexuellt umgänge så oändligt mycket större oavsett vilken grupp man tillhör. Det behöver vi hjälp att kommunicera på ett tydligt sätt. Tack för debatten. Den kanske har tjänat också det syftet att uppmärksamma problemet så att vi kan vara många opinionsbildare i farten för att stärka det entydiga budskapet.
Maria Larsson (KD):
Jag tycker nog att jag i mitt svar angav många saker som vi har på gång, som vi håller på med. Jag kan gärna upprepa en del om Marianne Berg hade lite ludd i öronen eller inte hörde riktigt.
Men jag tycker också att det är viktigt att säga när det gäller rättighetsfrågorna att både personal och brukare inom äldreomsorgen ska veta att rättigheten finns i dag, både rätten till en äldreomsorg fri från diskriminering och att personalen ska kunna vara öppen med sin sexuella läggning. Det stöds i lagstiftningen.
Det är rättigheter som också är skyddade av skadeståndssanktionerad diskrimineringslagstiftning som HomO utövar tillsyn över och som nu kommer att ingå i den sammanslagna diskrimineringslagstiftningen med en enda diskrimineringsombudsman. Lagstiftningen är på plats. Kunskapen ute i kommunerna är bristfällig.
Vi får naturligtvis agera, inte bara på det nationella planet utan ute i kommunerna där både Marianne Berg, Eva Olofsson och jag har partikamrater som kan diskutera frågan. Det finns också en hel del gjort via våra myndigheter. Jag vill gärna visa den här relativt nya boken som är framtagen av HomO: Kommunhandbok - en vägledning för dig som arbetar inom socialtjänsten .
Den riktar sig just till äldreomsorgens personal för att öka kunskapsmängden. Vi har också tagit det stora grepp som är nödvändigt att ta inom äldreomsorgen, nämligen tillsatt en kompetensutredning som kan ta sikte på att lösa rekryteringen och kompetensen hos äldreomsorgens personal för framtiden.
Kompetensfrågorna kommer in på ett mycket påtagligt och beskrivande sätt när utredningen kommer med sina slutsatser. Så vi har gjort ganska mycket på kompetenssidan skulle jag vilja hävda.
Det är naturligtvis så att mångfalden av verksamhetsinriktningar kan ge de personer som har en homo- eller bisexuell läggning sina behov tillgodosedda på ett alldeles särskilt sätt genom den frittvalreform som vi hoppas att många kommuner ska nappa på, vilja använda sig av. Där kan man få till stånd en kvalitetskonkurrens som kan vara lyhörd mot brukarna.
Jag är också intresserad av att höra varför Marianne Berg inte vill tillåta att man flyttar makten från politikerna till brukarna för att ge dem större möjligheter till inflytande över sin egen verklighet och vardag. Det hoppas jag att Marianne Berg kan svara på. Jag hörde inte heller några förslag från Marianne Berg på vad hon skulle vilja se som inte är gjort. Jag skulle vilja säga att det här är en fråga som liksom många andra vi jobbar väldigt aktivt med.
Maria Larsson (KD):
Är man ett samarbetsparti när det handlar om budgetförhandlingar har man naturligtvis möjlighet att också lägga in sina prioriteringar i det budgetarbetet. Både Marianne Berg och jag vet att det är så det fungerar i praktiken. Det innebär ju att det är många förlorade år bakåt i tiden när ni inte har drivit de här frågorna tillräckligt hårt i budgetförhandlingarna.
Tydligen har de inte haft den prioritet som har åstadkommit förändringar, även om Marianne Berg här i dag påstår att det verkligen är högsta prioritet. Jag försöker ta kompetensfrågorna på allvar genom att titta närmare på dem och tillsätta en utredning som ska värdera vilken kompetens som behövs för framtiden. Vad är det centrala att kunna när man ska arbeta inom äldreomsorgen, inte bara nästa år utan faktiskt fram till 2020? Det är så långt vi måste titta nu när det gäller kompetensfrågorna.
Jag tror att en av nycklarna är att man ser till att öka kompetensen på varje boende. Flera måste ha en vårdutbildning med sig med tillgång till kunskap och den senaste forskningen. De måste kunna använda sig av evidensbaserade metoder, men också ha en värdegrund för äldreomsorgen som innebär att de ser individen, att de ser den unika personen.
I varje omsorg, oavsett om den är privat driven, offentligt driven, ideellt idéburen eller kooperativt driven ska man sträva efter att se den enskilda individens behov. Det är det som är utgångspunkten för hur vården formas.
De behov som vi har talat om när det gäller homo- och bisexuella är naturligtvis en sådan faktor, precis som att man kanske har en funktionsnedsättning som kräver speciellt bemötande eller att man i sitt liv har odlat ett intresse väldigt starkt som man vill fortsätta att odla också när man blir gammal och vårdbehövande. Det gäller att se den unika personen och kunna möta de behoven.
Hela livet ska vara rikt och fulländat, så mycket det bara går. Det är min målsättning för äldreomsorgen.
Maria Larsson (KD):
Det är mycket retoriska övningar när vi debatterar, Morgan Johansson. Ja, vi slöt upp på handlingsplanen i ett första skede, därför att det här är prioriterade frågor för Kristdemokraterna. Det är prioriterade frågor för hela alliansregeringen att se till att det görs insatser för de barn och ungdomar som far illa.
Men när vi så tydligt får en stark kritik från remissinstanser om att otydligheten ökar, att man inte kommer att uppnå det som avsågs - som jag hoppas avsågs - och att beredningsunderlaget inte håller för att gå till beslut får man lyssna på det om man är klok som statsråd och försöka göra det som är möjligt och försöka hitta andra framkomliga vägar för att stärka de här barnens situation.
Jag undrar varför Morgan Johanssons partikamrater inte hade några invändningar när vi beslutade om den sociala barn- och ungdomsvården, om Källan till en chans som låg till grund för den proposition som vi beslutade om här i riksdagen. Det fanns inga reservationer från Socialdemokraterna. Det var ingen som tyckte något annat än det som föreslogs i den proposition som vi lade fram.
De satsningar som Morgan Johansson vill göra, i form av en handlingsplan som skulle vara otydlig till sitt innehåll, var inget som föreslogs från Socialdemokraterna. Tyvärr, Morgan Johansson, ställde inte ditt parti upp för det som du står här och argumenterar för i dag. Jag skulle vilja hålla fast vid att Morgan Johansson inte far med sanning utan med osanning.
Så här skriver man till exempel från Socialdemokraternas sida i höstbudgeten: Regeringens neddragning på länsstyrelsernas tillsynsverksamhet drabbar tillsynen av barn- och ungdomsvården. Det är inte sant, Morgan Johansson.
Barnuppdraget på länsstyrelserna fortsatte precis som det var tänkt ursprungligen. Alla de pengar som Morgan Johansson säger tillfördes den sociala barn- och ungdomsvården - det stämmer inte. Det var en liten del av det totala antalet tjänster som ni inrättade för att dölja en del av arbetslösheten inför valet. Det var 30 tjänster som tillkom för att syssla med det här. Det barnuppdraget har fortsatt. Vi har också fått rapporterna.
De här retoriska övningarna nyttar inte särskilt mycket till om vi inte kan få till stånd en förändring. Det resultat som jag ser ute i kommunerna av hur den sociala barn- och ungdomsvården sköts och hur tillsynen fungerar gör mig bekymrad. Därför har vi redan nu tillfört mer resurser till tillsynen. Det ligger ett extra tillsynsuppdrag där vi också skjuter till mer pengar nu. Morgan Johansson kan tydligt se det om han bara bemödar sig att läsa budgeten.
Faktum är att det inte fanns några reservationer om den sociala barn- och ungdomsvården när propositionen lades fram och beslutades i kammaren. Morgan Johansson borde kanske ha talat med sina partikamrater. Det finns inte heller några satsningar på det här från Socialdemokraterna i deras budget.
Maria Larsson (KD):
Jag är faktiskt stolt över att vi äntligen börjar få ordning på den sociala barn- och ungdomsvården, att vi har satt en massa förslag i sjön som kan få betydelse för barnen där det handlar om att stärka deras rätt att få komma till tals, att bli dokumenterade, att få sin vilja dokumenterad. Det är så centralt. Det har den nya regeringen sett till. Det fanns inte på plats. Det fanns inte i utredningen Källan till en chans .
Jag är så nöjd med att vi har gett Socialstyrelsen i uppdrag att börja med benchmarking, att jämföra mellan kommunerna hur kvaliteten på den sociala barn- och ungdomsvården ser ut och att vi får fram kvalitetsindikatorer för att börja mäta. Det här är ett arbete som har varit försummat under lång tid. Det fanns inte på plats när Morgan Johansson lämnade. Vi har gjort otroligt mycket som får stor betydelse för de här barnen i framtiden.
Det är bara att konstatera att det inte fanns några andra förslag från Socialdemokraterna när vi lade fram propositionen här i riksdagen, även om Morgan Johansson står här och försöker få det att låta så. Det fanns inte mer pengar från Morgan Johanssons parti när det gällde de här satsningarna. Morgan Johansson verkar ha varit ett väldigt ensamt statsråd som nu inte har något stöd för sina idéer.
Vi gör allt vad vi kan. Vi har också tillfört mer resurser inom ramen för barn- och ungdomspsykiatrin när det gäller tillsyn av den sociala barn- och ungdomsvården. Det är ett högprioriterat område.
Det är alldeles för många barn som far illa i vårt samhälle, och vi måste se till att vi har en socialtjänst som bemöter dem med en kunskapsbaserad grund för att kunna sätta in rätt metoder och rätt åtgärder men som också låter barnen komma till tals. Vi måste ha en väl fungerande tillsyn. Det är vad jag arbetar efter och som jag kommer att se till finns på plats.
Det var inget bra fögderi som Morgan Johansson lämnade efter sig. De stora brister som man lämnade efter sig har vi nu sett i åtskilliga rapporter.
Maria Larsson (KD):
Det är intressant att höra Raimo Pärssinens indignation över att jag inte svarar på frågan. Jag tycker att jag svarar alldeles utmärkt väl. Det här är EG-rätt. Alla ska kunna delta på lika villkor vid upphandling enligt LOU.
Det som har varit centralt för mig har varit att få till stånd en lagstiftning som på ett bättre sätt kan upphandla mjuka tjänster som vård och omsorg. Det är därför som jag har varit angelägen att få fram LOV, lag om valfrihetstjänster. Den är nu ute på remiss.
Utifrån en fast prissumma ska man låta bästa kvalitet utgöra konkurrensmedlet. Jag vet att det här är efterlängtat i kommunerna. Jag vet att många väntar på att lagstiftningen ska träda i kraft den 1 januari. Jag tror att den kan bli ett väl fungerande verktyg.
Däremot är det fortsatt så att den största angelägenheten är att få ut mesta möjliga för våra skattepengar, få bästa möjliga omsorg för dem och låta den som ska få omsorgen välja själv vad personen i fråga tycker är bäst. Jag vet inte hur många äldre Raimo Pärssinen träffar, men jag träffar oändligt många. Som äldreminister har jag möjlighet att besöka många äldreboenden.
Jag har de senaste åren fått höra så många berättelser. Jag kan ta ett exempel från Örnsköldsvik. Jag träffade där Mildred. Hon hade haft besök av 20 olika personer från hemtjänsten inom loppet av en månad. Hon sade att hon känner sig otrygg, att hon inte vet vem som ska hjälpa henne med morgonduschen.
Det här handlar precis om vad vi vill göra, nämligen flytta makten från politiker till de enskilda brukarna. Då måste det finnas lite att välja på. Därför vill vi uppmuntra till en mångfald inom äldreomsorgen, där privata aktörer ska vara välkomna men där jag också vill se mer av ideella idéburna aktörer. Jag vill se mer av personalkooperativ som kan driva verksamheter.
Det finns många kvinnor. En tredjedel av Vårdförbundets medlemmar säger att de skulle vilja starta eget. Här kommer att finnas möjligheter att ta vara på kvinnors kompetens, att de ska ha möjlighet att starta och driva egna företag vid sidan av ideella idéburna aktörer, privata aktörer och offentliga aktörer. Det är det här tänkandet som är så svårt för Socialdemokraterna, även om det finns en och annan som har anammat det.
Därför är det så viktigt att vi får spelreglerna på bordet och att det finns en väl fungerande lagstiftning för den typen av verksamhet. Sedan är det en annan sak om det finns oegentligheter när det gäller skattefusk eller skatteflykt. De ska åtgärdas på skattesidan, och jag vet att Anders Borg har gett uttryck för det i ett skriftligt svar på en fråga. Det är en diskussion som inte hör hemma här.
Det är angeläget att vi kan skapa en större mångfald bland äldreomsorgens utövare. Det är det vi tycker är självklart när det gäller barnomsorg i dag, men det finns inte på motsvarande sätt när det gäller äldreomsorg. Jag vill gärna se många olika verksamhetsinriktningar.
Maria Larsson (KD):
Det senaste som Eva Olofsson nämnde är fullt möjligt också i dag. Det är för övrigt många kommuner som har fri använd tid. Raimo Pärssinen: Om man sysslar med olagligheter - skattefusk och skatteflykt - ska det beivras. Svaret på frågan har varit väldigt tydligt genom hela debatten, även om Raimo Pärssinen inte vill lyssna på det. Missförhållanden kan uppstå i alla typer av verksamheter. Låt oss säga det.
Det kan uppstå inte bara i privat verksamhet utan också i offentlig verksamhet. Men vi måste ha ett bra uppföljningssystem så att det faktiskt dokumenteras. Om man tittar på lex Saraanmälningar kan man inte se att det skulle vara mer frekvent med missförhållanden i privat verksamhet än i offentlig. Vi alla, hoppas jag, eftersträvar en god kvalitet i all äldreomsorg.
Då måste det finnas olika alternativ, så att de som är i behov av bistånd själva ska kunna få avgöra vad man vill ha för inriktning på verksamheten utifrån den person man har varit tidigare i livet. Därför är det jätteviktigt att kommunerna har en bra uppföljning när man använder LOV.
Det kommer att leda till att de tre stora bolag som har utvecklats under Socialdemokraternas tid vid makten kommer att åtföljas av många fler och mindre företag. Här kan man konkurrera på lika villkor oavsett om man är stor eller liten. Det är detta som är så fantastiskt med den nya lagstiftningen, och det kommer, hoppas jag, att skapa väldigt mycket ny verksamhet.
Med en god uppföljning från kommunens sida och en viktig tillsynsfunktion, som ska fungera på likartat sätt mot både privata och offentliga aktörer hoppas jag att de ideella och idéburna aktörerna ska bli många fler. Från nationell sida har vi inrättat Äldreguiden för att också på nationell basis jämföra kvaliteten. Detta har inte funnits innan.
Det har inte tagits något nationellt ansvar för att ha en sammanhållen statistik och kunna gå ned på äldreboendesnivå eller hemtjänstföretagsnivå och göra jämförelser. Det är nödvändigt med en god tillsyn och bra uppföljning, men de äldre måste få bestämma själva. Det ska inte politikerna göra åt dem.
Maria Larsson (KD):
Lars Lilja har frågat justitieministern vilka åtgärder hon avser att vidta för att rättsläget beträffande dopningskontroller utanför idrotten kan klargöras. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Jag har förstått att det finns många olika synpunkter och bedömningar som cirkulerar, inte minst på olika Internetsidor. Det är dock enligt min bedömning möjligt för ett gym att upprätta sådana avtal där kunderna förklarar sig beredda att lämna dopningsprov på anmodan.
Det finns redan sådana avtal på flera olika gymkedjor. Bland annat har regeringen via Mobilisering mot narkotika stött en försöksverksamhet som bygger på ett sådant upplägg. När det gäller en idrottsförening kan en skyldighet att lämna dopningsprov tas in i föreningens stadgar eller i idrottens regelverk.
Sveriges Riksidrottsförbund har sålunda antagit ett dopningreglemente som gäller för alla som deltar i den organiserade idrottsverksamheten i föreningar som är anslutna till förbundet. Det är också möjligt för en privat näringsidkare att ställa krav på vilka regler som ska gälla i den lokal som han eller hon disponerar över. Detta gäller naturligtvis också för kommunalt drivna verksamheter.
Så långt är enligt min bedömning rättsläget klart. Vad en eventuell vägran att lämna prov kan leda till är en annan sak. En tänkbar sanktion är avstängning. Det är dock helt klart att det aldrig kan bli tal om tvångsvisa tester. Sådana tester kan inte heller genomföras av företrädare för det allmänna, till exempel polisen, om det inte finns stöd i lag för det.
Mitt svar till Lars Lilja blir därför att jag inte bedömer att frågan är i behov av någon ytterligare utredning. I det fall att den pågående Narkotikautredningen skulle komma med förslag som skulle påverka min nuvarande bedömning ber jag att få återkomma i frågan.