KBLab/rixvox huggingface dataset:
Staffan Danielsson (C):
Vi har en bred samstämmighet om att det finns ett hemvärn och att det behövs ett hemvärn i dag och i framtiden. Det kan självfallet behöva utvecklas för att vara, som försvarsministern säger, modernt och kvalificerat. Hur ska det se ut och vara organiserat för framtiden? Hur ska avvägningen mellan militära och civila insatser göras?
Det ska bli spännande att se var regeringen hamnar i sin försvarspolitiska proposition och följa den försvarspolitiska debatten då. Hemvärnet är under starkt tryck. Det ska vi vara ärliga och säga när vi nu diskuterar värnplikten och allt färre årliga utbildningar av soldater, värnpliktiga eller ej. Det finns en oro över landet inom hemvärnet, och det finns förslag och synpunkter på hur ett bra framtida hemvärn ska kunna byggas.
Jag har försökt att lyssna av en del av dessa och jag har i min interpellation här i dag lyft fram några förslag att vara med i processen framöver. Jag ska följa den med stort intresse. Sverige behöver ett starkt och bra försvar även i vår tid med insatsförband som huvudvolym och med nationella skyddsstyrkor som kompletterar och förstärker.
Staffan Danielsson (C):
Regeringen återkommer i vår till en uttalad strategi för den svenska försvarsindustrin. Vi är ju inte utan strategi. Vi har levt med en försvarsindustri i 50 eller 80 år, som har utvecklats successivt. Vi har varje år behandlat hur vi gör våra inköp. Vi har samarbete när det gäller forskning och teknikutveckling, så att det finns en verklighet redan i dag, och den frågan återkommer vi till.
Det som det handlar om i dag är vikten, inte minst för den svenska industrin, av att de europeiska länderna tillsammans ger förutsättningar för den viktiga försvarsindustri som finns inom EU.
Jag tycker att det är så otroligt trist och förvånande att två partier i Sveriges riksdag säger blankt nej till allt detta samarbete som är själva grunden för att den svenska försvarsindustrin ska kunna hålla kontakter, kunna utvecklas och kunna vinna exportorder. Jag noterar att Gunilla Wahlén säger att Vänsterpartiet vill dra ned på exportstödet så att det växer fram andra branscher.
Jag kan inte tolka det på annat sätt än att man tänker: Vad det blir av försvarsindustrin får vi väl se, och blir det ingenting får vi kanske till och med importera av de länder som vi inte vill sälja till. Det här går inte riktigt ihop. Vad gäller pengarna har alliansen givetvis en gemensam budget. De tre oppositionspartierna anslår väsentligt mindre pengar.
Jag vill berömma Vänsterpartiet lite, för faktum är att man i årets budget, för kommande år 2009, anslår mer pengar till försvaret än vad Socialdemokraterna gör. Det är beröm till Vänsterpartiet. Men vad håller Socialdemokraterna på med? Den oro jag känner gäller vad som kommer ut av en eventuell framtida röd majoritet, men det får vi återkomma till.
Staffan Danielsson (C):
Jag ska ta vara på den lite utsträckta handen från Peter, till skillnad från andra partier som är längre ifrån oss. Vi är nämligen överens om att den här strategin på europeisk nivå är bra för att utveckla den europeiska försvarsindustrin, där den svenska är en viktig del.
Vi är också överens om vikten av att vi i Sverige ger vår industri bra förutsättningar och att vi kan samarbeta med den vad gäller forskning, utveckling, hur våra exportregelverk är och så vidare. Jag tyckte att Isabella Jernbeck hade bra formuleringar om det som vi är överens om och som regeringen återkommer till i vår. Jag tycker att det är bra att man gör detta. Då får vi diskutera djupare exakt hur det ska utformas.
Vi är inte utan strategi nu. Vi står på den bas som vi tillsammans har skapat under många decennier. Vi har den försvarsindustri vi har. Nu behandlar vi ett meddelande från Europeiska kommissionen. Där är vi överens. Jag vill betona att det är en styrka för Sveriges försvar och vår försvarsindustri att Socialdemokraterna och alliansen har en samsyn på många områden vad gäller detta.
Det är viktigt för ett litet land att man kan se till det som förenar på ett så viktigt område som det här. Jag vill summera med att det är bra att vi har den samsynen om det här meddelandet. Vad gäller den svenska försvarsindustrin är det bra att regeringen har informerat om att man under våren 2009 återkommer till riksdagen i den frågan.
I och med det har vi tyckt att vi inte ska gå djupare in på det just nu. Det är det ni gör i er motivreservation egentligen. Ni sparar budgetdebatten till när budgeten kommer, och vi sparar strategidebatten till när regeringens proposition kommer.
Staffan Danielsson (C):
Jag kan instämma i mycket av det Peter Jonsson säger. Det tar tid för de stora bjässarna, inte minst Frankrike, att öppna för konkurrens. Jag tror att det är bra att vi här liksom på andra områden, som jordbruket, öppnar för effektivare konkurrens, ger möjligheter till konkurrens. Men innan denna har inträtt på ett för den svenska industrin rättvist sätt gäller det för oss att inte ensidigt gå före. Här gäller det att vara om sig och kring sig.
Det skriver vi också i utlåtandet, och det är vi överens om. Jag tror att det är rätt att vi och kommissionen har den här inriktningen. Sedan får vi se hur det utvecklar sig. Vi ska vara beredda att bjuda upp till dans här, men vi ska inte gå före på ett sådant sätt att vi slänger ut barnet med badvattnet. Vår svenska försvarsindustri är en styrka för Sveriges försvar.
Det finns stora fördelar med att ha produktionen i landet och kunna svara för materielförsörjning, service och så vidare. Detta måste ses i en helhet när man konkurrensupphandlar. Men vi bör konkurrensupphandla och pröva svenska produkter mot andra. Där kan jag ställa en fråga till Peter Jonsson som han kan svara på efter att han har begärt replik på Allan Widman.
Ni har en mycket anmärkningsvärd mening där ni säger att svenska materielbeställningar inte bör fattas utifrån ett budgetperspektiv. Man ska tydligen beställa oavsett vad det kostar. Så tolkar jag meningen. Jag tror att den är olyckligt formulerad, och jag vill ge Peter chansen att korrigera eller komplettera den i ett senare inlägg.
Staffan Danielsson (C):
Ja, Raimo Pärssinen, det är alliansregeringen som har genomfört skattesänkningar för låg- och medelinkomsttagarna i Sverige, och Socialdemokraterna i Sveriges riksdag har i allt väsentligt accepterat de skattesänkningarna. Det tycker jag är väldigt bra. En gemensam grund är alltså att vi tycker att det är bra med de 1 000 eller 1 500 kronor mer i fickan som medborgarna nu har varje månad.
Jag tror inte att bästa sättet att lotsa Sverige ur krisen är att höja skatterna för vanligt folk och för företag, utan jag tror att det är bättre att kunna konkurrera med omvärlden och att öka sysselsättningen och jobben så fort det är möjligt sedan när det efter den här krisen tar fart igen. I extrema lägen kan man alltså även diskutera skattehöjningar. Men vi går till val på den politik som vi har genomfört.
Sedan får vi se hur läget är 2010. Jag hoppas verkligen att Barack Obamas insatser i USA och alliansregeringens insatser i Sverige leder till att den här lågkonjunkturen bryts och att vi återigen kan få i gång jobben och företagen.
Som jag tidigare sagt: Om alliansregeringens politik var viktig i valet 2006 så är det ännu viktigare att nu när det är lågkonjunktur få i gång företag och jobb; det är en riktig politik. Raimo Pärssinen hävdade i ett tidigare inlägg likformighet i fråga om skatterna och även för företagen. Det är vi överens om.
Jag kan väl ge Socialdemokraterna erkänsla som ju gick ifrån likformigheten och hade ett 5-procentigt skatteavdrag för småföretag beträffande arbetsgivaravgiften. Sådan icke-likformighet tycker jag ibland kan vara intressant att diskutera. När det gäller utformningen har vi en variant, men principen - att i sådana här lägen kunna vara praktisk, utifrån en given grundmodell - är bra, tycker jag.
Staffan Danielsson (C):
Jag utesluter inte att det i extrema lägen kan behövas riktade skattehöjningar. Jag ska svara på Raimo Pärssinens fråga om gåvor till forskningen och så vidare, något som ska utredas. Som Raimo Pärssinen säger är direktivet att utredningen ska visa på för- och nackdelar och återkomma med förslag till författningstext. Sedan ska det beredas av regeringen och remissbehandlas. Det är alltså rätt citerat.
Statens budget handlar om inkomster, Raimo Pärssinen, och om utgifter. Det är viktigt att ha inkomster då, genom att vi har många i jobb och få i utanförskap, genom att arbetslinjen gäller, genom att klara lågkonjunkturen och genom rimliga och väl avvägda skatter. Men det handlar också om att ha utgifter under kontroll.
Och det är klart, om man i ett krisläge öser på med utgifter - vi får ju förslag från Socialdemokraterna varje dag och vecka här med väldigt stora belopp för än det ena, än det andra - då kan behovet bli, om man tar i för mycket, att man måste höja skatterna. Sedan är jag rädd för att Sverige i den här konjunkturen kan komma in i en dålig cirkel.
Jag tror inte att det är lösningen, utan lösningen är att ge utrymme för folk att konsumera, för företagen att kunna konkurrera, att satsa på krisåtgärder men att ha lite is i magen. Jag ser fram emot de balanserade förslag som regeringen kommer att lägga fram här i riksdagen den 15 april.
Jag noterar att Raimo Pärssinen har varit väldigt tydlig här med att det som Sverige behöver mest av allt just nu är rejäla skattehöjningar, på vanligt folk, på låg- och medelinkomsttagare, på småföretag och kanske på storföretag. Den medicinen tror jag inte är den bästa för Sverige i en allvarlig kris då vi måste få hjulen att snurra. Jag rekommenderar medborgarna att gärna rösta på alliansen, och kanske på Centerpartiet.
Staffan Danielsson (C):
Jag tackar för en viktig debatt i en viktig fråga. Jag lyssnar och försöker lära. Jag är lekman, Finn är doktor. Läkarna vidtar i dag olika åtgärder som leder till döden. Man avbryter insatser. Man sätter inte in insatser. Man sätter in narkos.
Finn Bengtsson säger att det är lite olika praxis och olika gränsdragningar mellan olika läkare och sjukhus. Låt läkarkåren fortsätta att bestämma!
Jag vill nog som medborgare ha samhällsregler i botten som reglerar gränsdragningen mellan den mycket svåra verkligheten, med den oerhörda teknik som vi har i dag i läkarevetenskapen, och det som jag tar upp, nämligen när kroppen lider svårt men kan hänga i lite till.
Men när man tar bort alla insatser och den enskilde uttrycker en vilja, med sin mänskliga integritet och sitt värde uthålligt säger sig vilja sluta - och det finns sådana fall - säger Finn Bengtsson och andra: Det tror inte jag att du vill. Jag bestämmer att du inte får det.
Det är i de fallen jag menar att du trots allt har en knäckpunkt. Samhället bestämmer och vet bättre än den enskilde i dessa lägen, och det handlar självfallet inte om människor som är deppiga. Frågans aspekter har kommit fram väl. Göran Hägglund har talat väl, och jag har talat så gott jag har kunnat. Diskussionen fortsätter.
Smer är kunnigt och har tagit upp frågan. Debatten får fortsätta, och jag har stort förtroende för socialministern.
Staffan Danielsson (C):
Vårt svenska försvar är viktigt. Regering och riksdag lägger fast ramarna, och Försvarsmakten verkar inom dessa. Det är en allvarlig anklagelse som den ursprunglige interpellanten riktar mot landets försvarsmakt när han påstår att den "bryter mot den överenskommelse som gjorts mellan de fyra borgerliga partiledarna när det gäller försvaret denna mandatperiod".
Samtidigt är det väl glädjande att Fredrik Lundh uppmärksammar och ställer sig bakom det besked som alliansregeringen har givit i fråga om grundorganisationen under denna mandatperiod. Jag har inte den samlade bilden av hur försvaret inom sitt myndighetsansvar bedömer att olika delverksamheter kan förändras för att effektivisera och förbättra verksamheten.
Men också jag har noterat de aviserade förändringar som Åsa Lindestam nu kritiserar. Försvarsmakten har framgångsrikt genomfört en väldig omställning och en organisatorisk nedbantning efter 2004 års försvarspolitiska riksdagsbeslut.
Efter alliansregeringens besked i höstas ligger, som försvarsministern säger i sitt interpellationssvar, grundorganisationen fast de närmaste åren. Jag tror att det är bra; det har varit en stark förändringstakt.
Vidare vet vi alla att vi lever i en föränderlig värld och att enstaka förändringar, även inom grundorganisationen och inom de ramar som riksdagen har att hantera, kan behövas allteftersom det nya inriktningsbeslutet får genomslag. Så kan det vara.
Min grunduppfattning är dock att försvaret redan har rationaliserats i högst betydande grad, att det har ett värde att ha en grundorganisation som är spridd över landet och att det måste finnas starka skäl - militära och ekonomiska - för att motivera en eventuell ytterligare koncentration av grundorganisationen.
Dessutom är det som försvarsministern säger, att riksdag, regering och försvarsmakt fattar sina beslut efter en ansvarsfördelning. Det är alltid frestande för en politiker att gå in på delbeslut inom till exempel Försvarsmaktens område. Men det ska man, som jag tidigare har sagt, principiellt vara mycket försiktig med. För egen del får jag alltså säga att jag inte har tillgång till den samlade analys och bild som Försvarsmakten har när man gör de här övervägandena.
Staffan Danielsson (C):
Frågan om signalspaning är svår. Den handlar om integritet förvisso, men den handlar också om landets och medborgarnas säkerhet. Det här är en mycket svår och grannlaga avvägning som vi måste ta på stort allvar. Ser man enbart till integritetsaspekterna borde ju inte staten få avlyssna vare sig i etern eller i telekablar över landsgränsen.
Ändå har signalspaning skett sedan före andra världskriget i etern, både i Sverige och i länderna i vår omvärld. Där sker signalspaningen även i kabel, vilket under sträng kontroll kommer att bli tillåtet även i vårt land sent i höst.
Orsaken till att Sverige och andra länder har accepterat och kommer att acceptera de här integritetsintrången är Sveriges behov av underrättelseverksamhet för att förebygga och skydda landet och medborgarna mot allvarliga yttre hot, till exempel militära konflikter, spridning av massförstörelsevapen och grov terrorism.
Allians för Sverige sitter i regeringsställning, och med det följer ett ansvar för att kunna fatta beslut även i mycket svåra frågor som denna. Regeringen har bedömt att ansvaret för landets säkerhet, liksom i andra länder, kräver underrättelseinhämtning även genom signalspaning. I detta instämmer Socialdemokraterna och säkert även Eva-Lena Jansson.
Givet detta har Centerpartiet och alliansen arbetat hårt för att bygga in starka åtgärder till skydd för integriteten i lagstiftningen med bland annat stränga tillstånds- och kontrollfunktioner. På förslag av Centerpartiet kommer också den nya lagstiftningen att utvärderas, redan år 2011, vid en kontrollstation. Eva-Lena Jansson hänvisar nu till ett remissyttrande och ställer frågor med anledning av detta.
Självfallet är det viktigt att med öppet sinne överväga förslag och synpunkter på hur integritetsintrånget kan begränsas, givet att en strängt reglerad signalspaning ändå behövs.
Jag menar att Centerpartiet och alliansen verkligen har gjort detta under resans gång, från det att vi förstärkte s-regeringens mångåriga beredningsarbete kring dessa frågor med viktiga och ytterligare åtgärder till skydd för integriteten i den proposition som förelades riksdagen våren 2007 och sedan vid ytterligare flera tillfällen under riksdagens behandling av frågan.
Socialdemokraterna kräver nu, år 2009, att regleringen av signalspaningen, som är trängande, läggs på is och blir föremål för en parlamentarisk utredning. Jag vill påminna om Socialdemokraternas ansvar för denna frågas beredning under de åtta åren fram till 2006.
Man insåg att signalspaningen behövde regleras och gälla även i kabel, och man beredde frågan med utredningar, promemorior och remisser i en rad olika omgångar. Man gjorde allt utom att tillsätta den parlamentariska utredning som man nu kräver. Nog sagt om det. Visst kan man ha synpunkter på den utformning som lagen kommer att få och att den i någon del borde vara annorlunda.
Den diskussionen kan till exempel aktualiseras vid kontrollstationen 2011. Men sammantaget har regering och riksdag lyssnat till kritiken och förstärkt integritetsskyddet på en rad olika sätt.
Staffan Danielsson (C):
Det är en svår och viktig fråga som vi diskuterar och som har diskuterats livligt under flera år. Jag menar att regeringen och alliansen i riksdagen har lyssnat och tagit till sig de argument och synpunkter som har kommit från olika håll och gjort en avvägning som nu ligger på riksdagens bord sedan någon dag tillbaka.
Eva-Lena Jansson fiskar i rätt grumliga vatten när hon uttrycker att regeringen inte har förstärkt integritetsskyddet vid signalspaning. Det är totalt fel. Hon lyfter upp några remissinstanser och ställer frågor. Det kan man visst göra.
Hon oroar sig liksom dem för att vår noggranna reglering i Sveriges riksdag av detta inte kommer att klara Europakonventionens regler. Jag är övertygad om att den gör det. Sverige tar mycket allvarligt på detta och har noga genomarbetat den tyvärr nödvändiga signalspaning som behövs och hur den ska bedrivas.
Verkligheten är att Allians för Sverige har gjort en rad mycket viktiga förstärkningar till skydd för integriteten utifrån den mångåriga beredning av frågan som främst skedde under s-regeringen. Den kan man kanske ha synpunkter på, vilket Socialdemokraternas företrädare själva framför allt har. Vi tillsätter nu en försvarsunderrättelsedomstol för tillståndsprövningen, vi låter FRA få tillgång till endast en liten del av signalflödet i samverkanspunkterna och så vidare.
Det är 15 punkter som har lagts till. Visst har Advokatsamfundet haft synpunkter. Det har även andra remissinstanser. Allt är inte tillgodosett, men som försvarsministern sade har Lagrådet, med Sveriges främsta jurister, prövat detta och bedömer att det är en lagstiftning som tillgodoser integriteten och kommer att kunna fungera på ett bra sätt.
Staffan Danielsson (C):
Det är en mycket precis frågeställning som Anders Karlsson reser. Han utgår från att regeringens proposition vad gäller försvarets inriktning kommer att förverkligas och vill diskutera mindre justeringar, givet att så sker. Det tycker jag är en konstruktiv och bra infallsvinkel som är en bra grund för diskussionen.
Jag tycker att det är ett tydligt och bra svar från försvarsministern om hur det är tänkt att fungera utifrån den stora förändring som kommer att genomföras vad gäller personalförsörjningen. Vi har 100 000 tjejer och grabbar i varje årskull, varav 4 000-5 000 i årskullen i dag gör militärtjänst.
Att fortsätta med plikt i fredstid där 90-95 procent av årskullen inte berörs är svårt. En enig försvarsberedning föreslog därför 2007 och 2008 att personalförsörjningen borde reformeras med frivilligheten som grund. Regeringen har med detta som grund lagt fram förslag för riksdagen i försvarspropositionen. Pliktutredningen kommer snart med sitt slutbetänkande. De här frågorna har bäring även på detta.
Jag hoppas att det ska bli en så bred samsyn som möjligt där, utifrån det som Försvarsberedningen var överens om. Reformeringen kommer ju att ske i en process framöver, utifrån den inriktning som regeringen har föreslagit och som riksdagen ska besluta om. Men det återstår mycket arbete. Vi får närma oss en sådan här förändring med ett mått av ödmjukhet.
Frågan kommer att beredas ytterligare inom försvaret. Det kommer ytterligare någon proposition. Det kommer kontrollstationer och så vidare. De frågor som Anders Karlsson nu i ett tidigt skede aktualiserar kommer att kunna diskuteras under resans gång. Jag tycker att försvarsministern har givit ett tydligt och bra svar på en konkret och intressant frågeställning från Anders Karlsson.
Staffan Danielsson (C):
Försvaret är viktigt för Sverige, och försvaret är ett politikområde där det är bra med en bred samsyn i viktiga principfrågor. Socialdemokraterna är i opposition och vill nu opponera, vilket är förståeligt. Om det skiljer i sak ska vi verkligen ta den diskussionen.
Man försöker nu ge sken av att det finns en ravin mellan regering och opposition, fast det snarare i de frågor man tar upp handlar om ett mindre dike. Försvarsberedningen var enig. Försvarsminister Sten Tolgfors och regeringen har lagt fram sitt förslag, mycket noga, utifrån den samsyn som glädjande nog fanns där.
Anders Karlsson har lite tagit som sitt uppdrag i riksdagen att sänka den enigheten och bygga upp en ravin av det mindre dike som kanske finns. Ett exempel som Anders Karlsson har nämnt är att ni vill ha färre heltidsanställda än vad regeringen vill och fler kontraktsanställda än vad regeringen vill. Regeringen har sagt att de heltidsanställda ska vara max 25 procent.
Det är en rätt flytande diskussion - det kan vara 25, 24 och så vidare. Ni har sagt att något visst mått av plikt i den inledande tremånadersutbildningen skulle kunna vara bra, men helst ska det vara frivillighet. Vi fullföljer ju Försvarsberedningens linje om att tro att det ska fungera med frivillighet. Det går även att diskutera vad Anders Karlsson har tagit upp i sin interpellation.
Sten Tolgfors har givit bra och tydliga svar. Processen får fortsätta. Det ska bli spännande att följa den fortsatta stora och svåra reformen. Men vi har bra på fötterna med regeringens utmärkta proposition, och jag hoppas att det blir en bra fortsatt dialog.