KBLab/rixvox huggingface dataset:
Cecilia Widegren (M):
Det är väldigt lätt för en före detta sverigedemokrat som numera är partilös ledamot av Sveriges riksdag, och som vid ett tidigare tillfälle tog möjligheten att inte bemöda sig att förhålla sig till budgetpraxis eller till det finanspolitiska ramverket, att återigen stå här i talarstolen och säga att det bara är att göra si eller så.
I mitt anförande försökte jag att tydligt redogöra för hur viktigt det är att vara långsiktig vad gäller de spelregler som vi har gemensamt i tider då det går bra för svensk ekonomi tack vare en internationell högkonjunktur. Sverigedemokraterna och Socialdemokraterna gjorde gemensam sak när de bröt ut en del av budgeten 2013.
Detta är inte Moderaternas och allianspartiernas förhållningssätt till det finanspolitiska ramverket och till den budgetpraxis vi har, eller för den delen till en sammanhållen budgetprocess. Vi vill ha ordning och reda i spelreglerna och i det långsiktiga ramverket. Vi vill diskutera innehållet - vi vill ha en diskussion och en match i svensk ekonomi om de viktiga besluten inför framtiden.
Men hur blir det om vi inte kan förhålla oss till spelreglerna utan hela tiden ska ändra spelplanen? Hur skulle en fotbollsmatch se ut, Olle Felten, om man ändrade spelreglerna för att lättare kunna göra mål på sin motståndare om man så ville? Hur skulle en hockeymatch se ut, Olle Felten, om man ändrade spelreglerna lite grann som det passade i största allmänhet? För oss är dessa frågor större och viktigare än så.
Förslaget innehåller dålig politik - det har vi röstat om, och det är vi tydliga med. Men vi är också väldigt tydliga med att vi förhåller oss långsiktigt vad gäller de gemensamma spelreglerna, som vi som folkvalda har ett ansvar för.
Cecilia Widegren (M):
Den diskussion som vi har nu handlar inte bara om denna mandatperiod utan också om någonting som våra efterträdare ska ärva och ha med sig. Därför är det oerhört viktigt för oss moderater och för allianspartierna att vi här kan stå och säga någonting som våra efterträdare kan ärva i form av hur vi förhåller oss till de gemensamma regelverken och hur vi verkar inom de ramar som vi gemensamt har tagit fram. I detta fall är det en budgetpraxis från 1996.
Jag satt inte i Sveriges riksdag då, men jag förhåller mig till vad mina företrädare en gång i tiden var med och tog fram och till den budgetpraxis som har rått. Jag har haft kollegor som har suttit i den gemensamma budgetberedningen, och jag förhåller mig också till detta i ett ansvarstagande som vi här har att göra. Det är tråkigt att en partilös ledamot av Sveriges riksdag inte håller sig till de gemensamma regelverken.
Annars kunde vi ha haft en diskussion om det som är det gemensamma, nämligen hur vi ska stärka patienten och få bättre tillgänglighet i hälso- och sjukvården. Det hade varit en mycket bättre diskussion och ett bättre samtalsämne. Det är dålig politik, och den ska i papperskorgen.
En regering som inte kan ta fram regeringsfähiga förslag, och som ser till att dra ut på processerna så att Sveriges riksdag får hantera den här typen av frågor i maj månad, ska såklart bytas ut. Det går vi till val på. Vi från allianssidan är dessutom förberedda för att axla ett sådant ansvar, som bygger på en gemensam sammanhållen politik och där regelverken också hänger ihop med det politiska innehållet.
Cecilia Widegren (M):
Om man vill förändra och förbättra är effektivitet och kvalitetsstyrning naturligtvis något av det allra viktigaste. Inte minst gäller detta för oss som sitter här som lagstiftare och som har förmånen att se det lite mer i ett helhetsperspektiv för patienten i de gemensamma välfärdssystem som vi har. Detta är en av tio granskningsrapporter som vi har fått ta del av från Riksrevisionen.
Det är såklart bra att kunna få den här typen av granskningsrapporter för att se vad vi kan ompröva och förbättra. Det är något förvånande att regeringen lutar sig tillbaka och slår sig till ro.
Jag konstaterar att Anna-Lena Sörenson och regeringen ser en del av utmaningarna, men när svaret blir att produkten är slutbehandlad och lämnas utan åtgärd är det så att man säger en sak och gör en annan. Jag tänkte därför fokusera på de utmaningar som är väldigt tydliga för oss alla: de växande vårdköerna och patienter som hamnar mellan system i stället för att få hjälp och stöd av den patientlag som finns.
Jag vill också fokusera på frågan om patientsäkerhet, som vi tycker är oerhört viktig. Ett exempel från södra Sverige gäller kvinnor som har fått äggstockscancer och som inte får del av den beprövade erfarenhet och operation som är rekommenderad i det nationella kunskapsstödet. De får i stället ta del av erfarenheter som vi vet inte har samma höga patientsäkerhet som andra.
Regeringen har lutat sig tillbaka och sagt att man lämnar detta utan åtgärd. Min fråga till regeringen är: Vad är strategin och rekommendationen från regeringen för att komma åt detta som är så viktigt, vad gäller såväl kvalitet som effektivitet? Det gäller att göra lite mer rätt från början. Om inte denna riksrevisionsrapport duger, vilka rapporter duger då?
Cecilia Widegren (M):
Det är bra att kunna konstatera att regeringen ser utmaningarna. Men det som riksdagen har behov av, om vi ska lyssna in något om behovet av både effektivitet och kvalitet, är att man tar på sig ett nationellt ledarskap för att hälso- och sjukvårdslagen efterföljs på ett helt annat sätt än hittills. Då står vi där igen. Det finns tankar och idéer och det finns utredningar, och dem känner ju vi till. Vi tillsatte nämligen flera av de utredningar som Anna-Lena Sörenson nu står här och talar om.
Vi har väntat och väntat. Sedan har det kommit riksrevisionsrapporter. Ja, men dem ska vi lämna utan åtgärd. Vi har sett utredningarna, men när kommer man till verkstad? När kommer man till det läge att det är dags att också genomföra saker? Regeringen har nu suttit i tre år. Utredningarna har funnits på plats, och remissinstanserna har sagt sitt. Det är dags att agera. Jag tog ett exempel, kvinnor med äggstockscancer i södra Sverige.
Där ser man utmaningen, men man har fortfarande inte agerat. Ett annat exempel är antalet organdonatorer i Sverige, som behöver öka. Det har legat en utredning på regeringens bord under många år, men regeringen har valt att inte agera. Riksrevisionsrapporten handlar om styrning och ledarskap. Vi vet att regeringen vill göra saker, för vi hör väldigt många ord härinne.
Men när kommer regeringen då att styra, leda och använda den beprövade erfarenhet och all den kunskap som regeringen säger finns? Den sätts ju inte i arbete! Regeringens roll är också att se till att de statliga myndigheterna verkställer de riksdagsbeslut som vi fattar utifrån kunskap och beprövad erfarenhet för att få ett ökat patientfokus.
När kommer regeringen att göra detta, och vad är strategin för att gå från ord till handling?
Cecilia Widegren (M):
Vi är samlade här i dag i demokratins högsta beslutande organ. Det torde vara väldigt konstigt, Jörgen Hellman, om vi här inne inte skulle kunna lägga fram vår politik och innehållet i den som vi också lovade väljarna i det val som vi har bakom oss. Det är här i riksdagen som vi ska göra det. Det finns ingen annan plattform för detta.
Det är här inne som vi ska debattera och diskutera våra förslag. Sveriges utmaningar stannar ju inte av för att Sverige inte har en ny regering. De stannar inte heller av för att vi inte har en ny statsminister. Vi måste ändå jobba på. Vi är ingen övergångsriksdag. Trots att det finns en övergångsregering är vi det beslutande organ som finns här.
Jörgen Hellman och Socialdemokraterna försöker att prata bort det här som att det skulle ske någon annanstans, att vi har en parallell process då vi andra ska sitta här inne och vänta. Det är inte möjligt. Vårdköerna fortsätter att växa. Polisen har stora utmaningar. Vi vet att vi snart ska möta en lågkonjunktur. Vi behöver mer och stärkt entreprenörskap inför detta. Vi har en bra och formell beredningsprocess som vi har jobbat med och förhållit oss till här inne. Ja, vi har brutit ny mark. Vi skapar ny praxis inför framtiden.
Jag tror att alla här inne med stöd av fantastiska tjänstemän, både i riksdagskansliet och i Regeringskansliet, har gjort allt som vi har mäktat med och kunnat för att detta ska bli så bra som möjligt.
Min fråga till Socialdemokraterna och Jörgen Hellman blir därför: Vädjar Socialdemokraterna till oss andra partier att vi ska avstå från vår demokratiska rättighet bara därför att Sverige ännu inte har en regering på plats, trots att utmaningarna utanför dessa väggar växer för varje dag?
Cecilia Widegren (M):
Jag uppfattar Socialdemokraternas Jörgen Hellmans roll här som att han vill vara ordningsmannen i rummet, och det kan vi vara två om. Det ska vara ordning och reda så att vi demokratiskt kan behandla alla förslag och möjligheter. Men jag uppfattar inte något svar från Jörgen Hellman på den fråga som jag ställde.
Är det så att Jörgen Hellman och Socialdemokraterna vill att vi ska avstå från att presentera vår politik trots att vi inte är en övergångsriksdag, trots att det finns god grund för de förslag som har lagts fram? Vi har berett förslagen efter de möjligheter som vi har haft. Skatteverket har varit på plats - för att nämna en beslutande myndighet som har att jobba med de förslag som har lämnats till riksdagen. Vi har haft övergångsregeringens budget som underlag och justerat lite i kanterna, framför allt när det gäller inkomstskatterna.
Vi vet att det är nu vid årsskiftet som man har den möjligheten. Den möjligheten finns inte med en ändringsbudget, och det känner Jörgen Hellman mycket väl till. Jag vill gärna ha svar på min fråga, tack!
Cecilia Widegren (M):
Socialdemokraterna lämnar fyra år vid makten bakom sig. Det har varit en tid av god internationell högkonjunktur som har gynnat och stimulerat svensk ekonomi bra, vilket har lett till att vi har haft goda resurser att ta oss an de samhällsutmaningar som vi ser. Trots det lämnar vi också bakom oss ett år med kanske flest dödsskjutningar någonsin.
Under en månad 2018 hade vi över 20 skjutningar. Det är en utveckling som vi måste få stopp på. Någonting måste vi ändra på. Det första sättet att stoppa skjutningarna är att begränsa inflödet av vapen, vilket är nödvändigt. Om tullen omgående skulle få kraftfulla verktyg och mer resurser för att jobba med detta skulle vi också kunna bryta utvecklingen av vapensmugglingen.
Det är någonting som tullfacket själva har efterlyst. De har talat om att de behöver ungefär 500 nya medarbetare för att kunna stävja utvecklingen och kunna jobba mer aktivt med detta. Då blir man något beklämd när man hör Jörgen Hellman här beskriva det som att det som gjorts varit det största någonsin och slå sig lite grann för bröstet över de satsningar som den tidigare regeringen har gjort. Utvecklingen kan inte anstå.
Jag är helt övertygad om att Jörgen Hellman och jag är överens om att dödsskjutningarna och den utvecklingen måste få ett slut. Vi måste ändra trenden med antalet illegala vapen i Sverige. Min fråga till Jörgen Hellman är: Varför har inte Socialdemokraterna under de fyra år som Socialdemokraterna har haft möjligheten sett till att det har blivit fler personer på plats vid gränsen så att man har kunnat arbeta mer aktivt med detta?
Tullfacket efterfrågar ytterligare 500 medarbetare.
Cecilia Widegren (M):
När man ser en utmaning är det viktigt att ta sig an den utmaningen. Då räcker det inte att slå sig för bröstet om man gör en satsning som inte är tillräcklig. Det är väldigt tydligt att den avgående regeringen lämnar ett glapp i de utmaningar vi står inför. Här måste vi göra ytterligare.
Vi är glada över att riksdagen i förra veckan fattade beslut om Moderaternas och Kristdemokraternas ramökning till just Tullverket så att vi nu får igång en långsiktig satsning där vi kan se de ytterligare 500 tullmedarbetarna de kommande åren. Det skulle göra att vi inte har gränsstationer som tidvis står tomma och att vi kanske får bukt med den vapeninsmuggling som vi ser.
Det som jag förvånas över är att Socialdemokraterna och Jörgen Hellman fortfarande står lite tomma inför detta och tänker att det man hittills har gjort har varit tillräckligt. Utvecklingen visar något helt annat, Jörgen Hellman. När kommer Socialdemokraterna att vakna upp och ge Tullverket de långsiktiga satsningar som krävs och inte stanna vid god retorik?
Cecilia Widegren (M):
Tack, Rasmus Ling, för att du tar upp viktiga frågor kring skatteflykt och om missbruk av det gemensamma skattesystemet! Grundläggande för att vårt skattesystem ska ha legitimitet är ju självklart att det efterföljs så väl som möjligt. Grunden för att kunna göra mer är att man lägger lite mer resurser på Skatteverket. Det gör Moderaterna och Kristdemokraterna i sin budget, till skillnad mot den övergångsregering som Rasmus Ling står bakom.
Det är väldigt positivt att våra ramar har gått igenom till skillnad mot de ramar som Rasmus Ling förespråkar. Vi förutsätter självklart att vi snart får en ny statsminister och regering på plats. Eftersom det är regeringen som utfärdar regleringsbrev och därmed kan ha med detta och många andra uppdrag för att göra vårt skattesystem mer legitimt är detta en fråga som självklart kan anstå till den processen.
Cecilia Widegren (M):
Först vill jag rätta miljöpartisten Rasmus Ling, som tydligen inte kan sätta in de miljösatsningar som Sverige har gjort och kommer att göra i ett perspektiv. Moderaternas och Kristdemokraternas anslag till miljöbudgeten är lika stort som det var 2016 - då var också Rasmus Ling ansvarig - vilket gör att det säkert är en väldigt bra andel som satsas.
Sedan väljer vi andra vägar än Miljöpartiet för att nå de gemensamma mål som vi har satt upp. Men satsningarna på Skatteverket är alltså större i vår budget. Vi vill göra mer för att stävja fusk och missbruk. De uppdrag som ska gå till Skatteverket kommer att regleras via regleringsbrev från Regeringskansliet när en alliansregering förhoppningsvis har tillträtt.
Cecilia Widegren (M):
Inledningsvis vill jag rätta Socialdemokraternas Jörgen Hellman som tydligen var frånvarande, i alla fall tankemässigt, när vi röstade om statsbudgetens ramar. Det var nämligen Moderaternas och Kristdemokraternas ramar som bifölls av riksdagen. Att fler partier - det kunde även ha varit Socialdemokraterna - valde att rösta för budgetförslaget är vi bara glada över.
Men i grunden är det en alliansreformagenda som Moderaterna och Kristdemokraterna tillsammans presenterar för riksdagen. Vårt anslag på området är större än den sittande regeringens. Vi lägger alltså mer resurser för både det som Jörgen Hellman beskriver och för att säkra tull och exekution.
Om Jörgen Hellman inte har uppfattat att vårt anslag är större och inte mindre beklagar jag det. Men vi vill verkligen fortsätta - och då berömmer jag här Jörgen Hellmans socialdemokratiska regering - det arbete som har varit kring fusk, skatteundandragande och skatteflykt. Detta måste fortsätta, och därför lägger vi mer resurser till det.
Cecilia Widegren (M):
Jag vet inte om Jörgen Hellman verkligen var närvarande när jag just beskrev att i förra veckan var det alltså Moderaternas och Kristdemokraternas budgetförslag som vann kammarens gehör. Sex andra partier hade självklart möjlighet att rösta på vårt budgetförslag - vi bjöd in alla att göra det. Ett parti valde att göra det, och några valde att lägga ned sina röster.
Vi lägger fram mycket politik här på kammarens bord och även i utskotten, och så många som möjligt får rösta på den moderata och i det här fallet också kristdemokratiska politiken som i grunden handlar om en alliansregerings reformagenda som vi förbereder med en förhoppning om att vi också snart har en alliansregerings statsminister på plats som kan genomföra den politik som vi vill få genomförd.
Cecilia Widegren (M):
Vi fick här höra att riksdagsordningen inte är ett så viktigt verktyg som vi i kammaren kanske kunde tro. Jag delar inte Vänsterpartiets uppfattning. Det är helt rätt att vi har en övergångsregering som har följt ett antal principer vad gäller en övergångsbudget.
Men riksdagen har den finansiella makten, och det är här vi i demokratisk ordning har möjlighet att lägga fram våra politiska förslag. Så har vi också gjort. Vad jag vet har Moderaterna och Högerpartiet gjort det så länge de har funnits i denna kammare. Denna gång hade vi och Kristdemokraterna dessutom möjlighet att få gehör för våra budgetramar. Det hela bygger på en alliansreformagenda.
Vi tog helt enkelt övergångsregeringens budget och plockade därifrån bort det absolut sämsta. Det handlade om slag mot företagande och entreprenörskap. Vi har sett till att de som jobbar får mer i plånboken. En sjuksköterska som jobbar extra en fredagskväll ska inte betala mer än 50 procent i skatt för det. Det är dessa förändringar vi har gjort. Vi har alltså justerat i övergångsregeringens budget.
Allt annat, som gäller till exempel tillgångar till myndigheter, ligger faktiskt på riksdagens bord. Något jag undrar över och som jag saknade i Vänsterpartiets appell här är hur ni tänker ta er an de samhällsutmaningar som står utanför dörren. Tidigare har det konstaterats att vi i år har haft flest dödsskjutningar någonsin.
Vi vet också att tullens verktyg att jobba i första linjen för att begränsa vapensmuggling möjliggör att vi får in färre illegala vapen till Sverige. Vänsterpartiet har dock inte medverkat till att Tullverket fått de erforderliga resurserna till detta. Varför har ni inte det?
Cecilia Widegren (M):
Jag noterar att Vänsterpartiets Tony Haddou inte svarar på den specifika fråga jag ställde. Detta har ingenting med övergångsbudgeten att göra. Vänsterpartiet har under fyra år applåderat Stefan Löfven och Socialdemokraterna och sagt att de har haft de bästa förslagen för Sverige. Det är med dem ni har budgetförhandlat. Detta har dock inte räckt till.
Kanske har Tony Haddou inte sett att utanför våra dörrar sker dödsskjutningar på ett sätt som vi tidigare inte har haft. Fler illegala vapen kommer in i Sverige än någonsin tidigare. Detta vill vi sätta stopp för. Fackförbundet Tull-Kust och Tullverket har bett om utökade resurser och att få möjligheter att göra detta. Det har regeringen och Vänsterpartiet inte svarat upp mot. Nu har riksdagen dock fattat ett sådant beslut, så nu kan vi påbörja arbetet med att vända utvecklingen. Vänsterpartiet är dock svaret skyldigt.
Varför har ni inte medverkat till detta? Ni hade fyra år på er.
Cecilia Widegren (M):
Jag vänder mig till landsbygdsminister Jennie Nilsson. I den starka vårsolen är jordbrukets årliga kassako i full gång på de grönskande fälten. Vårbruket är igång i Sverige - så viktigt för bondens ekonomi. Mitt i en historisk kris får dock den enskilde bonden inte bli sjuk. Då har vi ingen müsli och inget vetemjöl till brödet i höst. Sårbarheten i det svenska jord- och skogsbruket är inte något nytt.
Den kan inte heller härledas till någon pandemi, men den blir väldigt tydlig i dessa dagar. År efter år riskerar man lönsamheten, och det gör att livsmedelsberedskapen är på en lägstanivå. Självförsörjningsgraden är på en bottennivå i Europa, och jämfört med andra länder ligger vi lägst just nu. Den sårbarheten har vi inte råd med i framtiden.
Så, regeringen, när kommer de långsiktiga tydliga strategierna för att vända dessa nivåer från bottennivåer i Europa och se till att Sverige kan försörja sig med livsmedel?
Berit Jóhannesson (V):
Det har varit känt sedan vi väckte motionen att vi ville ha kvar K 4 i Arvidsjaur. I vår reservation har vi, inte som vissa påstår inte finansierat detta utan vi har också en finansiering.
Det som nu ligger på riksdagens bord är en uppgörelse som gjorts av s, mp och v. Det är ett tillkännagivande från utskottet. Den här uppgörelsen tar upp både de civila och de militära verksamheterna. Ett civilt internationellt centrum för test- och övningsverksamhet i subarktisk miljö ska utvecklas.
Delar av den nuvarande utvecklingsenheten Vinter lokaliseras till Arvidsjaur under ett detachement, och utbildning av jägare sker i Arvidsjaur under I 19. Uppgörelsen innebär att K 4 som organisation läggs ned, och man skapar möjlighet för vinterutbildning i Arvidsjaur för andra delar av Försvarsmaktens enheter.
Det står också i den uppgörelse som vi har gjort att det ska vara samma omfattning av anställda som på nuvarande K 4. Även om vi naturligtvis ville att K 4 skulle behållas och vårt förslag gå igenom tycker vi att den här uppgörelsen är ett bra förslag.
Det är bra för Arvidsjaur och dess invånare genom att man får en civil bas att utveckla, men också att man behåller militär verksamhet. Vi tycker att vi har fått gehör för den inriktning som vi hade i motionen.
När jag lyssnar på de borgerliga representanterna skulle jag vilja säga att oppositionen inte har tagit något ansvar för grundorganisationen. Den reservation som föreligger är att man går ut och säger att man ska kunna rädda förband.
Runtom i landet har vi nu hört representanter för borgarna säga: Men just det här förbandet kan faktiskt räddas om man bara röstar för det borgerliga förslaget. Just det här förbandet kan naturligtvis räddas. Men vilka förband som ska läggas ned säger man ingenting om. Man lovar allt för alla. Det känns lite grann som "surt, sa räven om rönnbären".
Att det här förslaget kom sent är jag den första att beklaga. Det hade naturligtvis varit bättre om vi hade kunnat komma överens tidigare. Men nu kommer regeringen med det här förslaget som grund att skriva ett regleringsbrev. Och jag ställer mig naturligtvis bakom det här förslaget till uppgörelse.
Angående att vi är grundlurade vill jag säga att om vissa av er tycker att vi är grundlurade förstår jag inte varför man skulle låta Försvarsmakten titta på förslaget. Då innehåller det ju ingenting. Ni från den borgerliga sidan lämnar dubbla budskap.
Berit Jóhannesson (V):
Jag ska förklara en sak. Att man omfördelar 10 miljoner kronor inom en försvarsmaktsbudget på över 40 miljarder är inte konstigt. Det är det förslag som ligger som inte går igenom, det vill säga att K 4 ska bevaras. Förslaget är naturligtvis av mindre omfattning, eftersom det inte är att behålla K 4 som organisation utan att man har ett detachement i stället.
Det förslag till finansiering som fanns för övrigt, att man faktiskt kan omfördela och lägga ut värnpliktiga, officerare och civila på ett annat sätt än vad som finns i grunden, går mycket väl att göra.
Berit Jóhannesson (V):
Jag har redan svarat på frågan om de 10 miljonerna. Det tar jag inte upp tid med. Grunden är att det skulle vara till men att bifalla en sådan begäran som ni hade. Det skulle vara till men framför allt för människor i bygderna och på regementena att ha en lång tid för att undersöka detta.
Nu får vi plötsligt höra att Försvarsmakten under natten skulle ha tagit fram ett utomordentligt bra förslag. Vi är bekymrade om det inte går att fatta beslut innan jul, innan vi lämnar kammaren. Varje dag som går tickar naturligtvis pengar.
Det var omsorg om människorna och omsorg om pengarna som gjorde att vi inte biföll det förslaget.
Berit Jóhannesson (V):
Jag tycker att jag har svarat på den frågan i de andra replikskiftena. Nu har vi uppgörelsen. Den ska vi titta över. Det blir regleringsbrev på det. Jag är övertygad om att det kommer att klaras. Det blir både en civil verksamhet och en militär verksamhet. Man flyttar ut saker som i dag finns i Boden till Arvidsjaur.
Det finns redan finansierat. Dessutom skulle enligt förslaget från början, grundförslaget, Arvidsjaurs verksamhet flyttas in till Boden. Det finns också finansierat genom att det var det förslaget som låg i grunden. Jag är inte alls bekymrad över detta.
Sedan tillkommer den civila verksamheten, som har en helt annan inriktning. Det är inte Försvarsmakten.
Berit Jóhannesson (V):
Anser inte Eskil Erlandsson att man i de kommuner och på de orter där det försvinner militär verksamhet ska ha stöd? Om man inte tycker det kan man tycka att detta kostar pengar. Jag förutsätter, och det står i propositionen, att de orter som mister sin militära verksamhet också ska ha stöd.
Det kostar naturligtvis pengar, men det är inte från Försvarsmaktens pengapåse som det här tas. Vi ska kompensera de orterna för den verksamhet som försvinner.