KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lorentz Tovatt (MP):
Tack, Birger Lahti, för replikskiftet! Först och främst vill jag säga att jag själv har varit i Gällivare och besökt dagbrottet. Det är spännande att se att mycket sker nu. De elektrifierar för fullt. Det är detta vi vill åt. Det är naturligtvis detta som är syftet med beskattningen.
Vad gäller frågeställningen om hur långt perspektiv man ska ha och vad man som företag kan förvänta sig är mitt svar att med Miljöpartiet i regering kan man inte förvänta sig att bli curlad. Vi kommer inte att bidra till att curla företag som fortsätter att släppa ut mycket koldioxid i atmosfären. Det är något som vi helt och hållet vill ha bort. Självklart blir det en övergångstid.
En skatt införs, och sedan får den effekt över lång tid. Men man kan inte förvänta sig att få betalt från staten för att fortsätta bedriva klimatskadlig verksamhet så länge Miljöpartiet sitter i regeringen. Det kan jag lova dig. Jag står på mig. Ett företag som gör enorma vinster kan få en liten justerad skattesats på sådant som handlar om att man förstör vår planet.
Jag tycker inte att det är rimligt att klaga och fälla krokodiltårar över detta. Snarare är jag snabb med att säga att de blivit curlade hittills, och nu är det nog med det.
Lorentz Tovatt (MP):
Det är otroligt vilka brösttoner man får höra här! Att dessutom lägga ord i folks mun, vilket har skett tydligt från Carl-Oskar Bohlins sida, tycker jag är en konstig grej. Men låt oss strunta i det. Carl-Oskar Bohlin utgör ett positivt exempel på den kraftsocialism som jag lyfte i mitt anförande. Nästan det enda jag hörde i hans anförande var subvention, subvention och subvention till kärnkraft och fossilt.
Han tycker alltså inte att vi ska ta bort de direkta fossila subventioner som har riktats till förbränning av kol. Det är helt otroligt. Jag trodde verkligen att Moderaterna hade kommit längre än att vilja ha riktade subventioner till att förbränna kol i värmesystemet.
Min första fråga till Carl-Oskar Bohlin är därför: Tycker han att vi ska ha kol kvar i värmesystemet? Min andra fråga är: Hur mycket tycker Carl-Oskar Bohlin att elkunden ska betala för kärnkraften? Rör det sig om 1 krona mer per kilowattimme?
Hur mycket mer är Carl-Oskar Bohlin villig att pådyvla elkonsumenterna för den dyra produktion som kärnkraften är? Det har till och med talats om ny kärnkraft från Moderaternas håll. Det hade varit otroligt dyrt.
Antingen tar man, som sagt, pengar ur statskassan och ger direkt till kraftbolagen för att gynna kompisarna i industrin eller så löser man det genom att låta elkonsumenterna ta den stora notan. Men hur stor kommer notan att vara? Vad är okej, enligt Moderaterna?
Lorentz Tovatt (MP):
Nu var det mycket på en gång. Det första som ska sägas är att det någonstans får vara en måtta på hur man hänvisar till olika bolag hit och dit som räknar ut saker och ting. Stockholm Exergi har gjort den mest oseriösa uträkningen någonsin av vad detta får för konsekvenser. Det som händer är att man lägger ned kolkraftsproduktion.
Det är den faktiska konsekvensen av den skatt som vi nu tar bort reduktionen för. Jo, det är visst en subvention! Om man tar bort en skattereduktion tar man bort en fossilsubvention. Det är definitionsmässigt sant. Det går inte att ifrågasätta en sådan sak. Det som nu händer är alltså att man tar bort kolkraft.
Då räknar de om det till elproduktion och får det till att vi kanske kommer att bli beroende av att importera mer el - när vi i själva verket är en stor nettoexportör!
De räknar ut det som att detta skulle göra så att våra utsläpp ökar, men det är ju tvärtom: Vi lägger ned kolkraftsproduktion på grund av att vi tar bort den skattesubvention som har funnits tidigare och som Carl-Oskar Bohlins parti alltid har fajtats för.
Vad sedan gäller EU ETS har regeringen nu - tack gode Gud - styrt upp EU ETS så att priset har ökat, men det går inte att komma ifrån att det fortfarande är alldeles för lågt. Det är klart att vi också behöver skatta. Jag noterade att jag inte fick svar på någon av mina två frågor.
Den första gällde kol i värmesystemet: Tycker Carl-Oskar Bohlin att vi ska fortsätta subventionera kol och ha kvar det i vårt värmesystem? Den andra var: Hur mycket tycker Carl-Oskar Bohlin att det är rimligt att elkonsumenterna ska behöva punga ut med för att klara av att betala de subventioner som Carl-Oskar Bohlin vill ge till kärnkraftsproducenterna?
Lorentz Tovatt (MP):
Även jag vill naturligtvis hälsa Per välkommen till debatten. Jag är övertygad om att vi löser dagens och framtidens stora utmaningar med internationellt samarbete. Här är handel mellan länder en helt central del, och jag tror att mer handel generellt medför fler investeringar, stärkt konkurrenskraft och bättre levnadsstandard för fler.
Tekniköverföring mellan länder, vilket är en del av detta, är också nyckeln i att möta klimatförändringarna och klara klimatmålen. Vi gröna vill att Sverige ska betraktas som ett föredöme i världen inte bara vad gäller mänskliga rättigheter, jämställdhet och fredsarbete utan - naturligtvis - även vad gäller innovationskraft, hållbart företagande och grön omställning.
Många av dessa saker är självklara utgångspunkter i det januariavtal som vi har slutit tillsammans med C och L. Därför fortsätter det arbete med dessa frågor som regeringen har inlett och som i slutändan gör Sverige till ett attraktivt land för investerare och företagare. Politiken ska syfta till en öppen, fri och rättvis handel.
Det innebär att vi ska fortsätta arbeta för progressiva internationella handelsavtal och fortsätta riva handelshinder men samtidigt stå upp för miljö, jämställdhet, löntagarnas intressen och människors hälsa. Det gläder mig särskilt att just hållbarhetsperspektivet genomsyrar regeringens politik. Sverige ska inte bara ta en ledande roll i genomförandet av Agenda 2030, utan de globala målen ska genomsyra all politik.
Handeln ska också självklart bidra till att målen i agendan uppnås. En global marknad kräver ett globalt perspektiv där vi ser till helheten och hur vår bedrivna politik påverkar andra delar av världen, både i dag och i framtiden. Fokus på hållbarhet förpliktar. Därför behöver klimatfrågan få en ännu större tyngd i handelspolitiken.
I de internationella organ som Sverige verkar i ska det inte råda något som helst tvivel om att Sveriges linje är att avtal sluts först när de garanterar klimatsmarta investeringar. Vi gröna vill gå ännu längre och säger att vi är villiga att överväga handelsmässiga straffåtgärder för länder som väljer att till exempel lämna Parisavtalet eller på annat sätt försumma klimatpolitiken. Detta betyder också att den svenska exporten behöver klimatsäkras.
I dag ges svenska exportkrediter till minst sagt tvivelaktiga projekt runt omkring i världen, och låt mig vara väldigt tydlig på en punkt, fru talman: Från Miljöpartiets sida accepterar vi inte fossila exportkrediter.
Sverige som land kan inte gå in med garantier för export av verksamhet eller produkter som äventyrar klimatet genom stora utsläpp i andra länder. Vi vill i stället verka för ett fullständigt förbud mot fossila exportkrediter. För att sammanfatta, fru talman, ska Sverige fortsätta verka för en öppen, fri och rättvis handel, men klimatet måste få en ännu tydligare roll i politiken.
Multilaterala avtal ska eftersträvas, och Sverige ska vara ledande i att alltid ställa höga krav på hållbarhet, jämställdhet och mänskliga rättigheter i handelspolitiken. Med det sagt yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna.
Lorentz Tovatt (MP):
Jag tackar Lorena Delgado Varas för frågan. Jag håller med om mycket av det Lorena Delgado Varas tar upp i sin replik. Jag tycker att det generellt finns en ganska naiv bild hos många av att handel alltid ska vara någon form av mirakelkur och att välstånd liksom skapas automatiskt bara för att länder handlar med varandra.
Det stämmer till del; det är helt uppenbart att många människor lyfts ur fattigdom varje dag tack vare handel och utbyte mellan länder, som jag sa i inledningen av mitt anförande.
Men med det sagt är det uppenbart att många - inte minst stora företag - fuskar med sina redovisningar, utnyttjar lokalbefolkningen i stor utsträckning och fuskar med skatten och miljöredovisningen.
Jag tycker att handelspolitiken ska ses som ett sätt att kunna ställa krav, det vill säga som ett sätt att lyfta nivån i många länder i världen genom att ställa krav när handelsavtal sluts. Det var det jag var inne på när jag nämnde vårt krav på att man helt enkelt ska straffa till exempel USA.
Om USA väljer att lämna Parisavtalet måste detta få konsekvenser handelspolitiskt genom att man till exempel inför klimattullar eller vad vi nu ska kalla det. Generellt håller jag med om den bild som Lorena Delgado Varas målar upp. Jag tycker att man ska använda handelspolitiken med det syftet.
Lorentz Tovatt (MP):
Jag tror att jag och Lorena Delgado Varas har ungefär samma syn på detta. Jag tänker, precis som Lorena Delgado Varas, att man kan ställa krav på våra företag i så stor utsträckning som möjligt. Nu är detta naturligtvis mer komplicerat än så.
Det handlar ju om den lagstiftning som finns i andra länder, och vi kan inte rakt av urholka rättsstatens principer bara för att vi i Sverige vill väl och för att andra länder inte har en skarp lagstiftning. Detta är svårare och mer komplicerat än så, men ambitionen är naturligtvis densamma.
Som ett komplement till detta tycker jag, som sagt, att det är viktigt att vi fortsätter att använda handelsavtalen och att vi generellt ska ställa högre krav i dessa avseenden i samband med de förhandlingar som Sverige deltar i när det gäller olika avtal.
Lorentz Tovatt (MP):
Jag tackar Mattias Bäckström Johansson för frågan. För att det inte ska råda någon förvirring eller bli något missförstånd: Alla kraftslag som någonsin har nått kommersiell genomslagskraft har subventionerats. Det finns inte ett enda kraftslag som inte har subventionerats. Kolet har subventionerats, vattenkraften har subventionerats och kärnkraften har subventionerats, och gör det i mycket stor utsträckning runt om i världen och delvis i Sverige.
Fram till i dag har vi subventionerat koleldning i svensk värmesektor. Det är det som vi nu tar bort och som Sverigedemokraterna och flera andra partier är emot. Nu har jag hört Mattias Bäckström Johansson och andra stå i talarstolen och tala om planeringsmål för kärnkraften och leveranssäkerhetsmål. I andra meningar kan man säga att man vill ha mer marknad.
Då tycker jag att man måste gå tillbaka och läsa mer nationalekonomi. Det där går nämligen inte riktigt ihop. Att vilja ha politiskt planerad ekonomi och produktion är inte mer marknad. Det är det verkligen inte. Jag ska svara mer konkret på Mattias Bäckström Johanssons fråga. Jag är helt transparent med att jag tycker att solkraft och vindkraft har behövt subventioneras.
Det råder inget tvivel om det. Som jag sa har alla kraftslag subventionerats i ett tidigt skede. Det som jag påvisade i mitt anförande var just att det gick bra och att tekniken utvecklades. Nu är vi på väg in i en process där dessa tekniker kan börja stå på egna ben. När det gäller just vindkraften håller vi nu på att avveckla det stora system som stöttar den. Nu kan den stå på egna ben. När det gäller solkraften är man inte riktigt där i fråga om just den svenska marknaden.
Men solkraften når fram på kommersiell basis på många andra stora marknader världen över.
Lorentz Tovatt (MP):
Jag tackar Mattias Bäckström Johansson för detta. Nu nämnde han kraftbehov. Som har sagts tidigare i talarstolen är det lite trixigt. Vad är det man syftar på? Är det kapacitetsbrist i näten i storstäderna? Är det detta som åsyftas?
Då löser man det inte genom att vilja subventionera kärnkraften mer. Man kan inte bygga kärnkraftverk i storstaden. Det är alltså olika saker. Jag tolkar Mattias Bäckström Johansson på det sättet just för att vi i dag har en mycket stor nettoexport av el i Sverige. Vi exporterar otroligt mycket el. Det är naturligtvis mycket positivt att vi gör det.
När vi väl importerar el kommer den framför allt från vattenkraften i Norge. Jag tolkar därför diskussionen om kraftbehovet som att den handlar om kapacitetsbristen i näten i städerna. Då är det andra åtgärder än att subventionera kärnkraft som skulle göra att vi kommer till rätta med denna problematik, inte minst att vi ska bli mer effektiva vid användningen av el och att vi helt enkelt måste bygga ut näten.
Lorentz Tovatt (MP):
Det var många som begärde replik. Om mitt inlägg var smalt var Lotta Olssons inlägg brett, vilket jag uppskattar. Självklart ska man ha även det perspektivet på hela energisektorn. Jag tänkte säga att jag delar Lotta Olssons engagemang och entusiasm för bioenergin.
Vi vet att bioråvara kommer att spela roll i de olika delarna av den energiomställning vi är inne i. Däremot är jag inte lika superoptimistisk, om jag ska kalla det så, kring detta.
En viktig anledning till det är att vi har ett väldigt stort energibehov i västvärlden och ett ökande energibehov i de stora delar av världen som nu blir rikare, och frågan är egentligen var man ska få all bioråvara ifrån. Man kan ta flyget som exempel. Vi svenskar är bland dem som flyger mest hela världen.
Om man frågar till exempel SAS om de skulle klara av en inblandning av 1 procent bioenergi i sitt fossila bränsle, det vill säga biojet, svarar de att det inte hade gått. Det finns så många olika sektorer som är ute efter den här råvaran: Vi har textilbranschen, som vill göra mer inom detta, och vi har hela kemibranschen.
Vi har en väldigt stor och ökande efterfrågan på drivmedel för vägtransporter. Nu ser vi också att utbudet av palmoljebaserade drivmedel slår igenom på bred front här i Sverige, vilket är väldigt oroväckande. Jag undrar därför: Har Moderaterna beräkningar som visar att vi faktiskt kommer att klara av det här med den bioråvara som finns i världen? Det är min fråga.
Lorentz Tovatt (MP):
Tack för svaret, Lotta Olsson! Återigen delar jag Lotta Olssons inställning vad gäller att det slutgiltiga målet egentligen, kan man säga, är elektrifiering. Det jag ville visa genom min fråga var dock att politiken inte riktigt hänger ihop här.
För att återigen ta flygandet som exempel: Om alla i hela världen skulle flyga lika mycket som vi svenskar gör, vad skulle krävas för att ha 100 procent förnybar energi i flygplanstankarna? Jo, det skulle kräva att vi odlade upp varenda yta som finns på jordklotet. Det säger någonting om behovet av energi.
Därför är den viktigaste frågan här egentligen varför Moderaterna nu har lagt fram en budget där man tar bort de åtgärder som finns för att dämpa energiefterfrågan, till exempel en flygskatt. Det är det enda sättet vi har att faktiskt dämpa behovet av energi till transporterna inom flyget.
Lorentz Tovatt (MP):
Jag ska först bara säga att det är härligt att höra Camilla Brodins engagemang för klimatet. Så fort hon pratar kärnkraft är det ett brinnande engagemang för klimatet, och nytt för denna gång var dessutom luftkvalitet.
Det hade naturligtvis varit otroligt härligt med samma engagemang i dessa frågor i övrigt, inte minst vad gäller till exempel dieselbilarnas fruktansvärda avgaser i stadsmiljö som gör att våra barn får astma. Men jag är glad så länge det finns ett engagemang kopplat till energifrågorna. Jag tänkte ställa en fråga.
Jag har noterat - med viss förvirring, kan jag lägga till - Kristdemokraternas svängningar hit och dit den senaste tiden vad gäller kärnkraftsfrågan. Det har nu länge, under ganska många år, i Sverige varit lagligt att driva vidare de reaktorer vi har i Sverige. Det har dessutom varit lagligt att bygga nya. Ändå har marknaden varit tydlig, inte minst de senaste åren.
Vattenfalls beslut om Ringhalsreaktorerna är fattat på marknadsmässiga grunder. Det är ett beslut som Vattenfalls styrelse tar och som vi politiker inte har något med att göra. Det är intressant med KD:s nya syn på detta.
Vet ni något som Vattenfall eller vi här inne inte känner till om de marknadsmässiga förutsättningarna att driva vidare dessa två reaktorer? Det vore jättekul att höra om Camilla Brodin har någon information som Vattenfalls styrelse kanske inte har.
Lorentz Tovatt (MP):
Jag tackar Camilla Brodin för svaret. Låt mig tydliggöra en sak. IPCC:s rapport bygger på olika prognoser. På samma sätt som Internationella energirådet tar de fram prognoser för vad de ser som olika vägar framöver, och det finns prognoser som visar att vi skulle kunna ha ett elsystem utan kärnkraft. Det där med kärnkraften är alltså ett litet missförstånd som har förekommit i debatten och som ni borde rätta till.
Jag fick inte riktigt svar på frågan som handlar om marknadsmässigheten. Vattenfall har även i nutid varit tydligt med att det inte finns någon marknadsmässig grund för att driva vidare dessa två kärnkraftsreaktorer. Frågan är då: Ser Camilla Brodin framför sig stora statliga subventioner? Dessutom har KD börjat tala om att bygga nytt.
Vem ska göra det? Finns det över huvud taget någon marknadsmässig grund för det?
Lorentz Tovatt (MP):
Tack, Jens Holm, för frågeställningarna! Vi kan börja med vad januariavtalet reglerar. Det reglerar naturligtvis det som står, det vill säga att flygets klimatpåverkan ska minska. Sedan kan man landa i olika slutsatser om vad som krävs för att det ska ske.
Jag och Anders Åkesson landar kanske i olika slutsatser, men jag landar i denna slutsats: Om klimatpåverkan från flyget ska minska måste vi också minska själva flygandet, för dessa två saker är naturligtvis väldigt tätt sammanfogade eftersom flyget är fossilberoende. Det blir lite hittepå att säga: Ja, vi ska minska flygets klimatpåverkan, men vi ska inte minska flygandet. Då har man inte förstått hur det hänger ihop.
Detta är min slutsats av vad som står i januariavtalet. Sedan gäller det flygstrategin. Jag noterar att Jens Holm har ändrat retoriken lite kring detta efter några replikskiften som vi hade på Twitter. Jens Holm har tidigare pratat om att regeringen själv skulle ha uttryckt en vilja att fördubbla flygtrafiken från Arlanda.
Det har regeringen inte gjort, utan regeringen har konstaterat att Swedavia har sådana prognoser. Det är inte samma sak som att själv säga att man vill det. För Miljöpartiet är det uppenbart att det inte är hållbart att fördubbla kapaciteten på Arlanda. Det är naturligtvis vår ingång. Hittills har inte regeringen sagt någonting annat än det.
Lorentz Tovatt (MP):
Tack, Jens Holm! Nu är det två olika debatter som vi har här, och dessutom är det framför allt semantiska frågeställningar som Jens Holm kommer med. Det första handlar om minskat flygande versus minskad klimatpåverkan. Jag konstaterar att om flygets klimatpåverkan ska minska kommer vi att behöva minska flygandet. Det är en linje som är helt förenlig med det som står i januariavtalet.
En sådan sak som klimatdeklaration syftar ju till att avskräcka från flygresande och kan därför minska flygresandet, så det finns flera saker som kan leda till både minskad klimatpåverkan och minskat flygande. Jag tror naturligtvis att det ena förutsätter det andra. Vad gäller myndigheter som tar fram prognoser tycker jag att det blir en lite konstig diskussion.
Jag har väldigt svårt att se att regeringen skulle kunna gå in och rätta prognoser som ansvariga myndigheter tar fram. Det är nog ganska långt ifrån regeringens befogenheter, inte minst om man ska hålla sig undan från det som kallas ministerstyre. Det är ju den ordning vi har att till exempel Trafikverket som ansvarig myndighet tar fram prognoser för vägtrafiken och för järnvägen.
Sedan har regeringen att agera på prognoserna och fatta beslut. De flesta regeringar brukar göra det. De flesta regeringar brukar till exempel tro att bara för att prognoser säger att vi kommer att köra mer bil så måste vi också bygga fler bilvägar. Den här regeringen har dock ännu inte sagt att vi ska agera på prognoserna som Swedavia har tagit fram, utan man konstaterar att det finns prognoser som säger att flygandet kommer att öka.
Men regeringen har faktiskt en politik som syftar till motsatsen, det vill säga att hålla flygandet i schack eller till och med minska det, vilket flygskatten är ett bra exempel på. Så nja - det här blir en semantisk, konstig diskussion som inte bidrar så mycket.
Lorentz Tovatt (MP):
Tack, Anders Åkesson! För det första ska jag bara rätta Anders Åkesson i två avseenden. Det ena är att flygstrejken kom efter att siffrorna presenterades. Det handlar om första kvartalet; flygstrejken kom senare. Det andra handlar om att linjer flyttar både till och från Sverige. Sedan flygskatten infördes har vissa linjer lämnat Sverige, medan andra har tillkommit.
Det är ganska uppenbart att flygskatten åtminstone är en viktig del i att flyget minskar, och jag tycker därför att Anders Åkesson lite grann pratar bort effekterna. Jag har en följdfråga till Anders Åkesson som handlar just om minskande flyg och minskade klimatutsläpp från flyget.
Nu är vi inne i en akut klimatkris. I Moçambique har under våren tusentals människor dött till följd av den värsta stormen som någonsin uppmätts på södra halvklotet. Det här är väldigt allvarligt, och då kan man ha olika inställning till politiken.
Jag menar att politiken väldigt drastiskt måste försöka minska utsläppen så snabbt som det bara är möjligt. Det får mig bland annat att dra slutsatsen att den teknik som flyget använder nu är helt inkompatibel med våra klimatmål. I mitt inledningsanförande har jag redogjort för att vi inte är där.
Att då påstå att flygets utsläpp kan minska i närtid tack vare ny teknik är vetenskapsfientligt, fru talman. Därför blir min följdfråga tillbaka till Anders Åkesson: Givet att vi är inne i en akut klimatkris, är det då dåligt att flyget minskar?
Lorentz Tovatt (MP):
Jag vet inte hur många gånger man måste upprepa teknikmässiga fakta för att det ska gå in i huvudet på en centerpartist. Det är otroligt när vi står här och pratar om klimatet! Först säger Anders Åkesson att frågan om klimatet är jätteallvarlig. Sedan säger han att tillgängligheten är jätteviktig. Det här är två saker som kan stå emot varandra, men det kan inte en centerpartist ta in. Det går inte för en centerpartist att förstå att tillgänglighet kan stå emot klimat.
Men det är precis vad det gör i dag, och det är därför jag säger att flyget måste minska - inte för att man är emot flyget per definition eller som teknikslag utan för att det i dag är fossilberoende. Det finns ingen teknik i dag som i närtid kan minska flygets klimatpåverkan. Därför måste vi minska flygandet. Det är fakta.
Jag har år efter år debatterat mot Anders Åkesson och andra på högerkanten och försökt ta upp de tekniska fakta som vi står inför. Gång på gång går det inte in. Jag vet inte hur länge jag ska behöva göra det för att det ska ske en förändring i retoriken.
Det är helt enkelt så, svart på vitt, att om vi inte minskar på flygandet kommer vi inte att lyckas minska utsläppen från flyget tillräckligt för att nå de klimatmål som vi alla har ställt oss bakom och som vi måste klara av för att hindra en eskalerande och väldigt farlig klimatkris.
Lorentz Tovatt (MP):
Tack, Helena Gellerman, för frågorna och engagemanget! Jag delar grundsynen att några hundralappar kanske inte spelar en så stor roll. Det jag försökte påvisa i mitt anförande var att själva införandet av flygskatten har fått en positiv effekt just för den diskussion som har följt, som Helena Gellerman implicit tog upp i sin replik.
Det har införts en skatt som har resulterat i många diskussioner. En följd har blivit att man har börjat titta på alternativ till att flyga. Det är därför Tågsemestergruppen har blivit så stor. Det gäller även hela debatten som har följt om flygskam och flygets klimatpåverkan i stort.
Jag tror att de hänger ihop med varandra, och flygskatten var en viktig startpunkt för den debatten. Med detta sagt tror jag, precis som Helena Gellerman, att det inte är tillräckligt, utan jag tror att man måste öka flygskatten så att det blir en betydligt högre kostnad.
Det finns olika beräkningar. Stefan Gössling menar att det måste vara åtminstone tre gånger så dyrt om det ska spegla de krav som ställs på just vägtransporter. Naturskyddsföreningen har också räknat på detta och menar att det ska vara kraftfulla höjningar av kostnaderna för att de verkligen ska betala hela klimatpåverkan.
Jag delar Helena Gellermans engagemang, och jag hoppas på stöd för en högre flygskatt.