Ingela Nylund Watz (S):
Tack, statsrådet, för svaret! Jag vill inledningsvis understryka att vi nog har en hel del olika uppfattningar om de satsningar som statsrådet räknar upp inom näringspolitikens område, på vilket sätt de har varit lyckosamma eller inte. Men nu är det inte det som den här diskussionen ska handla om, utan den ska i huvudsak handla om life science-området, för det är det som min interpellation berör.
Jag vill faktiskt hålla med statsrådet om att många av de åtgärder som regeringen har vidtagit är bra. Vi delar regeringens uppfattning kring dem och stöder dem. Jag vill inte på något sätt förminska de insatser som regeringen har gjort och som vi alla är överens om. Jag tycker att det är väldigt bra med resurstillskotten till den här sektorn. Jag tycker att det är bra med satsningarna på Sci Life Lab. Och inte minst, naturligtvis, är jag glad för Process Development i Södertälje.
Det är otroligt bra saker, liksom satsningarna på behandlingsforskning och läkemedelsutveckling. Men, herr talman, det var inte de enskilda insatserna på life science-området som jag ville diskutera när jag skrev min interpellation.
Det jag efterlyser är det som stora delar av branschen efterfrågar och som näringsministern, tror jag, inte alls är ovetande om, nämligen en sammanhållen kraftfull strategi med en tydlig ansvarsfördelning, tidsplaner och mätbara mål, gärna med Storbritannien som förebild.
Jag tror dess värre inte att det arbetssätt som regeringen valt är tillräckligt kraftfullt i den mycket allvarliga situation som svensk life science befinner sig i. Vi tappar positioner - det vet näringsministern om. Vi har allvarliga problem med att få till kliniska prövningar, och vi har haft det under många år. Herr talman!
Branschens företrädare lyfter också fram en annan aspekt på den nationella ansats som Storbritannien har gjort, nämligen långsiktigheten och det partiöverskridande perspektivet. Jag tycker att det är beklagligt att regeringen inte har sett värdet i att etablera ett sådant arbetssätt och förhållningssätt.
Man valde att cementera frågan kring innovationsstrategin, i samband med forsknings- och innovationspolitiken och propositionen som kom, i blockpolitikens mer kortsiktiga perspektiv. Vi erbjöd en tioårig blocköverskridande överenskommelse. Regeringen sade nej. Jag undrar nu: Varför? Herr talman!
Den halvering av antalet kliniska prövningar som har skett i Sverige under de senaste tio åren är förödande för Sveriges möjligheter att utveckla sjukvårdens medicinska kvalitet. Det tror jag att statsrådet och jag är eniga om.
När de forskande läkemedelsföretagen inte vill etablera sig och genomföra prövningar i vårt land längre tappar vi kompetensutveckling i svensk sjukvård, och patienterna går miste om möjligheter till nya behandlingar. Att återskapa en förtroendefull samverkan mellan industrin, akademin och sjukvården är enligt min mening en absolut nödvändighet för att vända den här utvecklingen.
Jag undrar: Delar statsrådet min uppfattning? Varför har det i så fall tagit så lång tid för regeringen att reagera just när det gäller de kliniska prövningarna trots att varningsklockorna har larmat väldigt länge? Till sist, herr talman. Eftersom statsrådet uppenbarligen är tillfreds med regeringens arbetssätt i fråga om att utveckla life science i Sverige skulle jag vilja fråga: Vilka är regeringens mest viktiga mål?
Hur och när ska de utvärderas?