KBLab/rixvox huggingface dataset:
Hans Eklind (KD):
Tack, Ida Gabrielsson, för ditt anförande! Jag tänkte ställa frågor om det här med garantitillägget, för det har varit lite osäkert vad det egentligen är. Vi har hört statsministern hävda att detta inte har någonting med garantipension att göra utan att det är en del av bostadstillägget. När vi lyssnar på Vänsterpartiets företrädare är det i stället kristallklart att det handlar om garantipensionen.
För det senare talar ändå just detta att man räknar med att 700 000 personer ska beröras. Det ska inte vara någon behovsprövning, och det ska även vara skattefritt. Detta gör att det här garantitillägget blir ännu mer generöst än vad både garantipensionen och bostadstillägget är. Min fråga till Ida Gabrielsson blir bland annat: Kommer även de som befinner sig i decil 10, alltså den rikaste tiondelen, att få del av garantitillägget?
Det kan ju vara så att man har en väldigt hög tjänstepension, besparingar på stora belopp och egna besparingar på konton. I och med att tillägget inte är behovsprövat och ska betalas ut med automatik blir alltså den första frågan: Ska även denna grupp få ta del av den tusenlapp som Ida Gabrielsson lovar?
En annan fråga är: Hur kommer garantitilläggets konstruktion att påverka upptrappningen av inkomstpensionstillägget? Jag har också en tredje fråga. Vi har en pensionsöverenskommelse i Sverige som säger att arbete alltid ska löna sig, även för grupper med låga inkomster.
På vilket sätt kommer garantitillägget att kunna leva upp till att vi har kvar detta om att arbete alltid ska löna sig? Det här var mina tre frågor.
Hans Eklind (KD):
Det var någon fråga som Ida Gabrielsson åtminstone försökte beröra, och det var att det ska finnas en trappa. När Ida Gabrielsson säger att det ska finnas en trappa blir naturligtvis följdfrågan: Hur ser marginaleffekterna ut på garantitillägget när det gäller upp- och nedtrappning? Det skulle vara intressant att veta, för det har en hel del att göra med just respektavstånd och att det ska löna sig att arbeta.
Den fråga som jag däremot inte fick svar på är: Kommer även de som befinner sig i decil 10 att få ta del av garantitillägget? Ida Gabrielsson påstår att vi inte gör som ni. Det hon egentligen försöker säga med det är att vi vill ta bort de särregler som finns i dag för invandrare om att de ska kunna få räkna tid i hemlandet när de ska få garantipension, och det vill vi göra från 2023.
Det stämmer väldigt bra överens med den utredning som har gjorts, och Pensionsmyndigheten har gett grönt ljus för detta. Det är alltså 2023 som denna förändring kommer att ske.
Hans Eklind (KD):
Jag hade inte tänkt begära replik på Karolina Skogs anförande. Det var alldeles i slutet av hennes anförande som jag gjorde det. Även om vi nu diskuterar pensioner säger riksdagsledamoten att hon beklagar djupt att vi har lagt fram en budget som har vunnit riksdagens gehör där vi sänker skatten lite extra för att lösa långtidsarbetslösheten. Det är det som händer.
När det gäller dem som har sjuk- och aktivitetsersättning höjer vi garantinivån med 800 kronor. Vi sänker skatten med 850 kronor. Men vi sänker skatten ännu lite extra för att komma till rätta med långtidsarbetslösheten. Då säger riksdagsledamoten att hon beklagar detta djupt. Min fråga är: Vad är det riksdagsledamoten beklagar och som hon blir så upprörd över att hon använder den typen av uttryck?
Jag studsade till, och därför begärde jag replik.
Hans Eklind (KD):
Så kom det till slut - ordet "funkisskatt". Anledningen till att jag begärde ordet är att jag tycker att det är viktigt att de som eventuellt står och lyssnar på den här debatten är klara över en sak: Vi inför ingen skatt över huvud taget. Vi sänker skatten. Vi höjer garantiersättningen för dem som har sjuk- och aktivitetsersättning. Vi gör egentligen exakt samma sak som Socialdemokraterna och Miljöpartiet hade tänkt göra med sin budgetproposition.
Det vi dock gör utöver det är att vi sänker skatten lite ytterligare, för att lösa detta med långtidsarbetslösheten. Vi har snart 200 000 personer som är fast i långtidsarbetslöshet. Det finns ingenting som hotar all den välfärd som jag vet att både jag och Karolina Skog tycker är viktig som att det finns människor som tvingas vara arbetslösa. Det är nämligen så jag ser det: Människor som är arbetsföra vill jobba.
När de inte kan det måste vi slå till med alla åtgärder som är möjliga, och det är det vi har gjort.
Hans Eklind (KD):
Jag ska inte förlänga den här debatten speciellt mycket, men i och med att riksdagsledamoten tog upp detta med kvotflyktingar vill jag ge min bild av hur vi agerade i socialförsäkringsutskottet. Sverigedemokraterna lade fram ett förslag till utskottsinitiativ. Vi kristdemokrater röstade för att bereda det här utskottsinitiativet. Jag tror att Rasmus Ling var närvarande vid det mötet. Då hörde han också min röstförklaring.
Hade man berett det här ärendet hade vi kommit fram med en rad åsikter. Bakgrunden till att vi anser att det finns anledning att kika på ett sådant här utskottsinitiativ är att vi ser hur flyktingsituationen ser ut. Det gäller inte minst Ukraina. Vi menar att flyktingarna från Ukraina är de mest skyddsbehövande och att vi måste ge plats för dem. Vi är därför öppna för att se över om det behövs en tillfällig broms av kvotflyktingar.
Samtidigt är Kristdemokraterna väldigt noggranna med att de 500 akutplatserna för de allra mest behövande, inom ramen för de 5 000, inte ska röras. Om det hade blivit en sådan här tillfällig lösning skulle vi ha föreslagit att denna frysning omprövades varje månad.
Ett sådant initiativ skulle ha behövt tillföras för att vi skulle kunna stötta det. Dessutom är det vår bestämda åsikt att så snart situationen tillåter ska Sverige återgå till kvotflyktingsystemet som det såg ut före den fullständigt vidriga invasionen av Ukraina som Ryssland gjort sig skyldig till och som gör att vi har den största flyktingkatastrofen på europeisk mark sedan andra världskriget.
Hans Eklind (KD):
Vi står fast vid att vi aviserade att det hade funnits en poäng med att bereda detta. För den som lyssnar på debatten vill jag poängtera en sak. Vi kristdemokrater vill att säkra och lagliga vägar ska vara den huvudsakliga metoden för hur människor kommer till Sverige.
Med humanitära mottagandeprogram skulle exempelvis de kristna i Mellanöstern som förföljs på ett dramatiskt och illavarslande sätt kunna få ett tillfälligt skydd i Sverige tills situationen lugnar sig.
Om Sverige ska klara av detta på lång sikt måste vi få en möjlighet att förbereda för dem vi ska ta emot. De som kommer irreguljärt och illegalt via ett antal säkra länder kan vi inte planera för eftersom vi inte vet hur söktrycket kommer att se ut.
Det är också av detta skäl som vi kristdemokrater har lagt fram en rad förslag för hur vi ska kunna få ned söktrycket till Sverige så att vi kan hantera de grava integrationsproblem vi har och som manifesterades på ett otroligt otrevligt sätt under påskhelgen. Jag och Kristdemokraterna är i grunden för säkra och lagliga vägar, och då är kvotflyktingar en sådan, där UNHCR tar ut de personer som är i allra störst behov av hjälp.
Detta tycker vi är bra, och vi skulle gärna se att det är den huvudsakliga metoden för hur människor kommer till Sverige. Här vet jag att Miljöpartiet och Kristdemokraterna inte är ense, men när det gäller säkra och lagliga vägar är vi båda för det.
Hans Eklind (KD):
Först och främst - Ludvig Aspling från Sverigedemokraterna är en debattglad herre. Några som sitter och tittar på den här debatten kanske undrar varför Ludvig inte har begärt replik när Rikard Larsson använder delar av sin talartid till att recensera och beskriva Sverigedemokraternas politik. Det ska Rikard Larsson naturligtvis ha rätt att göra. Jag vill bara upplysa om att Ludvig Aspling inte är närvarande i salen; därför har han inte begärt replik.
Jag tänkte egentligen begära replik på Rikard Larsson av två skäl. Det ena handlar om att jag, när han recenserade Sverigedemokraternas politik, kom att tänka på en sak som jag skulle vilja stämma av med riksdagsledamoten. I Finland avsätter man varje år pengar för att komma ut med korrekt information på så kallade hotspots, alltså platser där människor samlas för att sedan försöka ta sig in i exempelvis EU.
På sådana hotspots sprids det väldigt mycket information, inte minst av människosmugglare. Den finska regeringen har alltså varje år avsatt medel, inte för att svartmåla det egna landet på något sätt utan för att få fram adekvat och korrekt information. Vi vet att Sverige brottas med detta problem: att det finns en förväntan hos den som kommer fram till Sverige om att möta något annat än det han eller hon de facto möter.
Jag skulle vilja fråga riksdagsledamoten om detta skulle kunna vara något som även riksdagsledamoten skulle kunna se en finess med. Vi kristdemokrater gör det. Den andra frågan är mer bara en reflektion. När det gäller kvotflyktingar blir man lätt svart och vit i debatter. Jag säger inte att Rikard Larsson har varit det.
Jag vill bara informera om att ministern, alltså Anders Ygeman, själv så sent som för en månad sedan har sagt att frysning gällande kvotflyktingar inte kan uteslutas.
Hans Eklind (KD):
Jag förbehåller mig i likhet med Rikard Larsson rätten att beskriva inte minst min egen politik - jag brukar i och för sig satsa mer på det än på att hålla på och beskriva andras politik. Jag tror att Kristdemokraternas politik vinner i långa loppet, inte minst om vi själva får prata om den. Jag får notera att Rikard Larsson nog inte är så insatt i hur finnarna jobbar med detta med korrekt information.
Finnarna har aldrig varit nere och delat ut flygblad. De använder sig naturligtvis av den digitala tekniken och ser till så att det kommer fram den vägen. Jag förstår inte riktigt varför det här med flygblad kom upp som en variant. När det gäller varför en människa väljer ett land framför ett annat finns det rätt omfattande forskning. Den är hyfsat överens även om den är spretig - det ska man vara ärlig och säga.
Det finns tre tydliga skäl till att man väljer ett land framför ett annat, och de kan enkelt sammanfattas på följande vis. Det första handlar om diasporan. Om det finns människor från det egna landet ökar det sannolikheten att man ska välja det landet. Det andra skälet handlar om möjligheten att få uppehållstillstånd. Det såg vi när Migrationsverket år 2013 införde permanenta uppehållstillstånd för syrier som kom till Sverige.
Då ökade trafiken till Sverige men inte till något annat land, för där hade man inte infört denna regel. Det tredje skälet handlar om välfärdssystemens utformning, alltså möjligheten att ta del av välfärden. En dansk studie från 2019, tror jag, som heter The Welfare Magnet konstaterar just detta. Välfärden är en magnet som lockar människor att välja ett land framför ett annat.
Men det är helt sant att det inte går att säga absolut hur det kommer att bli, för det är spretigt. Läser man forskningsrapporterna kan man dock se att det är dessa tre skäl som lyfts fram av forskarna själva.
Hans Eklind (KD):
Som kristdemokrat är jag i grunden positivt inställd till förslag som leder till sänkta skatter och avgifter på arbete, och här har vi nu ett förslag om en förstärkt nedsättning av arbetsgivaravgifter för 19-23-åringar under sommaren 2022. Det borde därför vara lätt att säga ja till denna åtgärd, men jag vill ändå borra lite i det och ställa ett par frågor.
Det första skälet till att problematisera detta lite är att forskningen visar att det är en relativt dyr åtgärd som inte ger någon stor effekt. Det finns andra åtgärder som både är billigare och ger bättre effekt.
Därför har vi kristdemokrater föreslagit ett dubbelt jobbskatteavdrag för personer upp till 23 år som har en subventionerad anställning eller andra arbetsmarknadspolitiska insatser eller är långtidsarbetslösa eller nyanlända. För många som befinner sig långt från arbetsmarknaden kan den ekonomiska vinsten av att få ett jobb nämligen bli väldigt liten.
När skatt och jobbresor har betalats och de inkomstrelaterade bidragen och ersättningarna har minskat är det inte säkert att det blir så mycket kvar i plånboken jämfört med tidigare. Det andra skälet till att jag begärde ordet är att jag skulle vilja få ett svar från Socialdemokraterna.
Det här är en repris på en åtgärd som genomfördes sommaren 2021, och eftersom det redan har gjorts skulle det vara intressant för oss alla att få ta del av utvärderingen, alltså vad åtgärden ledde till. Har det gjorts en analys av effekterna, och vad var i så fall resultatet?
Jag tycker att det är väldigt rimligt att vi politiker vinnlägger oss om att lägga tid, energi och medel på sådant som har en verkan och som för oss i den riktning vi vill och att vi säkerställer att skattemedel används på ett försvarbart sätt.
I konsekvensutredningen, som är ett underlag för om vi ska rösta ja eller nej här i riksdagen, saknas en redovisning av de positiva resultat som jag utgår från att reformen medförde eftersom man kör en repris på den i sommar.
Jag tycker dock att det är viktigt att vi här i kammaren är så välinformerade som möjligt innan vi fattar beslut så att vi inte stöder förslag där vi riskerar att kasta pengar i sjön. Mina frågor till Socialdemokraterna är därför: Ledde 2021 års åtgärd, som nu ska gå i repris, till att fler blev anställda? Gjorde den det möjligt för personer som befann sig utanför arbetsmarknaden att ta sig in på densamma?
Om ja, var finns i så fall den utvärderingen och informationen? Den saknas ju här.
Hans Eklind (KD):
Jag tackar Elsemarie Bjellqvist för svaret, även om det inte var det svar jag önskade. I ärlighetens namn ger Coronakommissionen regeringen lite olika betyg. Det finns saker och ting som man med emfas menar att regeringen borde ha gjort annorlunda och bättre. Men nu pratar vi om denna åtgärd.
Jag är fullt medveten om att pandemin var en del av den verklighet som denna åtgärd sattes in under. Men en utvärdering är ändå rimlig när man åter genomför en åtgärd som inte är helt gratis.
Jag vill att riksdagsledamoten ska förstå att jag är helt och hållet med på att vi måste sänka skatten på arbete, så i grunden är vi överens. Det jag efterfrågar är varför ingen utvärdering har gjorts så att vi kan se vad detta har lett till. Det duger inte att säga att vi har haft en pandemi, för pandemin var ett av skälen till att åtgärden sattes in.
Det är rimligt att man utifrån den grund man hade för att genomföra åtgärden kan göra någon sorts konsekvensbeskrivning där man visar att åtgärden var rätt och riktig. Är den rätt och riktig är det ju inga problem att genomföra den igen. Som sagt: Jag tackar för svaret, men jag fick inte det svar jag önskade. Jag hade gärna fått lite mer analys och siffror.
Hans Eklind (KD):
Jag tror att riksdagsledamoten och jag är överens om väldigt mycket. Exempelvis har jag i denna kammare lyft upp att den låga graden av självförsörjning är ett monumentalt problem. Vår gemensamma välfärd skapas inte av någon hemlig tryckpress, utan den skapas av att människor betalar in skatter och avgifter. I grunden är vi helt överens om att vi måste göra något åt arbetslösheten, som är enormt hög i Sverige.
Socialdemokraterna bad om att bli utvärderade på jobbet när de tillträdde 2014. Det hoppas jag att Socialdemokraterna blir i valrörelsen, för då kommer de inte att få fortsätta att ha makten. Vi är i dag den fjärde sämsta medlemsstaten i hela EU när det gäller arbetslöshet. Vad vill Kristdemokraterna göra? Jag nämnde det i mitt tal. Jag tycker att det är viktigt att man gör något, så jag är inte emot förslaget som sådant.
Men om jag som kristdemokrat hade fått bestämma hade jag förordat ett dubbelt jobbskatteavdrag för personer upp till 23 år. Skälet är enkelt: Dels är det billigare, dels är det mer effektivt. Det finns alltså andra åtgärder som man kan vidta om man precis som riksdagsledamoten och jag är överens om att ungdomar ska komma i arbete så snabbt som möjligt. Det är inte bra för vare sig ungdomar eller samhället att de går långtidsarbetslösa. Det är en situation som vi måste undvika.
Jag konstaterar att jag inte får något svar om själva analysen och vad som blev följden 2021, men jag tackar ändå för svaret.
Hans Eklind (KD):
Det tog fyra år för regeringen att lägga fram det förslag som riksdagen tillkännagav i maj 2018, nämligen att utreda och skärpa till reglerna för efterlevandestöd för de barn som exempelvis bor i hem för vård och boende, så kallade HVB-hem. Vi kristdemokrater motionerade om detta 2018 tillsammans med Moderaterna, Liberalerna och Centerpartiet.
Vi är därför givetvis positiva till att vi nu efter fyra år får ett förslag som åtgärdar detta. Jag kan inte låta bli att nämna de många år som har förflutit av utredningar och konsekvensbeskrivningar.
De står nämligen i bjärt kontrast till morgonens upplevelser, där vi 21 minuter före Pensionsgruppens sammanträde fick det förslag som Socialdemokraterna har kommit överens med Centern, Vänstern och Miljöpartiet om. Vi fick inga konsekvensbeskrivningar, och förslaget har inte föregåtts av någon som helst utredning.
Jag yrkar således bifall till utskottets förslag till beslut. Efterlevandestödet är en viktig förmån som vi ska vara rädda om, för den syftar till att barn som förlorat en eller, Gud förbjude, båda sina föräldrar ska garanteras en viss form av lägsta ekonomisk nivå - en sorts grundskydd om man så vill.
Det är just detta med en garanti om en viss lägsta ekonomisk nivå som har lett till att vi kristdemokrater vill ta bort efterlevandestödet för de barn som får insatser i form av särskilt boende enligt lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade eller vård eller boende i familjehem, stödboende eller HVB-hem inom socialtjänsten.
På exempelvis ett HVB-hem uppfylls den lägsta ekonomiska nivå som ska omfamna och omfatta alla barn av kommunen, som tar just detta ansvar. Då behöver inte, och då ska inte, staten gå in med något stöd. Herr talman! Egentligen är detta ärende äldre än fyra år.
Två år tidigare, 2016, gjorde nämligen Försäkringskassan och Pensionsmyndigheten en gemensam kartläggning av efterlevandestödet. Det var där som påpekandet om efterlevandestödet till barn som bor i exempelvis HVB-hem dök upp. Det huvudsakliga argumentet var då, precis som nu, att det fungerar annorlunda med exempelvis underhållsstödet.
Det är en ganska rimlig jämförelse att göra när det gäller efterlevandestödet. Underhållsstöd betalas enligt socialförsäkringsbalken nämligen inte ut om ett barn har sitt boende i familjehem, stödboende eller HVB-hem. Som skäl för detta anförs att barnet då har sin försörjning tillgodosedd av kommunen. Det är med andra ord fullt rimligt att även efterlevandestödet fungerar på samma sätt.
Avslutningsvis, precis som flera talare har varit inne på: Om vi inte skulle göra något åt detta - nu kommer vi att göra det, för det är bara Miljöpartiet som har en annan åsikt - skulle vi faktiskt godkänna att barnet får dubbla medel, både från stat och från kommun. Det i mitt tycke logiska beslut som vi fattar i dag har alltså föregåtts av en lång rad utredningar och konsekvensbeskrivningar.
Det är dags att gå till beslut, och det är dags att fatta beslutet om att alla barn har rätt till ett ekonomiskt grundskydd men inte mer än så.
Hans Eklind (KD):
Det kanske kan vara värt att påminna dem som lyssnar på och följer denna debatt om vad den egentligen handlar om. Den handlar om att ta bort en särregel som gör att bosättningstiden i ett tidigare hemland för exempelvis beräkning av garantipension tas bort, ingenting annat. Vi har motionerat om detta i åtminstone fem år. Jag har bara suttit i riksdagen i fyra år, och i går kväll försökte jag se när vi väckte vår första motion om detta.
Nu äntligen finns det en majoritet för att göra något åt detta, och beslutet kommer att fattas av riksdagen i nästa vecka. Jag kan därför börja med att yrka bifall i princip till utskottets förslag till beslut. Vi insåg dock att vi var tvungna att reservera oss därför att vi menar att det beslut som vi fattar i dag även ska gälla dem som fått tillgodoräkna sig bosättningstid enligt särregeln, och vi vill att regeringen ska se över denna möjlighet.
Jag yrkar därför bifall till reservation nummer 2, som vi kristdemokrater har tillsammans med Sverigedemokraterna och Moderaterna. Herr talman! Det finns en rad goda argument för varför denna särregel kan och ska avskaffas. Det första är att vi i Sverige sedan 2003, alltså i snart 20 år, har haft något som vi kallar äldreförsörjningsstöd.
Det gäller alla, oavsett om man är skyddsbehövande, har uppehållstillstånd i Sverige på en eller annan grund eller är svensk medborgare. Det ger en garanti om en viss lägsta levnadsnivå från det att man går i pension.
Denna särregel som en gång infördes kan alltså sägas ha överlevt sig själv, för tanken var aldrig någonsin att den skulle garantera en högre förmånsnivå än den som alla andra är garanterade att få. Herr talman! I och med att särregeln tas bort får vi en likabehandlingsprincip.
Det är en enkel och tydlig regel, nämligen att det är den faktiska bosättningstiden i Sverige som utgör grund för vilken förmån man får. Att då ha en regel som gör att de som har invandrat till Sverige av andra skäl än asyl inte ska få tillgodoräkna sig sin tid i hemlandet är svår att både förstå och försvara.
Pensionsmyndigheten pekar i sitt remissvar på att särregler dessutom gör att reglernas legitimitet ifrågasätts och att likartade situationer hanteras olika så att det inte är helt säkert att beräkningen av förmånens storlek blir lika. Särregeln är därtill svårkontrollerad.
Sist men inte minst är en annan vinst med att ta bort särregeln att vårt grundskydd blir lite enklare att både kommunicera och förstå. Jag som kristdemokrat tycker således att det finns mycket som är bra med det som utskottet lägger fram. Vi har dock en reservation då vi gärna skulle se att särregeln inte finns kvar för dem som redan fått ta del av den.
Annars kommer den orättvisa och den krånglighet som finns i dag att bestå. Jag yrkar bifall till reservation 2.
Hans Eklind (KD):
Det är alltid lite läskigt när man är trea på bollen, för då kanske någon annan tar upp just de frågor som man hade tänkt ställa. Jag tänker att det ändå finns saker som man skulle kunna fundera kring tillsammans med riksdagsledamoten Rikard Larsson. Det gäller förvarsplatser.
Tycker Rikard Larsson att det är bra att riksdagen nu kommer att ha en budget där vi tillför ytterligare resurser för att bygga ut antalet förvarsplatser? Jag vet att Rikard Larsson känner till, precis som jag, att förvarsplatsbehovet är ungefär dubbelt så stort mot vad som finns i nuvarande skick.
Min fråga är: Tycker Rikard Larsson att det var bra att vi nu får en budget som tillför resurser för utbyggnad av förvarsplatser? Sedan hade riksdagsledamoten ett jätteviktigt resonemang kring detta med segregationen.
Anser riksdagsledamoten att det finns något bättre sätt att lyckas med integration än att lyckas med den ekonomiska integrationen och att människor kommer i arbete och blir självförsörjande? Jag ställer den frågan mot bakgrund av det tar 20 år för hälften av dem som kommer från Mellanöstern att nå självförsörjning.
Efter 20 år är fortfarande hälften beroende av bidrag. Det har de varit under 20 år, och de fortsätter att vara det. Det är för mig ett av de främsta skälen till vi inte lyckas. De som kommer hit till vårt land kommer inte i arbete. Kommer man inte i arbete är det en kostnad som måste betalas. Det är inte ristat i sten att invandring per definition behöver vara kostsam. Den kan till och med vara en intäkt.
Så var det i Sverige fram till 70talet. Sedan ändrades det på 80-talet, och från 90-talet och framåt har det varit en kostnad. Det beror på att det tar för lång tid att få människor som kommer hit att komma i riktiga jobb.