Christer Nylander (L):
Redan de gamla grekerna - det här blir ett långt anförande - hade gymnasium. Då var det något för ungdomens fostran och senare också för dess andliga utbildning. Gymnasiet kom sedan under 1500-talet att användas mer för utbildning. I Sverige infördes gymnasiet på 1600-talet, ofta knutet till residensstäderna. Successivt byggdes sedan gymnasieskolan ut till att omfatta allt fler. Det har varit en bra utbildning.
Fler och fler elever i Sverige går allt längre utbildningar. Man måste dock fundera på om likriktningen till sist har gått för långt. För vissa är det positivt att allt fler går i gymnasiet och att allt fler genomför gymnasiet på decenniers sikt. Men kanske måste vi fundera på om likriktningen kan fortsätta framöver eller om vi tvärtom måste gå mot mer åtskillnad i de olika inriktningarna på gymnasieskolan.
Det är för många som hoppar av gymnasieskolan i dag. Vi vet att det är många som inte fullföljer sin utbildning, och när man inte gör det blir det väldigt svårt att ta sig in på arbetsmarknaden. En stor del av dem som i dag är unga och arbetslösa är det i själva verket på grund av att de inte har fullföljt gymnasieutbildningen. Jag vet att det är bättre att genomföra en gymnasieutbildning, även om den är lite kortare, än att inte göra det alls eller att hoppa av en lång teoritung utbildning.
Tyvärr tycks regeringspartierna gå åt det andra hållet. De signaler som kommer från regeringen tyder på att man vill ha mer likriktning när det gäller antagningskraven, innehållet i de olika utbildningarna och längden på utbildningarna. Jag tror att det innebär att vi riskerar att få fler misslyckanden och fler som får svårt att ta sig in på arbetsmarknaden. Detta är en av de utmaningar som gymnasieskolan har i dag.
Michael Svensson och Ulrika Carlsson pekade på andra utmaningar som handlar om otryggheten, avhoppen, dålig koppling till arbetsmarknaden och programbyten. Just nu tror jag att vi framför allt ska se till att vi har en skola som är fungerande också för dem som kommer nya till landet och som haft en delvis problematisk ungdomsskola. Herr talman!
Gymnasiet ska förbereda elever för yrkesliv och högre studier. Jag tror att gymnasieskolan framöver måste bli mer individanpassad. Det är bättre att lyckas med ett kortare program än att misslyckas med ett längre, teoritungt program.
I samband med att en reform genomförs som gör en tydligare åtskillnad tror jag att det är centralt att se till att var och en får nya chanser att fortbilda sig, utbilda sig och byta kurs senare i livet, att vi har ett komvux som fungerar och andra utbildningsmöjligheter som gör att man inte fastnar i återvändsgränder. Låt oss i alla fall fokusera på tanken att grundskolan ska leverera sitt men att gymnasiet kan vara mer diversifierat än vad det är i dag.
Det är bättre att lyckas än att hoppa av. Herr talman! I Liberalernas program för framtidens skolpolitik finns en del förändringar vad gäller gymnasieskolan. Jag vet att man inte ska leverera nyheter i talarstolen om man vill att de ska få stor spridning, men jag tar chansen ändå. Det kan ju vara så att fler vill veta.
Det är centralt att vi fortsätter att bygga ut lärlingsutbildningarna i Sverige och att vi ser till att det blir en programform som tydligare än i dag knyts till arbetsmarknaden. Vi vill se fler lärlingar, fler som håller i lärlingsutbildningar, fler varianter av lärlingsutbildningar och en större koppling till arbetsmarknaden. Branscherna bör ta ett större ansvar än vad man gör i dag. Detta bör man också göra för yrkesutbildningen framöver. Mer yrkesutbildning behöver flyttas ut till företag och administreras av branscherna.
Man ska ha ett godkänt gesällprov som visar att man är skicklig på sitt yrke. De högskoleförberedande programmen ska göra att man blir väl förberedd för högskolestudier. I dag ser vi för många som inte är förberedda för högskolestudier trots att de går högskoleförberedande program. Antagningskraven ska inte sänkas utan snarare höjas och diversifieras. Herr talman!
Dagens kursutformade skola bör förändras och bli ett ämnesgymnasium i stället och därmed ha ämnesbetyg. Jag yrkar därför bifall till reservation 10 om att införa ämnesbetyg i gymnasieskolan. Jag skulle vilja se att ett examensprov införs. Det kan vara ett samlat ämnesprov. Det har vi delvis sett i några av de nationella prov som görs i årskurs 3. Det skulle vara en avstämning av vad man har fått för samlad kunskap under de år man gått i gymnasieskolan.
Man skulle behöva få godkänt på detta prov för att få godkänt på programmet i dess helhet. Det ska givetvis finnas möjlighet att göra om provet om man hade en dålig dag eller var dåligt förberedd vid det tillfälle då provet genomfördes. Jag skulle vilja se att de gymnasiegemensamma ämnena blir färre. Det är rimligt att de estetiska ämnena finns i gymnasiet men att de ska vara tillval på de program som inte har estetisk inriktning.
Jag skulle vilja att folkhögskolor, om de följer gällande läroplan och kursplaner, ges rätt att driva en del gymnasieprogram. Inte minst på grund av de stora fördelar folkhögskolor kan ha, som Ulrika Carlsson nämnde tidigare, skulle det vara en möjlighet för fler att lyckas med gymnasiet.
För att öka likvärdigheten, höja kvaliteten och förbättra tillgängligheten i landet borde vi ha en komvuxpeng och en sfi-peng för dem som senare behöver komplettera sin gymnasieutbildning för att komma vidare ut på arbetsmarknaden. Herr talman! Det finns en lång rad saker som vi borde förändra i gymnasieskolan för att möta de stora utmaningar vi har.
Det närmaste halvåret kommer mycket av debatten om skolpolitiken att handla om gymnasiet, och Liberalerna kommer att leverera ytterligare förslag för att förbättra svensk gymnasieskola. Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation 10.