Mikael Damberg (S):
Jag tror att högskoleministern har helt fel när han säger att kvalitetssatsningar inte hade varit möjliga att genomföra. Vi har ett socialdemokratiskt budgetalternativ som innebär att vi satsar 3 miljarder kronor mer än regeringen på högskoleområdet och forskningsområdet under de kommande tre åren. Det är ett val som vi kan göra, att satsa mer på det som vi tror bygger Sverige starkt inför framtiden.
Ni har valt att i stället införa ett avdrag för hushållsnära tjänster, ett avdrag som motsvarar kostnaden för 26 000 högskoleplatser. Du kan räkna om det i kvalitetspengar om du vill. Det blir väldigt mycket kvalitetspengar. Du har avskaffat förmögenhetsskatten som kommer att kosta ett antal miljarder kronor, nästan 5 miljarder kronor, som hade kunnat användas till framtidssatsningar på forskning och högre utbildning.
Ni har gjort ett val att avstå från att satsa på högre utbildning och forskning för att i stället sänka skatterna för förmögna och för dem som har rätt att göra avdrag för hushållsnära tjänster. Det är ett politiskt val som du måste stå för. Jag står inte för det valet därför att jag tror att Sverige måste göra mycket mer. Vi måste klara av både att satsa på kvalitet och att behålla möjligheterna för unga människor att studera på universitet och högskolor och förverkliga sina livsdrömmar. När det gäller dessa kvalitetspengar var det inte mina ord som jag sammanfattade.
Jag sammanfattade i den förra debatten faktiskt vad universitet och högskolor själva säger. Christoph Bargholtz, ordförande för Sveriges Universitetslärarförbund säger: "Regeringens påstådda satsningar på kvalitet inom högre utbildning och forskning är bara tomma ord." SFS säger: "Det går inte att fiffla med kvaliteten. Det är långsiktighet som krävs, inte kreativ bokföring." Det är väldigt allvarligt när denna kritik framförs.
Det gavs i valrörelsen löften om att det skulle göras stora kvalitetssatsningar på universitet och högskolor. Det blev bara en neddragning av antalet platser. Det blev inga kvalitetspengar. Det är det som är facit av regeringens första år vid makten. Nu när söktrycket ökar igen och fler unga människor vill studera vidare på universitet och högskolor måste man ställa frågan: Är regeringen beredd att ompröva sin politik vid något tillfälle? Du har talat om kvalitetssatsningar.
Nu blev det inte några kvalitetssatsningar, tycker universitet och högskolor. Men om de nu genomförs, är du då nöjd med dessa kvalitetssatsningar? Betyder det 200 miljoner kronor till i så kallade kvalitetssatsningar från regeringen och att ni sedan kan börja öka antalet platser i högskolan igen? Vad är svaret på frågan? Hur mycket måste ungdomskullarna växa, och hur mycket måste söktrycket öka för att regeringen ska kunna ompröva sin politik i denna del?
Jag frågade vilka internationella exempel som finns som inspirerar utbildningsministern. Jag noterade att han sade att det inte finns något land som inspirerar honom. Det var faktiskt det som jag frågade om. Vilket är det land i Västeuropa eller i den industrialiserade världen som på något sätt inspirerar den borgerliga regeringen genom att dra ned på utbildningsambitionerna för unga människor? Jag tycker att det är ganska intressant att man hittar dessa länder därför att jag inte hittar dem.
De flesta länder satsar i dag på kvalitet men har också byggt ut högskolan för att ge unga människor en chans att studera. Jag tycker att det vore bra om den svenska regeringen tog lite intryck också av den internationella debatten och inte bara av oppositionen i den svenska riksdagen och faktiskt såg att detta faktiskt är en långsiktig strategi för att stärka Sverige som nation.