Per Bolund (MP):
Nu blir det oerhört tydligt vilket fokus ministern har. Det är sysselsättning, sysselsättning och sysselsättning. Det är det enda som är av någon som helt vikt för finansministern, verkar det som. Det finns inget annat på agendan. Det är i och för sig också i linje med det som regeringen utlovade före valet, och det måste man ge en eloge för. Däremot är det en fara i att man blir så enögd som Anders Borg nu bevisar att han är. Han glömmer bort i princip alla andra frågor. Det är bara sysselsättning det gäller. Det finns inget annat.
Om vi hade drivit vårt förslag om sänkta arbetsgivaravgifter för småföretagen som enbart en sysselsättningsåtgärd, det vill säga bara i syfte att skapa arbetstillfällen, skulle mycket av kritiken vara berättigad. Men nu är det inte bara detta vårt förslag syftar till. Detta visar önskemålen från småföretagarna.
Om du lyssnar på småföretagens organisationer skulle du höra att det är detta som de har allra högst upp på sin agenda och tycker är viktigast för att verka i Sverige och få ett bättre företagsklimat som kanske är i paritet med våra grannländer. Man kan inte bara ignorera dessa röster och krav som kommer och alla de problem som de påvisar med att man har så pass höga arbetsgivaravgifter för småföretag som vi har i dag.
Därför är också ministerns svar och hans senaste inlägg så belysande. Det finns liksom ingen annan måttstock för finansministern än sysselsättningen. Det är det enda som man mäter reformer efter. Vi tycker att man måste ha ett bredare fokus än så.
Det är ju så, åtminstone i Miljöpartiets världsbild, att om vi får ett stort antal nya företag - små företag, många nya idéer och entreprenörer i samhället - så har det ett värde i sig, även om vi inte på ett snabbt sätt skapar nya arbetstillfällen. Det är en potential för att få en utveckling i samhället. Det skapar en potential för att vi i framtiden kanske ska få företag med en stark tillväxtbas.
De kanske är enmansföretag under en femårsperiod, men sedan kanske idén slår igenom på marknaden, och då har man möjlighet att anställa människor. Finansministern verkar inte se något värde i detta. Han verkar inte se något värde i att man faktiskt har företag som får det lite lättare att klara sig och att genomföra sin verksamhet - att växa långsamt och ändå kunna genomföra sina idéer på marknaden. Detta är något som oroar mig väldigt mycket.
Finessen med vårt förslag, det som gör att vi tycker att det är träffsäkert, är just att man slussar de här sänkta arbetsgivaravgifterna. Finansministern vet mycket väl att det är en väldigt dyr reform att generellt sänka arbetsgivaravgifterna i Sverige. Det kostar väldigt mycket pengar. Men genom att just göra det upp till en viss lönenivå slussar man det specifikt till de mindre företagen. De flesta företrädarna här i riksdagen säger ändå att det är de små företagen som man generellt behöver skapa bättre förutsättningar för. Jag hoppas att Anders Borg håller med mig om det.
Man slussar det alltså specifikt till dem. Ur den synvinkeln är det väldigt lite dödviktskostnader. Vi vet att 96 procent av Sveriges företag är fåmansbolag. När det gäller de 4 procent som också får en liten del av de här sänkningarna är det klart att man kan kalla det för dödviktskostnader. Men om 96 procent ändå går till den grupp som man har riktat det till är det en ganska bra siffra, tycker jag.
Jag oroas över att finansministern inte verkar ha tagit till sig att det också finns andra effekter av skattenedsättningar än att det skapar sysselsättning på kort sikt. Jag skulle gärna vilja höra en kommentar. Är det ändå inte läge att ta de här rösterna på allvar, att ta företagarnas representanter på allvar? Är det inte läge att beakta den här gallupundersökningen? Där säger 82 procent av företagarna: Det viktigaste för oss är att få sänkta arbetsgivaravgifter.
Jag undrar om det inte är läge att lyssna på dem och faktiskt säga: För att få arbetstillfällen är det viktigt att göra som vi har gjort, men vi måste också ha andra fokus i politiken.