KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ylva Johansson (S):
Lotta Finstorp har frågat mig om när jag förväntar mig att målet för traineejobb ska vara uppnått och om jag fortfarande anser att traineejobb inom äldreomsorgen är en bra lösning. Traineejobb innebär en möjlighet för unga att kombinera arbete med en relevant yrkesutbildning inom sektorer där allt fler går i pension de närmaste åren eller där det finns bristyrken. Detta kommer att stärka deras förutsättningar till varaktig anknytning till arbetsmarknaden.
I dag är det brist på personal inom yrken som kräver gymnasiekompetens, samtidigt som alltför få utbildas inom dessa yrken i ungdomsskolan. Traineejobb innebär en kombination av arbete och reguljär utbildning. Tre parter är involverade: arbetstagare, arbetsgivare och utbildningsanordnare. Antalet traineejobb är därför beroende av fleras aktiva agerande. Regeringen räknar med att traineejobben kommer att nå sin fulla volym om två till tre år. Den delegation för unga i arbete som jag inrättat kommer att underlätta införandet av traineejobb.
Lotta Finstorp hänvisar i andra delen av sin fråga till kritik från fackförbund och yrkesverksamma när det gäller traineejobb inom äldreomsorgen. Äldreomsorgen sysselsätter ett stort antal arbetstagare inom välfärdssektorn. Behovet av en generationsväxling är stort, och det är viktigt att möjligheter till traineejobb finns även där. Jag har en nära och konstruktiv dialog med fackförbundet Kommunal. Även de välkomnar utökade möjligheter till generationsväxling.
Jag kommer att verka för att möjligheten att få traineejobb finns på plats från augusti 2015. Möjligheten utökas till bland annat äldreomsorgen 2016 förutsatt att detta godkänns av Europeiska kommissionen. För att traineejobben ska fungera bra är det nödvändigt att de som får sådana jobb ska vara välkomna på arbetsplatserna. Liksom när det gäller andra subventionerade anställningar kommer det att finnas krav på att Arbetsförmedlingen ska samråda med lokala arbetstagarorganisationer innan någon anvisas en arbetsplats.
Ylva Johansson (S):
Skillnaden är att yrkesintroduktionsanställningar inte är någon arbetsmarknadspolitisk åtgärd. De riktar sig inte särskilt till den som är arbetslös utan till alla ungdomar, och det är något som parterna har avtalat om. De är snarare att se som ett sätt att klara kompetensförsörjningen och steget in i yrket för många ungdomar. Traineejobb är en kombination av en arbetsmarknadspolitisk åtgärd och utbildning. Det betyder att det är en anställning där arbetsgivare anställer.
Arbetsgivarna gör ett urval och beslutar vem de vill anställa. När man anställer en person som ska få del av ett arbetsmarknadspolitiskt stöd, som det finns möjlighet till i traineejobben, har Arbetsförmedlingen ett samråd med arbetsmarknadens parter och med facken. Det finns alltså goda möjligheter. Det är inte så att man bara kan placeras - det kan inte jämföras med fas 3 eller något där man placeras.
Detta är en anställning där man får lön, och det är en arbetsgivare som fattar beslutet om att anställa. Det handlar inte om att anställa outbildad personal utan om att ge outbildad personal möjlighet att få rätt kompetens. I dag har vi många ungdomar som har gått gymnasiet, kanske SAM eller medieprogrammet, och som inte riktigt tycker att de kommer in på arbetsmarknaden med den utbildningen. De kanske gärna vill jobba inom äldreomsorgen, men i dag kommer de inte in på komvux eftersom de redan har en gymnasieutbildning.
De kan inte utbilda sig till undersköterskor, trots att de kanske vill bli det. Nu ger vi en möjlighet för dessa ungdomar att skaffa sig rätt yrkeskompetens och samtidigt jobba, tjäna pengar och ha en fot inne i verksamheten. Då klarar vi kompetensförsörjningen och kvaliteten i äldreomsorgen varaktigt. Det är en stor utmaning som ligger framför oss. Traineejobben är en viktig pusselbit för att klara kvaliteten i äldreomsorgen.
Ylva Johansson (S):
Lotta Finstorp har frågat mig vilka besked jag avser att ge till alla äldre som både vill och kan arbeta efter 65 år. Jag har nyligen besvarat en liknande interpellation av Katarina Brännström. De demografiska utmaningarna kräver högre arbetskraftsdeltagande under åren som kommer. Att fler kommer in och stannar kvar längre på arbetsmarknaden är oerhört viktigt. Arbete är förutsättningen för såväl individens som samhällets ekonomi och välstånd.
Arbetskraftsdeltagandet bland äldre, i åldrarna 55-64 år, är högre i Sverige än i nästan något annat EU-land. Deltagandet i arbetskraften bland de äldre har ökat kraftigt, från 10,1 procent 2005 till 17,0 procent 2014. Ökningen innebär att över 100 000 fler i åldrarna 65-74 år befann sig i arbetskraften 2014 jämfört med 2005. Äldre i arbetslivet är en viktig resurs som bör tas till vara.
Den faktiska utträdesåldern är i många yrken lägre än 65 år. Detta beror inte på att det saknas ekonomiska incitament att arbeta längre utan på att arbetstagare slits ut i förtid. Om människor ska orka jobba ett helt arbetsliv krävs bättre arbetsmiljöförhållanden i psykiskt och fysiskt slitsamma arbeten. Arbetsmiljö är ett fokusområde, och regeringen tar nu fram en ny strategi för arbetsmiljöpolitiken i nära samarbete med arbetsmarknadens parter. Ett viktigt område i detta arbete handlar om ett längre arbetsliv.
Som en del i strategiarbetet anordnar regeringen under våren ett antal kunskapsseminarier för att fånga upp olika utmaningar och möjligheter i arbetsmiljöarbetet. Ett seminarium behandlar behovet av ett förlängt och hållbart arbetsliv, med fokus både på unga och äldre och de behov man har i olika delar av karriären. Inom ramen för Pensionsgruppens arbete och den pensionsöverenskommelse som finns mellan regeringen och de borgerliga partierna pågår dessutom sedan några år en bred översyn av pensionssystemet.
Den långsiktigt stora frågan är här den om ett längre arbetsliv - för att trygga tillräckliga pensioner, pensionssystemets finanser och välfärden. Det arbetet kommer att fortgå under lång tid med det övergripande syftet att uppnå fler arbetade timmar under livet.
Ylva Johansson (S):
Jag vill inte förringa skattepolitikens betydelse; det är klart att skatternas utformning har betydelse för funktionssätt på arbetsmarknaden och i många andra delar. Problemet med Moderaterna är dock att ni ser skattepolitiken som det enda verktyget för att påverka arbetsmarknaden. Det är det inte. Skattepolitiken spelar roll, men andra insatser är också viktiga.
När det gäller att ge fler människor möjlighet att jobba längre tror jag att andra insatser är ännu viktigare, och därför prioriterar regeringen satsningar på arbetsmiljöarbetet - för att fler ska ha möjlighet att jobba längre.
Ylva Johansson (S):
Det är intressant att höra Hanif Bali lovorda styrningen av Arbetsförmedlingens sätt att arbeta, som ju går stick i stäv med den tidigare regeringens sätt. Det är bra. Det är roligt att vi har en samsyn om att Arbetsförmedlingen ska jobba flexibelt, jobba nära arbetsgivarna, välja ut och hjälpa dem. Arbetsförmedlingen ska fungera som ett rekryteringsstöd till arbetsgivarna. Det är Arbetsförmedlingens uppgift.
Det är på så sätt man löser både de arbetslösas och företagens behov. Regeringen gör mycket när det gäller att avreglera och samordna insatser för företagen. Ett exempel är Team Sweden, som närings- och innovationsministern nyligen presenterade. De väldigt många exportfrämjande insatser som finns tillgängliga för svenska företag upplevs från företagens sida som en djungel. Företagen behöver en dörr in.
De vill ha hjälp så att inte olika delar överlappar varandra. De behöver hjälp för att veta vart de ska gå och vem som ska hjälpa dem med vad. Det är inte rimligt att ett företag som vill ut på exportmarknaden ska ha den kompetensen. När samhället satsar på exportstöd behöver vi göra det på ett sätt som är lättillgängligt för företagen. Det gör regeringen genom det som vi kallar för Team Sweden. Herr talman! Låt mig tala lite grann om innovationer.
Enligt mitt sätt att se är Sverige för litet för att vi ska ha vattentäta skott mellan den viktiga forskning som sker i offentlig regi vid universiteten och den viktiga forskning och utveckling som sker i näringslivet. Inte inom alla men inom många sektorer har vi allt att vinna på att man inte är så rädd för varandra utan i stället samarbetar. Det betyder inte att man ska göra samma sak, utan man ska kunna dra nytta av varandra och kunna utnyttja och samarbeta för bådas vinning.
Jag har viss bakgrund inom life science från det att jag tidigare var sjukvårdsminister, och jag vet att det är ett typiskt sådant område. Vi har mycket framgångsrika svenska företag inom området, men det förutsätter ett nära samarbete med sjukvården. Det är inom sjukvården man måste göra de kliniska prövningarna, och vid universiteten bedrivs mycket av grundforskningen medan tillämpad forskning kanske sker i företagen.
Därför är det oerhört viktigt att ha ett hållbart samarbete och en infrastruktur som underlättar för innovationer. Innovationsrådets uppgift är att komma fram till de delar som kan facilitera den typen av utveckling.
Man kan ta som exempel att den gamla regeringen tillsatte akutsamordnare som skulle försöka klara situationen när det kom nedläggningsbeslut på Astra Zeneca och även i Lund. Det var bra så, men det är bättre att tänka förebyggande och framåtsyftande än att bara agera när ett varsel eller ett nedläggningsbeslut kommer.
Hur kan staten bidra till att skapa plattformar där olika intressen kan mötas och berika varandra, vilket kan leda till innovationer och i förlängningen ekonomisk tillväxt och jobb i Sverige? Det är Innovationsrådets uppgift. Det finns en stor förväntan på detta från näringslivet.
Ylva Johansson (S):
Jörgen Warborn har frågat mig vilka initiativ jag och regeringen avser att ta för att omställningsarbetet ska ske på ett tryggt och snabbt sätt. Jag vill inleda med att påpeka att det ännu inte fattats något beslut om att stänga några reaktorer. Ett sådant beslut fattas av Ringhals styrelse och kräver enighet mellan delägarna. Däremot har Vattenfall, som är den största av delägarna i Ringhals, meddelat att företagets inriktning är att tidigarelägga stängningen av två av de fyra reaktorerna.
Om det som Vattenfall nu meddelat i förlängningen leder till varsel och uppsägningar är det Arbetsförmedlingens uppgift att stödja det nödvändiga omställningsarbetet. Arbetsförmedlingen har goda förutsättningar och erfarenhet av att agera utifrån större varsel. Bland annat har man särskilda rutiner för att aktivera sin varselorganisation. I ett första läge handlar det oftast om att kartlägga och informera dem som berörs. Myndigheten har också tillgång till olika insatser för att underlätta för de personer som drabbas av uppsägning.
Det är viktigt att Arbetsförmedlingen samverkar med andra aktörer, till exempel trygghetsorganisationerna.
Ylva Johansson (S):
Den här diskussionen rymmer två aspekter. Den ena gäller energiförsörjningen i Sverige. Vattenfalls styrelse har meddelat att den för sin del tänker inleda en process i syfte att stänga två reaktorer vid Ringhals. Det är inte särskilt förvånande. Marknadspriserna har varit låga under en längre tid och förväntas fortsätta att vara låga.
Det är ganska naturligt att man i det läget tittar på att fasa ut de produktionsenheter som är dyrast, vilket oftast är de äldsta. Det är ett marknadsmässigt beslut, och det är inte särskilt förvånande. Det är naturligtvis viktigt att vi kan ha en framförhållning när det gäller energiförsörjningen i Sverige. Det är bland annat därför vi har en energikommission för långsiktiga överenskommelser för en säker och billig energiförsörjning för Sverige.
Det är också därför vi föreslår en ambitionshöjning när det gäller elcertifikatssystemen och att den strategiska effektreserven förlängs. Det är viktigt för att vi ska klara energiförsörjningen och elförsörjningen i Sverige. Det andra perspektivet gäller arbetsmarknaden. Jörgen Warborn beskriver väl den viktiga roll som Ringhals har för arbetsmarknaden i Varberg.
Det är en mycket stor arbetsgivare och en mycket viktig aktör för många andra kringliggande verksamheter. Det är väldigt många jobb som berörs om beslutet om att stänga två reaktorer blir verklighet. Det måste man ta på stort allvar. Det är självklart att människor oroar sig som är anställda och är beroende av reaktorerna för sina jobb. De är naturligtvis oroliga för sin framtid. Hur kommer det att bli?
Kommer jag att bli varslad? Kommer mitt företag att förlora en viktig kund? Kommer jag i förlängningen att bli uppsagd? Det är naturligtvis en oro som människor har. Det är inte särskilt konstigt. Däremot kan jag inte riktigt förstå att Jörgen Warborn tycker att regeringen och jag ska göra någonting särskilt för arbetsmarknaden i Varberg i ett läge där ännu ingen är varslad eller uppsagd.
Jag har väldigt goda förhoppningar att människor även om det blir varsel och uppsägningar i Varberg kommer att kunna hitta nya arbeten. Det grundar jag på att Halland är det län i Sverige som har näst lägst arbetslöshet. Det är också det län i Sverige som har en väldigt bred sammansättning av jobben och inte minst en bred privat tjänstesektor och också ett bra geografiskt läge.
Förutsättningarna för att kunna skapa nya jobb och hitta nya jobb till dem som eventuellt blir varslade eller eventuellt blir uppsagda bedömer jag som goda. Vi har också ett nära samarbete med Arbetsförmedlingen som självklart är den myndighet som i samarbete med trygghetsorganisationerna, som gör ett väldigt viktigt arbete, är regeringens förlängda arm för att kunna vidta åtgärder när det krävs och det kommer stora varsel på en ort.
Arbetsförmedlingen är väl rustad som jag, och också Arbetsförmedlingen, bedömer det. Det är alltid bekymmersamt för individer som drabbas av oro när de inte vet hur framtiden kommer att se ut. Men jag känner mig trygg i att det finns goda förutsättningar även om det blir varsel och uppsägningar i Varberg och att vi från statens sida kan hjälpa människor att hitta nya jobb.
Ylva Johansson (S):
Energipolitiken är mycket viktig för jobben. Företagen behöver stabila och förutsägbara villkor för att säkerställa en trygg och säker försörjning av el till ett konkurrenskraftigt pris. Därför är det bra om man kan komma till breda politiska överenskommelser när det gäller energiförsörjningen i Sverige. Det är bra för vårt näringsliv, och det är bra för vår tillväxt.
Därför har vi höga förhoppningar om den energikommission som vi nu har tillsatt, där det är viktigt att vi kan hitta breda lösningar. Det är bra för jobben i Sverige. Jag lyssnar till Jörgen Warborn. Med energipolitiken är det så att ett lågt elpris å ena sidan gör det svårare att nå lönsamhet i produktionen av el.
Det är förmodligen ett av skälen till Vattenfalls styrelses beslut att stänga två av de äldsta reaktorerna. Ett högt elpris leder å andra sidan till stora problem för den elintensiva industrin, till exempel Stora Enso, som Jörgen Warborn också beskriver. Energipolitikens syfte är dock inte i första hand jobben i kärnkraftverken.
Det handlar om jobben och energiförsörjningen i hela landet; det är det som måste vara riktlinjen. Det är också viktigt att se att regeringens arbetsmarknadspolitik bejakar omställning. Det kommer alltid att finnas företag som av olika skäl ändrar sin verksamhet, lägger ned eller flyttar. Andra startar, och nya kommer till.
Denna förändring på arbetsmarknaden är i grunden sund, även om det alltid är jobbigt för den individ som drabbas av att den egna arbetsgivaren kanske måste varsla eller säga upp personal. Men i grunden är det bra för svenskt arbetsliv och för vår konkurrenskraft att vi är duktiga på omställning och bejakar omställning även när det är jobbigt för individen.
Detta är ett av skälen till att regeringen nu prioriterar att ha en trygg omställningsförsäkring för den som blir arbetslös för att man ska klara av också i individperspektiv en period när man söker ett nytt jobb. Det är viktigt att vi har en trygg energiförsörjning. Det är en högt prioriterad fråga för regeringen.
När det handlar om vilka producenter som ska finnas, vilka som klarar sig och vilka som är konkurrenskraftiga är det inte alltid de gamla som ska vara kvar. Ibland kan man tvingas till andra beslut. Detta är ett beslut som Vattenfalls styrelse har aviserat, men som Ringhals styrelse ännu inte har fattat. Vi vet alltså inte ännu hur det kommer att bli.
Regeringens arbete och ansvar är också att underlätta för människor, individerna, att ställa om och för företagen att hitta rätt kompetens. Där är arbetsmarknadspolitiken ett viktigt verktyg. Jag känner mig trygg i att Arbetsförmedlingen och arbetsmarknadspolitiken har förutsättningar att hjälpa människor som eventuellt blir arbetslösa efter ett eventuellt beslut om att stänga två reaktorer i Ringhals.
Ylva Johansson (S):
Den gamla regeringen styrde Arbetsförmedlingen med detaljreglering. Man var tvungen att gå till Regeringskansliet för att påverka arbetsmarknadspolitiken ute på den lokala nivån där man inte hade frihet att kunna anpassa sig till arbetsgivarnas behov. Jag var själv och träffade Arbetsförmedlingen i Trollhättan, där man hade varslen från Saab. De sa att de var så pass bakbundna av regeringens hårda reglering av Arbetsförmedlingen att de inte kunde möta arbetsgivarnas behov med mindre än att de fick ett särskilt uppdrag eller ett särskilt projekt.
Detta ändrar vi nu. Nu finns det möjlighet för Arbetsförmedlingen att möta arbetsgivarnas behov direkt, utan att passera via Regeringskansliet och få en särskild tillåtelse. Nu finns det möjlighet för Arbetsförmedlingen att möta den som blir varslad redan innan man är uppsagd och hjälpa till ett nytt jobb. Det är det som är uppgiften. Regeringen tar ansvar för en trygg energiförsörjning.
Regeringen tar ansvar för att den som förlorar jobbet och blir uppsagd - om det blir så - får hjälp att hitta ett nytt jobb, oftast även innan man har gått ut i arbetslöshet.
Ylva Johansson (S):
Jenny Petersson har frågat mig vilken som är min och regeringens ambition för nya jobb och vilka jobb jag anser vara riktiga jobb. För att Sverige ska ha en god ekonomisk utveckling och vara ett samhälle som håller ihop måste fler kvinnor och män arbeta. Den ekonomiska politiken ska bidra till att uppnå regeringens målsättning om att minska den höga arbetslösheten. Regeringens politik för fler jobb vilar på tre ben: en aktiv näringspolitik, kunskapsreformer för förbättrad matchning och investeringar för framtiden som också bidrar till en hållbar omställning.
Att minska långtidsarbetslösheten är en av arbetsmarknadspolitikens viktigaste utmaningar. Antalet personer som har varit inskrivna vid Arbetsförmedlingen i mer än två år är i dag dubbelt så många som före finanskrisen 2008. Vecka 19 år 2015 deltog över 36 500 personer i fas 3, och gruppen fortsätter att växa.
Till skillnad från den tidigare alliansregeringen anser regeringen att deltagarna i fas 3 ska erbjudas riktiga jobb med kollektivavtalsenlig lön och anställningsvillkor eller utbildning i stället för sysselsättning som inte upplevs som meningsfull. Regeringen avser därför att avveckla fas 3, bland annat genom att extratjänster införs i välfärden. Många långtidsarbetslösa behöver också komplettera sin utbildning.
Därför avser regeringen att införa en möjlighet för deltagarna i fas 3 att studera kortare kurser, i upp till ett år, vid kommunal vuxenutbildning, folkhögskola, högskola eller yrkeshögskola med bibehållet aktivitetsstöd. En annan högt prioriterad uppgift för regeringen är den höga ungdomsarbetslösheten. Unga ska inte vara arbetslösa. Människors färdigheter och kompetens ska tas till vara. Att människor arbetar och försörjer sig möjliggör en bra välfärd, ett samhälle som håller ihop och ökad jämlikhet.
Det är viktigt att öka sysselsättningsgraden, arbetskraftsdeltagandet och antalet arbetade timmar i ekonomin. Regeringen är övertygad om att framgång i kampen mot ungdomsarbetslösheten förutsätter en bred mobilisering och samverkan mellan bland andra arbetsmarknadens parter, kommuner och landsting, det privata näringslivet och det civila samhällets organisationer.
Ylva Johansson (S):
Låt mig först säga något om mål. Det är viktigt att mål inte är något som man sätter upp för att recensera och gissa om man ska nå. Mål ska sättas upp för att styra politiken. Att nå Europas lägsta arbetslöshet är ett mycket ambitiöst mål, och det kommer att krävas stora insatser för att vi ska nå det. Men det är väl det man har en regering till. Den ska kunna klara av svåra utmaningar och nå svåra mål. Detta kommer därför att styra regeringens politik.
Vi har en samarbetsregering som sätter jobben främst och som gör investeringar för våra barns och ungas framtid. Det är det som styr vår agenda. Herr talman! Jenny Petersson kommer tillbaka till skattepolitiken som det allenagörande för att lösa arbetslösheten. Vi har prövat det i åtta år nu. Den gamla regeringen slog sig om och om igen för bröstet och sa "Nu gör vi den här skattesänkningen.
Det kommer att leda till att vi löser arbetslösheten. Nu gör vi en ny skattesänkning. Det kommer att leda till att vi löser arbetslösheten." Problemet var att det inte löste arbetslösheten. Tvärtom fick vi högre arbetslöshet, inte minst högre ungdomsarbetslöshet. Vi fick så hög ungdomsarbetslöshet att vi i dag får stöd från andra EU-länder för bekämpa arbetslösheten. Man kanske trodde att sänkt skatt skulle lösa arbetslösheten.
Det strider i och för sig mot all forskning och beprövad erfarenhet, men okej, man trodde det. Men när man provar det och det inte fungerar, och när man fortfarande har all forskning och beprövad erfarenhet emot sig och ändå håller fast vid att det är det bästa sättet att lösa ungdomsarbetslösheten, undrar jag om man inte borde vara lite mer lyhörd för vad som fungerar på riktigt.
Den här regeringen tänker lösa arbetslösheten på riktigt. Det är ett svårt uppdrag. Det kommer att krävas mycket. Och det kommer att kräva ett nära samarbete med andra aktörer. Då handlar det också om att titta på hur problemen ser ut. Och när det gäller ungdomar är problemet kompetens. Ungdomar med rätt kompetens har en relativt stark ställning på svensk arbetsmarknad. Men ungdomar som saknar gymnasieutbildning eller relevant yrkesutbildning har svårt att både komma in och bli kvar på arbetsmarknaden.
Det är därför vi sätter in stora utbildningsinsatser just nu. Jag ska också svara på vad som är ett riktigt jobb. Det är föranlett av att den gamla regeringen placerade personer i fas 3 och kallade det för jobb. Det är det inte.
Fas 3 innebär att man får utföra arbetsuppgifter som egentligen inte är efterfrågade utan att man får någon lön, utan att man har någon anställning, utan att man har någon trygghet eller möjligtvis semester eller någonting som är förknippat med ett vanligt, riktigt jobb. I stället för att låsa in människor i en återvändsgränd, som fas 3 har visat sig vara, vill vi hjälpa människor att få ett riktigt jobb som är en anställning, som ger en lön och som ger alla de krav och möjligheter som ett riktigt jobb ger.