Alf Eriksson (S):
Nu ska vi diskutera Vattenfall som är ett mycket stort statligt företag, och vi ska debattera det statliga uppdraget för Vattenfall. Den frågan kan få mycket stor betydelse för utvecklingen av vår framtida energiproduktion. Det beror förstås på vilka ambitioner man har.
Jag kan konstatera att näringsminister Maud Olofsson inte heller denna gång tänker delta i kammardebatten. Det har gått fyra år av mandatperioden, och jag tycker att det är mycket beklagligt att vi har en näringsminister som så totalt nonchalerar ärendedebatterna i kammaren.
Det är här vi ska berätta för våra uppdragsgivare vilka ambitioner vi har, men vi har inte fått höra någonting från näringsministern, knappast någon gång under hela mandatperioden. När jag går ut på gatan och frågar allmänheten om vem de tror styr ett företags utveckling får jag alltid svaret att det gör ägaren.
På frågan om vi ska använda de statligt ägda företagen som ett verktyg för att uppnå politiskt fastställda mål svarar folket att det är självklart. Så ser tydligen inte regeringen på det statliga ägandet. Av ideologiska skäl tycker ni att staten ska äga så få företag som möjligt, och då blir ledarrollen otydlig.
Hela den här mandatperioden har styrningen av Vattenfall varit ett stort misslyckande. Det är som om ni skäms för att staten äger företaget, och utfrågningarna i KU visar att näringsministern haft mycket sporadiska kontakter med Vattenfalls högsta ledning.
Det blir otydligt, och inte blir det bättre när regeringen hävdar att Vattenfall fått ägaruppdraget genom att statssekreteraren hållit föredrag på bolagsstämman. Om det inte varit storm har det i alla fall varit kuling runt Vattenfall under hela mandatperioden.
Regeringen har godkänt förvärvet av holländska Nuon, det största företagsförvärvet i svensk historia. Först hette det att Vattenfall köpt in sig i ny vindkraftsteknologi; senare visade det sig att det nästan enbart var kolkraft som ingick i det köpet.
Då ska vi ha i minnet vad inte minst Maud Olofsson själv med starkt patos under förra mandatperioden, då hon var i opposition, framförde här i kammaren. Då var kritiken mot Vattenfalls kolkraftsberoende oerhört stark.
Trots att det har gått nästan en hel mandatperiod har hon inte kunnat presentera nya ägardirektiv, och hon har själv godkänt köpet av Nuon.
Förra hösten dök frågan upp om Vattenfalls ansvar vid en kärnkraftsolycka i Tyskland, efter det avtal som undertecknats. Fortfarande är det oklart vad det innebär. Har svenska staten ett ekonomiskt ansvar vid en olycka om Vattenfalls tillgångar inte räcker till?
Att osannolika saker kan inträffa ser vi för närvarande på andra sidan Atlanten där den ekonomiska räkningen för oljekatastrofen blir enorm. Vad gäller för Sverige om det osannolika skulle hända vid ett kärnkraftverk i Tyskland? Vi har många gånger i denna kammare diskuterat behovet och nödvändigheten av långsiktiga spelregler i energipolitiken.
Alla aktörer på marknaden ropar efter detta. Vattenfall är det största statliga företaget, som kan spela en mycket viktig roll i omställningen till förnybar energi, men vi vet inte i dag vad som händer med bolaget om det blir en fortsatt högerregering efter höstens val. Den borgerliga majoriteten i näringsutskottet skriver att Vattenfall inte ska säljas under mandatperioden.
Statsministern har under en frågestund här i kammaren sagt att han kan tänka sig att sälja ut delar av Vattenfall. Nu är Kristdemokraterna ute och flaggar om att sälja statens största bolag, ett av de viktigaste verktygen för energiomställningen. Vad är det som gäller om några månader? Ska Vattenfall säljas om det blir en borgerlig valseger i höst?
Dimmolnen när det gäller Vattenfall blir bara tätare, och bättre blev det inte när den proposition som vi nu behandlar dök upp. Den skulle ju skingra dimman efter den kritik som riktats mot statens uppdrag för Vattenfall. Riksrevisionen har riktat kritik och inte minst den dåvarande oppositionen under förra mandatperioden.
Det blev ingen uppklarning, det blev en ursäkt för att staten äger bolaget.
I korthet innebär det nya uppdraget att Vattenfall ska bedrivas affärsmässigt och lämna marknadsmässig avkastning, och så kommer det: Bolaget ska bedriva energiverksamhet så att bolaget är ett av de bolag som leder utvecklingen mot en miljömässigt hållbar energiproduktion.
Nu har majoriteten - ni står alla på talarlistan - möjlighet att berätta vad detta innebär. Skulle Vattenfall vara ett av 50 bolag som ska leda utvecklingen, ett av 3 eller ett av 10. Vad innebär det? Vi på den rödgröna sidan ser Vattenfall som ett verktyg för jobben och energiomställningen.
Vattenfall kan spela en avgörande roll i energiomställningen, och det ska förbli i statlig ägo. Vi har tidigare med stor framgång använt statliga företag som en hävstång för att få en positiv utveckling. Vi har flera historiska exempel. Asea utvecklade lok åt SJ därför att SJ skulle bygga ut järnvägstrafiken. Man var säker på att man skulle kunna sälja lok.
Eriksson byggde telefoner därför att Televerket byggde telefoni i landet. Det fanns en säker kund och därför tog utvecklingen fart. Det går att använda en modifierad form av den här strategin även i dag, på det statligt ägda Vattenfall. Genom att kräva att bolaget ska inrikta sig på utveckling av förnybar energi och inte investera i nya kärn- eller kolkraftverk blir inriktningen klar.
Hela världen törstar efter denna teknik, och den som kommer först ut på marknaden med detta kommer långsiktigt att skörda stora vinster. Det räcker ändå inte. Vi vill också att bolaget inom ramen för de regler som finns ska kunna erbjuda Europas mest konkurrenskraftiga elpriser för den svenska elintensiva industrin.
Det handlar om basindustrins utveckling och framtid i landet. Av den information som vi fick av statssekreterare Ola Alterå för en vecka sedan kunde vi förstå att enligt regeringen finns det inga betänkligheter mot att låta Vattenfall investera i nya kärnkraftverk.
I debatten har det tidigare framgått att inga statliga pengar ska investeras i ny kärnkraft. Min fråga till regeringspartierna blir naturligtvis: Hur stämmer det här överens med ert förslag till ägardirektiv för Vattenfall? Ni skriver ju att bolaget ska vara med bland dem som leder utvecklingen mot en miljömässigt hållbar energiproduktion.
Ingår kärnkraft i begreppet miljömässigt hållbar energiproduktion? Jag tror att det är väldigt många som vill höra majoritetens tolkning av det begrepp som ni själva har skapat. Fru talman! Det här duger inte. Det är för vagt, det är för intetsägande och det styr inte Vattenfall mot det som är nödvändigt, att ställa om energiproduktionen till förnybar energi.
Vi anser att regeringen ska återkomma med ett förslag som gör företaget framtidsinriktat och skapar nya jobb. Även Vattenfall kan bli en viktig aktör för att minska den nästan 10-procentiga arbetslösheten. Därför yrkar jag bifall till den gemensamma reservationen från Socialdemokraterna, Vänsterpartiet och Miljöpartiet i betänkandet.
Fru talman! Det här är min sista ärendedebatt i kammaren. Det har gått rätt många år sedan jag stod här första gången. Jag kan lova att det är aningen mindre nervöst nu än det var första gången jag stod här, men det är fullt klart att riksdagens talarstol inger en viss respekt.
Jag har suttit i opposition två gånger. Jag har varit i majoritetsställning. Det är väl dags att det skiftar till hösten igen, men då kommer jag inte att vara med. Jag vill tacka för alla debatter. Det har varit trevligt. Vi har inte varit överens.
Det är väl så att vi inte ska vara det alla gånger, men jag vet att det klappar ett gott hjärta bakom alla uppfattningar. Tack ska ni ha!