Ola Johansson (C):
Det ärende vi behandlar i dag handlar i grunden om de krisstöd som under mer än ett år har sökts och utbetalats till företag via Tillväxtverket. Det är omställningsstöd, omsättningsstöd och ersättning för korttidspermitteringar samt hyresstöd. Samtliga stöd infördes på kort tid, genom Centerpartiets ihärdiga påtryckningar, och de är framtagna och beslutade i tjugotalet ändringsbudgetar under de 15 månader som pandemin har härjat och förlamat Sverige.
Att regeringen till slut valde att prioritera detta och lägga annat åt sidan har sannolikt bidragit till att rädda många jobb och säkra företagens framtid efter corona. Men inte alla! Fru talman! Vi har en majoritet här som i likhet med vad regeringen i andra sammanhang har gjort vill agera snabbt, medan regeringspartiernas representanter i civilutskottet inte tycker att det finns något behov av att prioritera och skynda på.
Men, fru talman, det är ju medan pandemin pågår och det fortfarande är ovisst hur länge restriktionerna kommer att fortgå som det finns anledning att just påskynda beredningen i Justitiedepartementet! Självklart ska annat arbete kunna utföras, och det är inte troligt att samtliga av Regeringskansliets 5 000 anställda just nu är involverade i lagstiftning kring mäns våld mot kvinnor, även om detta är mycket angeläget.
Tvärtom, fru talman, är det troligt att de jurister som förväntas bereda en proposition baserad på de två utredningarna om verkställighet av förvaltningsmyndigheters beslut om återkrav kan lägga annat arbete åt sidan för att skyndsamt verkställa riksdagens beslut i dag om snabbare ut- och återbetalningar av företagsstöd. Det hela visar på hur krystad Socialdemokraternas och Miljöpartiets argumentation i detta är.
Att använda en så allvarlig och viktig fråga som mäns våld mot kvinnor för att bromsa åtgärder som syftar till att ytterligare snabba på utbetalningar av företagsstöd är ren opportunism. Ordet opportunism, fru talman, betyder enligt Wikipedia ett principlöst utnyttjande av rådande omständigheter och anpassning till dem som har makt.
Det förslag som debatteras här är en delmängd av de förslag som har lagts fram i näringsutskottet, finansutskottet och civilutskottet och som syftar till att åstadkomma en snabbare handläggning, snabbare utbetalning och en möjlighet att med hjälp av Kronofogden återta stöd som har utbetalats felaktigt till företagen eller stöd som de har tillskansat sig med fusk. Trots att stöden togs fram under kort tid har det visat sig att de inte tillräckligt snabbt har nått fram till dem som sökt.
Långa handläggningstider och ibland en överdriven nitiskhet har gjort att många företag har hamnat i trångmål, tvingats avskeda personal eller avveckla verksamheten. Fru talman! Man kan ha synpunkter på Tillväxtverket och dess ledning, men ytterst handlar det här om hur regeringen styr sin myndighet. Saktfärdigheten har lett till personliga konkurser, nedläggningar och arbetslöshet. Fru talman!
Min kollega Helena Lindahl kommer när näringsutskottet behandlar den här frågan i sin nästa debatt att beskriva några av de öden som drabbat företagare och deras familjer i hela landet. Det tillkännagivande till regeringen som vi föreslår handlar om att genomföra förslagen från utredningen som fått titeln Ett modernare utsökningsförfarande samt utredningen V issa processuella frågor på socialförsäkringsområdet . Båda dessa bereds, som det heter, på Regeringskansliet.
Det föreslås att en förvaltningsmyndighets beslut om återkrav ska få verkställas direkt och att det ska kunna ske innan beslutet i frågan fått laga kraft. Det benämns, fru talman, på juristsvenska som en exekutionstitel, något som kan verkställas direkt utan att i varje enskilt fall ha passerat en domstol.
Läser man texten i betänkandet kan man konstatera att samtliga partier faktiskt har tagit ställning för detta men att vi gör olika bedömningar av hur angeläget det är att påskynda arbetet med att snabba på myndigheters utbetalningar av företagsstöd. Man kan konstatera att den oenighet som råder inte är en oenighet i sak utan bara handlar om huruvida detta ska påskyndas eller inte.
Till skillnad från civilutskottet, fru talman, är näringsutskottet helt överens om att vid två tillfällen använda ordet "skyndsamt" i sina förslag till tillkännagivanden till regeringen.
Det vore på sin plats att få en förklaring från regeringspartiernas representanter i civilutskottet om vad skillnaden är mellan näringsutskottets ställningstagande, där utskottet är överens om att man ska skynda på arbetet, och civilutskottets ställningstagande att det inte är viktigt att skynda på och prioritera arbetet. Det är en märklig inkonsekvens, men andra kanske kan berätta vad den beror på.
Verkställighet av för-valtningsmyndigheters beslut om återkrav Hur kommer det sig alltså att Socialdemokraternas syn på skyndsamhet är olika i näringsutskottet och i vårt utskott? Bägge riksdagsbesluten i dag kommer ju också att hanteras inom Justitiedepartementet, som enligt reservanterna i CU för närvarande har fullt upp med att prioritera arbetet mot mäns våld mot kvinnor. Fru talman! Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet.