KBLab/rixvox huggingface dataset:
Peter Eriksson (MP):
Roger Hedlund har frågat mig om jag och regeringen avser att föreslå att undanta vissa regelkrav för bygglov vid tillfälliga anläggningsboenden och, om svaret är ja, vilka regler man överväger att undanta för bygglov vid tillstånd för anläggningsboenden. Han har även frågat om syftet med eventuella undantagsregler för anläggningsboenden är att regeringen planerar för ytterligare en stor våg av asylsökande.
Låt mig inleda med att berätta att Näringsdepartementet nyligen har tagit fram en promemoria med förslag som kan leda till att det i framtiden blir lättare att tillgodose behovet av anläggningsboenden.
I promemorian föreslås en ändring i plan- och bygglagen som innebär att regeringen blir bemyndigad att meddela föreskrifter om undantag från vissa bestämmelser i plan- och bygglagen i de fall som tillströmningen av asylsökande har varit eller kan väntas bli särskilt omfattande - och om det är nödvändigt för att boenden för asylsökande snabbt ska kunna anordnas under en begränsad tid.
Promemorian har nu skickats ut på remiss till berörda myndigheter och organisationer. Efter att ha tagit del av remissutfallet kommer regeringen att ta ställning till om det är lämpligt att genomföra förslagen från Näringsdepartementet. En proposition skulle i sådant fall kunna lämnas till riksdagen under hösten 2016. Bakgrunden till promemorian är den flyktingsituation som rådde i höstas.
Då hade vi ett stort antal asylsökande som sökte sig till Sverige, vilket bland annat medförde ett omfattande behov av att snabbt kunna anordna nya anläggningsboenden. Erfarenheterna från i höstas visar att dagens regler i plan- och bygglagen inte är anpassade för sådana situationer. Bland annat har Boverket framfört att regeringen behöver ges möjlighet att föreskriva om undantag från delar av plan- och bygglagen.
Erfarenheterna har även lett till att regeringen, inom ramen för migrationsöverenskommelsen, har kommit överens med Moderaterna, Centern, Liberalerna och Kristdemokraterna om att tillfälliga lättnader i plan- och byggregleringen ska genomföras. När det gäller frågan om regeringen planerar för ytterligare en stor våg av asylsökande är svaret nej.
Men vi måste vara bättre förberedda för att situationen kan ändras. FN:s flyktingorgan UNHCR konstaterar att antalet människor på flykt i världen är det högsta sedan andra världskriget - totalt var 65,3 miljoner människor på flykt i slutet av förra året. Mot den bakgrunden är det angeläget att vi drar lärdom av erfarenheterna från i höstas, om vi hamnar i en liknande situation i framtiden.
Där kan förslagen i Näringsdepartementets promemoria vara ett sätt att stärka samhällets beredskap inför oväntade eller plötsliga händelser. Sedan i höstas har regeringen emellertid vidtagit en rad åtgärder för att hantera den situation som var då, och för närvarande är läget under kontroll.
Peter Eriksson (MP):
Som Roger Hedlund tidigare sa är dessa förändringar ganska omfattande, i alla fall potentiellt. Jag tycker att man ska komma ihåg att vad vi föreslår i den här promemorian är att regeringen ges ett bemyndigande. Om regeringen sedan utnyttjar det, och i så fall i vilken utsträckning, kommer naturligtvis att bero på den situation som råder för tillfället.
Den närmaste tiden kommer vi förmodligen inte att behöva bemyndigandet. Men det viktiga i sammanhanget är att vi har lärt oss en läxa.
Det är inte så att vi vill att flyktingvågorna i världen ska växa. Men problemet finns där och har varit ett växande och ökande problem under lång tid. Som jag sa tidigare är över 60 miljoner människor på flykt runt om i världen i dag, och vi kan inte vara säkra på att vi inte får stora mängder av flyktingar återigen.
Det kan hända saker i vår omvärld - i Ukraina, Mellanöstern eller södra Europa - som gör att det kommer många människor hit. Då är det bättre att vi ser om vårt hus och är förberedda i stället för att vi inte är förberedda.
Robert Hannah är intresserad av att få till stånd den här lagstiftningen. Jag tycker att det är bra att Liberalerna är med på att lösa viktiga samhällsproblem och lösa människors behov när de uppkommer.
Men att vi också skulle ha en särskild tillfällig lagstiftning för nyanlända är mer problematiskt. Det är inte en kategori av människor på samma sätt som flyktingar som kommer till Sverige. Vi kan rimligtvis inte ha särskilda lagstiftningar för rödhåriga, för enbenta eller för nyanlända när det gäller boende.
Vi har inte för avsikt att skapa en situation där nyanlända permanent ska bo på ett visst ställe och vänsterhänta på ett annat, utan vi vill att samhället ska vara integrerande och att boendet ska utgå från andra kategorier. Däremot går det att göra det här för flyktingar som kommer till Sverige och är i ett akut behov av boende.
Peter Eriksson (MP):
Roger Hedlund är lite slarvig i sina formuleringar. Han säger att vi gör detta i stället för att hjälpa de 65 miljoner flyktingar som finns i världen. Det är tråkigt att han har den inställningen, för det är inte verkligheten.
Regeringen och det svenska samhällslivet jobbar hårt för att hjälpa de flyktingar som finns i världen.
Vi är ett av de länder i världen som gör mest för att hjälpa flyktingar som finns i olika flyktingläger och befinner sig på flykt från de länder de kommer från, och det tänker vi fortsätta att vara. Det är lite svårt att följa Roger Hedlunds resonemang.
Å ena sidan säger han att vi inte borde behöva denna lagstiftning eftersom den åsidosätter kommunernas självstyre och självbestämmande och åsidosätter plan- och bygglagen på ett sätt som är orimligt och gör att man inte har kontroll på situationen.
Å andra sidan tycker han att vi måste använda den redan nu. Jag får inte ihop det. Regeringens åsikt är att vi inte behöver använda detta bemyndigande i dag.
Om det plötsligt kommer stora mängder av flyktingar och kommunernas planeringsförutsättningar rubbas så i grunden att de inte klarar av att hantera situationen kan det behövas ett sådant bemyndigande. Det var en sådan situation under förra hösten när vi hade det största mottagandet av flyktingar som Sverige någonsin har haft i modern tid.
Det innebar att det fanns stora problem att klara av de grundläggande behoven för dem som kom till Sverige. Å ena sidan anser Roger Hedlund att lagstiftningen inte behövs; å andra sidan anser han att det kan vara nödvändigt att använda den redan nu. Jag får inte ihop resonemanget.
Peter Eriksson (MP):
Regeringen gör en rad saker för att öka beredskapen inför denna typ av situationer. Det handlar inte bara om ett bemyndigande; vi har också vidtagit åtgärder riktade till Migrationsverket och kommunerna. Det handlar om att Sverige måste ha en bättre beredskap.
Att till varje pris, om det kommer många människor till Sverige, se till att de absolut inte får tak över huvudet och en säng att sova i är en märklig politisk kamp. Jag hoppas att Roger Hedlund förlorar den kampen, för den är besynnerlig och ganska omänsklig.
Peter Eriksson (MP):
Robert Hannah har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta för att hyres- och bostadsmarknaden i Stockholm ska fungera lika bra som i Bryssel. Först och främst vill jag påpeka att bostadsmarknadens funktionssätt skiljer sig åt i varje enskilt land. I Sverige har vi ett system som har vuxit fram under många år. Att ersätta en del i vårt system med ett annat lands lösningar i en specifik fråga skulle få många följdkonsekvenser även utanför bostadsmarknaden.
Det är därför varken lämpligt eller möjligt att direkt överföra ett annat lands system till de förhållanden som råder i Sverige. Robert Hannah påpekar att hyresmarknaden skiljer sig åt mellan Bryssel och Stockholm. En förklaring till detta är att Sverige har en generell modell för hyressättning oavsett om hyreslägenheterna finns i allmännyttiga kommunala bostadsbolag eller ägs av privata fastighetsägare.
Det svenska systemet innebär att vi har kollektivt förhandlade hyror mellan parterna där hyrorna speglar bruksvärdet. Belgien har dels sociala hyreskontrakt inom ramen för så kallad social housing för hushåll med lägre inkomster, dels hyreslägenheter med marknadsprissatta hyror.
Enligt en rapport från Housing Europe är hyrorna i Belgien inom social housing-beståndet i genomsnitt hälften av vad de marknadsprissatta hyrorna är. Enligt samma rapport är kön till en hyreslägenhet i social housing-beståndet lång, och hyresgäster på den privata hyresmarknaden spenderar en ökande andel av inkomsten på boende.
Att däremot göra justeringar för att utveckla vårt system för hyressättningen är något vi kommer att arbeta med i syfte att få till en bättre fungerande hyresbostadsmarknad i hela landet. Regeringen gav därför under våren ett särskilt uppdrag till en förhandlingsperson att komma med förslag om hur dagens system för hyressättningen kan utvecklas.
En rapport med förslag till förändringar som Hyresgästföreningen och Sabo står bakom har lämnats till regeringen. Den tredje parten, Fastighetsägarna Sverige, valde att lämna samrådet i förtid. Förslagen i rapporten kommer vi nu att bereda vidare. Som nyligen har presenterats har regeringen höga ambitioner för en bättre fungerande bostadsmarknad, och vi kommer också att föreslå ett antal åtgärder som bidrar i denna riktning.
Peter Eriksson (MP):
Det är många frågor man kommer in på i en sådan här diskussion. Jag kan hålla med om att bostadsmarknaden i Bryssel har sidor som är sympatiska. Det är lätt att komma dit, och även jag fick snabbt en hyreslägenhet ganska centralt.
Sedan finns det andra sidor av systemet som är mindre sympatiska, och det är kanske det som Robert Hannah syftar på när han säger: "Vi vill inte ha Bryssels bostadsmarknad". Det finns områden centralt i Bryssel som är förslummade och inte alls i bra skick.
Det finns en stark segregation i Sverige, men om man tittar på olika områden skulle jag tro att man upptäcker att den är ännu starkare i Bryssel. De som är välbeställda bor vanligtvis utanför stan.
Det finns andra, finare områden även centralt i Bryssel, men jag tror att de flesta bor utanför stan och reser in med bil varje dag om de jobbar inne i Bryssels centrum.
Det finns rätt billiga bostäder även på den vanliga hyresmarknaden, men det är lång kö till de så kallade social housing-husen, som har riktigt låga priser. Stockholms bostadsmarknad är å andra sidan mycket problematisk; det håller jag verkligen med om. Här finns en stor brist på bostäder, inte minst hyresbostäder.
En förklaring är att Robert Hannahs parti Liberalerna och en del andra partier inom borgerligheten sålde ut en stor mängd hyreslägenheter och gjorde om dem till bostadsrätter, vilket har minskat tillgången till hyresbostäder i Stockholmsregionen i stor omfattning. Vi behöver ha hyresbostäder.
Det är hyresbostäder som de som är här tillfälligt under en kortare tid efterfrågar. Det är i första hand hyresbostäder som ungdomar efterfrågar. Det finns fler sådana kategorier. Därför kan jag hålla med om att en effekt när man tar bort många hyresbostäder är att det blir svårt för unga människor - 90-talister - att få plats på bostadsmarknaden.
Man måste ha ett hyggligt kapital med sig från början. En skillnad mellan Stockholm och Bryssel är att man inte behöver ha ett eget kapital i samma utsträckning för att kunna bosätta sig i Bryssel.
Regeringen har genomfört en rad åtgärder för att gynna hyresbostäder något mer i framtiden och försöka bidra till att kommunerna, de privata fastighetsägarna och byggbolagen bygger hyresbostäder i större utsträckning. Jag hoppas att detta ska bidra till att vi får en förändring med lite fler hyresbostäder framöver.
Peter Eriksson (MP):
Det låter på Robert Hannah som att han har lösningarna. Det är fantastiskt bra! Då kan man lite försynt undra: Varför gjorde ni inte så under de åtta år när ni hade chansen, när ni satt i regeringen och inte bara i regeringen utan också i Stadshuset här i Stockholm? Det fanns ju enorma möjligheter att genomföra förändringar, och ni gjorde en del förändringar.
Det kanske är småsint att som jag gjorde förut påpeka att ni sålde ut bostadsrätterna. Det kanske är lite småsint att titta på vad som hände under de åtta åren. En annan sak som hände var att fastighetsskatten försvann. Det gjorde det inte precis lättare för 90-talisterna att köpa lägenheter i Stockholm, kan jag berätta, utan det gjorde att priserna stack iväg ganska kraftigt.
Ett antal åtgärder som vidtogs under förra mandatperioden bidrog starkt till den situation som vi har i dag i Stockholm. Det byggdes till exempel alldeles för litet. Varför ökade ni inte byggandet mer under förra mandatperioden? I stället sjönk byggandet.
I genomsnitt var det väl ungefär 25 000 bostäder som byggdes i Sverige under förra mandatperioden. I år är antalet påbörjade bostäder i storleksordningen 60 000. På den nivån är vi just nu. Det gör en väldig skillnad.
Hade ni klarat av att bygga 60 000 bostäder runt om i Sverige under de föregående mandatperioderna hade vi inte haft den bostadskris som vi har i dag, utan då hade den varit löst redan. Då hade jag kunnat sitta och rulla tummarna på Näringsdepartementet och bara tänka på alla fina reformer som ni gjorde - eller också hade jag aldrig kommit dit, för det är ju också en möjlighet. Den situation som vi har i dag har den förra regeringen skapat.
Nu har vi en rödgrön majoritet i Stadshuset i Stockholm, och de bygger mycket mer. De ser till att det byggs mycket mer än tidigare. Vi har en rödgrön majoritet i regeringen i Sverige, och vi försöker lösa situationen i stället för att förvärra den. Det är egentligen det som är den stora skillnaden. Sedan kan man ha ett teoretiskt resonemang kring att marknadshyror hade varit mycket bättre. Det finns fördelar om man hade haft marknadshyror i Sverige.
Men som jag sa inledningsvis: Att förändra det här systemet, som är ett mycket politiserat system, inte bara i Sverige utan i nästan vartenda land, är inte lätt. Man kan inte överföra sådana saker från ett visst land till ett annat.
Skulle vi i dag genomföra marknadshyror på det sätt som Robert Hannah föreslår skulle det slå hårt mot många människor, inte minst i Stockholmsregionen, som skulle få kraftigt höjda hyror och behöva flytta, inte bara från sin bostad utan från Stockholmsregionen, eftersom de inte har råd att betala.
Peter Eriksson (MP):
Först vill jag säga: Det var inte så att det byggdes 60 000 bostäder i fjol. Men i år är vi när det gäller påbörjade lägenheter uppe i en takt som är på nivån 60 000 bostäder. Det var ungefär 40 000 i fjol.
Året innan, när Alliansen styrde, var det lite mindre, och det var ytterligare lite mindre åren innan dess. Behovet är väldigt stort nu. Det är stora barnkullar som nu har vuxit upp och gått ut från universiteten eller är på väg att göra det.
De behöver lägenheter - inte bara studentbostäder utan lägenheter på den vanliga marknaden. Förutom att vi har haft stor invandring bidrar det till att vi behöver betydligt fler lägenheter och behöver bygga mycket de närmaste åren.
Men om Robert Hannahs parti Liberalerna hade fått fortsätta med den politik som ni faktiskt bedrev hade det inte räckt med att vänta tills man kommer till Pluto, utan jag tror att man kunde få vänta till nästa solsystem innan man fick en lägenhet i Stockholmsområdet, med den takt ni hade och den politik som ni förde.
Peter Eriksson (MP):
Anders Åkesson har frågat mig om jag avser att stå fast vid tidigare kommunicerad regeringslinje och därmed snarast fullfölja beslutet om att frigöra 700-megahertzbandet för mobilt bredband och att följa den planerade tidsplanen för och omfattningen av auktionen.
Regeringens inriktning är att genomförandet av beslutet om sändningsutrymme för marksänd tv ska fortsätta, så att utrymningen av 700-megahertzbandet kan ske i tid och på ett så smidigt sätt som möjligt för de aktörer som är påverkade. Tillgång till mobil kommunikation är i dag en förutsättning för att kunna bo, verka och driva företag i hela landet.
En väl utbyggd mobil infrastruktur är viktig för att möta människors önskan om att använda telefoni och bredband även utanför tätbebyggda områden samt för att underlätta företagande och jobbskapande i hela landet. Staten har en viktig roll i att skapa goda förutsättningar för att den kommersiella utbyggnaden kan fortsätta, bland annat genom en väl fungerande marknad och genom att främja effektiv frekvensanvändning samt regional och lokal dialog.
Frigörandet av 700-megahertzbandet för mobila kommunikationstjänster kommer sannolikt att bidra till att skapa goda förutsättningar för fortsatt utbyggnad och tillgång till sådana tjänster.
Peter Eriksson (MP):
Intresset för 700-megahertzbandet är mycket stort från människor ute i landet, och det är många som gärna vill ta del av de möjligheter som det innebär.
Jag är mycket intresserad av att den här möjligheten att skapa en bra mobil telefoni och tillgång till internet över hela landet tas till vara. Det vore mycket olyckligt om vi inte skulle klara av att göra det.
Det är någonting som jag tror att särskilt människor i landsbygd och glesbygd har stor nytta av i framtiden. Även när det gäller utrullningen av den nya tekniken 5G finns det ett stort beroende av dessa frågor. Jag förutsätter att vi kommer att lösa de intressekonflikter som kan finnas på detta område.
Som jag ser det är möjligheterna stora även för andra att tillgodose sina behov på bästa sätt.
Peter Eriksson (MP):
Erik Andersson har frågat mig om jag anser att bostadsbristen i Stockholms län har varit en faktor i fördelningen av vissa nyanlända invandrare, eller om man har bortsett från den. Erik Andersson har vidare frågat mig om jag kommer att ta initiativ till några lättnader i plan- och bygglagen för att det ska kunna bli möjligt för kommuner där det råder bostadsbrist att uppfylla bland annat lagens krav om fördelning av nyanlända.
För att förbättra nyanländas etablering på arbetsmarknaden och i samhällslivet har det införts en ny lag, lagen om mottagande av vissa nyanlända invandrare för bosättning med tillhörande förordningar, som innebär att alla kommuner är skyldiga att efter anvisning ta emot nyanlända för bosättning. De nya reglerna trädde i kraft den 1 mars 2016.
Vid fördelningen av anvisningar mellan kommuner ska hänsyn tas till kommunens arbetsmarknadsförutsättningar, befolkningsstorlek, sammantagna mottagande av nyanlända och ensamkommande barn samt omfattningen av asylsökande som vistas i kommunen. Regeringen fastställer fördelningen på länsnivå i förordningen om fördelning av anvisningar till kommuner.
Länsstyrelserna beslutar sedan utifrån länstalen om fördelningen mellan kommunerna inom länet. Länsstyrelserna får då beakta kommunernas förutsättningar att tillhandahålla bostäder. Regeringen har tagit en rad beslut för att göra det snabbare, enklare och billigare att bygga bostäder.
Vi har förkortat överklagandeprocessen, lagt fram en ny bullerförordning, satsat på energieffektiva och klimatsmarta hyresfastigheter och inlett den största bostadssatsningen på över 20 år. Redan i år förväntas bostadsbyggandet vara det största sedan början av 1990-talet. Bostadsbristen är spridd över hela landet och har fler orsaker än nyanlända invandrares behov av bostäder.
Regeringens ambition är att på bred front fortsätta driva på för förenklade byggregler och snabbare byggprocesser. Som nyligen har presenterats har regeringen höga ambitioner för en bättre fungerande bostadsmarknad och kommer att föreslå ett antal åtgärder som bidrar till denna riktning.
Den så kallade migrationsöverenskommelsen som träffades med anledning av flyktingkrisen innehåller bland annat följande insatser: Tillfälliga lättnader i plan- och byggregleringen ska genomföras. En översyn ska göras så att krav på byggnader som uppförs eller tas i anspråk med tidsbegränsat bygglov förenklas.
En översyn ska även göras av möjligheten att "återbostadisera" lägenheter, som i dag används för annat ändamål, utan att nybyggnadskraven behöver tillämpas. Inom Regeringskansliet övervägs för närvarande även flera andra åtgärder i syfte att säkerställa att behovet av bostäder kan tillgodoses, bland annat genom att se till att regelverket är ändamålsenligt utformat i förhållande till kommunernas behov.
Peter Eriksson (MP):
Erik Andersson läser upp siffror om bostadsbristen i Stockholms län. Jag kan å andra sidan berätta att detta inte är något som är specifikt för Stockholm. Det har varit bostadsbrist i Stockholm väldigt länge, men nu har vi bostadsbrist i 250 av landets 290 kommuner.
Det är därför ett nationellt problem, och vi behöver vidta åtgärder som gäller över hela landet om vi ska klara av att hantera bostadsfrågorna. Vi behöver bygga betydligt mer. Nu har vi gjort det, och vi börjar faktiskt komma upp i nivåer som är betydligt högre än tidigare när det gäller bostadsbyggandet.
Jag tror också att vi kommer att behöva göra mer för att utnyttja det befintliga bostadsbeståndet, kanske särskilt i storstäderna, mer än vi har gjort tidigare.
Även om det finns en trångboddhet i delar av Sverige har vi i genomsnitt mer yta per person än man har i de allra flesta andra länder.
Kan vi skapa situationer som lite mer gynnar dem som hyr ut en del av sin lägenhet eller villa - och kanske bygger om så att det passar på ett bra sätt - tror jag att det kan vara en del av en lösning totalt sett. Vi måste dock använda många olika verktyg.
Det är klart att de regler vi har i plan- och bygglagen delvis gör att det tar för lång tid att bygga. Det skapar problem när man behöver göra så snabba insatser som i dag. Men det är också så att det är olika; om vi tittar runt om i olika kommuner i Sverige ser vi att det ser ut på olika sätt.
I moderatledda Växjö, till exempel, har man haft en god planering och arbetat för att se till att det ska byggas. Man har nyttjat de regler som finns på ett proaktivt sätt, och man har byggt mycket. Man har lyckats öka befolkningstalen och byggandet på ett sätt som gör att man, betydligt bättre än i många andra kommuner, möter de behov som finns.
I Täby, som Erik Andersson känner väl till, har man haft ett hyggligt byggande. Man har däremot inte tagit emot nyanlända invandrare tidigare. Nu har man dock börjat göra det efter att den nya lagen infördes som innebär att vi ställer krav på alla kommuner att vara med och ta ansvar, och jag är glad att Täby har börjat göra det.
När det gäller andra kommuner, som Lidingö, verkar man vara mindre intresserad av att se till att vi har en lösning och av att bygga i den takt som behövs för att klara de ökade behov vi har i storstäderna. Det skiljer sig alltså väldigt mycket åt. I Stockholms stad jobbar man i dag mycket mer för att bygga och se till att vi klarar att möta de behov som finns.
Men jag håller med om att urbaniseringen i Sverige är väldigt stark och att det, förutom den befolkningstillväxt vi har, skapar särskilda problem för storstadsområdena. Det är också så att det är i storstäderna de bästa arbetsmarknaderna finns, så behovet av att bygga och lösa konflikten med brist på bostäder är väldigt stort.
Men en lösning på kort sikt är kanske inte att ta bort plan- och bygglagen.
Peter Eriksson (MP):
Som vi aviserade i förra veckan har vi en rad åtgärder som siktar på att förenkla plan- och bygglagen för att göra byggandet snabbare, effektivare och billigare. Jag tror att Erik Andersson egentligen kan vara väldigt nöjd med den inriktningen.
Vi tittar också på möjligheterna att använda tillfälliga lösningar för att man ska klara av efterfrågan på bostäder som kommer att bli väldigt stor under framför allt 2017-2018, om man ska klara behovet av bostäder för de nyanlända. Vi får se vilka konkreta åtgärder det blir fråga om. Men vi från regeringen jobbar nu så mycket som det går för att lösa problemet.
Jag vill också påpeka att det handlar mycket om kommunerna själva. Gör kommunerna ett proaktivt arbete som innebär att man förbereder, att det finns mark och att man planlägger områden och om det finns aktörer på marknaden som vill bygga, ja, då är de förberedda. Då går det mycket snabbare och enklare än om man som kommun sitter och väntar på att något ska hända.