Margot Wallström (S):
Det är viktigt att man sätter in detta i sitt sammanhang. Vi ser ett försämrat omvärldsläge efter den ryska aggressionen mot Ukraina, och det påverkar utvecklingen också i vårt närområde. Vi ser hur rysk militär uppträder utmanande. Rysk övnings- och underrättelseverksamhet i Östersjöområdet har ökat. Regeringen tar förstås utvecklingen på största allvar.
Redan i höstas höjde regeringen försvarsanslagen för att i närtid kunna utveckla Försvarsmaktens övningsverksamhet och förbandens förmåga. I överenskommelsen om försvaret från april som fem partier står bakom föreslås försvarsanslagen successivt att höjas med 10 miljarder kronor under kommande fem år. Med tidigare föreslagna höjningar blir det totalt 17 miljarder, vilket motsvarar ca 11 procents ökning.
Stärkt försvarsförmåga är centralt i den försvarspolitiska inriktningsproposition som nu behandlas i riksdagen. Den ryska aggressionen i Ukraina måste bemötas kraftfullt med europeisk och transatlantisk enighet, stöd till Ukraina och en principfast politik gentemot Ryssland. Där är vårt mångfasetterade stöd till Ukraina liksom sanktionerna mot Ryssland av stor vikt. Det är en nödvändig politik för säkerheten i Europa och för Sveriges säkerhet.
Tillsammans med grannländerna runt Östersjön agerar vi för att stärka vårt samarbete i Norden och med de baltiska länderna. Det fördjupade säkerhets- och försvarspolitiska samarbetet med Finland innebär nya steg, däribland en option att kunna hjälpas åt också i ett krisläge.
Vi tycker att det närmare samarbetet med Norden och de baltiska staterna främjar en fredlig utveckling och långsiktigt också höjer tröskeln för militära incidenter och konflikter. Försvarsmakten följer på olika sätt den ökade ryska aktiviteten i närområdet.
När det bedöms nödvändigt går incidentberedskapen upp och följer de ryska flygplanen i internationellt luftrum, det vill säga att det svenska flygvapnet är i beredskap, bevakar territorialgränsen, går upp för identifikation och informationsinhämtning och för att markera närvaro. Att stärka Försvarsmaktens förmåga är ju en central del i inriktningspropositionen.
När rysk flygverksamhet har resulterat i en kränkning av svenskt luftrum och svenskt territorium har Sverige agerat kraftfullt. Vi har kallat upp den ryska ambassadören till Utrikesdepartementet. Vi har tagit upp det med ryska företrädare i Moskva. Och självklart har vi en ordnad process där vi samordnar våra uttalanden och vår syn på olika incidenter.
Vi ser allvarligt på de tidigare incidenter och störningar för civil luftfart i Öresundsregionen som har orsakats av ryskt militärflyg utan transpondrar, därför att det är olämpligt att flyga utan påslagna transpondrar i områden som är starkt trafikerade av civil luftfart. Det har framförts till Ryssland bilateralt vid flera tillfällen, och vi har tagit upp det inom ramen för ICAO, den internationella civila luftfartsorganisationen.
Det är naturligtvis så vi måste göra. Hur ska vi annars ta upp en sådan fråga som dessutom kan beröra fler länder? Hur ska vi få fram gemensamma regler som respekteras av alla om vi inte tar upp det också där? Vi fortsätter att både bilateralt och multilateralt arbeta för att se till att regelverket blir tydligare och framför allt att det respekteras av alla.