KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anna-Karin Hatt (C):
Poängen med interpellationsdebatterna är att vi hjälps åt att ta kunskapen till en högre nivå. Utredningens uppdrag kommer inte att vara att definiera statistik. Vi har god statistik i Sverige.
Skälet till att jag redogör för vad IEA pekar på är att IEA är den mest välrenommerade internationella organisationen som har hjärnkoll på internationella energiutvecklingar och också i förhållande till den gemensamma klimatutmaningen. Ibland är det klokt att titta utanför landets gränser för att se vilken kunskap som finns där.
Krister Örnfjäder ställer frågan till mig hur välfärd och energianvändning hänger ihop. Det är viktigt i den här diskussionen att konstatera att problemet när det gäller fordonsflottan inte är transporterna. Transporterna är många gånger svaret på hur vi kan nå ett ökat välstånd och en ökad välfärd i vårt land. Det är de som gör det möjligt för oss att transportera oss, att ta oss till jobbet varje dag.
Det är det som möjliggör global handel, gör det möjligt att exportera och att importera. Problemet är alltså inte själva transporterna. Problemet är transporternas negativa bieffekter, det vill säga de utsläpp som transportarbetet genererar så länge som man är beroende av fossila bränslen. Därför är det utsläppen vi ska koncentrera oss på att jaga, inte bilister eller de som väljer att köra bussar eller lastbilar.
Målsättningen måste vara att man ska kunna köra bil, buss eller lastbil eller för den delen arbetsmaskiner, oavsett om det är i samhället eller i jordbruket, med gott samvete och kunna tanka sina fordon med gott samvete.
Utgångspunkten för regeringens långsiktiga politik på det här området är att utifrån generellt verkande styrmedel å ena sidan se till att sätta pris på de utsläpp som fossila bränslen genererar och å andra sidan, med samma generellt verkande styrmedel, se till att stötta de förnybara drivmedlen så att de får lättare att ta sig in på marknaden.
Men vi vet också att de generella styrmedlen kan vi behöva komplettera med mer riktade styrmedel som främjar bland annat teknisk utveckling. Vi kommer att behöva vidta fler åtgärder. Det kommer att behövas nya verktyg i verktygslådan för att vi ska kunna nå visionen till 2030. Det är just därför som jag kommer att tillsätta en utredning om fossiloberoende fordonsflotta.
Även om Krister Örnfjäder nu är väldigt angelägen om att få tidig information är jag ledsen att jag inte kan ge honom det. Men vi sitter och skriver på direktiven på departementet just nu, och så snart vi är färdiga med dem kommer vi att fatta ett regeringsbeslut. Då lovar jag att Krister Örnfjäder och alla andra som är intresserade av att bidra i den här utvecklingen och den här debatten kommer att veta exakt vad utredningen kommer att ha för uppdrag.
Anna-Karin Hatt (C):
Jag är den första att understryka att regeringen har en väldigt viktig roll i att se till att energiomställningen i transportsektorn i hela samhället verkligen kommer till stånd. Det var just därför som Alliansen lade stor energi under förra mandatperioden på att utforma och sedan sluta en av världens mest långtgående och långsiktiga klimat- och energiöverenskommelser, som riksdagen sedan har ställt sig bakom.
Vi tar den uppgiften på allvar och ser till att vi från politikens sida slår fast långsiktiga målsättningar och långsiktiga spelregler som gör det möjligt för de aktörer som ska investera och bidra i omställningen att fatta rätt investeringsbeslut och kunna vara delaktiga.
Det är vårt uppdrag att slå fast målen, ange färdriktningen och garantera att det finns långsiktigt verkande styrmedel, både generella och de gånger som vi behöver gå in med mer riktade styrmedel, för att kanske knuffa in en gryende teknik på marknaden.
Det finns behov av nya verktyg, och det som utredningen kommer att få i uppdrag är att titta på och analysera hur långt vi kommer med de verktyg som vi redan har och vilken typ av verktyg vi skulle behöva addera för att kunna fullfölja och förverkliga visionen om en fossiloberoende fordonsflotta till 2030. Men det är också viktigt att se att det finns fantastiska möjligheter för Sverige i den här utvecklingen.
Det är därför som regeringen väljer att storsatsa på forskning kring till exempel andra generationens biodrivmedel. Det är därför som vi väljer att satsa på demonstrationsprogram för elfordon kring förnybara drivmedel, för det här är den typ av teknik som hela världen snart kommer att efterfråga.
Om vi kan se till att vi är duktiga på den forskningen och utvecklingen och att vi har svenska företag som har tagit tätpositionen i den utvecklingen kan vi också se till att globala klimatutmaningar kan leda till jobb och företagande här hemma. Då gör vi gott för klimatet samtidigt som vi gör gott för tillväxten och miljön.
Anna-Karin Hatt (C):
Återmonopolisering, Monica Green, är så långt ifrån den här regeringens politik som man över huvud taget kan komma, och det är inte heller det som händer på marknaden. Jag redogjorde för de investeringsplaner som Telia Sonera har beskrivit i artikeln i Computer Sweden, men olika operatörer gör nu stora investeringar i framtidssäkrad fiber.
Vi har byalag som bokstavligt talat står beredda att sätta spaden i backen för att dra fiber hem till gården eller hem till byn, så det stämmer inte att det finns en återmonopolisering på den svenska marknaden.
Tvärtom är det vi ser nu en fiberfrossa och en utveckling där allt fler delar av landet inser att framtidens kommunikationer alltmer kommer att handla om att se till att vi har bra elektroniska kommunikationer, för det behövs för att hela Sverige ska kunna växa och utvecklas.
När det gäller den aktuella frågan från Monica Green kan man konstatera att Post- och telestyrelsens regleringsbeslut är en direkt följd av lagen om elektronisk kommunikation som antogs 2003, en lagstiftning framtagen av en socialdemokratisk regering. Vad vet jag - Monica Green kanske till och med arbetade med frågorna då.
Den lagstiftningen säger att PTS regelbundet ska göra marknadsanalyser, däribland av marknad 4 som är det vi diskuterar just nu. Den analys PTS gjorde kom fram till att Telia Sonera behövde prisregleras. Enligt EU-direktiv är det den så kallade LRIC-modellen som i det fallet ska användas för att räkna fram priset.
Om Monica Green nu tycker att PTS regleringsbeslut är fel kan det bara bero på att det är något av det som jag precis nämnde som hon tycker är fel. Då skulle jag hemskt gärna vilja att hon svarade på vilket. Är det lagstiftningen om elektronisk kommunikation från 2003 som det är fel på? Är det PTS marknadsanalys som Monica Green menar är felaktigt gjord?
Är det LRIC-modellen som inte bör användas, och har hon i så fall något eget alternativ till den? Jag tycker att den utveckling vi ser i Sverige är fantastisk. På bara ett år har vi sett en ökning med 5 procentenheter där nästan varannan människa som bor i vårt land nu har tillgång till höghastighetsbredband med 100 megabit per sekund. Det är en fantastisk utveckling.
Jag tycker att vi i den här kammaren, gemensamt från höger till vänster, borde kunna glädjas åt dessa fantastiska resultat.
Framför allt ska vi glädjas åt att resultaten i Västerbotten, Skåne och Monica Greens eget hemlän Västra Götaland visar att om man har ett långsiktigt och målmedvetet arbete, om man bestämmer sig för att sätta upp långsiktiga mål och hålla fast vid dem, är det möjligt att faktiskt åstadkomma en helt fantastisk utveckling när det gäller bredbandsutbyggnad också i våra glesare delar av landet.
Anna-Karin Hatt (C):
Sverige brukar ju parkera sig i täten internationellt sett när det gäller många av de här utvecklingsområdena, och det är väldigt positivt. Det finns många faktorer bakom att det ser ut så, bland annat beslut fattade av den här regeringen, men också beslut fattade av föregående socialdemokratiska regeringar. Lyssnar man på Monica Green kan det nästan låta som att inga beslut som är fattade efter att alliansregeringen tillträdde 2006 har spelat någon roll för it-utvecklingen i det här landet.
Det är lite trist att man ska behöva ha den typen av ideologiska skygglappar och inte kan erkänna att beslut fattade även av denna regering har bidragit till Sveriges viktiga it-politiska framsteg. Det bredbandsstöd som Monica Green refererar till och som fanns under den tidigare socialdemokratiska regeringen gjorde nytta i många delar i landet.
Att Västerbotten i dag ligger så pass bra till beror till ganska stora delar på att man då valde en framtidssäker teknik. På många andra håll i landet slösades de pengarna bort. Av tidningsuppgifter att döma satsades många hundra miljoner kronor i misslyckade satsningar eller i områden där marknaden ändå hade klarat av att bygga ut bredband. En borgerlig regering väljer att inte hantera skattebetalarnas pengar på det sättet.
Vi ser en väldigt positiv utveckling. Men mer kommer att behöva göras. Jag beundrar Monica Greens engagemang och välkomnar det. Men jag beklagar att när Socialdemokraterna presenterade sin skuggbudget lade ni inte en enda krona mer till it-utbyggnad.
När däremot regeringen presenterade sin budget i höstas för riksdagen valde vi att avsätta en halv miljard kronor de kommande tre åren för att bygga ut bredband i de delar av landet där marknadens krafter över huvud taget inte räcker till.
Anna-Karin Hatt (C):
Jasenko Omanovic har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att sätta upp mål för att avskaffa direktverkande el i åretruntboenden i Sverige. Det stämmer att elförbrukningen i Sverige är beroende av väderförhållanden i och med att el används för uppvärmningsändamål. Det stämmer också att vid hög förbrukning kan reservkraftverk behöva igångsättas, och dessa använder fossila bränslen. Det är därför viktigt att alla i samhället bidrar till att använda el på ett effektivt sätt.
Vi i regeringen genomför därför en rad insatser för att ge människor möjlighet att spara på el. Däremot vill vi inte detaljstyra hur människor väljer att värma upp sina hus. Användning av el för uppvärmning och varmvatten i småhus har haft en avtagande trend från drygt 20 terawattimmar toppåret 1988 till knappt 15 terawattimmar 2010.
Den avtagande trenden beror bland annat på konvertering från direktverkande el till andra uppvärmningsformer. Andelen småhus år 2010 med enbart direktverkande el eller vattenburen elvärme var knappt 28 procent. I dessa siffror ingår också småhus med värmepumpar, dock inte berg-, jord- eller sjövärmepumpar. Regeringen beslutade den 15 mars 2012 om propositionen Timmätning för aktiva elkonsumenter .
Förslaget i propositionen innebär att det ska bli möjligt för alla kunder som i dag har månadsvis mätning, cirka 5 miljoner personer, att ingå nya former av avtal som förutsätter att elförbrukningen timmäts. Timmätning är ett samhällsekonomiskt viktigt verktyg för kunder att själva eller via applikationer kunna ta kommando över sin egen förbrukning och sänka sin elkostnad. Timmätning innebär en möjlighet till ökad hushållning med värdefull el.
Ett annat sätt att ge möjlighet för människor att spara på el är att sprida kunskap om energieffektiva val. Regeringen satsar årligen ca 100 miljoner kronor på den kommunala energi- och klimatrådgivningen, som bland annat ger råd om olika uppvärmningsalternativ. Jag vill också påminna om att vi har energieffektiviseringsmål. Det finns ett sektorsövergripande mål om 20 procent minskad energiintensitet till 2020 jämfört med 2008.
Det finns dessutom mål för bebyggelsen om 20 procent minskad energianvändning per uppvärmd areaenhet till 2020 och 50 procent till 2050.
Anna-Karin Hatt (C):
Att ställa om elförsörjningen till ett mer förnybart, hållbart och tryggt energisystem är en av regeringens uttalade ambitioner. Det är en grundläggande del i den energipolitik som riksdagen har ställt sig bakom och som jag som energiminister arbetar för att förverkliga. Jasenko Omanovic tar upp en väldigt viktig aspekt i sin interpellation.
Vi har inte minst under den gångna vintern sett att vi har haft brister i vår elförsörjning. Vissa dagar och vissa timmar när behovet har varit särskilt stort har vi varit beroende av att kunna importera el. Men vi har också varit beroende av fossilbaserad reservkraft som har varit nödvändig för att täcka de inhemska behoven. Det har varit motiverat inte i första hand av användandet av direktverkande el.
Det beror på att vi har haft omfattande driftstörningar i den svenska kärnkraften. Det har varit en stark orsak till att elförsörjningen den här vintern har varit mycket ansträngd. Det är något som jag som minister har fått följa väldigt noga. För mig är det viktigt att vi lägger resurserna där de gör allra mest nytta. Det handlar framför allt om skattebetalarnas pengar.
Just därför väljer regeringen att lägga sina resurser på att stärka elförsörjningen och valfriheten för den enskilde. Vi arbetar med att undanröja hinder för att bygga ut den förnybara energin i form av att vi arbetar bort tröskeleffekter. Vi vill underlätta för enskilda att producera sin egen el eller anpassa elanvändningen efter timpriserna. Det kommer att bidra till ett robustare system för vår elförsörjning.
Det kommer att leda till att vi kapar topparna i effektbehovet, vilket kommer att leda till att behovet att dra i gång dyr och ofta miljöskadlig fossilbaserad reservkraft minskar.
Men så länge som vi är så beroende av kärnkraften för vår elförsörjning måste den ha en säkerhetsnivå och en driftssäkerhet som gör att den kan leverera när behoven är som allra störst vintertid. Att minska andelen direktverkande el i våra bostäder för uppvärmning är väldigt bra. Det är viktigt och riktigt, och det är en del av en önskvärd samhällsomvandling.
Det är en bra omställning som i de flesta fall är lönsam för den enskilde i dag. Det som behövs är ofta information, att man som villaägare eller husägare inser att här finns pengar att spara. Det är inte bara miljönytta utan också egna pengar att spara.
Genom de kommunala klimat- och energirådgivare som regeringen har satsat på och nu har förlängt under hela mandatperioden fram till 2014 upptäcker allt fler svenskar den möjligheten. Dessutom har vi ROT-avdraget, som ytterligare underlättar omställningen till mer hållbara uppvärmningssystem i våra bostäder. Allt detta är positivt.
Anna-Karin Hatt (C):
Precis som jag sade tidigare tror jag att jag och interpellanten kan vara överens om att det många gånger är helt rätt att verka för att ta sig ifrån en uppvärmningsform som direktverkande el. Det finns andra typer av uppvärmningssystem som är ekonomiskt mer lönsamma också för småhus.
Man kan konvertera till pellets, byta till en bergvärmepump, en luft- eller vattenvärmepump eller fjärrvärme om man har det i närheten, i stället för att ha direktverkande el, en elpanna eller i värsta fall värma upp sitt hus med olja - det finns fortfarande de som gör det. Frågan är hur man styr för att komma i den riktningen. Jag tror att det är det som debatten egentligen handlar om. Vi har några olika tydliga styrmedel som vi använder.
Ett är Boverkets byggregler som vi gradvis successivt skärper. Där skärper vi kraven på energieffektivitet i bebyggelsen, både sådant som renoveras och sådant som nyproduceras. Sedan har vi energieffektiviseringsmålen, som riksdagen har antagit och som jag beskrev i interpellationssvaret.
Det är att vi ska minska energianvändningen per uppvärmd areaenhet med 20 procent i bebyggelsen till 2020 och med 50 procent till 2050. Det är långsiktiga mål som pekar i vilken riktning vi vill gå. Sedan vill det till att man uppfyller de målen och lägger fram förslag som styr i den riktningen. Förslaget om timvis mätning av el är ett sådant förslag, som man måste se också i ett systemperspektiv.
Det kommer att vara viktigt för den enskilde för att få kontroll på sina elkostnader, men det kommer också att bidra till att vi får ett elsystem som fungerar bättre och en förbrukning som är bättre fördelad över dygnet. Ett annat förslag som regeringen nyligen har överlämnat till riksdagen är propositionen när det gäller obligatoriska energideklarationer som regeringen fattade beslut om förra veckan.
Vi vet att många av de energieffektiviseringsinvesteringar som kan göras i småhus är lönsamma redan i dag. Då kan man fråga sig varför de inte görs om de är lönsamma. Svaret är ofta brist på information.
Förslaget i den delen innehåller att en säljare redan i bostadsannonsen ska energideklarera sin fastighet med något slags märkning där det tydligt framgår för en tilltänkt köpare hur energieffektiviteten ser ut i den aktuella fastigheten.
Detta tillsammans med de lokala, kommunala energi- och klimatrådgivarna leder till att allt fler småhusägare får hjälp att upptäcka den här typen av möjligheter som finns, som man kanske har ett hum om i dag men inte är säker på om det är lönsamt och vad som är rätt att ersätta den direktverkande elen med - som är det vi debatterar här i dag - i det egna fallet.
Därför kan alla dessa delar i regeringens reformagenda just nu bidra till att åstadkomma det som interpellanten är ute efter, det vill säga att vi hushållar med den mest kvalificerade energiform som vi har i energisystemet, nämligen el.
Anna-Karin Hatt (C):
Jag kan lova Jasenko Omanovic att jag som energiminister kommer att verka för att regeringen stegvis ska skärpa kraven på energieffektivitet i våra bostäder. Det är helt nödvändigt för att vi ska kunna nå de övergripande målen om energieffektivisering, och vi vet att energieffektivisering är den kanske viktigaste insatsen för att vi ska kunna nå våra klimatmål och klara klimatutmaningen. Det lovar jag gärna.
Fjärrvärmen är en viktig källa. Det är en fantastisk resa som har gjorts i fjärrvärmebranschen där man har ställt om från användning av fossila bränslen till alltmer av biobränslebaserad fjärrvärme. Man kommer gärna från många andra länder till Sverige för att se hur vi har löst detta och skapat lokala kretslopp. Fjärrvärmen är omgärdad med en del andra diskussioner. Vi har de senaste åren haft omfattande diskussioner om tilltron till den marknadens sätt att fungera.
Många konsumenter upplever att de befinner sig i en lokal monopolliknande situation där det är svårt att påverka priserna och dyrt att byta till alternativt uppvärmningssystem. Konkurrensen är inte vad man skulle önska. Det var just därför som regeringen tillsatte utredningen om tredjepartstillträde, som levererade sitt förslag förra våren.
Vi har gått igenom det noga och grundligt sedan dess.
Anna-Karin Hatt (C):
Jag tycker att man ska vara noga med att i den här typen av frågor inte skrämma människor i onödan. Operatörerna är skyldiga att omedelbart informera alarmeringscentralen om det finns driftstörningar, avbrott eller liknande som gör att nödsamtal inte kan förmedlas till en alarmeringscentral. De måste berätta vad det handlar om för avbrott, vilken omfattning det har och beräknad tid för avbrottet.
SOS Alarm erbjuder på kommersiell basis viktiga samhällsaktörer abonnemang på uppgift om störningar i trafik-, el- och telesystemen via den samverkanswebb som finns. Det är viktigt att framhålla att det är så det ser ut. Självklart har vi i Sverige, Katarina Köhler, en ordning där regering och riksdag stiftar lagar och myndigheterna har tillsyn över områdena och ser till att lagarna följs. Det gäller även på det här området.
Det är också självklart att PTS granskar operatörerna så att de följer intentionen i lagen. Ett av skälen till att regeringen frigjorde 800-bandet för mobilt bredband var just för att kunna bygga upp mobilt bredband till de skogsarbetare, turistarbetare och andra som rör sig i de delar av landet som är obebyggda och där bredbandstillgången och hastigheterna behöver komma upp för att det hela ska vara acceptabelt.
Det bandet rullas nu ut för fullt för att vi ska få mobilt bredband även i glesa delar av landet. Regeringens fokus är att där marknadskrafterna inte räcker till går vi in med omfattande insatser från det offentliga. Det handlar om en halv miljard i bredbandsutbyggnad de kommande åren.
Vi arbetar via Bredbandsforum intensivt tillsammans med operatörerna, kommunerna och byalagen för att hitta modeller där vi på ett samhällsekonomiskt effektivt sätt kan se till att hela landet får tillgång till bra bredband till höga hastigheter och långsiktigt också får bredband i världsklass i hela landet.
Anna-Karin Hatt (C):
Energiöverenskommelsen innebär mer än någonting annat en kraftfull satsning på både förnybar energi och energieffektivisering. Det är inte, tvärtemot vad som här hävdas, någon satsning på kärnkraften. Tvärtom har regeringen väldigt tydligt uttalat i energiöverenskommelsen att kärnkraften faktiskt måste stå på egna ben, att den inte kan räkna med någon form av subventioner.
Förra vintern såg vi återigen hur elpriset skenade så fort kärnkraften fick driftstörningar och inte kunde producera som normalt. För mig och alliansregeringen är det helt uppenbart att Sverige behöver bryta sitt beroende av kärnkraften och vattenkraften. Det gör vi nu genom att bygga ut ett starkt och tydligt tredje ben av förnybar energi i elproduktionen.
Energiöverenskommelsen resulterade alltså inte i minskad andel förnybar energi utan tvärtom i att regeringen kunde höja målet och öka takten i utbyggnaden av den förnybara energin genom att gå från 17 terawattimmar till 25 terawattimmar förnybar el. Till 2020 ska Sverige dessutom ha uppnått 50 procent förnybart i hela energisystemet.
Det är mer än något annat land i Europa. Mer än någonting annat var energiöverenskommelsen en överenskommelse om att satsa på förnybar energi och energieffektivisering. Det är också det som nu sker. Det som sker är en rekordsnabb utbyggnad av den förnybara energin i Sverige.
Bara de senaste tolv månaderna har vindkraften, för att ta ett enda exempel, tillfört 5 terawattimmar ny förnybar el till det svenska energisystemet, vilket i grunden är väldigt bra. Staten har en väldigt tydlig uppfattning om hur de statliga bolagen ska agera, det vill säga att vi sätter upp ett regelverk som gäller lika för de bolag som vi själva äger och för deras konkurrenter.
Det är ett ansvarsfullt sätt att hantera lagstiftningsmakten. Det är så vi måste agera när staten äger bolag på en konkurrensutsatt marknad. Däremot har regeringen alldeles nyligen, för bara något år sedan, förtydligat Vattenfalls ägardirektiv med att man ska vara en ledande del och vara med i energiomställningen, inte bara i Sverige utan också i Europa. I övrigt är Vattenfall ett bolag som styrs av finansmarknadsministern.
Vill Jonas Sjöstedt och andra diskutera just ägardirektiven får ni gärna göra det tillsammans med finansmarknadsministern. För Sverige är det otroligt viktigt att vi har tydliga och stabila spelregler för energiproduktionen. För mig är det arbete som vi nu gör i Regeringskansliet prioriterat.
Vi går nu igenom alla regelverk för att säkerställa att det inte finns några underliggande subventioner till kärnkraften. Jag kan inte säga när det arbetet kommer att vara klart eller vad det kommer att landa i, men jag kan försäkra Jonas Sjöstedt, Jens Holm och Kent Persson att jag kommer att återkomma till riksdagen så fort den genomgången är färdig.