KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mikael Damberg (S):
Mattias Bäckström Johansson har frågat mig om jag avser vidta någon åtgärd med anledning av att ett svenskt statligt bolag köper kärnbränsle av ett ryskt statligt bolag som även har en kärnvapenavdelning. Den grundläggande principen är att staten inte pekar ut vilka leverantörer som enskilda bolag - inte heller de statligt ägda - ska använda sig av. Regeringen gör löpande utrikes- och säkerhetspolitiska analyser av alla frågor som rör våra förbindelser med andra länder.
När Vattenfall handlar med ryska bolag följer de Utrikesdepartementets rekommendationer och internationella sanktioner. Regeringen ställer krav på de statligt ägda bolagen att de ska agera föredömligt, vara transparenta, samarbeta, ha ett strategiskt arbete på plats samt utgå från internationella riktlinjer i sitt arbete. Handel med kärnbränsle följer regelverk och riktlinjer från Euratom Supply Agency och International Atomic Energy Agency .
Areva, Westinghouse och TVEL är granskade enligt Vattenfalls uppförandekod för leverantörer. Utöver Ryssland, som levererat bränsle till Sverige i 40 års tid, är även Kanada, Kazakstan, Australien och Namibia viktiga leverantörer till Vattenfalls anläggningar. Vattenfalls inköpsstrategi är i linje med EU:s strävan efter en diversifierad tillförsel och att undvika beroende av enskilda länder.
Vattenfalls nya inköp bygger på detta, och aktuella leverantörer för kommande år, franska Areva, amerikanska Westinghouse och ryska TVEL, ligger i linje med inköpsstrategin att vara oberoende av enskilda länder och leverantörer.
Mikael Damberg (S):
Tack för interpellationsdebatten. Det är inte första gången den har förts. Jag tror att den förts med olika ministrar och också under olika färger på regeringar. Carl Bildt har svarat på liknande frågor, Margot Wallström har tidigare svarat på frågor om detta, och nu gör jag det. Vi svarar ungefär samma sak. De statliga bolagen har att följa de lagar och regler som gäller.
Vi har i det här fallet inte gett Vattenfall något särskilt direktiv eller särskilt uppdrag från staten annat än att vara affärsmässig i sin verksamhet och att bedriva energiverksamhet så att det är ett av de bolag som leder utvecklingen mot miljömässigt hållbar energiproduktion.
Det innebär att vi inte pekar ut vilka leverantörer bolaget ska använda sig av men att bolaget har att förhålla sig att de utrikespolitiska och säkerhetspolitiska bedömningar som Sverige gör som nation. Vi har på det här området inte några sanktioner eller begränsningar i vår handel med Ryssland. Det är fritt fram att föra en sådan diskussion. Men vi kan inte ha en situation där ett bolag ska tillämpa andra regler än andra bolag.
Det är i varje fall inte så vi hitintills har styrt de statliga bolagen. Det är viktigt att vara väldigt tydlig med att Vattenfall inte bryter mot några lagar, regler eller praxis och att vi vågar vara tydliga med det också i kammaren. Annars skapas det en bild av det. Den andra saken är att Vattenfall också har varit transparent med detta och fortsatt är det. Det tycker jag att det ska vara. Det är ingen hemlig verksamhet.
Jag blir ändå lite förvånad att diskussionen om ryska säkerhetsintressen lyfts upp av Sverigedemokraterna. Ni har inte alltid agerat helt konsekvent i de här frågorna i Sverige och framför allt inte på Europanivå där mycket av dessa säkerhetspolitiska diskussioner nu förs.
Det är inte minst viktigt att Europa har en enad linje för att markera hur Putin har agerat i Europa. Där tycker jag att Sverigedemokraterna på Europanivå har visat väldigt stor undfallenhet mot försök från Europa att markera mot Putins agerande.
Sverigedemokraterna stod i Europa också upp för rysk militär upptrappning mot grannländerna. Det var inte bra. Ni motarbetade även en ökad öppenhet och granskning av vilka ryska pengar som ges till olika europeiska partier. Jag tycker att man ska vara öppen och transparent i de här frågorna. Det har också skapats osäkerhet kring Sverigedemokraternas hållning i den här kammaren kopplat till vissa anställda och andra som har funnits på kansliet.
Att försöka misstänkliggöra Vattenfall för att det bedriver en väldigt öppen och transparent process på området är fel.
Mikael Damberg (S):
Om vi fokuserar på den delen: Sverige stöder EU-sanktioner mot Ryssland på grund av landets olagliga annektering av Krim och dess militära inblandning i östra Ukraina. Förutsättningarna för samarbete med Ryssland har försämrats och kommer fortsatt att vara försämrade så länge den nuvarande ryska politiken förs.
Margot Wallström konstaterade också i dag, vid det toppmöte mellan Sverige och Ryssland som ägde rum, att man inte är överens om allting. Vi har alltså olika uppfattningar. Sverige backar upp de europeiska besluten på det området. Vi bestämmer gemensamt i Europa att vi har sanktioner eller inte vill handla med vissa produkter eller vissa sektorer, och då följer Sverige det. Vi är även pådrivande för att sanktionerna både ska vara kvar och tillämpas fullt ut.
Sedan är det så att vi, givet att det finns sanktioner, på andra områden fortsatt vill ha ett samarbete i Östersjöområdet. Vi har inte sagt att svenska företag helt ska sluta handla med Ryssland, utan de ska kunna ha utbyten. Har vi då inte bestämt oss för att bojkotta eller ha handlingsrestriktioner är det fritt fram för både privat och statligt ägda företag att handla med de leverantörerna.
Skulle vi börja arbeta med detta företag för företag eller produkt för produkt, på egen hand, tror jag både att den europeiska sanktionspolitiken mot Ryssland skulle försvagas och att vi inte skulle uppfattas som tillräckligt starka i ett gemensamt agerande mot Ryssland. Jag tycker alltså att det är viktigt att stå upp för de sanktioner som finns mot Ryssland, men i de områden där det inte finns sanktioner är det fritt fram för företag att handla med Ryssland. Man måste göra sina egna bedömningar, och det ansvaret ligger på styrelsen för Vattenfall.
Den har också gjort sin bedömning i enlighet med den logik du själv beskriver, Mattias Bäckström Johansson.
Mikael Damberg (S):
Jag tycker inte att Sverigedemokraternas agerande, vare sig här i riksdagen eller i Europaparlamentet, har uppvisat den säkerhetspolitiska oro kopplat till Rysslands agerande som nu framförs i talarstolen. Jag tror att det är otroligt viktigt att Europa fortsätter vara enigt och att vi är tuffa mot Ryssland. Vi ska stå upp för de sanktioner som har införts som en markering mot den olagliga annekteringen av Krim och den militära inblandning som fanns i östra Ukraina.
Att Sverige via sitt ägande i ett statligt bolag skulle bestämma att en viss produkt inte ska handlas från Ryssland tror jag däremot är fel väg att gå. Ska man ha sanktioner mot Ryssland ska det ske i ett större sammanhang. Det finns inga sanktioner, och därför tycker jag inte heller att det ansvaret ligger på Vattenfall.
Mikael Damberg (S):
Mattias Bäckström Johansson har frågat mig om jag avser att vidta någon åtgärd med anledning av Lernias lansering av initiativet Den nya rikssvenskan med en uppmaning till företag, organisationer med flera att i stället för dagens rikssvenska använda sig av Lernias nya rikssvenska samt om jag anser att initiativet ligger inom ramen för Lernias uppdrag. Genom bolagsordningen bestämmer ägaren bolagets verksamhetsföremål och vissa angivna ramar för verksamheten.
Lernia har inte något särskilt beslutat samhällsuppdrag. I likhet med ett flertal av de statligt ägda bolagen agerar Lernia på en konkurrensutsatt marknad. Enligt bolagsordningen ska Lernia arbeta med kompetensförsörjning för arbetslivet, med huvudinriktning på utbildning och bemanning, samt bedriva därmed förenlig verksamhet. Från Lernia har jag inhämtat att kampanjen Den nya rikssvenskan syftar till att uppmärksamma att människors kompetens inte sitter i uttalet.
Initiativet adresserar inte det svenska språket utan fokuserar på hur det svenska språket låter beroende på vem som talar det. Bolaget konstaterar att språk och uttal kan ha en exkluderande effekt på arbetsmarknaden. Samtidigt råder det brist på arbetskraft i Sverige, och Lernia har ett kommersiellt intresse av att matcha ledig kompetens mot de behov som finns på arbetsmarknaden. Lernia förvaltas av regeringen genom Regeringskansliet och Näringsdepartementet.
Det är dock Lernias styrelse och ledning som ansvarar för den löpande förvaltningen av bolagets operativa verksamhet. Jag har fullt förtroende för Lernias styrelse och ledning och finner inte anledning att vidta några åtgärder med anledning av frågorna.
Mikael Damberg (S):
Nej, jag ser verkligen ingen fara i detta. Lernia är ett bolag som har jobbat med att utbilda och matcha arbetssökande med arbetsgivare i snart hundra år.
Det är Lernias erfarenhet. Jag behöver inte säga om det är rätt eller fel, men det förefaller vara hyggligt i överensstämmelse med den bild jag har av hur arbetsmarknaden fungerar och hur en del arbetsgivare tyvärr funderar, vilket gör att de kanske inte hittar den kompetens som krävs.
Framför allt hindrar man de här människorna från att komma in på en arbetsmarknad som gör att de snabbare utvecklar det svenska språket och därmed kan bidra till ekonomin och sysselsättningsökningen i vårt land när vi har matchningsproblematik. Det är inte obekant för Lernia att jobba med språkinlärning, för de också ett företag som bedriver språkundervisning. De bedriver bland annat sfi-undervisning, så det här är inte okända frågor för dem.
Det är inte så att de inte ser att svenska språket är viktigt för att ta sig in på arbetsmarknaden. Jag tycker att Sverigedemokraterna här försöker skapa en hel hönsgård av en fjäder. Jag förstår inte riktigt grunden för den här interpellationen. Jag tycker inte att bolagsledningen övergår sitt ansvar. Jag har fullt förtroende för bolagsledning och styrelse.
Mikael Damberg (S):
Om en sak är vi överens, nämligen att svenska språket är viktigt för människor som har kommit till Sverige och för att hantera en arbetsmarknad där det ställs komplexa krav. Man måste kunna kommunicera med arbetskamrater och ibland med kunder. Man måste kunna språket för att kunna hantera tekniska krav och säkerhetskrav på arbetsplatsen. Språket är en nyckel till integration och till det svenska samhället. Om detta är vi inte oöverens.
Lernia är ett bolag som över tid har lyckats förse arbetsgivare med viktig kompetens och samtidigt bidragit till att få individer som står långt från arbetsmarknaden att komma in i egenförsörjning. Det är ett viktigt uppdrag, och jag förväntar mig att bolaget kommer att fortsätta att leverera detta viktiga uppdrag. Jag avser inte att vidta några åtgärder med anledning av dagens interpellation.
Mikael Damberg (S):
Edward Riedl har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att se över det statliga ägandet av bolag mot bakgrund av att Riksrevisionen anser att det inte längre kan motiveras utifrån de av riksdagen fastställda kriterierna gällande statligt ägande. Riksrevisionen har granskat regeringens arbete med att bedöma och upprätthålla aktualiteten i motiv, syfte och mål med de statliga bolagsinnehaven. Riksrevisionen har redovisat sin granskning i en granskningsrapport i januari 2017.
Riksrevisionens rapport bereds nu i Regeringskansliet, och regeringen kommer att presentera sitt ställningstagande till denna enligt normal praxis - det vill säga genom en skrivelse till riksdagen inom de fyra månader som regeringen har på sig från det att Riksrevisionens rapport inkommit till Regeringskansliet. Det statliga bolagsägandet i Sverige har tillkommit vid olika tidpunkter och av skilda skäl. Många av bolagen har sitt ursprung i affärsverksamhet inom myndighet, affärsverk eller statliga monopol, men över tid har förutsättningarna ofta förändrats.
Därför prövar staten löpande skälen för fortsatt statligt ägande liksom bolagens olika uppdrag och inriktning. Jag vill dock inte föregå regeringens beslut i denna fråga utan hänvisar till det ställningstagande som kommer att redovisas i en skrivelse senare i vår.
Mikael Damberg (S):
Det blir lite knepigt för mig att ha denna interpellationsdebatt eftersom regeringen vill svara på Riksrevisionens skrivelse enligt praxis. Vi brukar göra det utförligt så att det blir en bra argumentation i alla led, så att alla kan läsa både Riksrevisionens granskning och regeringens svar - och sedan kan alla ta ställning. Givet att vi återkommer till den diskussionen vill jag börja med ett par principiella ställningstaganden.
Den här regeringen drivs inte av ett ideologiskt färgat förhållningssätt till de statliga bolagen. Jag upplevde att den borgerliga regeringen hade och inte minst Moderaterna har haft en tradition av att driva privatiseringsfrågorna tydligt. Det har varit en ideologisk linje från er sida.
Det har resulterat i ett antal problem när man har sålt vid fel tid eller drivit på en förändring där man inte har kunnat förutse utvecklingen i framtiden. Den här regeringen har en pragmatisk hållning till innehavet. Vi tycker att det är viktigt att jobba med ansvar, långsiktighet och ett hållbart värdeskapande som utgångspunkt.
Det är precis som interpellanten säger, nämligen att olika bolag har olika motiv för sin ställning i den statliga bolagsportföljen. Det kan vara historiska skäl, marknadsmisslyckande eller samhällsuppdrag. Det finns en rad olika skäl till att det finns statliga bolag och till att en regering, och riksdagen, kan bestämma att det ska fortsätta att vara så. Däremot vill jag igen, principiellt, säga följande utan att gå emot Riksrevisionens rapport.
Många länder är avundsjuka på hur vi i Sverige har organiserat vår bolagsförvaltning och lyckats kombinera en ekonomistyrning och annan styrning av bolagen som gör att de på ett fungerande sätt kan konkurrera på konkurrensutsatta marknader. Det kommer vi att återkomma till i svaret på skrivelsen. Jag har inte, som näringsminister, en privatiseringsagenda. Det har jag varit tydlig med.
Men interpellationen är en indikation på att Moderaterna har en annan agenda. Utifrån vad Edward Riedl har sett av Riksrevisionens rapport, vilka bolag kan Moderaterna inte tänka sig att sälja? Är det bara den korta lista som Riksrevisionen har pekat på som är aktuell för er? Har ni en bredare lista? Jag har tidigare läst motioner som ni har väckt där ni har pekat ut några bolag som är viktiga att fortsätta att äga.
Hur ser ni från Moderaternas sida på det statliga ägandet?
Mikael Damberg (S):
Jag tycker att det är intressant att diskutera Vattenfall med tanke på de nedskrivningar som har gjorts där på grund av en affär som många varnade för. Vi ställde frågan om det verkligen var klokt att köpa den här nederländska verksamheten, byggd på fossilkraft, i det skifte som vi stod inför. Den förra regeringen gick vidare med det, och det har kostat 53 miljarder i nedskrivningar.
Vi vet alla att när nedskrivningar görs, då görs de på grund av sänkta priser på marknaden. Affärerna kan alltså ha gjorts vid olika tidpunkter, och nedskrivningarna kommer i ett läge då priserna sjunker. Det gäller att göra en koppling mellan vilka affärer som har varit bra, vilka affärer som har varit dåliga och vad som bygger värde över tid.
Jag tycker att den senaste regeringsperioden visar att ni med både Postnordsammanslagningen och Nuonaffären kring Vattenfall gjorde ett antal riktiga felskär i ägarstyrningen av bolag, som har kostat på mycket. Jag konstaterar också att jag kommer att svara på skrivelsen enligt gällande praxis men att Moderaterna i alla fall varit väldigt tydliga i denna debatt: Apoteket och Bilprovningen ska säljas ut.
Jag kan inte tolka det på något annat sätt än att det var slutsatsen av argumentationen. Jag ser fram emot valrörelsen, när vi kan diskutera dessa frågor.
Mikael Damberg (S):
Larry Söder har frågat mig hur jag planerar att agera för att förhindra att företagens skattebörda leder till att jobben flyttar härifrån och om jag är beredd att ta initiativ till att sätta press på företagen att synliggöra arbetsgivaravgifterna för arbetstagarna. Sverige är en liten, öppen ekonomi i en global omvärld. Förutsättningar för svenska företag att växa och expandera på en internationellt konkurrensutsatt marknad är betydande för sysselsättning, tillväxt och det svenska välfärdssamhället.
Det är ett flertal olika faktorer som påverkar företagens investeringsbeslut och företagsklimatet i landet. Regeringens näringspolitik syftar till att göra det enklare för företag att utveckla och driva sin verksamhet. Svensk ekonomi är stark. Tillväxten har stabiliserats på en av de allra högsta nivåerna i Europa. Sedan den här regeringen tillträdde har 150 000 fler människor ett jobb att gå till, och arbetslösheten har pressats ned under 7 procent.
Flera internationella undersökningar visar på att företagen i Sverige har mycket goda förutsättningar och ramvillkor i förhållande till omvärlden. Enligt till exempel the World Competitiveness Scoreboard hamnade Sverige på en femteplacering förra året, vilket är en förbättring med fyra placeringar från året innan. Enligt Världsbankens Doing Business Index, som mäter hur lätt det är att starta, driva och lägga ned företag, hamnade Sverige på en åttonde plats förra året, vilket är en förbättring med tre placeringar från året innan.
Och enligt affärstidningen Forbes har Sverige det bästa företagsklimatet i världen. Regeringen arbetar även för att stötta svensk industris utveckling. I ett bredare perspektiv ser vi nu ett trendbrott med ökade investeringar och fler företag som väljer att flytta hem produktion till Sverige. Teknikföretagen rapporterade även att man under 2015 anställde fler personer i Sverige än i omvärlden. Regeringen har presenterat en första handlingsplan för Smart industri med 45 konkreta åtgärder för att främja denna utveckling. Regeringen har nyligen tagit fram en flygstrategi.
Ett fokusområde inom ramen för strategin är rättvisa villkor och sund konkurrens inom flygbranschen. Regeringen driver ett arbete inom EU och ICAO för en förbättrad lagstiftning, enhetlig tillämpning och samverkan mellan medlemsländerna. Sverige rår inte över vare sig kollektivavtalsvillkoren eller skattesatser i andra länder. När det gäller verksamhet utanför Sverige är det genom att driva på för bättre villkor på internationell nivå som vi kan jobba mot dåliga arbetsvillkor och jämna ut konkurrensförutsättningarna.
Jag delar uppfattningen om att synlighet och transparens i skattesystemet är viktigt och att det är en fördel om medborgarna är medvetna om hur skatteuttaget ser ut och vad skatterna används till.
Mikael Damberg (S):
Ett krav på att alla arbetsgivare måste redovisa uppgifter på lönebeskedet eller vad det nu kan vara skulle innebära en administrativ kostnad för företagen som den här regeringen inte är beredd att införa. Det finns inga förbud mot att en arbetsgivare skriver på lönebeskedet hur mycket man betalar i skatt. Det finns inga förbud mot det. Men att däremot både krångla till det och öka kostnaderna för de små företagen på det här sättet har vi inte lagt fram något förslag om.
Jag visste inte att Kristdemokraterna har ett sådant förslag, men det är möjligt att ni har det. När det avslutningsvis gäller frågan om skatt och välfärd är det viktigt att om man ska vara trovärdig i fråga om välfärdsfinansieringen - öka underhållet av järnvägen, se till att satsa 10 extra miljarder till skola, sjukvård och äldreomsorg runt om i landet och att orka med de investeringar vi nu gör i bostadsbyggande - måste man också orka med att ta in skatteintäkter.
Den här debatten har väl visat att Kristdemokraterna är för alla sänkta skatter men tror att man kan ha kvar alla utgifter samtidigt. Så är det inte, och det såg vi också under åtta borgerliga regeringsår. Nu har vi ändrat kurs och prioriterar gemensamma investeringar i både välfärd och infrastruktur.
Mikael Damberg (S):
Ann-Charlotte Hammar Johnsson har frågat mig om det är mitt ställningstagande att det är nödvändigt för staten att fortsätta äga 37 procent av Telia, och i så fall av vilka skäl. År 2000 börsnoterades Telia. Motivet var bland annat att bredda ägandet. Under 2002 gick Telia och finska Sonera samman i Telia Sonera genom ett utbyte av aktier. År 2008 sålde den borgerliga regeringen 8 procent i Telia Sonera. Som en konsekvens av detta ligger det statliga ägandet på den nivå som vi har i dag.
Som Ann-Charlotte Hammar Johnsson nämner finns det olika modeller för hur telekombolag ägs. I Danmark till exempel tog riskkapitalister kontrollen över danska telekombolaget TDC men har sålt av sitt innehav igen. I Nederländerna uppstod en situation där det nationella telekombolagets intressenter såg sig tvungna att genom en stiftelse blockera ett oinbjudet uppköpsförsök. År 2008 lade France Telecom ett bud på Telia Sonera som avvisades av Telia Soneras styrelse.
Det var ett beslut som dåvarande alliansregering stödde. Jag tror att Telia spelar en viktig roll i digitaliseringen av Sverige och ser inga skäl i dagsläget till att minska statens ägande. Telekombolag i Norge, Tyskland och Belgien har också statliga ägare. Ann-Charlotte Hammar Johnsson tar upp Telias aktiekursutveckling.
Bolaget har för närvarande utmaningar relaterade till den eurasiska verksamheten, bland annat själva försäljningsprocessen av verksamheten som drar ut på tiden och en bot från amerikanska och nederländska myndigheter relaterade till etableringen i Uzbekistan. Jag noterar att den investeringen gjordes 2007 under den dåvarande alliansregeringen och att den stöddes av dåvarande regering, trots varningar från människorättsorganisationer och experter.
Vi delar bolagets uppfattning att osäkerheten kring försäljningen av verksamheterna i Eurasien och de juridiska processerna kopplade till verksamheten i Uzbekistan utgör viktiga frågor som har en påverkan på bolagets riskprofil. För staten som aktiv och professionell ägare är värdeskapande det övergripande målet, och självklart ingår det då att med jämna mellanrum pröva skälen för fortsatt statligt ägande.
Mikael Damberg (S):
Jag vill vara noga med att säga att den här regeringen har en pragmatisk syn på det statliga ägandet. Den här regeringen drivs inte heller av en privatiseringsagenda, kanske till skillnad från den tidigare borgerliga regeringen. Det är inte viktigt för oss att sälja ut tillgångar av ideologiska skäl. Vi har alltså en pragmatisk hållning.
När det gäller Telia kan jag, utan att föregå den skrivelse i vilken vi i sinom tid ska svara riksdagen, enligt gällande regler, konstatera att Telia i dag är ett av de bolag som driver mycket av digitaliseringen i Sverige. Telia ska också, tillsammans med Ericsson, testa 5G-teknik i Stockholm och Tallinn. De blir kanske de två första huvudstäderna i världen som kommer att få pröva på den nya 5G-tekniken.
Bara av det skälet är Telia som bolag viktigt för utvecklingen av både näringsliv och den digitaliseringsomställning som vi står inför. Faktum är att bolaget planerar att mellan 2015 och 2018 göra investeringar för 9 miljarder i supersnabbt fiberbredband i Sverige. Det är klart att det spelar roll för oss, generellt. Men det behöver inte vara hela svaret på den fråga som ställts.
Det viktigaste svaret kanske är att jag inte har några planer på att minska det statliga ägandet i Telia just nu. Riksdagen har inte heller gett mig mandat för det. Det finns inget mandat från riksdagen om att minska det statliga ägandet. Det kanske är det enklaste svaret på frågan. Det viktigaste för mig är dock långsiktigt värdeskapande och att jobba nära styrelse och ledning i bolaget, för att kunna stötta dem.
Vi har ställt oss bakom den strategi som Telia har inför framtiden. Och det klokaste sättet att göra det på är nog genom en seriös dialog med ägarna, inte via olika mediespekulationer om bolagets affärer i olika länder. Det hjälper inte alltid bolaget framåt.