Tobias Andersson (SD):
"Kriminaliteten och otryggheten breder ut sig i Sverige. Rättsväsendet står underfinansierat och under lång tid bortprioriterat. En ansvarslös, kravlös migrations- och integrationspolitik har skapat än större segregation. Tilltron till polis- och rättsväsendet blir allt mindre.
Samtidigt skapar radikalism och extremism runt om i världen nya problem, där terrorister enklare rör sig över landsgränser och med ny teknik hotar det som tidigare varit tryggt. Statens kärnuppgift, att värna medborgarnas trygghet, står hotad." Så inledde vi vår utgiftsområdesmotion för rättsväsendet.
Sedan den skrevs har mycket hänt. Det har varit två väldigt händelserika månader inom den svenska politiken. Denna turbulens nådde sin kulmen när Sverige den 24 november fick sin första kvinnliga statsminister någonsin men blev av med henne inom loppet av sju timmar.
Orsaken till denna oreda, vilken sannolikt är något svår för många att hänga med i och fullt ut greppa, är budgeten.
Det var i sig någonting nytt och ett stort steg framåt för Sverigedemokraterna när vi för första gången 2014 röstade på Moderaternas budgetalternativ efter att vårt förslag fallit och vi därigenom utgjorde tungan på vågen för ett budgetbeslut. Sedan dess har mycket skett, och i dag skulle ett sådant agerande inte anses utgöra någon större framgång för oss som parti.
Vad vi däremot lyckades åstadkomma denna höst kan inte ses som någonting annat än en av de främsta framgångarna för oss som parti. Vi har förhandlat fram en SD-M-KD-budget och fått gehör för den i denna kammare.
Det betänkande vi i dag ska debattera och fatta beslut om har därför justerats så att förslaget till beslut inte utgörs av regeringens budgetproposition utan av det gemensamma budgetförslaget från Sverigedemokraterna, Moderaterna och Kristdemokraterna. Nu har det kanske hittills i detta anförande låtit som om detta i sig är den stora segern för Sverigedemokraterna.
Även om det är en sådan är den största vinnaren i detta rättsväsendet, som nu får väsentliga tillskott till sin verksamhet. För precis som jag inledde mitt anförande med att konstatera befinner sig Sverige i ett ytterst allvarligt läge. Sverige är inte längre det trygga land vi en gång var så stolta över.
Sverige har förändrats och försummats av styrande politiker under lång tid. Sverige har bland den lägsta polistätheten i Europa men beskrivs samtidigt internationellt som ett av Europas farligaste länder.
Sverige förtjänar bättre än så, och det var mot den bakgrunden som Sverigedemokraterna, likt tidigare år, riktade ordentliga satsningar på rättsväsendet i vår budgetmotion. Allt som allt rörde det sig om 4,5 miljarder utöver regeringens anslag för 2022, och en majoritet av satsningen skulle tillfalla Polismyndigheten.
Genom 1,5 miljarder i särskild lönesatsning skulle vi främja att medarbetare vill stanna kvar vid myndigheten samt skapa incitament för att återrekrytera poliser som för närvarande arbetar med annat.
Genom 870 miljoner i satsning på betald polisutbildning skulle vi ytterligare stärka attraktionskraften i yrket och underlätta för dem som i dag går i tankar att söka sig till Polismyndigheten men som inte har råd att återvända till skolbänken.
Genom 200 miljoner i satsning på Nationellt forensiskt centrum säkerställer vi att deras sedan länge underdimensionerade och underfinansierade verksamhet kan få de resurser som krävs för att utgöra ett ovärderligt verktyg i utredandet av brott. Fru talman!
Vi har ytterligare satsningar på Polismyndigheten i vår budgetmotion, men även annat återfinns. Sverigedemokraterna inser att det finns andra delar av rättskedjan som också behöver utökade befogenheter och resurser, varför vi även riktar medel till exempelvis Säkerhetspolisen, Åklagarmyndigheten, Sveriges Domstolar och Kriminalvården.
I symbios med de policyförslag som vi driver hade dessa budgetsatsningar på riktigt kunnat bidra till att vända utvecklingen i Sverige. Med en sådan politik hade vi på sikt kunnat garantera ett tryggare land. Riktigt så bra blev det dock inte. Man kan inte få allt man önskar. Vi har förhandlat med Moderaterna och Kristdemokraterna, och vissa av våra satsningar har fått stå tillbaka.
I praktiken innebär det dock att vi nu har enats om någonting som utgör ett markant bättre förslag i relation till regeringens budgetproposition.
I vårt gemensamma budgetalternativ tilldelas rättsväsendet inte 4,5 miljarder som Sverigedemokraterna hade önskat 2022 men 1,5 miljarder, vilket nu blir verklighet givet att det vunnit gehör i såväl utskottet som senare i dag riksdagen.
Jag är stolt över att vi tre, mer eller mindre, konservativa partier har kunnat sitta ned tillsammans och överlägga, förhandla och landa i ett helhetsförslag till statsbudget innehållande markant bättre prioriteringar än förra regeringens. Rättsväsendet blir den stora vinnaren.
Genom att avstå från typiskt socialdemokratiskt valfläsk som familjeveckan och typisk miljöpartistisk symbolsocialism som att köpa skog från privata markägare fanns det resurser över för oss att satsa på rättsväsendet - den politiska fråga som väljarna anser vara viktigast och ett av de områden som negligerats mest av tidigare statsministrar.
Det är jag stolt över. Jag är stolt över att riksdagen redan har röstat bifall till en SD-M-KD-budgetram och nu i dag kommer att rösta bifall till SD-M-KD:s förslag på fördelning inom flertalet utgiftsområden, inte bara detta. Fru talman! Jag ser fram emot att se det samarbete som nu växer fram tillta och på riktigt verka för att få Sverige på rätt kurs.
Med detta sagt ska jag göra någonting jag är ovan vid, nämligen yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet i dess helhet.