Börje Vestlund (S):
När jag hade skrivit interpellationen fick jag ett meddelande från Posten AB som talade om att man hade löst frågan. Jag blev glad över det. Jag tänkte att äntligen kan vi hitta något som gör att vi kan gå in mer på regelfrågan än att diskutera de här stackars människorna i byn Årböle, som har haft problem med posten under ganska lång tid vid det här laget.
Dessvärre visade det sig att det här egentligen inte var riktigt hela sanningen. Så sent som i går fick jag ett mejl från byalaget i Årböle som berättade att detta bara var tillfälligt löst. Dessutom hade ett par familjer fortfarande långt till postlådan, nämligen mer än en och en halv kilometer. Det är väldigt långt för de flesta av oss i alla fall.
Jag tycker att detta återigen visar statsrådets ovilja att lösa ett sådant här problem, som gäller så få människor. Jag tror att vi diskuterade detta i den förra debatten. Det handlar om 600 personer. Det borde faktiskt regeringen ha klarat av vid det här laget. Utredningen fanns här. Den var på plats. Det gällde bara att skriva ett bra regelverk för de olika aktörerna.
I allra högsta grad borde detta vara aktuellt nu, när vi måste ha ett regelverk då vi förändrar Postens verksamhet genom att Posten säljs. Jag förstår inte riktigt varför statsrådet är så envis med detta. När jag har hållit på med de här frågorna har jag fått ett antal indikationer från andra håll i landet.
Till exempel från Älvsbyn har människor hört av sig och sagt: Men vi har det precis likadant! I det fallet, fru talman, handlar det om en by där man visserligen fick hämta alla sin post på samma ställe, men posten kom i alla fall till byn. Vad som sedan hände var att barnen tog slut i byn.
Jag vet inte om de slutade skolan eller flyttade därifrån, men det gick ingen skolskjuts till byn längre. Då upphörde leveransen av post. Detta kan inte vara vad vi menar med att hela Sverige ska leva och att alla människor ska ha lika värde oaktat var man bor i landet.
Det förvånar mig verkligen att det är ett centerpartistiskt statsråd som har suttit med armarna i kors och bara hänvisat till att jag vill införa fler regler för landsbygdens invånare. Jag vill inte införa fler regler.
Men jag vill att landsbygdens invånare ska kunna hanteras på samma sätt som jag som bor i Kista och får min post till dörren varje dag, fem dagar i veckan, enligt de intentioner som finns i våra postlagar. Det tycker jag ska gälla alla människor i hela landet oaktat att jag bor i Stockholm och de här människorna i Årböle eller i Älvsbyn eller var det nu kan vara.
Jag tycker att det ska finnas en rättvisa. Människor ska behandlas på samma sätt. Det här har blivit uppenbart genom de debatter som Åsa Torstensson och jag har fört och även i dem jag förde med förra infrastrukturministern. Men till hennes försvar kan sägas att hon hade lika dålig kunskap om detta som jag när problemet började. Ingen hade observerat eller hört talas om det. Det var knappt så att PTS hade gjort det.
Jag är fortfarande förvånad över att statsrådet inte vill göra ett enda dugg för det här, utan bara hänvisar till det råd som nu finns och som man kan höra av sig till när det gäller att ta hänsyn till de sociala värdena.