Pyry Niemi (S):
Vi ska debattera verksamheten i Europeiska unionen under 2014. Först vill jag yrka bifall till reservation 15 under punkt 8. I övrigt står vi bakom utskottets förslag. Herr talman! Verksamheten inom Europeiska unionen 2014 är som bekant ett nedslag i vad som skedde under förra året. En av de viktigaste frågorna handlar om EU:s utvidgning. Under hela EU:s existens har utvidgningsprocessen varit betydelsefull.
De nya kandidaterna har fått genomföra långtgående reformer i sina samhällsstrukturer, och det har i sig inneburit ekonomiska och demokratiska lyft i de respektive länderna.
En av de viktigaste hörnstenarna för medlemskap är att kandidatländerna också måste uppfylla de så kallade Köpenhamnskriterierna, det vill säga det politiska kriteriet, att vara en stabil demokrati som respekterar mänskliga rättigheter och ger skydd till minoriteter, det ekonomiska kriteriet, det vill säga att ha en fungerande marknadsekonomi, och det administrativa kriteriet, det vill säga att kunna hantera EU:s lagar och regler. Många av kandidatländerna har successivt, i olika takt, börjat uppfylla de krav som EU-medlemskapet ställer.
Serbien hade sin första förhandling i januari 2014, och de första kapitlen förväntas öppnas under 2015. Serbien har nått långt när det gäller uppfyllandet av de politiska kriterierna, och de har också nått långt i grundkravet om en stabil och funktionell relation med Kosovo. Albanien har numera också kandidatstatus. Det finns många områden som måste regleras i Albanien, och EU-kommissionen har hittills drivit på bra i frågor som berör kampen mot korruption och organiserad brottslighet och respekten för mänskliga rättigheter.
Likaså är det viktigt att den styrande regeringen har en tydlig politisk dialog med oppositionen. Herr talman! Makedonien har kommit en bit på väg, men landet genomlider för närvarande en tuff politisk kris, där den styrande konservativa regeringen anklagas för omfattande korruption, inskränkande av yttrande- och pressfrihet, omfattande slöseri av statens medel med mera.
Konflikten mellan regeringen och oppositionen har äntligen kommit upp till ytan, och det är bra att EU fortsätter att följa upp utvecklingen av tydliga demokratiska reformer i Makedonien. Förhoppningen är att regeringen avgår och i stället bildar en interimsregering med oppositionen för att under en övergångsperiod dels påbörja processen att möta kraven i Köpenhamnskriterierna, dels lägga grunden för fria och oberoende val i framtiden. Här måste EU närvara tydligt och stringent.
Namnfrågan har tagit alldeles för mycket fokus från de viktigaste frågorna om jämlikhet, jämställdhet, en fri och oberoende press, antikorruption med mera. För närvarande har förhandlingar inletts mellan regeringen och oppositionen, men det kommer att ta tid att komma framåt i enlighet med Köpenhamnskriterierna. Montenegro har också kommit långt i förhandlingarna sedan 2012, men det finns fortfarande brister att åtgärda, framför allt inom rättsområdet för att motverka korruption och organiserad brottslighet.
Turkiet har dessvärre tagit steg tillbaka. Det finns omfattande brister kring bland annat yttrandefriheten som uppstått under senare år. Det är oroande, och det är någonting som måste hanteras. Det är bra att EU-kommissionen med kraft arbetar för att inleda förhandlingar med Turkiet kring kapitel 23, rättsväsen och grundläggande rättigheter, och kapitel 24, rättvisa, frihet och säkerhet.
I dagsläget är det också angeläget att bryta det nuvarande läget kring Bosnien och Hercegovinas EU-närmande. Det har liksom stannat till en stund. Herr talman! Det är bra att EU:s nya förmedlemskapsstöd IPA II-instrumentet inrättats. Det ger möjligheter för EU att mer flexibelt och med riktade insatser stödja närmandeprocesser bland annat inom rättsstatsområdet och kapacitetsbyggande inom offentlig förvaltning.
Varför nämner jag då de olika ländernas processer i EU-närmandet? Jo, därför att utvidgningsprocessen är en av EU paradgrenar för att jämna ut skillnaderna inom Europa. Det handlar om respekten för mänskliga rättigheter, upprättandet av rättsstater och införandet av bra och fungerande ekonomiska modeller i de länder som blir medlemmar. De som vill motverka utvidgningen förstår inte magnituden kring vilken utvecklingspotential den ger för de länder som genomgår processen och uppfyller Köpenhamnskriterierna.
Det är inte ett dugg högtravande - det är en mänsklig rättighet för alla som bor i Europa och världen att leva i länder som uppfyller kriterierna. Jag och min kollega Jasenko Omanovic var i Skopje den 17 maj för att visa vår solidaritet vid den hittills största manifestationen för en fungerande demokrati i Makedonien med närmare 100 000 deltagare. Olika minoriteter som tidigare haft svårt att mötas samlades och stod sida vid sida.
Det var stort, men det största intrycket fick vi när en - bara en, men i alla fall - Prideflagga vajade i folkvimlet. Det var ett stort steg i ett samhälle där hbtq-personer förtrycks och nedvärderas av regeringen. Med detta i sinnet i talande stund kan jag konstatera att utvidgningen sätter fokus på det mest grundläggande för relationer människor emellan i länder som vill skapa fungerande demokratier och välfärdsstater.
Det gör också att EU på sikt får ytterligare tillförsel av nya marknader och EU-medborgare som fritt kan röra sig och studera, arbeta och bidra till EU:s fortsatta tillväxt och välfärd. Herr talman! Vi socialdemokrater understryker vikten av ett öppet Europa. Öppenhet är en vägledande princip inom EU:s alla samarbetsområden, däribland frihandel, utvecklingssamarbete och migration. Migration har alltid förekommit.
In- och utflyttning mellan länderna är en förutsättning för tillväxt och välfärd men också en möjlighet till kulturellt, praktiskt och intellektuellt utbyte. Mångfalden berikar och grundlägger möjligheter för nya kreativa tillväxtmarknader som annars sannolikt uteblivit från EU och etablerats i andra delar av världen. Vi anser att EU vinner i inflytande och trovärdighet på att stå upp för varandra och agera gemensamt avseende migration.
Alla EU-länderna måste ta sitt ansvar och bidra till att flyktingar som kommer till EU via högst riskabla vägar och många gånger dödliga farkoster ska beredas möjligheter att fördelas solidariskt mellan EU-länderna. Så är inte fallet i dag. Vi i Sverige ska ha en generös flykting- och asylpolitik, men andra EU-länder måste visa framfötterna och inse värdet i att en solidarisk fördelning stärker EU på medellång och längre sikt. Demografin kommer att förändras.
De flesta som flyr är yngre vuxna, redo att ikläda sig arbeten när den åldrande befolkningen inom EU sakta men säkert fasas ut i pension. Sverige har i dag sannolikt de bästa demografiska förutsättningarna för att möta den kommande generationsväxlingen. Detta borde vara en signal till andra EU-länder att formera migrationspolitiken därefter. Herr talman! Det talas ofta om det ökade trycket på Sverige och flyktingmottagandet. Ja, läget är ansträngt, men hanterbart.
För drygt 20 år sedan hade Sverige motsvarande situation som nu. Många sökte sig till Sveriges gränser från det krigsdrabbade Jugoslavien. Dessa personer ställer upp solidariskt i dag för dem som kommer hit, på samma sätt som de möttes av solidaritet för 20 år sedan. De flydde från kriget i Jugoslavien och har numera fått framträdande roller i det svenska samhället. De har skapat sig arbets- och utbildningsmöjligheter, och de bidrar i dag till en hyggligt väl fungerande svensk välfärd.
Samma sak som hände för 20 år sedan händer i dag; dock kommer flyktingarna i huvudsak från Irak och Syrien. Det finns också flyktingar från Afrika som söker sig till Sverige för att finna nya livsmöjligheter och kanske chanser att så småningom återvända till sina hemländer och bidra med nya kompetenser och erfarenheter.
Jag är helt övertygad om att de som tvingas fly undan krig, förtryck och fattigdom i alla lägen kommer att bidra till utvecklingen av Sverige, på samma sätt som flyktingarna från Jugoslavien eller alla flyktingar som hamnade i Sverige under andra världskriget. Det finns inget motsatsförhållande. Tvärtom! Sverige behöver inflyttning för att landet inte ska få en minskande befolkning och för att upprätthålla ett födelsetal på minst 1,7, som är nödvändigt för befolkningstillväxten.
Regeringen kommer att envist driva denna linje inom EU också. EU behöver hantera de ökade migrationsströmmarna solidariskt men också medvetet. I den medvetenheten finns just möjligheterna att få in nya människor som kan bidra med aktiva arbetsinsatser, skatter och kompetens i ett delvis åldrande EU.