Lotta Johnsson Fornarve (V):
Jag tycker att det är bra att Sverige engagerar sig på en rad olika områden när det gäller Ali Gharavi och de andra människorättsaktivisterna samt när det gäller situationen i Turkiet över huvud taget. Ministern säger att man har tagit upp frågan på alla nivåer - inkluderar detta ministernivå och statsministernivå? Jag skulle vilja ha ett förtydligande på den punkten. Vi lyfter upp frågan om de fängslade Amnesty-aktivisterna inte bara för att en svensk medborgare finns bland dem utan också för att det är extra allvarligt när en regim ger sig på MR-försvarare på detta sätt.
I en tid när mänskliga rättigheter inskränks allt tydligare i Turkiet och utrymmet för civilsamhällesorganisationer krymper är det extra viktigt att stå upp för de organisationer som varje dag kämpar för att grundläggande mänskliga rättigheter ska respekteras. En åklagare i Istanbul kräver nu upp till 15 års fängelse för de människorättsaktivister som gripits i Turkiet. En av dessa är ju svensk medborgare.
I ett uttalande säger Amnesty International att dessa anklagelser är skandalösa och inte innehåller några nya bevis samt att absurda påståenden riktade mot några av Turkiets mest framträdande människorättsförsvarare upprepas. Det enda dessa personer har gjort sig skyldiga till är att tro på att det är viktigt att kämpa för mänskliga rättigheter. Att fängsla dem för detta är djupt felaktigt och rättsvidrigt.
Även om vi har agerat och gjort mycket från svensk sida hoppas jag att regeringen håller i detta, både som enskilt land och genom olika internationella organ som EU och Europarådet, och ytterligare intensifierar trycket mot Turkiets myndigheter för ett ovillkorligt frigivande av Ali Gharavi och de övriga människorättsaktivisterna. Jag hoppas också att det kommer att synas och kommuniceras tydligare utåt. I medierna har jag inte sett någonting från regeringens håll om detta fall sedan i augusti, så det vore välkommet.
Amnesty rapporterar om en ökning av anklagelser om tortyr och misshandel i polishäkten, delvis med stöd i undantagstillståndet som lättat på skyddet för de arresterade. Enligt Amnesty går de rutinmässiga och långa häktningarna av journalister och människorättsförsvarare i Turkiet att likställa med att straffas utan fällande dom. De som uttrycker åsikter som avviker från regeringens, särskilt i relation till kurdernas situation, har utsatts för hot om våld och brottslig förföljelse.
Samtliga medier som riktar kritik mot regeringen och Erdogan är måltavlor för regimens förtryck. Ett tydligt exempel på hur Turkiet försöker tysta all opposition är att över 3 800 organisationer och stiftelser har stängts ned permanent i Turkiet. Bland dem finns både barnrätts- och kvinnorättsorganisationer.
Jag tycker att det i det här sammanhanget finns anledning att lyfta frågan om det avtal som EU har med Turkiet om att förhindra flyktingar från att ta sig till Europa - detta Turkiet som på område efter område bryter mot de mänskliga rättigheterna mot den egna befolkningen. Hur kan man anse att det landet kan betraktas som ett säkert land för människor på flykt?
Är det inte hög tid att Sverige verkar för att EU säger upp avtalet med Turkiet, som syftar till att förhindra människor på flykt att ta sig till Europa? Så länge avtalet finns kvar kommer Erdogan att använda det i utpressningssyfte.