KBLab/rixvox huggingface dataset:
Amanda Lind (MP):
Tack, Lotta Finstorp, för frågan! Kulturen ska vara fri, och armlängds avstånd ska råda, oavsett om det är en miljöpartist eller en sverigedemokrat som styr över kulturpolitiken. Jag meddelade för någon vecka sedan att jag och regeringen har gett Myndigheten för kulturanalys i uppdrag att granska principen om armlängds avstånd på såväl statlig som kommunal och regional nivå.
Precis som Lotta Finstorp säger finns det flagranta övergrepp där man på något sätt vill styra vilken typ av konst som ska köpas in och vilka typer av verk man som politiker inte gillar. Det finns även den lite mer potentiella, indirekta påverkan som konstnärer kanske upplever. Det är också viktigt att granska.
Jag ser fram emot det uppdraget och att Myka ska redovisa resultatet av sin granskning så att vi på olika sätt kan säkerställa att armlängds avstånd gäller och att konsten och kulturen får stå fria. Det gläder mig att Lotta Finstorp har uttryckt ett engagemang för kulturskapares villkor. Jag vill säga att det finns mycket i Moderaternas budgetmotion om detta som också är bra.
Jag vill ställa en motfråga till Lotta Finstorp, mot bakgrund av att Lotta Finstorps partiledare Ulf Kristersson nu har aviserat ett samarbete med Sverigedemokraterna. Ska vi vara oroliga för att den fria kulturen och konsten lever farligt i framtiden? Bara genom att läsa Sverigedemokraternas budgetmotion ser man hur det ser ut i kommunerna.
Det är uppenbart att när Moderaterna låter Sverigedemokraterna komma in i värmen tar Sverigedemokraterna, precis som Aron Emilsson säger, taktpinnen och dikterar även kulturpolitiken. Jag ställer mitt hopp till den liberala delen av Moderaterna som älskar frihet. Kan vi vara säkra på att Moderaterna inte kommer att agera dörrmatta åt en antiliberal auktoritär kulturpolitik?
Amanda Lind (MP):
Jag tolkar Lotta Finstorp som att Sverigedemokraternas kulturpolitik inte kommer att få något genomslag i ett framtida samarbete. Jag konstaterar att man inte har haft samma principiella inriktning i Sölvesborg. Kultur och kreativa näringar är självklart en viktig del av Sveriges exportindustri. Det är en fråga som jag följer noga.
Amanda Lind (MP):
I det glashuset hörde jag många stenar kastas av just riksdagsledamoten Aron Emilsson. Sverigedemokraternas budget avviker som vanligt kraftigt från alla andra partiers budgetförslag. Man skriver och säger att kulturpolitiken ska användas för att forma nationell identitet. Ibland uttrycks det lite mildare: för att skapa gemenskap och sammanhållning.
Kulturen och kulturpolitiken används för att fylla ett politiskt syfte, för att uppfylla det politiska projektet. Det är för mig motsatsen till fri konst och fri kultur. Att Sverigedemokraterna slaktar folkbildningen är ett hårt slag mot Sverige som kultur- och kunskapsnation. Hur får vi ett starkare och mer bildat Sverige om man som de dramatiskt vill sänka anslagen till folkbildningen?
De vill vidare minska mediestödet med nästan 100 miljoner kronor och anslagen till den fria konsten med 180 miljoner kronor. De vill ta bort stöden till biblioteken med 129 miljoner kronor. Detta är en drastisk nedskärningsbudget, en budget i vilken drastiska omprioriteringar görs på ett sätt som skvallrar om Sverigedemokraternas politiska ambitioner för kultur.
Jag står för någonting annat, nämligen en fri konst och en fri kultur där armlängds avstånd bör gälla. Det är motsatsen till Sverigedemokraternas kulturpolitik.
Amanda Lind (MP):
För att börja med förhandsprövningen, som Lotta Finstorp lyfte fram, nämnde jag i mitt anförande att vi i propositionen konstaterar att det är ett problem om det över huvud taget kan finnas en risk för att det på något sätt uppfattas som en politisk styrning av innehållet. Det är ju inte det som förhandsprövningen syftar till att granska.
Där avser jag och regeringen att återkomma så snart som möjligt så att vi skyndsamt under mandatperioden också kan tillsätta en utredning, få på bordet den information som det tidigare arbetet inte kunde lägga fram och så snabbt som möjligt komma till klarhet i den här frågan. Det gläder mig att det är ett enigt kulturutskott som har markerat detta. Vi är överens i den frågan.
I grunden är det inte märkligt att vi diskuterar de här grannlaga mediefrågorna. Däremot ser jag inte att det är vad public service gör som är grunden till att den stora mediepolitiska diskussionen nu har satts igång. Det är en enorm föränderlighet på mediemarknaden just nu.
Vi ser de stora globala distributionsjättarna ta alltmer plats och annonsintäkter, vilket i grunden är det stora problemet för tidningarna runt om i landet. Man saknar möjligheten att få in lika mycket i reklamintäkter som tidigare. Med det sagt är det avgörande för mig att vi har en balans på mediemarknaden. Det är därför regeringen har en väldigt offensiv mediepolitik och har lagt om mediesystemet.
Vi har skjutit till pengar i budgeten och ökat mediestödet för de kommersiella medierna. Vi måste följa den här utvecklingen fortsatt noggrant och se till att vi, som vi nu gör i propositionen, värnar en stark oberoende public service. Vi ska också på olika sätt säkerställa att vi kan ha en livskraftig kommersiell mediemarknad. Då menar jag att det är rimligt att public service också tar sitt ansvar, vilket vi betonar i propositionen.
Amanda Lind (MP):
Public service-företagen har ju redan i dag ett utbud på de digitala plattformarna. All verksamhet ska kunna granskas. Det är precis därför vi har en grundlagskommitté som just nu tittar på hur det här ska kunna regleras på ett klokt och bra sätt. Kommittén kommer att återkomma med sitt förslag kommande år.
Det vi säger i propositionen är att man för att uppfylla sitt uppdrag i huvudsak ska uppfylla det via marknätet. Då kan man också göra ett visst tillgodoräknande av den omfattande verksamhet man har digitalt.
Det är inte orimligt, men det ställer precis som i dag höga krav på public service-företagen att de etiska system som man har gällande sändningarna i marknätet och programverksamheten där självklart också ska gälla för det som man lägger ut på nätet. Återigen: Vi måste ändra det här systemet, och det är precis därför vi har en utredning som tittar på det.
Amanda Lind (MP):
Precis som remissinstanserna ser regeringen problem med det nuvarande systemet med förhandsprövningen, det vill säga att även om förslaget kommer från myndigheten är det alltså regeringen som fattar det slutliga beslutet. Även om det inte ska handla om att gå in i innehåll kan det ändå uppfattas som att man från politikens sida är inne där man inte ska vara, och precis som det eniga kulturutskottet står bakom avser vi att utreda detta så skyndsamt som möjligt.
Med de övriga justeringarna i förhandsprövningen hoppas jag att vi nu har hittat en bra balans och ett system som både ger public service-företagen den frihet de behöver och skapar en legitimitet gentemot till exempel de övriga kommersiella aktörerna. Debattens vågor går höga om public service. Jag tittar på vad Granskningsnämnden har redovisat.
Granskningsnämnden har ett uppdrag att granska att public service-företagen håller sig inom det uppdrag de har: De ska granska saklighet och opartiskhet. Jag kan konstatera att av de beslut som har tagits av Granskningsnämnden är det ytterst få fällningar som handlar om just saklighets- och opartiskhetsuppdraget under ett ganska stort antal år och väldigt många timmars sändning.
Min fråga är: Hur ser riksdagsledamoten Angelika Bengtsson på det faktum att det är ytterst få program och inslag som har fällts? Vad säger dessa fakta i relation till den debatt med mycket höga tonlägen som förs bland annat från sverigedemokratiska företrädare?
Amanda Lind (MP):
Först vill jag betona att det är en självklarhet att public services verksamhet ska bedrivas sakligt och opartiskt. Det är precis därför vi också har Granskningsnämnden. Att antalet fällningar för partiskhet och osaklighet är få kanske snarare är en indikation på att public service sköter sitt uppdrag ganska bra. Jag har tagit del av den rapport som Angelika Bengtsson hänvisar till, och jag tycker inte att den säger särskilt mycket om någonting.
Det visar väl att public service sköter sitt uppdrag bra med tanke på att det under lång tid har varit få fällningar och många sändningar. Jag blir bekymrad när man refererar till ett debattklimat eller åsikter hos medborgarna utan att se sin egen roll i det hela.
Hänvisar man till undersökningar och överdriver deras slutsatser kanske man bidrar till debatten på ett okonstruktivt sätt. Faktum är att public service åtnjuter högt förtroende hos svenska folket både jämfört med andra institutioner i vårt samhälle och i relation till andra public service-företag i Norden. Jag tycker att vi ska vara stolta över det public service gör.
Public service ska bedrivas med saklighet och opartiskhet, och det finns en granskningsnämnd som ska sköta sitt uppdrag. Sverigedemokraterna hänvisar till att man vill göra förändringar. De är okonkreta, och jag tycker att det är viktigt att vi håller oss till fakta när vi diskuterar dessa frågor. Där ska Granskningsnämnden sköta sitt uppdrag.
Amanda Lind (MP):
Oro är fel ord. Jag skulle snarare säga att det är viktigt att vi säkrar public services ansvar. Det handlar om två saker. Det ena är att vi säkrar ansvaret. Vi säger i propositionen att public service självklart har ett ansvar när det gäller de kommersiella mediernas förutsättningar, till exempel lokalt, att bedriva journalistisk verksamhet. Vi säger att man ska ta detta i beaktande. Här vet jag att det förs samtal.
Både Sveriges Television och Sveriges Radio har samtal med lokala aktörer om hur de ska kunna samspela på ett bra sätt. Men det ska ske med sunda konkurrensförhållanden. Och jag tror att vi båda delar uppfattningen att det är bra. Sedan är det frågan om public services kärnuppdrag och vad public service ska göra. Där står jag, regeringen och Miljöpartiet fast vid att det breda uppdraget är viktigt. Alla i Sverige ska känna att de berörs av public service. De ska känna att det finns något som tilltalar dem.
Public service ska spegla förhållandena i hela Sverige. Jag tror att vi får en bättre public service, en bättre samhällsdebatt och en bättre demokrati av ett brett uppdrag så att många kommer i kontakt med public service. Roland Utbult frågade om gränserna, om public service kan svälla för mycket. Ja, vi sitter här nu och definierar i sändningstillståndet vad public service ska göra. Vi har varit överens i Public service-kommittén om det breda uppdraget.
Sedan finns förhandsprövningen för att säkerställa att kompletterande verksamhet av större betydelse, när man vill prova nya tjänster från public service, ska kunna bli föremål för granskning. Det syftar till att sätta olika slags yttre ramar för public services verksamhet. Jag menar att regeringen i propositionen har hittat en bra balans och tagit hänsyn till att vi ska ha en stark och bred public service med goda förutsättningar, och den ska vara innovativ.
Men vi måste också ha olika slags ramar för verksamheten.
Amanda Lind (MP):
Det är smickrande att Roland Utbult vill att jag ska formulera en vision för vad som ska stå i kommande sändningstillstånd om sex år. Det tänker jag inte drista mig till att göra. Låt mig ta min utgångspunkt i den proposition vi behandlar i dag. Jag tycker att flera röster i kammaren lite nedlåtande har pratat om att propositionen inte innehåller någonting, att där inte finns något nytt. Jag menar att det absolut finns något nytt. Nu tar vi steg för steg fram en mer modern reglering av public service.
Precis som Roland Utbult konstaterar förändras mediemarknaden oerhört snabbt. Därför tror jag att det är svårt för mig, Roland Utbult och flera andra i kammaren att sia om hur medielandskapet kommer att se ut om sex år. Det jag med stor sannolikhet kan säga är att vi alla kommer att behöva ha en hög beredskap för förändringar.
Jag menar att vi med hjälp av sändningstillståndet ger public service-företagen en stor möjlighet att vara innovativa, utvecklas i sin tid och finnas nära svenska folket - inte minst digitalt. Det handlar om stor frihet under ansvar. Vi ska verkligen avhålla oss från att här i kammaren diskutera detaljlösningar och exakt hur public service med sin roll på mediemarknaden ska lösa olika frågor.
Vi ska i förtroende ge public service dessa möjligheter, och frihet under ansvar ska råda så att public service kan utveckla sin verksamhet på bästa sätt. Jag vill återigen komma tillbaka till att jag ser det breda uppdraget som helt avgörande för att public service ska vara relevant för alla i Sverige.
Alla i Sverige ska ha tillgång till högkvalitativ journalistik, underhållning, kultur och idrott utan att man för den skull behöver ha den tjockaste plånboken. Det är principer som propositionen vilar på och som jag hoppas att vi kan få bred enighet om framåt inför kommande sändningstillstånd.
Amanda Lind (MP):
Jag vill säga några ord om finansieringen. Detta har debatterats och diskuterats i medierna den senaste tiden i kölvattnet av de interna diskussionerna i bland annat Moderaterna. Vi införde en ny finansieringsmodell för att den gamla var omodern. Den var inte långsiktigt hållbar. Tv-licensen byggde på vilken teknik du hade snarare än hur du tillgodogjorde dig public services verksamhet.
Nu har vi ett system som vi har kommit fram till gemensamt, som är långsiktigt hållbart och teknikneutralt och inte gynnar vissa typer av hushåll. Vi var överens om att detta är en avgift som ska hanteras separat från övrig skatt så att den inte blir föremål för politisk kohandel.
Man ska inte när man diskuterar årsbudgetar frestas att till exempel flytta pengar från public service, utan public services oberoende från politiken ska värnas. Jag undrar om Moderaterna fortsatt står bakom den modellen och det systemet, som går ut på att vi har en oberoende finansiering, för det är helt fundamentalt.
Det får inte bli så att man börjar tala om att flytta pengar från det ena kontot till det andra.
Amanda Lind (MP):
Det är ett faktum att vi har tagit ett helhetsgrepp. Vi har en ny finansieringsmodell som är långsiktigt hållbar, och det är relativt få och små justeringar som Moderaterna föreslår ekonomiskt. Vi är till allra största delen överens om omfattning och nivå på finansieringen av public service. Sedan vet Annicka Engblom också att det finns system för möjlig reglering av public service-kontot, och det kommer vi självklart att följa.
Ambitionen är att det ska vara balans på lång sikt så att vi håller nivån utifrån den finansiering som vi har sagt att public service ska ha. Jag hör att Moderaterna nu är inne i en diskussion om att på olika sätt banta public service. Detta var inte något man lyfte fram under arbetet. Vi har i enighet kommit fram till det breda innehållsuppdraget.
Nu ändrar sig Moderaterna och vill på olika sätt banta public service. Jag hoppas att man lyfter fram den åsikten i den kommande utredningen inför nästa sändningstillstånd. Jag kan också lugna riksdagsledamot Annicka Engblom med att det precis som tidigare kommer att komma en sådan utredning, där vi kan väga dessa olika frågor.
Jag vill även passa på att kommentera det som Annicka Engblom nämnde från talarstolen gällande debatten om saklighet och opartiskhet. Ja, alla ifrågasättanden av saklighet och opartiskhet bör och ska tas på allvar. Vi har Granskningsnämnden, som ska sköta detta. Min fråga till Annicka Engblom handlar om att man inte litar på Granskningsnämndens bedömningar. Det är ganska få fällningar under väldigt lång tid.
Är inte detta snarare ett tecken på att public service faktiskt sköter sitt uppdrag ganska bra? Litar man inte på Granskningsnämnden, eller gillar man kanske inte de beslut den har fattat? Det är frågor jag ställer mig när man i svepande ordalag hävdar att det borde vara en skarpare granskning.
Amanda Lind (MP):
Mats Green har frågat mig om jag är beredd att vidta några åtgärder, initiativ eller diskussioner med anledning av att Riksarkivet har tillskrivit Jönköpings kommun och meddelat att de avser att återkalla de till kommunen utlånade privilegiebreven för Jönköping och Gränna. För regeringen är det viktigt att vi har ett levande kulturliv i hela landet.
I detta ingår att värna kulturarvets lokala förankring och inte minst att kulturföremål kan bevaras på platser de har en historisk anknytning till. Jag som kulturminister ska dock inte ingripa i ett enskilt förvaltningsärende. Riksarkivet är regeringens expertmyndighet för arkiv.
Myndighetens uppgift är både att säkerställa hanteringen av allmänna handlingar vid dagens myndigheter och att förvalta det kulturarv som äldre tiders myndighetsutövning har skapat. Riksarkivets arbete är i stor utsträckning författningsstyrt. Men myndighetens arbete med kulturarvet gäller även de kulturpolitiska målen, bland annat målet att främja ett levande kulturarv som bevaras, används och utvecklas.
Jag har förtroende för att Riksarkivet kan göra de avvägningar som mot bakgrund av detta krävs och hoppas att Riksarkivet och Jönköpings kommun tillsammans ska kunna komma fram till en bra lösning.
Amanda Lind (MP):
Först och främst: Rent principiellt är det här ett enskilt förvaltningsärende, där jag som minister inte ska uttala mig i den enskilda frågan. Principiellt är det precis som jag sa och som även Mats Green lyfter: Det är viktigt att vi har ett kulturarv som är tillgängligt och som så många som möjligt ska kunna ta del av. Detta är något som jag och vi i regeringen har jobbat med, till exempel på museiområdet.
Där har vi den ganska nya museilagen som säger att vi ska klargöra att föremål ska kunna ställas till olika museers förfogande. Man ska till exempel utöka utlåningsmöjligheterna. Inom ramen för kulturarvspolitiken har också en arkivutredning jobbat. Jag fick ta emot förslagen från utredningen så sent som häromdagen, och de har som syfte att öppna upp, tillgängliggöra och säkerställa allmänhetens tillgång till kulturarvet.
I den här frågan är det uppenbart att det finns flera principer för hur de offentliga arkiven sköts och hur hanteringen av de handlingar som ingår i dem går till. En av dessa principer är den som jag har talat om och som är viktig: Kulturföremål kan bevaras på platser där de har en historisk anknytning.
Men det finns också en annan princip om att de även ska kunna bevaras tillsammans med andra handlingar som har skapats i samma verksamhet. Det handlar alltså om värdet av att ha sammanhållande arkiv. Med detta vill jag lyfta att det finns olika principer, och vad som väger tyngst måste vara en professionell avvägning. Med detta sagt har jag förståelse för de anspråk som Jönköpings kommun gör.
Man har förvaltat privilegiebreven under lång tid. Kommunen och dess invånare sätter stort värde på dem. Vad jag har förstått har inte heller Riksarkivet något att anmärka på när det gäller hur kommunen har förvaltat privilegiebreven, utan såvitt jag har uppfattat saken har kommunen skött förvaltningen väl.
Men återigen: Riksarkivet har att självständigt fatta beslut i den här typen av ärenden, och jag har förtroende för att Riksarkivet sköter den uppgiften på ett bra sätt. Jag hoppas såklart att det också ska finnas möjlighet till dialog och att komma fram till en lösning.
Jag har också förstått att Jönköpings kommun efter att interpellationen inlämnades har meddelat att man överväger en rättslig prövning av äganderätten för privilegiebreven. Om det finns oklarheter kan jag tycka att det är bra att detta klarläggs genom en rättslig prövning. Det är samma sak där; det vore olämpligt av mig att på något sätt uttala mig om och föregripa en sådan prövning.
Amanda Lind (MP):
Eftersom interpellationen handlar om de här privilegiebreven ska jag inte gå in och kommentera det Mats Green sa om fri-entré-reformen. Däremot vill jag verkligen betona både mitt och regeringens engagemang för att vi ska ha ett levande kulturliv i hela landet och att vi värnar kulturarvets lokala förankring.
Det jag försökte lyfta fram, och jag kan göra det igen, var att det är viktigt att kulturföremål kan bevaras på platser de har en historisk anknytning till. Det finns dock andra principer som myndigheten har att ta hänsyn till, och en sådan är att arkivföremål också kan bevaras tillsammans med andra handlingar som har skapats i samma verksamhet.
Avvägningen mellan de principerna är något som denna myndighet behöver göra och fatta beslut om professionellt utifrån den enskilda situationen. Där kan och ska jag inte ha några synpunkter, precis som Mats Green säger.
Men återigen: Jag har förståelse för Jönköpings kommun i det här fallet och för att det finns starka känslor kopplade till dessa privilegiebrev.
Amanda Lind (MP):
Jag vill avrunda med att lyfta fram behoven och vikten av våra arkiv som tillgängliggörare av alla de fakta, all den kunskap och all den historia som finns bevarad i arkiven runt om i hela vårt land, både de offentliga och de enskilda. De står verkligen för en viktig funktion i vår demokrati. Vi ser också hur hela arkivområdet röner ett stort engagemang hos många människor i vårt land.
Diskussionen om de aktuella privilegiebreven visar också hur viktigt kulturarvet är för många och hur viktigt det också är att det är möjligt att ta del av. Det är Riksarkivet som har ansvar för våra offentliga arkiv och för de handlingar som ingår i dem. De är också ansvarig expertmyndighet för arkivsektorn i landet som helhet.
Det är viktigt för mig att betona att det är de som myndighet som självständigt fattar beslut i den här sortens ärenden. Jag vill återigen betona att kulturarvet är vår gemensamma resurs. Det är viktigt att det förvaltas väl och bevaras för framtiden, men också att det finns tillgängligt och används i samtiden. Jag får också önska talmannen och riksdagsledamoten en god jul.