KBLab/rixvox huggingface dataset:
Christin Hagberg (S):
Jag kan svara så här till Anders Andersson och Kristdemokraterna: Vi har inte dragit i väg. Vi har inte tagit ställning. Det sade jag med eftertryck flera gånger. Men de facto finns det barn i Sverige i dag - det har vi också sett i tidningen, om man nu väljer att citera våra dagstidningar - och det finns vissa juridiska problem.
Då är det väl bra om vi tillsätter en utredning som förutsättningslöst lyfter fram etiska, juridiska och andra aspekter för att se vad som händer. Det är väl inte så att i Kristdemokraternas Sverige ska dessa barn uteslutas från samhället? Då tycker jag att det verkar väldigt konstigt, om man nu ska ha barnperspektivet.
I det ställningstagande som man gjorde 2001 när det gällde surrogatmoderskap, som du hänvisar till, valde man att ta den ställningen. Men tiden har förändrats, och saker har hänt.
Som jag sade finns det barn i Sverige som har tillkommit genom surrogatmoderskap, och då måste vi ta det på allvar och även införliva den typen av barntillkomst i vår lagstiftning så att de också är skyddade.
Christin Hagberg (S):
I vanlig ordning löper Kristdemokraterna i väg när det gäller den här frågan. Anledningen till att jag inte tog upp barnkonventionen och barnperspektivet var att jag tar en fråga i taget och svarar, så jag tänkte återkomma till den.
När det gäller barnperspektivet och barnkonventionen vill man naturligtvis i möjligaste mån ha båda föräldrarna där. Det är självklart. Men det finns de som vill skaffa barn, och de barn som kommer till genom till exempel assisterad befruktning är inte barn som lever ett liv där det saknas manliga förebilder.
Jag tycker att er syn är betydligt mer trång, och den är absolut inte för barnens bästa. Man har en känsla av att de barn som ni nu pekar ut inte är välkomna. Det känns oerhört märkligt att ha en sådan diskussion med er, där ni pekar ut vilka barn som är välkomna och vilka som inte är välkomna.
Återigen: När det handlar om surrogatmoderskap eller assisterad befruktning eller barn över huvud taget vill vi naturligtvis att alla barn ska ha det så bra som möjligt. Lagstiftning och regleringar ska gälla alla barn.
Därför har vi sagt, återigen, att vi behöver utreda detta med surrogatmoderskap för att vi ska kunna ta ställning och att vi behöver veta betydligt mer än vad vi vet i dag. Man kan gå på känslan - det är okej - och det har KD och Vänsterpartiet verkligen gjort i den här frågan.
Men vi vill att man utreder det här så att vi kan diskutera frågan när utredningen kommer och lägger fram förslag.
Lars Lindblad (M):
Jag uttalade ju ett ganska gott omdöme om Åsa Domeij i mitt anförande. Då är det ju tråkigt att detta omdöme så här i vår troligen sista debatt, i alla fall för denna omgång i riksdagen för dig, får sig en liten törn. Jag sade att Åsa Domeij är sakinriktad, och jag tycker också att hon är en väldigt pragmatisk politiker.
I sitt inlägg sade hon att hon inte hade ändrat uppfattning i sakfrågan om det farliga avfallet. Det går säkert igenom nästa mandatperiod, sade hon, eller något liknande. Det får mig att känna att detta är ju spel och kohandel. Det här är ju en konkret lagändring som är precis densamma som den du uppenbarligen stöder.
Framför allt blir jag lite fundersam eftersom ditt språkrör Maria Wetterstrand i den debatt vi pratade om tidigare stödde den här delen av propositionen. På det här sättet undergräver ju Åsa Domeij hennes trovärdighet i rätt stor utsträckning. När man tittar i betänkandet ser man att vi från alliansens sida stöder merparten av de förslag som du har lagt fram.
Det finns ett förslag som vi inte stöder, och det handlar om ett tillkännagivande om att man ska ändra plan- och bygglagen. Ett rätt tandlöst förslag om ett tillkännagivande står alltså mot en konkret lagändring som skulle förändra miljöbalken i en bättre miljöriktning, såsom jag talade om tidigare. I grunden uppfattar jag detta som att Åsa Domeij har sålt sig ganska billigt till Socialdemokraterna. Det skulle vara intressant att höra din kommentar till det.
Jag blir lite förvånad över resonemanget. Om ni nu inte har ändrat uppfattning, varför då inte rösta ja i morgon bitti? Då får vi ju den lagändring som vi båda vill ha.
Lars Lindblad (M):
Låt mig ändå upprepa detta. Merparten av Miljöpartiets motion går ju igenom med fullständig enhällighet i utskottet och troligen i riksdagens kammare i morgon. Vad jag har förstått är det en utestående fråga som detta handlar om, och den rör ett tillkännagivande. Vi har lagt fram förslag, och också hoppats att fler skulle stödja det, om en konkret lagändring som skulle innebära att man förändrade miljöbalken i den riktning som alla partier här inne vill ha.
Hur kan man ställa detta mot varandra? Vem är det som har förhandlat om det? Har Socialdemokraterna verkligen lagt så oerhört mycket prestige i den här förhandlingen eftersom förslaget kom just från oss, även om grundförslaget kommer från Socialdemokraterna, att man inte kan acceptera att haka på det som sakpolitiskt är alldeles rätt och rimligt?
Jag uppfattar att man säljer sig väldigt billigt när man "tradar" ett tillkännagivande mot en konkret lagändring som vi alla vill ha.
Lars Lindblad (M):
Inledningsvis vill jag säga att vi gärna hittar breda lösningar på avfallsproblematiken. Det är ju en sak som berör väldigt många människor i världen. Därför finns det faktiskt också enhällighet när det gäller merparten av förslagen i det här betänkandet, framför allt baserat på Miljöpartiets motion. När det gäller en eventuell översyn menar jag att kommunallagen styr det här på ett alldeles utmärkt sätt.
Lokaliserings- och självkostnadsprincipen är alldeles utmärkta principer för att styra grundsynen när det gäller avfallspolitiken för kommunerna. Det som man möjligen skulle behöva en översyn av är inte helheten utan egentligen att se över hur kommunerna följer detta regelverk. Det är egentligen den översynen som skulle behövas. Jag har en känsla av att de inte följer regelverket särskilt väl.
Det borde vi rimligen vara överens om, att kommunerna bör följa den lagstiftning som antas i denna kammare. När det gäller det farliga avfallet har utredning efter utredning pekat på orimligheten i att bibehålla det kommunala monopolet. Regeringens proposition var oerhört tydlig. Det är inte alltid som regeringens propositioner är ett under av tydlighet.
Men det var den i detta fall. Det stod helt enkelt att det inte fanns några argument för att bibehålla det farliga avfallet som ett monopol för kommunerna. Det känns ganska uppenbart att det finns någon uppgörelse här som är dold för världens ljus. Det skulle vara intressant att höra lite tydligare om det från Sinikka Bohlin.
Det är möjligt att det var otydligt, eller också hör jag dåligt, men jag hörde inte riktigt att Sinikka Bohlin svarade på varför ni röstar ned ert eget förslag som det är möjligt att stödja vid morgondagens votering.
Lars Lindblad (M):
Det är väl fint! Utred detta då! Gör det! Jag tyckte egentligen inte att det behövdes, men gör det! Det finns en sak som jag tycker är intressant och som jag skulle vilja ställa en fråga till Sinikka Bohlin om, eftersom hon undergräver den proposition som lades fram. Man lade fram propositionen med anledning av att det var frågor som inte var heltäckande för avfallspolitiken men som inte behövde utredas. Det var redan utrett och klart.
Är det fler propositioner som Socialdemokraterna lägger fram som är så dåligt utredda att man egentligen inte borde få igenom dem i kammaren? I fråga om den minkproposition som skulle ha behandlats senare är det alldeles uppenbart att det är på det viset. Resonemanget antyder en regering som inte lägger fram propositioner som är särskilt väl utredda.
Jag skulle vilja säga att frågan om farligt avfall och kommunernas monopol är så utredd som den behöver vara. Det finns inga argument - för att citera propositionen - för att monopolet ska finnas kvar. Varför då inte släppa igenom den lagändringen nu?
Lars Lindblad (M):
Jag säger detsamma till Kjell-Erik Karlsson. Jag ska försöka fatta mig kort. Jag inser att när vi har haft alla fyra talmännen sittande här och en just har kommit tillbaka har utskottet tagit lite för mycket tid av kammaren i dag. Det är lite knepigt att Kjell-Erik Karlsson inte nämner den fråga som egentligen är huvudfrågan, nämligen det farliga avfallet.
Därför vill jag fråga Kjell-Erik Karlsson: Hur känns det att frångå det som du tidigare har stött? Vad är anledningen till att du har backat? När vi var på Återvinningsindustriernas årsmöte uppfattade jag att du stödde borttagande av monopolet för farligt avfall. Vad är det som har hänt och hur känns det?
Lars Lindblad (M):
Jag kan konstatera att ingenting har hänt. Sju partier tycker fortfarande att kommunernas monopol i fråga om farligt avfall ska försvinna. Men av någon anledning vill de tre majoritetspartierna att detta ska ta upp till två år att genomföra, som Sinikka Bohlin sade, trots att detta är någonting som vi alla är överens om. Inga nya argument har kommit fram.
Man fann i propositionen att det inte fanns några argument för att ha kvar monopolet. Det sägs att politiken är trög ibland. Men det här är närmast absurt.
Lars Lindblad (M):
Finansministern vill inte att miljön ska vänta. Nej, men då måste man vara övertygad om att det här ger positiva miljöeffekter. Problemet är att till exempel Sika har sagt att det här förslaget innebär en marginell positiv miljöpåverkan. Energimyndigheten har sagt att det kanske till och med innebär en större miljöpåverkan.
Det finns absolut ingen positiv miljöeffekt av att samma flygplan med samma passagerare lyfter från Kastrup i stället för från Sturup. Vi måste hitta ett system som inte görs som skatt på biljetten utan som styr mot bränslesnålare användning av flygplanen. Jag tror att det är det som skulle leda till positiva effekter.
Om vi nu är glada för den trots allt långsamma men ökade integration som sker mellan Danmark och Sverige - jag instämmer i att den får olika konsekvenser, som finansministern säger - är det extra problematiskt när Danmark halverar sin egen flygskatt just nu och ska ta bort den på sikt, 2007.
Differenserna är därmed betydligt större än 94 kr och än vad finansministern sade. Jag tycker inte att flygskatten är en särskilt bra lösning, vare sig för miljön eller för sysselsättningen eller någonting annat. Jag hade föredragit ett annat, mer effektivt styrmedel. Vi kan konstatera att det får effekter på sysselsättningen.
Om vi då tittar på hur systemet ser ut, finns det ju någon form av tanke när det gäller de negativa sysselsättningseffekterna, kring det här att undanta svaga regioner. Man pekar ut stödområde A och B, Hagfors och Gotland. Men resonemanget håller inte riktigt, därför att det bygger på en bild av att Skånes utveckling är oerhört positiv.
Jag har tagit del av den senaste statistiken från SCB och Arbetsmarknadsstyrelsen som visar att Skånes position sysselsättningsmässigt är under riksgenomsnittet.
När man tittar på den öppna arbetslösheten, som finansministern gärna tittar på, ser man att Skåne ligger under Gotlands län, under Västra Götalands län, under Västmanlands län, under Dalarna och tangerar Västerbottens län, det vill säga alla län som har någon typ av undantag från flygskatten.
Jag hörde inte att Pär Nuder nämnde anledningen, men jag utgår från att undantagen har kommit till på grund av att det här är regioner som har en svag tillväxtutveckling och som har en problematisk arbetsmarknadssituation.
Då är det fascinerande att en region som har ett extra konkurrenstryck med sin närhet till Danmark, som vi konstaterade, och som kommer att få negativa effekter på sysselsättningen inte finns med bland de här undantagen. Det här visar hur snett systemet är. Jag är inte den enda skåningen som är bekymrad.
Pär Nuder har en partikollega i Ilmar Reepalu i Malmö som har gått ut rejält hårt mot den här skatten och pekat på de negativa effekterna. Vi är många skåningar som har varit väldigt oroade över vår arbetsmarknadsutveckling och som inte blir särskilt trygga i den arbetsmarknadsutveckling som kommer att ske kring flyget och vår flygplats Sturup.
Jag är inte ensam, utan tunga tongivande socialdemokrater är precis lika oroliga för denna utveckling som jag är. Det borde väl Pär Nuder ta till sig av.
Lars Lindblad (M):
Det var inte mycket till svar jag fick. I stället var det den vanliga attacken på en eventuell borgerlig regering och vad det skulle leda till. Det känns lite märkligt eftersom jag tyckte att justitieministerns svar på interpellationen andades någon form av problemorientering. Nu försöker han flytta fokus till att handla om vad som eventuellt skulle kunna hända i framtiden.
De problem jag ser när jag rör mig på gatorna i Skåne är verklighet; de finns efter drygt tolv års socialdemokratiskt ledarskap. Då känns det lite knepigt att man försöker flytta över ansvaret på oss. Jag kan gärna ta den sociala diskussionen vad gäller orättvisorna.
Det är ju socialdemokratins misslyckande att vi har en rekordhög arbetslöshet, vilket skapat mer utanförskap än vi någonsin tidigare haft. Att delar av våra samhällen isoleras i utanförskap är inte mitt partis fel. Det är regeringens fel.
Därför känns det knepigt att justitieministern skyller ett eventuellt framtida socialförsäkringssystem på den situation som råder. Det är inte vårt fel att barnpsykiatrin har dragit ned och så vidare. Det finns många sådana områden som man inte lyckats med. Det är heller inte en borgerlig regering som leder polisen.
Riksrevisionen har kritiserat Rikspolisstyrelsen för bristande effektivitet och för att de inte lever upp till sitt ansvar att styra polismyndigheterna. Det är i Thomas Bodströms regerings samhälle som länspolismästaren i Stockholm på DN Debatt skriver att hon misslyckats med att stoppa ökningen av allt brutalare våldsbrott.
Lite mer självrannsakan och ansvarstagande från regeringen skulle vara betydligt bättre. Jag tror nämligen inte att skåningarna känner sig särskilt lugna av det som sagts här. Polisen är den ena biten av vårt fokus, vilket jag varit väldigt tydlig med att säga. Den andra biten är att människor ska bli tryggare och få det bättre.
Det är därför vi i Allians för Sverige så starkt inriktar vår politik på att få fram fler jobb, det som är den socialdemokratiska regeringens stora misslyckande. När det gäller det sociala utanförskapet är jobb, jobb, jobb en del av lösningen. Men det handlar också om att ta människors oro på största allvar, och det känner jag inte att Thomas Bodström gjort här i dag. I stället anklagar han oss för vad som eventuellt ska komma.
Problemen finns nu.
Lars Lindblad (M):
Återigen: Jag tror inte att dessa människor mår bättre av att man har en viss ersättningsnivå i socialförsäkringssystemet. I stället måste vi inrikta oss mycket mer på att få människor i arbete. Det har den socialdemokratiska regeringen misslyckats med. Vi har i dag i storleksordningen en och en halv miljon människor som antingen är arbetslösa eller inte får arbeta så mycket som de skulle vilja.
Därmed kan de inte heller påverka sin framtid, vilket skapar frustration och i viss mån också den situation vi har. Sedan försöker Thomas Bodström sig på ett klassiskt retoriskt knep genom att säga att vi egentligen har samma politik när det gäller den fråga som jag vill diskutera. Det är ju inte sant.
Vi ger 1 1⁄2 miljard mer resurser till rättssystemet än vad Thomas Bodström klarar av att få in. 1 1⁄2 miljard kronor! Vi säger att vi vill ha 20 000 fler poliser än vad den socialdemokratiska regeringen föreslår, vilket skulle innebära i storleksordningen 300-350 ytterligare poliser till Skåne.
Vi har en helt annan syn på vilken del av straffskalan som till exempel misshandelsbrott ska ligga på. Det tror jag också är en del av detta. Det här är på många sätt en bred frågeställning som hade förtjänat att ha lite mer av problemperspektiv än Thomas Bodström har. Jag tror också att de unga brottslingarna måste få en reaktion betydligt mycket tidigare än de får.
Jag har en känsla av att det jamsas alldeles för mycket med unga brottslingar. Det är en annan del av detta. Men jag erkänner att det här är en väldigt bred frågeställning. Det är därför vi också går fram väldigt brett med detta. Jag hade önskat att kunna få lite mer svar på vad regeringen mer konkret vill göra annat än att på något sätt föra över hela ansvaret på mig och mina partikamrater.
Krister Hammarbergh (M):
Jag har ju i mitt inledningsanförande faktiskt berömt Miljöpartiet för att ni har ställt upp på alliansens politik när det gäller förmånsrätten. Jag vill också berömma er när det gäller att ni faktiskt vill åstadkomma förbättringar när det gäller regelförenklingar. Nu har vi ju ett betänkande som är på gång, alldeles i närtid. Där har då Miljöpartiet möjlighet att vara med och se till att få upp tempot ytterligare i det arbetet. Kan ni tänka er det? Den möjligheten finns ju fortfarande kvar.
Krister Hammarbergh (M):
Det blev just inget svar. Det blev något slags krystat om att det har kommit nya jobb. Ja, det är klart att det har kommit nya jobb! Tack och lov för det, annars hade ju siffrorna varit ännu värre. Men, Berit Högman, svara nu! Du ville ju inte kännas vid det här. Har det blivit fler eller färre jobb? Är det totalt sett fler eller färre som har ett arbete att gå till? Det är ju det som är den stora välfärdsfrågan. Jag har en fundering över huvud taget om just det här med attityd till företagarna och till dem som skapar jobben.
Under tio år har ni varit med och avskaffat arvs- och gåvoskatten och sänkt förmögenhetsskatten. Ni har gjort det separat för miljardärer. Ni har delvis varit med om att sänka fastighetsskatten och liknande. Detta har ni sedan finansierat med höjda kommunalskatter, energiskatter och bensinskatter. Ni har själva bedrivit en politik som många gånger går ut på att gynna de allra rikaste och låta dem med de minsta inkomsterna betala, inte minst de som saknar ett arbete.
Jag har svårt att få det här att gå ihop med retoriken. Står du, Berit Högman, bakom exempelvis Hans Karlssons uttalande om företagande och den inbyggda reflexen att så fort man ser en företagare är det säkrast att se honom som en arbetsgivare med svart hatt och cigarr som vill se elände? Är det kärnan i socialdemokratisk syn på företagare och företagande?
Det förklarar i så fall en hel del av varför ni inte vill prata om jobben i näringslivet.
Krister Hammarbergh (M):
Jag skulle vilja gratulera Claes-Göran Brandin till ett väl genomfört anförande. Det kan inte ha varit lätt, inte med den text som i dag har levererats från majoriteten i utskottet. Det var nästan så att jag tänkte fråga Brandin vilken reservation han tänkte ansluta sig till, inte minst med det varma talet när det gäller teknikneutralitet. Jag blev lite fundersam.
Det var garanterat, sades det, men det är ju inte vad som står i utskottets majoritetstext. Här står det lite inlindat om marknadsförutsättningarna. Det står också att enligt utskottets mening är det nödvändigt att vidta åtgärder för att stimulera utbyggnaden. Det sägs att man måste ta fram en långsiktig flerbränslestrategi för att främja teknikneutralitet. Det betyder väl att det inte finns? Har du en annan uppfattning än utskottets majoritet?
Jag ställer mig också lite frågande till hur saker ska gå till. När det gäller kravet att tillhandahålla bränslen så vet man inte om det ska riktas mot bränslesäljaren eller bränsleleverantören. Det ska man kontrollera 2008, men det är ju flera år efter att det ska genomföras. Vore det inte bra, Brandin, om du och ni hade klart för er mot vem ni ska rikta kraven?
Vore det framför allt inte väldigt bra om de som ska uppfylla kraven vet vem kraven ska riktas mot? Jag tycker att ett tydliggörande här vore på sin plats. Jag har ytterligare en fråga. Det finns en lång rad punkter i majoritetstexten som man måste utreda vidare för att man ska kunna skapa stabila spelregler. Vore det inte bra, Brandin, att ha klart för sig hur de spelreglerna ska se ut innan man fattar beslut om lagförslag?
Krister Hammarbergh (M):
Det blev lite tunt nu. Det var inte ett svar på någon fråga, och större ansvar när man ska genomföra en tvingande lagstiftning finns tydligen inte så att man har tänkt igenom förslaget över huvud taget. Utan då går man på ett generalangrepp. Man har inte läst, inte hört. Det är inte bra för den politiska debatten. Det fanns inte en kommentar i sak. Det är svagt, mycket svagt. Jag ska ställa en fråga till, och du lär väl inte svara på den heller.
Hade det inte varit bättre att tänka igenom förslaget så att man lägger den tvingande reformen i en tid så att man inte behöver rigga upp dispenser? Vad tycker du är bättre, att vi får en flod av dispensansökningar eller att vi ser till att ha en lagstiftning som är bra? Jag delar din uppfattning om det framsynta som många har gjort när det gäller att satsa på biogas. Då skulle jag vilja att du berättade vad Sveriges Kommuner och Landsting tycker om det här lagförslaget. Tyckte de att det var bra?
Vad tycker Linköping? Tycker de att det är bra? Vad tycker Volvo? Det är en väldigt viktig industri i den kommun du kommer från. Tycker de att det är ett bra lagförslag? Det räcker inte med att skälla på Moderaterna, låta bli att argumentera för sin egen uppfattning och glömma att det finns en verklighet där utanför också. Den verkligheten har sannerligen sågat det förslag som ni nu har lagt.
Dessutom har du själv talet emot det så många gånger. Det har pratats om en soppa som har kokats. Du har själv konstaterat att det som finns i den här soppan är en spik. Ja, det är alldeles riktigt. Det är det ni har åstadkommit, en spikmatta för hela den svenska fordonsindustrin och detaljistledet.
Krister Hammarbergh (M):
Julkänslorna sprider sig i salen. Eftersom det är jul måste jag gratulera Peter Pedersen - inte till anförandet, men till fotarbetet, apropå spretigt. Starten i utskottsarbetet var väldigt bra. Det kom igång med motionerna. Det fortsatte och så blev det bordläggning, bordläggning och bordläggning. Motionen var väldigt tydlig. Sedan hände något under vägen. Peter Pedersen bytte håll och försvann. Sedan tog han mål i starten igen.
Jag ska läsa en bit ur Vänsterpartiets motion. Jag tycker att den är välformulerad. "Vänsterpartiet konstaterar dessutom att det redan i dag installeras ca 12 etanolpumpar i månaden på marknadsmässiga villkor runt om i landet och då måste man ifrågasätta om ytterligare åtgärder, som ensidigt gynnar etanol på andra förnybara drivmedels bekostnad, är önskvärt eller kostnadseffektivt." Vad har rent faktamässigt hänt sedan motionen skrevs? Har verkligheten förändrats?
Jag tycker att motionen var välformulerad. Ni skriver att Vänsterpartiet menar att regeringen till skillnad från en rad berörda parter tar mycket lätt på frågan om kostnadseffektivitet och teknikneutralitet när det gäller strategin för att säkerställa tillgång till flera förnybara drivmedel. Regeringen talar om att det nu föreliggande förslaget inte innebär att vi för all framtid låser oss vid etanol. Detta är ren spekulation utan faktabakgrund från regeringens sida.
Vad har hänt faktamässigt under utskottets behandling? Varför har ni bytt ståndpunkt? Peter Pedersen tog också upp att det är viktigt att veta vem man ställer krav på. Är det mot bränslesäljaren eller bränsleleverantören? Man har föreslagit en kontrollstation 2008.
Vore det inte bra, Peter Pedersen, om de ni ställer kravet mot fick veta det redan nu?