KBLab/rixvox huggingface dataset:
Eskil Erlandsson (C):
Jag måste upprepa att som jag ser det är det glädjande att det nu är klart att det efter årsskiftet kommer att finnas kurser för dem som måste genomgå dem för att kunna ta hand om djuren och ge dem den bedövning de ska ha. Den särskilda utbildning som de många som hanterar den här typen av produktion måste genomgå finns alltså tillgänglig.
I jämförelse med hur man hanterar många andra propåer i samhället tycker jag att det är ganska snabbt marscherat att det både finns godkända kurser för lekmän som utför denna typ av åtgärd och att de dessutom är finansierade genom det landsbygdsprogram som vi har.
Jag tycker till och med att det är ovanligt snabbt marscherat av regeringen i den här frågan med tanke på att det är pengar inblandade, att det är kursplaner som ska godkännas och så vidare.
Vad beträffar Jens Holms frågor om huruvida det var onödigt eller inte att lägga ned den djurskyddsmyndighet som fanns tidigare säger jag att vi nu har den samlade bedömningen på en annan myndighet. Bedömningen är samlad.
Det är inget som har försvunnit. Snarare var det så att tidigare, när vi hade flera myndigheter inblandade i dessa frågor, tog samordningen i sig tid - om det nu är tiden man är ute efter att förkorta. När det är många inblandade tar det alltid längre tid.
Om man är ute efter att förkorta tidsrymden, vilket tycks vara ett av Jens Holms stora argument i sammanhanget, skulle jag vilja påstå att när fler är inblandade tar det längre tid än annars.
Eskil Erlandsson (C):
Även jag vill tacka för den här debatten och för interpellationen. Jag gör det för jag är övertygad om att vi är överens om att vi måste komma bort från problemet med den obedövade kastreringen.
Apropå politiskt ledarskap vill jag poängtera att detta att vi har fixat fram pengar för någonting under ett löpande budgetår är bevis nog för att jag har tagit frågan på allvar och i sammanhanget visat politiskt ledarskap.
Eskil Erlandsson (C):
Låt mig inleda med två principiella uttalanden från min sida. Det ena uttalandet är - och då upprepar jag mig - att det är Havs- och vattenmyndigheten som är ansvarig myndighet för bevarandet och det hållbara nyttjandet av fiskeresursen i vårt land. De har just nu ute på remiss ett förslag från sin sida.
Det är för mig omöjligt att påverka vare sig myndigheten eller den tid de ställer till remissinstansernas förfogande för att avlämna synpunkter på det förslag som myndigheten har lämnat ifrån sig. Gör jag det gör jag mig skyldig till det som brukar kallas ministerstyre.
Det andra principiella uttalandet jag vill göra är att vi utan rikliga fiskbestånd i våra hav inte behöver några fiskare, och då kan fisket inte utövas.
I det fall vi nu diskuterar är det två saker som fordras. Den första handlar om att få bort det tjuvfiske som bedrivs.
Det måste vara punkt ett att vi genom aktiva beslut, kontroller och också sanktioner mot dem som bryter mot de gemensamma regler vi har kommit överens om får bort det som inte är överenskommelser eller inom de överenskommelser vi kommer fram till.
Den andra saken är att vi försöker återuppbygga bestånden så att de blir fiskbara på det sätt vi vill ha dem allesammans - ni och jag.
I den första delen har vi från svensk sida både i detta och tidigare fall varit mycket hårda och konsekventa i våra påtryckningar gentemot kommissionen och gentemot de fiskare och fiskenationer som bryter mot ingångna avtal. Så är det även i detta fall. Det är punkt ett: att få bort det som är olovligt, olagligt eller inte överenskommet.
När det gäller punkt två, att bygga upp fiskbestånden, är det på det sättet att Ices hade föreslagit minus 79 procent för uttaget av lax i Östersjön inför det kommande året. Minskningen förhandlades så att säga ned, så att den blev 51 procent.
Det gör förmodligen att återhämtningen kommer att dröja ytterligare lite grann mot vad som var meningen från Ices sida, som precis som vi vill ha rikligt med fisk i haven så att vi kan ha en riklig fiskeverksamhet i alla delar av vårt land - så även i Blekinge.
Eskil Erlandsson (C):
Jag skulle bli glad och lycklig om debattörerna i denna debatt i sitt sista inlägg kunde bekräfta det jag har sagt flera gånger, nämligen att vi måste ha fisk i havet för att ha fiskare. Vi måste ha fisk i havet för att det ska vara lönsamt att vara fiskare, för att få en nyrekrytering till yrket och för att vi ska få levande kustsamhällen.
Det arbete som vi bedriver på Landsbygdsdepartementet men också det arbete vi bedriver tillsammans i den europeiska gemenskapen går ut på att vi ska återställa bestånd så att de blir fiskbara i den utsträckning som de en gång varit. Detta inkluderar laxen.
Gör vi detta på ett sätt som på något sätt missgynnar eller diskriminerar svenska fiskare?
Nej, vad jag förstår är det förslag som är ute på remiss, och som jag måste påpeka för kammaren inte på något vis är fastställt ännu, också ett förslag för att återställa bestånden till de storlekar vi vill ha dem i haven.
Den torsk, lax och så vidare som vi ska plocka upp ska vara så stor som möjligt och ska helst ha hunnit leka innan vi plockar upp den och använder den för konsumtion i humanledet.
Detta åstadkommer man bland annat genom att föreslå det som är föreslaget och ligger ute på remiss hos berörda. Vad är skälet till att förslaget är ute just nu? Jo, skälet är att ministerrådet alltid fastställer kvoten under oktober månad.
Det är inte så lätt att skicka ut något innan ministerrådet har bestämt hur det ska vara. Kan man inte vänta? En väntan innebär bara att ingen kan fiska förrän reglerna finns. Så har det alltid varit, och så kommer det förmodligen att vara framöver också. Gör vi något åt tjuvfisket?
Ja, vi gör mycket. Jag hoppas att det inte existerar i vårt land. Där tjuvfiske existerar måste det beivras av ansvariga myndigheter som har att ta hand om detta - i vårt land och i andra delar av Europa där sådant förekommer.
Det inkluderar det land som nämndes i debatten. Diskrimineras svenska fiskare? Nej, jag kan inte se att de gör det i detta fall.
Vi har vår kvot, och i motsats till vad den socialdemokratiska regeringen föreslog och till och med beslutade om 2003 och som domstolen sade nej till får de facto svenska fiskare fiska den lax som vi gemensamt har kommit överens om i det europeiska ministerrådet på detta område. Svenska fiskare är alltså inte diskriminerade.
Eskil Erlandsson (C):
Enligt de upplysningar jag har finns det fällfiske efter lax också i södra delen av Sverige. Detta säger jag till kammaren utifrån den information som jag har fått mig till del och apropå det som har sagts i debatten så här långt. Jag vill avslutningsvis, fru talman, ändå påpeka att laxens beståndssituation är alarmerande.
Vi har sett en nedåtgående beståndstrend under de senaste åren. Enligt Ices senaste rådgivning finns det risk att ingen vildlax kommer att uppnå det uppsatta målet för ett maximalt hållbart uttag inom den tidsram som vi har varit överens om i Europeiska unionen och också i denna kammare.
Jag hoppas att kammaren även fortsättningsvis är beredd att hjälpa till i arbetet med att återställa inte bara laxen utan också andra arter till de bestånd vi vill ha och som möjliggör ett hållbart uttag av de fiskarter som vi vill ha dels i våra vatten, dels för konsumtionen bland vår befolkning.
Jag hoppas att kammaren också fortsättningsvis ställer upp på det eftersom det är den målsättning jag arbetar efter och som jag har upplevt att jag har haft kammarens stöd för under de år som jag har haft ansvar för frågorna. Jag vill ha levande kustsamhällen och jag vill ha fiskeföretagare i alla delar av vårt land, men jag vill också ha den goda fisken på våra matbord.
Eskil Erlandsson (C):
Jens Holm har frågat mig om jag anser att förslaget till en ny definition av djurförsök innebär en förstärkning av djurskyddet och, om inte, hur jag ställer mig till Djurskyddsutredningens förslag till en ny definition av djurförsök.
Vidare har Jens Holm frågat mig om jag avser att införa ett förbud mot att binda upp djur i enlighet med Djurskyddsutredningens förslag, om jag avser att lämna förslag till en separat myndighet för djuren och om jag kommer att verka för att tillskjuta extra resurser till Jordbruksverket för att klara det merarbete som Djurskyddsutredningens förslag innebär.
Regeringens tillsättande av Djurskyddsutredningen innebar den mest omfattande översynen av djurskyddslagstiftningen på över 20 år. Utredningen har arbetat med sitt uppdrag i över två års tid och presenterade i slutet av november i år ett betänkande som är mycket omfångsrikt och som innehåller förslag till genomgripande ändringar på området.
Som Jens Holm kanske vet innehåller regeringsformen ett krav på att regeringsärenden ska beredas. När det gäller förslag till lagändringar uppfylls det kravet genom en remittering till de myndigheter, organisationer och andra som kan bli berörda av ändringarna för att få in deras synpunkter.
Utredningens förslag kommer inom kort att skickas ut på remiss, och jag väntar med stort intresse på att få ta del av remissinstansernas synpunkter. Nästa steg blir att noggrant överväga och analysera förslagen. Mot bakgrund av kraven på beredning av regeringsärenden kan jag i dag inte ge Jens Holm några klara besked om hur regeringen kommer att gå vidare med utredningens förslag.
Frågor om djurskydd är viktiga och angelägna för mig och för regeringen, och de behöver diskuteras. Jag vill gärna debattera djurskyddsfrågorna här i riksdagen och i andra forum med Jens Holm och med andra som intresserar sig för frågorna. Återkom därför gärna vid ett tillfälle när jag har möjlighet att ge besked.
Eskil Erlandsson (C):
Som jag nämnde i mitt inledande svar är denna synnerligen omfattande utredning föremål för övervägande om utsändande på remiss.
I samband med att en utredning går ut på remiss brukar även de som inte rent formellt får utredningen på remiss intressera sig för saker och ting och göra inspel till departementet i frågeställningar som är av vikt och värde för en enskild människa eller en organisation som har ett speciellt intresse.
Jag välkomnar att denna typ av inspel och den typ av inspel som Jens Holm gör kommer in till mig och departementet i samband med att vi skickar ut denna utredning på remiss, vilket alltså görs inom en relativ närtid.
Eskil Erlandsson (C):
Den fråga som framställs omfattas enligt min uppfattning inte av den interpellation som är föremål för debatt i dag. Men jag vill ändå säga att i den departementsskrivelse som är utarbetad på departementet finns det inget förslag till ändring av den definition som vi använder i Sverige i dag.
Däremot har vissa remissinstanser i samband med den remiss som denna departementsskrivelse varit föremål för föreslagit en ändring och en EU-anpassning av den definition vi använder oss av i dag. Regeringen har inte tagit ställning, eftersom vi nyligen har fått in remissvaren, till vilken definition vi ska använda.
Det stämmer dock som Jens Holm säger: Den nuvarande definitionen i EU:s djurförsöksdirektiv omfattar inte djur som avlivas för att man ska använda deras organ eller vävnader. En viktig skillnad med EU:s nya djurförsöksdirektiv, som ska börja tillämpas den 1 januari 2013, är dock att djur som föds upp för sådan användning ska omfattas av direktivets tillämpningsområde.
Det innebär att alla bestämmelser som rör hållande och skötsel, avlivning samt personalens utbildning och kompetens också ska gälla dem. Det tycker jag faktiskt är bra, Jens Holm.
Eskil Erlandsson (C):
Låt mig inledningsvis i mitt slutanförande i denna debatt tacka för interpellationen. Jag intresserar mig otroligt mycket för den här typen av frågor. Jag tycker att de är viktiga. De är viktiga för människor som håller djur, men de är självklart mest viktiga för de djur som hålls i människors hem och hägn.
Så till den fråga som nu är föremål för diskussion, nämligen försöksdjuren. Jag upprepar vad jag sade: I den departementsskrivelse som är utarbetad på departementet föreslås ingen ändring. Däremot finns det ett antal remissinstanser som vill anpassa definitionen till den definition som EU har på det här området.
Hur regeringen kommer att bereda den här frågan och vilken ställning regeringen sedermera kommer att ta kan jag självklart inte svara på i dag eftersom ställning inte är tagen. Hade ställning varit tagen hade det varit allmänt känt. Men jag noterar Jens Holms inställning i den här frågeställningen. Tack, fru talman, för den här debatten!
Eskil Erlandsson (C):
Peter Jeppsson har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta med anledning av Havs- och vattenmyndighetens beslut i frågan för att säkerställa ett fortsatt svenskt fiske med drivlinor i Östersjön. Som ni säkert kommer ihåg, fru talman, ställde Peter Jeppsson en mer eller mindre identisk fråga i kammaren för bara någon månad sedan. Då var förslaget från Havs- och vattenmyndigheten angående laxfisket i Östersjön ute på remiss.
Efter denna remisskonsultation har alltså Havs- och vattenmyndigheten valt att anta förslaget. Som jag redan vid förra tillfället klargjorde är Havs- och vattenmyndigheten den centrala myndighet som har regeringens bemyndigande att genomföra fiskeriförvaltningen i vårt land. I detta ligger att fatta enskilda förvaltningsbeslut för att nå ett hållbart fiske såväl biologiskt som ekonomiskt och socialt.
Jag har som minister inte för avsikt att gå in och debattera enskilda myndighetsbeslut av detta slag. Jag utgår från att ingen tycker att det skulle vara lämpligt. För att uppnå ett hållbart fiske är vårt arbete och vår påverkan inom ramen för EU:s fiskeripolitik avgörande då det är gemensamma resurser vi nyttjar.
Samtidigt är det viktigt att konkurrensförutsättningarna är så lika som möjligt. Jag måste också upprepa det jag sade förra gången, att det är viktigt att vi gör det vi kan för att laxens beståndssituation ska förbättras. Det är ju i slutändan så att vi gör det för att vi ska kunna ha ett livskraftigt fiske för framtida generationer.
Jag är och förblir övertygad om att vi måste ta vårt ansvar för att de bestånd som finns i våra hav förvaltas på ett hållbart sätt. Med det sagt vill jag ändå säga att jag värnar det småskaliga fisket och yrkesfisket som helhet, och från regeringens sida har vi vidtagit flera åtgärder för att stärka och skydda småskaligt fiske.
Eskil Erlandsson (C):
Som jag vid flera tillfällen nämnt har vi myndigheter i vårt land som har regeringens bemyndigande att fatta de förvaltningsbeslut som ligger inom deras respektive kompetensområden.
I det här fallet är det Havs- och vattenmyndigheten och som har regeringens bemyndigande att genomföra fiskeriförvaltningen i vårt land. Jag tycker att denna punkt är central i sammanhanget. Vi har en lagstiftning som säger att det är på detta sätt som myndighet utövas i vårt land.
Havs- och vattenmyndigheten har i det här fallet, har det upplysts mig, tolkat det EU-regelverk som finns på området på så sätt att detta ligger inom ramarna för det regelverket.
Jag har förstått att man trots detta nu har skickat den av myndigheten fattade regleringen för så kallad notifiering till EU-kommissionen, och EU-kommissionen kommer att titta på om detta ligger inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken.
Gör då andra någonting på det här området? Ja, man kan konstatera, fru talman, att Finland till exempel har vidtagit åtgärder. Det är viktigt i sammanhanget eftersom Finland och Sverige tillsammans har mer än halva laxkvoten i Östersjön.
I Finland planerar man för 2012 att inte ens tillåta 10 procent av den finska kvoten torsk i havsfisket, och det är alltså långt mindre än hur den svenska uppdelningen ser ut för 2012.
Vad är då skillnaden mot det beslut som den dåvarande socialdemokratiska regeringen fattade för ungefär tio år sedan när det gällde att inte över huvud taget nyttja den möjlighet som vi hade att ta upp torsk i Östersjön? Vad beträffar lax tar vi upp vår kvot. Vi kommer att nyttja vår kvot.
Vi förbjuder inte fisket av det vi har tillåtelse att ta upp enligt den överenskommelse som finns. Hur mycket vi ska ta upp är också intressant att diskutera i den här debatten, tycker jag. Jag kan läsa innantill ur den avvikande mening som den socialdemokratiska gruppen har lämnat in i det här ärendet.
Där står det: "Vi är överens med kommissionen om att den totala minskningen av TAC för lax i hela Östersjön skall vara -79 %." Det vi kom överens om i ministerrådet, fru talman, var att vi ska minska uttaget med 51 procent.
Hade vi gått på den socialdemokratiska linjen skulle uttaget av den lax som vi nu får ta upp från Östersjön blivit betydligt mindre. Det skiljer 28 procent, och det är mycket i sammanhanget, fru talman.
Eskil Erlandsson (C):
Låt mig återigen konstatera att vad jag förstår har myndigheten likväl som jag som företrädare för regeringen för avsikt att i det här sammanhanget fånga och ta upp den till Sverige tilldelade kvoten.
Det handlar alltså inte om att avstå från möjligheten att från havet plocka upp den oss tilldelade kvoten - i motsats till hur det var i det förslag som lades fram av den dåvarande svenska regeringen, som leddes av Socialdemokraterna, där vi ensidigt skulle avstå från att utnyttja vår fångstmöjlighet.
Nu kommer vi att utnyttja vår fångstmöjlighet, men vi kommer att göra det enligt vad den centrala myndigheten har bedömt vara ett för beståndet bättre sätt, så att det bestånd som är i fara kan utvecklas i stället för avvecklas. Hur är det då med den socialdemokratiska inställningen i den här frågan?
Jo, i den avvikande mening som man skriftligt har skickat med mig - som man skriftligt har skickat med mig - säger man att vi ska minska vårt uttag av lax i Östersjön.
Hur påverkar det yrkesfiskets och det småskaliga fiskets möjlighet att utveckla sin verksamhet, fru talman?
Jag kan inte se att det skulle vara på något annat sätt än att ett minskat uttag ger minskade fiskemöjligheter och därmed minskade inkomster och utkomstmöjligheter för människor som har sin yrkesutövning inom fiske. Gör jag och regeringen då någonting för det småskaliga fisket?
Ja, jag har sagt vid flera tillfällen att jag är angelägen om att vi utvecklar fisket och vattenbruket i vårt land, speciellt det småskaliga fisket. Det är skälet till att jag och regeringen i övrigt har arbetat aktivt för att vi ska få långsiktiga förvaltningsplaner för så många bestånd som möjligt.
Ett sådant exempel som jag gärna vill nämna i sammanhanget, fru talman, är att vi nu har en långsiktig förvaltningsplan för den torsk som finns i Östersjön. Vad har denna plan resulterat i?
Jo, den har inneburit att vi nu kan utöka våra fångstmöjligheter för torsk i detta hav, till gagn för såväl det småskaliga fisket som det mer storskaliga.
Inom ramen för detta har vi också sett till att göra undantag från vissa begränsningar på området för det småskaliga fisket vad gäller till exempel antalet fiskedagar. Inom det pelagiska fisket har vi ett system med överförbara kvoter och rättigheter.
Här har vi undantagit det småskaliga fisket för att vi vill behålla ett fiske längs våra svenska kustområden.
Eskil Erlandsson (C):
Jag tackar för debatten. Det är en angelägen fråga att diskutera. Jag är övertygad om att vi alla i kammaren värnar det fiske som bedrivs utefter våra kuster, speciellt det småskaliga fisket, eftersom det också leder till många andra typer av verksamheter som är viktiga för snart sagt varje kustsamhälle.
Jag tänker kanske i första hand på den turistverksamhet som ofta brukar följa med det småskaliga fisket och den förädling som sker i ett efterföljande led. Jag har i debatten redovisat ett par åtgärder för att utveckla och värna det småskaliga fisket vilka jag har varit initiativtagare till.
Jag har också, fru talman, konstaterat att vi har vidtagit åtgärder i form av att inrätta en förvaltningsplan och få bort det tjuvfiske som tidigare fanns i mycket stora delar. Genom kraftfulla åtgärder från mig och den svenska regeringen har vi nu växande bestånd av till exempel torsk, apropå vilka andra arter som är möjliga att utveckla fiskeverksamhet för. Fru talman!
Om vi hade följt det socialdemokratiska förslag som inlämnades till mig i form av en avvikande mening hade någonstans mellan 10 000 och 15 000 färre laxar kunnat fångas i Östersjön.
Jag kan inte förstå annat än att det hade givit en minskad möjlighet för den yrkeskår som består av fiskare i stort och smått längs våra kuster.
Eskil Erlandsson (C):
Jag vill börja med att tacka för interpellationen. Jag tycker att det är en viktig fråga som är under diskussion i dagens interpellationsdebatt. Några reflexioner har jag kring framställd fråga.
Ett viktigt verktyg för oss som konsumenter är faktiskt att produkter märks så att vi får ett redskap för att välja bra, hälsosam men också miljöriktig och hållbart producerad mat som vi använder efter de önskemål, behov och preferenser som vi har som konsumenter.
Det är ett av skälen till att jag berömmer de certifieringar, de märkningar, som ett antal organisationer har gjort för att vi som konsumenter ska kunna göra det aktiva val som jag faktiskt tycker att vi ska göra. Jag förmodar att interpellanten väl känner till att sådana numera finns, benämnda till exempel Svenskt Sigill eller Krav.
De här projekten har bedrivits med anslag bland annat från statliga potter av pengar. Skälet till att vi har anslagit pengar genom olika potter för att de här projekten ska komma i gång är att vi tycker att de är viktiga. Vi håller också på med ett arbete för att minska svinnet av mat.
Jag tycker personligen att det är alldeles förfärligt att någonstans mellan en fjärdedel och en tredjedel av den mat som produceras inte används för humankonsumtion utan många gånger blir ett miljöproblem åt andra hållet. Detta tycker jag att vi på allt sätt måste hjälpas åt för att få bort som samhällsproblem. Det är ett problem miljömässigt.
Det är ett problem ur etisk synpunkt, tycker jag, apropå att någonstans runt en miljard människor inte kan äta sig mätta alla årets dagar. Det är alldeles förfärligt. Vi måste se till att vi får bort detta. Vad gör vi då i producentledet?
Vi använder som jag sade i mitt interpellationssvar bland annat en stor del av det landsbygdsprogram som vi har för att stötta de miljömål vi har för att få en giftfri miljö, för att inte få någon övergödning men samtidigt behålla ett rikt odlingslandskap och ett rikt växt- och djurliv.
En mycket stor del av de åtgärder som finns i vårt landsbygdsprogram används som sagt för att få fram den mat som vi behöver och samtidigt berika vår miljö och nå upp till de miljömål som vi gemensamt har satt upp bland annat här i riksdagen.