Lars Hjälmered (M):
Jag tänkte börja i en lite mer positiv ton genom att konstatera att vi har haft en fantastisk utveckling de senaste decennierna. Vi har haft en otrolig ekonomisk utveckling och en globalisering som på olika sätt knutit människor och länder närmare varandra. Den ekonomiska utvecklingen och handeln har gjort att världen når FN:s millenniemål om halverad fattigdom i världen till 2015.
Många är de människor i världen i dag som kan ta del av välstånd på ett sätt som vi i Sverige länge kunnat ta för självklart. Men problemen finns där såklart, herr talman. Fortfarande lever miljarder människor i fattigdom, och vi har ett fortsatt behov av en stark ekonomisk utveckling med nya jobb och nya möjligheter. Vi har också stora klimatutmaningar och andra miljömässiga utmaningar som kommer i spåren av en sådan utveckling.
Vi måste bryta den trend som varit där global tillväxt knutits ihop med ständigt ökade utsläpp globalt och ständigt ökad användning av fossil energi. Sverige är och ska vara ett föredöme i klimat- och miljöpolitiken. Vi har de senaste decennierna visat att vi har kunnat kombinera en växande ekonomi med minskade utsläpp. Vi har bland de lägsta utsläppen i relation till vår ekonomi.
Vi ligger också bra till när man jämför de utvecklade länderna inom OECD. Mycket återstår dock. För att bidra till vår del av ansvaret har vi fattat beslut om en samlad klimat- och energipolitik i Sverige. Vi ska minska våra utsläpp i Sverige med 40 procent till 2020 relativt utsläppen i Sverige 1990.
Det är ett tydligt utsläppsmål kopplat till konkreta åtgärder, krona för krona och gram för gram, för att kunna nå det målet. Vi arbetar också med visionen om en fossiloberoende fordonsflotta till 2030. Här tar vi oss an en av de stora, viktiga utmaningarna för Sverige. Vi har dessutom det långsiktiga klimatmålet, med sikte på 2050, om att inte ha några nettoutsläpp i Sverige och ett pågående så kallat färdplansarbete i detta.
Tillsammans med dessa utsläppsmål, åtgärder och långsiktiga visioner och arbeten finns energipolitiken där vi vill hålla fast vid ett robust energisystem på tre ben med vattenkraft, kärnkraft och förnybar energi. Det är ett system som redan i dag är i princip koldioxidfritt i produktionen. Till detta ska givetvis läggas ett fortsatt arbete för att få det nödvändiga på plats, nämligen en internationell överenskommelse med tillräckliga åtaganden om utsläppsreduktioner.
Allt detta vill vi fortsätta kombinera med jobbpolitik och ordning och reda i svensk ekonomi eftersom dessa frågor så tydligt hänger ihop. Att vi tar ansvar för svensk ekonomi och jobbpolitik gör att Sverige, till skillnad från i stort sett varje annat europeiskt land, kan gasa i detta konjunkturläge. Vi har råd med viktiga välfärdssatsningar och en rejäl miljöbudget. Vi kan också göra viktiga framtidsinvesteringar, till exempel på forskningsområdet. Herr talman!
Med den nya forskningspolitiken läggs 1,3 miljarder kronor på energiforskning i år. Fullt utbyggd kommer denna forskningspolitik omfatta 34 miljarder skattekronor varje år. Det gör Sverige till ett av de länder i världen som satsar allra mest på forskning.
Denna typ av framtidsinvestering är viktig för framtida jobb i Sverige och för svensk konkurrenskraft och avgörande för att klara viktiga klimatutmaningar och andra miljöutmaningar. Runt om i vårt land finns mängder av idéer, lösningar med mera som forskats fram. Jag tänkte passa på att fördjupa mig i tre exempel. Det första är ett företag som heter Heliospectra.
Det erbjuder ljuslösningar som i ett slag minskar energiförbrukningen i växthus med 50 procent och minimerar det svinn som i dagsläget uppgår till kanske en tredjedel i den typen av växtodlingar. Och kanske viktigast av allt: Om deras lösning och deras konkurrenters lösningar förs ut på en världsmarknad kan man i ett slag minska utsläppen av koldioxid med tiotals miljoner ton varje år.
Visste ni att det används 50 000 ton koppar varje år till bottenfärg till båtar och fartyg? I Göteborg huserar ett företag som heter I-Tech. Baserat på forskning vid Göteborgs universitet har de tagit fram och patenterat en lösning som de kallar för Selektope, något som de själva betecknar som en miljövänlig biocid. Det är ett lite konstigt begrepp.
Poängen är i alla fall att det här till skillnad från koppar och andra lösningar på ett miljövänligt sätt kan hantera den svåra beväxning som finns på båtar och fartyg. I tester har de kunnat visa att lösningen klarar detta utan att samtidigt ge negativa effekter på miljön. Man kan dessutom få en signifikant bränslebesparing och minskade utsläpp från sjöfarten, vilket ju är en av våra riktigt stora utmaningar.
Idén med el från strömmande vatten är något som företaget Minesto arbetar med. En finurlig vinge som rör sig i vattnet gör att mer vatten kan strömma genom turbinen så att man får mer elektricitet. Deras lösning testas nu skarpt och ska köras ut i större koncept på den europeiska marknaden. Dessa tre företag som jag tog som exempel - det finns naturligtvis många fler - alltså Heliospectra, I-Tech och Minesto, är alla exempel på sådant som har kommit ur forskning.
Jag tycker att det är viktigt att utöver siffror om 1,3 miljarder till energiforskning och att Sverige har en historiskt stor forskningsbudget också lyfta fram några konkreta exempel, för det är egentligen det som det handlar om i slutändan.
Ska vi klara klimatutmaningen och andra viktiga miljöutmaningar är teknik, kunnande och nyttiggörande av det som kommer ur forskning en bärande och avgörande del för att möta detta och även en avgörande del i en ansvarsfull klimat- och energipolitik, naturligtvis jämte de politiska beslut vi redan har fattat och fortsatt måste fatta vad gäller utsläppsmål och åtgärder, som handlar om att på olika sätt ställa om jordbruk, tranporter, bostäder och andra delar av vårt samhälle.
Det handlar också om de internationella överenskommelser som vi naturligtvis måste få på plats. Vi har nu en fortsättning på Kyotoprotokollet. Vi har det viktiga och framgångsrika arbete som miljöministern gör med kortlivade klimatgaser, men långsiktigt behöver vi en rättslig överenskommelse med helt andra åtaganden än vad som nu är uppe på bordet och till diskussion. Sist och slutligen har vi naturligtvis vårt eget personliga ansvarstagande. Herr talman! Vi har gjort rätt mycket i Sverige. Vi har otroligt mycket mer framför oss.
Med detta vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationen.