KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lena Micko (S):
Det är helt klart så att denna pandemi är gigantisk, och ingen av oss vet egentligen i dag vad slutet på den blir eller hur den drabbar befolkningen, enskilda människor och företag. Regeringen har, tillsammans med samarbetspartierna, varit väldigt tydlig om alla de stöd som vi har gett. I år uppgår stöden till över 200 miljarder, vilket är historiskt mycket. Stöden handlar både om vård och omsorg och om företag.
I veckan presenterade vi ytterligare stöd som gäller korttidspermittering, anstånd med skatteinbetalningar, omställningsstöd och omsättningsstöd för enskilda näringsidkare. Det är viktigt att säga att mycket av detta är generellt. Sedan finns det absolut särskilda branscher som man behöver titta på, vilket regeringen också har gjort och jobbar med.
När det gäller resebranschen vill jag säga att arrangörerna själva i dag bedömer att de är uppe i att 85-90 procent av konsumenterna kommer att få tillbaka sina pengar. Konsumenterna har dock väntat väldigt länge på detta. Det är naturligtvis ett problem, precis som Konsumentverket och Allmänna reklamationsnämnden påpekar.
Jag vill passa på att säga att det system vi har i Sverige med resegarantilagen var någonting som både regeringen och riksdagen enhälligt ställde sig bakom för att hitta en balans mellan konsumentintresset och reseföretagens intressen. Detta system, som också handlar om individuellt ställda garantier, är annorlunda än vad som gäller i flera av de nordiska länderna.
Jag har tidigare sagt och kan fortsätta att understryka att man när det handlar om en sådan kris som pandemin är måste se om system behöver förändras. Alldeles särskilt med tanke på den här frågan arbetar vi med möjliga lösningar på detta område.
Precis som finansministern uttryckte i går kommer vi så snart som möjligt att beskriva ytterligare vad som kan behöva övervägas. Vi arbetar skyndsamt med detta.
Lena Micko (S):
Det är ett allvarligt läge i många branscher. När det gäller resebranschen, som vi talar om nu, är många resenärer drabbade. Reseföretagen har sagt att de ska betala tillbaka. Vissa har större svårigheter än andra att göra det, men man gör det. Att ändra till ett helt nytt system innebär inte bara att pytsa in pengar och säga: Nu har vi löst det här.
Det handlar om att hitta en balans mellan bransch, näring, och konsumentskyddet. Jag är i första hand konsumentminister. Med enskilda branscher måste man överväga vilka generella insatser som kan hjälpa och vad som behöver skräddarsys.
Regeringen måste hela tiden överväga vad ytterligare vi behöver göra. Och det är viktigt att förslagen verkligen är underbyggda, att vi resonerar med branschen och att vi ser att det är hållbart över tid. Det är viktigt att det går rätt till.
På tal om att vi är en del av EU måste vi också tillsammans med andra länder - det är en internationell marknad - se till att vi kan hantera det på ett bra sätt. Det är logiskt och klokt att se till att de förslag man lägger fram är hållbara över tid.
Riksdagen fattade 2018, för två år sedan, beslut och var överens om hur det skulle se ut. Att helt och hållet ändra det är att göra något akut som sedan kanske inte håller. För att stödja branschen är det viktigt med bra och konkreta förslag som både stöder konsumenterna och innebär förändringar för resebranschen.
Det är där vi är nu.
Lena Micko (S):
Regeringen och dess samarbetspartier, hela samhället tror jag, upplever att det som händer i vårt land i och med pandemin och den kris som vi genomgår drabbar alla på olika sätt. Det kommer att drabba branscher, och vi vet inte hur många som kommer att överleva. Vi får göra vad vi kan för att hjälpas åt att rädda jobb och svenska företag. Vi har många insatser som kan ge effekt.
Det är viktigt att de stöd som nu har getts ger resultat. Samtidigt ska vi hela tiden överväga vad mer vi kan göra. På det här området pågår ett arbete med att överväga vad ytterligare som behöver göras för att tillgodose konsumenternas intressen. Jag vet att reseföretagen gör vad de kan för att betala tillbaka, men det är ett tufft läge.
Samtidigt ska vi se till att vi har en resebransch som kommer att kunna fortsätta verka. Det är vad vi arbetar med.
Lena Micko (S):
Tack, Eva Lindh, för en väldigt viktig fråga! Den här budgeten innehåller verkligen stora, historiska satsningar. Det handlar om sjukvården, äldreomsorgen och skolan. Det är viktigt att detta märks i hela vårt land. Jag tror att det har stort stöd hos befolkningen och också, naturligtvis, hos medarbetarna i kommuner och regioner. Pandemin har haft stora konsekvenser, men de stora behoven såg vi även innan.
Framför allt är det viktigt att kommuner och regioner i grunden prioriterar väldigt mycket av dessa resurser själva, men de ska gå till välfärden. Sedan har vi också en del riktade insatser. Sammantaget tror jag att detta har stor betydelse för att vi ska klara av en bra välfärd framåt.
Lena Micko (S):
Detta är en satsning som redan har påbörjats i landet, och nu stärks den ytterligare. Det bygger på att arbetsgivarna och de fackliga organisationerna kommer överens, och sedan är staten med som part och tar stora kostnader. Detta är mycket medvetet när vi ser behovet av att förstärka en stor del av medarbetarnas villkor när det gäller rekrytering och utbildning. Då betalar staten så att man på betald arbetstid ska kunna få en fortbildning; det gäller undersköterskor och vårdbiträden.
Detta betyder, tror jag, oerhört mycket för att vi ska få lyftet i äldreomsorgen.
Lena Micko (S):
Tack för en angelägen fråga, Patrik Lundqvist! Vi har markerat tydligt från regeringens sida att utbyggnaden av servicekontoren gäller hela landet. I den senaste budgetpropositionen handlar det om att utbyggnaden kommer att fortsätta i utsatta stadsdelar och resten av landet.
Det tillägg som vi gör till utredningen, som vi gav direktiv till för ett år sedan och som kommer att jobba till i slutet av året, handlar också om hela landet - både utsatta stadsdelar och resten av landet. Sedan vill jag verkligen understryka vikten av att vi hittar olika slags samverkan i landet. Detta behöver ta sig olika uttryck. Det handlar om att ta hänsyn till hur förutsättningarna är där man bor och där man finns.
Jag tror att det måste vara ett samarbete mellan staten och kommunerna, i hög grad.
Lena Micko (S):
Tack, Solveig Zander, för frågan! Detta är en fråga som berör flera olika områden. Jag kan stämma in i en beskrivning av att det är tufft i många delar av landet när det gäller att samhällsservicen överallt ska fungera på ett bra sätt. Det bygger verkligen på att det är ett samspel mellan vad vi gör på nationell nivå - de beslut som tas här i riksdagen, regeringens initiativ och våra myndigheter - och vad man gör lokalt.
Det kommer ännu mer att ställas på sin spets när det handlar om att vi ska garantera att samhällsservicen finns men att det ser olika ut hur den utformas. I de kontakter med regioner och kommuner som jag har dagligen är det många av dessa frågor som hela tiden är aktuella, och där försöker vi också se hur vi ytterligare kan förbättra samhällsservicen.
Lena Micko (S):
Det vi gör i regering och riksdag, samarbetspartierna tillsammans, handlar om att hela tiden hitta olika former för en fungerande samhällsservice. Där det är glest befolkat kan det inte se ut precis likadant som i en större stad, till exempel. Då måste man hitta andra former för det.
Det handlar om utbyggnad av den digitala infrastrukturen och om att tillsammans med kommunerna försöka se till att man har gemensam samhällsservice. Det tror jag att vi mer och mer kommer att få se framöver, och vi får diskutera mer samverkan.
Lena Micko (S):
Tack, Per-Arne Håkansson, för frågan! Det har verkligen visat sig under den här tiden att länsstyrelsernas roll har förstärkts. Vi har ett stort beroende av att hela tiden vara uppdaterade om hur det ser ut i vårt land. Länsstyrelsernas roll är också att hålla ihop det arbete som görs regionalt mellan kommunerna och mellan regionen och andra aktörer.
Inte minst nu har det handlat mycket om att se till att de restriktioner som finns efterlevs och att vi hela tiden överväger vad mer man kan göra i den rapportering som länsstyrelserna regelbundet gör till regeringen. Nu när vi har förstärkta riktlinjer på flera håll i landet är det också en fråga om att länsstyrelserna kan gå in och begränsa till exempel antalet personer vid olika sammankomster.
Det är en viktig roll som de har, och jag hoppas verkligen att vi ser till att fortsätta ha ett bra samarbete mellan dessa aktörer i landet.
Lena Micko (S):
Tack, Åsa Westlund, för en väldigt viktig fråga! Kramfors kommun var den kommun som satte mig på spåret när det gäller hur systematiskt det här är. Regeringen gav Statskontoret i uppdrag att undersöka det här fenomenet, och det visade sig att det här är mer vanligt än vad vi trodde.
I ungefär 60 procent av de kommuner som man tillfrågade kunde man se att det här systematiserades på ett medvetet sätt och att det dessutom handlade om väldigt olika individer. Det är allvarligt att vi inte har kunnat åtgärda det här tidigare. Därför är det nu en prioriterad fråga för regeringen.
Lena Micko (S):
Vi har tagit initiativ till att länsstyrelserna fått i uppdrag att tillsammans med kommunerna åtgärda det här på flera olika sätt. Man måste samarbeta. Det är inte så att vi har ett ingenmansland, utan varje kommun har ansvar för sina egna kommuninvånare och för bostadsförsörjningen. Det är otroligt viktigt att påpeka det. Samtidigt har regeringen också tagit initiativ som gäller lagstiftningen.
Vi har en lagstiftning som handlar dels om att vi har möjlighet att se till att det genomförs, dels om att förstärka detta. Inte minst gäller det viten mot fastighetsägare som inte sköter sig. Mer behöver också göras.
Lena Micko (S):
har frågat mig om regeringen avser att gå vidare med utredningens förslag och göra det till skarp lagstiftning. I mars i år presenterade utredningen Ett moderniserat konsumentskydd sitt förslag till genomförande av EU:s nya direktiv om ett moderniserat konsumentskydd. Direktivet innehåller viktiga förbättringar av konsumentskyddet, bland annat genom att regelverket anpassas till den ökade digitaliseringen på dagens konsumentmarknader.
En del av utredningens arbete har varit att ta ställning till om Sverige ska utnyttja de möjligheter till undantag från direktivets harmoniserade regler som finns. Ett av dessa undantag handlar om möjligheten att från ångerrätten undanta reparationstjänster som fullständigt utförts vid avtal utanför affärslokaler när konsumenten själv uttryckligen begärt ett besök från näringsidkaren.
Utredningen har föreslagit att ångerrätt inte ska gälla för en tjänst som har fullgjorts och som innebär en betalningsförpliktelse för konsumenten, om konsumenten uttryckligen har begärt ett besök från näringsidkaren i syfte att utföra reparationer och uttryckligen har samtyckt till att tjänsten börjar utföras. Förslaget har skickats ut på remiss under våren, och remisstiden avslutades i juli.
Regeringen arbetar nu med en lagrådsremiss baserad på utredningens förslag och med beaktande av inkomna remissynpunkter. Regeringen kommer i det arbetet att överväga vilka delar av utredningens förslag som är lämpliga att gå vidare med. Jag kan inte i dag lämna närmare besked om vad kommande lagrådsremiss och proposition ska innehålla.
När företag erbjuder tjänster eller varor med tveksamma metoder eller det visar sig finnas brister i varan eller den utförda tjänsten är det självklart allvarligt. Inom ramen för gällande EU-lagstiftning kommer vi att fortsätta värna ett starkt konsumentskydd och på bästa sätt utforma lagstiftningen så att seriösa företag inte drabbas av osund konkurrens.
Lena Micko (S):
Regeringen har tagit flera initiativ under mandatperioden för att stärka konsumentskyddet. Det är mycket väsentligt att vi hela tiden försöker förebygga sådant som kan hända, men ofta har det också handlat om att reagera starkt när fel har begåtts. Konsumentverket har fått möjligheter till starkare tillsyn och sanktionsmöjligheter. Vi tittar också på hur vi kan skärpa lagstiftningen.
Samtidigt vet vi att när det gäller konsumentlagstiftning är det fråga om marknader utan gränser. Därför har det stor betydelse att det vi beslutar om också verkligen gäller i hela Europa och helst vidare än så. Det kommer flera förslag på området.
När det gäller just förslagen i denna utredning är det viktigt att veta att man kan göra undantag från harmoniseringsreglerna, vilket Lars Beckman var inne på lite grann. Det är viktigt att varje land tittar på det. Låt mig bara säga en sak.
Bakgrunden till att det här har kommit fram är att det finns seriösa småföretag - det måste vi ta till oss - som inte har fått rätt och fått tillbaka den ersättning de varit berättigade till då personer efter att en reparation är genomförd hävdat att de inte beställt den. Sådana situationer finns också.
Jag vill dock verkligen understryka att det samtidigt handlar om att motverka dem som använder metoder som innebär att man lurar människor. När regeringen lägger fram ett förslag, som vi efter remissynpunkter nu håller på att bearbeta, är det därför viktigt för oss att kunna fullgöra vårt uppdrag att ge ett gott konsumentskydd, som måste finnas, och att stärka konsumenternas rättigheter.
Samtidigt måste vi värna de företag som sköter sig. Det är precis detta som vi tittar på just nu för att kunna lägga fram ett bra förslag.
Lena Micko (S):
Jag har i mitt svar varit väldigt tydlig. Om sedan inte Lars Beckman uppfattar det kan jag tyvärr inte göra så mycket åt det. Jag menar att vi som regering både värnar ett starkt konsumentskydd och är beredda att ta fler initiativ för att stärka det. Med den utveckling som är med inte minst näthandel och väldigt många aktörer som utnyttjar system är regeringen väldigt tydlig med att vi ska stärka skyddet.
Det gör vi inte minst genom att vi nu inrättar en ny myndighet mot felaktiga utbetalningar i välfärdsystemet, till exempel. När det gäller de lagförslag som vi lägger fram handlar det om att vi har berett det på ett bra sätt. Vi utgår från det stärkta konsumentskyddet som ska gälla och att vi har möjlighet att göra undantag för att se till att vi inte har de här oseriösa som utnyttjar situationen.
Jag har uppfattat att Moderaterna tycker att det är bra - åtminstone har ni sagt det tidigare - att se till att stödja seriösa småföretag. Då måste vi balansera de förslag vi lägger fram. Det gäller att vi ser till att vi både har det stärkta konsumentskyddet och samtidigt inte har småföretag som många gånger tar upp den administrativa bördan, att man inte har juridisk kompetens och så vidare för att hela tiden kunna veta vad som gäller.
Det är viktigt att vi har ett förslag som är tillräckligt berett. Det är precis det vi arbetar med, och vi kommer så småningom att lägga fram det för riksdagen.
Lena Micko (S):
Jag tror att Lars Beckman som riksdagsledamot väldigt väl vet om att alla de förslag som regeringen lämnar till riksdagen måste vara beredda på ett bra sätt. Annars tror jag att vi får annan kritik mot oss. Det är viktigt att vi lägger fram förslag som skyddar konsumenterna och där vi har möjlighet att stärka konsumentskyddet och komma åt oseriösa aktörer.
Samtidigt ska vi se till att de som sköter sig också får ett stöd. Det är precis vad det här handlar om. Jag är övertygad om att vi kommer att gå fram med förslag som är bra och ta bort det som är dåligt i utredningen.
Lena Micko (S):
Jag tackar Angelica Lundberg för frågan. Det spelar stor roll för konsumenterna att ha tillgång till bra information och känna till inte minst märkningen av produkter. Därför har regeringen tillsammans med beslut som har fattats här i kammaren sett till att det finns en bra märkning i form av svanmärkning. Det finns även ett samarbete i EU i många av dessa frågor.
Konsumentverket försöker också hela tiden ha uppdaterad information. Sedan är det fråga om att hela tiden följa utvecklingen och se om det behöver tas fler initiativ. Regeringen bereder nu flera frågor på området. Bland annat kommer vi att lägga fram en proposition som ska handla om djurhållning och djurskydd kopplat till livsmedelshantering.
Lena Micko (S):
Jag vill direkt säga att Azadeh Rojhan Gustafsson ställer en väldigt angelägen fråga. Frågan är hur vi tar till vara de här aktörerna. De är i sig en stark kraft med sin särart, men det handlar också om hur vi underlättar. Det i sin tur handlar ganska mycket om upphandlingar.
Det handlar också om att utifrån den utredning om idéburet offentligt partnerskap som är lämnad se till att använda lagstiftning för att främja de här aktörerna. Jag och regeringen tror väldigt mycket på att det här är en kraft som vi behöver använda mer aktivt.
Vi kommer att lägga fram förslag i riksdagen som handlar om att ta till vara den här särarten och hitta olika sätt för dem att bidra positivt.
Sara Seppälä (SD):
Det har återigen uppdagats att barn förs bort från Sverige mot sin vilja. Hittills i år rör det sig om 44 barn, och då vet vi inte hur stort mörkertalet är. Det är Nationella stödtelefonen mot hedersförtryck som har gett ut just denna rapport, men problemet har varit känt länge. Redan år 2009 visade det sig att bara i Skåne hade 25 barn förts bort mot sin vilja. Oftast handlar det om barnäktenskap, och barn utsätts ofta för både fysiskt och sexuellt tvång.
Det är ett återkommande problem vid skolstart. Jag anser att det är fruktansvärt att detta har fått fortgå. Den sittande regeringen har ju haft makten ett bra tag och möjligheten att stoppa detta i flera år nu. Jag har två frågor till statsrådet Mikael Damberg: Vad har han tänkt göra åt att dessa 44 barn förts bort mot sin vilja, och vad tänker han göra i framtiden för att stoppa detta?
Ann-Sofie Lifvenhage (M):
Vi ser i dag att allt fler arbetstillfällen samlas i och omkring våra storstäder samtidigt som vi saknar bostäder just där. Med en fungerande kollektivtrafik skulle områden inom rimliga pendlingsavstånd lätta på bostadstrycket. Tyvärr fungerar inte det här i dag.
Ett av problemen med att få robusthet och en attraktiv tidtabell är att vi har prioriteringsregler med kriterier för hur tåglägen tilldelas som viktar olika resor med spårbunden trafik mot varandra. Med dagens kriterier är det så olyckligt att ett knökfullt pendeltåg med studie- och arbetspendlare väger fjäderlätt mot ett långväga tåg med långt färre passagerare.
Om vi hade kunnat skriva om direktiven till prioriteringsreglerna så att korta arbetsresor däremot ges prioritet hade vi snabbt kunnat hitta en konkret lösning på bostadsbristen i storstäderna. Min fråga med anledning av detta är: Inser regeringen problemet med prioriteringsreglerna, och är ni i så fall villiga att arbeta för en förändring av dessa?
Ann-Sofie Lifvenhage (M):
Under veckan har vi tagit del av resultatet från PISA-mätningen. Vid första anblicken är den glädjande med en positiv utveckling. Vid en djupdykning i resultatet blir jag oroad. Det så kallade bortfallet, elever som valdes ut för att vara med men som av olika anledningar inte dök upp vid provtillfället, har ökat från 9,3 procent i förra mätningen till 13,5 procent nu.
Än mer oroad blir jag när vi sticker ut markant när det gäller andelen 15-åringar som nu finns i det svenska skolsystemet och som inte ens har fått delta i proven då deras kunskaper i svenska språket är så låga att de inte på ett meningsfullt sätt bedöms kunna genomföra provet. Tidigare 5,7 procent har blivit hela 11,1 procent - nästan en fördubbling.
Detta ska jämföras med genomsnittet på 4 procent för hela OECD eller riktlinjen att det inte bör överstiga 5 procent. Min fråga med anledning av detta är: Vad gör regeringen för att öka deltagandet och därmed tillförlitligheten inför kommande mätningar?
Ann-Sofie Lifvenhage (M):
I min värld kommer man inte så långt med spydigheter. Jag hör ledamoten raljera över Moderaternas intentioner, men jag hör inte varför Socialdemokraterna, nu när man faktiskt har chansen, inte vill gå oss moderater till mötes.
Vi hade med ert stöd kunnat erbjuda en förändring och en förbättring för våra deltidsbrandmän som hade gjort skillnad på riktigt. Jag är nyfiken på varför vi ser detta passiva ställningstagande när handen är utsträckt.
Ann-Sofie Lifvenhage (M):
Jag tror ju inte på att man ska sätta sig på höga hästar. Jag tror att man ska identifiera problem och försöka att göra någonting åt dem. Jag har framgångsrikt lett en kommun med ett blocköverskridande samarbete med Socialdemokraterna. Jag hade gärna sett att ledamoten tillsammans med sitt parti hade stött vårt initiativ, för jag har erfarenhet av när man faktiskt kan göra skillnad i frågor där man tycker lika.
Vi pratade om en SOU. Jag har understrukit sidorna med de rader som jag hänvisade till. Under rubriken "Förbättrad personalförsörjning av deltidsbrandmän" avslutas stycket så här: "Utredningen föreslår därför att huvuddelen av arbete som deltidsbrandman ska undantas vid beräkning av arbetslöshetsersättning." Jag tolkar det inte som någonting annat än ett ganska tydligt önskemål.
Jag delar det gärna om det är så att ledamoten vill ha mitt exemplar. Jag tror på att man ska befinna sig i nutid. Dåtid och vad partier har sagt och gjort för länge sedan är jättelätt att gömma sig bakom om det är så att man vill försöka kasta skit. I nutiden kan man dock faktiskt göra vad man vill, vilket gör att jag trivs väldigt bra i nutid.
Jag skulle uppskatta om Socialdemokraterna också ville befinna sig i nutid och haka på vår motion.
Ann-Sofie Lifvenhage (M):
Min fråga går till statsrådet Bolund. Statsministern har varit tydlig till svenska folket med att människor i riskgrupp för corona ska stanna hemma från arbete och ges ersättning för detta, något som jag ställer mig bakom och anser är en väl avvägd prioritering under krisen. Gott så!
Nu stöter dock verkligheten och regeringens uppmaning till folket på patrull, då Försäkringskassan avslår ansökningar från 70-plus-gruppen med hänvisning till att man måste vara sjuk för att få ersättning för att vara hemma. Före corona bidrog gruppen med kompetens, erfarenhet och skatt till systemet. Vi har till exempel, Kent, 71 år, i Södermanland, som i vanliga fall arbetar 100 procent men som nu bedömt att han nog kan arbeta 50 procent från hemmet och därmed sökt ersättning för resterande 50.
Resultat: avslag, då han inte ansetts sjuk. Min fråga är, med anledning av detta: Är det regeringens mening att arbetande i riskgrupp ska stanna hemma från arbete och få ersättning för tid de inte kan arbeta?
Ann-Sofie Lifvenhage (M):
Jag oroar mig för utvecklingen till följd av den sociala pelaren och de mer eller mindre stora myrsteg som EU tar inom områden som Sverige har en väl fungerande modell för. Diskussioner förs om gemensamma minimilöner, där jag anser att det är viktigt att vi gemensamt värnar den svenska modellen. Nu senast gäller det transparens i lönesättningen. Även här har Sverige kommit långt.
För svensk del finns det risk att parternas autonomi och självbestämmande sätts ur spel av EU-lagstiftning. Lönebildning och arbetsgivares skyldigheter till lönekartläggning bör regleras på nationell nivå, inte av direktiv på EU-nivå. Min fråga med anledning av detta är: Kommer Sveriges regering att stå upp för den svenska modellen och aktivt arbeta mot direktiv från EU som sätter densamma ur spel?
Ann-Sofie Lifvenhage (M):
För ganska precis ett år sedan, den 28 november 2019, kunde vi höra arbetsmarknadsministern hålla presskonferens och lova: "Arbetsmarknadspolitiken ska funka i hela landet" och "Vi kommer att se Arbetsförmedlingens skyltar på fler orter runt om i landet. Det är en prioriteringsfråga." Skyltar i all ära, men de tar sällan upp verkligheten utan att det är prioriterade frågor. Och det bör vara just prioriterade frågor. Löfven lovade att Sverige skulle ha den lägsta arbetslösheten i hela EU.
I stället ligger Sverige nu på plats 24. Visst, vi har drabbats av en pandemi som vi inte kunde förutspå, men det har faktiskt resten av världen också. Mitt riksdagsmandat har jag från Sörmland, där kommunen nu tvingas ta ett extra stort ansvar i en situation där regeringen har angett att Arbetsförmedlingen har en prioriterad fråga att arbeta med. Min fråga med anledning av detta är: När kommer skyltarna upp? Eller snarare: När kan vi räkna med en aktiv jobbcoachning i landets alla kommuner?