KBLab/rixvox huggingface dataset:
Malcolm Momodou Jallow (V):
Jag kan konstatera att Vänsterpartiet är för blandade boendeformer. Det ska finnas ägda boenden, och det ska finnas hyresrätter. Det som Larry Söder missar är dock att omvandlingen av allmännyttans hyresrätter tar över. 100 000 lägenheter har sålts till privata hyresvärdar - 13 stycken om dagen.
Man tar det som vi äger och har byggt gemensamt och säljer ut det och omvandlar till bostadsrätter. Tiotusentals hyresrätter har försvunnit från allmännyttan till bostadsrätter under de senaste 20 åren. Så kan vi inte ha det. Det måste finnas en balans i detta.
Vi kan inte ta skattebetalarnas pengar och bygga hyresrätter med rimliga hyror till allmännyttan och sedan omvandla dessa till boendeformer som många inte har råd att bo i. Är det så Kristdemokraterna vill ha det?
Malcolm Momodou Jallow (V):
Det finns i Kristdemokraterna någon sorts fixering vid att alla måste äga sina bostäder. Alla måste ha småhus eller villa. Det är som om det inte finns några som helst villkor. Pengar och förutsättningar spelar ingen roll. Alla ska ha villa. Alla ska ha småhus.
Jag har hört Kristdemokraterna prata om det länge. Det är en attityd eller en politik som är väldigt verklighetsfrånvänd. Säkert har många en massa andra drömmar om de slipper ta hänsyn till pengar, livet, arbete och annat. Det finns mycket man kan göra om man inte tar hänsyn till om man har pengar att göra det. Alla har många drömmar.
Men vi måste bygga vår politik på verkligheten att det finns många människor som bor i det här landet som är fattiga - som är fattigpensionärer, som är nyanlända, som är låginkomsttagare, som är ensamstående - och som inte har råd att ta ett lån på banken och köpa ett hus. De kan ha en hyresrätt, men de kan inte köpa ett hus.
Det är inte för att de inte drömmer om det utan för att de inte har de ekonomiska förutsättningarna att äga ett hem. Att man hela tiden talar med förakt om hyresrätter, där det i dag bor 2 miljoner människor, är för mig inte okej. Det är många människor som bor i hyresrätt i dag. Man har sitt hem där och bygger sin familj där.
Man går till arbetet varje dag och kommer tillbaka till sitt hem. Det är en hyresrätt, och det ska vara okej. När ni tar bort allt stöd till att bygga fler hyresrätter som alla inkomsttagare har möjlighet att bo i, vad har ni för andra förslag? Alla de här människorna som inte har pengar, hur ska de ha råd att köpa ett hus?
Malcolm Momodou Jallow (V):
Återigen verklighetsfrånvänt. Sju av tio vill ha ett hus. Jag kan fråga eleverna som sitter på läktaren nu hur många av dem som vill flyga till månen. Kanske alla, eller nio av tio, säger att de vill det. Men har de förutsättningarna att göra det? Nej. Det är det jag pratar om - att man ska bygga sin politik på en verklighet. Det finns ekonomiska förutsättningar i det här landet som gör det omöjligt för många att ta ett lån och köpa ett hus. Det vet jag.
Att Larry Söder och Kristdemokraterna inte förstår den verkligheten säger väldigt mycket om vilka människor som sitter i den här kammaren. Man är född och uppväxt med privilegier och har inte den verklighetsförankring och den referensram som jag pratar om. I Malmö, som jag kommer från, finns det människor som är fattiga.
De räknar kronor varje vinter för att kunna köpa en jacka till sina barn. Om man frågar dem om de vill ha hus är det klart att de vill det. Men har de förutsättningar att skaffa hus? Nej. Och så tar ni bort den lilla möjlighet de har att ha ett hem i form av en hyresrätt genom att ta bort alla subventioner för att bygga eller renovera dessa hem. Högern har inget annat än ett djupt förakt för hyresgäster och hyresrätter.
Det tycker jag är fruktansvärt. Precis som Larry sa: Låt människor välja hur de vill bo! Det finns många människor i dag som väljer att bo i hyresrätter. Varför gör ni det så svårt? Varför ger ni 140 miljarder till rika människor som äger ett hus här i Sverige och ett i Italien, renoverar sitt hus i Italien och betalar fattiga människor för det? Men den fattiga människan i Malmö som vill renovera sin egen lägenhet får stå för det själv.
Annars höjs hyran, och man blir vräkt. Det är inte okej.
Malcolm Momodou Jallow (V):
Det är glädjande att höra att Socialdemokraterna är emot marknadshyror. Jag vet att ni är det, men det var ändå Socialdemokraternas regering som tänkte införa det.
Nu när ni inte längre behöver ta hänsyn till januariavtalet hoppas jag att vi gemensamt kan hitta ett bra sätt att lyfta upp bostadspolitiken, framför allt hyresrätterna och allmännyttan. Det är en viktig bostadsform, och det är viktigt att allmännyttan stärks.
I dag läste jag en artikel där Sveriges allmännyttas vd Anders Nordstrand sa så här: "Vi har en helt annan konkurrens än tidigare med stora, privata bolag på hyresmarknaden - företag som Rikshem, Heimstaden, SBB. Det är orimligt att vi har en så betydande konkurrensnackdel genom LOU."
Sveriges allmännytta har drygt 300 medlemmar som tillsammans förvaltar 900 000 lägenheter. En studie man beställde visar att lagen om offentlig upphandling, LOU, fördyrar byggprojekt med omkring 10 procent för allmännyttan. Vi är överens om att vi vill stärka allmännyttan, men detta gör det svårt för allmännyttan att bygga bostäder som människor har råd med.
Därför tycker Vänsterpartiet att det är rimligt att undanta allmännyttan för att den ska ha en jämlik konkurrensmöjlighet gentemot det privata. Vad tänker Socialdemokraterna i denna fråga?
Malcolm Momodou Jallow (V):
Jag läste en intervju med Larry Söder. Han fick frågan om intrappningen ska vara längre för att undvika renovräkningar.
Larry Söder svarade att intrappningen inte ska vara längre eftersom den kan bli uppemot tio år om man går efter förslaget och att nuvarande system fungerar bra. Hur kan kristdemokraten Larry Söder med gott samvete säga att systemet fungerar bra?
I dag vräks ju barnfamiljer. I juli förra året stod det klart att fler barnfamiljer än året innan hade vräkts från sina hem under första halvåret 2020. Under 2017 var det 188 barn som vräktes, och i år har 273 barn förlorat sina hem. Vad hände med era kristna värderingar? Vad hände med att värna de svaga?
Barn vräks i dag, och Kristdemokraterna tycker att systemet är bra. För vem? För de fattiga barnfamiljerna? För de fattiga föräldrarna? För de ensamstående mammor som jobbar inom vården? Larry och hans parti applåderade för dem under coronapandemin, men nu när de behöver stöd sviker ni och säger: Nej, det fungerar bra att ni är hemlösa.
Kan Larry förklara varför för alla dessa barn och kvinnor?
Malcolm Momodou Jallow (V):
Med all respekt, Larry förstår nog inte vad vi diskuterar här. Min fråga berör nämligen exakt det. Om man har en hyra på 5 000 kronor och hyreshöjningen blir 4 000 ska man inte behöva betala 9 000 direkt, utan hyran höjs under längre tid, först till 6 000, sedan till 8 000 och slutligen till 9 000.
Givetvis handlar det om hur mycket man betalar i hyra. Låt oss inte vilseleda väljarna och svenska folket. De är inte dumma; de förstår detta. Det är väldigt enkelt. Det är 172 000 människor som har en ansträngd boendeekonomi i dag.
Hur ska dessa människor ha råd att betala 50 procent mer i hyra direkt när renoveringen har genomförts? Det kommer de inte att klara. Och resultatet blir helt enkelt att de kommer att förlora sina hem. De kommer att bli hemlösa, Larry. Vem som helst ska kunna fatta att de blir hemlösa. I den här debatten har inte barn och pensionärer tagits upp.
De är grupper som är väldigt utsatta i dag som läget är, så vi kan inte glömma dem i den här diskussionen. Om Larry och Kristdemokraterna bryr sig om de här grupperna har de nu möjlighet att faktiskt visa det, för allt annat vore oacceptabelt. Anledningen till att jag står här är att jag är upprörd över att det är många barnfamiljer i min hemkommun, Malmö, som redan är hemlösa.
Och med det beslut som Larry och de blåbruna, med stöd av Centerpartiet, kommer att fatta i dag kommer fler barnfamiljer att bli hemlösa.
Malcolm Momodou Jallow (V):
Jag får passa på att välkomna Jakob Olofsgård till hans första debatt i kammaren. Jag ska absolut ta hänsyn till att det är hans första debatt här. Men jag måste ändå ställa en fråga. Enligt en ny rapport från Socialstyrelsen var tre av fyra avhysta barnfamiljer under första halvan av 2021 ensamstående. De flesta av dem var ensamstående mammor. Kronofogden konstaterar också att många arbetar inom vårdyrken.
Det handlar alltså i stor utsträckning om att ensamstående kvinnor som har slitit hårt för att hjälpa oss alla under coronapandemin nu blir hemlösa med sina barn. I detta läge måste vi faktiskt försöka göra vårt bästa för att underlätta för dessa människor. Regeringen har kommit med förslag, som vi diskuterar här i dag, för att underlätta för dessa familjer. Vi vet att renovräkningar är en verklighet; det är fakta.
Många blir av med sina hem och hus på grund av att de inte har råd att bo kvar efter renoveringen när hyrorna höjs väldigt mycket. Nu säger regeringen att man gärna vill underlätta för dessa människor, så att de inte ska behöva betala 50 procent mer i hyra direkt efter renoveringen utan att hyran ska trappas upp lite långsammare. Enligt undersökningar som har gjorts vill majoriteten av svenska folket ha det så.
Men de blåbruna, där Liberalerna också ingår, väljer att säga nej till detta. Jag undrar varför.
Malcolm Momodou Jallow (V):
Jag tror att det är jag som behöver ta ett djupt andetag och räkna till tio när jag lyssnar på Jakob Olofsgårds svar. Jag tänker att man måste kunna ha två tankar i huvudet samtidigt. Man måste kunna säga att vi kan fortsätta att jobba för att det ska byggas fler bostäder, vilket är ett långsiktigt mål. Det kommer inte att kunna byggas 500 000 eller 1 miljon bostäder i morgon.
Samtidigt som man planerar för det och jobbar för att göra det måste man också titta på hur verkligheten ser ut i dag. I kylan i dag finns det folk som vräks från sina hem. Då måste vi hitta ett sätt nu i dag för att underlätta för dessa grupper samtidigt som vi jobbar för långsiktiga lösningar. Det är de två tankar som vi i Vänsterpartiet alltid försöker ha.
När det gäller det som sas om att Vänsterpartiet alltid vill att någon annan ska betala har man inte förstått socialismens grunder. Vi tror på att vi som samhälle har ett ansvar gentemot varandra. Därför måste staten ta en större roll. Och när staten tar en större roll är det jag, Jakob och alla andra som ska vara med och bidra för att bygga ett bättre och jämlikare samhälle.
Det är detta som socialismen handlar om. Beträffande just den fråga som vi diskuterar vill jag ändå få ett svar. Varför väljer Liberalerna att gå emot det som vi vet är fakta, alltså att majoriteten av svenska folket vill ha ett starkare skydd? Och varför vill Liberalerna gå emot sina egna väljare?
Även om Jakob Olofsgård inte vill svara mig är han skyldig sina egna väljare ett svar. Varför vill ni inte följa det som era egna väljare vill ha? De vill ha ett starkare skydd för hyresgäster.
Malcolm Momodou Jallow (V):
Jag tänker ställa en fråga kring det jag pratade om tidigare, vräkning av barn och den reservation som Vänsterpartiet har lagt fram. Som jag nämnde är 15 000 barn hemlösa. Det är snart två barn om dagen som förlorar sina hem och sin trygghet, i ett land där vi har barnkonventionen som lag.
För mig är det svårt att få ihop den kristna värdering som KD säger sig stå för med ett avslag på vår reservation. Det enda vi vill med reservationen är att barnfamiljer inte ska vräkas enbart på grund av uteblivna hyresbetalningar.
Enligt statistiken och de rapporter som vi har sett vräks barn i vissa fall på grund av att föräldrarna inte kan betala en skuld på 600 kronor - i ett av världens rikaste länder. Vi lägger fram ett förslag, en reservation, där vi säger att vi vill stoppa detta tills regeringen kommer på något bättre sätt att hindra det.
Men då väljer Kristdemokraterna att inte stödja det eller att avslå det. Skulle Larry kunna förklara för mig varför?
Malcolm Momodou Jallow (V):
Att vräkningarna av barn ökar i Sverige, ett av världens rikaste länder, borde göra ont i alla som har ett hjärta. Det handlade under förra året om hela 572 barn. Larry Söder nämner socialtjänsten. Jo, det finns vissa institutioner som är uppbyggda för att hjälpa utsatta människor.
Men trots de institutionerna var det 572 barn som blev vräkta och hemlösa förra året. Det innebär helt enkelt att det inte funkar. Det hjälper inte att vi är överens om att barn inte ska vara hemlösa. Om vi är överens måste vi komma på ett sätt att sätta stopp för detta, och det är det som Vänsterpartiet har lagt fram ett förslag om. Kristdemokraterna valde att säga nej till det förslaget.
Att Kristdemokraterna i det läget väljer att tro på regeringens ord om att man gjort tillräckligt i stället för att bifalla vår reservation om att det inte ska vara möjligt att vräka en barnfamilj innan familjen har ett fullvärdigt alternativt boende att flytta till känns märkligt för mig. Hur motiverar Larry Söder Kristdemokraternas avslag på detta förslag?
Jag tror att alla väljare och barnfamiljer som tittar gärna vill förstå hur man kan säga nej till att sätta stopp för vräkningarna. Vi kan inte hänvisa till socialtjänsten, för trots att socialtjänsten finns är dessa barn hemlösa. Vi kan inte hänvisa till regeringens arbete, satsningar eller åtgärder, för trots att de finns är de här barnen fortfarande hemlösa.
Vad kan vi göra tillsammans, om vi nu är överens, för att se till att dessa barn ska bo i ett tryggt hem, precis som barnkonventionen säger?
Malcolm Momodou Jallow (V):
Jag vill ställa samma fråga till Jakob Olofsgård som jag ställde till Larry Söder. I dag lever cirka 15 000 barn i hemlöshet, enligt Socialstyrelsen. Under 2021 vräktes 572 barn, vilket är en ökning med 27 procent om man jämför med året innan.
Varje vecka vräks 11 barn i Sverige; snart är det 2 barn om dagen som vräks från sina hem. Det är den högsta siffran på tio år. Vi vet att pandemin har orsakat ganska mycket lidande. Det är många som har blivit av med arbete och inkomster. Det är svåra tider.
Därför skulle jag vilja höra med Jakob Olofsgård varför Liberalerna vill avslå Vänsterpartiets reservation om att det inte ska vara möjligt att vräka en barnfamilj innan det finns ett fullvärdigt alternativt boende för familjen att flytta till.
När jag ställde samma fråga till Larry Söder hänvisade han till att socialtjänsten har en roll att fånga dessa människor, dessa utsatta barnfamiljer, och att kommunerna också måste bli bättre på att ta sitt ansvar. Jag tycker absolut att det är viktigt. De här institutionerna ska göra det de ska. Men de har misslyckats, och då är det barnen som lider.
Min fråga är: Har vi inte ett ansvar som politiker att skapa förutsättningar så att barn kan leva tryggt och ha ett hem i enlighet med barnkonventionen? Varför väljer i så fall Liberalerna att avslå vår reservation?
Malcolm Momodou Jallow (V):
Jag skulle inte vilja leva i ett sådant samhälle som Jakob Olofsgård precis beskrev. Jag vill leva i ett samhälle där vi människor hjälper varandra, där de som kan hjälper dem som är svaga. I det här landet arbetar de som kan arbeta, och de betalar skatt för att hjälpa dem som är arbetslösa. De som är friska går till arbetet och arbetar för att hjälpa dem som är sjuka.
Den dagen jag som arbetar och nu är frisk blir sjuk kan jag förlita mig på att det finns ett system där andra människor som arbetar och är friska ska kunna stödja mig. Det kallas solidaritet. Det kanske är någonting ledamoten kan googla. Det är ett sådant samhälle som jag vill leva i, där människor bryr sig om varandra. Jag pratar om barn - barn som är utsatta. Det är inte deras fel.
Vi lever i ett samhälle där fattigdomen ökar, ett samhälle som är utsatt på grund av pandemin, där människor förlorar sitt arbete och sin inkomst och kämpar för att överleva. Då står Liberalerna och säger att var och en får klara sig själv. Vi ska inte hjälpa varandra. Vad är det för typ av samhälle Liberalerna vill leva i? Det vill jag inte ha med att göra.
Jag kom till det här landet och fick möjlighet att gå i skolan och använda sjukvården tack vare alla andra som jobbade och betalade skatt så att jag fick den möjligheten. I dag när det är jag som kan sliter jag och jobbar och betalar skatt för att hjälpa andra så att de ska kunna göra samma resa som jag. Det kallas solidaritet, och det hoppas jag att Jakob Olofsgård och Liberalerna kan prova.
Malcolm Momodou Jallow (V):
Tack så mycket, Boriana Åberg, för frågan! Den är väldigt viktig. Jag ska, herr talman, skriva en rapport om islamofobi, det vill säga hatet mot muslimer. I min rapport har jag tänkt att lyfta fram hatet mot muslimska kvinnor, till exempel hur muslimska kvinnor med slöja utsätts för våld, hot och hatbrott. Jag har i rapporten också tänkt att ta upp hur retoriken gentemot muslimer och den muslimska communityn har hårdnat.
Jag har även tänkt att lyfta upp antiterrorlagstiftningen och hur den har påverkat den muslimska gruppen oproportionerligt mycket. För att göra detta måste jag träffa så många människor, experter, organisationer och politiker som möjligt så att jag kan få höra olika perspektiv. Ju fler perspektiv man har, desto bättre kommer rapporten att bli.
I denna process har jag fått väldigt mycket motstånd. Det finns nämligen människor som inte vill att jag ska prata med vissa grupper, vilket är ett problem för i så fall fråntas de sin yttrandefrihet. Jag som rapportör ska ha möjlighet och makt att avgöra vilka jag vill träffa för att kunna lyssna till dem och ta in alla möjliga perspektiv.
Det kommer att hjälpa mig i mitt arbete så att jag kan framhålla och visa gruppens utsatthet men det kommer också att hjälpa mig att skriva resolutioner om hur vi i Europarådet ska kunna arbeta för att säkerställa gruppens mänskliga rättigheter. Det är hela grunden för min rapport.
Malcolm Momodou Jallow (V):
För det första konstaterar jag att jag aldrig har träffat någon av de organisationer som Boriana Åberg tog upp här. För det andra är det viktigt att vi politiker inte sprider fake news. Det är vad det handlar om när man på sociala medier skriver att en viss ledamot har träffat specifika grupper och det inte stämmer. Därigenom skriver man fake news och skapar splittring.
Min rapport handlar inte om våldsbejakande extremism. Den handlar om hur europeiska medborgare, människor som bor i Europa och som är muslimer, ska kunna leva under samma villkor som alla andra. Det handlar om hur deras mänskliga rättigheter ska respekteras. De ska ha yttrandefrihet och kunna leva precis som alla andra. Vi vet att islamofobin ökar i Europa. Det har vi sett. De som kanske inte vill se det är bara blinda.
Min roll är att identifiera detta och lägga fram det inför Europarådet så att vi kan hitta lösningar för att dessa människor ska kunna leva ett värdigt liv, precis som du och jag. Det är det här min rapport handlar om. Allt annat är fake news. Jag uppmanar verkligen ledamoten att inte lyssna till dessa fake news och absolut inte bidra till att sprida det här. Jag träffar de organisationer som jag vet kan bidra positivt och konstruktivt till min rapport.
Dessa organisationer och jag får kritik. Att människor har mycket åsikter om vilka jag ska träffa tycker jag inte är rätt i ett demokratiskt samhälle. Jag som rapportör ska ha möjligheten och privilegiet att välja vilka jag vill träffa för att lyssna till dem och ta till mig av det de säger för att sedan skriva min rapport. Rapporten är ännu inte färdig.
När den är klar kommer Boriana precis som alla andra ledamöter ha möjlighet att läsa den och ha åsikter om vad som står i den. Men just nu vill jag gärna fortsätta med mitt arbete, träffa alla dessa människor och skriva rapporten för att säkerställa att muslimers rättigheter respekteras i Europa.
Malcolm Momodou Jallow (V):
Tack, statsrådet Märta Stenevi, för svaret! Vi måste konstatera fakta. Situationen är djupt bekymmersam. Den är oroväckande och inte acceptabel i ett av världens rikaste länder. Vräkningarna av barnfamiljer fortsatte att öka under pandemin, trots corona.
Första halvåret 2017 vräktes 188 barn. Första halvåret 2021 låg siffran på 273 barn. Det är nästan 50 procents ökning på bara fyra år. Det är en stor skam för ett rikt land som Sverige att det finns barn som inte har ett hem att gå till.
Tre av fyra vräkningar av barnfamiljer gäller ensamstående föräldrar, varav de flesta är ensamstående mammor. Det är ofta mammor som arbetar inom vården. Det är alltså främst barn till de ensamstående kvinnor som kämpat hårt för att hjälpa oss alla under coronapandemin som nu blir hemlösa. Skamligt, säger jag till Sverige.
Kronofogden, som statsrådet nämnde här, har redan varnat för att vi troligen kommer att få se ett ännu större antal vräkningar under nästa år eftersom så många blivit fattigare. Hela 42 procent av de ensamstående föräldrarna uppgav i januari 2021 att de har svårt att klara av att betala sina räkningar.
Mycket tyder på att ökningen beror på pandemin, då de som drabbas värst av pandemin är hushåll i de lägsta inkomstklasserna. Hyresvärdarna gav till en början uppskov, men nu kan de inte skjuta på det längre. Vad har då regeringen gjort? Inte mycket för de fattigaste, kan jag säga. Det finns inget nationellt stopp för vräkningar av hyresgäster, som man till exempel har haft i Tyskland, Frankrike och Storbritannien.
Det vill man inte göra i Sverige. Det finns inget ekonomiskt stöd till hyresgäster utan bara till ägda bostäder. Där har man amorteringsfrihet, trots att de fattigaste hushållen bor i hyresrätter och dessutom är de som drabbas hårdast av corona. Det måste vara möjligt för bostadsministern och regeringen att ha två bollar i luften eller två tankar i huvudet samtidigt. Man kan inte blunda för verkligheten.
Man måste fortsätta att arbeta för att utsatta familjer ska nå en stabilitet och en betalningsförmåga innan det går så långt som att de blir vräkta. Man måste också förstå att många familjer redan står på randen till vräkning. För dem hjälper inga utredningar eller långdragna samtal. Uppenbarligen räcker inte heller socialförsäkringsskydd, bostadsbidrag, arbetslöshetsersättning, sjukförsäkring och så vidare.
Det är viktiga insatser, men de räcker inte. Då hade vi inte behövt se 273 barn blir hemlösa redan under första halvåret i år. Regeringen borde göra sitt yttersta för att stoppa de vräkningar som står för dörren, så att vi slipper ännu ett rekordår när det gäller vräkta barn år 2022.
Därför vill jag fråga den ansvariga ministern, Märta Stenevi: På vilket sätt tror statsrådet att detta på kort sikt ska hjälpa barn i familjer som i dag är i farozonen, så att de inte vräks från sina hem?
Malcolm Momodou Jallow (V):
Jag hör vad statsrådet säger om att man måste kliva in med insatser innan barnen hamnar i en vräkning, och jag håller med henne. Det är precis detta jag försöker säga med att man kan ha två tankar i huvudet samtidigt.
Man kan göra långsiktiga insatser för att undvika att detta sker, men vi kan inte blunda för det faktum att det finns barn i dag som vräks och blir hemlösa. Det innebär att vi har misslyckats med våra insatser.
Vi måste titta på dagens situation och försöka hitta kortsiktiga lösningar för dem som är vräkta samtidigt som vi gör långsiktiga insatser för att undvika att fler barn blir hemlösa. Kronofogden menar att om inget görs kommer det att bli fler nästa år.
Det långsiktiga är bra, men vad avser ministern att göra för de hundratals barn som redan är vräkta? Vad tänker man göra för att dessa barn i enlighet med barnkonventionen ska få ett hem? Vänsterpartiet är tydligt. Vi vill ha ett omedelbart stopp för vräkning av barnfamiljer.
Vi vill även ha ett omedelbart stopp för fortsatt försäljning av allmännyttans bostadsbolag, för det är samhällets bästa verktyg för att få fram bostäder snabbt. Sverige behöver en stark allmännytta med ett stort bestånd som man direkt kan förfoga över när en kris som denna uppstår. Vi måste därför sluta sälja av vår allmännytta. Vi måste genomföra den kartläggning av barnhemlösheten i Sverige som Barnombudsmannen har efterlyst.
Vi måste också ha en nationell handlingsplan med nollvision för barnhemlöshet, och den måste tas fram så fort som möjligt. Jag hoppas att statsrådet tar detta på allvar och inte bara pratar om det utan agerar, snabbt.