Cristina Husmark Pehrsson (M):
Jag vill börja med att instämma i Gunvor G Ericsons beskrivning av hur många människor som springer runt mellan systemen. Jag är sjuk, jag är utsatt och jag är bortglömd, och jag får springa runt och knacka dörr och påminna om min existens. Det handlar om Arbetsförmedlingen, Försäkringskassan, hälso- och sjukvården och så vidare. Det har inte varit ett bra system för väldigt många. Därför händer det nu lite grand på den marknaden och också inom regeringen.
Jag har varit på besök och tittat på NAV i Norge. Där har man gjort den lösning som nu Miljöpartiet och Gunvor G Ericson föreslår. Vad jag ser där är effekterna av att slå ihop två gigantiska byråkratiska kolosser. Det handlar om att få ihop dem till en effektiv och nära myndighet där människor blir synliggjorda. Det tar tid, kraft och ork. Vi kanske kommer att komma dit någon gång. Men jag tror inte att det är där vi ska börja.
Då kommer vi inte att se eventuella resultat på länge om jag tittar på det norska exemplet. Att slå ihop myndigheter kan inte vara det första vi ska göra. Däremot tror jag att det finns mycket annat att göra. Jag vill påminna om vad regeringen nu har bett Arbetsförmedlingen att göra. Vi har avsatt 40 miljoner kronor för att göra försök på fyra håll i landet.
Vi går ut och handlar upp en tjänst där vi samordnar alla insatserna runt individen i stället för att individen ska springa och knacka dörr. Vi säger: Här finns nu personer som behöver stöd och hjälp med rehabilitering, arbetsträning, utbildning och vad helst de kan behöva för att de ska bli bättre, må bättre och förhoppningsvis komma tillbaka till arbetet. Man ska också hjälpa dem att hitta en sysselsättning. Detta är precis det som har förekommit i Australien sedan tio år tillbaka.
Det finns i England, Frankrike, Tyskland och överallt. Vi inbjuder där särskilt sociala företag och ideella organisationer. Jag har också talat med olika organisationer inom handikapprörelsen som tycker att detta är intressant. Vad som också finns i till exempel Australien och som jag skulle se som positivt är någonting som heter Disability Employment Network.
Där har man specialiserat sig på att hjälpa personer med funktionshinder att rustas för att komma tillbaka så att de ska slippa springa runt i systemet. Jag tycker att det är väldigt mycket bättre att börja i den ändan. Det handlar till exempel om samlokalisering av Försäkringskassan, Arbetsförmedlingen, Skatteverket med mera lokalt och regionalt för att personer ska ha one door stop shop , det vill säga en dörr, precis som Gunvor G Ericson säger.
Det handlar inte om att börja med att slå ihop myndigheterna. Det kan kanske vara en lösning på sikt. Jag säger inte nej. Däremot säger jag att vi har mycket vi kan göra för att samordna resurserna. Vi har redan i dag finansiell samordning där hälso- och sjukvården, Försäkringskassan, Arbetsförmedlingen och kommuner och landsting lägger ihop sina påsar. Det är ett försök och ett arbete som inleddes under den förra borgerliga regeringen som den tidigare regeringen försökt att motarbeta ända till för några år sedan.
Nu har vi en säck med pengar för de myndigheterna. De ska gemensamt gå till att stödja och hjälpa personer tillbaka. Jag tror att det är där vi ska börja. Det handlar om att göra det på de lokala och regionala nivåerna med hjälp av ideella organisationer och sociala företag med stort engagemang i denna fråga. Jag tror att vi kan hitta många bra lösningar där.