Per Bill (M):
Jag är mycket nöjd och glad över att kunna yrka bifall till förslaget i konstitutionsutskottets proposition som permanentar försöksregionerna Skåne och Västra Götaland och som omfattar en ny lag som gör att Gotland, Skåne, Halland och Västra Götaland får mer regionalt ansvar.
Lagen träder i kraft den 1 januari 2011. Jag har frågat mer än 100 väljare, tror jag, på olika ställen i vårt land vilka deras tio viktigaste frågor är. Hittills har ingen nämnt regionbildning som en av de viktigaste frågorna i ett väljarperspektiv.
Däremot, fru talman, finns det gott om politiker - framför allt politiker med ett centralistiskt perspektiv - som tycker att det här är viktigt. I Uppsala, där jag bor, är man kluven.
Å ena sidan har vi allt tätare samarbete med Stockholmsregionen, å andra sidan har vi ett landsting som har mycket gott samarbete med andra delar av landet och som behöver patientunderlag så att vi kan fortsätta att ha ett av Sveriges bästa sjukhus.
Här tror jag att man hittar ett av de problem som kanske väljarna men inte centralistiska politiker ser. För mig handlar det om att ha ett underifrånperspektiv - att låta de regioner som vill växa fram.
Jag tycker att framför allt Skåne men även Västra Götaland har varit områden och regioner där det har funnits ett riktigt driv för att få bilda en egen region. Det gäller alltså framför allt Skåne, men vi har även nu den senaste tiden sett en allt större nöjdhet med hur det blir i Västra Götaland.
Det är här jag tycker att vi ska hitta inspirationen och drivkraften; den ska komma från de invånare som vill att man ska skapa regioner. För mig är Sverige väldigt olika. Olika delar har olika förutsättningar geografiskt men också befolkningsmässigt och demografiskt.
Det är därför inte konstigt att regioner, när de väl växer fram, kommer att se olika ut. En del är stora, och andra är små. Det behöver inte alls vara så att de små regionerna har någon nackdel av sin storlek.
Jag tror tvärtom att vi kan lära oss av de tokigheter som gjordes på 60- och 70-talen när man slog ihop kommuner.
De stora kommunsammanslagningarna ledde på många håll till att man fick för stora kommuner där människor inte kände någon naturlig samhörighet och där det snarare blev problem i stället för att det skapades möjligheter.
Det viktiga för staten är att se till att det finns en väl fungerande statlig förvaltningspolitik. Det är viktigt att det staten ska göra görs på ett bra sätt.
Det är också viktigt att se till att vi får en likvärdig grundläggande samhällsservice för alla Sveriges invånare oavsett var vi bor och oavsett om vi bor i en region eller om vi bor i ett län. Fru talman!
På en punkt har utskottet ändrat lite grann i regeringens proposition och gjort ett tillkännagivande som kanske visar på lite mindre byråkratiskt tänkande.
Vi har lyssnat på vad en enig politikerkår på Gotland har bett om, nämligen att Gotland ur alla synvinklar ska ha samma regionstatus som de övriga tre regionerna.
Därför är det för mig alldeles givet att det tillkännagivande vi gör om att Gotland ska få använda begreppen regionfullmäktige och regionstyrelse är riktigt.
Jag tycker också att regeringen bör återkomma innan den 1 januari 2011 och se till att de små brister som fanns i propositionen rättas till och att Gotland kommer att vara exakt lika mycket en region som de andra tre. Jag vill också passa på att gratulera Christer Engelhardt.
När någon har skrivit en motion som vi tycker är rätt och riktig ska man göra som vi gör i konstitutionsutskottet. Vi tillstyrker den i stället för att skriva på "politiska" att den därmed kan anses tillgodosedd. Grattis, Christer, till att du har fått din motion tillgodosedd! Fru talman!
Med det yrkar jag bifall till förslaget i KU:s betänkande.