Johan Hultberg (M):
Det hör till god ton att tacka för svaret, så låt mig börja med det: Tack för svaret, ministern! Samtidigt kan jag inte sticka under stol med att jag är besviken på svaret, väldigt besviken faktiskt. Ministern lyfte i sitt svar fram den mycket positiva utveckling som vi har kunnat konstatera under de senaste åren, med fler organdonationer och fler som anmäler sig som donatorer.
Jag är dock bekymrad över om det är så att ministern tar den positiva utvecklingen till intäkt för att inte göra mer. Det verkar tyvärr vara så. Ministern sa inledningsvis i sitt svar: "jag vill göra allt jag kan för att alla som behöver en donation ska få den i tid".
Denna inledning gav mig verkligen hopp om att ministern i sitt svar skulle lägga fram eller presentera konkreta exempel på vad ministern och regeringen gör eller ämnar göra i syfte att få fler att göra sin donationsvilja känd och i syfte att möjliggöra fler faktiska donationer, men icke.
Det enda ministern sa om vad regeringen gör är att man ser över möjligheten att ta fram underlag till de lagstiftningsåtgärder som det finns behov av för att få till fler donationer.
Man ser över möjligheterna att ta fram underlag - detta låter i min värld inte riktigt som att ministern gör allt hon kan för att säkerställa att alla som behöver en donation ska få den i tid.
Ett av Donationsutredningens huvudförslag handlar om att förändra lagstiftningen så att det skulle öppnas upp för sjukvården att i livets slutskede genomföra medicinska insatser som kan behövas för att utreda ett eventuellt samtycke för donation och möjliggöra donation. Där ser regeringen problem med utredningens förslag som är kopplade till den grundlagsskyddade rättigheten att samtycka till den vård som ges.
Här måste jag, fru talman, säga att det verkligen är bra att regeringen tar individens självbestämmande på största allvar, men ministern får gärna utveckla regeringens resonemang i frågan. Jag förstår inte fullt ut varför regeringen menar att utredningens förslag inte tar hänsyn till individens rätt till samtycke. Utredningens förslag är att samtycke till donation bör omfatta också de medicinska insatser som kan behöva göras för att möjliggöra donation.
Självbestämmandet försvinner alltså inte med utredningens förslag, utan samtycke är fortsatt ett krav för att insatserna ska få lov att göras och för att donationen i nästa skede ska kunna genomföras. Ministern får gärna svara lite mer utförligt på varför regeringen har landat i denna slutsats. Fru talman!
Ministern gör en korrekt beskrivning av mycket av utvecklingen och läget i Sverige - att vi har en god vilja till donation hos svenska folket.
Ministern konstaterar också helt korrekt att det råder ganska stora regionala skillnader över landet i antalet genomförda donationer och transplantationer, men ingenstans i svaret kommer de konkreta åtgärder som regeringen vidtar för att åtgärda de problem och brister som ministern själv uppenbarligen ser. Upprinnelsen till min interpellation var att en utredning har presenterat en lång rad förslag.
Om jag har förstått rätt har regeringen underkänt dessa förslag, och då frågar jag: Vilka andra förslag har regeringen? Det är sagt att det ska komma en proposition om organdonation i december. Kommer det en sådan?