Oscar Sjöstedt (SD):
Efter de senaste veckornas debatter och diskussioner om den votering som förhoppningsvis kommer att ske i eftermiddag har det väl aldrig varit tydligare att det politiska landskapet i Sverige är uppdelat i tre olika block. Vi har de rödgröna partierna, vi har Alliansen och så har vi Sverigeblocket. Dessa tre block har också presenterat var sitt budgetalternativ där man har stakat ut riktningen för den svenska politiken för de kommande åren. Under finansutskottets beredning har man också yrkat bifall till och följt upp sina respektive budgetalternativ.
Vad gäller Sverigedemokraternas alternativ riktar vi den enskilt största satsningen till landets småföretagare. Det förhåller sig nämligen på det sättet att om vi ska kunna finansiera en stark välfärdsstat måste människor ha ett jobb att gå till - för att skapa mervärde åt sig själva och åt samhället och för att kunna betala skatt. Det råkar också vara på det sättet att fyra av fem nya jobb har skapats hos just småföretagarna.
Av de sociala avgifter som arbetsgivaren betalar för att över huvud taget hålla sig med anställda har många korrelerande utgifter inom andra delar av välfärdsstaten. Vi har ålderspensionsavgift, sjukförsäkringsavgift och föräldraförsäkringsavgift och så vidare. Där finns dock ytterligare en avgift: den allmänna löneavgiften.
Det är en renodlad skatt på att anställa och på att hålla sig med anställda, som inte har någon som helst korrelerande utgift inom övriga delar av välfärdssystemet. Sverigedemokraternas förslag är att denna allmänna löneavgift helt ska avskaffas för företag med upp till nio anställda. Det är ett slags arbetsgivaravdrag, således, som för ett genomsnittligt företag med nio anställda skulle rendera skattelättnader på omkring 300 000 kronor per år.
Vår förhoppning och vår tro är såklart att detta skulle öka incitamenten och möjligheterna för det lilla företaget att växa sig lite större och att nya jobb därmed växer fram. I Sverigedemokraternas budgetalternativ väljer vi också, till skillnad från vissa andra partier, att inte bara prata om den orättvisa skattebörda som har ålagts Sveriges pensionärer.
Vi väljer att klart och tydligt deklarera att denna extra beskattning helt ska avskaffas. Och hör och häpna, herr talman och riksdagsledamöter: Vi väljer att också budgetera för detta, återigen till skillnad från vissa andra partier, som har en hög svansföring i frågan, men där ord inte åtföljs av handling. Pension är uppburen lön, och ska beskattas precis som lön.
Herr talman! I den offentliga sektorn, främst vård- och omsorgsyrkena, jobbar i dag fler än 100 000 människor mindre än de skulle önska. De är ofrivilligt deltidsanställda. En häpnadsväckande majoritet av dessa är också kvinnor.
Vår bedömning är att om dessa människor skulle erbjudas heltidsarbete skulle det i första hand medföra en kraftig ambitionshöjning för välfärden i stort. Det skulle också medföra förbättringar för personalen, vilket i förlängningen såklart förbättrar situationen även för brukarna. Det skulle göra dessa yrken mer attraktiva, så att fler människor söker sig dit.
Det här står i kontrast till Socialdemokraternas så kallade traineejobb där man mer eller mindre vill tvinga in omotiverade ungdomar i vård- och omsorgsyrkena.
Det som Socialdemokraterna väljer att inte förstå är att det skulle öka och inte minska arbetsbördan för den befintliga personalen eftersom de då i stället för att utföra sina jobb skulle behöva spendera betydande tid på arbetsledning och handledning. Sedan är vård- och omsorgsyrkena såklart inte okvalificerade yrken i dag, tvärtom.
Det är kvalificerade jobb, och man behöver utbildning, kunskap och kompetens. Skulle Stefan Löfven själv kunna hoppa in och arbeta som vårdbiträde? Jag skulle inte kunna det. Jag saknar helt den kunskap och kompetens som det arbetet kräver. Herr talman!
Jag håller samtliga övriga sju partier i den här kammaren ansvariga för demonteringen och desarmeringen av den svenska militära förmågan, och för den osäkerhet och det instabila läge som detta har medfört - till havs och i vårt luftterritorium. Folkrätten medger att en stat har rätt att med nödvändiga medel hävda sin territoriella integritet.
Detta är inte bara en rättighet utan faktiskt också en skyldighet. Om vi, från svenskt perspektiv, lämnar fältet fritt medför det också att annan främmande makt kan ta sig rätten att upprätthålla säkerheten i vårt eget territorium, för att fylla det säkerhetspolitiska vakuum som uppstått. Jag vill inte ha den utvecklingen. Jag vill att det är svenska korvetter, stridsbåtar och ubåtar som bevakar den svenska kusten.
Därför yrkar Sverigedemokraterna på kraftigt ökade anslag till Försvarsmakten samtidigt som övriga partier står för antingen fortsatt nedrustning eller för status quo. På tal om nedrustning har vi för första gången någonsin ett regeringsparti som inte bara pratar om att rusta ned utan som också har föreslagit ett icke-våldsförsvar.
En viss auktoritär herre med ett tydligt förakt för demokrati lite drygt hundra mil öster om oss ser säkert med glädje på en sådan utveckling. Av exakt den anledningen ser jag med oro på den utvecklingen. Vi ska kunna hävda vår territoriella integritet, vi ska kunna freda vår mark och vi ska kunna skydda vårt folk i händelse av ofred. Herr talman!
Med anledning av detta vill jag yrka bifall till Sverigedemokraternas reservationer 2 och 4. Som jag tidigare nämnde kommer tre budgetalternativ att ställas mot varandra i voteringen i eftermiddag. I den väldigt olyckliga händelse att Sverigedemokraternas alternativ inte vinner gehör i kammaren står två väldigt svaga alternativ mot varandra.
Den rödgröna sidan föreslår en massiv skattechock på jobb och tillväxt. Äldre på arbetsmarknaden ska straffbeskattas, jobbskatteavdraget ska trappas av och fler ska betala statlig skatt. Kärnkraften ska avvecklas genom skattehöjningar, landsbygden ska beskattas och i princip allt som rör sig ska beskattas. Åkerinäringen kommer givetvis inte att finnas kvar med den utvecklingen.
Till yttermera visso vill de avskaffa överskottsmålet och låna pengar för att finansiera sin politik, till förtret för kommande generationer. Mot allt detta står ett annat svagt alternativ. I Alliansens alternativ föreslås förvisso inga skattechocker. De är noga med att viktiga transportinfrastrukturprojekt ska genomföras; i första hand tänker jag på Förbifart Stockholm.
De vill inte heller lägga ned Bromma flygplats. Där är vi eniga, där är vi överens och där har vi följaktligen också en majoritet i denna kammare. Däremot har Alliansens alternativ en lägre ambitionsnivå för välfärden. De är inte beredda att tillskjuta de medel till äldreomsorgen som behövs.
De är inte heller beredda att reducera, än mindre eliminera, den orättfärdiga skatteklyftan mellan inkomst av tjänst och inkomst av pension. Den sammantagna bedömningen är från min utgångspunkt att dessa två alternativ är svaga. Skillnaderna i sig är inte tillräckligt stora för att vi skulle ge vårt aktiva eller passiva stöd till något av alternativen.
Men vi kan konstatera att regeringschefen klart och tydligt har deklarerat att han inte har för avsikt att administrera någon annans budget. Det medför att budgetomröstningen i eftermiddag inte enbart är en omröstning om de faktiska budgetalternativen. Den måste också bedömas utifrån vår syn på nuvarande regering med korresponderande regeringsoduglighet.
Jag kan härvidlag konstatera att regeringens juniora partner - Miljöpartiet - har fått ett oproportionerligt starkt inflytande över svensk politik. Detta parti, som över 93 procent av svenska folket inte ville ge något inflytande, har tvärtemot valresultatet fått ett stort inflytande på svensk politik.
Detta partis syn på ekonomisk politik, på grundfundamentet att vi över huvud taget inte bör eftersträva ekonomisk tillväxt och på att vi bör jobba mindre snarare än mer skulle effektivt urholka hela välfärdsstaten och i grunden rasera möjligheten att upprätthålla en finansiellt långsiktig hållbarhet i ålderspensionssystemet. Herr talman!
Som enda parti röstade Sverigedemokraterna nej till talmannens förslag att utnämna Stefan Löfven till statsminister. Vi kommer givetvis att följa upp vår kritiska syn och rösta nej även till regeringens budgetproposition i den votering som kommer att äga rum i eftermiddag. Det innebär inte att vi ställer oss bakom Alliansens budgetalternativ, vilket - som jag har påpekat - också är ett svagt alternativ.
Det innebär att vi underkänner regeringens budget och i förlängningen hela regeringen. Det faktum att Alliansen saknar självförtroende och är ledarlöst medför givetvis att deras budget inte heller kommer att gälla.
Låt mig härvidlag vara extremt tydlig: Vi, Sverigedemokraterna, står i total beredskap att rösta nej igen, även till en annan budget, om vi inte ges inflytande eller om nuvarande inriktning på invandringspolitiken fortsätter på det sätt som den har gjort.
Sverigedemokraterna kommer inte att aktivt eller passivt stödja vare sig en regeringsbildare eller en budgetproposition där nuvarande inriktning ligger fast. Det är en väldigt tydlig signal till en eventuellt ny regeringsbildare.
Jag vill ändå, mitt i allt detta, sträcka ut en hand och deklarera att vi är helt beredda att samtala och förhandla om en budget där ett inslag skulle kunna vara minskade kostnader för migration, integration och invandring till Sverige. Syftet skulle vara att finansiera ökade anslag till katastrofbiståndet i oroliga delar av världen där ofreden råder och människor far illa.
Det bör ses som ytterligare ett försök från vår sida att luckra upp de låsta positioner som vi har i dagens läge, men givetvis, i första hand, att också kunna göra vardagen lite bättre för miljoner nödställda människor.