Lars-Axel Nordell (KD):
Dagens debatt handlar i grund och botten om en ekologiskt hållbar utveckling. En hållbar utveckling är en utveckling som tillgodoser dagens behov utan att äventyra kommande generationer och deras behov. Det är en hållbar utveckling.
Detta beskrivs också med en grundläggande kristdemokratisk princip, nämligen förvaltarskapstanken, som säger att vi har en jord att förvalta, inte förbruka eller förstöra, utan förvalta och vårda. Den ger oss människor ett speciellt ansvar. Detta ansvar är personligt men också gemensamt.
Det går inte att vältra över ansvaret på andra personer eller på samhället i stort när det gäller att ändra livsstil. Det är politikens uppgift att få till stånd lösningar och en fungerande infrastruktur för exempelvis en effektiv materialåtervinning. Men i slutänden avgörs framgången i ett sådant system av människors vilja och motivation att medverka.
Därför krävs det att de beslut som fattas är väl underbyggda av forskning och att sambanden kan förklaras på ett trovärdigt sätt för dem som berörs. Det är en framgångsfaktor. Klimatutmaningen är i högsta grad global. Därför krävs gemensamma kraftansträngningar internationellt. Vi var många som gladde oss och andades ut när klimatavtalet antogs i helgen i Paris.
Jag själv var inte i Paris men satt här i Sverige och följde det hela. De flesta av världens ledare säger sig vara nöjda med överenskommelsen. Att alla 195 länder som deltog kunde enas och anta klimatavtalet med gemensamma mål är naturligtvis en historiskt viktig händelse.
Samtidigt måste det betraktas som ett misslyckande att länderna inte kunde enas om konkreta åtgärder och trovärdiga utsläppsminskningar som leder oss bort från klimathotet. Det tror jag att vi kan vara ganska överens om. Ska temperaturmålet om maximalt 2 graders och helst 1,5 graders uppvärmning nås krävs att målet stöds med hjälp av styrmedel och konkreta åtgärder.
Detta förutsätter större utsläppsminskningar än enligt den ambitionsnivå som länderna redovisade inför Parismötet. Därför krävs det nu nya initiativ på nationell och internationell nivå för att driva på klimatarbetet. Det är också viktigt att det som har överenskommits mellan de rika länderna om ansvar för finansiering efterlevs.
Vi har ett moraliskt ansvar att hjälpa och stötta de fattiga länderna på deras väg mot hållbar utveckling. Den gröna klimatfonden startades för att hjälpa utvecklingsländer att utvecklas på ett hållbart sätt. Kristdemokraterna avsätter i sitt budgetalternativ 500 miljoner till den gröna klimatfonden för 2016. Herr talman!
Kristdemokraternas vision är att den svenska fordonsflottan ska vara fossiloberoende 2030. Det är inte bara vi som har denna vision och detta mål, utan de delas av många. Vi föreslår därför ett fortsatt stöd till investeringar i laddinfrastruktur för el- och hybridbilar. Det stora hindret är i dag osäkerheten kring att kunna ladda sin elbil.
Vi anslår 125 miljoner kronor per år under perioden 2016-2019 till stöd för utbyggnad av laddstolpar. För att minska de negativa hälsoeffekterna av kemikalier i samhället och för att finansiera angelägna klimatåtgärder föreslår Kristdemokraterna att en kemikalieskatt införs på viss hemelektronik och på PVC-material i enlighet med Kemikalieskatteutredningens förslag.
Detta beräknas generera skatteintäkter på 3,47 miljarder kronor årligen. Kristdemokraterna föreslår att nedsättningen av koldioxidskatten och energiskatten på diesel i gruvindustriell verksamhet slopas. Den har redan minskat i ett första steg. Nu föreslår vi att nedsättningen slopas helt. Detta beräknas ge ökade skatteintäkter på 320 miljoner kronor årligen.
Vi föreslår också en skatt på förbränning av osorterade sopor för att öka materialåtervinningen och minska utsläppen av miljöfarliga ämnen och koldioxid. Detta ger ökade skatteintäkter på 220 miljoner kronor årligen. Kreosot och andra träskyddsmedel omfattas i nuläget inte av skatten på bekämpningsmedel. Kreosot är dokumenterat både hälso- och miljöfarligt.
Bättre alternativ måste uppmuntras. Därför föreslår Kristdemokraterna att kreosot inte längre ska vara undantaget från skatt. Denna förändring innebär en förstärkning av statsbudgeten med 120 miljoner kronor. Sedan 1990-talet har ansvaret för att förpackningar återvinns i Sverige vilat på producenterna enligt principen om att förorenaren betalar. Det är en mycket bra princip.
Men nu har regeringen aviserat att de tänker flytta ansvaret för förpackningsåtervinning från producenterna till kommunerna. I och med detta lämnar regeringen den logiska och effektiva principen om att förorenaren betalar, samtidigt som förpackningsproducenterna får svagare incitament att utveckla nya och resurseffektivare förpackningslösningar.
Vi föreslår i stället att producentansvaret bibehålls och därmed principen om att förorenaren betalar. Herr talman! Med dessa ord hänvisar jag till det särskilda yttrandet till förmån för Kristdemokraternas budgetförslag.