KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anders Ygeman (S):
Krister Hammarberghs argumentation och payoff går inte riktigt ihop. Krister Hammarbergh är glad över den politik vi bedriver. Det tackar jag för. Vi vet inte vilken budget en alliansregering hade lagt, säger Krister Hammarbergh. Jag tror att han vet det ganska bra. Jag misstänker att han själv varit med och budgetförhandlat inför den budget som skulle ha lagts. Han vet att jag har rätt.
Det är därför undanmanövern kommer. Vi vet att de före detta allianspartierna har lagt en budget på riksdagens bord utan en enda krona mer till polisen än vad samarbetsregeringen lagt. Inte en krona mer! Hade de varit kvar i regeringsställning skulle det ha varit ett par hundra miljoner kronor mindre. Men låt oss lämna det bakom oss.
Jag tror att vi i denna kammare är överens om att det behövs en stark poliskår, att det behövs många civilanställda, att gränsen mellan de två grupperna ibland är alldeles för skarp och att vi genom att ändra på det kan få en bättre polis som löser de brottsbekämpande uppgifterna på ett bättre sätt.
Anders Ygeman (S):
Maria Abrahamsson har frågat mig på vilket sätt omorganisationen av svensk polis och ytterst medborgarnas berättigade krav på trygghet mot brott gynnas av att ansvaret för polisen flyttas från justitieministern till den nyinrättade posten som inrikesminister. Omorganisationen av svensk polis ger fördelar både när det gäller resursfördelningen och styrningen av verksamheten. Organisation, arbetssätt och metoder måste dock fortsätta att utvecklas.
Polisen måste vässa sin förmåga att klara upp vardagsbrott. Det behövs också krafttag mot den organiserade brottsligheten. Utbredningen av den här typen av brottslighet är en stor utmaning för samhället att hantera och en högt prioriterad fråga för regeringen. För att ytterligare stärka kunskaperna och färdigheterna hos polisens anställda måste även polisutbildningen ses över. Regeringen kommer att inleda ett arbete med att göra om polisutbildningen till en högskoleutbildning. Sveriges invånare har rätt att förvänta sig att staten gör allt den kan för deras trygghet och säkerhet.
En professionell och effektiv polis är en hörnsten i det arbetet, men arbetet behöver också involvera den civila krishanteringen i vårt land, såsom Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. Mitt samlade ansvar som inrikesminister skapar förutsättningar för att med kraft arbeta för en polisverksamhet med god förmåga att hantera de utmaningar som framtiden bär med sig och bidra till att tryggheten och säkerheten ökar för alla.
Anders Ygeman (S):
Jag tackar Maria Abrahamsson för detta. För det första måste jag understryka att regeringen fattar beslut som ett kollektiv. Allt beslutsfattande i regeringen är enligt regeringsformen kollektivt, vilket innebär att rättskedjan är obruten. Som sakkunskap kan jag upplysa om att även åklagarväsendet och Ekobrottsmyndigheten ligger under inrikesministern i regeringen.
Jag är naturligtvis glad över att Maria Abrahamsson ägnar departementets organisation detta stora intresse, men medborgarna hade kanske blivit lite mer imponerade om samma intresse hade ägnats åt uppklaringsprocenten. Efter åtta år med alliansregeringen sjunker uppklaringsprocenten. Färre och färre brott klaras upp. Om det har vi inte hört ett ord från Maria Abrahamsson.
Om uppdelningen av departementsorganisationen har vi hört många ord från Maria Abrahamsson. Jag kan glädja interpellanten med att vi kommer att återkomma med de synergieffekter som organisationen ger. Vi har trots allt bara suttit i regeringen i två veckor, och de borgerliga partierna som bildade den tidigare regeringen hade åtta års regeringsinnehav med en sammanhållen rättskedja och sjunkande uppklaringsprocent.
Vi ska förhoppningsvis kunna fokusera mer på uppklaringen. Den departementsorganisation som vi har valt med en inrikesminister för både krisberedskapen och polisen är den departementsorganisation som är vanligast i nästan alla andra EU-länder. Om vi tittar på hur EU sorterar sitt arbete i RIF-rådet, rådet för rättsliga och inrikes frågor, är det samma uppdelning där.
Jag känner mig trygg med att när vi nu flyttar polisfrågor till en dedikerad minister kommer vi att få ett starkare fokus på polisens arbete, och vi kommer att kunna jobba vidare med det som de borgerliga partierna i regeringsställning misslyckades med, nämligen att klara upp brott.
Anders Ygeman (S):
Även om den tidigare borgerliga regeringen har jobbat fram reformen av polismyndigheten vill jag för tydlighetens skull säga att vi till fullo står bakom den. Vi har inte några planer på att göra några övergripande ändringar av den. Det är en riktig politik som vi också har deltagit i. Det ska inte råda några tveksamheter för den som lyssnar på debatten. Sedan var det frågan om de långa häktningstiderna.
Maria Abrahamsson har en erfarenhet både som jurist och som journalist. Då kanske man kunde begära att hon lite bättre kunde citera inrikesministern. Min poäng var att brottsutredningarna ibland är så komplicerade att det inte går att korta häktningstiderna.
Det finns fall där rättssäkerheten och samhällets förmåga att utreda brott faktiskt gör att det krävs långa häktningstider. Det beror helt enkelt på att brotten är så svåra att reda ut. I fallen med de extremt långa häktningstiderna rör det sig om mycket grova brott och mycket komplicerade utredningar.
Jag tillhör absolut dem som tycker att vi ska ha så korta häktningstider som möjligt och att restriktionerna under häktningstiden ska vara så få som det bara går. Men jag tänker inte kompromissa på möjligheten att utreda brott och grova brott grundligt. Häktningar omprövas av domstol var 14:e dag.
Det är upp till domstolen att bedöma om det finns skäl att förlänga häktningen ytterligare 14 dagar. Skälen till den nya departementsorganisationen verkar vara kärnan i Maria Abrahamssons intresse för frågan. Jag tycker att Maria Abrahamsson är lite orättvis. Jag har sagt att vi kan få ytterligare fokus på polisens organisation.
Vi kan leda ett arbete för att öka uppklaringsprocenten, som den borgerliga regeringen misslyckades med under åtta år vid makten - trots en sammanhållen rättskedja på departementet. Vi går stärkta in i EU-arbetet eftersom vi får samma typ av organisation som i många av de andra länderna. Och det finns synergieffekter i att samordna allt som har med säkerhet och skyddsverksamhet att göra.
Med detta sagt: Jag hoppas att Maria Abrahamsson har förståelse för att hon får vänta några veckor på detaljerna.
Anders Ygeman (S):
Det hade inte spelat någon roll vilket svar jag hade gett Maria Abrahamsson. Slutanförandet var skrivet på förhand: "Det här var inget svar!" Jag hade kunnat stå här i timtal och läsa upp olika synergieffekter och möjligheter, ge exempel på fördelar från olika europeiska länder. Men det var inte poängen. Maria Abrahamssons poäng var att säga att det inte var ett svar. À la bonne heure! Det är oppositionspolitikerns roll. Välkommen dit!
Jag förstod också att Maria Abrahamsson hade stor erfarenhet av bråkande ministrar efter åtta år med en borgerlig regering. Må så vara. Nu har vi en ny regering. Det kommer säkert att vara diskussioner i den också, men regeringen fattar beslut som kollektiv. Det finns inget annat beslutsfattande. Därmed finns det bara en uppfattning i regeringen, oavsett hur arbetet är fördelat mellan de olika statsråden.
Det är min förhoppning att den nya samarbetsregeringen ska dels ha en bättre stämning, dels ha ett bättre samarbete med riksdagen och riksdagens samtliga partier. I ett så litet land som Sverige har vi inte råd att ha en väldig massa olika uppfattningar om hur vi ska gå framåt.
Jag hoppas att även Moderaterna ska kunna vara med i arbetet för att skapa ett tryggare och bättre Sverige, där vi klarar upp fler brott och där tryggheten hos medborgarna ökar. Maria Abrahamsson lovade att återkomma i fler debatter. Då kan jag bara säga att jag ser fram emot dem och tackar för den här debatten.
Anders Ygeman (S):
Johan Pehrson har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att i praktiken möjliggöra för 2 000 fler lokalt förankrade poliser i Sverige från och med den 1 januari 2015. Beatrice Ask har frågat mig vilka initiativ jag och regeringen förbereder för att säkerställa en ökad polisiär närvaro i hela landet i enlighet med polisreformens intentioner. Sverige ska vara ett tryggt land att leva i, och att minska brottsligheten och öka människors trygghet är målet för regeringens kriminalpolitik.
Ett starkt och fungerande rättsväsen är en förutsättning för ett tryggt samhälle. Polisen har en viktig roll i detta arbete. En närvarande och tillgänglig polis som bland annat utgår från lokala problembilder i sitt arbete och som samverkar med andra aktörer är central för att nå långsiktiga och hållbara resultat på alla områden. Organisationsreformen av polisen den 1 januari 2015 kommer att skapa bättre förutsättningar för en effektiv, flexibel och enhetlig polisverksamhet.
En av de viktigaste utgångspunkterna för arbetet med reformen är också att stärka den lokala närvaron och tillgängligheten. När den nya organisationen nu byggs upp är målet enligt Genomförandekommittén för nya Polismyndigheten att mer än hälften av polisregionernas verksamhet ska utföras i lokalpolisområden, med ökad polisiär närvaro i hela landet som följd. Lokalpolisområden med större mandat och mer resurser är därför kärnan i den nya Polismyndigheten.
Genom att stärka den lokala närvaron och tillgängligheten utifrån en lokal problembild skapas bättre förutsättningar för ökad trygghet och en effektiv brottsbekämpning. Även delar av den grova och organiserade brottsligheten kommer att kunna angripas från ett lokalt perspektiv. Den nya Polismyndigheten startade sin verksamhet den 1 januari 2015. Polismyndigheten och den nye rikspolischefen måste nu ges tid och möjlighet att implementera den nya organisationen. Regeringen har i regleringsbrevet för 2015 gett Polismyndigheten i uppdrag att löpande redovisa det fortsatta genomförandet av ombildningen.
Jag kommer att noga följa detta arbete för att förvissa mig om att intentionerna med ombildningen uppfylls.
Anders Ygeman (S):
Det är kul att det finns två borgerliga riksdagsledamöter här som har hämtat inspiration från amerikanska polisfilmer med good cop and bad cop. Det är väl möjligen oroväckande för regeringen att det är the good cop som har bestämt sig för att sluta och börja en annan karriär. Vi är i grunden överens, och vi är helt överens i synen på att polisresurser ska ut i lokalsamhället. Den delen behöver vi inte diskutera mer.
Jag tror också att vi är överens om att det finns problem med rekryteringen till polisen när det gäller den lokala förankringen, folk med utomnordisk bakgrund och kvinnor. Det positiva är att det varje år finns 8 000 människor som vill bli poliser, och det borde därför finnas goda förutsättningar inom ramen för högt ställda kvalitetskrav att kunna öka mångfalden inom svensk poliskår.
I den delen kommer jag att återvända till kammaren och redovisa hur vi tänker. Här finns problem som måste rättas till. Däremot är vi inte överens om styrningen av polisen. Jag tror, tyvärr, att det hänger sig kvar gamla managementfilosofier, new public management, som går ut på att polisen kan detaljstyras antingen från riksdagshuset på Helgeandsholmen eller från Rosenbad.
Jag vill teckna den motsatta bilden. Jag menar från roten av mitt hjärta att polisen måste få vara polis. Polisen måste få jobba utifrån de lokala problemförutsättningarna, det vill säga arbeta problemorienterat, arbeta lokalt och lösa problemen lokalt. Jag tror inte på en riksdag eller regering som går in och petar.
Det tar sig uttryck i att pinnjakten inte finns kvar i regleringsbrevet. Det tar sig uttryck i att det regleringsbrev som den här regeringen har fattat beslut om är 50 procent kortare än det Beatrice Asks regering fattade beslut om. Beatrice Ask frågade mig om jag vet om det finns en massa nya pengar till polisen. Det var den borgerliga budgeten som röstades igenom, så jag kan svara på frågan.
Det blev inte en enda krona mer till polisen för 2015 i det beslutet. Som tur är ändrade ni inte beslutet som den här regeringen fattade för 2014 om att tillföra 200 miljoner nya pengar till polisen. Det är vi tacksamma för. Jag tänker inte sitta på mitt kontor och vänta på besked från Genomförandekommittén.
Dess arbete är ju slutfört. Den nya myndigheten startade sitt arbete den 1 januari. Vad jag däremot gör är att jag åker runt i hela landet och träffar poliser, bland annat de poliser som redan före reformen började arbeta aktivt lokalt och mycket framgångsrikt. Jag träffar så många duktiga poliser, oavsett om de befinner sig i Stockholm, Malmö eller Göteborgs ytterområden.
Jag stöttar dem i deras uppdrag. Det är ett av de absolut bästa sätten att göra verklighet av vår gemensamma vision och våra gemensamma mål om fler poliser närmare medborgarna för att öka tryggheten.
Anders Ygeman (S):
Jag har några få snabba kommentarer, först till Johan Pehrson. Sekretessreglerna kanske vi behöver titta på. Men jag tror att det mer handlar om tillämpningen av dem än att ändra själva reglerna. Efter rapporten om sociala insatsgrupper har jag och Åsa Regnér en pågående dialog om vad vi kan göra för att förtydliga den delen. Polisen ska få vara i fred - så tolkar Beatrice Ask det jag säger. Det var på intet sätt det jag menade.
Vi har tydliga styråror: Tryggheten ska öka, brottsligheten ska minska och uppklaringen ska öka. Vi fattar tydliga beslut om åt vilket håll polisorganisationen ska gå. Sedan ska vi följa upp det i dialog med polismyndigheten ständigt och jämt. Visar det sig att polisen inte utvecklas åt det håll som vi gemensamt är överens om lovar jag Beatrice Ask att vi ska vidta åtgärder.
Men innan dess, innan polisen har fått chansen att leva upp till de beslut vi har fattat, tänker jag inte vidta några nya åtgärder. Risken är att vi gör som oppositionen. Jag har läst era motioner, och där finns inte en brottstyp som ni inte tycker att polisen ska prioritera. Näst intill allt ska prioriteras. Vi kommer att ha en interpellationsdebatt om en sådan brottstyp senare i dag. Jag vill minnas att ni vill att brottsligheten mot djuruppfödare ska prioriteras.
På många ställen i landet är det säkert ett problem, men i Stockholm, som är min och Beatrice Asks valkrets, är det problemet ganska litet. Det är inte vårt jobb som politiker att gå in och detaljstyra prioriteringar för polisen. Vi ska ge dem tydliga uppdrag. De ska lösa sin uppgift utifrån de lokala förutsättningarna. Det är därför vi har skippat pinnjakten.
Det är därför vi inte vill ha alkoholblås på tisdagsförmiddag utan på fredagskväll, när det finns några bovar att fånga. Vår inriktning är tydlig: Polisen ska få vara polis, brotten ska lösas och brottsligheten ska minska.
Anders Ygeman (S):
Jag tror, med all respekt för brottens allvar och uppgiftens svårighet, att man ska akta sig för att "servettskissa" mot terrorism och säga: Vad kan vi göra i just den här situationen? Vi måste ha en basplatta att stå på.
Det finns en risk att de åtgärder vi vidtar för att bekämpa terrorismen, för att skydda det fria och öppna samhället, faktiskt hotar det fria, öppna och demokratiska samhället och att vi urholkar rättsstatens grund. Då har vi låtit terroristerna vinna en delseger. Det är en liten seger för dem när vi börjar ändra vårt samhälle bort från det fria och öppna och bort från rättsstatens principer.
Jag vill varna lite för att i ljuset av Parishändelserna eller Breivik göra lite vad som helst. Vi måste göra rätt saker och se till att de får effekt. Jag välkomnar att det verkar finnas ett brett stöd för de åtgärder som regeringen har aviserat mot terrorismen. Vi har nu också aviserat att vi inom kort ska fatta beslut om att uppdatera den nationella strategin mot terrorism.
Det handlar framför allt om de delar som behandlar den förebyggande verksamheten och om de utländska stridande. Det finns i dag en stor grupp personer som strider i Mellanöstern. Det finns också en relativt stor grupp - ett 40-tal personer - som strider i Ukraina. Man ska vara medveten om detta och inte bara se den ena delen av problemet. Jag är lätt skeptisk till att förändra straffsatserna.
Vi ska naturligtvis ta den diskussionen med alla inom ramen för den nya strategin om terrorismen. Tyvärr, och det gäller brottslingar i stort men kanske i synnerhet den här gruppen, har de personer det gäller ganska svag kunskap om våra straffsatser. Det gör att förändring av straffsatser enligt all tillgänglig kriminologisk forskning ger ganska svagt resultat.
Ska vi kunna bekämpa den här typen av brottslighet handlar förändringen framför allt om upptäckt och naturligtvis om möjlighet att lagföra dem. I dag är dessa handlingar inte ens brottsliga, tyvärr. Jag hade önskat att de hade varit det, och vi ska se till att de blir det. I FN-resolutionen handlar det också om att kriminalisera rekrytering, finansiering, organisering och träning för terrorkrigsbrott.
Då täcker vi också in de saker som Johan Pehrson talar om annan lagstiftning för att täcka. De åtgärder vi ska vidta handlar om på vilket sätt vi kan få in information till säkerhetstjänsten.
Det gäller källinhämtning, signalspaning, utbyte av information säkerhetstjänster emellan och det som man kallar för biljettinformation, som EU betecknar PNR, och om möjligheten att systematiskt kunna behandla detta för att få en bättre bas. Det är svårt att bevisa brott i andra länder. Det är alldeles självklart.
Jag tror dock att vi i närtid kommer att få se exempel på att det är möjligt att göra det och att vi kommer att kunna få fällande domar mot folk som har gjort sig skyldiga till terrorbrott i andra länder. Det vi pratar om nu är stridande. Terrorbrott och brott mot folkrätten är redan i dag kriminaliserade. Det finns alltså redan i dag möjlighet att lagföra många av de individer som gör sig skyldiga till dessa hemska brott.
Anders Ygeman (S):
Kontaktförbudet bygger såvitt jag vet på att du har gjort dig skyldig till en brottslig handling och är tillskapat för att du inte ska upprepa den brottsliga handlingen. Jag tror att vi till varje pris måste hålla rättsstatens principer högt, även när det handlar om att bekämpa terrorismen.
Vi ska se till att vår verktygslåda är full, att vi har rätt verktyg och att de är kraftfulla. Men grunden i alla rättsstater, som vi känner dem, är att du är oskyldig till dess att motsatsen är bevisad. Medborgarna kan inte åläggas en plikt att bevisa sin egen oskuld.
Det gäller även om du råkar vara en journalist som har rest till Syrien, Ukraina eller USA, som Johan Pehrson nämnde. Jag tror inte att det är en framgångsrik väg att säga: Du får inte åka till vissa områden. Vi ska göra det olagligt att rekrytera och organisera och finansiera den här verksamheten.
Det kommer att ge bra stöd för de rättsvårdande myndigheterna, polis och säkerhetspolis, och göra det möjligt att bevisa brottslighet i de fall någon har gjort sig skyldig till brottslig verksamhet. Vi ska naturligtvis gå igenom detta inom ramen för den strategi vi har. Vi ska se om det kan finnas skäl att titta på den typ av åtgärd som ni vill vidta. Men jag tror inte att det är en verkningsfull åtgärd mot terrorismen.
Jag tror att vi ska vara extremt försiktiga med att nagga rättsstatens principer i kanten när vi vill komma åt terrorister. För i grunden, till syvende och sist, är det fria, öppna och demokratiska samhället, byggt på rättsstatens principer, det bästa bålverket mot terrorismen.
Vi har sett exempel i andra länder där man i namnet av kriget mot terrorn har börjat urholka rättsstatens principer. Man vidtar åtgärder utan rättslig grund. Man gör sig skyldig till tortyr etcetera. Jag tror att den vägen ska vara stängd för oss, hur goda föresatserna än är.
Det är väl som de säger i ordspråket: Vägen till helvetet är kantad av goda föresatser.
Anders Ygeman (S):
Det blir en lång dag i kammaren. Anti Avsan har, bland annat mot bakgrund av en tidigare interpellationsdebatt, ställt ett antal frågor rörande min syn på polisens arbete med att förbättra utredningar av våldtäkter. Anti Avsan har frågat mig hur det kommer sig att jag särskilt har lyft fram att polisen borde ta fram en definition av grova våldsbrott, som inkluderar våldtäkt, och hur jag och regeringen ska se till att detta sker. Anti Avsan har också frågat mig om jag avser att genomföra fler av förslagen som nämns i Rikspolisstyrelsens rapport samt i så fall vilka och på vilket sätt. Såväl regeringen som polis och åklagare har vidtagit åtgärder som syftar till att rättsväsendets hantering av våldtäkter ska förbättras.
Att myndigheterna själva kontinuerligt ser över och förbättrar brottsutredningsverksamheten är viktigt. Utredningsverksamheten måste utvecklas så nära medarbetarna som möjligt. Det är med kunskapen, viljan och energin i polisorganisationen som man långsiktigt banar väg för bra och konkreta resultat. Jag har i tidigare sammanhang, så som i Anti Avsans och min föregående interpellationsdebatt på detta tema, framhållit att det finns flera åtgärder som kan behöva vidtas. Rikspolisstyrelsens förslag om en definition av grova våldsbrott var ett av flera exempel.
Baserat på sin rapport beslutade Rikspolisstyrelsen i höstas om ett antal rekommendationer till dåvarande polismyndigheterna. Bland annat rekommenderades att utredare av våldtäkt skulle få en organisatorisk hemvist i team tillsammans med övriga utredare av grova våldsbrott. Sedan årsskiftet hanteras arbetet med att förbättra polisens rutiner vid våldtäktsutredningar av den nya Polismyndigheten. Våldtäktsbrottet ses just nu över av 2014 års sexualbrottskommitté. I kommitténs uppdrag ingår att granska hur de brottsbekämpande myndigheterna utreder ärenden om våldtäkt.
Regeringen har även för avsikt att låta utredningen se över frågan om förordnande av målsägandebiträde i våldtäktsutredningar. När kommittén har redovisat sitt uppdrag får regeringen ta ställning till behovet av ytterligare initiativ på detta område.