Sven-Erik Österberg (S):
Jag tar den sista frågan först. Jag tror att man kan fundera en del kring frivilligorganisationerna. Jag tror att man ska vara ärlig och säga att även om den här stormen är den värsta på 100 år vet vi att det med förändringen i klimatet kan hända saker framöver. Oavsett var i landet det händer kommer samhället i sin helhet att vara beroende av frivilliga insatser för att man ska kunna överbrygga. Det kommer aldrig att gå att ha en nationell styrka som finns till hands och klarar detta.
Man är beroende av frivilligorganisationers och enskildas insatser. Jag kan bara understryka det Maud Olofsson säger. Det har naturligtvis gjorts oerhört goda insatser i detta. Jag var själv i Hylte och träffade en LRF-avdelning. Jag följde dem ut och såg att de har röjt ledningar. De hade ett system där man organiserade sina medlemmar. De var kontrakterade med Sydkraft att rycka in vid sådana här tillfällen.
De gjorde naturligtvis en god insats. Frivilliga ställde också upp på ett väldigt bra sätt. I spåren av den kris vi hade i Asien för vi en diskussion kring nationell krisledning för att se hur den beredskapen ska se ut. Jag tror att det är väldigt viktigt att se att regeringen inte bara är statsministern eller enskilda statsråd. Hela regeringens agerande är också de myndigheter och resurser som står till förfogande.
Det har gjorts många insatser på central nivå för att organisera och se till att man har kontakt med sina myndigheter och så vidare. Om det händer ute i landet är naturligtvis länsstyrelserna och den beredskap som finns där väldigt viktiga för att detta går ut i landet och fungerar. Med landshövding Lagrell pratade jag om att när något dyker upp vill man ofta att någon ska ta över. Den situationen uppstår ofta. Kommunerna tycker att länsstyrelserna ska ta över beredskapen.
Jag delar landshövdingens bedömning när han säger att det bästa är att var och en gör det han är bäst på. Hemtjänsten har koll på de gamla som bor i stugorna och ser till att de får besök. I Kronobergs län var 600 militärer engagerade och åkte ut och knackade dörr och såg till att inte gamla frös, eller att man i alla fall lindrade kylan. Man såg till att ingen var utan mat och vatten. Det verkar som om det har fungerat väl.
Det har varit stora nationella insatser. När det gäller försäkringsfrågor har jag två gånger träffat Försäkringsförbundet för att diskutera försäkringsfrågorna både efter Asienkatastrofen och här nere. Det är särskilt ett försäkringsbolag som är extra hårt drabbat när det gäller stormen. Man har försäkrat mig att man hanterar detta på bästa sätt och ska göra det så snabbt som möjligt.
Om det uppstår frågor där försäkringsbolagen inte lever upp till vad de säger är jag naturligtvis beredd att agera. Jag har den dialogen med Försäkringsförbundet att man ska ha en hantering gentemot kunderna som är värdig den rådande situationen. Det här är ju en speciell situation där många är hårt drabbade. Man har tillräckligt besvärligt av sin situation utan att man ska behöva bråka om självklara saker.
Det är viktigt att peka på. Jag vill också kommentera det som Maud Olofsson säger om kritik. Det är lätt att vara efterklok. Det var ingen som väckte frågan att det skulle grävas eller göras på det ena eller andra sättet. Precis som jag hänvisade till tidigare har jag inte mött några propåer här i kammaren om att man skulle totalsocialisera elnätet för att få total kontroll.
Vi har bolag som har ansvar för att sköta detta. Vi tycker inte att de har skött det så som de har lovat. Vi agerar starkt för att detta ska rättas till. Det ska grävas ned ledningar. Det ska investeras. Det är inga fattiga bolag det handlar om. De tar hem rejäla vinster till sina aktieägare. Det vore rimligt att en del av den vinsten lades i säkrare elnät till kunden. Detsamma gäller telenäten.