Lars Hjälmered (M):
Vattenfall är ett väldigt viktigt statligt företag men också ett företag med ett väldigt tydligt uppdrag att vara ett av de ledande bolagen i energiomställningen och agera marknadsmässigt. Det är viktigt både för Sverige och för verksamheten internationellt.
Verksamheten expanderades ganska tydligt under den tidigare S-regeringen med stöd av Miljöpartiet för drygt tio år sedan, och så har det fortsatt under alliansregeringen med köp av olika verksamheter - kärnkraft, kolkraft men också gaskraft - i olika länder. Vi kan också se att det sker en stor omdaning av de europeiska energimarknaderna just nu som påverkar Vattenfall såväl som alla andra aktörer på energimarknaderna i Europa.
För några år sedan inleddes en översyn av Vattenfalls verksamhet och en uppdelning av bolaget i en nordisk och en europeisk del. Vid olika tillfällen, däribland i denna kammare, herr talman, vid frågestunder och annat, har frågan varit uppe om Vattenfalls tyska brunkolsverksamhet.
Jag tänker inte ta upp en diskussion om pris, vem som kan köpa och vilket land som är aktuellt, för det tycker jag att näringsministern med rätta säger är spekulativt och inte politiskt relevant i diskussionen här och nu.
Däremot finns det ett antal viktiga formfrågor, vilket Ann-Charlotte Hammar också har pekat på i sin interpellation, som går tillbaka till våra lagar och regleringen mellan riksdagens uppgifter och regeringens uppgifter: Regeringen styr riket och handhar förvaltningen av statliga bolag, men där finns även en del trådar och kopplingar till riksdagen som folkets främsta företrädare. Herr talman!
Det finns åtminstone tre intressanta frågor att ställa om Vattenfalls brunkolsverksamhet. Den första är den som också Ann-Charlotte Hammar ställer: Är denna eventuella förändring så pass omfattande att den skulle kräva riksdagens godkännande? Mikael Damberg antyder att den inte är det, för han talar om att informera.
Ska jag tolka det som att statsrådet och regeringen gör den juridiska bedömningen att denna förändring inte är så omfattande att den kräver riksdagens godkännande? Den andra frågan handlar om på vilket sätt riksdagen i så fall kommer att informeras och beslutet förankras. Ann-Charlotte Hammar ställde ett antal frågor om detta. Den tredje frågan, som är ganska viktig i sammanhanget, är: Vad har regeringen för styrmån för detta bolag?
Regeringen kan till exempel ändra på vilka människor som sitter i styrelsen i Vattenfall och andra statliga bolag. Man har redan bytt ut ett antal styrelseledamöter. Man skulle kunna ge dem ett direktiv och fatta ett beslut på en bolagsstämma och säga att bolaget ska bedriva en viss typ av verksamhet eller inte göra annat utan att det kräver en sväng om riksdagen. Herr talman!
I debatten har det förts fram att regeringen inte skulle kunna välja att behålla brunkolsverksamheten och göra en helt annan inriktning. Det har hänvisats till det parlamentariska läget och majoritetsförhållandet och spekulerats kring att det inte finns något stöd för att ändra Vattenfalls uppdrag. Jag delar inte denna åsikt och tycker därför att det är viktigt att fråga statsrådet Damberg hur han ser på det.
Låt oss anta att regeringen skulle vilja göra det strategiska vägvalet att behålla den tyska brunkolsverksamheten för att senare lägga ned. Delar statsrådet åsikten att regeringen har denna möjlighet om bara viljan finns?