KBLab/rixvox huggingface dataset:
Helene Petersson (S):
Margareta Cederfelt räknade upp en hel del av de saker som stod i propositionen och som regeringen har fullföljt under de här åren, både den socialdemokratiska regeringen och den borgerliga. Långsiktigheten på fem år stod. Det stod att det skulle finnas en arbetsgrupp. Det stod att det skulle finnas en utvärdering. Alltihop det här stod. Men det stod inte "översyn", Margareta Cederfelt. Det stod "överläggningar".
Min första fråga är: Vilken innebörd lägger Margareta Cederfelt i ordet överläggningar? Den andra frågan som jag tänkte att jag skulle ställa utgår från att vi alltså inte har att ta ställning till om det ska vara fortsatt skattebefrielse för prästlönetillgångarna exempelvis.
När den här frågan diskuterades 1998-99 var Margareta Cederfelts partikamrater väldigt stridbara i denna fråga och ville inte att detta skulle tidsbegränsas: Någon tidsbegränsning bör inte införas i den lagstiftning som nu antas om beskattning av prästlönetillgångarna.
Man tyckte att den var så väldigt viktig, att ursprunget var unikt och att karaktären, hela identiteten och ändamålet, inte borde förändras.
Min andra fråga till Margareta Cederfelt är: Vad är det som har hänt under den här tiden som gör att inte ens Margareta Cederfelts regering vill ta upp en överläggning eller en diskussion om detta, när partiets inställning 1998 var att det här var så viktigt att man inte skulle tidsbegränsa det?
Helene Petersson (S):
Det jag pekade på i min replik var hur partiet tidigare har ställt sig. Det var ju där jag inte fick svar från Margareta Cederfelt. Tidigare tyckte man alltså att det här var en så viktig sak att man inte ville tidsbegränsa den. Nu vill man inte ens diskutera den. Jag tycker inte att kontakter eller underhandskontakter är samma sak som överläggning.
Tidigare lyfte Margareta Cederfelts partikamrat också upp frågan om en överläggning där man säger att det är en kompromiss, det är en förhandling. När jag läser i ordboken, det nämnde jag i mitt anförande också, ser jag att det betyder rådplägning, samtal, samråd, förhandling, diskussioner, rådslag.
Det finns alltså mer i ordet överläggning än att ha kontakter eller underhandskontakter. Som jag sade var arbetsgruppen reglerad i propositionen. Man sade det. Man sade att det skulle finnas representanter från de olika myndigheter som var inblandade i frågan också. Den arbetsgruppen går ju inte att lägga in i ordet överläggningar, för överläggningar är ju något helt annat.
I dem skulle man ta med samtliga frågor som hade med finansieringen av reformen att göra. Arbetsgruppen har ju bara rört de kyrkoantikvariska ersättningarna. Så var det skrivet i propositionen och så har man gjort. Det är ingenting att anmärka på där, men överläggningarna skulle röra mer. De skulle röra alla frågor som hade med finansieringen av reformen att göra.
Helene Petersson (S):
Tack, kulturministern, för svaret! Jag är självklart inte nöjd. Det tror jag att kulturministern förstår av min interpellation. Jag tror också att kulturministern har anat att jag inte skulle vara tillfreds med svaret som hänvisar till en halv sida i budgetpropositionen där ni säger att ni inte tänker göra mer. Regeringen har haft ett och ett halvt år på sig.
Det händer mer och mer på medieområdet att vi ser att ägarkoncentrationen bara går åt ett håll. I dag har konstitutionsutskottet på sitt bord haft en annan översyn som regeringen har initierat. Den har resulterat i en rapport som sedan har remissbehandlats. Den handlar om budgetlagen.
Den hanteringen hade jag kunnat tänka mig att man skulle ha kunnat komma med från regeringens sida i detta fall, men ingenting. I budgetpropositionen hänvisar regeringen till två rapporter. Det är ju två rapporter som faktiskt är återkommande, åtminstone Radio- och tv-verkets om medieutvecklingen.
Det är en årlig rapport som just rapporterar dagsläget men som faktiskt inte gör några djupare analyser, framför allt inte några konsekvensanalyser. Nordicom är Göteborgs universitet. De lämnar ju också återkommande så kallade medienotiser, som detta är. Det är bra rapporter. Jag har läst dem båda två. Det finns mycket att hämta där.
Men det är klart att jag också kan känna att hade kulturministern tagit de här rapporterna på allvar hade man kanske från regeringens sida velat se djupare på vilka konsekvenser ägarkoncentrationen kan få.
Nordicom skriver faktiskt i sin rapport om medieutvecklingen att en ökad grad av avreglering, privatisering, ägarkoncentration, konkurrens och kommersialisering bidrar till omstrukturering av hela mediemarknaden.
Dessa förändringsprocesser i mediesystemet skapar ett stort behov av kunskap om mediernas roll och villkor i samhället. Jag tycker att man ganska tydligt säger att vi behöver en ökad kunskap. Jag är, som jag också har sagt till kulturministern flera gånger, inte helt säker på att jag vill ha en ägarkoncentrationslag eller en medieägarlag som den heter i Norge.
Men jag ser alltså ett jättestort behov av att man gör en djupare analys av detta. Rapporterna är faktiskt också skrivna av samma författare, därför är de ganska likartade. Jag tycker att regeringen även har snävat in sin kunskap när man lyfter fram just de här två rapporterna. I budgetpropositionen tar man också upp teknikutvecklingen.
Där skriver också Staffan Sundin att genom möjligheten att lansera nya nischkanaler, exempelvis med den digitala tekniken, har faktiskt de tre koncernerna Bonniers, Stenbeck och Prosiebensat, som är de största, kunnat behålla eller till och med öka sina tittarandelar. De svarade 2008 för 55 procent av den totala tittartiden.
Även om tekniken inbjuder till ökad mångfald har det faktiskt inneburit att det är de stora bolagen som har tagit även den marknadsandelen.
Helene Petersson (S):
Självklart ökar antalet kanaler på tv och för andra olika plattformar, men det är trots allt de stora koncernerna som vidgar sin verksamhet. Vi ser också att det inte bara är fråga om mediekoncerner. I dag är det riskkapitalbolag som ger sig in i detta. Vad är de ute efter? Jo, att tjäna pengar. Givetvis finns ett lönsamhetskrav.
Det framgår också i rapporten att lönsamhetskravet går ut över kostsam journalistik, till exempel utlandsbevakning, recensioner och undersökande journalistik. Jag gläder mig åt att Sveriges Radio använder sina ökade tillgångar. Sveriges Radio har fått en uppräkning med 3 procent, och det används till kultur- och utrikeskorrespondenter.
Men detta är inte en trend i många andra medier utan i stället dras detta tillbaka. Mediekoncernerna konkurrerar också med varandra om att bli störst. Men det finns också en trend att de lämnar vissa områden. De gör affärer med varandra, och de ser till att hålla sig på vissa geografiska områden. Vi kan fundera på om det är bra. Gunnar Andrén tog upp mitt eget område.
Ja, jag har tillgång till en jättebra tidning, nämligen Smålands-Tidningen, men det finns endast en ägare i hela länet. Det finns ingen annan. Hur lätt har vi från oppositionen i dagsläget när det börjar hetta till i en valrörelse att komma med i tidningen med insändare eller debattartiklar?
Det märks att det är samma ägare. Det gör att den öppna debatten och det fria ordet begränsas och kan strypas. Sedan var det frågan om dagspressens ekonomi. Jag håller med kulturministern om att det finns bra rapporter. Det är ett transparent system. Vi kan se och vi kan följa de olika medierna.
Men varje rapportör har ett uppdrag att rapportera inom sitt område, och det görs inga djupare konsekvensanalyser. Jag tycker att regeringen har ett ansvar för att göra dem. Rapporten om dagspressens ekonomi kom efter att budgetpropositionen lades fram. Ni har kanske inte kunnat följa med.
Där står att 1997 hade de tolv största aktörerna 75 procent av marknaden. År 2008 har de 97 procent av marknaden. Tolv aktörer jämfört med Norges tre kan vara mycket, men det syns ändå vad som har hänt under dessa elva år - från 75 procent till 97 procent. De nio största har 93 procent av marknaden. Det är faktiskt de största som har den stora biten.
Kabel-tv-marknaden är också ett orosmoment. Där finns en stark aktör. Den aktören ligger i ett riskkapitalbolag. I den proposition som ni håller på att arbeta med om en ny radio- och tv-lag bör kabel-tv-marknaden lyftas upp. Det skulle vara en tillgång för oss alla om ni djupborrar i frågan.
Det ska göras något för att stärka konsumenternas inflytande att göra fria val, det vill säga tvingande åtgärder för kabelbolagen att ta med de kanaler och grupper som konsumenterna önskar. Det finns saker som är bra att göra i förberedelserna inför propositionen.
Helene Petersson (S):
Ja, visst finns det stora mediehus i övriga Europa. Det här har EU också uppmärksammat. Man har skrivit en rapport, som vi har haft en debatt om tidigare, om mediemångfalden i EU och hur man ska kunna stimulera den. Jag tänkte att jag skulle utnyttja mitt sista inlägg till detta.
I dag har Sverige ordförandeskapet inom EU, och kulturministern har ett visst ansvar för och möjlighet att plocka upp dessa frågor. När vi hade rapporten uppe här i riksdagen gällde det bland annat att man skulle gå vidare med arbetet att ta fram kriterier: Vad kan man anse är kriterier för en mediemångfald?
Rapporterna talar också om, precis som kulturministern säger, att man i dag inte håller sig inom landets gränser utan arbetar tvärs över gränserna. Det kan vara på gott, och det kan vara på ont. I min interpellation om medie- och ägarkoncentration har jag sett till den svenska marknaden.
Att de bolagen ger sig över gränserna eller att norska bolag ger sig in i Sverige är kanske en del av frågan, men nu gäller det koncentrationen i Sverige, som är ganska stor. Min fråga är alltså: Pågår det i dag ett arbete som har rullat vidare på EU-nivå när det gäller mediemångfalden?
Det fanns ju ett uppdrag att ta fram kriterierna. Jag är jätteglad att vi har en stark public service. Det finns lite funderingar när det gäller förutsättningarna, och det är den korta avtalsperioden, ekonomin och avgifterna. Man fick en uppräkning med 3 procent, men man har inte räknat upp tv-avgiften på två år. Det finns en risk för att det kommer att bli en obalans.
Det får vi fortsätta att diskutera någon annan gång.
Helene Petersson (S):
Tack, kulturministern, för svaret! Vi har, som kulturministern skriver i sitt svar, haft en mängd debatter utifrån just ämnet mediekoncentration. Men det är fortfarande lika aktuellt - det händer något inom mediemarknaden nästan varje månad. Det är inte så att det blir fler mindre aktörer, utan tvärtom fortsätter de stora aktörerna att utvidga sina imperier.
Kulturministern har också vid upprepade tillfällen talat om regeringens inställning och mediepolitik, eller, enligt min mening, brist på mediepolitik inom området. Fria och självständiga medier är en förutsättning för mångfald, säger kulturministern. Visst ska vi ha fria och självständiga medier. Men är det detsamma som att en aktör får bli hur stor som helst?
Frågan är fortfarande lika aktuell efter Bonniers köp av Pocketgrossisten. Ger total frihet för vilka köp som helst förutsättningar för mångfald? Den fria etableringsrätten är gammal, och den ska vi vara jätterädda om.
Men frågan om koncentration har varit på tapeten åtminstone - så långt tillbaka som jag har kunnat gräva - sedan 1944 års diskussioner inför den proposition som blev 1949 års tryckfrihetsgrundlag. Enligt den propositionen utgör den enda säkra grundvalen för ett fritt meningsutbyte och en allsidig upplysning att det finns rätt för var och en att framställa åsikter och meddela underrättelse.
Med en sådan frihet torde en monopolisering av det fria ordet knappast vara genomförbar i ett demokratiskt samhälle. Regeringen fortsätter, för 60 år sedan: Om tendenser mot en monopolisering skulle förmärkas bör de motarbetas.
År 1974 skriver statsrådet Lidbom i direktivet till Massmediekoncentrationsutredningen: Numera är situationen sådan att tryckfrihetsförordningens etableringsfrihetsregler på denna punkt riskerar att motverka sitt syfte. Detta var 1974. Det blev inget av den utredningen - kanske med rätta - men utvecklingen fortsätter i fel riktning.
Etableringsfrihetens syfte i TF och YGL är att det i lag inte får finnas några regler som hindrar någon att framställa och sprida meddelanden till allmänheten. Det är också näringsfrihet: Det får inte finnas några regler som utgör hinder för någon att ägna sig åt ett eller flera av leden vid produktion och spridning av meddelanden till allmänheten.
Men blir det verkligen, fru kulturminister, en fri etableringsrätt när några få företag blir större och större på område efter område inom massmedierna? Eller är det så att de små företagen och distributörerna inte förmår överleva i den konkurrens de utsätts för och att den fria etableringsrätten på så sätt motverkas i stället för att stärkas?
Kulturministern vill inte kommentera ett enskilt fall, och det har jag förståelse för. Konkurrensverket har också, sägs det, inlett en undersökning av Bonniers köp av Pocketgrossisten. Jag var i dag inne på Internet, men jag kunde inte hitta något på Konkurrensverket. Vi får väl förutsätta att de kommer att göra det i alla fall. Min fråga är: Räcker Konkurrensverkets möjligheter? Jag tycker att det är mycket tveksamt.
Helene Petersson (S):
Det är framför allt att man ska skapa större möjligheter för små företag, förlag och olika tidningsutgivare att faktiskt kunna verka. Ministern tar upp både presstödet och radio- och tv-lagen. Presstödet är också en favoritfråga för kulturministern och mig själv i debatter.
Jag anser inte att de regelverk som denna regering har skapat har gjort saker och ting bättre för Sveriges dagstidningar. Det regelverk som är i sjön nu härstammar från mitt partis regering och den utredning som föregick det beslutet. Där försökte vi få ned trappan och få in mindre aktörer.
Sedan har denna regering ändå lagt fram detta, och jag kan väl ge credit för att man åtminstone inte har strukit detta helt. Men jag tycker inte att det är kulturministern som ska ta åt sig äran för det regelverket. Tvärtom kommer de försämringar som är på gång där att riskera mycket för storstadstidningar.
Nu ska vi inte ta en fullständig presstödsdebatt här, men vad jag ser som en risk är att den sexårsgräns för när stödet ska omprövas som vi inte gick med på men som regeringen nu föreslår i den nya kan innebära att vi, om vi inte får en rödgrön regering, inte har något presstöd längre efter sex år, även om kulturministern säger att hon värnar det.
Den nya radio- och tv-lagen kommer vi också att ha en annan debatt om framöver. Men vad jag har sett här är inte att den skulle innebära några större möjligheter för små aktörer. Det är fortfarande de stora aktörerna, stora bolag, som lägger under sig och drar till sig mer och mer. De får fortsatta villkor.
Det ska delas ut nya frekvenser, och Post- och telestyrelsen har fått i uppdrag att se efter om det finns några. Det ska ske ett slutet anbudsförfarande. Men vem, tror kulturministern, har ekonomisk möjlighet att ta åt sig dessa frekvenser - att kunna betala för åtta år i sträck framåt? Jag tror inte att det är små aktörer.
Jag hoppas att jag har fel, för vi behöver fler små aktörer på de här marknaderna, både på dagstidningsmarknaden och inom radio och tv. Om inte regeringen ska gå in och göra något tror jag att man kan titta ytterligare på Konkurrensverkets möjligheter och konkurrenslagstiftningen.
Man kan titta på hur det gick när SF Bio skulle köpa Sandrews. Då sade Konkurrensverket nej. Men så gick Astoria in och konkurrerades ut, och Svenska Bio, som till hälften ägs av SF, tog över. Konkurrensverket kunde inte göra någonting. I dag har SF Bio 90,8 procent av marknaden i de större städerna.
Svensk bio, som alltså till hälften ägs av SF, har 3,8 procent. Folkets Hus och Parker har 1,7 procent, och ändå går SF in och agerar genom att skicka brev till Göteborgs och Malmö kommuner där man skriver att man tycker att de bidrag som Folkets Hus och Parker får för att fortsätta driva de gamla, anrika salongerna snedvrider konkurrensen inom bioverksamheten.
Det är precis samma agerande som det vi har sett DN genom Bonniers göra i presstödsfrågan. Är detta konkurrens på lika villkor, ministern?
Helene Petersson (S):
Kulturministern sade i sitt förra inlägg: Vi vet inte vad som händer. Alltså finns det inte skäl att agera. Om vi skulle resonera så skulle vi aldrig agera här. Vi vet ju egentligen inte vad som händer inom något område. Men vi har en färdriktning. Vi vill någonting. Politik är att vilja - det är faktiskt någon som har sagt så också.
Distributionen tog Gunnar Andrén upp. Jag tror att också kulturministern nämnde det. Ett av de stora problemen, som man lyfter fram i denna fråga, är: Om man inte får ut sina böcker, hur ska man då få folk att läsa dem? Här är det också stora problem. Vi har stött på det också inom Presstödsnämnden.
De distributörer som finns, som kommer i en monopolsituation, höjer priserna. Vi hade problem med vårt eget bolag Posten, som skulle ha jättemycket pengar för att skicka ut en tidning till landsbygden på lördagar. Nu tog denna regering bort möjligheten att få ersättning för lördagsdistribution. Det är ju också en bra sak man har gjort från denna regering när det gäller att stärka möjligheten för människor på landsbygden att få sin tidning på lördagar.
Sedan gällde det detta med att det inte hotar yttrandefriheten. Nej, men jag började mitt inlägg, som kanske var väl historiskt och väl långt, med att tala om att det hotade etableringsfriheten. Jag tror inte att det hotar yttrandefriheten. Det kanske begränsar våra möjligheter att ta del av många. Men nätet finns. Där finns det fler aktörer i dag. Men jag tänker på etableringsfriheten.
De stora företagen roffar åt sig och köper upp. De har ekonomiska muskler. De har kraft att ta för sig på alla områden. Det gäller distributionen och produktionen överallt. Kan det hota etableringsfriheten, kulturministern?
Helene Petersson (S):
Tack, justitieministern, för svaret! Jag har full förståelse för det svar justitieministern har lämnat, att det inte finns något förslag för regeringen att ta ställning till nu. Jag tycker ändå att det här är en fråga som är viktig att ta upp i sin linda. Förslaget finns från Domstolsverket; man har lämnat ut en promemoria som är ute på remiss hos många remissinstanser.
Därför tycker jag att det är viktigt att man ändå plockar upp frågan tidigt i riksdagen. Det har varit lugnt i fråga om tingsrätterna sedan 2005, men nu är det dags för en ny översyn. Det har gjorts stora förändringar, och det var "vår" regering som jobbade med den frågan 2001-2005. Det var kritik då.
Jag har roat mig med att läsa lite om de debatter som förekom 2005 när de senaste förändringarna gjordes. Då var det väldigt stora protester från de borgerliga ledamöterna, och även från vårt håll förekom det protester, mot de här nedläggningarna. Dåvarande regeringen sade i det skedet: Hit men inte längre, nu räcker det, nu har man gjort de stora förändringarna.
Domstolsverket hänvisar i sin promemoria till en proposition som regeringen kommer att lägga fram i början av 2011 - jag har inte riktigt koll på om den redan är framlagd - där man tittar på inskrivningsmyndigheterna. Det här är en sak som redan har skett. Inskrivningsmyndigheten i Eksjö exempelvis har redan övergått till Lantmäteriet.
Jag tar upp tingsrätten i Eksjö därför att jag bor i den trakten, men jag tror att många av argumenten gäller även de tingsrätterna. Inskrivningsmyndigheten, som Domstolsverket hänvisar till, fungerar redan som en egen enhet, och jag kan tänka mig att det är så även i de tingsrätter där det inte har skett en överflyttning. Jag tycker knappast att det är något argument.
Domstolsverket har hänvisat till regeringens uttalande i mars 2008 om att domstolarna ska vara dimensionerade på ett sätt som ger möjlighet till specialisering, kompetensutveckling och en väl fungerande beredningsorganisation. Hur har det fungerat i verkligheten? Man har inte tyckt att specialiseringen var riktigt bra.
Man har flyttat över vissa ansvarsuppgifter, gjort dem lite mer specialiserade eller lagt på någon. Men i det stora hela menar man att den flexibilitet som finns inom de mindre enheterna har tillfört mer än specialinriktningar. Jag förstår att på större domstolar och större rätter kan det vara en vits med en specialisering men inte allmänt över landet.
När det gäller kompetensutveckling finns det samma möjlighet oavsett om det är en stor eller liten rätt, så jag tycker inte att det håller. Hur ser beredningsorganisationen ut i exempelvis Eksjö? Eksjö har kommit väldigt långt och är kanske en av dem som kommit längst av tingsrätterna. Jag är fundersam över detta. Jag har svårt att tänka mig att Domstolsverket gör denna promemoria på helt eget bevåg.
Min första fråga till ministern är: Vilket samråd har skett mellan Justitiedepartementet och Domstolsverket inför framtagandet av denna promemoria?
Helene Petersson (S):
Ministern tar upp många av de frågor som Domstolsverket har tagit upp och som jag tycker att man lätt kan slå hål på. Jag tycker fortfarande att promemorian är dåligt underbyggd. Det kommer säkert de flesta remissinstanser, åtminstone från vårt område, också att peka på. Alla de saker som Domstolsverket har att titta på utifrån regeringens uppdrag har man inte tittat på.
Det gäller exempelvis Eksjö tingsrätt. Rekryteringen har inte varit några problem. Säkerheten byggdes om 2005-2006. Även polisen själv säger att det är en mycket bra säkerhetsombyggnad både med hänsyn till själva säkerheten och integriteten för dem som är åtalade och häktade och som förs in den vägen.
Ministern var ju själv i Eksjö i maj 2010 och invigde det nya polishuset. Det är en sak som jag tycker att man ska ta i beaktande när man tittar på organisationsförändringarna: Hur kan man skapa närheten inte bara för allmänheten utan också för dem som är involverade i hanteringen vid en tingsrätt? Där är polisen en stor del.
Polisen har ansvar för transporterna och för andra delar tillsammans med tingsrätten, men poliser har också många gånger ett vittnesföreläggande som gör att de ska dit. Om en polis måste åka från Eksjö till Jönköping varje gång man ska vittna är det många timmar som går åt. Det kommer att ineffektivisera polisorganisationen.
Det finns många aspekter att ta hänsyn till här. Jag hoppas att Domstolsverket inte fullföljer sina planer, och om det kommer så långt hoppas jag verkligen att ministern tar alla möjligheter, tittar på analyserna och går igenom alla synpunkter.