Karin Nilsson (C):
Detta betänkande behandlar motioner som faller in under rubriken Beskattning av företag, kapital och fastighet. Jag har även i år en egen motion om rättssäkerhet för företagare som behandlas i detta betänkande. Jag tänker därför använda min tid i talarstolen till andra frågor än de som mina kolleger har berört här i debatten. Herr talman!
Vi centerpartister, vår regering och riksdag har uttryckt att det måste bli enklare, roligare och lönsammare att driva företag. Sveriges ekonomi och välfärd är beroende av att det går bra för företagen. Sveriges befolkning är beroende av att ha ett jobb att gå till för sin försörjning. Vi är också beroende av de skatter som företagen och deras anställda genererar till de välfärdstjänster som samhället kräver.
Det finns ett samband mellan ett väl fungerande företagande och en väl fungerande samhällsapparat som kan leverera bra skola, vård och omsorg. Men trots att vi upprepat att det ska vara enklare, roligare och lönsammare att driva företag - som ett mantra - kan jag inte påstå att politiken och myndigheterna alltid utgår från det i sina beslut.
Om vi verkligen menar något med orden enklare, roligare och lönsammare att driva företag måste både vi politiker och våra myndigheter som möter företagare jobba därefter. Då handlar det om att förenkla administrationen, förbättra rättssäkerheten och att skapa ett bra företagsklimat.
Det handlar också om vilken attityd vi har till dem vi möter och vilken ambition som präglar det mötet - konstruktivt eller misstänksamt destruktivt. Är företagarna potentiella fuskare allihop, eller är de en tillgång och en förutsättning för landets välstånd? Herr talman! Jag vill se företagen och företagarna som en tillgång, och då anser jag att vi måste föra en politik utifrån det.
När företagare tillfrågas om regelkrångel är skatter ett område där många vill se förbättringar. Om vi politiker trots allt väljer att krångla till det med nya lagar om kassaregister, slutna kassasystem, personalliggare, månadsuppgiftsinlämnande och omvänd momsredovisning måste orsaken till regelkrånglet vara väl motiverad.
Vi måste agera i de branscher där problemen finns men undvika att krångla till det generellt. När vi vill förenkla är frågan också för vilka vi förenklar. Jag kan bara konstatera att blanketten N 1 har blivit krångligare för lantbrukare och mindre företagare men enklare för Skatteverket. Hos många företagare finns en stor respekt och rädsla för att göra fel när det gäller skatter.
Trots att man skulle kunna betrakta företagens administrativa arbete med de anställdas inkomstskatter som en service åt samhället kan en upprepad försening av inbetalda skatter leda till fängelse för ekonomisk brottslighet. En straffränta borde kunna ha samma effekt vad det gäller att få in skatten inom angiven tid, utan att skrämma bort folk från att våga bli företagare.
De som var med på utskottets resa till Norrbotten och träffade finska tjänstemän i Haparanda kommer kanske ihåg att i Finland är det löntagaren själv som ska betala in sin inkomstskatt - i vart fall uppfattade jag det så. Herr talman! I min motion har jag tagit upp ett exempel på rättssäkerhet i beskattningen. Ett helt annat ärende, som jag fick del av för ett par veckor sedan, är frågan om rationaliseringsförvärv.
Jag har vid flera tillfällen i kammaren talat om rättssäkerhet för företagare och önskat att landets alla skattekontor ska hantera ärendena på ett enhetligt sätt. Nu har man gjort det när det gäller frågan om skattereduktion vid rationaliseringsförvärv av skog. Skatteverket har valt att tolka lagstiftningen utifrån hur den hanterats i Västra Götaland.
Det kan låta konsekvent och bra, men kanske ändå inte. Den nya tolkningen innebär att man i princip diskvalificerar alla privata skogsägare i mitt hemlän, Kronoberg, där många livnär sig på en kombination av jordbruk och skogsbruk och där den genomsnittliga skogsarealen ligger på 50 hektar. Skatteverket tillämpar nu regler om 400 hektar.
Dessutom införs de nya reglerna med ett års retroaktivitet, vilket innebär att den som redan förvärvat en fastighet för runt 3 miljoner kronor, som vid förvärvstillfället betraktats som rationaliseringsförvärv, går i och med den nya tolkningen miste om 1 miljon kronor av sin finansiering.
Denna förändring är inget vi lagstiftat om i riksdagen, utan det är Skatteverkets helt egen tolkning av en befintlig lag. Jag inser att vi politiker givetvis inte kan gräva ned oss i detaljer, men den som tolkar lagstiftningen måste ha en känsla för vad lagstiftarens ambition har varit, såsom i detta fall.
Handlar politikens ambition om att skapa livskraftiga företag på landsbygden eller handlar det om att skapa stora bolagsskogar med externa ägare? Vi tillåter ju inte ministerstyre i det här landet, men kanske att Skatteverket skulle ta och backa bandet och höra efter vad som var den politiska ambitionen. Herr talman! När jag läser betänkandet kan jag konstatera att mycket har gjorts och mycket är på gång.
Jag kan inte med dagens betänkande som grund skapa nya önskelistor på vad jag anser borde göras. Men jag vill med mitt anförande uppmärksamma alla på att även om mycket positivt är på gång finns det fortfarande många förväntningar att leva upp till.
Jag noterar också, liksom många av mina företrädare i talarstolen, att den komplicerade frågan om tonnageskatten fångats upp av en nyligen tillsatt utredning och hoppas därför att vi ska slippa återkomma med fler tillkännagivanden i denna följetong.
Jag har medvetet valt att inte kommentera någon av oppositionspartiernas reservationer eftersom ingen av dem leder till just det som jag skulle vilja, att göra det enklare, roligare och lönsammare att driva företag. Jag vill därför avsluta med att yrka bifall till utskottets förslag till beslut och avslag på samtliga reservationer.