Josefin Brink (V):
Jag vet inte vilken lagstiftning Sven Otto Littorin tycker att jag vill införa när det gäller att höja kvinnors löner. Kanske är det rätten till heltid som avses med det. Jag tänkte faktiskt ta upp just den saken nu, men jag vill bara säga först att det är egendomligt om man anser att fler kvinnliga företagare och fler kvinnor med stora förmögenheter på något sätt skulle kompensera för löneskillnaderna för anställda kvinnor, till exempel undersköterskor.
Då snackar vi om en annan näringsstruktur men knappast om hur man gör någonting åt löneskillnaderna för dem som fortsättningsvis är anställda. Tanken är väl inte att alla som i dag har en anställning ska bli egna företagare. När det gäller rätten till heltid kan jag bara beklaga att ministern så benhårt håller fast vid att till varje pris värna arbetsgivarnas rätt att genom deltidsanställningar låsa in människor i arbetslöshet, för det är precis vad det handlar om.
Som jag skrev i min interpellation beräknas minst 200 000 personer i dag vara deltidsarbetslösa. En majoritet av dem, ungefär 170 000 personer, är kvinnor, de allra flesta i lågavlönade LO-yrken. Möjligheterna för den här stora men ofta skamligt osynliggjorda gruppen att få ett kompletterande jobb som de kan kombinera med det de redan har är minimala.
Samtidigt har arbetsgivarna å sin sida en väldigt stor nytta av den flexibilitet det innebär att ha deltidsanställda som kan passas in i schemaläggningen på ett smidigt sätt och användas till billigt mertidsarbete vid sjukdomsfall eller arbetstoppar. Varje initiativ från facket att avtala bort deltiderna i kvinnodominerade branscher har därför mötts av massivt motstånd från arbetsgivarhåll.
Vi har därför kommit fram till slutsatsen att en lagstiftning är nödvändig för att se till att en stor grupp kvinnor kan gå från arbetslöshet till arbete. Regeringen menar uppenbarligen inte allvar med att man till varje pris vill bekämpa arbetslösheten. Det så kallade incitament som man vill skapa för att öka arbetskraftsdeltagandet ska tydligen bara riktas mot de arbetslösa.
När arbetsgivarna, som i det här fallet, är de som på ett mycket påtagligt sätt förhindrar människors möjligheter att försörja sig på eget arbete ska inga som helst åtgärder vidtas. Jag menar att regeringen sviker alla de kvinnor inom Handels, Kommunal, Hotell- och Restaurangfacket med flera som i åratal krävt en lagstiftad rätt till heltid genom att man nu vägrar att ens diskutera en lagstiftning utifrån det stora förarbete som faktiskt gjordes under den förra mandatperioden.
Nu har jag till och med fått veta att regeringen tänker lägga ytterligare sten på de deltidsarbetslösas börda när man nu som en del i sin nedmontering av a-kassan säger att den nedsättning av avgiftshöjningen som de heltidsarbetslösa ska få inte ens ska omfatta de deltidsarbetslösa. De deltidsarbetslösa kommer således att få en procentuellt sett grotesk höjning av sin a-kasseavgift även jämfört med sina kolleger som är heltidsanställda. Fru talman!
Vänsterpartiet gick till val på att ge de deltidsarbetslösa kvinnorna rätt till heltid och därmed bättre villkor på jobbet och bättre förutsättningar för att höja sina löner. Nu ser regeringen i stället till att de får en kraftig försämring av sina villkor. Jag undrar om ministern åtminstone kan överväga att försöka kompensera de deltidsarbetslösa kvinnorna för den radikala höjningen av a-kasseavgiften om man nu kommer att fortsätta att motsätta sig en lagstiftning.