Fredrik Reinfeldt (M):
Får jag återgå till påståendet om en ny praxis. Man kan inte sägas ha en ny praxis om det inte finns någon gammal praxis. Då skulle det alltså ha rått en annan ordning innan jag tillträdde som statsminister. Mikael Dambergs exempel är mycket talande. Han säger att det är en enskild sakfråga där han har sökt ett svar, och enligt hans uppfattning ska det inte lottas på ansvarigt statsråd.
Var det alltså så förut att statsminister Persson inte vidareförde sakpolitiska frågor till därför ansvariga statsråd? Hur arbetade politiskt sakkunnige Mikael Damberg med de här frågorna under den tid han var i Statsrådsberedningen? Kan Mikael Damberg redogöra för hur många interpellationer som Göran Persson svarade på under den tid som Mikael Damberg var politiskt sakkunnig i Statsrådsberedningen?
Kan Mikael Damberg redogöra för hur många interpellationer som Göran Persson inte svarade på under den tid som Mikael Damberg var sakkunnig i Statsrådsberedningen? Det äger visst relevans att hänvisa till frågeinstitutet. När det tillkom sades det att statsministerns frågestund huvudsakligen skulle göra det möjligt för partiledare och ledande företrädare att ställa frågor direkt till statsministern. Utvärderingar har visat att det fram till 2006 fungerade ganska väl.
Som oppositionsledare ställde jag direkt frågor till Göran Persson vid statsministerns frågestund. Därefter har framför allt socialdemokratin ändrat beteende inför statsministerns frågestund. Jag tror att vi har räknat till över tio olika socialdemokratiska företrädare som har ställt frågor till statsministern under denna frågestund. Dock har vi noterat en sak. Mikael Damberg är nu den som ställer frågorna vid statsministerns frågestund.
Vad har hindrat Mikael Damberg från att ställa den fråga han tycker är angelägen att ställa under statsministerns frågestund? Det går alltså att bevisa påståendet att det går att framföra den typen av frågor. Det går dessutom för andra socialdemokrater att ställa den typen av frågor under statsministerns frågestund till exempel. Återigen: Regeringen är kollektivt ansvarig. Vi har ett kollektivt beslutsfattande.
Därför spelar det i den meningen ingen roll vem som framför svaren. Det är denna regerings uppfattning, och det har varit en markerad linje av tidigare regeringar. Jag kan till och med namnge det statsråd som var väldigt tydlig med att sjösätta denna princip här i riksdagen - låt oss kalla den för Nuderprincipen. Pär Nuder berättade för riksdagen om denna princip, som var så viktig för socialdemokratin under den tid de hade regeringsmakten.
Pär Nuder visste att berätta för riksdagen att det inte spelar någon roll vem som framför svaren eftersom det är ett kollektivt svar. Pär Nuder svarade i Göran Perssons ställe. Jag tycker att det är en riktig uppfattning - vi ger kollektiva svar. I den meningen spelar det ingen roll vilket statsråd som framför dem. Finns det något specifikt ansvar för mig som regeringschef? Ja, det har jag redogjort för; det handlar om att det är jag som har att utse statsråden i Sveriges regering.
Det är därför mitt svar på alla frågor om förtroende är att jag har förtroende för alla statsråd tills annat meddelas. Om det ifrågasätts när det gäller enskilda statsråd finns det andra verktyg i Sveriges riksdag för att utkräva ansvar.