Désirée Pethrus (KD):
Den senaste tidens debatt om det svenska försvaret och vår försvarsförmåga har skapat störst osäkerhet om hur vi kan försvara vårt land och våra medborgare. Jag kan tycka att debatten har haft en snäv infallsvinkel. Det känns som att man talar om bandvagnar samtidigt som vi ser helt andra hot mot vårt land än just militär invasion.
Det är därför bra att det betänkande vi i dag debatterar handlar mer om en svensk bred säkerhetspolitik, och den tar sin utgångspunkt i ett brett anslag vad gäller hot mot Sverige. I dag är det inte fråga om direkta hot om krig såsom de utkämpades mellan stater under 1900-talets början som oroar mest. Herr talman! År 2009 fattades här i riksdagen beslut om ett nytt försvar.
Det fattades efter att en bred parlamentarisk försvarsberedning hade analyserat det säkerhetspolitiska läget och hotbilden mot Sverige. Det var en analys som tog fasta på nya hot i en ny tid. Och det nya försvaret håller nu på att införas successivt. Det ska vara ett insatsförsvar med soldater som deltar i olika insatser runt om i världen, med ökad flexibilitet och med ett nytt personalförsörjningssystem.
Det grundläggande som betonades var att förebygga och hantera konflikter och krig, att säkerställa landets suveränitet och att skydda samhället och dess funktionalitet. Herr talman! Samtidigt som detta nya försvar nu är på väg att införas har det startats en debatt om det så kallade enveckasförsvaret efter ett uttalande av ÖB i medierna.
Det var fråga om en simuleringsövning som nu användes som en form av sanning för många debattörer genom att kasta in den ena brandfacklan efter den andra i debatten om vårt försvar, som oftast beskrivs som ett dåligt fungerande försvar - vilket är olyckligt. Det man också fokuserar på är vårt territorialförsvar.
Det är oerhört viktigt, men de glömmer den nya säkerhetspolitiska kontexten som vi numera utgår från och som kallas det breddade säkerhetsbegreppet. Vi kristdemokrater vill se ett starkt försvar, men vi inser också att vi måste prioritera i budgeten. Hur många ytterligare miljarder ska läggas på försvarsmateriel när det finns helt nya hot mot vårt land som inte får glömmas bort?
När vi talar om terrorism och cyberkrig som nya hotbilder måste vi se hur mycket pengar vi ska lägga på dem. Krigföring i dag handlar mer om precision och att slå ut viktiga samhällsfunktioner i samhället. När man i dag talar om Weapons of Mass Disruption menar man massavbrottsvapen, det vill säga vapen för att stänga av samhällsfunktioner, till exempel att slå ut oljepumpar, stänga ned energicentraler, slå ut datatrafik eller att förgifta vattenresurser.
Om datanät slås ut finns stora risker för sjukhus, tågtrafik, kärnkraftverk, banksystem, ledningscentraler för flygtrafik och så vidare. Här ser vi en pågående kapprustning. Detta behöver vi också diskutera. Hur kan vi satsa mer pengar på teknikutveckling, forskning och innovation och duktiga ingenjörer? Dessa frågor har tagits upp tidigare i debatten i dag.
Den typ av inhemsk terrorism som Anders Behring Breivik utövade går inte att stoppa med ett traditionellt försvar. Här är det snarare polisen och säkerhetspolisen som måste ha rätt resurser, och de måste naturligtvis kunna samarbeta med försvaret.
Alla sådana områden, teknik, terrorism och cyberkrig, måste vi också lägga pengar på för att göra simuleringsövningar, förebygga och ha en beredskap. Vi har också en ny sfär med teknikutveckling på det civila området som kan användas för militära ändamål. Vi har rymdteknik för övervakning. Vi har hela utvecklingen av tekniken med drönare, alltså förarlösa farkoster för precisionsbombning.
Teknikutvecklingen går snabbt fram mellan det civila och det militära. Herr talman! Krig utkämpas alltmer sällan mellan stater, men däremot inom stater. Detta har blivit särskilt tydligt i Libyen och nu i Syrien.
Att begränsad tillgång till demokratiska fri- och rättigheter föder social och ekonomisk utsatthet och orättvisor, som i sin tur ökar risken för väpnade konflikter, har de senaste årens skeenden i Nordafrika och Mellanöstern tydligt visat oss. Den senaste tidens stora flyktingströmmar från Syrien visar hur konflikter i andra delar av världen påverkar Sverige.
Vi ska ha öppna dörrar för dem som är på flykt, men vi ska också se till att ge människor hjälp i sina strävanden efter fria och demokratiska stater. Därför har vi också lagt in det globala perspektivet i våra säkerhetspolitiska analyser. Oro och konflikter uppstår utifrån många olika anledningar. Kraven på mänskliga rättigheter och demokrati är rättmätiga från ett lands medborgare gentemot dess ledare.
Utgångspunkten ska naturligtvis vara att vi ska stödja fredliga demokratisträvanden. Social oro är en annan orsak till konflikter. I Nordafrika var också en av anledningarna till upproren avsaknad av social trygghet och möjlighet till jobb och överlevnad.
På andra håll i världen slåss man om naturtillgångar, till exempel i Demokratiska republiken Kongo, där många företag och länder exploaterar och samtidigt använder sig av miliser för att kontrollera tillgångarna.
Förlorarna är den vanliga medborgaren i Demokratiska republiken Kongo, alla kvinnor som i konflikten utsätts för sexuella övergrepp av oanade mått och de fem miljoner människor som redan har dött i konflikten. Herr talman! Religionskonflikter är en ny typ av konflikter som skapar oro i vår omvärld.
Vi måste bli bättre på att förhindra och brygga över motsättningar. En religionsdialog i respekt måste få ökad betydelse när världens ledare träffas och talar om hur man ska lösa olika konflikter. Utan förståelse för religionens roll för människor runt om i världen saknas kompetens för att lösa den typen av konflikter.
På liknande sätt är förekomsten av politiskt och religiöst motiverad terrorism både förkastlig och farlig. Terrorhotet är reellt och måste förebyggas och bekämpas. Dock får insatser mot terrorismen inte göras på press- och föreningsfrihetens bekostnad, vilket tyvärr händer i många länder. Herr talman! Klimatförändringarna känner inga geografiska gränser.
Ökenspridningen vid Afrikas horn gör stora arealer obeboeliga och tvingar människor på flykt. Smältande polaris i Arktis gör att kampen om redan knappa naturresurser hårdnar. Det är faktum som riskerar att underblåsa existerande och skapa nya väpnade konflikter, konflikter som gör världen mer osäker. Därför måste Sverige och EU öka trycket i de internationella klimatförhandlingarna för utsläppsminskningar.
Herr talman! Efter denna exposé över olika tänkbara hotbilder blir talet om att räddningen för Sveriges säkerhet ska komma från Nato, som det nu ofta lobbas för och talas om i debatten, lite märkligt. För mig tyder det på en lite tunn analys.
Visst kan vi diskutera för- och nackdelarna med Nato, men genom vårt partnerskap med Nato, där vi ju deltar i många FN-mandaterade insatser som den i Afghanistan, Atalantainsatsen utanför Somalias kust och i Kosovo har vi redan varit med och bidragit stort med tanke på vårt lands storlek.
Som bidragande land måste vi kunna förvänta oss att Nato inte står overksamt ifall vi skulle behöva dess hjälp. Samtidigt måste vi tro att det nya försvaret ska få komma i full sving innan vi helt räknar ut det, som en del gör i debatten i dag. ÖB säger själv att vi har ett bättre försvar i dag än vad vi haft tidigare.
Det kan komma att behövas mer resurser, men vi måste veta att resurserna används på ett effektivt sätt. Herr talman! Jag vill förtydliga att Kristdemokraternas linje i Natofrågan ligger fast tills vidare enligt beslut i partiets högsta beslutande organ. Den militära alliansfriheten gäller ännu.
Men vi stöder till fullo fortsatt deltagande i Partnerskap för fred med Nato och ett fördjupat samarbete med Nato. Det är dock på vilket sätt och i vilken utsträckning vi ska göra det som vi bestämmer själva som ett alliansfritt land. Herr talman! I en globaliserad värld byggs säkerhet inte ensamt av ett land. Den byggs, som både regering och riksdag har fastslagit, solidariskt med andra nationalstater.
Genom EU:s nordliga dimension liksom genom Norden-, Östersjö-, Arktis- och Barentssamarbetena bidrar Sverige till att sprida stabilitet och säkerhet i vårt närområde och stärker därmed också vår egen fred och självständighet. Vi fokuserar nu alltmer på ett nordiskt samarbete. År 2009 undertecknades ett samarbetsavtal med de andra nordiska länderna inom försvarsområdet, det så kallade Nordefco.
Syftet är att stärka ländernas egna försvar, hitta synergieffekter och att främja effektiva lösningar. År 2011 ökade vi vår och våra nordiska grannars förmåga att effektivt bemöta cyberangrepp och terroristattacker genom undertecknandet av den nordiska solidaritetsförklaringen.
EU är byggt på övertygelsen om att fred och säkerhet skapas genom nära samarbete och ömsesidig solidaritet medlemsstaterna emellan. Inom EU pågår ett viktigt arbete med att ta fram en ny, bred utrikespolitisk strategi som ska vara framåtblickande och förebyggande snarare än reaktiv till sin karaktär och därmed stärka EU:s konfliktförebyggande kapacitet.
Sveriges stöd till uppbyggnaden av ett europeiskt fredsinstitut liksom stärkandet av grannskapspolitiken och den fortsatta utvidgningen är andra viktiga åtgärder för att förekomma säkerhetspolitiska utmaningar, både inom unionen och bortom dess gränser. Herr talman! Det går inte att bortse från att Rysslands militära upprustning nu är omfattande.
Med sina enorma naturgastillgångar befinner sig Ryssland i en position att negativt påverka den svenska och europeiska energiförsörjningen och vår energisäkerhet. Samtidigt undermineras det ryska civilsamhället alltmer. Utan ett demokratiskt Ryssland, med uttalat fredliga intentioner gentemot sina grannländer, är stabiliteten och säkerheten i vårt närområde inte givna. Herr talman!
Kina har intagit positionen som världens andra ekonomiska supermakt. Man ska inte underskatta den påverkan landet får globalt genom sin storlek och enorma ekonomi. Kinas närvaro i Afrika har ökat dramatiskt och får naturligtvis även säkerhetspolitiska implikationer. Kina bygger nu ett högteknologiskt försvar samtidigt som landets behov av demokratiska reformer är stort. Allt detta gör att vi noga måste följa vad som händer i Kina framöver.
EU ska vara tydligt i dialog och i handelsrelationer och ställa tydliga krav på framsteg avseende mänskliga rättigheter. Herr talman! Avslutningsvis skulle jag bara vilja säga ett par ord om något som också har betydelse säkerhetspolitiskt, och det är antalet vapen i världen. Inga vapen dödar fler än små och lätta vapen. Omkring 850 miljoner vapen i omlopp resulterar i en halv miljon människors död varje år.
FN:s arbete för ökad vapenkontroll är ett viktigt steg mot förbättrad kontroll av spridningen. Ett universellt juridiskt avtal och regelverk för konventionella vapen behövs snarast på plats. Också kärnvapen utgör ett hot mot mänskligheten. Även där ska Sverige stå som en stark röst för nedrustning och avveckling.
Härmed vill jag betona att vi måste fortsätta att ha det breddade angreppssättet, som har förts fram i den senaste tidens debatt, för att ha en säkerhetspolitik värd namnet. Det finns många olika hot, och vi ska ha en god analys, men vi ska också ha resurser att möta alla dessa olika typer av hot för medborgarnas bästa. Jag yrkar därmed bifall till förslaget i betänkandet.