Torbjörn Björlund (V):
Jag kan konstatera att det återigen blir en märklig debatt. Det finns inte riktigt samma tendens till nonchalans och arrogans i den här debatten som förra gången, men det finns ändå ett undvikande. Det finns ett undvikande svar i detta - att man inte vågar. Jag tolkar det så. Om man tittar på USA:s rättssystem och jämför det med andra länders ser man att dödsstraffet har varit kritiserat.
Men vad som har hänt i övrigt går att jämföra. I detta fall, med de fem kubanska män som sitter i fängelse, har det varit ett uppenbart och klart rättsövergrepp enligt Amnestyrapporten, FN-rapporten och alla andra bedömare som finns utanför landet och inom USA. Detta är fem män som är oskyldiga till spioneri. De har begått ett brott genom att ta sig in i landet, men de har inte spionerat. Jag redogjorde förra gången för turerna i rättegången.
För det första förlades den till fel plats, enligt många. I Miami finns det många exilkubaner som ägnar sig åt terrorism som inte beivras av USA. De här männen gick in för att avslöja detta och fängslades i stället. Redan det är en sak som är anmärkningsvärd. För det andra finns det många vittnesmål i rättegången om att det inte handlar om spioneri över huvud taget. Allt som har presenterats av de fem kubanerna har varit öppna uppgifter, som har kunnat ses av USA:s rättssystem självt.
Ändå sätter man dem i fängelse för spioneri. Det som är bra med detta rättsfall, i alla fall från min synvinkel, är att det är öppet, tydligt och klart att det är ett rättsövergrepp. Sådant måste man kunna reagera på. Man skyfflar det inte under mattan. Det är det som är kärnan i det här: Varför kan man reagera på andra länders rättsövergrepp mot egna medborgare, men inte mot USA:s? Det kommer ingenting sådant.
Det är detta som jag menar är den springande punkten i min interpellation: Varför har vi en utrikesminister och en regering som har skygglappar, och till och med öronproppar, i vissa sammanhang men inte i andra? Varför är det så lätt att kritisera vissa länder men inte USA? Vad är det som är så speciellt med USA för den här regeringen? Man kan spekulera i det. Många tycker olika saker och tycker sig se olika saker. Jag skulle vilja ha ett svar från Carl Bildt.
Varför är det så svårt att kritisera USA för de rättsövergrepp man gör? I detta fall, när det gäller USA specifikt, växer protesterna mot USA över hela världen. Det gäller deras massövervakning över i princip hela världen, olika statschefer och även vanliga medborgare som vi - halvvanliga i alla fall. Det innebär att detta "Cuban Five"-fall också uppmärksammas ännu mer.
Det finns i dag en rörelse för att lyfta frågan om detta rättsövergrepp över hela världen. Det kommer att hållas konferenser, och allt fler ansluter sig. Även så kallade kändisar kommer med i rörelsen för att lyfta upp detta uppenbara rättsövergrepp av USA:s rättssystem. Det blir både symboliskt och viktigt i andra sammanhang att lyfta upp detta, att kommentera det och att tycka någonting om det. Det är nu 15 år sedan, och det handlar om fem män.
En har avtjänat sitt straff. Men en av dem är dömd till två livstider plus 15 år. Det är ett slags dödsstraff i sig. Det är en detalj i det hela att ni inte kritiserar den biten, men den är viktig. Jag tror att det är detta som är det problematiska för regeringen och för utrikesministern.
När protesterna mot USA:s sätt att hantera både sitt eget och andra länders rättssystem ökar och det inte kommer någon kommentar till detta från utrikesministern - vad händer då? Det blir spekulationer. Man börjar fundera på vad det är som är så svårt med att lyfta upp de här sakerna. Det måste finnas något slags orsak till att man väljer att inte göra det. Det är det som frågan egentligen handlar om. Varför kan man inte reagera på saker som görs av USA?