KBLab/rixvox huggingface dataset:
Cristina Husmark Pehrsson (M):
Vi kan vara helt överens om att det är riktigt och viktigt att människor får sin ersättning betald, får den i tid, får kontakt med en handläggare och vet vad som gäller.
Det är därför som regeringen har beslutat att ge Försäkringskassan ett uppdrag att skriva, att formulera ett åtagande som människor kan läsa och ta del av. Om något inte skulle stämma, om det skulle bli fel, ska man också veta vad som gäller. Vi kan vara helt överens om det.
Men det jag tycker är lite märkligt är att kritiken kommer just under tiden som Försäkringskassan arbetar och tar fram det här. Därför kan det inte finnas något på hemsidan just nu. I juni månad kommer åtagandet att presentera vad man kan förvänta sig med sjukpenningen och föräldrapenningen. Sedan kommer alla de andra 50 ärendeslagen också.
Det jag tycker är lite märkvärdigt är att kritiken kommer för att vi gör detta. Sjukpenningen betalades bara ut i 71 procent för ett par år sedan när Matilda Ernkrans satt med i regeringsunderlaget. Då såg jag inget serviceåtagande. Den här regeringen tillsätter också en ny myndighet för att garantera rättssäkerheten för de enskilda människorna, så man vet vad man har att vänta sig.
185 personer fler anmälde till JO förra året än året dessförinnan. Det är klart att varenda anmälan är ett misstroendevotum, men vi ska också veta att det handlar om 185 personer. Vi vet att det är 60 miljoner utbetalningar. Jag beklagar de 185 extra. Jag beklagar de 500 som det är totalt. Vi ska vara väldigt tydliga. Jag har suttit i konstitutionsutskottet i dag. Jag har alla papper, fakta och allting här.
Jag har just läst högt ur vad Statskontoret och Justitieombudsmannen säger när det gäller de alldeles för långa handläggningstiderna som var i somras. De finns inte nu, men de var i somras. Både Statskontoret och JO säger att det var organisationsförändringen som låg bakom de sena utbetalningarna i somras. Det är inte regeringen som säger det. Det är Statskontoret och Justitieombudsmannen som säger detta skriftligt.
Det går att läsa i underlaget som kansliet på konstitutionsutskottet själva har tagit fram. Det är kris i Försäkringskassan, säger Matilda Ernkrans. Jag tycker att det är väldigt hårda ord. Det står i Matilda Ernkrans interpellation till mig: Det är kris i Försäkringskassan. Jag tycker inte det. Jag tycker att personalen gör ett ofantligt arbete.
Man har jobbat väldigt hårt och har kommit till rätta med de långa handläggningstiderna. Försäkringskassan ser också fram emot att den nya myndigheten den 1 juli kommer på plats för att ytterligare stärka medborgarnas rättighet men också se till att det finns en effektivitet i organisationen.
Serviceåtagandet är under inarbetande och kommer att presenteras. De första ärendeslagen kommer i juni månad.
Cristina Husmark Pehrsson (M):
Om jag läser innantill i Matilda Ernkrans interpellation till mig står det: Det är kris i Försäkringskassan. Jag bedömer inte att det är kris i Försäkringskassan. Jag ser att när det gäller utbetalningar av sjukpenning är man nu uppe i 91 procent.
Det kanske ska vara ännu mer och ännu bättre, men det är ibland så att Försäkringskassan behöver ha in extra underlag från någon annan läkare. Det kan hända att man har skrivit fel. Men jag tror ändå att man kan komma högre. Därför är vi inte nöjda med 91 procent. Men jag är ofantligt mycket nöjdare än under den socialdemokratiska tiden när det var 71 procent. Då såg jag inget serviceåtagande. Serviceåtagandet kommer. Det är under arbete. Låt Försäkringskassan arbeta fram det!
Jag tror att Försäkringskassan kan skriva ihop ett serviceåtagande som är långt mycket bättre än både det Matilda Ernkrans och jag kan prestera. Försäkringskassan är duktigare på detta. Sedan vill jag bara tala om att Försäkringskassan fick extra pengar. Det var 700 miljoner kronor 2007 och 250 miljoner 2008 - extra utöver budgeten. Det var 250 miljoner 2009.
Man har fått extra pengar till den tillfälliga föräldrapenningen, till tandvården och till andra barn- och familjeärendeslag. Man fick 600 miljoner kronor nu i tilläggsbudgeten i vårpropositionen, vi behandlar ytterligare 350 och vi diskuterar framåt. Jag kan konstatera att det 1,2 miljarder kronor mer till Försäkringskassan nu än när Matilda Ernkrans regering gjorde budgeten för framtiden.
Cristina Husmark Pehrsson (M):
LiseLotte Olsson har frågat mig om jag avser att vidta åtgärder för att avskaffa de fasta tidsgränserna i sjukförsäkringen och återinföra den tidsbegränsade sjukersättningen. Vidare frågar LiseLotte Olsson om jag avser att vidta åtgärder för att erbjuda insatser åt de sjuka som hänvisas till Arbetsförmedlingen.
När alliansregeringen tillträdde i oktober 2006 hade 554 000 människor sjuk- eller aktivitetsersättning. Dessutom hade ca 80 000 personer varit sjukskrivna i mer än ett år - detta som en följd av en i det närmaste oavbruten uppgång av sjukfrånvaron de senaste 30 åren.
Sjukfrånvaron i Sverige var den högsta bland OECD-länderna, möjligen med undantag för Norge. Bakom denna utveckling fanns en sjukförsäkring med svaga drivkrafter för alla inblandade, en otydlig ansvarsfördelning och en passiv sjukskrivningsprocess. De sjukskrivna fick inte stöd för att komma tillbaka i arbete. Utanförskapet har många negativa konsekvenser för individen.
Detta gäller inte minst för unga och kvinnor som är de grupper som under åren 1997-2006 ökade mest bland dem med sjuk- eller aktivitetsersättning. Den nya sjukskrivningsprocessen innebär betydligt snabbare och fler vägar tillbaka till arbete. En rehabiliteringsgaranti byggs successivt upp för att ge människor bättre stöd.
Vidare har arbetsrätten förstärkts för att underlätta omställningen för den som vill söka och pröva annat arbete. Arbetsförmedlingen kan också erbjuda hjälp betydligt tidigare. Nya regler gör det möjligt för dem med sjukersättning att pröva att återgå i arbete utan att riskera att mista sin ersättning. Vidare har åtgärder genomförts för att underlätta anställning av den som tidigare varit långtidssjukskriven.
Till exempel har arbetsgivarnas medfinansiering av sjukpenningen avskaffats och nyfriskjobb har införts. Syftet med det nya regelverket är att människor inte längre ska hänvisas till passivitet. I stället kommer aktiv rehabilitering att erbjudas. Bland annat kommer 35 000 personer bara i år att få stöd och hjälp inom ramen för rehabiliteringsgarantin.
Genom de fasta tidsgränserna i sjukförsäkringen har alla inblandade aktörer blivit mer aktsamma om den försäkrades sjukskrivningstid och betydelsen av tidiga insatser har blivit tydligare. Antalet sjukanmälningar sjunker och sjukfallen har blivit betydligt kortare. Även antalet personer med sjuk- och aktivitetsersättning har minskat.
Det ohälsotal som Försäkringskassan mäter har sjunkit från 40,2 till 34,8 årsarbetare. Detta motsvarar närmare 90 000 årsarbetare - och sjukfrånvaron fortsätter att sjunka.
Cristina Husmark Pehrsson (M):
Jag kan inte tänka mig något hårdare än det som var tidigare när 140 personer om dagen blev förtidspensionerade. I Anna Hedborgs utredning som tillsattes av majoriteten under förra mandatperioden skriver man att det har varit en arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Det har varit en parkeringsplats för sådant som det inte var menat för. Det står: Att vara långtidssjukskriven är som att gå ned i ett svart hål. Det står i den utredning som Socialdemokraterna tillsatte med stöd av Vänsterpartiet.
Att tro att gårdagens sjukförsäkring hjälpte människor tillbaka är hyckleri. Allt det står i den utredning som riksdagen tillsatte under den förra mandatperioden. LiseLotte Olsson säger att vi inte ska diskutera hur det har varit. Det är klart att vi måste göra det. Jag tror att jag har rätt att lyfta fram vad jag vill i debatten. Det var anledningen till att 550 000 personer var förtidspensionerade. Väldigt många var långtidssjukskrivna.
Man kom inte tillbaka. 1 procent av dem som var förtidspensionerade kom tillbaka. 3 procent kom tillbaka av dem med tidsbegränsad förtidspension, något som LiseLotte Olsson nu vill återinföra. De flesta fick en permanent förtidspension och blev ställda utanför eftersom de inte fick någon rehabilitering. Jag kommer just från en stor konferens med seminarium i Nacka med 400 personer från landstingen och Sveriges kommuner.
Där var läkare och många andra som är involverade i detta arbete. Alla säger: Vi har blivit aktivare. Vi är rädda om personernas sjukskrivningsdagar på ett sätt som vi inte var förut. Jag håller med LiseLotte Olsson om en sak. Jag är också väldigt bekymrad över alla ungdomar som får förtidspension eller aktivitetsersättning. Till skillnad från den förra regeringen lät jag utreda detta på en gång.
Adriana Lender, som LiseLotte Olsson hänvisar till, har utrett detta. Det har just varit på remiss. Det har jag gjort. Vad gjorde LiseLotte Olsson under den förra perioden när antalet ungdomar som förtidspensionerades var enormt? Vi tittar nu på detta och utreder det.
Jag hoppas att jag inom kort kan återkomma med åtgärder för att hjälpa de ungdomar som felaktigt har fått förtidspension till någon form av arbetsträning, rehabilitering eller andra aktiviteter så att de kan känna en mening med sina liv när de blir vuxna. Den frågan är vi helt överens om. Jag har alltså, till skillnad från den förra regeringen, utrett detta och kommer att komma med lösningar.
LiseLotte Olsson har också frågat mig vad Arbetsförmedlingen säger. De säger att det är mycket mer positivt nu. Fler kommer över från Försäkringskassan till oss. Vi har bra med kontaktmöten. Vi har bra med handlingsplanssamverkan och överlämningsmöten.
Arbetsförmedlingen säger så här: Mellan 2009 och 2011 räknar vi med att ta väl hand om 40 000 personer per år som kommer över till oss från Försäkringskassan för att vi ska ge dem stöd och hjälp. Det hoppas jag var ett bra svar på den fråga som LiseLotte Olsson ställde till mig om hur Arbetsförmedlingen agerar.
Cristina Husmark Pehrsson (M):
Jag förstår att det kanske är svårt att sitta i opposition och försöka hålla i gång en debatt som inte är med sanningen överensstämmande, LiseLotte Olsson. När jag fick uppdraget som minister reagerade jag över att 550 000 personer hade blivit förtidspensionerade, mycket därför att samhället inte ställde upp för dem. Mer än 80 000 personer var sjukskrivna över ett år därför att samhället inte ställde upp för dem.
Ni lämnade över en utredning till mig där det sades att det är ett hyckleri att gårdagens sjukförsäkring hjälpte någon. Det blev en parkeringsplats för sådant som det inte var menat för. Nu ber dessutom delar av oppositionen mig att behålla personer i sjukersättning för att arbetsmarknadsläget är tufft.
Det är väl nu som vi ska ge dem som kan utveckla en arbetsförmåga stöd och hjälp och kraftfulla rehabiliteringsinsatser så att de när högkonjunkturen kommer, för vi vet att den kommer, ska ha en chans att komma ut. Men förut fick de ingen chans. Man låste in dem och kastade bort nyckeln. De kom inte tillbaka.
Det enda som LiseLotte Olsson nu skickar med mig är att vi ska ta bort tidsgränserna så att ingen har något som helst krav på sig och att tiden bara kan gå som den gjorde förut med långa passiva insatser. Ibland var man sjukskriven åtta nio år. Ska vi införa det igen och ta bort tidsgränserna? Det som gör skillnaden är att vi är aktiva därför att vi är rädda om människors sjukskrivningsdagar. Dessutom ska vi se till att alla är aktiva.
Vi stärker arbetsrätten genom att vi kräver ett intyg. Vi inför bland annat rätt till tjänstledighet, och vi satsar på företagshälsovården. Vi ser till att människor får 75 eller 80 procents ersättning efter detta år, inte att de får 64 procents ersättning och blir ställda utanför och aldrig kommer tillbaka. Ni vill införa tidsbegränsad förtidspension - 3 procent av dessa människor kommer tillbaka - och ersättningen ska vara 64 procent. Ni vill också återinföra tidsgränserna som bara ledde till ett hyckleri.
Cristina Husmark Pehrsson (M):
Vi måste nog nyansera debatten något, Veronica Palm. Jag tillåter mig ändå att ta upp hur det var och beskriva varför det var nödvändigt att göra en sjukförsäkringsreform och inte hålla fast vid det som var. Förtidspensioneringarna ökade med 60 000 under den senaste mandatperioden.
Det blev inte färre, det blev fler. 770 000 personer var långtidssjukskrivna eller förtidspensionerade - många förtidspensionerade på livstid och mot sin vilja. Man blev förtidspensionerad fast man inte ville. Det kom ett brev hem på posten. Sjukskrivna lämnades därhän.
Socialdemokraterna gjorde en egen utredning och körde därmed över ett riksdagsbeslut om en parlamentarisk utredning: Man tillsatte en egen utredare som gjorde en ensamutredning, och för det blev ni KU-anmälda. Hade den parlamentariska utredningen varit på plats hade vi kanske haft en bred parlamentarisk lösning på situationen med sjukförsäkringen.
I Socialdemokraternas utredning talade utredaren om att detta att vara långtidssjukskriven var att gå ned i ett svart hål av väntan. Sjukförsäkringen var en parkeringsplats som den inte var menad att vara. Sjukförsäkringen användes som en arbetsmarknadspolitisk åtgärd för många.
Forskare på Uppsala universitet och Karolinska institutet visar att de som är långtidssjukskrivna och förtidspensionerade löper mer än tre gånger högre risk för förtida död.
Läkaren och forskaren Thorne Wallman skriver att man behöver vara försiktig med att bevilja förtidspension och egentligen inte göra det förrän alla till buds stående rehabiliteringsinsatser har prövats. Detta glömde Socialdemokraterna bort när man hade en obligatorisk prövning mot förtidspension. 450 000 personer lämnades därhän. Det var ett sakligt skäl för uppsägning.
Alliansregeringens avsikter är att sjukförsäkringen ska vara tydlig: Den som är sjuk ska vara trygg med att det finns en sjukpenning. Den som har eller kan utveckla en arbetsförmåga ska tas till vara på alla sätt. Man ska få det stöd som behövs för att förhoppningsvis kunna komma tillbaka till arbetslivet. Detta är den avgörande skillnaden mellan vår politik och den förra regeringens.
Då drabbades människor av en utförsäkring i ordets verkliga bemärkelse. Då avskrevs man från arbetsmarknaden för alltid. Riksrevisionen skrev en rapport: Förtidspension utan återvändo . Vi vill i stället försäkra oss om att alla möjligheter prövas.
Vi vill försäkra oss om att den enskilde får all möjlig hjälp på hans eller hennes egna villkor. Förtidspensionerade får i dag med regeringens politik möjligheter att arbeta, studera och engagera sig ideellt. I dag kommer Försäkringskassan med en rapport som bygger på enkäter där dessa personer själva har fått svara.
Rapporten säger att livskvaliteten har ökat för dessa personer, som tidigare lämnades utanför permanent under den socialdemokratiska regeringen. Veronica Palm, varför lämnade ni 450 000 utan möjlighet att komma tillbaka till ett socialt liv och möjlighet att försörja sig själv?
Cristina Husmark Pehrsson (M):
Alltså: En rödgrön regering utan svar på frågorna! Under de gångna veckorna har det varit mycket kritik och mycket oro. Jag tar naturligtvis till mig de synpunkter som finns. Den här regeringen tänker noga följa vad som händer med reformen. Vi vet också att det är en stor reform som kräver att vi hela tiden har den under uppsikt.
Men vi tänker inte backa till en försäkring som gömmer och glömmer människor. De 30 000 personer som ni vill utförsäkra och som har en tidsbegränsad förtidspension lämnar ni helt utan ersättning och helt utan möjligheter att få komma till Arbetsförmedlingen. Att Socialdemokraterna och Veronica Palm beskyller Arbetsförmedlingen för att ställa människor sist i kön tycker jag är en skymf mot Arbetsförmedlingens starka insatser i dag.
Bron vi bygger mellan Arbetsförmedlingen och Försäkringskassan är stark. Den skyddar också människor som är sjuka och inte kan arbeta. Det som skiljer oss i alliansen från oppositionen är att vi tar ansvar. Vi menar att människor som har det svårt ska få hjälp. I dag behöver många människor det extra stödet och den extra tryggheten. De behöver inte Socialdemokraternas hårda ord och argument.
Använd tiden till att beskriva er politik i stället för att försöka hitta ord som ska hjälpa er i en hård politisk retorik! Det finns väldigt många människor, Veronica Palm, som faktiskt ser den här reformen som en möjlighet. Men de har inte lika mycket utrymme i medierna. När trädgårdskonsulenten Pia Lundgren i januari lämnar sjukförsäkringen ser hon det som en chans att återvända till yrkeslivet. Hon säger: Jag hoppas att jag nu är på väg tillbaka. Jag står bara och stampar.
Jag vill ut. Pari Zarei och Göran Norlin ser positivt på saken och letar efter ett arbete. De ser fram emot möjligheten att få hjälp med att försöka hitta ett arbete som de klarar av. De här personerna ägnar Veronica Palm och Socialdemokraterna inte ett enda ord.
Cristina Husmark Pehrsson (M):
Eva-Lena Jansson har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att rätten till havandeskapspenning ska vara rättssäker och att likabehandlingsprincipen ska gälla vid lika arbetsuppgifter. För mig är det viktigt att gravida ska kunna känna sig trygga, inte minst ekonomisk.
En kvinna som i slutet av graviditeten inte kan utföra sitt fysiskt påfrestande arbete kan få havandeskapspenning om hon inte kan omplaceras till ett annat arbete. Havandeskapspenning kan i ett sådant fall betalas ut från och med den 60:e dagen och längst till och med den elfte dagen före den beräknade tidpunkten för förlossningen.
Syftet med havandeskapspenning är att ge en gravid kvinna möjlighet till ersättning när hon på grund av arbetets art inte kan utföra sitt arbete eller annat arbete hos arbetsgivaren under slutet av graviditeten. Socialförsäkringen ska ge en trygghet, inte bara när det gäller ersättningen utan också när det gäller att rätt person får sin ersättning i tid.
Jag anser att det är av allra största vikt att socialförsäkringens administration garanterar en effektiv och självfallet också en rättssäker handläggning av ärenden. Det är bland annat utifrån dessa krav som Försäkringskassan har genomfört en omfattande omorganisation. För att ytterligare stärka rättssäkerheten inom socialförsäkringen har regeringen inrättat Inspektionen för socialförsäkringen.
Inspektionen för socialförsäkringen ska genom sin verksamhet stärka rättssäkerheten när det gäller socialförsäkringssystemet hos medborgarna. För regeringen är det mycket viktigt att socialförsäkringarna tillämpas likformigt och rättvist över hela landet.
Jag vill avsluta med att säga att jag förutsätter att Försäkringskassans ledning fortsätter med det viktiga arbetet för att säkerställa en rättssäker socialförsäkringsadministration. Jag anser därför att det i dagsläget inte finns anledning att vidta ytterligare åtgärder på detta område.
Cristina Husmark Pehrsson (M):
Jag tackar Eva-Lena Jansson för interpellationen. Jag tycker att den är viktig, och jag kan bara till fullo instämma i att vi - vare sig Eva-Lena Jansson, jag eller regeringen - aldrig kommer att acceptera en process som inte är rättssäker och som inte tillämpas lika över landet. Vi är helt överens i den frågan. Jag vill återigen säga att jag tycker att detta är en viktig interpellation.
Jag vill ge ytterligare klargöranden för varför jag har kommit fram till det ställningstagande som jag har gjort. Precis som Eva-Lena Jansson säger kan jag inte i ett enskilt fall gå in och göra en bedömning, och det kräver hon inte heller. Vi känner ju inte till bakgrund och så vidare.
Med detta sagt vill jag ändå säga att jag blir bekymrad om det skulle vara så att rättsläget är osäkert för vissa personer och att det inte är likformigt i landet. Vi har alla för ögonen att det är så det ska vara. Jag vet att Försäkringskassan nu arbetar för att säkerställa just en likformig tillämpning över hela landet.
Det får inte göras olika bedömningar på olika kontor eller av olika handläggare; där är vi helt överens. Det gäller havandeskapspenning och även alla andra ersättningar som betalas ut av Försäkringskassan. Handläggningarna av havandeskapspenning är koncentrerade till Göteborg, men nu också till Stockholm enligt de uppgifter jag har. Syftet är att behandlingen ska bli mer likriktad oavsett vilken handläggare som bedömer det hela.
Den ska alltså inte utgå från lokala förhållanden. Dessutom planerar nu Försäkringskassan ett seminarium för handläggarna av havandeskapspenning för att få en likformig och lika tillämpning i hela landet. Eva-Lena Jansson nämnde rättspraxis och att den är gammal.
Jag kan hålla med om det, och därför är det bra att jag kan berätta att Försäkringskassan nu följer tillämpningen och gör en analys av rättsläget när det gäller havandeskapspenning. Man håller på med det just nu, för att få en aktuell bild av läget. Vi ska inte ha så gammal rättspraxis att titta på som ska vägleda oss, utan det ska komma en ny analys.
Den ser jag fram emot att få ta del av. För att Försäkringskassan ska få resurser och möjligheter att arbeta med detta har vi från och med i år höjt Försäkringskassans totala ram - alltså inte tilläggsbudgeten - med 600 miljoner kronor.
Det kommer vi också att göra åren framöver för att Försäkringskassan ska få möjlighet att inte minst se till att rättssäkerhet ska råda och att ersättningar betalas ut i tid.
Cristina Husmark Pehrsson (M):
Vi är helt överens om att tillämpningen av våra socialförsäkringar ska vara rättssäker. Vi är helt överens när vi säger att det ska vara likformigt i hela landet. Alla, också de som inte är gravida utan är sjuka eller har arbetsskador, ska kunna känna sig trygga med att vi har en rättssäker tillämpning av våra socialförsäkringar ute i landet.
Om man är gravid och har ett fysiskt påfrestande arbete och inte klarar av detta ska man kunna känna sig trygg med att man får havandeskapspenning. Jag tycker också att det Eva-Lena Jansson kommer in på är väldigt viktigt. Jag träffade ett antal företagare i går i Halmstad.
De undrade varför vi inte pratar mer om de ökade krav som i dag finns på arbetsgivare när det gäller omplacering och alternativa arbetsuppgifter för personer som är gravida eller har en sjukdom och ändå vill tillbaka till sitt arbete eller vill försöka på nytt. De sade att arbetsgivarna har fått ett ökat krav på sig med de nya reglerna i och med att man är tvungen att lämna ett intyg, i och med att man är tvungen att införa tjänstledighet och så vidare.
Jag vill också poängtera vikten av att vi nu satsar på företagshälsovård. Jag tycker att företagshälsovården har haft en för blygsam ställning i samhället.
Genom den satsning vi gör nu på 500 miljoner kronor och extra stöd till småföretagare som ansluter sig och sedan anställer är det min förhoppning och tro att företagshälsovården nu ska kunna komma in som en betydligt viktigare aktör när det gäller arbetsmiljön än vad man gjorde förut.
Det är viktigt att personer vars hälsoläge kan försämras känner sig trygga när det gäller att kunna bli omplacerade. Jag besökte Stora Enso i går. Sådana stora företag har stora möjligheter att göra omplaceringar, men jag hör också att kommuner och landsting inte är lika aktiva när det gäller att välkomna personer till andra arbetsuppgifter.
Där ställer jag krav på arbetsgivarna, i synnerhet de som är stora och borde ha möjlighet att se till att det under en period, till exempel under den sista tiden när man är gravid och inte orkar utföra de arbetsuppgifter man brukar göra, finns andra arbetsuppgifter att erbjuda dessa personer.