Sten Bergheden (M):
Jag tackar för svaret. Först och främst kanske vi ska konstatera att Sveriges sjöar och vattendrag är bland de absolut renaste vattnen i världen. Under lång tid har markägare, företag, kommuner och andra jobbat för en bra vattenkvalitet och tagit miljöhänsyn. Det nya vattendirektivet sätter oss i en helt ny situation.
Vi ska riva upp tidigare åtgärder som har genomförts för att avvattna vissa områden för att kunna ha odlingslandskap och gå tillbaka till dammar som är byggda på 1700-talet och återställa dem i ursprungsskick. Och vad är ursprungsskick?
Här måste vi ha en tydlig signal från regeringen och även från riksdagen om att vi inte kan börja riva upp allt det vi har gjort i landet, utan vi ska vidta åtgärder som är rimliga och kostnadseffektiva. Innan man går vidare med nästa steg i den här processen är det viktigt att studera de stora vattenprojekt man har hållit på med i detta land tidigare.
Ett sådant stort projekt har varit Hornborgasjön i Skaraborg, där jag kommer från. Ambitionen var då att höja sjön och att samtidigt få mer djurliv runt omkring. I dag är det många tranor därnere, men det är väldigt många gäss som har tagit över hela sjön. Och nästan varenda ko har försvunnit från betade strandängar, vilket har påverkat fågellivet i övrigt runt omkring.
När man gör sådana här förändringar och börjar reglera om vattennivåer och vattendrag måste man vara medveten om att det kan medföra andra väldigt stora förändringar. Återigen vill jag lyfta fram att vattendirektivet kommer att påverka lantbruket.
Någon har skrivit att det handlar om ungefär 80 000 hektar, vilket motsvarar bara ett markvärde på 8-15 miljarder kronor som ska plockas bort från markägarna. Det handlar också om att vi plockar bort skörd på 80 000 hektar.
Säg 5 ton per år, så handlar det om att det försvinner 400 000 ton mat som är producerad på ett av de kanske mest miljövänliga ställena på jorden. Vi använder väldigt lite kemikalier och gödning i övrigt.
Om vi lägger ned 80 000 hektar här i landet, tar bort djuren från våra strandängar och lite annat beroende på ändringarna i vattendirektiven kommer det att innebära att vi flyttar iväg miljöproblemen och kommer att importera mer mat, med tanke på att vi minskar vår egen matproduktion.
Det gör att vi kommer att förlora en massa arbetstillfällen i landet som flyttar någon annanstans där man producerar mat under helt andra förhållanden och dessutom kanske mycket mer miljöovänligt än vad vi gör här i landet, vilket innebär att det blir en belastning för klimatutvecklingen i övriga världen. Vi behöver analysera vad vi har gjort tidigare i de här delarna.
Det handlar om att göra en utvärdering av Hornborgasjön. Vi har länge krävt att man ska se över detta. Man behöver dra lärdom av detta och ha en dialog med markägare och övriga. Och framför allt: Om det nu visar sig att prislappen kommer att landa på 20 miljarder kronor, hur har man tänkt att fördela kostnaden? Detta måste väl ändå vara samhällets ansvar. Man kan inte belasta de enskilda fastighetsägare och markägare som hamnar i detta läge.
Det skulle i så fall vara slutet och döden för många att först lägga ned jordbruksmark och dessutom bekosta nedläggningarna.