KBLab/rixvox huggingface dataset:
Eva Nordmark (S):
Vi befinner oss just nu i det allvarligaste läge som vi har haft på svensk arbetsmarknad i modern tid. 480 000 människor är inskrivna på Arbetsförmedlingen. Sedan i mars har nästan 100 000 personer varslats, och 270 000 människor har anmält sig som arbetssökande på Arbetsförmedlingen. Vi har en mycket allvarlig situation på svensk arbetsmarknad. I detta läge har regeringen vidtagit många väldigt kraftfulla åtgärder. Jag tycker att det är viktigt att lyfta fram de saker som faktiskt har gjorts.
Det handlar bland annat om korttidsarbete, som innebär att vi räddar tusentals svenska jobb. Det handlar om att vi har tillfört resurser till Arbetsförmedlingen, både för att säkra den lokala närvaron som behöver byggas upp och stärkas runt om i landet och för att säkerställa att alla som nu har blivit varslade och som skriver in sig ska få rätt stöd. Det handlar om att vi har tillfört a-kassorna 100 miljoner kronor.
Vi har stärkt den ekonomiska tryggheten, sett till att fler omfattas av a-kassan och sett till att man också kan betala sin hyra när man har blivit arbetslös. Vi har tillfört 1,8 miljarder kronor för att Arbetsförmedlingen ska kunna använda resurser och ge stöd till dem som är arbetslösa, alltifrån arbetsmarknadsutbildningar till andra typer av insatser.
Vi har också tillfört 280 miljoner kronor till kommunerna för sommarjobb för unga - jag har själv varit ute och besökt ett antal sommarjobbare denna sommar - men också till ungas arbete i höst. Vi behöver se att detta är den allvarligaste krisen som vi har haft på svensk arbetsmarknad. Regeringen vidtar kraftfulla åtgärder, och vi är beredda att göra mer.
Den pilotverksamhet som Ali Esbati refererar till i sin interpellation är ett sätt att kunna utveckla tjänster som hjälper människor in i arbete eller utbildning. Men det är bara en liten del av en hel palett av åtgärder som människor blir erbjudna.
För mig som arbetsmarknadsminister och socialdemokrat handlar det om att vi behöver göra allt som står i vår makt för att ge rätt stöd till människor för att de ska komma in i arbete, och vi behöver använda alla tillgängliga resurser. Det handlar om att skapa rätt förutsättningar för Arbetsförmedlingen att kunna utföra sitt viktiga uppdrag. Men det handlar också om att ta till vara fristående aktörer och ideella och idéburna aktörer.
Jag var så sent som i förrgår och träffade representanter för Fryshuset, som har lång erfarenhet av att arbeta med ungdomar. Vi behöver därför, i stället för att hacka sönder olika typer av insatser, hjälpas åt att se en helhet och se till att vi skapar de bästa förutsättningarna för jobb och en bra framtid i Sverige för alla.
Eva Nordmark (S):
Jag delar helt och hållet Ali Esbatis ingångar när det gäller att vi ska ha bra kontroll på dem som utför olika typer av tjänster inom arbetsmarknadspolitiken. Det är för mig helt centralt, och jag fortsätter givetvis gärna att diskutera det. Varenda skattekrona ska användas på bästa sätt, men det är också så att myndigheten ska ha rätt förutsättningar att utföra sitt viktiga jobb. Det är för mig helt avgörande.
Ifall det är någon som har tittat på den debatt vi precis har haft vill jag passa på att säga följande: Det är en jättetuff situation på svensk arbetsmarknad just nu, men det är viktigt att vara tydlig med att det också finns stora möjligheter. Jag tycker att vi som politiker har ett stort ansvar för det.
Regeringen har tillfört mycket resurser både till arbetsmarknadspolitiken och för att vi ska kunna bygga ut utbildningssystemet med flera tusen platser. Är det någon som just nu är arbetslös och tittar på den här debatten skulle jag alltså vilja uppmana den personen att fortsätta söka jobb, för det finns arbeten att söka. Man ska inte ge upp. Men man ska också passa på att utbilda sig.
Detta är en tid då jag tycker att man ska ta den möjlighet som finns att fylla på med ny kunskap och kompetens - och kanske utbilda sig till det där yrket man tidigare drömde om. Ge alltså inte upp! Det finns stora möjligheter. Jag tackar Ali Esbati för debatten.
Eva Nordmark (S):
Jag vill börja med att säga att det finns en bred överenskommelse i Sveriges riksdag och bland de partier som sitter här - jag talar om de partier som står bakom januariavtalet - om att Arbetsförmedlingen behöver reformeras.
Detta var någonting som statsminister Stefan Löfven uttalade redan 2014, och i och med den överenskommelse som vi tecknade med januariavtalet är vi överens om att reformera Arbetsförmedlingen. Detta arbete har egentligen inte börjat att implementeras ännu.
Det var i fredags som vi tog emot rapporten från Arbetsförmedlingen, som har haft ett uppdrag att analysera vissa förutsättningar och återkomma med hur ett nytt system ska kunna se ut. Jag bedömer att vi har stor samsyn kring just bestämdheten i att vi ska utveckla och reformera Arbetsförmedlingen.
Det är dock ingen hemlighet att det finns en hel del detaljer och svåra frågor som behöver analyseras ordentligt och som det behöver tas ansvar för. Jag hade så sent som i morse ett möte med ledningen för myndigheten tillsammans med representanter för Miljöpartiet, Centerpartiet och Liberalerna.
Vi har påbörjat en del av de frågeställningar - egentligen inte diskussioner - som behöver komma upp i och med denna rapport. Jag vill som arbetsmarknadsminister ta ansvar för den situation som just nu råder på myndigheten. Jag håller med om den bild som Ali Esbati redogjorde för; det är en väldigt svår situation på myndigheten just nu. Jag känner också en oro för att många har valt att lämna myndigheten.
Jag tror att det vi kan och behöver göra från politikens sida - och det vi behöver ta ansvar för - är att skapa stabila förutsättningar över tid så att personalen vet vad det är som förväntas av myndigheten. De besked som jag kan ge i dag handlar till stor del om det jag sa i förra veckan, nämligen att detta även fortsättningsvis är en stor och viktig myndighet. Den kommer att fokusera på myndighetsutövningen.
Det kommer att bli ännu viktigare att man gör den arbetsmarknadspolitiska bedömningen. Det kommer att handla om att ha uppföljning och kontroll samt om att göra analyser av arbetsmarknadens kommande behov och om att kunna anpassa detta till den verklighet som råder. För mig är det allra viktigaste att detta ska funka i praktiken. Det måste också kunna funka på orten. Detta är en tid då många känner oro.
Det är många pusselbitar som behöver komma på plats. Jag vill såklart i min roll se till att vi nu tar de steg som krävs för att skapa en reformering under ordnade former.
Jag kommer också att bjuda in arbetsmarknadens parter - såväl fackföreningarna, som jag har möte med på myndigheten nu på fredag, som arbetsgivare, funktionshindersrörelsen och många andra viktiga aktörer som kan komma med kloka synpunkter på de olika vägval och de frågeställningar som vi behöver ta ställning till.
Eva Nordmark (S):
Mats Green säger att jag låtsas som att det inte finns några problem. Men det var verkligen inte det jag sa, Mats Green, utan det var en beskrivning av en väldigt tuff situation på myndigheten. Det jag vill göra som arbetsmarknadsminister är att ta ansvar för att vi framöver har en ordnad process. Det har gått väldigt snabbt med stora nedskärningar och nedläggning av kontor.
Jag har själv varit i många kommuner och där träffat kommunalråd som beskriver just oron för vad som händer och undrar på vilket sätt de kan bidra i arbetet. Jag har verkligen inte låtsats som att det inte finns några problem, snarare tvärtom. Vi fick en rapport från myndigheten i fredags. Nu påbörjar vi ett arbete med att sortera alla olika typer av analyser och frågeställningar som finns.
Det behöver vi partier som har ingått januariavtalet ta ett gemensamt ansvar för. Jag må vara lite konservativ, om man får säga så som socialdemokrat, men för mig är det de avtal som vi gör upp i förhandlingar med varandra som gäller. Och det är mötet med de andra partierna och de diskussioner som vi har som ger riktningen för den framtida politiken.
Jag kan inte ta hänsyn till olika typer av mediala utspel, utan den tidsplan som vi har kommunicerat och det som jag sa vid presskonferensen förra veckan är fortfarande viktiga besked. Det är också ett besked till Ali Esbati, som ju ställer frågor om kommunernas roll. Det gör också Mats Green. Det vi vill göra nu är att titta på de juridiska förutsättningarna för kommunerna att delta i ett sådant här nytt system.
Men vi vill också titta på hur kommunerna kan bidra under en tillfällig period om det är så att vi har vita fläckar i landet. För mig som norrbottning, socialdemokrat och arbetsmarknadsminister är det klart att det är en väldigt viktig fråga. Vi kan inte hamna i ett läge där vi reformerar myndigheten och inte har vare sig tjänster eller en närvaro.
Det är viktigt nu att säkerställa att myndigheten verkligen kan tillgängliggöra sin service för arbetssökande men också för arbetsgivare i hela landet, och det kan gå till på lite olika sätt. Det här är frågor som vi nu verkligen måste ta ansvar för. Reformeringen ska ske under ordnade former. Det har varit väldigt tufft och turbulent.
Nu behöver vi inte mer av politisk retorik kring det här, utan nu behöver vi mer av politiskt ansvarstagande, och det vill jag verkligen ta.
Eva Nordmark (S):
Som jag sa tidigare tar jag inte ställning till olika mediala utspel som jag ännu inte har sett. I det här fallet är det framför allt de överenskommelser som vi partier bakom januariavtalet träffat som fortfarande gäller för mig. Jag kan inte bedöma varje utspel.
Jag har heller inte sett vad som hänt under dagen eftersom jag har arbetat, vilket vi vill att samtliga svenskar ska kunna göra varje dag. Det är därför som arbetsmarknadspolitiken är så viktig. Jag skulle vilja rekommendera Mats Green att ta del av det fina arbete som många kommuner gör när det gäller att bidra till den statliga arbetsmarknadspolitiken, alltså komplettera den.
Många aktiva moderater i Östra Göinge och Växjö är väldigt fina exempel på det som jag tycker måste vara utgångspunkten för oss alla.
Att vi har en aktiv arbetsmarknadspolitik som bidrar till att arbetsgivare kan anställa den kompetens som de behöver för att utveckla sina verksamheter, att människor kan få stöd för att få rätt arbete och att vi tillsammans ser till att det funkar på orten och i hela landet är mina utgångspunkter för hela den här reformeringen.
Eva Nordmark (S):
Mats Green har frågat mig om jag kommer att verka för att samma regler ska gälla för utvecklingsåret som för alla övriga studerande i Sverige vad gäller krav på återbetalning för avbrutna eller icke fullbordade studier.
Mats Green har också frågat mig, om svaret på ovanstående fråga är nej, om jag anser att det är rättvist gentemot alla övriga som dels inte får sin studieledighet finansierad av skattebetalarna, dels även omfattas av återbetalningsskyldighet för avbrutna eller icke fullbordade studier, och hur det ska hanteras.
Som jag svarade på interpellationen om utvecklingsårets betydelse för bristyrken i denna kammare den 4 oktober ska regeringens förslag i budgetpropositionen för 2020 om att införa utvecklingstid i upp till ett års tid ses i ljuset av att kraven på omställning ökar i snabb takt på arbetsmarknaden och att det råder brist på kompetens inom flera yrken.
Regeringen ser ett behov av att bidra till att höja arbetskraftens kompetensnivå och omställningsförmåga och till en ökad rörlighet på arbetsmarknaden. Arbetet med den närmare utformningen av reformen pågår inom Regeringskansliet.
Eva Nordmark (S):
Mats Green påstår att detta är orättvist och inte ändamålsenligt. Vi har dock ännu inte sett resultatet.
Jag tar gärna emot input och tankar om hur olika insatser och satsningar som vi gör kan formas för att de ska öka effektiviteten och bidra positivt på arbetsmarknaden - hellre det än hittepåargument om att det inte är rättvist. Vi har ännu inte sett hur reformen ska formuleras, för det är ett arbete som pågår i Regeringskansliet just nu.
Vad gäller frågorna om återbetalningsskyldighet och samma regler som för andra studerande är Mats Green mycket väl medveten om att detta arbete pågår. Vi tar som sagt gärna emot input, och jag kan återkomma med svar när vi är framme vid dessa. Vad kan det då röra sig om för utbildningar?
Mats Green beskriver kvinnors situation. Jag är själv mycket engagerad i detta eftersom jag tror att vägen till jämställdhet går genom arbete och egen försörjning. Det finns ett antal möjliga utbildningar. En sådan är utbildning till vårdbiträde. Det handlar om ett yrkespaket om 800 poäng som man kan läsa inom den kommunala vuxenutbildningen.
Det är ett bristyrke där man efter utbildning har lätt att få arbete. Det finns en hel del sådana exempel. Har man väl utbildat sig till vårdbiträde och vill gå vidare till undersköterska är det ett yrkespaket om 700 poäng.
Jag ser att vi har stora möjligheter att hitta denna typ av utbildningar och öka chansen för människor att genom utbildning göra nya yrkesval i livet och komma närmare arbetsmarknaden och få ett arbete.
Eva Nordmark (S):
Utvecklingstiden handlar inte om att ge människor ledighet med ersättning, utan det handlar om att försöka bidra till att skapa incitament för ökad rörlighet på arbetsmarknaden. Jag ser en arbetsmarknad där förändringen går snabbt, där vi har ungefär 500 000 jobb som tillkommer i ekonomin, där lika många eller färre jobb försvinner varje år och där jobben förändras i snabb takt.
Det riktigt stora problemet på svensk arbetsmarknad i dag handlar om bristen på rätt kompetens, det vill säga bristen på personer med rätt kompetens för arbetsgivarna att rekrytera. Detta skapar stora problem för våra företag, som måste säga nej till order och som inte kan anställa de programmerare de behöver för att utveckla sin verksamhet.
Man kan inte säkerställa en bra kvalitet i välfärden om man inte får tag på undersköterskor, sjuksköterskor eller lärare i den omfattning som behövs. Bristen på arbetskraft med rätt kompetens är alltså det riktigt stora problemet på svensk arbetsmarknad. Flera olika aktörer har pekat på att denna brist hämmar sysselsättningsutvecklingen och den ekonomiska tillväxten i Sverige. Detta är alltså på riktigt ett stort problem.
Det finns ett antal åtgärder som vi behöver vidta för att öka rörligheten på arbetsmarknaden. Det handlar om att skapa ett utbildningsutbud som är mer anpassat efter de behov som finns i näringslivet och på arbetsmarknaden. Denna typ av arbete pågår. Vi behöver se till att högskolor och universitet mer flexibelt kan erbjuda utbildningar som är anpassade utifrån löntagares behov.
För några år sedan fattade Moderaterna beslut på sin stämma om ett omställningsuppdrag till högskolor och universitet. Detta skulle jag gärna höra Moderaterna prata mycket mer om, för att gynna den omställning och rörlighet som är så viktig på arbetsmarknaden och för att det ska vara en fortsatt gynnsam strukturomvandling där vi upprätthåller konkurrenskraften och därigenom också välståndet.
Utvecklingstid är ett sätt att testa om vi kan säkerställa att ännu fler går vidare till arbeten där det i dag råder brist. Ett sådant exempel är att gå från vårdbiträde till undersköterska, som jag nämnde i mitt tidigare inlägg. Jag tror att politiken måste vara inriktad på att skapa dessa möjligheter och inte bara fokusera på att prioritera dem som står längst ifrån arbetsmarknaden, även om det är prioriteringen för arbetsmarknadspolitiken och Arbetsförmedlingen, som vi diskuterade nyss.
Man måste också skapa förutsättningar för människor som är i jobb att ta nästa steg på sin resa genom arbetslivet. Detta är ett sätt att gynna en sådan omställning.
Eva Nordmark (S):
Det finns många olika typer av åtgärder och insatser som är viktiga på arbetsmarknaden. Vi satsar inte bara på utvecklingstid, utan vi kommer under nästa år att satsa på intensivår för särskilt motiverade nyanlända. Etableringsjobb ska komma på plats. Vi tillför resurser för extratjänster och arbetsmarknadsutbildningar. Det är en rad olika arbetsmarknadspolitiska insatser som är viktiga.
Dessa olika typer av insatser riktar sig till lite olika målgrupper. Jag kan ännu inte svara på frågor som rör till exempel återbetalning eftersom det är frågor som bereds inom Regeringskansliet. Men jag kan i alla fall säga till Mats Green att jag som socialdemokrat såklart inte vill slösa med några skattepengar, så det kommer det inte att vara tal om.
Eva Nordmark (S):
Saila Quicklund har frågat mig vad jag avser att göra för att förhindra utvecklingen med det ökande antalet dödsfall på arbetsplatserna. Ingen ska behöva dö till följd av sitt arbete. Varje dödsolycka är en tragedi för de inblandade och oacceptabel för ett modernt arbetsliv. Regeringen beslutade i januari 2016 om en arbetsmiljöstrategi för 2016-2020.
Ett av de tre prioriterade områdena i arbetsmiljöstrategin är nollvision mot dödsolyckor och förebyggande av arbetsolyckor. Arbetsmiljöverket fick flera uppdrag inom ramen för detta område. Samtliga är återrapporterade.
Mellan 2015 och 2018 ökade regeringen Arbetsmiljöverkets anslag med ca 110 miljoner kronor för att myndigheten skulle kunna anställa fler inspektörer och öka närvaron på arbetsplatserna. Anslagsökningen har lett till att Arbetsmiljöverket har anställt drygt 150 nya inspektörer, och antalet inspektioner har ökat.
Särskilda inspektionsinsatser har under de senaste åren gjorts inom bygg- och anläggningsbranschen, tillverkningsindustrin, transportbranschen och bemanningsbranschen. I juni 2019 uppdrog regeringen åt Arbetsmiljöverket att göra en analys av dödsolyckor i arbetslivet samt dra slutsatser och överväga lämpliga åtgärder. Jag ser fram emot att ta del av Arbetsmiljöverkets analys.
Regeringen föreslår i budgetpropositionen för 2020 att Arbetsmiljöverkets förvaltningsanslag ökas med 5 miljoner kronor så att fler inspektioner kan göras för att förebygga fusk, regelöverträdelser och brottslighet i arbetslivet. En förstärkning av Arbetsmiljöverkets inspektionsverksamhet bidrar också till att förebygga dödsolyckor i arbetslivet.
Var och en behöver ta sitt ansvar i det systematiska arbetsmiljöarbetet på varje enskild arbetsplats. Genom att målmedvetet arbeta förebyggande mot arbetsolyckor minskar vi också risken för dödsolyckor. Arbetsgivarna har det yttersta ansvaret för arbetsmiljön. När den nuvarande arbetsmiljöstrategin löpt ut avser regeringen att ta fram en ny strategi.
En nollvision mot dödsolyckor är ett av de tre prioriterade områdena i den nuvarande strategin, men arbetet för att motverka dödsolyckor måste ta större plats. Inget annat än en nollvision kan gälla för dödsfall i arbetet. Att förhindra dödsolyckor är en viktig prioritering för regeringen. Konkreta insatser är nödvändiga för att förebygga arbetsolyckor som leder till skada eller död.
Eva Nordmark (S):
Det är väldigt viktigt att varje arbetsplats i hela vårt avlånga land har ett säkerhetstänkande och ett arbetsmiljöarbete lokalt på arbetsplatsen. Det är helt nödvändigt för att förebygga ohälsa, arbetsplatsolyckor och i värsta fall också dödsolyckor.
Forskningen visar att slarv och misstag oftare förekommer på arbetsplatser som saknar ett eget lokalt organiserat skyddsarbete.
Därför har de 100 000 skyddsombud som i dag är aktiva på arbetsplatser runt om i vårt land en väldigt viktig roll tillsammans med arbetsgivarna när det gäller att förhindra och förebygga att olyckor, i värsta fall dödsolyckor, sker. På många arbetsplatser saknas i dag skyddsombud. Då spelar de regionala huvudskyddsombuden en viktig roll.
Enligt siffror som Arbetsmiljöverket har fått inrapporterade från LO, TCO och Saco var de regionala huvudskyddsombuden 1 725 stycken år 2018. De regionala huvudskyddsombuden har som sagt en väldigt viktig roll både när det gäller att kliva in där det saknas skyddsombud och se till att fler vill ta på sig den rollen och när det gäller att få igång och stärka det lokala arbetsmiljöarbetet.
Det handlar om att kunna säkerställa att ingen far illa eller i värsta fall dör även om det saknas ett skyddsombud på arbetsplatsen. Om vi tittar på hur arbetsmarknaden i Sverige utvecklas ser vi att vi får allt fler mindre företag med färre anställda, alltså arbetsplatser med färre anställda. Det kan också göra att det blir svårare att rekrytera någon som skyddsombud på den aktuella arbetsplatsen.
Där har de regionala huvudskyddsombuden en väldigt viktig uppgift. Fru talman! Till våren har den här riksdagen möjlighet att tillsammans med mig göra skillnad på riktigt. Det handlar om att kunna öka tryggheten och stärka säkerheten på våra arbetsplatser.
Jag kommer att lägga fram ett förslag till riksdagen om att ge utökad tillträdesrätt för de regionala huvudskyddsombuden, så att vi kan säkerställa att det på alla de arbetsplatser där det i dag saknas skyddsombud och fackliga medlemmar finns möjlighet för de regionala huvudskyddsombuden att gå in och utföra det viktiga skyddsombudsarbetet.
Jag vill därför passa på att fråga Saila Quicklund: Är du beredd att stödja det förslaget? Det skulle kunna spela en stor roll för att öka säkerheten och tryggheten i arbetslivet i Sverige.
Eva Nordmark (S):
Det var många frågor samtidigt. Jag kan väl ta upp i alla fall några av dem. Jag har inga egna teorier, utan jag litar på de myndigheter som är satta att utföra det här arbetet. Bland annat pekar Arbetsmiljöverket på att just högkonjunkturen och ett väldigt högt tempo kan vara en förklaring till att olyckor sker på våra arbetsplatser.
Men som jag sa i mitt tidigare inlägg finns det såklart en rad olika förklaringar som man behöver ta hänsyn till. Forskningen visar att på arbetsplatser där man saknar en skyddsorganisation förekommer det mer slarv. Det kan leda till att människor skadar sig eller i värsta fall dör på arbetsplatsen. En sak som jag håller med Saila Quicklund om är ett stort problem är långa handläggningstider.
Det pågår ett arbete för att se över preskriptionstiden, men det allra viktigaste är att förkorta handläggningstiderna. Det ska inte ta så lång tid att utreda arbetsmiljöbrott. Därför pågår just nu ett arbete där Polismyndigheten, Arbetsmiljöverket och Åklagarmyndigheten utvecklar och ökar kunskaperna om att utreda arbetsmiljöbrott.
Där är vi överens om att det inte ska ta så lång tid. Det här är ju väldigt viktiga frågor. För bara någon vecka sedan hade vi i denna kammare en aktuell debatt om dödsolyckor. Jag tar dödsolyckor på allra största allvar. Som jag kunde berätta vid det tillfället finns det också exempel från min egen familj.
Jag berättade om Edvin Nordmark, som omkom i en arbetsplatsolycka vid SSAB, järnverket i Luleå, för 70 år sedan. Det var min mans farfar. Jag vet hur det kan påverka en familj, en bygd och ett samhälle i generationer framöver. Vi måste alltid ha en nollvision för dödsolyckor i arbetslivet. Ingen ska behöva dö på sitt arbete och heller inte av sitt arbete.
Vi vet också att det är över 700 personer årligen som dör på grund av arbetsrelaterad stress. Det är också en väldigt viktig fråga: att säkerställa att våra arbetsmiljöer är goda. När vi går hem från jobbet eller arbetspasset ska vi må bra. Det är en stor prioritering för regeringen att säkerställa både en nollvision för dödsolyckor och en god arbetsmiljö.
Det är själva grunden för att vi ska må bra som individer men också som samhälle. Fru talman! I den budgetmotion som Moderaterna har väckt i riksdagen för det kommande budgetåret nämns arbetsmiljön faktiskt bara en enda gång.
Den nämns en enda gång i Moderaternas budgetmotion, och det är i förslaget om att lägga ned Myndigheten för arbetsmiljökunskap. Under den tid som ni satt i regeringen skar ni kraftigt i arbetsmiljöpolitiken. Det drabbade bland annat kunskapen om arbetsmiljön. Arbetslivsinstitutet lades ned.
Jag måste säga att det är lite magstarkt att Saila Quicklund kritiserar regeringen - det är uppenbart - samtidigt som hon har väldigt få egna förslag och lösningar. Det vore intressant att ta del av dem, för vi är överens om att vi ska ha en nollvision för dödsolyckor i arbetslivet. Jag är lyhörd inför att pröva allt som krävs för att säkerställa att ingen dör på eller av sitt arbete.