Lena Adelsohn Liljeroth (M):
Siv Holma har ställt följande tre frågor till mig, som på olika sätt berör den fria scenkonsten. 1. Vad avser ministern att göra för att uppfylla de löften som gavs före valet till dem som arbetar inom den fria scenkonsten? 2. På vilket vis avser ministern att kompensera den fria scenkonsten för försämringar inom a-kassan? 3. Vad kommer ministern att göra för att tillgodose behovet av trygghetssystem för den fria scenkonsten?
Inledningsvis vill jag betona att jag tror att Siv Holma och jag delar utgångspunkterna för denna debatt: övertygelsen om att den fria scenkonstens aktörer bidrar med viktiga inspel som rör konstnärlig kvalitet, nytänkande och turnéverksamhet som både kompletterar och berikar det utbud som institutionerna står för.
Redan i budgetpropositionen för 2007 föreslog regeringen att de fria grupperna skulle förstärkas genom att anslaget för den fria scenkonsten ökade med 10 miljoner kronor årligen. Samtidigt blev det möjligt för de fria grupperna att söka stöd för tonsättarsamverkan.
I budgetpropositionen för 2008 presenterade regeringen satsningen Skapande skola, som innebär att 55 miljoner kronor satsas årligen för att stärka kulturens roll i skolan. Mer än varannan kommun har hittills sökt medel för denna ökade samverkan med kulturlivet.
Jag räknar med att den fria scenkonstens aktörer kommer att vara attraktiva samarbetspartner för skolorna och att kulturskaparnas arbetsmarknad därmed förstärks. När det gäller förändringarna av a-kassan och de effekter det kan ha för den fria scenkonstens utveckling är det viktigt att komma ihåg att utvecklingen av kulturarbetsmarknaden, scenkonstområdet inräknat, har varit väldigt positiv under de senaste åren.
Samtidigt bedömer Arbetsförmedlingen Kultur att efterfrågan på arbetskraft som en följd av den allmänna konjunkturutvecklingen kommer att mattas en del under andra halvåret 2008. Jag har tidigare understrukit vikten av att följa utvecklingen av kulturarbetsmarknaden, eftersom den utgör ett betydelsefullt underlag för politiska beslut och prioriteringar. Det gäller naturligtvis även fortsättningsvis.
Samtidigt vill jag påminna om de kraftfulla satsningar på 30 miljoner kronor som regeringen genomfört på så kallade dans- och musikallianser redan under innevarande år. Trygghetssystemens utformning och tillämpning är av betydelse för konstnärsgrupperna. Siv Holma hänvisar särskilt till den så kallade Småföretagarutredningen som lämnar sitt betänkande om trygghetssystemens utformning för småföretagare den 29 augusti i år.
Tidigare i år har Siv Holma frågat näringsministern hur den utredningen förhåller sig till konstnärers särskilda behov. Näringsministern framhöll i sitt svar vikten av att de sociala trygghetssystemen utformas så att de passar alla företagare oavsett i vilken bransch de verkar. Det är en utgångspunkt jag delar med näringsministen.
Jag kommer mot den bakgrunden att från kulturpolitiska utgångspunkter noga bevaka och följa den kommande beredningen av betänkandet. Avslutningsvis vill jag lyfta fram det samarbete mellan näringspolitik, regional tillväxtpolitik och kulturpolitik som den här regeringen nu har etablerat med målet att utveckla de kulturella och kreativa näringarnas betydelse och potential.
Syftet är att främja en hållbar tillväxt och därmed också en arbetsmarknad som ger nya arbetstillfällen och minskar beroendet av generella stödsystem.