KBLab/rixvox huggingface dataset:
Johan Johansson (M):
Jag blev först lite orolig när Maria Stenberg började sin beskrivning och sade att Boden var mest känt för försvaret. Så kanske det är, men utan Försvarsmakten hade vi inte haft några hästar i Boden. De behövdes för att bygga fästningen. Förbanden var hästanspända. Hästarna har nu lämnat Försvarsmakten och är civila, och jag tror att de trivs bättre nu än då.
Jag tycker att det arbete som har skett i Boden har varit oerhört framgångsrikt, framför allt därför att kraften har kommit underifrån. Den har kommit från dem som är aktiva som näringsidkare, från travtränare, från travet, från ridskolor och från enskilda hästägare. De har satt i gång den här processen och fått lokalt politiskt stöd. Det är så processer ska se ut om de fungerar bra.
Sedan har man kopplat på och fått stöd från landsbygdsprogrammet och EU:s strukturfonder. Det är jättebra. För att detta ska bli bättre behövs det ett värdekedjetänk. Man måste tänka på allt från foder och veterinärer till hur stallar och hästhotell ska se ut och hur man får en kompetensförsörjning inom branschen.
Det måste finnas välutbildad personal som kan sko hästar och sköta om hästar. Hästen måste också placeras i ett annat sammanhang. Det gäller till exempel hästens roll i ledarskapsutbildningar. En nyutkommen doktorsavhandling på LTU visar att den kan vara betydande. Det gäller också hästens roll i besöksnäringen.
Det finns vissa embryon till detta, men det måste lokala företagare ta tag i. Jag tycker att Boden är ett jättegott exempel som kan tjäna som föredöme i det här fallet.
Johan Johansson (M):
Långa miljöprövningar och rättsprocesser har naturligtvis påverkat det här projektet högst väsentligt. Men det finns mycket annat som har påverkat det. Jag tror bestämt att diskussionen om en höjd mineralavgift, eller en så kallad gruvskatt, har haft stor betydelse. Vänsterpartiet var tidigt ute med 10 procent, och Miljöpartiet hakade på. Ledande socialdemokrater från norra Sverige hakade på.
Det togs upp på DN Debatt, i Norrbottens-Kuriren och så vidare. När diskussionen stod som högst skickade IGE Resources ut ett pressmeddelande att de väljer bort att investera 10 miljarder i Tärnaby mot två gruvprojekt i Afrika. Självfallet har den annalkande gruvskatten haft betydelse, då den gör att IGE Resources investeringskalkyl förändras radikalt.
Gruvor med svag lönsamhet kommer att avvecklas. Nya gruvor blir svåra att finansiera, som den vid Tärnaby. Det enda en företagsledning kan kontrollera är kostnadsbilden. Intäkterna bestäms av en nyckfull världsmarknad. Det måste man ha i minnet när man tänker på allt detta.
Det handlar inte bara om rättsprocesser, miljöprövningar och så vidare, som jag i och för sig tycker borde kunna kortas väsentligt. Med en gruvskatt riskerar många av gruvprojekten att aldrig bli av. De förespråkare som finns utsätter faktiskt gruvnäringen och de boende i gruvkommunerna för den oro som detta medför. Nu finns det många gruvprojekt.
Isak From har nämnt Stekenjokk. Jag kan nämna Kallak, Laver och en del andra gruvprojekt som är på gång. Jag tror att det är viktigt att vi har generellt goda förutsättningar för allt näringsliv, oavsett om det är besöksnäring, gruvnäring eller fordonstillverkning.
Vi kan inte ha särskilda villkor för någon särskild bransch, för då snedvrider vi vår näringslivsstruktur.
Johan Johansson (M):
Isak From får gärna använda mig som exempel framöver. Jag glömde i mitt första anförande att säga att en stor majoritet av de socialdemokratiska kommunalråden i Västerbotten i Sveriges Radios enkät sade att de förordar en mineralskatt.
När vi behandlade NU14 Mineralpolitik hade Socialdemokraterna i riksdagen ett eget alternativ, där de förordade höjda avgifter för mineralnäringen. Det bör alltså inte vara någon direkt nyhet. Dock ställde sig Socialdemokraterna inte på samma förslag som Vänsterpartiet och Miljöpartiet.
Interpellationen handlar om nya jobb i Storuman och Tärnaby. Gruvnäringen är naturligtvis ett av de alternativ som har varit. Jag tror att debatten om gruvskatten, som var på sin topp i februari, faktiskt hade en påverkan på IGE Resources.
Själva frågeställningen handlar dock om att balansera motstridiga intressen, och det är det som är dilemmat och utmaningen när vi talar om gruvnäringen. Den ska leva i samklang med rennäring, besöksnäring, upplevelseindustri, skogsnäring och en massa andra intressen. Att hantera detta är själva utmaningen.
Regeringens mineralstrategi, med de fokusområden som finns och de uppdrag som har getts, har blivit en grund att börja dialogen med de intressenter som finns för att faktiskt lösa de problem som uppstår. De problemen kan bara lösas genom en dialog underifrån och upp.
Johan Johansson (M):
Jag delar både ministerns och Karin Åströms syn på gruvnäringens betydelse för landets utveckling. Själva näringskedjan, eller värdekedjan, börjar ju i gruvan och slutar här i Stockholm med advokatkontor och marknadsföringsbyråer som egentligen lever på våra naturresurser.
Jag blir ändå lite oroad, för Socialdemokraterna har faktiskt varit ute och argumenterat för ökade kostnader, i alla fall för att öka avgifterna vilket förändrar en investeringskalkyl för att starta ett gruvprojekt. Det tycker jag inte är som hand i handske om man vill ha en ökande gruvnäring i hela landet. Socialdemokraterna pratar ofta om samverkan.
Men när de pratar om samverkan menar de egentligen samordning. Jag har varit officer en gång i tiden, inte bara universitetslektor, och samordning utövar man genom befäl. Det är kanske inte det man är ute efter, utan samverkan, och då ska det vara parter på samma nivå som har ett ömsesidigt utbyte. När Socialdemokraterna pratar om samverkan blir det inte ofta den argumentationen.
Regeringen har ett stort ansvar för samhällsutveckling och då särskilt för infrastrukturen och utbildningen. Jag tycker att regeringen har tagit det ansvaret. 3 1⁄2 miljard är avsatt till gruvrelaterad infrastruktur. 700 miljoner går till forskningssatsningar inom gruvindustri, metallurgi, stål och skog. Det tycker jag är jättebra, och som norrbottning är jag särskilt glad för att det som hand i handske är på Luleå tekniska universitet.
Jag blir lite oroad när jag hör gruvkommuner prata, för är man gruvkommun har man helt plötsligt en särskild problematik. Jag har stor förståelse för den problematiken, så jag tar inte lätt på den, men de ser ofta problem. De här problemen är helt annorlunda än biltestkommunernas.
Ta de biltestkommuner som är stora: Arvidsjaur, Arjeplog och Älvsbyn. De är pyttesmå. De har inga resurser att tala om. Deras näring är procentuellt sett minst lika viktig som gruvnäringen på gruvorterna. Men på något sätt klarar de det här utan att staten och andra ska komma och göra några jättesatsningar.
Det blir jag väldigt fascinerad över, fru talman. Jag tror faktiskt att vi kanske kan lära oss lite av de biltestkommunerna som finns i Norrlands inland.
Johan Johansson (M):
Jag var i Pajala så sent som i onsdags och såg den utveckling som har skett där. Det jag blir mer och mer imponerad av i Pajala är att det blir fler och fler privata investeringar i bostadssektorn och annat. Det tycker jag är någonting som måste välkomnas så att det sker i än större utsträckning.
Som jag nämnde tidigare handlar det här till stor del om att hantera motstridiga intressen och att dialogen mellan aktörerna som är inblandade är oerhört viktig. Det måste en mineralstrategi fokusera på, ta till vara den kraft som finns och hantera de motstridiga intressena. Gör man inte det kommer man aldrig att nå framgång i gruvnäringen.
Jag tycker att den mineralstrategi som har lagts fram har alla förutsättningar att hantera de här utmaningarna. Karin Åström pratar om branschprogram. Jag är inte riktigt vän av begreppet branschprogram. Då är det som någon sorts pick the winner. Jag är inte så säker på att man klarar att ha en pick-the-winner-strategi.
Jag tror snarare att man ska låta entreprenörer plantera frön. Entreprenörer kan finnas i en mängd olika näringar. Sedan är det till att samhället är med och vattnar och ser till att sköta de här plantorna så att entreprenörerna, deras anställda och samhället kan skörda frukterna.
Det är svårt att skilja de fina plantorna från ogräset, men det visar sig med tiden om man vårdar sin plantering på ett bra sätt. Det är otroligt farligt att ha en pick-the-winner-strategi.
Johan Johansson (M):
Regeringen har ett stort ansvar för att det ska finnas generellt goda förutsättningar för näringsliv och näringslivsutveckling i hela landet.
Om en regering eller ett regeringsalternativ pratar om att införa kilometerskatt på lastbilar, fördubbla arbetsgivaravgifter för unga och höja bolagsskatter är det ingenting som underlättar företagandet i kommuner som Arvidsjaur och Arjeplog.
Kommunerna, oavsett var de finns, och kanske särskilt i mitt hemlän Norrbotten där vi inte har världens bästa näringslivsklimat, har ett stort ansvar för att utveckla det lokala näringslivet. Jag tror att mycket kan göras bland annat genom att införa valfrihetssystem, som skulle underlätta många av problemen.
Johan Johansson (M):
Både statsrådet och Karin Åström har naturligtvis rätt i att det går bra för norrbottniska företag. Vi måste också ha i åtanke att vi sitter längst ut på hävstången när det gäller utvecklingen som sker i Asien. Karin Åström säger att Socialdemokraterna styr landstinget och alla 14 kommuner i Norrbotten. Det är naturligtvis sant. Norrbottniska företag går bra, men många norrbottniska kommuner går väldigt dåligt.
Jag tror att det skulle vara bra om näringslivsklimatet i Norrbotten kunde utvecklas. Jag tror att det skulle vara bra om valfrihetssystem skulle komma till stånd. Skulle det finnas valfrihetssystem inom hemtjänsten och skolan i till exempel Överkalix, Karin Åströms egen hemkommun, skulle många problem som finns mellan Övertorneå, Kalix och Gällivare faktiskt kunna lösas. Nu håller man det inom kommungränserna, men kommunmedborgarna ser inte kommungränserna.
Däremot behöver de välfärdstjänsterna och de företag som kan skapas.
Johan Johansson (M):
När man läser Ali Esbatis interpellation får man intrycket av att det finns ett stort antal företag som saknar personal. I stället hyr de in sina anställda när det finns ett behov - som Ali Esbati säger ofta ett permanent behov. Finns det någon vits för företaget att göra så? Om vi tittar på hur lagen ser ut blir det precis som ministern säger.
Grundprincipen är att arbetstagarna som är anställda i ett bemanningsföretag ska ha likadana villkor som de fast anställda. Då faller argumentationen. Fru talman! Jag har haft osäkra anställningar. Jag är disputerad forskare, och jag har jobbat i ett antal forskningsprojekt på ett universitet.
Där är man oftast inte fast anställd utan man är anställd i projekt under projekttidens gång. Osäkra anställningar finns på många ställen. Om vi tittar på bemanningsföretagen kan vi se att uppdrag med kortare och längre tider fyller olika behov. Jag har också förmånen att vara kommunpolitiker i Boden.
Så sent som i går diskuterade vi i fullmäktige ett ärende om bemanning av personal på förskolor och skolor, nämligen att hyra in personal till dessa befattningar. Det är Socialdemokraterna och Vänsterpartiet som styr i den kommunen.
Utredningen pekade tydligt på att det var bättre att hyra in personal eftersom det gav större kvalitet, högre flexibilitet och det var ekonomiskt fördelaktigt för kommunen.
Johan Johansson (M):
Isak From efterfrågar idéer för att möta den utmaning som Vilhelmina står inför. Sannerligen står Vilhelmina och många andra av Norrbottens och Västerbottens inlandskommuner inför utmaningar. Att bo, leva och jobba i hela landet är viktigt.
Om man inför en vägslitageavgift som gör att det blir dyrare att producera alla varor som behövs till en ort som Vilhelmina, och gör det dyrare att producera allt som produceras i Vilhelmina som ska till en annan ort, gynnar det jobben? Ger det fler jobb till Vilhelminas unga om man inför fördubblade arbetsgivaravgifter för unga?
Höjer man kraftigt krogmomsen, kanske till och med fördubblar den, hur påverkar det besöksnäringen i en besöksnäringstät kommun? Arbetsmarknadsministern har gått igenom en del av de saker som sker i vårpropositionen. Även i höstpropositionen finns det en hel del åtgärder att för att göra landet lite rundare, för att man ska kunna verka och leva i hela landet.
En regering ska fokusera på att skapa generellt goda förutsättningar för arbete och tillväxt oavsett var du bor i landet. Det tycker jag att regeringen gör. Regeringen ska göra sitt, och det ska även kommunerna göra - någonting jag tänker återkomma till i mitt nästa anförande.
Johan Johansson (M):
Jag vill inte se Vilhelmina, eller någon annan inlandskommun i en liknande situation, som ett offer. Det framställdes nästan så i interpellantens första inlägg. Vilhelmina har potential som inte utnyttjas till fullo. Nyföretagandet är gott, men alla frön kommer inte riktigt upp till ytan.
Tittar man på Svenskt Näringslivs rankning och går in och tittar på data- och it-kommunikationen rankas Vilhelmina på plats 37 i riket. Det är absolut ingen siffra att skämmas för. Men tittar man på näringslivsklimatet ser man att Vilhelmina ligger långt ifrån landets bästa - snarare bland de 5-10 procent sämsta.
Den socialdemokratiska kommunledningens attityder till företagande var i fjol näst lägst i hela riket. Jag skulle nog vilja uppmana kommunledningen i Vilhelmina, och andra kommuner i liknande situationer, att stärka det lokala näringslivsklimatet. Hur bedriver man service i företag? Finns det osund kommunal konkurrens?
Hur stärker vi politikernas och tjänstemännens förståelse för företagarna? Det är oerhört viktigt i sådana här små kommuner. Idéer ska kunna förverkligas i en kommun som Vilhelmina. Man ska inte behöva flytta till en annan ort för att kunna förverkliga idéer om företagande. Ett gott näringslivsklimat handlar om jobben. Det handlar om att stärka de företag som finns på orten så att jobben blir tryggare och fler.
Det handlar också om att få fler företag att etablera sig.
Johan Johansson (M):
Vi bygger säkerhet tillsammans med andra. Det är en viktig komponent i vår utrikes- och säkerhetspolitik. Många materielprojekt har genomförts. Försvarsministern har nämnt C-17. Vi har också det nordiska samarbetet med artilleripjäsen Archer, där man inte har tagit fram bara en artilleripjäs utan en hel förbandstyp. Detta är alldeles utmärkta samarbeten.
Jag tycker att vi ska fortsätta med det för att bygga en relevant och trovärdig militär förmåga tillsammans med andra. Det handlar dock inte bara om materielprojekt utan också om deltagande i EU:s stridsgrupp. Vi har också Nordic Battlegroup och cross-border training, som ministern nämnde.
Här är särskilt deltagandet i övningen Cold Response av stor vikt. För god militär förmåga måste man kunna verka dag och natt under alla årstider. Det är därför viktigt att delta i Cold Response. Vi har ganska många unika förmågor som vi kan dela med oss av till andra. I Libyen användes JAS-plan för flygspaning.
Vi har också en stor förmåga i artillerilokalisering, som vi kan utveckla tillsammans med andra.
Johan Johansson (M):
Nu i veckan har man på F 21 i Luleå börjat underhålla tjeckiska JAS-flygplan. Det tycker jag är jättebra - att man kan använda den kompetens som finns i Försvarsmakten och koppla ihop den med det underhåll som industrin gör på plats i Sverige. Liknande materielsystem borde vi också kunna ha samarbeten med åt andra hållet. Det gäller till exempel Patriavagnarna, de splitterskyddade fordon som har köpts in.
De kanske kan underhållas på annat ställe när det behöver genomföras större renoveringar eller modifieringar längre fram. Jag ser gärna ett än mer utvecklat nordiskt och europeiskt samarbete såväl industriellt som när det gäller att utveckla förmågan. Jag nämnde tidigare klimatförhållanden. Det är viktigt för materielutveckling men även för förmågeutveckling.
Det är viktigt att både ta fram materiel och testa den under olika förhållanden, såväl som att öva under de här olika förhållandena. I norra Sverige har vi unika förutsättningar för att bedriva både och.
Här kan inte bara arméförband utan även flyg- och marinförband utveckla sina förmågor, vilket bland annat hände i Cold Response för några år sedan när engelska fartyg var uppe i Bottenviken.
Johan Johansson (M):
Frågan om könskvotering i bolagsstyrelser är på tapeten igen. Orsaken är att proportionen mellan kvinnor och män i företags styrelser inte har utvecklats i önskvärd takt. Alltså bör politiker komma in och rätta till denna felaktighet som fortsätter år efter år, om man nu följer den logik som förespråkarna för detta synsätt har. Herr talman!
Själv tycker jag att det är önskvärt att ha en någorlunda jämn könsfördelning i företags styrelser. Men eftersom Sverige är ett exportberoende land tror jag att det är än viktigare att vi har internationell erfarenhet, erfarenhet av främmande kulturer, språkkunskaper och kännedom om marknader. Det är av strategisk betydelse.
I svenska små, medelstora och stora företags styrelser finns det naturligtvis skillnader mellan könen. Men jag tror att dessa andra skillnader är av större betydelse. Att det kvoteras på valsedlar och i offentligt ägda bolag är en sak, men jag har svårt att förstå att det ska gälla för privata företag.
I privata företag har ägarna ansvar för att utveckla företaget, de har ansvaret för att tillsätta en kompetent styrelse och det är deras ansvar att göra de avvägningar som krävs för styrelsens sammansättning. Lyckas de väl tjänar företaget pengar. Lyckas de inte förlorar deras investering i värde. Ägarna har ansvaret för både upp- och nedsidan av sina beslut.
Johan Johansson (M):
All kompetens bör tas till vara. Självfallet borde det ligga i ägarnas intresse att ta till vara både mäns och kvinnors kompetens. Intellektuellt kapital var på tapeten för några år sedan. Att attrahera talanger, behålla och utveckla dem i företagen är en nyckeluppgift i alla företag och organisationer.
Jag blir lite beklämd när jag hör debatten här och Patrik Björcks inlägg. Många av de sektorer där det finns kvinnor är inte öppna för konkurrens. De är inte öppna för företagande. Skulle man släppa lös det skulle man också släppa lös processer underifrån som kunde leda till fler kvinnor på ledande befattningar och i styrelser. Jag skulle välkomna det.
Tittar man på den forskning om styrelser som finns kan man förenklat säga att företag i mogna branscher med låg innovationstakt tjänar på en homogen styrelse. I företag där förändringstakten är högre och marknaden dynamisk krävs det en allsidigt sammansatt styrelse för att nå bra resultat. Könets betydelse ska inte underskattas men inte överdrivas.
Det är snarare personens erfarenhet, samlade kompetens samt personens förmåga att interagera tillsammans med övriga styrelseledamöter som är avgörande för hur lyckat styrelsearbetet blir. Det finns mycket viktigt att titta på här. Vi behöver nog få svar på några frågor. Vilka faktorer orsakar att kvinnors eller andra gruppers underrepresentation i företag ser ut som den gör?
Vad ska vi göra för att åstadkomma en förändring? Jag är långt ifrån säker på att kvotering är rätt svar, utan jag tror i stället att det handlar om att öppna marknader och låta ägarna ta ansvar.
Johan Johansson (M):
Jonas Sjöstedt tar upp ett viktigt tema. Jag tänkte börja med att förhålla mig lite grann till LOV. Lagen om valfrihet handlar om att konkurrera med kvalitet, inte med pris. Ersättningen ska vara lika mellan en kommunal utförare och en extern utförare, det vill säga konkurrensneutral.
I min hemkommun Boden är det ca 60 procent som finns i den kommunala hemtjänsten och 40 procent som har en extern utförare. Över lag är alla brukare nöjda, men lite nöjdare är de hos de externa utförarna.
Det som också har hänt i kommunen är att många positiva utvecklingsspiraler har satts i gång som gör att det blir ett nytänkande och att nya saker händer - jättepositivt. Men hemtjänsten i Boden har också problem.
Det är att den kommunala hemtjänsten inte klarar att leverera kvalitet till det pris som är satt, så nu går man in med upp till 50 kronor per utförd timme i förlusttäckning från skattebetalarnas sida. I Boden har vi en vänsterpartistisk socialnämndsordförande.
Nu föreslår man, hör och häpna, att det ska ske en upphandling av vikarieförsörjning till vård och omsorgs alla verksamheter. Det föreslås också att den kommunala hemtjänsten ska upphandlas enligt lagen om offentlig upphandling, inte LOV. Beslut ska fattas den 22 april. Det blir väldigt spännande när man säger att det ska ske en upphandling, för då blir det ofta lägsta pris.
Enligt LOV konkurrerar man med kvalitet. Det är en helt annan sak.
Johan Johansson (M):
Jag värjer mig lite grann mot bilden som målas upp. Jag har erfarenhet från norra Sverige. I min hemkommun är det kvinnor som inte fått förverkliga sina affärsidéer som har lämnat den kommunala hemtjänsten och andra entreprenörer som har startat lokalt. De privata utförarna har ofta rekryterat från kommunen. Jag ser inte att det har varit någon lönedumpning eller dumpning av andra villkor.
Fördelen med LOV är som sagt att man konkurrerar med kvalitet, inte med pris. Alla får exakt samma ersättning. Det är lite problematiskt: Om det ska vara förbjudet för en extern aktör att göra vinst, ska det då vara förbjudet för en kommunal aktör att göra förlust?
Förlusttäckningen i Bodens kommun är ungefär 50 kronor per utförd timme. Eftersom systemet är riggat så smart att alla får samma ersättning är det kommunpolitikerna som avgör vilken taxa det är. Ser de att den kommunala hemtjänsten klarar sig bra och att det blir stora vinster för de externa utförarna kan kommunfullmäktige justera ned taxan.
Johan Johansson (M):
Carina Adolfsson Elgestam ställer en angelägen fråga om hur det ska bli med bemannande rymdfärder från Sverige och med rymdhamnar. Det är en viktig fråga. Ministern gick igenom vad regeringen har gjort. En nationell strategi för rymden är på väg. Det är jättebra. Jag tror dock inte att det är så enkelt att man kan säga att det bara är att ge tillstånd.
Det kommer nog att krävas en del lagändringar för att man ska få genomföra det här. Det måste få utredas, och nu säger man att utredningen ska vara klar i mars 2015. Det tycker jag ändå är ganska snabbt marscherat. Det här är ju någonting som Spaceport Sweden faktiskt har begärt att få svar på. Rymdfärder kan ge en jättestor boost för Sverige.
Men tittar man på de internationella exemplen - Spaceport America och Nasas anläggningar - ser man att besöksnäringen är den kanske största delen. De har väldigt många besökare och väldigt hög omsättning. Här har Kiruna en jättestor fördel. Det finns en etablerad besöksnäring. Den ska vi bygga vidare på kompetensmässigt.
Men om vi ska få till en rymdhamn i Kiruna krävs det inte bara tillstånd och att det finns investerare som vill investera i rymdfarkosterna. Vi måste också ha en besöksnäring där man kan få uppleva rymden. Jag kanske inte vill åka till rymden utan uppleva den på backen. Jag vill se uppskjutningar och vara med på det hela. Det kommer att krävas gigantiska investeringar. Man har en besöksnäring som har stor potential.
Tänk er då att man tillför högre restaurangmoms och högre arbetsgivaravgifter för alla unga som finns i branschen. Spetspersonalen som ska finnas där och som har ganska goda inkomster ska få höjda marginalskatter. Ska vi kunna locka internationell kompetens till Kiruna gäller det att vi har ett skatteklimat som faktiskt är attraktivt.
Jag vill avsluta med att säga: Avstå från flygskatt! Det gynnar inte Kiruna.
Johan Johansson (M):
Som alla debattörer har sagt här finns det stor potential för Spaceport Sweden att bli ett flaggskepp för Sverige för att öka svensk attraktionskraft både när det gäller besöksnäring och när det gäller forskning och utveckling. Och ja, herr talman, jag är från Norrbotten. Det är just därför jag bryr mig om den här frågan.
Det är just därför jag är rädd för att höjd krogmoms, höjda ungdomsarbetsgivaravgifter, införandet av en flygskatt och höga marginalskatter för dem som kommer som experter och ska jobba i den här branschen kommer att slå mot Kiruna.