Åsa Regnér (S):
Jo, jag tycker att alla ska ha kunskap om sina rättigheter. Det faktum att det kom över 35 000 ensamkommande barn till Sverige bara förra året skapar ett starkt tryck på socialtjänsten. Jag har stor respekt för de personer - framför allt kvinnor, men också en del män - som arbetar där under högt tryck och gör allt de kan för att försöka klara situationen. Väldigt ofta gör man också det.
Jag nämnde förut de medel som vi tillsammans har kommit överens om när det gäller flyktingmottagande. Regeringen stärker också den sociala barn- och ungdomsvården med 250 miljoner per år under en fyraårsperiod för att man ska kunna bemanna det som behövs eller på olika sätt organisera om och strukturera så att man kan rekrytera och behålla personal.
Den sociala barn- och ungdomsvården var redan från början ett eftersatt område. Jag tror att den här sortens kunskap är sådant som många socionomer och socialsekreterare har med sig, men det är också sådant som man vill utveckla. Det är därför man ringer till Socialstyrelsens stödtelefon och frågar om det här.
Man har också ringt till Länsstyrelsen i Östergötland, som har ett särskilt ansvar för att samordna frågor som gäller hedersrelaterat våld och förtryck. Man måste försöka använda de här resurserna på bästa sätt.
Jag utesluter inte att man behöver göra mer, men vi har tagit en mängd beslut för att stärka den sociala barn- och ungdomsvården och stärka mottagandet av ensamkommande barn. Jag tycker att det är väldigt viktigt att poängtera att man måste ha ett jämställdhetsperspektiv i det här arbetet, precis som i alla andra arbeten.
Därför har socialtjänsten också fått i uppdrag att till exempel fråga systematiskt efter upplevelser av våld eller liknande händelser för att man ska kunna ha klart för sig vem man har framför sig och hur man på bästa sätt kan stödja den individen. Jag håller med om att det är viktigt att följa upp lagstiftningen om barnäktenskap. Jag ska inte tolka lagen.
Möjligtvis finns det situationer där till exempel de två parterna är väldigt nära varandra i ålder på varsin sida om 18-årsstrecket och har ett barn. Det finns förmodligen ett och annat undantag. Vi behöver se över hur det här fungerar. Mina utgångspunkter är att svensk lag ska följas, att barn ska behandlas som barn och att flickor ska ha rätt att bestämma över sitt eget liv.
Det ska vara ledstjärnorna. När det gäller hedersrelaterat våld och förtryck stämmer det att flera av de saker som Christina Örnebjär tog upp är sådant som Morgan Johansson har ansvar för i regeringen. Men för mig, som samordnar frågor om jämställdhet och våld mot kvinnor, är detta en central fråga. De siffror som Christina Örnebjär räknar upp är naturligtvis alldeles för höga. De borde vara noll.
Det är också ett mål i jämställdhetspolitiken att våldet mot kvinnor ska upphöra. Regeringen har tillskjutit 100 miljoner till kvinno- och tjejjourer. Inte minst tjejjourer får ofta samtal om sådana här situationer. Jag har möjlighet att ta ett helhetsgrepp om detta, eftersom jag har fått ett underlag till en strategi mot våld mot kvinnor där det här ingår. Jag ska lägga fram en skrivelse om jämställdhetspolitiken där detta ska ingå.
Jag avser också att skärpa styrningen av jämställdhetspolitiken, även på det här området, för att se till att det vi har tänkt ska hända verkligen händer med hjälp av de resurser vi använder i form av pengar, tid och personer.