KBLab/rixvox huggingface dataset:
Patrik Björck (S):
Jag tackar arbetsmarknadsministern för svar och debatt här i dag. Jag framförde en beskrivning av hur man upplever sin situation när man är orolig för sig, sina barn och sin ekonomiska situation när man drabbas eller hotas av arbetslöshet och att oron är väldigt konkret. Jag tycker att det är lite märkligt att arbetsmarknadsministern inte vill ta den oron på allvar.
Visserligen står det i svaret att man väljer att prioritera att fler ska komma i arbete före höjda ersättningsnivåer. Ja, det är väl självklart, men så har det ju låtit i sex år. Man har sagt: Nej, folk ska inte leva på a-kassa utan de ska ha lön. Ja, men det är väl självklart. Det är väl ingen som debatterar om det. Det är vi överens om, och det är inte det som det handlar om.
Det hjälper dock inte de människor som vet att deras ekonomi slås i spillror och att de får svårt att sätta mat på bordet när halva deras inkomst försvinner. I en tidigare interpellationsdebatt i kväll kunde vi konstatera att Anders Borg har rent sakligt fel om a-kassan. I Lördagsintervjun i P1 konstaterades att arbetsmarknadsminister Hillevi Engström har rent sakligt fel om a-kassan.
De hävdar att de inte kan höja ersättningen eftersom det skulle höja arbetslösheten. Det är det argument de använder. Inte bara de arbetslösa utan också Folkpartiet vill höja ersättningsnivån i a-kassan. Almega vill det. TCO, LO och Saco vill det. De allra flesta arbetsmarknadsforskare vill det.
Det kan finnas olika motiv och skäl, men det är i stort sett bara arbetsmarknadsministern, statsministern och finansministern som ihärdigt vägrar att inse det som är tydligt för de allra flesta i landet, nämligen att arbetslöshetsförsäkringen inte längre fungerar. Det fanns med som en fråga i interpellationen.
I svaret står det att arbetsmarknadsministern tycker att det är viktigt att det finns ett bra skyddsnät. Betraktar arbetsmarknadsministern det som ett bra skyddsnät om de allra flesta står utanför arbetslöshetsförsäkringen och om endast 10 procent av de heltidsarbetande som blir arbetslösa får sin inkomst försäkrad?
Är det en bra försäkring om en halv miljon har lämnat försäkringen för att den är dyr och dålig och för att man kanske inte ens får någon ersättning? Tycker arbetsmarknadsministern att det är ett bra skyddsnät? Den här frågan vill inte bara jag, Almega, Folkpartiet, de arbetslösa och de fackliga organisationerna ha svar på.
Många av de arbetsgivare som jag träffar och som av olika skäl är tvungna att säga upp personal är upprörda över att den försäkring som vi gemensamt betalar till fungerar så dåligt, ger så liten möjlighet för arbetslösa att hantera sin vardag och skapar en konkret rädsla hos enskilda människor.
Jag tror att tiden när arbetsmarknadsministern kommer att tvingas krypa till korset är nära. Arbetsmarknadsministern skulle kunna göra sig själv och alla de människor som drabbas en tjänst om denna tid blir så kort som möjligt, om vi slipper vänta. Arbetsmarknadsministern kommer nämligen att vara tvungen att krypa till korset i denna fråga.
Patrik Björck (S):
Jag tackar finansministern för svaret på interpellationen. Det är ett svar som förtjänar att gås igenom ordentligt, och det tänker jag försöka göra. Finansministern förklarar att vissa saker måste fungera för att man ska klara att bekämpa arbetslösheten. Sedan räknar finansministern upp ett antal punkter. Men finansministern har uppenbarligen misslyckats eftersom arbetslösheten ökar och inte minskar.
Tittar man på dessa punkter, som är rätt bra, kanske man förstår varför finansministern har misslyckats. Finansministern säger bland annat att institutioner och regelverk måste fungera bra. Då frågar jag: Tycker finansministern att Arbetsförmedlingen fungerar bra? Tycker finansministern att de regelverk som tvingar Arbetsförmedlingen att lämna tillbaka resurser som är tilldelade i budget och som behövs är bra?
Finansministern säger att socialförsäkringssystemet ska ge tydliga drivkrafter till arbete. Ändå föreslår Moderaterna att man i arbetslöshetsförsäkringen ska kunna få ersättning fast man inte har arbetat. Man lägger fram förslag som närmast liknar medborgarlön. Man lämnar arbetslinjen. Ger de drivkrafter till arbete? Tycker finansministern att det är bra?
Finansministern säger att utbildnings- och arbetsmarknadspolitiken ska rusta folk för jobb. Vi vet att den svenska skolan sjunker som en sten. Tycker finansministern att det är bra? Vad ska man säga om arbetsmarknadspolitiken? Matchningen har beskrivits här. Näringslivet skriker efter folk, men de är inte rätt utbildade och kan inte anställas. Var femte rekrytering misslyckas. Man får tacka nej till order. Tycker finansministern att det är bra?
Finansministern räknar också upp fungerande företagsklimat. Det är bara att fråga företagen om de är nöjda med finansministerns politik, och när man talar med företagen är det tydligt att det är de inte. Som sista punkt nämner finansministern en väl fungerande lönebildning.
Har vi en hyfsat fungerande lönebildning här i landet, fru talman, är det trots regeringens politik, inte tack vare, som arbetsmarknadens parter fortfarande fungerar rimligt. De punkter som finansministern har räknat upp i sitt svar är en mycket bra förklaring till varför finansministern har misslyckats med sin politik.
Inte en enda av dessa punkter, som finansministern själv beskriver som avgörande för att lyckas, har man lyckats med. Därför, fru talman, är det inte konstigt att Sverige ligger så dåligt till i jämförelse med jämförbara länder i EU. Därför är det inte konstigt att arbetslösheten stiger. Om man ska lyckas med detta måste man - där har finansministern faktiskt rätt - lyckas på den här punkten.
Men om man misslyckas med Arbetsförmedlingen, skolan, socialförsäkringssystemet och ett väl fungerande företagsklimat, då är det klart att man inte kan lyckas pressa tillbaka arbetslösheten.
Patrik Björck (S):
Finansministern är mycket nöjd, och han är särskilt nöjd med långtidsarbetslösheten. Det som finansministern är särskilt nöjd med är att långtidsarbetslösheten har tredubblats under hans regeringstid. Jag måste säga att det är märkligt att höra sådana ord från den ansvariga finansministern i Sverige. Finansministern tar själv upp ett antal punkter som är nödvändiga för att arbetslösheten ska kunna bekämpas.
Det handlar bland annat om att det bestäms av institutioner och regelverk. Min fråga var: Tycker finansministern att Arbetsförmedlingen fungerar bra? Tycker finansministern att de regelverk som styr Arbetsförmedlingen fungerar bra? Finansministern tar också upp punkten tydliga drivkrafter för att arbeta. Moderaterna föreslår nu en medborgarlön. Anser finansministern att medborgarlön ger en tydlig drivkraft för att arbeta?
Finansministern tar upp att arbetsmarknadspolitiken måste fungera. Tycker finansministern, med den stora matchningsproblematik som vi har i svenskt näringsliv i dag, att arbetsmarknadspolitiken fungerar bra? Alla dessa frågor kräver ett svar. Jag kanske inte får detta svar i dag.
Men jag har fått ett svar som faktiskt är mycket viktigt, och det är att finansministern som finansminister är nöjd med dagens situation och att finansministern är nöjd med att man har medverkat till att tredubbla långtidsarbetslösheten.
Patrik Björck (S):
Arbetsmarknadsministern säger att man gör stora satsningar på utbildning. Det har ju efterlysts tidigare i kväll att det ska vara sans i debatten, och ska man ha någon sorts sans i den här debatten är problemet att man först har skurit ned kraftigt och sedan puttat in lite. Sammantaget är det en sämre utbildningsambition hos den här regeringen. Det är viktigt att hålla i minnet.
Har man dessutom en vice statsminister och utbildningsminister som pläderar för en ettårig gymnasieskola kan man inte hävda något annat än att detta är sänkta utbildningsambitioner.
Det är klart att det här är bekymmersamt. Fru talman! Om jag förstod arbetsmarknadsministern rätt sade hon att många ungdomar inte är intresserade av att studera utan hellre vill jobba. Då skapar arbetsmarknadsministern illusionen om att valmöjligheten finns.
Det är ett konstigt resonemang från arbetsmarknadsministern som sänder felaktiga signaler. Bekymret för oss är att när vi analyserar ungdomarnas situation konstaterar vi att den absolut största enskilda, gemensamma faktorn för långtidsarbetslösa ungdomar är att de saknar till exempel gymnasieutbildning. Det är utbildning som är lösningen för att de ska kunna jobba.
Då måste man som en ansvarsfull politiker i en ansvarsfull regering göra klart för ungdomarna att om de vill jobba får de först utbilda sig. Att man inte vågar eller orkar ta det ansvaret är självklart en orsak till att utbildningspolitiken, arbetsmarknadspolitiken och näringslivspolitiken har havererat, eftersom de här frågorna hänger så tätt samman.
Om vi har en regering som nöjer sig med att det finns ett antal ungdomar som tror att de har ett val mellan att utbilda sig och att arbeta är det här landet ganska illa ute. Vi socialdemokrater har en helt annan inställning när det gäller det här med krav och rättigheter. Man kan ställa krav på samhället.
Man har också skyldighet att medverka. Som medborgare har man skyldigheter och rättigheter. Vi socialdemokrater är inte rädda för det. Vi står för det, för vi vet att det är helt nödvändigt. Man kan inte jamsa och säga att ungdomarna inte är intresserade. Den typen av jamsande, fru talman, leder inte framåt utan bakåt.
Patrik Björck (S):
Arbetsmarknadsministern har naturligtvis helt rätt i att ungdomar är olika. Det är också därför vårt förslag innehåller en mängd olika metoder och tillvägagångssätt för att rusta dem inför livet och arbetsmarknaden. Vad jag reagerade mot och fortfarande tycker är oerhört viktigt att poängtera är att det skulle vara farligt om man inbillade ungdomarna att det fanns ett val mellan arbete och utbildning.
Det är via utbildning som man stärker sin position på arbetsmarknaden, och det är så man kommer in i arbete. Om vi inte gemensamt som föräldrar, politiker och beslutsfattare sänder den signalen kommer vi att skapa ett stort problem. Det vill nog varken arbetsmarknadsministern eller någon annan, men inbilla inte någon att valet finns. Detta är oerhört viktigt att slå fast.
När det gäller korttidsarbete är vi socialdemokrater som sagt beredda att sträcka ut handen för att man ska kunna hantera detta så fort som möjligt, ju tidigare desto bättre. Det är inte för att det ska sättas in i morgon, men för att det ska vara klart att sättas in i samma sekund som det behövs. Vi får inte hamna i en situation där åtgärden behövs men fortfarande utreds. Så fort som möjligt ska detta bli klart. Vi ser fram emot detta.
Vi tar emot det positivt om det kommer tidigare, och vi hoppas att vi inte ska behöva vänta för länge. Jag tyckte att arbetsmarknadsministern till och med ställde i utsikt att man skulle kunna tänka sig en lite snabbare behandling av detta. Deutsche Bank räknade ut att man i Tyskland räddade 400 000 jobb med liknande metod. Det är klart att vi då gemensamt borde kunna enas om att hantera detta.
Som sagt var: Inbilla inte ungdomarna att det finns något alternativ till utbildning och arbete. Utbildning leder till arbete.
Patrik Björck (S):
Moderaterna har alltid hävdat, säger arbetsmarknadsministern. Problemet är att de inte gjort det, utan de har spelat ett dubbelspel. Jag var inne på det i mitt tidigare inlägg, och nu ska jag utveckla det. I Svenska Dagbladet den 4 mars kan vi läsa: "A-kassa utan att ha arbetat. Det ska gå att få a-kassa direkt - utan att jobba först. Moderaterna öppnar för att slopa kravet på att en arbetslös måste ha arbetat för att kunna få ersättning."
Det är ett uttalande av den moderate ordföranden i den utredning som arbetsmarknadsministern hänvisar till. Expressen har den 5 mars, dagen efter, en ledarartikel med rubriken "Medborgarlön är ingen lösning" där man tar upp diskussionen om medborgarlön. I artikeln sägs bland annat att "den senaste idén handlar om att släppa arbetsvillkoret, så att även den som aldrig har arbetat ska få rätt till a-kassa.
- - - däribland M . har blivit förtjusta i idén." Vidare sägs i artikeln att "det strider mot själva grundtanken bakom arbetslöshetsersättningen - att den är en omställningsförsäkring mellan två jobb. I stället öppnar man för en form av medborgarlön. - - - Det är anmärkningsvärt att Moderaterna av alla partier säger sig förorda en sådan modell medan Socialdemokraterna helt korrekt varnar för att 'man hamnar snubblande nära en medborgarlön'." Det är alltså citat från den borgerliga tidningen Expressens ledarsida.
Det är här dubbelspelet uppstår, fru talman. Jag har inga som helst problem med att argumentera med Hillevi Engström om den uppfattning om arbetslöshetsförsäkring som hon tidigare har haft och som hon i och för sig säger sig stå för även nu: att man ska försämra regelverket, höja avgiften och sänka ersättningsnivån. Den debatten kan jag gärna ta med Hillevi Engström, och den linjen kommer inte att leda till någon sänkt arbetslöshet.
Den har inte lett till sänkt arbetslöshet. När Moderaterna har sänkt arbetslöshetsersättningen har arbetslösheten ökat. Sambandet är alltså snarare det motsatta. Jag kan också, fru talman, ta en debatt om varför en medborgarlön inte skulle vara bra för arbetsmarknaden. Arbetslöshetsförsäkringen har många viktiga delar som den ska se till att uppfylla.
Bland annat ska den naturligtvis se till att den enskilde får en trygghet vid arbetslöshet och får hjälp till omställning. Den ska se till att upprätthålla konsumtionen vid lågkonjunktur. Den ska också, nota bene, hävda arbetslinjen genom att man kvalificerar sig för arbetslöshetsförsäkringen genom arbete. Den debatten kan jag ta mot medborgarlönen, och jag kan ta debatten mot Moderaternas tidigare linje när det gäller arbetslöshetsförsäkringen.
Men det blir väldigt svårt att debattera med en motståndare som samtidigt intar två helt motstridiga ståndpunkter.
Min förhoppning här och nu är att arbetsmarknadsministern ska svara på frågan: Är det så att Moderaterna inte förespråkar medborgarlön, eller om man ska vara mer precis, det som man har lagt fram förslag om i utredningen och som man kallar för ett sökvillkor? Är det på det sättet? Då kan vi ta en debatt kring det.
Om det inte är på det sättet skulle det vara väldigt bra att få ett klart besked om det också.
Patrik Björck (S):
Jag tackar för det klara och tydliga svaret. Då vill jag bara passa på att uppmärksamma arbetsmarknadsministern på att den utredning som bland annat jag deltar i är en parlamentarisk utredning. Idén med en parlamentarisk utredning är att partierna ska vara där och företräda sina uppfattningar.
Man ska kunna diskutera de problem och direktiv som man har fått av regeringen om man eventuellt ska kunna hitta lösningar och komma fram i de frågor som man har satts att utreda. Men hela idén med en parlamentarisk utredning är naturligtvis att i parlamentet företrädda partier finns med.
Då får jag förutsätta, fru talman, att arbetsmarknadsministern när hon nu uttalar sig även uttalar sig om den moderata uppfattningen om hur arbetslöshetsförsäkringen ska vara utformad.
Då kan jag ta med mig till utredningen att jag är trygg med att man inte vill ha ett sökvillkor, att man inte vill ha en medborgarlön, att man inte kommer att driva den typen av frågor i utredningen och att jag i fortsättningen slipper debattera åt två håll med samma politiska motståndare på en gång, fru talman.
Jag tackar för det tydliga svaret och hoppas att min tolkning av det svaret är riktig samt att Moderaterna även i den parlamentariska utredningen företräder den ståndpunkten.
Patrik Björck (S):
De sänkta socialavgifterna för unga är en fråga som har diskuterats vid flera tillfällen. Jag tänkte ändå att det var rimligt att ta upp den handske som arbetsmarknadsministern här slänger ifrån sig. Vi har föreslagit att de ska avskaffas av det enkla skälet att de inte fungerar, som Ann-Christin Ahlberg var inne på. Fru talman!
Det är viktigt att komma ihåg att det inte är någonting som jag eller Ann-Christin Ahlberg som socialdemokratiska oppositionspolitiker hävdar. Detta är faktiskt någonting som statsministern har slagit fast väldigt klart och tydligt. Det var en ganska infekterad debatt inom Alliansen, jag tror det var i våras. Där gick Folkpartiet ut och hävdade att om man sänkte lönerna skulle man lösa ungdomsarbetslösheten.
Jag får notera till protokollet att den moderate statsministern då i någon mening var klok. Den moderate statsministern var väldigt tydlig med att man inte trodde på sänkta löner som en lösning för ungdomsarbetslösheten.
Det intressanta med det uttalandet från statsministern, arbetsmarknadsministerns chef i regeringen, var att resonemanget byggde på att lönesänkningar för ungdomar inte är någon väg att lösa ungdomsarbetslösheten. I så fall, sade statsministern, hade de sänkta sociala avgifterna för ungdomar haft effekt. Men det har de inte, konstaterade statsministern.
Han resonerade precis på samma sätt som Ann-Christin Ahlberg. Då hade man sett att ungdomsarbetslösheten hade minskat. Statsministern för det resonemanget på ett väldigt klokt, logiskt, rimligt och naturligt sätt och säger nej till lönesänkningar för ungdomar som en väg att gå med hänvisning till sin egen havererade, misslyckade politik.
Statsministern konstaterar faktiskt att man har använt väldigt stora resurser och summor till en åtgärd som inte har fungerat. Det är ändå viktigt att notera att det är den moderate statsministern som säger att sänkningen av sociala avgifter för ungdomar inte har gett fler jobb.
Patrik Björck (S):
Om vi börjar där finansministern slutade konstaterade jag redan i det tidigare inlägget att inte ens statsministern tror på den politiken. Jag tror helt enkelt inte på den idén, säger statsministern, och syftar på de sänkta arbetsgivaravgifterna för ungdomar. Jag tycker ändå att jag har fått svar på ett antal frågor.
Jag ställde en enkel fråga till finansministern om hur man skulle tolka detta att syftet med reformerna inom arbetslöshetsförsäkringen och jobbskatteavdraget är att förbättra lönebildningen. Som svar på frågan säger finansministern att reallönerna har stigit, att den ekonomiska politiken fungerar väl, att den svenska modellen har fungerat väl och att vår politik är en höglönepolitik.
Det måste innebära - det kan orimligtvis tolkas på något annat sätt, fru talman - att när man läser den proposition som finansministern själv har skrivit, vårpropositionen 2011, om att reformerna inom arbetslöshetsförsäkringen och jobbskatteavdraget har syftat till att förbättra lönebildningen menade finansministern att det skulle höja löneläget. Det finns en fråga som jag måste ställa till finansministern.
I och för sig kan vi konstatera att denna politik inte har fungerat eftersom vi har en extremt hög arbetslöshet i Sverige, även jämfört med jämförbara länder. Men hur ställer sig finansministern till sitt eget expertorgan - Finanspolitiska rådets - synpunkter?
Rådet säger: "Vi har kritiserat regeringen för att den inte på ett tillfredsställande sätt har förklarat att jobbskatteavdraget och sänkningen av arbetslöshetsersättningen främst påverkar sysselsättningen genom att hålla tillbaka lönerna." Finanspolitiska rådet har kritiserat finansministern för att han inte har förklarat detta. Nu går finansministern ett steg längre. Han säger att hans politik syftar till någonting helt motsatt, det vill säga att öka lönerna.
Patrik Björck (S):
Jag har några kommentarer. Carl B Hamilton nämner Thomas Östros, vår tidigare ekonomisk-politiska talesperson. Jag vill bara rätta Carl B Hamilton lite grann. Thomas Östros var en av de absolut första som varnade för den kommande krisen. Då kallades han i denna kammare för dysterkvist. Det är alltså ingen korrekt beskrivning att kalla Thomas Östros för en krisförnekare. Det var precis tvärtom.
Sedan säger Carl B Hamilton, och det är helt rätt, fru talman: Det krävs mer utbildning, och det stora problemet med långtidsarbetslösa ungdomar är att de saknar gymnasieutbildning och så vidare. Den analysen är korrekt. Jag delar den med Carl B Hamilton. Bekymret är bara att regeringens medicin är precis den motsatta. Man ska införa ett ettårigt gymnasium och minska antalet högskoleplatser - detta samtidigt som vi ser att skolresultaten rasar.
De har gjort det i sex år, i princip sedan regeringen tillträdde. Regeringen har alltså ingen politik för Sveriges unga. Den håller inte. Sedan vänder jag mig till Gunnar Andrén. Gunnar Andrén säger sig aldrig ha fått svar på sin fråga - frågan var hur många jobb som jobbskatteavdraget hade producerat. Orsaken kanske är att Gunnar Andrén inte lyssnar.
Det kanske hade räckt för Gunnar Andrén att lyssna på Pia Nilssons inlägg. Pia Nilsson förklarade just att det inte finns någon forskning som kan peka på att jobbskatteavdraget har gett några jobb. Pia Nilsson hänvisar bland annat till Institutet för arbetsmarknads- och utbildningspolitisk utvärdering, IFAU. Den frågan är alltså besvarad.
Men det kräver naturligtvis att man lyssnar om man ska kunna få ett svar på den här frågan. Sedan tar Gunnar Andrén upp den sänkta arbetsgivaravgiften för unga. Även den är en väldigt dyr åtgärd som inte har gett några fler jobb. I en tidigare interpellationsdebatt med finansministern kunde jag citera statsministern.
Han konstaterar att den här åtgärden inte har fungerat. Statsminister Fredrik Reinfeldt säger: Jag tror inte på den idén. Jag delar statsministerns uppfattning. Jag tror inte heller på den idén. Det kanske finns anledning för Gunnar Andrén, om han inte litar på mig och inte lyssnar på mig, att åtminstone lyssna på den statsminister vars regering han är en del av underlaget för här i kammaren.
Ska man kunna få svar på sina frågor räcker det inte att man ställer dem. Man måste också lyssna när svaren ges.
Patrik Björck (S):
Jag kan notera att Gunnar Andrén och Carl B Hamilton var nöjda med mitt tillrättaläggande av deras missförstånd. Det är bra. Då har jag lyckats med någonting i den här interpellationsdebatten. Till finansministern vill jag säga att 2006 kanske det fanns någon sorts rimlighet i att gå ut och argumentera på det sätt som finansministern gör nu. Det var fel då också naturligtvis.
Men det blir ju väldigt konstigt att argumentera på samma sätt nu 2013 som 2006 när politiken har prövats sedan den 1 januari 2007 och inte fungerat. Resultatet är katastrofalt.
En massarbetslöshet på över 8 procent, en ungdomsarbetslöshet på 25 procent och en tredubblad långtidsarbetslöshet - det går bara inte att slå sig till ro och säga att det vi gjorde ska vi fortsätta med, när det har lett helt fel. Det är naturligtvis så, fru talman, att Anders Borg måste ändra kurs och försöka hitta någon riktning som leder Sverige rätt. Det är sant att vi har en finanspolitisk kris ute i världen.
Det är sant att det finns stora bekymmer i många länder. Men Finland, Danmark, England, Tyskland, Belgien och Österrike - i stort sett de allra flesta jämförbara länder - ligger bättre till än det Anders Borg har lyckats med under sin tid som finansminister. Det är ett misslyckande. Arbetslösheten är massiv. Långtidsarbetslösheten har tredubblats.
Det är faktum, och då går det inte att argumentera på samma sätt som 2006.