KBLab/rixvox huggingface dataset:
Sofia Arkelsten (M):
Jag måste verkligen be om ursäkt om det var så att jag antydde att det fanns en ryckighet. Är ni medvetna om hur uselt hanterad budgeten var förra året? Det har blivit marginellt bättre, men regeringen är fortfarande urusel på samordning, att samtala på förhand, att förankra och att hitta samsyn. Det är enbart tack vare att oppositionspartierna och Alliansen är vänliga som vi hittar denna samsyn.
Det är för att vi faktiskt redan tycker så. KU kritiserade hanteringen. Inga formella fel hade begåtts, men ni fick fortfarande kritik i texten. Åjo! Jag ser att statsrådet skakar på huvudet, men jag kan konstatera att ni fick kritik. Vi kan dubbelkolla detta med KU:s ordförande Andreas Norlén - ni fick kritik. Riksrevisionen säger att det påverkar kvaliteten när det är så där ryckigt. Det är precis så det är!
Jag kan också konstatera att stora förslag omfattande flera miljarder hanterades under en kort kväll. Inför regeringssammanträdet på torsdagen fanns det inte ens ett färdigt förslag så att det fanns med på agendan när regeringen skulle fatta beslut. Agendan läggs väl ut vid 6-7-tiden på regeringens hemsida. Jag har ställt en skriftlig fråga om detta, för det måste man göra för att få några svar här, och jag kan bara konstatera att förslaget då fortfarande bereddes i Regeringskansliet.
Samma sak gäller för regleringsbrevet till Sida, som också rörde många miljarder. Jag måste vara tydlig med att jag inte accepterar den extremt oproffsiga hanteringen. Jag tycker att den är tråkig. Detta är den första budget där ni använder det nya målet. Ni hade tidigare samma mål som vi. I den förra budgeten redovisade ni visserligen båda, men det var det gamla målet som gällde. Jag är inte särskilt orolig för detta.
Sofia Arkelsten (M):
Det är alltid uppiggande att nämna ordet socialism, för då vet man att det kan komma en replik från Hans Linde från Vänsterpartiet. Det är inte nedskärningar som vi föreslår, utan vi ligger kvar på den gamla nivån vad gäller biståndet - det gamla sättet att beräkna bni. Jag är dock medveten om att vi kommer att få mycket smäll och skäll för detta.
Jag är också rak med att vi inte kom hela vägen fram, men Moderaterna har en budgetmotion som tar ansvar för ekonomin. Det är det som händer just nu. Angående vilken vår politik är har jag redan nämnt vad vi vill satsa mer på. Jag har dessutom nämnt vad vi inte vill satsa lika mycket på: det bilaterala arbetet. Beskedet finns i vår motion, och det går bra att läsa den.
Sofia Arkelsten (M):
Det är en utmaning att hantera Hans Lindes tolkningar av vår politik. Det som står i vår motion är att vi ska lämna de länder där vi redan har påbörjat en nedtrappning och ett avslut vad gäller det bilaterala arbetet. Jag har sagt att det som vi tycker är viktigt att satsa vidare på är det multilaterala biståndet. Detta betyder inte att vi lämnar länderna vind för våg, utan snarare att man väljer ett annat sätt att arbeta med dem.
På ett sätt är det här en väldigt fin beskrivning från Hans Linde. Behoven är hela tiden orimligt stora. Vi skulle kunna lägga hela statsbudgeten på att hjälpa andra länder. Vi skulle kunna göra hur mycket som helst. Det svåra är inte att önska, utan det svåra är att vi hela tiden måste välja vad som är viktigast. Vad leder till mest krishantering?
Den stora frågan är därför hur vi ska hantera det humanitära biståndet kopplat till det långsiktiga. Just nu finns ingen riktigt bra synergi. Det finns inte någon riktigt bra koppling. Men jag tror att det inte är lika effektivt att ha många och små bilaterala samarbeten, utan jag tror att det är mer kostnadseffektivt och ger bättre resultat att arbeta multilateralt, tillsammans med andra länder.
Sofia Arkelsten (M):
Vilken konstruktiv och bra replik från Maria Andersson Willner! Jag tycker att det är viktigt att Sverige står upp för att ordning och reda ska gälla och att vi ska arbeta mot skatteplanering och korruption. Korruption är ju en av de absolut svåraste sakerna att komma åt. I går träffade vi Afghanistans vice utrikesminister.
Då ställde en av ledamöterna i utskottet en fråga om just korruptionen - Afghanistan är vår största biståndsmottagare - och hur de arbetar mot det. Det är osannolikt svårt att komma åt, men om inte Sverige och andra länder ligger på kommer det naturligtvis inte att hända någonting.
I de nyantagna hållbarhetsmålen och en global agenda berörs korruption, bland annat i målet som handlar om bra institutioner, ordning och reda och lagstiftning. Vad gäller skatteplanering vet jag att Anders Borg, när han var finansminister, slöt ett antal skatteavtal, så Sverige gör sin del där. Jag tycker att det är bra att vi går vidare och arbetar med detta även i biståndet.
Sofia Arkelsten (M):
Det är också en bra fråga. Som det ser ut nu ligger vår budgetmotion fast. Så är det i politiken, att det är som det är tills det är på ett annat sätt, så jag kan inte börja svaja här i talarstolen. Jag har tittat en del på vilka mottagarländer som har fasats ut de senaste åren från svenskt bistånd, och det är 30 länder.
Men jag kan också konstatera att 13 av dem har fasats ut därför att deras egen ekonomi blivit bättre, och det var möjligen inte biståndet som var allena saliggörande och lite grann räddade dessa länder. Det gäller flera länder i Afrika och Indien, som är ett enormt stort och viktigt land, men även Ryssland. Ryssland finns med i vissa biståndshanteringar där vi stöttar det civila samhället.
Men det är ändå intressant att se att det finns en rörelse i detta. Jag tror att man som regering behöver vara väldigt lyhörd. Men det är en motsättning i det lite mer långsiktiga. Det behövs lyhördhet parad med långsiktighet när det gäller biståndet och att man ser världen som den ser ut. Det är möjligt att det finns utrymme för förbättring.
Sofia Arkelsten (M):
Det är spännande att höra Sverigedemokraterna i en sådan här debatt. Sverigedemokraterna har lite som politisk idé att vara emot internationella samarbeten. Ni vill gå ur EU, och Nato vill ni inte gå in i. Bistånd är en global angelägenhet.
Vilka aktörer vill SD samarbeta med? Får FN godkänt? Hur ska vi göra med EU-samarbetet när det gäller bistånd? Vad gäller för Gates Foundation och religiösa aktörer? Hur tänker ni kring biståndssamarbete?
Sofia Arkelsten (M):
Bilden av SD:s syn på samarbete är radikalt annorlunda för oss som arbetar med er varje dag då vi sitter i samma utskott. Det skaver lite när Markus Wiechel beskriver att SD gärna vill samarbeta när ni generellt är emot allting som rör bistånd på EU-nivå, alltså det samarbete som vi har inom Europa när det gäller bistånd.
Jag har en annan, lite mer teknisk fråga. Hur ser ni på olika typer av bistånd? Det är knepigt att läsa ut det ur er motion. Det som förenar MP och SD kan också vara skepticismen mot till exempel vaccin. Uppfattar du att vaccin är en bra typ av bistånd? Uppfattar ni att SRHR, sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter, aborträttigheternas värnande till exempel, är en bra typ av bistånd?
Är det här sådant som ni tycker ska ingå i biståndet?
Sofia Arkelsten (M):
Det finns många frågor att ställa till statsrådet, men jag tänkte börja med följande. På vilket sätt kommer regeringen att hantera frågan om det humanitära biståndet och kopplingen till det mer långsiktiga? Vi har i världen i dag konflikter som är färre men värre. De tar längre tid. Och det är knepigt att veta om människor behöver det humanitära biståndet eller något mer långsiktigt. Detta har mycket att göra med vilka slags aktörer som finns på plats.
Just nu har vi humanitära aktörer som tar stort ansvar för det mer långsiktiga arbetet. Jag har ställt frågan till statssekreteraren, som på ett förtjänstfullt sätt beskrev problemet men inte så mycket av lösningen. Jag undrar vilken regeringens inställning är. Vart är ni på väg i det här? På samma tema undrar jag också hur ni arbetar med förnyelse, politikutveckling och teknikutveckling. Det är möjligen det som saknas i biståndsdebatten i dag.
Det handlar väldigt mycket om långsiktigheten, och det måste det göra, särskilt efter ryckigheten förra året. När jag ändå har statsrådet på tråden tänkte jag fråga när det kommer att gå att följa upp budgeten. När kommer det att vara så att den budget vi får till riksdagen är så ordnad att vi kan följa upp de tematiska delarna? Ni behöver det.
Jag tror att det är en bra idé att ni förbättrar förankringen i riksdagen. Den är som sagt lite knepig.
Sofia Arkelsten (M):
Statsrådet hann inte med frågan om när det kommer att gå att följa upp budgeten. Den här gången tar jag upp detta först, så att det ligger först i raden i nästa svarsomgång. Jag noterar att kopplingen mellan det humanitära och det långsiktiga kommer att hanteras fall för fall. Jag undrar också lite grann - och det har att göra med långsiktigheten - hur biståndsministern ser på perspektivet bortom biståndet.
Jag pratar inte om exitstrategier, utan snarare om de framgångsfaktorer som gör att länder klarar sig själva och om statsbyggandefrågorna. Det humanitära tar mest kraft, men hur tänker ni när det gäller det som finns bortom biståndet?
En annan fråga som är viktig och som har lyfts av många aktörer, särskilt Läkare utan gränser, är den om en sjukvård under attack. Även Röda Korset, som vaktar den internationella humanitära rätten, är väldigt oroliga över detta. Vad gör Sverige? Gör vi tillräckligt för att kunna hantera de här frågorna? Vi har lyft fram detta ett antal gånger från utskottets sida.
Skulle statsrådet möjligen, trots att tiden är kort, kunna säga någonting om vem som blir ny generaldirektör på Sida? Det är den största myndigheten. Det vore intressant att veta. Just nu är det generaldirektörslöst, och det tycker vi är tråkigt. Vi är också oroliga för att det ska bli en väldigt politiserad tillsättning, men vi förutsätter att det kommer att bli en bra person med stort engagemang.
Sofia Arkelsten (M):
Det finns ett stort värde i samsynen, men när formen för politiken är att försöka trycka in allt möjligt som har beslutats på olika sätt och som inte alltid är kopplat till PGU, som nollvisionen i trafiken från en av handlingsplanerna, då urholkas detta. Den nuvarande regeringen säger sig vilja mer. Men det räcker inte, för det krävs också leverans.
Alltså, jag vill ha fred på jorden och en ponny, men det kommer inte bara att hända. Ett första steg är då att lägga fram förslag som är politiska, mätbara och går att följa upp. Då är min fråga om det är Maria Andersson Willners uppfattning att den här skrivelsen bidrar till detta.
Sofia Arkelsten (M):
Ja, vi har en del rimliga skrivningar i betänkandet. Skrivelsen lämnar en del övrigt att önska, men vi hade något slags samarbete där som ändå var rätt bra. Den nuvarande regeringen säger att den vill någonting, men den lägger inga direkta förslag. Det som finns i skrivelsen är grunt och anekdotiskt och går inte att följa upp.
Då blir det väldigt oansvarigt och även osolidariskt, för det måste gå att följa upp och att visa resultat. Min bestämda uppfattning är att den nuvarande regeringen måste ta ansvar. Det är snart val igen. Det håller inte att skylla på Alliansen. Hållbarhetsmålen är nya och en enorm möjlighet, men min uppfattning är att regeringen inte tog den.
Sofia Arkelsten (M):
I dag debatteras utrikesutskottets utlåtande om EU:s fortsatta engagemang i Arktis. Utrikesutskottet är för EU:s ansträngningar att utveckla en välavvägd och sammanhållen politik för Arktis. Vän av ordning kan ju fråga sig varför detta inte redan finns på plats, men till stor del gör det det.
Meddelandet handlar vidare om hållbar utveckling, om att främja internationellt samarbete över huvud taget och om att se till att Arktis fortsätter att vara ett säkerhetspolitiskt lågspänningsområde. Men samarbete behövs särskilt för att möta klimatförändringarna och miljöproblemen. Herr talman! Det finns en stor samsyn i detta ärende.
Det är bra att stärka skyddet för havsområden, det är bra med en ekosystembaserad förvaltning av den marina miljön och det är toppen med forskning och vetenskap. Det enda man möjligen kan känna oro för är att de goda intentionerna inte uppfylls. Men en konstruktiv opposition har rollen att granska att regeringen driver på i EU för att så ska ske.
Sofia Arkelsten (M):
Riksrevisionen har granskat det svenska biståndet - förutsägbarheten och långsiktigheten. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 1. Det är uppenbart att Riksrevisionens förslag att förbättra budgeteringen och planeringen av biståndet bör genomföras.
Regeringens svar på Riksrevisionens rapport saknar nämligen skarpa förslag. Det krävs ett större helhetsgrepp, eller varför inte en nystart. Omvärlden är orolig, och konflikterna är färre men värre. Omvärldsförändringar kan gå snabbt, och de påverkar Sverige direkt.
När många flydde från krig och förtryck och samtidigt hamnade i Sverige funderade regeringen och Finansdepartementet på att låta två tredjedelar av biståndet stanna i Sverige och gå till flyktingmottagning det första året. De var helt oförberedda och planerade enligt gamla siffror, trots att ny information verkar ha funnits.
Regeringen hade inte tillräckligt tidigt vare sig agerat eller hanterat de osäkerheter som påverkar biståndsbudgeten. Det bekräftas av Riksrevisionen. Regeringens brister påverkar biståndets kvalitet och förutsägbarhet. Jag är glad att biståndsministern är här i dag! Biståndsministern gör också utfästelser om avräkningarnas storlek, som inte har någon grund i regeringsbeslut.
Det finns inga formella beslut. Det är svårt att följa upp och granska regeringens verksamhet. Vi har redan i andra ärenden diskuterat den urusla hanteringen av biståndsbudgeten, och KU har kritiserat hanteringen. Det handlar om miljarder som den nuvarande regeringen flyttar runt i budgeten.
År 2016 var avräkningarna - de pengar som går till flyktingmottagande första året - 8 miljarder. Först ökade de med 4,1 miljarder i budgeten, och sedan minskade de i höständringsbudgeten med 6,1 miljarder. Riksrevisionens övergripande slutsats är att den statliga beredskapen för att säkerställa en långsiktig och förutsägbar biståndsverksamhet är låg. Det har den varit sedan 2010.
Möjligen ligger en del i utformningen av enprocentsmålet, men osäkerheten har alltså ökat. Regeringen har alltså inte agerat. Riksrevisionen vill bland annat att regeringen ser över beräkningsmodellen som används för prognos, budgetering och redovisning av asylkostnader första året som en del i biståndet.
Enligt budgetlagen ska resultatet av den översynen redovisas för riksdagen. Herr talman! Utskottet lyfter också upp ett antal transparensfrågor i sitt ställningstagande. Det är också en kritik - eller möjligen en hjälp till regeringen att förbättra sig.
Utskottet lyfter upp hur viktigt det är att regeringen ger en samlad redovisning till riksdagen av resultatet av det förbättringsarbete som den säger sig genomföra. Annars kan vi inte fullgöra vår konstitutionella uppgift att granska regeringen och påverka politikens inriktning. Herr talman! Den nuvarande regeringen imponerar inte. Det finns brister i det politiska hantverket. Vi ser det, Riksrevisionen ser det och jag tror också att väljarna ser det.
Sofia Arkelsten (M):
Det gick så bra med samsynen mellan Kenneth G Forslund och bland andra mig själv. Jag delar den, och jag uppskattar också att Kenneth G Forslund var så tydlig med detta. Det var statsmannamässigt från alla håll. Men sedan valde Kenneth G Forslund att uttrycka sig som att det är osannolikt att ett väpnat angrepp inte kan uteslutas.
Jag är medveten om att denna replik har en vansinnigt hög nördfaktor, eller också kan vi kalla det specialistfaktor. Men just ordet osannolikt är något som Försvarsberedningen har tagit bort från sin analys just för att visa det skärpta säkerhetsläget. Man valde att flytta bort själva sannolikhetsbedömningen och landade snarare i att ett väpnat angrepp inte kan uteslutas.
Eftersom vi arbetar med politik och ord betyder någonting är min fråga om Kenneth G Forslund delar Försvarsberedningens analys.
Sofia Arkelsten (M):
Jag är mycket väl medveten om hur försvarsbeslutet ser ut och hur ordet "osannolikt" användes - jag deltog till exempel i den förra försvarsberedningen. Det är dock viktigt att säkerställa att socialdemokratin inte håller på att skjuta ut sig i de här frågorna.
Vi har sett hur utrikesministern valde att dels beskriva Försvarsberedningen som "den där gruppen", vilket faktiskt var så där, dels skicka talepunkter till alla ambassader som inte riktigt speglade den förändring som den nya försvarsberedningen hade åstadkommit.
Det stämde helt enkelt inte riktigt med verkligheten, men jag väljer att tolka detta på välvilligast möjliga sätt och se det som att Socialdemokraterna deltar och att ordet "osannolikt" inte används.
Sofia Arkelsten (M):
Jag vill börja med att betona att jag uppskattar det resonerande tonläge Maria Andersson Willner, och faktiskt vi alla, har i den här debatten. Det är ändå en av fördelarna med att få arbeta i utrikesutskottet, att vi oftast företräder något slags samsyn och har en svensk linje. Fienden är inte alltid i rummet. Dock är detta en budgetdebatt. Nuvarande regering höjer biståndet men prioriterar fel.
Höjningen av det humanitära biståndet och av kärnstödet till våra multilaterala samarbetspartner är inte särskilt stor. Ungefär 9 procent av biståndsbudgeten går till klimat, en finansiering som tidigare var additionell. Man drar ned på anslaget till det som kallas "hållbar fred", även om man talar mycket om fred och fredsbyggande.
Den strategin kallades tidigare "globala insatser för mänsklig säkerhet" men bytte namn när regeringen i somras beslutade om en ny strategi. Detta är inte riktiga prioriteringar i det läge vi har just nu, där vi behöver satsa mer på humanitär hjälp för att rädda liv och lindra nöd.
Det vore upplysande, fru talman, att få höra från Socialdemokraterna hur man har resonerat när man valt att dra ned på fred - inte höja - och det som kanske mest är krishantering, vilket är så otroligt viktigt just nu.
Sofia Arkelsten (M):
Det är sant att vi ligger lägre i det moderata budgetförslaget. Vi har satt en trappa för att nå fram till enprocentsmålet. Den lirar med den trappa vi har satt för att vi ska nå tvåprocentsmålet, för att uppnå Natostandard också när det gäller försvarsbudgeten. Det går fort i hockey, och det går fort när budgetprocessen ska ske under ett valår.
Det är inte så att ni hela tiden har uppnått 1 procent av bni genom det nya sättet att räkna; ni har tidigare lagt fram en 0,99-procentsbudget. Jag vill bara vara tydlig med det, som något slags konsumentupplysning. Jag tycker ändå att vi behöver tala lite mer om ekonomin. Biståndsbudgeten är en del av statsbudgeten. Det vet alla. Det vore därför intressant att höra hur Socialdemokraterna resonerar vad gäller den kritik budgeten har fått.
Konjunkturinstitutet, Finanspolitiska rådet, Riksrevisionen med flera meddelar helt enkelt att budgeten inte är i balans och att varken det nya eller det gamla överskottsmålet kommer att nås. Detta står i strid med det finanspolitiska ramverket och skär in i det finansiella sparandet. Har ni ens tänkt på detta, Maria Andersson Willner?
Den moderata budgeten är inte lika stor, men den är i balans och tar hänsyn till den ekonomiska verkligheten. Upplys oss gärna om huruvida dessa viktiga instanser har fel!
Sofia Arkelsten (M):
Jag vill börja med att välkomna Emma Nohrén till sin första debatt i utrikesutskottet. Det var väldigt tråkigt att statsrådet valde att inte vara här. Nu uppfattar jag det som att Emma Nohrén vet mer än regeringen.se och möjligen kan svara på var ministern är någonstans, för där stod det bara "utrikes resa".
Jag har en annan, mer politisk fråga. Prioriterar Miljöpartiet klimatinvesteringarna mer än det traditionella biståndet? Före valet lovade Miljöpartiet 1 miljard till klimat som skulle ligga utanför biståndsbudgeten och vara additionellt. Sedan blev det en halv miljard som låg inom budgeten.
Nu ser vi mer och mer skiftet från det humanitära och fredsbevarande, som vi redan har diskuterat här ett par gånger, till rena klimatinsatser, som egentligen kan finansieras också på andra sätt. Enligt regeringen själv går 9 procent av budgeten till klimat. Jag har bett riksdagens utredningstjänst att titta på detta, men det var komplicerat att komma fram till hur mycket det skulle bli. Det är 9 procent i år, och året innan var det 5 procent.
Det har växlat något, men trenden är ganska tydlig. Det är uppenbart att biståndsministern lite har abdikerat och numera är klimatminister och inte ens är här. Den riktiga biståndsministern är numera Sidas gd Carin Jämtin, och hon kommer ju från Socialdemokraterna. Min fråga är: Kommer ni att försöka göra biståndsbudgeten till mer av en klimatbudget?
Sofia Arkelsten (M):
Det är uppenbarligen en viktig resa, och jag förutsätter att statsrådet bara gör viktiga resor. Däremot ifrågasätter jag tajmningen. Hon hade flera datum att välja på så att vi hade kunnat ha denna budgetdebatt tillsammans. Inför den här debatten gjordes en enkel mediesökning, och den gav nästan fyra gånger så många träffar på Lövin och klimat som på Lövin och bistånd det senaste halvåret.
Det var ungefär dubbelt så mycket klimat som bistånd halvåret innan. Men när ministern tillträdde var det ungefär lika. Den enda gången som bistånd var viktigare för ministern i medierna var hösten/vintern 2015. Då handlade diskussionen om huruvida två tredjedelar av biståndet skulle läggas på flyktingmottagning i Sverige eller inte.
Biståndet har ett starkt stöd, men min bild är att det urholkar stödet för biståndet när man gör FN-kampanjer för biståndsmedel och även ger stora summor till gröna fonden, som fortfarande inte är riktigt operativ och levererar. Det oroar mig. Då är min fråga: Hur ska Miljöpartiet försvara detta inför väljarna?