Angelica Lundberg (SD):
Inga barn ska vara gifta i Sverige. Det är så självklart att det inte ska behöva sägas. Ändå är jag tämligen säker på att det inte är sista gången som dessa ord uttalas i den här kammaren.
Anledningen är att när den nu avsatta regeringen - efter alldeles för lång tid, ska sägas - nu äntligen presenterar det lagförslag som ska ligga till grund för förbud mot barnäktenskap missar man målet på en rad punkter. Nog för att barnäktenskap nu föreslås vara förbjudet även för utländska medborgare, men det saknas helt konsekvenser för den som väljer att bortse från lagen.
Du får inte vara gift med ett barn, men om du ändå är det händer ingenting. Man väljer alltså att likställa att vara gift med ett barn med att till exempel gå mot röd gubbe eller slänga ett glasspapper på gatan. Man ser det som ett ringa regelbrott, en liten parentes, helt utan straffsanktioner.
Straffet för våldtäkt i Sverige är minst två års fängelse, och då upprepade våldtäkter i det närmaste får anses utgöra en del av barnäktenskap bör straffet för detta brott vara betydligt högre. Det måste vara ett straff som avskräcker, och den som inte respekterar förbudet ska kunna dömas och därefter också utvisas.
Detta straffansvar bör även omfatta fler än mannen som är gift med barnet; alla som på något sätt bidrar till barnäktenskap i Sverige måste kunna straffas för det. Att välja att inte agera för att förhindra att ett barn gifts bort bör betraktas som medhjälp till äktenskapet och på så sätt också vara straffbart.
Att bara göra barnäktenskap förbjudet men strunta i att straffa dem som begår brottet är inte på långa vägar tillräckligt för att få stopp på den här typen av barnmisshandel på riktigt. Vi måste vara mycket tydligare här, och jag beklagar verkligen att övriga partier inte har denna insikt.
Att förstöra livet för ett barn kan för mig aldrig vara likställt med att slänga lite skräp på gatan. Vidare, fru talman, saknas effektiva åtgärder för att hitta och hjälpa de barn och unga vuxna som i dag lever i registrerade och oregistrerade barnäktenskap. År 2016 identifierade Migrationsverket 132 gifta barn i 80 olika kommuner.
I majoriteten av fallen hade barnen placerats hos sina vuxna män. Det är inte orimligt att anta att dessa 132 barn bara är toppen på ett isberg och att den egentliga siffran är mycket högre. Det är inte heller orimligt att anta att den del av barnäktenskapen som Skatteverket känner till bara utgör en liten bråkdel. De flesta barnäktenskap registreras troligtvis aldrig.
De ingås genom religiösa ceremonier som är inofficiella men där släkt och vänner ändå har uppfattningen att äktenskapet blir giltigt. Liberalernas Robert Hannah sa i debatten i mars att inga undantag ska finnas mot barnäktenskap. Även i dag är han tydlig med att man inte ska acceptera barnäktenskap. Trots det är det precis detta som Liberalerna nu föreslår.
De tycker att regeringen går för långt när den säger att barnäktenskap ska erkännas endast om synnerliga skäl föreligger. I de fall personer som har ingått barnäktenskap utomlands kommer till Sverige som vuxna vill Liberalerna att enbart äktenskap som ingåtts när någon av parterna var under 15 år ska ogiltigförklaras.
Det innebär i praktiken att Liberalerna vill fortsätta att erkänna vissa barnäktenskap och ha kvar undantag i lagen. I stället vill Liberalerna lägga ansvaret på kvinnan själv att ansöka om att äktenskapet ogiltigförklaras om det ingicks när hon var minderårig. Om man är 21 år är man vuxen, hävdar Liberalerna, och kan själv ta ansvar.
Alla som har den minsta insyn i hur hederskultur fungerar förstår självklart hur detta fungerar: En kvinna som när hon var barn tvingades gifta sig med en mycket äldre man och på så sätt berövades inte bara sin barndom utan även rätten till sin egen kropp kommer i de allra flesta fall inte att ha möjlighet att själv och av egen kraft våga begära att äktenskapet ogiltigförklaras.
Från Sverigedemokraternas sida anser vi i stället att alla barnäktenskap utan undantag ska vara ogiltiga och att den lilla olägenhet som det innebär för två vuxna att gifta om sig om deras äktenskap blir ogiltigförklarat när de kommer till Sverige är försumbar.
Varför göra undantag i lagen och ge lillfingret när vi kan sända signaler till omvärlden att vi aldrig under några omständigheter accepterar barnäktenskap? Fru talman! Socialdemokraternas Hillevi Larsson sa i debatten i mars: Om vi inte gör detta så bra som möjligt kommer vi återigen att få stå i kammaren och se att det inte fungerade, och så får vi göra om det.
Det är precis det som jag är rädd för nu kommer att hända, när man väljer att helt bortse från straffansvaret och lämna kvar luckor i lagen. Från Sverigedemokraternas sida kommer vi aldrig att acceptera vare sig officiella eller inofficiella barnäktenskap. Vi anser att vuxna män som väljer att dela säng med små flickor ska bedömas som brottslingar och också straffas därefter.
Vi är det enda parti som står bakom ett riktigt totalförbud mot barnäktenskap med konsekvenser för den som bryter mot lagen. I motsats till den väg som regeringen har valt - att komma med halvfärdiga förslag och fortsätta att utreda saken om och om igen - ser jag inga problem med att ta en stark och tydlig ställning nu och omgående stifta de lagar som krävs för att stoppa barnäktenskap på riktigt.
Inga barn ska vara gifta i Sverige.