KBLab/rixvox huggingface dataset:
Edward Riedl (M):
Sverige är ett av världens mest båttäta länder. Vi har en båt per åtta vuxna i vårt land. Det gör att vi har strax över 900 000 fritidsbåtar i Sverige. Varje år tillbringar ungefär 2 1⁄2 miljon vuxna svenskar någon del av sin sommar i en fritidsbåt. Båten är viktig i vårt land.
Att åka båt är också ett bra sätt att njuta av den fantastiska natur som finns i Sverige och att använda sig av den allemansrätt som få människor på denna planet är förunnade. Båtlivet är också en miljardindustri i vårt land. Med underleverantörer har ungefär 12 000 personer sin försörjning från båtbranschen.
I sammanhanget kan det vara väl värt att komma ihåg att båtlivet i Sverige sannolikt är, lite beroende på hur man mäter, världens säkraste båtliv. Vi har olika typer av båtliv i världen, och det är därför lite svårt att jämföra alla länder. Men bland de länder som är jämförbara med Sverige kan vi med fog hävda att vi har världens säkraste båtliv. Och inte bara det, det blir också allt färre människor som mister livet på sjön.
Det är en bra utveckling på alla sätt och vis. Herr talman! Den föreliggande propositionen är en följd av EU:s fritidsbåtsdirektiv. Den nya lagen ska säkerställa att fritidsbåtar och vattenskotrar uppfyller goda miljö- och säkerhetskrav men även att vi har en bättre marknadskontroll och bestämmelser om alla aktörers skyldigheter inom båtlivet.
I slutändan innebär det ökad konsumentnytta och ökat konsumentskydd. Det är alltså bra för alla Sveriges båtägare och framtida båtägare att vi får detta på plats. Jag tycker att det är bra att Emma Wallrup från Vänsterpartiet engagerar sig i miljöfrågorna. Jag välkomnar alla sådana initiativ. Därför är det glädjande att vi har en bra utveckling på området.
Båtmotorerna blir allt renare och förorsakar allt mindre buller, vilket inte minst de som njuter av båtlivet tycker är bra. Man vill ha mycket av lugn och ro när man är ute på sjön. Lag om fritidsbåtar och vattenskotrar Det är bra att vi får gemensamma regelverk i Europa. Sverige är ett alldeles för litet land för att kunna påverka miljön i det stora. Vi måste få många länder som sluter upp kring just miljökrav, bullerkrav med mera.
Det är bra i det som EU har enats om i fritidsbåtsdirektivet. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till propositionen och avslag på Vänsterpartiets följdmotion.
Edward Riedl (M):
Tack, ministern, för svaret! Sverige har sedan 1990-talet minskat utsläppen av växthusgaser med 20 procent samtidigt som bnp har ökat med 50 procent. Den mest fantastiska utvecklingen kan vi dock se inom flyget. Där har utsläppen per passagerarkilometer minskat med ungefär 70 procent sedan 1960-talet.
Flygbranschens fortsatta mål är högt ställda. Man avser att fram till 2020 årligen minska utsläppen med 1 1⁄2 procent. De modernaste flygplanen drar i dag ungefär 3 deciliter bränsle per passagerare och mil.
I min interpellation frågar jag statsrådet vilka åtgärder hon vidtagit för att främja flygets gröna omställning och samtidigt säkra goda kommunikationer i hela landet. Jag kan i ministerns svar, fru talman, inte se en enda åtgärd från ministern för att faktiskt främja den gröna omställningen. Ministern räknade upp mycket av sådant som tidigare regeringar har gjort.
Det internationella samarbetet är viktigt, men det är inte på något sätt ministerns förtjänst. Däremot drar ministern upp regeringens planerade flygskatt som tvärtom riskerar att stoppa införandet av mer miljövänliga bränslen i flyget.
Det var inte alliansregeringens förtjänst, men flygbranschen tog själva initiativ till att börja använda bättre och mer miljövänliga bränslen. Dessa är dock dyrare.
Det kostar mer för flygbolagen att använda dessa bränslen, och det flygbolagen själva säger är att inför man en flygskatt så minskar givetvis flygbolagens marginaler och sannolikt kommer man då, enligt branschen själv, att vara tvungen att sluta använda de mer miljövänliga bränslena.
Det är en dålig politik för miljön, och det är en dålig politik för goda kommunikationer i hela landet, därför att en flygskatt kommer att göra resandet dyrare. Fru talman! Jag vill fråga ministern om hon kan tänka sig att införa en flygskatt även om hon ser att det faktiskt bidrar till precis det motsatta, det vill säga sämre miljö och sämre kommunikationer i vårt land.
Edward Riedl (M):
Jag vill först säga att jag självfallet delar ministerns uppfattning att det är bra med internationellt samarbete på flygets område. Det är ju det som har gjort att vi har kunnat ha en positiv utveckling vad gäller miljö men framför allt säkerhet inom flygets område. Ministern svarar att bränslefrågan inte primärt ligger under hennes område, utan det är andra ministrar som har ansvar för detta.
Jag vet att man delar upp arbetet i regeringen på det sättet, men frågan kvarstår. Om man gör en del åtgärder påverkar det annat, och det är det som är grundfrågeställningen. Återigen, det mesta av det ministern räknar upp är sådant som tidigare regeringar har gjort och sådant som sker i det internationella samarbetet.
Ingenting av det som ministern själv lyfter fram är egentligen ministerns egen förtjänst, och det var det jag frågade efter. Vad gör ministern för att främja den gröna omställningen av flyget? Mycket pågår, men vi får väldigt få exempel. När jag ber om exempel kommer Karlstad fram, men Karlstad startade ju under den förra mandatperioden. Det var inte tack vare alliansregeringen, men det var i alla fall under alliansregeringens tid.
Jag kan fortfarande inte se att ministern och den här regeringen på något sätt för någon politik för grön omställning av flyget. Tvärtom är det som jag sa från början. Min fråga handlade om huruvida ministern kommer att införa en flygskatt även om det innebär att de gröna bränslena slås ut. Då är svaret att direktiven är tydliga.
Jag har haft en debatt med statsrådets kollega i regeringen, finansministern, om just flygskatt. Finansministern var tydlig under den debatten - men det kan ha ändrats, det är flera månader sedan vi hade den debatten och regeringen kan ha bytt fot - och hon svarade att flygskatt var en fiskal åtgärd, det vill säga att man ville få in pengar på den.
Då blir jag fundersam när jag hör infrastrukturministern här säga helt andra saker, det vill säga att skatten ska utformas så att pengar kommer in, så som finansministern sannolikt vill, men det ska inte drabba kommunikationer runt om i landet. Sannolikt blir det dyrare att införa en skatt. Jag har svårt att se något annat utfall av en skatt. Samtidigt undrar jag vad som händer med de gröna bränslena.
Om flygskatten på något sätt kommer att slå ut den gröna omställningen, kan ministern tänka sig att inte gå vidare med flygskatten?
Edward Riedl (M):
Ministern har under den debatt vi har fört inte räknat upp ett enda exempel där hon eller regeringen på något sätt har tagit initiativ till en grön omställning av flyget. Det är synd. Det har räknats upp många bra exempel på saker som pågår, som har startats av tidigare regeringar, som görs internationellt, men ingenting om vad den här regeringen tänker göra för att bidra till en grön omställning av flyget.
Jag förstår också, fru talman, att ministern inte alls vill prata flygskatt. Det skulle jag inte heller vilja göra om jag vore i ministerns kläder. Det finns ingen i branschen som vill ha flygskatten. Den bidrar tvärtom inte till bättre miljö, så som en del partier säger. Sannolikt kommer den i stället att bidra till precis det motsatta. De miljövänliga bränslena, som är dyrare, fasas ut, som flygbranschen ändå håller på att rulla in. Ministern nämnde det positiva exemplet i Karlstad.
Det är tack vare att flygbolagen själva är beredda att ta kostnaden som det kan hända. Men det kommer att omöjliggöras om en flygskatt införs. Då blir marginalerna mindre för flygbolagen, och de har inte längre råd att genomföra den gröna omställningen. Det är synd. Jag förstår att ministern inte vill prata flygskatt därför att det inte finns något positivt med flygskatt, inte för miljön, inte för goda kommunikationer i hela Sverige, inte för jobb och tillväxt. Det finns ingenting positivt med flygskatt.
Visst kommer vi att fortsätta debatten när utredningen kommer på plats. Men kom ihåg vad utredningen syftar till. Den syftar faktiskt till att införa en flygskatt. Finansministern var mycket tydlig med att syftet är att ta in pengar. Då händer inget annat än att flygets förutsättningar påverkas negativt.
Edward Riedl (M):
Tack, ministern, för svaret! Skogsindustrin med sina underleverantörer skapar årligen ungefär 200 000 jobb i Sverige. Ungefär 1 procent av världens samlade skog finns i Sverige. Sverige har ungefär 7 procent av världsmarknaden för skogsråvara. Sverige är vad man kan kalla en skogsindustriell stormakt.
Det skapar arbetstillfällen och välstånd i vårt land. Skogsindustrin exporterar för 120 miljarder kronor varje år. Vi har en lång historia av skogsbruk. Skogen har varit och är, som jag sa, en stor del av det svenska välståndet.
I våra nordiska grannländer har man statliga skogsmuseer just för att framhålla vikten av skogsindustrin, och ändå är skogsindustrin i våra grannländer mindre än den är i Sverige. I Sverige är Skogsmuseet i Lycksele ett Västerbottensmuseum. Det är till stor del regionalt finansierat. En del av finansieringen är, som ministern sa, statlig, men den delen är relativt liten.
Skogsmuseet är ett regionalt museum för bevarandet av svensk skogsindustriell historia. Men det handlar inte bara om dåtid. Mycket i Skogsmuseet handlar om nutid och också om framtid, om det som kan komma att vara en av de stora svenska exportframgångarna; det gäller cellulosa och så vidare. När man kan göra kläder av skog kommer vi att komma långt på detta område.
Tycker inte ministern att det börjar bli dags för staten att ta ett ökat ansvar för att bevara en sådan stor och viktig del av det svenska kulturarvet? Jag tar mig friheten att från talarstolen bjuda in ministern till Skogsmuseet i Lycksele. Jag tycker att hon vid någon av sina resor runt om i Sverige ska göra ett besök i Västerbotten och då framför allt besöka Skogsmuseet i Lycksele. Vi har ett bra värdskap i Västerbotten, och ministern är varmt välkommen.
Hon kommer att bli förbluffad över vilken fantastisk historia vi har på det här området. Varje gång jag besöker Skogsmuseet blir jag lika förbluffad över hur mycket fantastisk historia vi har i skogen, under vilka förutsättningar man bedrivit skogsbruk och under vilka förutsättningar man i framtiden kommer att bedriva skogsbruk. Dessutom finns det en massa roliga maskiner man kan titta på när man väl är där. Jag tar mig som sagt friheten att bjuda in ministern och tycker att hon ska komma och besöka oss.
Edward Riedl (M):
Jag ska inte förlänga debatten alltför mycket. Låt mig konstatera att en stor del av utmaningarna runt om i världen kan lösas med skogsråvara och svenskt industriellt kunnande på området. Vi ska komma ihåg att en stor del av världens skogsbruk inte bedrivs på ett bra och optimalt sätt, utan skogen skövlas, vilket får oerhörda konsekvenser.
Det gör att man i stora delar av världen inte tycker om skogsråvara eftersom det förknippas med något som inte är hållbart över tid. Svenskt skogsbruk tar ansvar för framtiden. Sedan början av 1900-talet har skogen ökat i Sverige.
Trots att vi förbrukar skog ökar tillgången just för att vi bedriver vår skogsproduktion på ett ansvarsfullt sätt med återplantering och så vidare. Skogen är en stor del av vår nutid, och en stor del av det välstånd vi kanske inte alltid tänker på kommer från skogen.
Därför är det viktigt att ha ett bra bevarande av den delen av kulturarvet. Vi får återkomma till debatten efter det att ministern har besökt Lycksele. Då kan vi ha en fortsatt diskussion. Som sagt, den förra regeringen genomförde inte heller detta.
Jag tror att det är en långsiktig process, oaktat regeringsfärg, för att Skogsmuseet i Lycksele ska få sin rättmätiga plats som en nationell resurs. Jag tackar ministern för debatten.
Edward Riedl (M):
Jag vill börja med att tacka ministern för svaret. Bygget av Norrbotniabanan mellan Umeå och Luleå är det sista steget för att knyta ihop kustjärnvägen i norra Sverige. När banan är helt färdig kommer den att vara en viktig del både för gods och för persontransporter. Därigenom bidrar den till jobb och tillväxt i hela Sverige.
Jag fortsätter att på olika sätt försöka att få besked av regeringen när det gäller byggandet av Norrbotniabanan. Jag fortsätter att göra det eftersom jag tycker att regeringen inte ger tillräckligt klara besked på det här området. Före valet tävlade enskilda företrädare för de tre rödgröna partierna om att förklara hur snabbt bygget av Norrbotniabanan skulle ske, om de bara vann valet.
Snart har det gått två år, och ännu finns det inget konkret löfte om ifall byggstart ska ske under den här mandatperioden eller inte. Ministern svarade även i dag att hon inte kan lova byggstart under innevarande mandatperiod. Före valet lät det på ministerns partikamrater som att spaden i praktiken skulle ned i marken redan måndagen efter valet, om man bara fick väljarnas förtroende.
Som jag sa har det nu snart gått två år, och byggandet av Norrbotniabanan är inte påbörjat. Fru talman! Före valet lovade Socialdemokraterna att de inte skulle införa en flygskatt. Nu utreder regeringen införandet av en flygskatt. Före valet lovade Socialdemokraterna att de inte skulle höja bensinskatten. Vid årsskiftet höjde man bensinskatten.
Före valet lovade Socialdemokraterna att börja bygga Norrbotniabanan. Än så länge ligger inte en enda meter järnvägsräls på plats. Som jag förstår av ministerns svar finns det inget konkret löfte om att bygget ska påbörjas ens under den här mandatperioden. Jag tänker vara besvärlig, och jag kommer att se till att ministern inte glömmer bort Norrbotniabanan, för den har hennes parti lovat väljarna. Fru talman!
Min fråga till ministern är i grund och botten väldigt enkel: Kan hon lova att Norrbotniabanan kommer att börja byggas under den här mandatperioden, eller riskerar detta att bli ännu ett i raden av alla löftesbrott som den här regeringen har gjort under sin tid vid makten?
Edward Riedl (M):
Leif Pettersson från Socialdemokraterna säger att det nog inte fanns någon som trodde att det skulle gå väldigt fort att börja bygga Norrbotniabanan. Jag ska vara uppriktig och säga till Leif Pettersson att jag tror att väljarna i Norrland uppfattade era vallöften på precis det sättet. Jag minns många debatter där vi försökt sansa diskussionen kring både finansiering och tidsplan för hur snabbt det går att bygga eller inte bygga järnväg.
Men det var rödgröna politiker som gick ut och lovade att spaden i praktiken skulle åka i backen så fort man vunnit valet. Det ser inte ut så just nu, utan precis tvärtom. Det ser inte ut att bli någon järnväg under den här mandatperioden åtminstone. Leif Petterssons överord i talarstolen gör mig uppriktig orolig.
Är det på det sättet att det socialdemokratiska partiet står och svajar i den här frågan och därför tycker att anfall är bästa försvar? Anledningen till att jag tar upp flygskatt, bensinskatt med mera är att det var sådant som Socialdemokraterna före valet lovade att inte införa. Det är vallöften som man sedan har brutit.
Sedan är det viktigt med fakta också i den här diskussionen. Det var faktiskt alliansregeringen som åkte ned till EU och förhandlade fram det som sedan gett oss möjligheten till medfinansiering. Det glömmer både ministern och Leif Pettersson lägligt nog bort. Moderaterna har inte varit negativa till järnvägssatsningar. Men vi har hela tiden pratat om att man behöver pengar.
Det har jag också gjort på hemmaplan i Norrland. Det räcker inte med vackra ord och fagra löften. Man måste i slutändan ha pengar om man ska bygga infrastruktur. Det är det som har gjort att Trafikverket satt tummen på den här frågan igen och meddelat att de inte kan gå vidare i arbetet om inga medel tillskjuts eller avsätts.
Det har gjort att debatten väckts på nytt. När Anders Ygeman under förra mandatperioden var ansvarig för infrastrukturfrågor i den dåvarande socialdemokratiska oppositionen frågade jag honom i den här kammaren hur många kilometer järnväg Socialdemokraterna tänkte bygga fram till år 2029 med de löften de hade gett.
Anders Ygeman svarade att löftet var 9 kilometer järnväg inom Umeå kommun fram till 2029. Det är långt ifrån de 270 kilometer järnväg som behövs för att färdigställa Norrbotniabanan och ta sig mellan de två städer i Norrland som det handlar om. Fru talman!
Kanske kan ministern eller Leif Pettersson svara på hur många kilometer järnväg man avser att bygga fram till år 2029 om Socialdemokraterna får vara med och bestämma i regeringsställning.
Edward Riedl (M):
Jag påminner återigen om att det var alliansregeringen som åkte ned till Bryssel och förhandlade fram möjligheten att medfinansiera Norrbotniabanan. Den fick in Norrbotniabanan i det som är core network som möjliggör EU-medfinansiering. Inom ramen för det Alliansen presenterade före valet - som då hette Sverigebygget och som i dag är Sverigeförhandlingen - fanns järnväg i norra Sverige med, det vill säga Norrbotniabanan.
Anledningen till att Sverigeförhandlingen nu inte gör någonting på området är att regeringen har meddelat att man avser att bygga Norrbotniabanan. Det finns inget skäl för Sverigeförhandlingen att förhandla om något som regeringen redan har sagt att den tänker genomföra. Det är fakta.
Men jag förstår att regeringen och dess representanter i riksdagen hellre talar om tidigare regeringar och vad Moderaterna har tyckt eller inte har tyckt. Man försöker därigenom förminska de misstag som man har begått i egen regeringsställning. Jag ställde en fråga till Leif Pettersson och till ministern som ingen av dem valde att svara på. Hur många kilometer järnväg vill Socialdemokraterna bygga fram till år 2029?
Jag kan bara tolka avsaknaden av svar på ett enda sätt. Man har tänkt att bluffa norra Sverige. Man har tänkt att bygga 9 kilometer och ingenting mer. Skulle man vilja bygga mer än 9 kilometer järnväg - Norrbotniabanan består av 270 kilometer järnväg - skulle man gissningsvis säga någonting här.
Jag frågar återigen: Finns det någon som kan ge något svar på det, eller är det en bluff för Norrland som sannolikt inte ens kommer att genomföras under innevarande mandatperiod?
Edward Riedl (M):
Tack, ministern, för svaret! Hämndporr är för många fortfarande ett obekant begrepp. Precis som ministern beskriver handlar det oftast om att en kille eller man har en bild eller film av en inte sällan ung tjej i ett sexuellt sammanhang. Den kan vara smygfilmad eller tagen i samförstånd vid tillfället.
Men vid något tillfälle, kanske när tjejen gör slut, hämnas killen eller mannen genom att lägga ut den på internet. Inte sällan letar sig sedan filmen eller bilden fram till någon porrsajt, där den sedan aldrig kommer att kunna raderas. I dag faller den här typen av brott under det som kallas förtalsbrott. Det resulterar i några tusenlappar i böter om killen eller mannen fälls. Herr talman!
Dagens lagstiftning och ministern talar om det här i termer av förtalsbrott. Det är en gammal lagstiftning som är tänkt att hantera en helt annan typ av brottslighet än den vi ser på internet i dag. Dagens förtalslagstiftning, den som finns i lagboken just nu, skrevs 40 år innan internet ens fanns.
Det säger sig självt att den lagstiftningen i det här sammanhanget är omodern och inte anpassad till dagens brottslighet på nätet. Hämndporr ska vara ett sexualbrott, inte ett förtalsbrott. Att lägga upp en sexfilm med sin före detta flickvän för att hämnas när hon gjort slut är ingenting annat än en virtuell våldtäkt. En ung kvinna får sitt liv ödelagt och tvingas flytta och byta skola eller jobb.
Hon tvingas fortsätta leva sitt liv med vetskapen att hon för alltid finns på internet, där alla kan se henne ha sex. Att förstöra en ung kvinnas liv måste kosta mer än några tusenlappar i böter. Den som gör detta ska sitta i fängelse och inget annat.
Andra länder såsom Tyskland, Israel, Storbritannien och delar av USA har redan förstått hur den här typen av brottslighet skadar brottsoffret. Där riskerar män som begår den här typen av brott betydligt högre böter och fängelsestraff på ända upp till fem år. Dagens unga i Sverige växer upp i en ständigt uppkopplad värld.
Smarta telefoner och konstant tillgång till internet gör att den digitala världen på många sätt inte längre går att skilja från den verkliga, då allt är sammankopplat. Dagens lagstiftning ger inte ett tillräckligt gott skydd för våra unga, som lever en stor del av sina liv i sociala medier. Vi behöver göra mycket på många områden för att unga människor inte ska fara illa med den nya tekniken.
Låt oss börja med att kalla sexualbrott på internet för just sexualbrott och se till att de får en straffpåföljd därefter! Herr talman! Jag vill tolka ministern som att han kan tänka sig att tuffa till lagstiftningen på det här området. Att förstöra en ung kvinnas liv måste kosta mer än några tusenlappar i böter. Jag kommer att fortsätta jobba för det, och som jag tolkar ministern kommer han att delta i detta.
Edward Riedl (M):
Hämndporr kan vara både rörliga bilder och stillbilder, smygtagna eller frivilliga. Det kan vara stulna bilder, och de kan spridas på nätet eller på annat sätt. Oftast är det en kille eller man som vill hämnas på en tjej eller ung kvinna och därför gör materialet publikt på internet. Den typen av bilder och filmer hamnar sedan på porrsajter där de aldrig kan tas bort.
Problemet är att spridning av sådana filmer och bilder i dagens lagstiftning behandlas som förtalsbrott - jag noterar att ministern återkommer till det flera gånger - och det är synd. Jag tycker att vi ska kalla sexualbrott för vad det är, nämligen just sexualbrott och inte förtal. Vi måste göra om lagstiftningen, och det måste ske så fort som möjligt.
Att förstöra en ung människas liv och det sedan resulterar i några tusenlappar i böter är inte rimligt. Den här brottsligheten kan drabba unga tjejer och killar men även äldre. Det vanligaste är att den drabbar de unga tjejerna och kvinnorna, men den kan drabba precis vilken ung människa som helst som växer upp i vårt samhälle i dag. Ministern beskrev det hela på ett bra sätt.
Lagstiftningen togs fram i en tid när den skulle hantera skvaller på bygden. Så ser det inte ut i dag. Samma kille som i dag lägger ut filmerna eller bilderna på internet, där de hamnar på porrsajterna och aldrig går att radera, spred före internet kanske ut något rykte som för tjejens del var ofördelaktigt. Men som ministern var inne på gick det ryktet att flytta ifrån, även om det inte var optimalt.
Det gick att ta sig bort från det. Internet finns där för evigt, och allt som hamnat där finns också för evigt. Det gör att det hela blir så mycket värre och vittnar om varför vi så fort som möjligt måste göra något åt det. Den unga flickan kanske inte ens vet om att hon har blivit fotograferad eller filmad. Hon behöver inte ha annat riskbeteende än att vara tillsammans med en kille i unga år.
Det kan vara nog för att råka ut för detta om hon har oturen att träffa fel kille. Herr talman! Jag har lämnat ett förslag till riksdagen som ska behandlas under innevarande riksmöte. Ingen blir gladare än jag ifall ministern förekommer det och lägger fram förslag till ny lagstiftning. Ministern sa - vilket var bra - att det här är en del av den lagstiftning som måste till för att hantera den nya typen av brottslighet som förekommer på internet.
Jag vill vara tydlig med att vi måste få en lagstiftning som säger vad det är fråga om. Det är fråga om sexualbrott, inte förtalsbrott. Det är jätteviktigt att det kommer fram, och jag hoppas att ministern, när han tar fram lagförslag, hörsammar det.