KBLab/rixvox huggingface dataset:
Sven-Erik Bucht (S):
Jag blev lite förvånad och fundersam när statsrådet avslutade sitt senaste inlägg med att vända sig till oss socialdemokrater och säga: Någon ordning får det vara i butiken. Det är ju det som det handlar om. Det är faktiskt inte ordning i elbutiken. Snälla Maud Olofsson! Många socialdemokrater är här för att hjälpa dig med att få ordning i elbutiken.
Det handlar om att se till att vi får en sund prissättning och att se till att taxor inte är konstruerade så att den som sparar måste betala mer. Det handlar också om att få kontroll över de här få aktörerna, som bland annat i somras tömde stora vattenmagasin för att sälja el till Tyskland för att man visste att det ändå går att få höga priser i vinter i Sverige.
Vi ska hjälpa till med att se till att vi inte har en gigantisk kapitalöverföring från svenska hushåll och från svenska företag till elproducenter. Det är därför, statsrådet, som många socialdemokrater är här. Vi vill hjälpa dig i det här, för det är inte så lätt att hantera marknaderna.
Sven-Erik Bucht (S):
Jo, fru statsråd, Sven-Erik Bucht hänger med i svängarna. Han läser länstidningarna och till och med internationell press om gruvnäringen. Därom kan statsrådet vara säker. Det jag ser är massor av aktiviteter men ingen sammanhållning. Det är det jag efterlyser. Det här är en alldeles för viktig fråga att slarva bort på spridda skurar här och där, fru statsråd.
Det gäller att samla hela näringen, akademien och politiken. Det var synd att fru statsrådet inte kände till det stora seminariet i slutet av januari. Näringen och akademien kände inte till vad SGU håller på med. Det finns all anledning för statsrådet att följa upp hur myndigheterna hanterar frågan.
Det här är en oerhört viktig näring som kan skapa mycket tillväxt och jobb. Statsrådet vill att vi ska utröna vilken infrastruktur som behöver byggas. Låt mig svara: Norrbotniabanan, Malmbanan och järnvägstrafik till Pajala. Det finns ett svar.
Det handlar om att försöka samla hela näringen, akademien och politiken och ta ett samlat grepp runt en oerhört viktig sak för Sverige, nämligen en samlad gruvnäringspolitik. Det här behövs på många andra områden också, till exempel branschprogram inom gruvindustrin, skogsindustrin och verkstadsindustrin. Jag kan räkna upp område efter område, till exempel besöksnäringen.
För att det ska bli effekt i det här landet måste vi samla oss, inte köra egna race med en massa spridda skurar. De kan vara bra. Det finns många bra aktiviteter - det är inte dem jag är kritisk mot - men vi måste samla dem. Där har näringsministern ett yttersta ansvar.
Sven-Erik Bucht (S):
Fru statsråd! Gruvnäringen har genererat oerhört mycket till bland annat vår statskassa. Finansministern kom just in här, och jag hörde att han fick 5 miljarder från LKAB 2010. Det är ett företag som har varit aktivt i 120 år i vårt land, och Boliden har varit aktivt i 90 år. Det finns oerhört kraftfulla företag som är aktiva inom gruvnäringen.
Och nya företag uppstår - Northland Resources uppe i Pajala är ett företag, men det finns massor i Västerbotten och även i Bergslagen. Gruvindustrin är ordentligt på gång. Näringen och akademien säger: Det händer så mycket att vi måste samla oss och ha en samlad gruvindustripolitik. Titta hur Finland gör, säger de också.
Vi måste göra det, och ansvaret ligger på näringslivsministern att samla näringen för att göra någonting riktigt bra kring det här. Det är viktigt. Man var inne på tillstånden, och ministern säger att det går snabbt att få fram koncessionerna. Ja, det går jättesnabbt att få fram koncessionerna. Men miljötillstånden tar bedrövligt lång tid.
Finnarna har sitt strategiprogram som man har samlat sig kring gemensamt och sagt: Vi ska göra allt för att förkorta handläggningstiderna. Det tog 22 månader för Gruvberget i Svappavaara att få miljötillstånd, och sedan överprövades det av Naturvårdsverket.
Inte kommer finansministern att få så mycket pengar till statskassan om vi har en sådan handläggning, om man kanske måste avveckla verksamhet på grund av så långa handläggningstider. SGU kan inte jobba ensam med den här mineralpolitiska strategin. Näringen måste få vara med i det, politiken måste få vara där och akademien måste vara där.
Ta initiativet till en samlad gruvindustripolitik i Sverige, statsrådet Maud Olofsson!
Sven-Erik Bucht (S):
Tack för ordet! Och tack, herr statsråd, för svaret! Det tog lite tid att få svaret. Bland annat har ministern varit sjuk, men jag hoppas att ministern nu har fått tillbaks sin hälsa och här är beredd till en debatt. Anledningen till interpellationen är att vi har extremt långa handläggningstider vad gäller miljöprövning för gruvindustri.
Rent allmänt när det gäller vårt rättsväsen har vi fått längre och längre handläggningstider i våra domstolar. Inte minst fick vi detta verifierat av justitieminister Ask i den förra interpellationsdebatten. Det finns orsaker till att vi har fått längre handläggningstider.
Mängden brott och ansökningar, i detta fall gäller det miljötillstånd, har ökat. Domstolarna är underbemannade, men byråkratin bidrar också till långa handläggningstider.
Även lagstiftningen ger många gånger incitament för att göra överprövningar och överklaganden - kanske inte alltid i syfte att stoppa något utan att fördröja något. Miljödomstolen i Umeå har en stor ärendemängd och är underbemannade. Där hanteras också miljöansökningar från stålindustri och skogsindustri.
Man har dessutom fått överta Gränsälvskommissionens alla mål. Ministern tar upp den jämförelse som gjordes 2003, alltså för åtta år sedan, av handläggningstider i ett antal olika länder. Den visade att man hade ungefär samma handläggningstider. Ja, så var det då, men vad hände sedan?
Under den borgerliga alliansregeringen har handläggningstiderna ökat. Det var 22 månaders handläggningstid för Gruvberget i Svappavaara. Så får det inte vara! I vårt grannland Finland har man också många gruvetableringar. Där är handläggningstiderna ett år, alltså ungefär halva tiden.
Tyvärr är Gränsälvskommissionen numera nedlagd, men där hade man i ett mer komplicerat ärende än Gruvberget i Svappavaara en handläggningstid på 13 månader. Herr talman och herr statsråd! Så här kan vi inte ha det! Jag hoppas att de nya mark- och miljödomstolarna ska förbättra situationen.
Vi har en enorm chans tack vare den dramatiskt ökade efterfrågan på mineraler som finns globalt. Redan i dag svarar Sverige för 90 procent av Europas totala järnmalmsproduktion.
Här finns 6 000 jobb, och det kan bli många fler - men inte om våra företag drabbas av denna typ av lagstiftning och av att Naturvårdsverket dessutom överklagar tillstånd, inte av sakskäl utan av procedurskäl. Herr talman och herr statsråd! Jag tror att det är dags att ta tag i byråkratin.
Vi ska inte fångas av byråkratin och försvara den. Vi är folkföreträdare och måste stå upp för vettiga handläggningsprocesser oavsett om det gäller brottmål eller annat så att inte enskilda eller, som i miljöprövningar, företag kommer i kläm. Vi måste få tillväxt. Utan tillväxt får vi dåliga miljölagar.
Sven-Erik Bucht (S):
Jag kunde inte undgå att höra att ministern sade att vi 2003 hade lika lång handläggningstid. Handläggningstiden under alliansregeringen har ökat dramatiskt jämfört med i grannlandet Finland där man har minskat handläggningstiden.
När det gäller Gränsälvskommissionen var man politiskt överens om att fiskefrågorna skulle handhas på annat ställe, men inte det övriga. I Umeå har vi en miljödomstol som är kraftigt överbelastad.
Att då lägga ned Gränsälvskommissionen som hade snabb handläggning och som kunde säkerställa en gruvutveckling i Pajala på 13 månader - det var ett mycket komplicerat ärende - och lägga över ärendena på en överbelastad miljödomstol i Umeå var inte överlagt. Man måste tänka igenom det bättre.
Ärendet med Gruvberget i Svappavaara hade en handläggningstid på 22 månader. Naturvårdsverket bemödade sig inte ens om att vara med i samrådsprocessen. Man var för fin och ville sitta på sin piedestal och betrakta vad de hittade på. För att vi ska få tillväxt här i landet måste man samverka.
När man fick tillståndet lämnade man in en överklagan - jag tror att det var sista dagen. Företaget hade anställt 335 personer och var i gång. Man måste permittera folk, och man måste ringa till Kina och säga att man inte fick fram malm.
Det var ju inte av sakskäl och miljöskäl som Naturvårdsverket begärde överprövning, utan av procedurskäl. Man sade att man inte bara skulle bedöma Gruvberget utan man skulle bedöma all verksamhet som LKAB har där uppe.
Det är ungefär som att en familj har två bilar och har besiktigat en för en månad sedan, och när det är dags att besiktiga den andra bilen säger Bilprovningen: Det går inte. Du måste komma in med båda bilarna. Så kan vi inte hantera så viktiga frågor som miljölagstiftningen. Det måste finnas någon som gör en samhällsekonomisk värdering av de här frågorna.
Jag säger det igen: Om vi inte får tillväxtjobb i det här landet kommer vi på sikt att tvingas ha dåliga miljölagar. Jag vill att vi ska ha bra miljölagar. Vi har en av de mest strikta miljölagarna i hela världen, men vi behöver inte vara världsmästare i byråkrati.
Jag kan regelverket för vad ministern får göra, men med regleringsbrev kan man styra myndigheter och ålägga dem effektivitet. Ministern säger att SMHI inte har så bra prognoser. Man kan också säga till miljödomstolarna att de inte har så bra handläggningstider och att vi kräver bättring.
Sven-Erik Bucht (S):
Jag är säker på att ministern när han tillträdde hade en ambition att göra något bättre. Men när det gäller Gränsälvskommissionen är det väldigt lätt, ministern, när man hamnar i en sådan position att man fångas av byråkratin. Jag tror att det var byråkratin som drev fram detta. Jag vet att politiker, till och mer flera i ministerns parti, tycker att detta är vansinne och har gått för långt. Det är jättebra att ministern säger att det ska vara tydlighet gentemot Naturvårdsverket.
Våra myndigheter måste ha ett klart uppdrag att vara med och skapa tillväxt i Sverige. Oavsett vilket myndighetsansvar man har måste man vara en medspelare och inte en motspelare. Trots att vi är flera socialdemokrater här som går hårt åt ministern ser han väldigt glad ut.
Jag brukar säga att gladast vinner, och jag hoppas verkligen att ministern vinner mot byråkratin. Jag lovar att vi ska vara medspelare i den matchen. Här ser du, Andreas Carlgren, ett gäng socialdemokrater som brinner för tillväxt och bra miljö.
Sven-Erik Bucht (S):
Grattis till statsrådsuppdraget, Anna-Karin Hatt! Jag hör att ministern har en ambition att göra något när det gäller den problematik som finns. Men kanske går det inte att förlita sig på det regelverk och den lagstiftning som i dag finns. Jag tror inte att lagstiftningen är tillräcklig. Verkligheten ser annorlunda ut i vår glesbygd.
Vi har här hört Peter Hultqvist och Isak From peka på några exempel. Själv har jag fått färska exempel från en by utanför Boden. Jag tänker på Niemisel-Degersel. Ett företag som sedan många år jobbar med Internethandel har fått sitt abonnemang uppsagt. I princip måste man lägga ned verksamheten. Det handlar om fem personer.
I samma by har kopparledningen tidigare under året tagits bort så man måste förlita sig på en mobiltelefoni som inte fungerar. En sak är att ha täckning till 99 procent. En helt annan sak är om det finns en tillgänglighet.
Det finns också exempel från i somras i Pajala kommun och delar av Kiruna. Jag upplevde själv problemen eftersom jag mycket var på besök där. Under åtta veckors tid var mobiltelefoninätet i stort sett utslaget. Ambulans kunde inte tillkallas.
Trygghetslarm för de gamla fungerade inte. Företag kunde inte genomföra betalningsservice. Jag tror att det behövs en översyn av lagen om elektronisk kommunikation. Vi kan inte förlita oss på marknadskrafterna. Visserligen finns det ett uppdrag för Post- och telestyrelsen.
Där det inte råder konkurrens ska upphandling ske. Men det fungerar inte. Du kan få så kallad täckning, men sedan fungerar det inte med tillgängligheten. Jag är övertygad om att det om mobiltelefontäckningen här i riksdagen eller utanför i staden Stockholm plötsligt försvinner inte dröjer länge förrän den är tillbaka.
Vi som finns här har service, sjukhus och Försäkringskassan nära. Här finns det också bank. Men i glesbygden är det många gånger mycket långt till nämnda service. Där är man faktiskt betydligt mer beroende av att ha nämnda kommunikation än vi är som finns i tätorter. Sådan är situationen för väldigt många runt om i vår glesbygd. Här behövs det krafttag.
Jag hoppas, herr talman, att det nya statsrådet verkligen tar tag i detta och lyssnar. Kom gärna ut i landet och upplev hur det är! I måndags fem minuter i sex hoppade jag i Karungi på en buss till Pajala och vidare till Vittangi. Jag hade min fantastiska riksdagsdator med mig. Ibland fungerade den. Ibland dog den. Likadant var det med mobiltelefonen.
På långa sträckor fungerade den över huvud taget inte. Sådan är alltså verkligheten i vår glesbygd.
Sven-Erik Bucht (S):
Vi ska inte skälla på den nya infrastrukturministern. Hon har inte gjort något fel - hon har precis börjat. Vi hör att hon har en ambition att ta tag i detta. Jag tror dock inte att vi kan förlita oss på marknadskrafterna. Vi hörde att ministern själv har erfarenhet av exempel långt söderut. Jag har även farit ännu längre söderut. Jag har vänner och bekanta nere i nordöstra Skåne. Där är jag ganska ofta, och de har jätteproblem med detta.
Det finns alltså i vår glesbygd över hela landet. Om marknaden får styra detta tror jag att vi aldrig kommer att komma till rätta med problemet. Det är ändå så att det, när vi släpper ut de gemensamma licenser vi äger, är massor av företag som slåss om att få dem. Det gäller framför allt i storstadsområden, för det är där pengarna finns.
Det är därför man snabbt åtgärdar när det blir fel, för förlusterna blir så stora. Jag tror att vi kanske borde utnyttja det faktum att det från företagen finns intresse av att få licenser för mobilnät i de tättbebyggda områdena. Nyttja det, och tvinga dem att ta ett ansvar också för de glesa områdena! Annars måste samhället gå in med stora pengar.
Det finns en potential att nyttja detta läge som man egentligen inte har tänkt på. PTS har inte uppdraget att hantera detta, men det kan styras via lagstiftning och regelverk.
Sven-Erik Bucht (S):
Elnätskoncession är ett mycket starkt monopol. Det är till och med starkare än det monopol som Systembolaget har vad avser att försälja alkoholhaltiga drycker.
Om man är missnöjd med Systembolaget kan man åka över gränsen till Finland, Danmark eller Tyskland för att handla, men om en elkonsument inte är nöjd med den el som man köper och inte får den leverans som man förväntar sig kan man inte ens åka över gränsen.
Vi i Tornedalen bor faktiskt nära en gräns, ibland bara ett hundratal meter ifrån, men vi kan inte ens dra en kabel över den gränsen för att ansluta oss till det finska elnätet. Så starkt är elkoncessionen reglerad. Det är ett oerhört starkt monopol. Jag tycker att ett så starkt monopol måste hanteras på ett mycket ansvarsfullt sätt.
El är en mycket central och samhällsnyttig funktion som normalt hanteras på ett tryggt och ansvarsfullt sätt i vårt land. Men tyvärr har inte hela Sveriges befolkning den situationen. I Tornedalen har man under en lång tid haft enorma problem.
Det som är en självklarhet - normala elleveranser i vardagen - för invånare i vårt land är inte någon självklarhet i Tornedalen, och så har det varit i snart tio års tid. Det är djupt oanständigt för ett rättssamhälle att det är på det sättet.
Fru talman! Listan går att göra ännu längre. Det jag beskriver är Sverige 2010. Det är inte det Sverige där vi befinner oss i dag. Det är inte ett Sverige man känner igen i Malmö, Täby, Danderyd eller Göteborg. Det här är Sverige 2010 i Tornedalen.
Jag tror faktiskt att statsrådet Olofsson har haft och har en ambition att lösa det problem jag beskriver. Tyvärr är det inte löst trots ambitionen. Åren går, och ett misslyckande kan bara beskrivas som ett misslyckande. Jag vet inte vad det beror på.
Statsrådet har nog som jag sade haft goda ambitioner och en vilja att lösa det, men möjligen har statsrådet haft dåliga rådgivare. Jag vet inte. Det kan också vara så att det här bolaget på något sätt har hållits bakom ryggen på grund av andra saker som jag inte känner till. Det är synpunkter som har framförts från invånare.
Jag har inget svar på de här frågorna, men det som medborgarna i Tornedalen drabbas av, i Sverige 2010, måste få ett slut. De måste få trygg elförsörjning som alla andra medborgare i vårt land.
Sven-Erik Bucht (S):
Jag vill än en gång uttrycka att jag tror på att näringsministern har haft, och har, en ambition att lösa problemet. Jag håller med om att detta inte är ett enkelt ärende utan det är ett oerhört komplicerat ärende. Det är oerhört komplicerat för de människor som drabbas i södra Tornedalen.
De försätts i en fantastiskt annorlunda situation som vi många gånger inte kan begripa. Att vi fick tillstånd av regeringen att koppla in vår nya gatubelysning tackar vi för. Men vad som hände var att dagarna efter kopplades belysningen ur av koncessionsinnehavaren.
Det var inte bara belysningen som kopplades ur, utan man kopplade ur strömmen till daghem, skolor, vattenverk och avloppsreningsverk. Det är komplicerat. När sådana här samhällsviktiga funktioner slutar att fungera börjar man fundera på om det inte finns andra lagar som borde träda in.
Förslag till lagförändring: Ja, Energimarknadsinspektionen hade ett förslag till lagändring som var mer långtgående än det som regeringen då presenterade för riksdagen där man avstod från vissa saker. Hade man gått på Energimarknadsinspektionens grundförslag tror jag att vi hade haft en lite annorlunda situation i dag.
Sedan kan man också fundera: Vi har myndigheter som har dömt ut viten i miljonklass, vi har tiotals miljoner i skuld och vi har Vattenfall som har en skuld. Men de drivs inte in. Nätkoncession: Vi har yttrat oss för fyra fem år sedan, och alla regeringsinstanser säger nej. Men koncessionen finns kvar. Då kan man fundera: Finns det något annat som ligger bakom? Jag anklagar inte näringsministern för det - tvärtom.
Sven-Erik Bucht (S):
Jag förstår att den här översynen av lagstiftningen handlar om att komma åt den kriminella delen, och jag tänker på en fråga i samband med det. Särskilt i gränsbygder för man över vapen ganska ofta i vardagen. Jag bor själv vid den svensk-finska gränsen, och det är ett delat land. Byarna heter detsamma oavsett på vilken sida av älven de ligger.
Man går ofta över på den andra sidan och jagar tillsammans, åt båda hållen. Har man tittat på det så att man nu inte inför en lagstiftning som försvårar det här? Det är ju inte fråga om illegal verksamhet. Den här lagstiftningen får inte bli den typen av gränshinder.
Sven-Erik Bucht (S):
Vi ska inte gömma oss bakom EU:s regelverk, herr statsråd. Det är väldigt lätt att hänvisa till dem och säga att vi måste göra si och så. Grannlandet Finland har exakt samma EU-regelverk och har en lika hård miljölagstiftning som vi.
I Finland tar det i snitt 12 månader att pröva denna typ av verksamhet, i vårt land över 24. Jag tror att vi behöver mindre byråkrati och att vi också måste ha förutsägbara system. Vi kan inte ha system där det enligt lagstiftningen blir okej bara om det är olika juridiska företrädare vid exempelvis en gruvindustrietablering.
Hade det inte varit LKAB som öppnat den nya gruvan i Svappavaara utan ett annat bolag hade det blivit okej. Nu var det samma, och då blir det nej. Jag hävdar att det behövs en översyn av lagstiftningen. Vi kan inte ha det på detta sätt. Det hindrar tillväxt och skapar inte ett bra renommé för Sverige som gruvnation och industrination.
Det finns massor av andra exempel än denna gruvetablering där det drar ut oerhört lång tid på handläggningen. I dag tar det åratal att få ett miljötillstånd. Tycker ministern att det är rimliga handläggningstider, eller behöver de förkortas?
Att Naturvårdsverket som myndighet inte deltar i den inledande processen men sedan överprövar, tycker ministern att det är ett klokt sätt att agera i dessa frågor?
Sven-Erik Bucht (S):
Oaktat vad man kommer fram till när den här frågan slutgiltigt prövas är jag övertygad om att vi måste göra en översyn av miljöbalken för att det ska tydliggöras vad som egentligen gäller. Som jag ser det är det inte klokt om det skulle vara två bolag som hanterar detta. Då skulle det inte vara något problem att ge tillstånd.
Nu kan vi se att det finns något fel i vår lagstiftning. Jag tycker att det är viktigt att vi har hårda miljökrav. Det är inte det jag är emot, utan det är procedurerna och otydligheten i lagstiftningen som vi måste komma till rätta med. Framför allt måste vi minska handläggningstiden. I grannländerna kan man hantera sådant här betydligt snabbare, och då måste vi också klara av det.
Nu förstärker man detta med fler nya domstolar. Det är bra, men jag hoppas att de också tillförs resurser så att också vi kan komma ned till högst ett års handläggningstid i den här typen av ärenden.
Sven-Erik Bucht (S):
Det är mycket viktigt att tala om vägval mellan konsumtion och produktion. Det är en mycket bra interpellation som Monica Green har skrivit. Det handlar egentligen om kortsiktigt eller långsiktigt vägval. Det handlar också om huruvida vi ska äta kakan nu eller investera för framtiden.
En bonde som får några korn över kan välja att antingen koka gröt och äta den just nu eller så kornet och få det att växa och bli mycket mer. Jag tror att den kloka bonden väljer det senare och investerar för tillväxt och framtid.
Jag tror att det vi behöver mer av i vårt land är investeringar för tillväxt. Vi kan inte backa in i framtiden. Vi måste investera oss in i framtiden. Vi måste ha ett långsiktigt tänkande så att våra barn och barnbarn kan klara konkurrensen i en global tuff miljö. Det handlar om investeringar i infrastruktur så att människor kan ta sig till sina jobb snabbt och effektivt.
Det handlar om investeringar i infrastruktur så att malmen, skogen och industriprodukterna kommer ut i världen på ett effektivt sätt. Det handlar om investeringar i forskning, innovation och grundutbildning. Det handlar om investeringar i minskad byråkrati och mycket snabbare ledtider.
Vi måste också investera i ett klimat som attraherar kapital - inte kapital till konsumtion utan till produktion, och gärna utländskt kapital. I min tidigare roll som kommunalråd diskuterade jag för sex år sedan med en stor internationell investerare. Jag frågade: Hur kommer det sig att ni investerar så mycket i Sverige?
Han svarade: Det är låg risk i Sverige. Hur menar du, frågade jag. Han svarade: Det är ett land där man håller samman och där det inte är några konflikter. Man gör alltid de riskbedömningarna. Det är en stor fördel för Sverige. Ett land som håller ihop och inte skapar klyftor är ett lågriskland. Det är också en investering för att attrahera kapital.
Det värsta exemplet på att man inte håller ihop kunde vi nyligen se på Tahrirtorget. Det finns exempel på konflikter närmare oss. Jag tänker på det som hände i Hyde Park i England. Ett land där man separerar folk och inte håller ihop kommer inte att attrahera kapital i framtiden.
Man måste ha ett sammanhållet land med rättvisa. Det tror jag är en mycket stor förutsättning för tillväxt, och det behöver Sverige. Jag skulle vilja uppmana finansministern att inte satsa på den fördelningspolitik, som jag kallar den, och som handlar om att sänka skatterna ytterligare för att vi ska kunna äta just nu i stället för att investera för framtiden.
Särskilt med tanke på den finanskris som vi har haft har vi en banksektor som är alldeles för stor i förhållande till bnp. Vi måste investera för att höja vår bnp för att vi också i framtiden ska kunna hantera kriser.