Bosse Ringholm (S):
Bonusdebatten har många dimensioner. Jag har valt att i min interpellation fokusera på två frågor. Det första är den dubbelmoral som regeringen hela tiden har visat i den här debatten. Regeringen hade länge, inte minst via finansministern, väldigt mycket kritik mot det privata näringslivets bonusar. Det var säkerligen en korrekt kritik.
Samtidigt, som Eva-Lena Jansson påvisade förut, var finansministern inte ens medveten om att regeringen hade ökat möjligheterna till bonus i den egna statliga sektorn. Det är naturligtvis en dubbelmoral som är rätt påfrestande. Å ena sidan kritiserar man det privata näringslivet för överdriven bonusverksamhet, å andra sidan vet man inte om att man har det i den egna verksamheten och ansvar för till och med vidgade bonusar.
Maud Olofsson försvarade länge de vidgade möjligheterna för bonusar i den statliga sektorn. Det var en dubbelmoral. Jag har ställt frågan: Vilka slutsatser drar regeringen av den här debatten om regeringens egen dubbelmoral? Nu har Maud Olofsson valt att inte svara på frågan i interpellationssvaret. Det är ett vanligt knep att tala om något annat och tala om vad vi socialdemokrater tycker.
Vi socialdemokrater tycker att alla steg som regeringen tar i riktning mot att göra sig kvitt bonusar är bra. Därför sade jag förut att jag uppskattar att regeringen har ändrat uppfattning i den här frågan. Sedan vet vi inte hur länge regeringens uppfattning står fast. Regeringen vinglar än hit och än dit, vilket Maud Olofsson är ett levande bevis för.
Min andra fråga har handlat om vilka slutsatser regeringen drar för att återfå det förtroende som regeringen uppenbarligen inte har i näringslivet när det gäller den här debatten. Näringslivet har väl skäl att vara mycket kritiskt mot regeringen när regeringen har en sådan dubbelmoral i frågan. Maud Olofsson säger: Vi ska nu föra samtal med näringslivet om de ska kunna bättra sig och ta över våra regler.
Det är kanske inte de rätta läromästarna när Maud Olofsson och Anders Borg går till privata näringslivet och säger: Ni ska göra som vi, säga en sak och göra en annan sak. Det var väl opinionen som tvingade Maud Olofsson att ändra uppfattning? I sak har väl Maud Olofsson samma uppfattning som tidigare? Maud Olofsson sade: Visst måste vi få ha kvar bonussystemen. Hur ska annars sopåkarna och byggnadsarbetarna kunna ha kvar sina lönesystem?
Det är ungefär som om ett lönesystem och ett bonussystem vore i samma härad, i samma värld. Det är två skilda ersättningsnivåer, två skilda världar. Men det var Maud Olofssons försvar för att hon hade förbättrat möjligheten att öka insatserna för bonus i det statliga systemet.
Min andra fråga är: Hur ska Maud Olofsson, Anders Borg och andra som har varit företrädare för den här dubbelmoralen och som nu har ändrat uppfattning under galgen på slutet kunna föra samtal med det privata näringslivet? Ska de säga till dem: Passa er i fortsättningen! Om ni inte gör si och så kommer vi att vidta de och de åtgärderna. Maud Olofsson har passat i den frågan också. Hon har inte svarat på den frågan heller i interpellationssvaret. Därför står, Maud Olofsson, mina två frågor obesvarade.
Du har möjlighet nu i dina kvarstående anföranden att svara på det som du inte har svarat på i det skriftliga svaret. Hur var det med dubbelmoralen? Och vad tänker regeringen göra nu för det privata näringslivet efter att man har skadat och kritiserat det och varit förnumstig? Efter det ska man fortsätta att försöka övertyga det privata näringslivet om en annan ordning. Hur pass framgångsrik kommer regeringen att vara där med tanke på att regeringen har gjort så många självmål i den här frågan?
Än slank hon hit, än slank hon dit, och sedan slank Maud Olofsson ned i diket. När ska hon komma upp ur diket?