KBLab/rixvox huggingface dataset:
Heléne Fritzon (S):
Boriana Åberg, Moderaterna, har ställt nästan samma interpellation som Lotta Finstorp, Moderaterna, har ställt till mig i kväll. Men tonläget är betydligt högre. Jag tycker att det är viktigt med en respektfull och ödmjuk debatt.
Jag känner som sagt den här världen ganska väl och vet mycket väl vilken frustration man upplever och har upplevt ute i kommunerna. Men att beskriva det på det sätt som Boriana Åberg gör tror jag inte gynnar utvecklingen. Jag tror att det som gäller är samverkan och samarbete.
Min fråga tillbaka till Boriana Åberg skulle kunna vara om Kävlinge, hennes kommun, nu har valt att ansluta sig till avtalet om e-tjänster. I så fall är man med i det nya systemet och får möjlighet till kontinuerligt informationsutbyte som underlättar för samverkan, samspel och utbetalningar till respektive kommun.
Jag tror att det är viktigt att vi försöker lösa uppgiften ihop på det sättet. Jag vill också erinra Boriana Åberg om att det system som hon kritiserar så kraftfullt, och som prövades 2014 och 2015 när det kom så många, är ett system som hennes regering hade ansvar för och som den här regeringen har valt att arbeta bort.
Vi har valt att låta Migrationsverket komma fram med ett nytt och mycket enklare system. Jag uppskattar att Jan Ericson tydligtvis har arbetat tidigare för att systemet skulle förenklas i den riktning som man nu har gjort. Den typen av förändringsarbete är viktigt för att vi ska kunna hitta bra system. Sedan måste det finnas respekt för att det tar tid.
I det gamla systemet hade man ett år på sig att eftersöka. Hösten 2015 kom det 10 000 på en enda vecka i november. Då prövades systemet. Efter det har man alltså ett år på sig att eftersöka detta. Ungefär vid den tidpunkten började också resonemangen om att finna ett nytt system. Och ett nytt system är på plats sedan sommaren.
Jag vet inte riktigt hur man skulle ha kunnat hantera de erfarenheter man har av det tidigare systemet som man inte var nöjd med och samtidigt hitta ett nytt system på ett snabbare sätt. Jan Ericson! Jag skulle gärna vilja svara rakt av på din fråga, och jag tror att jag har svaret. Men det finns risk för att jag inte kan nyansera det fullt ut. Jag vet att vi kommer att ses den 19 december.
Då kommer du också att fråga mig om balansen på utbetalningarna som är kvar. Och jag ser fram emot att få den frågan den 19 december. Vi återkommer alltså till den delen.
Heléne Fritzon (S):
Då vill jag säga till Boriana Åberg att jag inte vill stå här i dag och behandla vare sig Kävlinges eller Örkelljungas ersättningsanspråk.
Jag tror inte heller att det är riksdagsledamotens avsikt att vi här i riksdagens kammare ska avgöra om Migrationsverket har bedömt en ansökan från en kommun rätt eller fel.
Regeringen tillför redan i höstbudgeten drygt 6 miljarder kronor för att Migrationsverket ska göra sitt yttersta för att hantera utbetalningarna på ett bra sätt. Jag har också redovisat i debatten att man jobbar intensivt med detta. Man har mångdubblat antalet anställda som arbetar med frågan.
Man har nu en högre andel av utbetalningar i prognosen än vad man hade för bara någon månad sedan. Utbetalningarna är i dag uppe i över 44 miljarder kronor. Det gör att Migrationsverket kan nå en balans på mellan 4 och 5 miljarder vid årets slut.
Jag vill också understryka att vi från regeringen på alla sätt vill ha en nära samverkan med kommunerna. Vi har en bra dialog med Sveriges Kommuner och Landsting. Vi tycker inte alltid helt lika, och så ska det inte vara.
SKL driver naturligtvis kommunernas intressen i den här frågan och agerar på alla sätt för att regeringen å sin sida ska agera för att Migrationsverket ska klara uppdraget att betala ut de ersättningar som har att göra med det äldre ersättningssystemet.
Det är viktigt att vi nu sätter punkt för det, så att vi kan gå över till det nya, mer schabloniserade ersättningssystemet via den nya e-tjänsten som står till kommunernas förfogande. Regeringen arbetar med frågan.
Vi kommer såklart att föreslå också andra åtgärder, om vi bedömer att det blir läge för att ytterligare agera i denna fråga.
Heléne Fritzon (S):
Den avslutande frågan från Boriana Åberg går det inte att svara på. Det vet Boriana Åberg också, eftersom kommunerna har fram till den 31 december 2017 på sig att inkomma med anspråk och ansökningar om ersättning. Det jag har redovisat här är att balansen kraftigt har minskat.
Migrationsverket har ett pågående arbete med att klara uppdraget att avsluta utbetalningarna enligt det äldre ersättningssystemet, och detta sker skyndsamt. Avslutningsvis vill jag tacka interpellanten och dem som har deltagit i debatten. Jag tycker också att det är en väldigt viktig debatt.
Jag är väldigt mån om att det ska fungera i ett bra samspel mellan Migrationsverket och kommunerna. Jag hoppas också att kommunerna ser - och det vet jag att de gör - att de asylsökande i en kommun kan bli nyanlända och också bli medborgare.
Jag vet att de flesta kommuner har antagit omfattande visionsprogram där man gärna ser att kommunen växer och att man blir en starkare kommun om det blir fler medborgare. Jag hoppas att man ser positivt på det uppdrag man har att också i det arbetet välkomna nya medborgare från andra länder och inte bara ser det som en kostnad.
Jag hoppas också att vi framöver kan diskutera satsningarna på välfärden, som är så viktiga även i detta sammanhang. Tack för en bra debatt!
Heléne Fritzon (S):
Christina Höj Larsen har frågat mig hur, utifrån vilka kriterier och tillsammans med vilka aktörer jag avser att utvärdera behovet av att den tillfälliga lagen ska gälla under det sista året av sin giltighetstid.
Den lag som tillfälligt begränsar möjligheten att få uppehållstillstånd i Sverige, och som innebär en anpassning av det svenska regelverket till den miniminivå som gäller enligt EU-rätten och internationella konventioner, gäller i högst tre år, det vill säga till och med den 19 juli 2019.
I propositionen om den tillfälliga lagen aviserades det att regeringen ska göra en bedömning av behovet av att lagen ska gälla även under det sista året av giltighetstiden.
En sådan bedömning har regeringen nu gjort, och som meddelades förra veckan är förslaget att den tillfälliga lagen, som riksdagen har ställt sig bakom, bör vara i kraft giltighetstiden ut.
Den tillfälliga lagen har, tillsammans med de andra åtgärder som regeringen har vidtagit sedan hösten 2015 och politiska förändringar i andra länder och inom EU, medfört att antalet asylsökande som sökt sig till just Sverige har minskat. Sverige är dock fortfarande en av de EU-medlemsstater som har flest asylsökande i Europa per capita, och läget för Migrationsverket och andra berörda myndigheter är bättre men alltjämt ansträngt.
Det stora antalet asylsökande som har kommit de senaste åren innebär också stora utmaningar för landets kommuner och landsting när det gäller tillgång till bostäder och etableringsmöjligheter. Andra omständigheter som vi har att förhålla oss till i vår bedömning av behovet av den tillfälliga lagen under det sista giltighetsåret är osäkerheten i vår omvärld, inklusive arbetet inom EU.
Christina Höj Larsen framhåller i sin interpellation det civila samhällets roll i mottagandet av asylsökande. Som jag nämnde i mitt svar på Christina Höj Larsens nyligen ställda snarlika fråga har regeringen en löpande och regelbunden dialog med civilsamhället för utbyte av information och erfarenheter.
Så sent som för två veckor sedan träffade jag representanter från 15 olika organisationer som är aktiva i asylfrågor. Regeringen står bakom de mål för migrationspolitiken som riksdagen har fastslagit. Där framgår inte minst att den ska vara långsiktigt hållbar och att vi ska värna asylrätten.
Detta är två perspektiv som regeringen arbetar mycket aktivt för i både Sverige och EU. Den här regeringen har visat i konkret handling att vi står för att försöka hitta breda och långsiktiga lösningar på stora utmaningar. Det gäller inom migrationspolitiken liksom på andra områden.
Heléne Fritzon (S):
Jag tackar för frågan. Den är viktig för regeringen i dessa dagar när vi har valt att lämna ett besked om hur vi ser på lagen det tredje året. Bakgrunden är, precis som Christina Höj Larsen säger, att regeringen utlovade en bedömning, som jag har valt att kalla en avstämning.
Jag delar Christina Höj Larsens beskrivning av vad en utvärdering innebär, och därför tycker jag att det är viktigt att använda just "bedömning".
Den bedömning som regeringen har gjort är att vi åtta månader innan lämnar ett besked om att vi tycker att lagen ska vara kvar också det tredje året. Vi ser behovet av att vi har en tydlig och förutsebar asylprocess.
Antalet asylsökande till Sverige har minskat jämfört med 2015, som var utgångspunkten när man gick in i den tillfälliga lagen. Det året tog vi emot 163 000 asylsökande, 2016 var siffran 28 000 och för innevarande år blir det i samma storleksordning som förra året.
Det gör att vi fortfarande ligger på ett högt mottagande. Relativt, om man tittar på vår storlek, tar vi emot tio gånger fler än Danmark. Sverige är sjunde största destinationsland i EU, men per capita tar vi emot fler asylsökande än vad Tyskland gör - och då är Tyskland ändå ett land som tar ansvar.
Läget i Europa är också ett viktigt skäl till att vi behöver ge besked om det tredje året. Jag ska i veckan delta i sammanträde med ministerrådet, och den svenska ståndpunkten är känd. Det är också känt att det går trögt i förhandlingarna om den solidariska ansvarsfördelningen mellan EU:s medlemsstater.
De senaste valen i Europa underlättar inte detta förhandlingsarbete, då det har varit starka uttryck för högerintressen i dessa val. Det gör att det är synnerligen besvärligt att få igenom en solidaritetsmekanism.
Om vi inte förlänger den tillfälliga lagen skulle det innebära att vi får en helt annan situation i Sverige. Vi måste kunna hantera det ansvar som vi har tagit, och vi har tagit det största ansvaret i hela EU. Det är därför regeringen tar ansvar genom att göra bedömningen av den tillfälliga lagen nu och meddela riksdagen denna.
Heléne Fritzon (S):
Regeringen har gjort bedömningen att den tillfälliga lagen ska vara kvar det tredje året. Vänsterpartiet med Christina Höj Larsen gör en annan bedömning. Jag har full respekt för det, samtidigt som jag naturligtvis funderar över hur det skulle ha sett ut i Sverige om Vänsterpartiet hade fått bestämma om hur vi skulle hantera den där hösten 2015. Vi hade inte haft någon tillfällig lag.
Vi hade inte haft några gränskontroller. Vi hade inte haft några system som reflekterade över att Sverige också måste klara det åtagande som vi gör. Regeringen har tagit ansvar för att vi har tagit emot flest asylsökande per capita i hela EU. Jag var kommunstyrelsens ordförande i en skånsk kommun 2015 och 2016 och kunde se och följa precis det som hände.
Den där veckan i november när det kom 10 000 personer upp på den skånska kusten ställde vi oss frågan hur vi skulle klara detta. Utan den tillfälliga lagen och utan gränskontroller hade vi haft en situation som Sverige inte hade kunnat ta ansvar för, vill jag påstå. Nu tar Sverige ansvar. Det är ansträngt nog. Det är fortfarande en jättetuff situation ute i kommunerna, vilket vi hörde nyss i en interpellationsdebatt.
Det är ett oerhört uppdrag att klara bostäder, utbildning, etablering och själva processen kring mottagandet. Men Sverige står upp och gör det. Sverige tar ett fantastiskt ansvar. Vi har gjort denna bedömning. Vi har också lyssnat och tagit del av de erfarenheter som finns.
Jag har redovisat att vi har en kontinuerlig dialog med Sveriges Kommuner och Landsting, för att ta ett exempel. Jag träffade också Asylforum för några veckor sedan. Vi har såklart en löpande dialog på olika sätt, även i det demokratiska forum som riksdagen är, med olika uttryck och olika förslag på hur man ska hantera det gemensamma uppdraget.
En samlad bedömning från regeringens sida - och vi lade ju fram tre förslag - är att vi dels tar ansvar för dem som kom hösten 2015 och har väntat väldigt länge, dels ger ett besked om den tillfälliga lagen.
Vi ger också ett annat viktigt besked, nämligen att vi vill ta ansvar för att det skapas ett samhälle med segregation om vi fortsätter att arbeta med dagens EBO-reglering, som leder till trångboddhet och gör att vi inte kan ta ansvar för hela det viktiga uppdraget. Svaret vad gäller den tillfälliga lagen har att göra med en bedömning av helheten.
Med all respekt, Christina Höj Larsen - jag tror att de allra flesta som ser hur det ser ut i vår verklighet delar den bedömningen.
Heléne Fritzon (S):
Jag tackar Christina Höj Larsen för en väldigt viktig fråga. När jag får frågan varför regeringen gör bedömningen att vi ska fullfölja åtagandet med den tillfälliga lagen genom att den också ska gälla det tredje året sätter jag in den i ett helhetsperspektiv. Det är från min sida ett väldigt viktigt svar från regeringens sida att vi bedömer en helhet.
Fortfarande har 600 000 människor inom Europa behov av att kunna söka asyl i de respektive länderna. Vi har också ett Europaproblem med Libyen och med det som Christina Höj Larsen pekar på.
Men uppgiften att hantera ett gemensamt asylansvar i hela Europa är avgörande för att Sverige ska upprätthålla sin asylrätt och sin grundläggande hållning. Regeringen gör bedömningen att det är viktigt att ge besked om den tillfälliga lagen. Sedan hoppas jag också att vi får återkomma till debatten på många andra viktiga migrationspolitiska områden.
Hjärtligt tack för i dag!
Heléne Fritzon (S):
Christian Holm Barenfeld har frågat mig vilka åtgärder jag vidtar för att se till att handläggare och tolkar från Migrationsverket erbjuds efter tillgänglighet snarare än efter kön. Av utlänningsförordningen framgår följande: "Inför den muntliga handläggningen hos Migrationsverket ska utlänningen tillfrågas om han eller hon föredrar en manlig eller kvinnlig utredare respektive tolk.
Utlänningens önskemål ska tillgodoses om det är möjligt." Bestämmelsen infördes för att genomföra artikel 15.3 b och c i det omarbetade asylprocedurdirektivet. Dessförinnan följde det av Migrationsverkets interna praxis att sökanden tillfrågades om eventuella önskemål gällande manlig eller kvinnlig utredare och tolk.
Genom bestämmelsen kodifierades alltså redan gällande ordning. I ingressen till det omarbetade asylprocedurdirektivet anges följande: "För att åstadkomma verklig jämställdhet mellan kvinnliga och manliga sökande bör prövningsförfarandet ta hänsyn till könsrelaterade aspekter.
I synnerhet bör personliga intervjuer utformas på ett sätt som gör det möjligt för såväl kvinnliga som manliga sökande att tala om sina erfarenheter i fall som involverar könsrelaterad förföljelse."
Den aktuella bestämmelsen syftar till att tillse att den muntliga asylutredningen genomförs under sådana förhållanden att sökanden kan lägga fram skälen för sin ansökan på ett heltäckande sätt, vilket måste anses vara en grundläggande förutsättning för att korrekta beslut ska kunna fattas. Om det finns anledning att misstänka att personen saknar grund för sitt önskemål finns det utrymme att frångå önskemålet.
Mot denna bakgrund anser jag att den aktuella bestämmelsen är ändamålsenlig utan att öppna för ett otillbörligt utnyttjande.
Heléne Fritzon (S):
Grunden när det handlar om asylärenden är att ärendena ska handläggas enkelt, billigt, snabbt och effektivt och att bedömningen ska vara rättssäker. För att detta ska kunna göras korrekt ligger bevisbördan på den asylsökande.
Därför är det viktigt för Migrationsverket att underlätta för den sökande att framställa sin korrekta bild och sina skäl. Det finns erfarenheter som visar att det vid handläggningen kan vara svårt att beakta utsatta personers speciella situation. Jag tror att man ska ha stor respekt för detta.
Det kan röra sig om människor som har varit offer för människohandel, våldtäkter, sexuellt våld eller könsstympning. Det är väl rätt uppenbart att det kan vara svårt för en asylsökande att under vissa omständigheter redogöra för vissa händelser och känna sig trygg med en utredare eller handläggare.
Därför finns denna möjlighet för att skapa bra förutsättningar för den asylsökande att föra sin talan i själva utredningen.
Den möjligheten är inte avsedd för andra omständigheter utan just för de extraordinära omständigheterna i sådana här väldigt svåra lägen när det gäller utsatta personers liv och erfarenhet.
Jag vill också i sammanhanget påpeka för Christian Holm Barenfeld att det regelverk man har i dag har inspirerats av Migrationsverkets tidigare handbok, som togs fram under en annan regering, med en migrationsminister som hette Billström.
Där står det tydligt att om det redan från början står klart att sökanden vill berätta om känsliga uppgifter bör hon/han få frågan om hon/han föredrar en kvinnlig eller manlig utredare, tolk eller offentligt biträde. Frågan ska ställas eftersom det ibland kan vara lättare att prata om utredare, tolk och offentligt biträde är av ett visst kön.
Önskemålet ska dokumenteras, och om sökanden inte redan inledningsvis har fått frågan om han eller hon föredrar en manlig eller kvinnlig tolk, utredare eller offentligt biträde bör frågan ställas före utredningen. I utredningen ska det stå om sökanden har fått frågan och om eventuella önskemål. Man ska ta hänsyn till önskemålet.
Detta är en ordning som har gällt i många år och som inte upprörde den dåvarande borgerliga regeringen. Vad jag vet har den heller inte upprört i någon större omfattning sedan dess. Det finns en respekt för att människor kommer hit under väldigt svåra omständigheter, och man gör en bättre utredning om man har även denna möjlighet.
Heléne Fritzon (S):
Det är så här, Christian Holm Barenfeld: Det som var en handbok under den dåvarande borgerliga regeringens ansvar skiljer sig inte särskilt mycket från den förordning som bygger på asylprocedurdirektivet. Det framgår med all önskvärd tydlighet att önskemålet ska tillgodoses om det är möjligt.
Det är också väldigt tydligt att det ska finnas en anledning till detta önskemål. Personer ska kunna framföra önskemålet, men man ska också kunna frångå det om det inte är relevant. För detta har Migrationsverket en handlingsplan för jämställdhet som styr hela verkets arbete med all verksamhet.
För det område som Christian Holm Barenfeld beskriver handlar det till exempel om att den sökande får en individuell och rättssäker prövning oavsett kön. Då är det viktigt att kvinnor och män som söker tillstånd hos Migrationsverket får en likvärdig prövning, likvärdigt bemötande och likvärdig service.
Jag kan försäkra Christian Holm Barenfeld om att det i de allra flesta fall handlar om att värna kvinnors möjligheter och rättigheter, även om det naturligtvis också kan finnas andra intressen. Migrationsverket ska, som det uttryckligen står, bidra till att motverka mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld. Verksamheten ska genomsyras av ett jämställdhetsperspektiv.
Jag tror att man ska se detta tillsammans för att förstå varför det är viktigt att denna möjlighet i förordningen faktiskt finns. Regeringen kommer att följa frågan. Utgångspunkten är naturligtvis att detta inte ska användas otillbörligt, och vad jag vet finns i dag inga exempel på sådant.
Heléne Fritzon (S):
Tack, Christian Holm Barenfeld, för interpellationsfrågan och för en bra och på många sätt klargörande debatt! Jag tror inte heller att vi ser detta så olika. I det som var Migrationsverkets riktlinjer under migrationsminister Billströms ledning och ansvar står uttryckligen att frågan ska ställas.
I den nya förordningen, som interpellanten refererar till, står att personen ska tillfrågas. I den gamla skrivningen står att vi ska ta hänsyn till önskemålet om det är möjligt. I den nya står att önskemål ska tillgodoses om det är möjligt.
Formuleringarna är väldigt lika, och jag är fullt och fast övertygad om att Migrationsverket och dess handläggare på ett bra sätt kan avgöra när det är relevant att man får ge uttryck för ett sådant önskemål för att underlätta asylsökandes utredning.
I synnerhet när det gäller kvinnor som kommer med upplevelser av våldtäkter, sexuella övergrepp och förtryck tror - eller rättare sagt vet - jag att det är viktigt att den möjligheten finns. Tack för en bra interpellationsdebatt!
Heléne Fritzon (S):
Jan Ericson har frågat mig om vilka åtgärder jag avser att vidta för att Migrationsverkets skuld till kommunerna betalas i närtid och om jag kan tänka mig att överväga en ny modell med preliminära löpande a conto-utbetalningar som stäms av i efterhand för att minska den stora summa kommunerna tvingas vänta på.
Den stora ökningen av antalet asylsökande under 2014 och 2015 ledde till att kommunernas ansökningar om ersättning ökade kraftigt. Det tidigare administrativt krävande ersättningssystemet för kommunernas mottagande av ensamkommande barn bidrog till fördröjningar i handläggningen.
Systemet medförde en lång eftersläpning från att den faktiska kostnaden uppstod till dess att kommunerna ansöker om ersättning och sedan slutligen får betalt av Migrationsverket. I dag ligger balansen på 8,1 miljarder kronor. Vid årets slut beräknas balansen ligga mellan 4 och 5 miljarder kronor.
För att effektivisera utbetalningarna till kommunerna införde regeringen den 1 juli 2017 ett nytt ersättningssystem för kommunernas mottagande av ensamkommande barn. Det nya ersättningssystemet bygger i större utsträckning på schabloner som betalas ut automatiskt utan att kommunen behöver ansöka om ersättningen.
Införandet av det nya ersättningssystemet har effektiviserat utbetalningarna till kommunerna för kostnader som uppstått från och med den 1 juli 2017. Kommunerna har fram till den 31 december möjlighet att ansöka om ersättning för kostnader som uppstått innan det nya ersättningssystemet infördes.
Bland annat för att i högre takt kunna betala ut äldre anspråk om ersättningar har regeringen föreslagit och riksdagen fattat beslut om en ökning i höständringsbudgeten 2017 med 6,3 miljarder kronor.
Migrationsverket bedömer att man kan betala ut större belopp till kommuner och landsting under 2017 än vad som tidigare antagits, både genom ökad effektivitet i handläggningen och genom direkta delutbetalningar. Genom denna hantering kommer Migrationsverket således att kunna betala ut en större del av sina ersättningsanspråk under 2017 än vad som tidigare har prognostiserats.
Kontroll och sedvanlig handläggning av de ersättningsanspråk som delutbetalas kommer i stället att ske under 2018. Detta var mitt inledande svar.