Pia Nilsson (S):
Jag vill börja med att tacka ministern för svaret. Men svaret jag har fått lugnar varken mig eller många andra tågresenärer här i Mälardalen, vi som dagligen möter de förseningar som nu börjar bli mer regel än undantag. Det här är helt oacceptabelt. Tågförseningarna har blivit så många och långa att resenärer i Mälardalen nu börjar ställa sig tveksamma till tågtrafikens pålitlighet.
Vågar vi ta tåget med risk för att bli försenade och inte hinna i tid till jobbet, till studierna eller till avtalade möten? Det kanske är säkrare att ta bilen eller flyget. Tågtrafikens trovärdighet står på spel, men det tycks inte bekymra infrastrukturministern nämnvärt, åtminstone av svaret att döma.
Trots att flera har valt tåget som transportmedel de senaste åren kommer många sannolikt att välja andra trafikslag om inte tågtrafikens punktlighet förbättras radikalt. Men ministern tycks vara nöjd och hänvisar till redan gjorda satsningar som hon hävdar har fått effekt. Det vore intressant om ministern mer specifikt ville redogöra för vilka de åtgärderna är och vilken effekt de faktiskt har haft.
Åsa Torstensson nämner något om kundnöjdhetsundersökningar och punktlighetsstatistik som gjordes under första hälften av det här året och som skulle påvisa klara förbättringar. Men det här är en bild som vi som tågresenärer absolut inte känner igen oss i. Fortfarande betalar SJ ut 40 miljoner kronor om året till missnöjda resenärer. Den summan har legat konstant den senaste tiden - knappast ett tecken på förbättring.
En god vän till mig har fört loggbok sedan maj månad över sina arbetsresor mellan Sala och Eskilstuna. Inte nog med att hon fick vänta över tre månader innan någon som helst resegaranti betalades ut. Hon fick dessutom, för att slippa löneavdrag, använda sin flextid för att täcka upp de tidsförluster som förseningarna orsakade.
Bara under de senaste två och en halv månaderna har hon kommit upp i tre timmar och 45 minuter. Men ministern tycks vara nöjd, och det förvånar mig mycket. Det förvånar mig om Sveriges infrastrukturminister är nöjd med att förseningarna i SJ:s regionaltrafik i Mälardalen under augusti i år uppgick till 180 timmar.
Det förvånar mig mäkta om Åsa Torstensson är nöjd med att SJ tvingas att betala 40 miljoner kronor till missnöjda resenärer i Mälardalen varje år och att elen i Banverkets ledningar inte räcker till alla tåg. Ministern borde vara allt annat än nöjd när facit ser ut som det gör. De här tågförseningarna kostar samhället ohyggliga summor pengar.
Det finns faktiskt nya beräkningar som visar att förseningarna vida överskrider de tidigare uppgifterna om en förlorad arbetsvecka per pendlare. Det kan handla om det mångdubbla. Detta är helt oacceptabelt! Det krävs kraftfulla handlingar från Åsa Torstensson som ansvarig minister, hävdar jag.
Vi vill veta vilka åtgärder som kommer att vidtas för att få bukt med problematiken i Mälardalen och i övriga landet, så att vi som resenärer kan lita på tågtrafiken fortsättningsvis. Att slitage på tåg och på spår blir större ju mer tågresandet ökar är väl knappast någon nyhet för någon, men att beredskapen för det är så dålig och bristfällig är oroväckande.
Varför inte, ministern, se till att råda bot på de bristerna med hjälp av arbetsmarknadspolitiska åtgärder nu när lågkonjunkturen har slagit rot och arbetslösheten ökar? Varför inte tidigarelägga planerade underhållsåtgärder för att så snabbt som möjligt få en förbättrad infrastruktur som gör att tågen kommer i tid? Visa på handlingskraft, och gör det nu!