KBLab/rixvox huggingface dataset:
Monica Green (S):
Tack, Hillevi Larsson, för att du har ställt denna fråga! Tack också till arbetsmarknadsministern för att i alla fall någon minister vill komma hit och svara på frågor. Jag är konfunderad över att inte socialförsäkringsministern kommer hit och svarar på denna fråga. Jag har ställt en liknande fråga som vi ska diskutera senare och som just handlar om urholkningen av trygghetssystemen och försämringen av socialförsäkringssystemen.
Varken sjukförsäkringsministern, socialförsäkringsministern eller statsministern ville komma hit, men arbetsmarknadsministern kommer i alla fall. Det är bra; då har vi någon att debattera med. Jag vill lyfta upp frågan om att arbetslösheten ökar. Långtidsarbetslösheten ökar under er tid vid regeringsmakten.
Ni brukar ibland påstå att det har tillkommit 200 000 nya jobb, men det är en sanning med väldig modifikation eftersom det var 2006 som 153 000 nya jobb tillkom. Året efter, 2007, tillkom 80 000 nya jobb. Det var innan jobbstoppet kom och den internationella lågkonjunkturen slog till. Anders Borg brukar hävda att det tog två år innan er politik började bita.
En del påstår att det fortfarande är sossefiering i det här landet och att er politik inte har slagit igenom fullt ut. Er politik har alltså inte gett några som helst nya jobb. Därmed har er politik inte fungerat. Det har inte funkat att göra de arbetslösa fattigare, och det har inte funkat att göra de sjuka fattigare. Efter så många år kanske man nu ska fundera på om vi behöver byta, eftersom det inte hjälper.
Vi har 8 procents arbetslöshet - massarbetslöshet - i det här landet. Vi har ett trygghetssystem som faktiskt inte fångar upp alla, och vi har en statsminister som börjar plädera för att man ska skaffa sig tilläggsförsäkringar. På det sättet byts vår välfärdsmodell ut.
Steg för steg gör ni ett systemskifte till att ha en grundinkomstprincip i stället för att ha det vi tidigare har haft, nämligen en inkomstbortfallsprincip. Det är ju fundamenta i den svenska modellen. Jag är förvånad över att ni nu har så olika uppfattningar.
Socialförsäkringsministern har i flera interpellationsdebatter sagt att han står fast vid den. Även om det inte gäller i princip påstår han att han står fast vid den. Men nu börjar ju statsministern i stället plädera för grundtrygghetsmodellen. Vad är det egentligen som gäller? Är det sådana typer av tilläggsförsäkringar som fler och fler ska skaffa sig?
Eftersom bara 12 procent får 80 procent av a-kassa vid arbetslöshet och det här sättet att styra inte ger några nya jobb borde den borgerliga regeringen börja fundera på vad man ska göra i stället. Det undrar jag om arbetsmarknadsministern kan beskriva för oss här.
Monica Green (S):
Så kom då påståendet om att det har tillkommit 200 000 nya jobb. Det är inte sant. Det var 2006 som 153 000 nya jobb tillkom, men vi kunde inte visa det i statistiken under valrörelsen. Ni hävdade att det inte tillkom några jobb. Men det var 2006 och 2007 som jobben tillkom. Det var alltså vår politik som bet och som fortfarande biter.
Nu talar Hillevi Engström föraktfullt om 910 kronor om dagen de 100 första dagarna. Men det hjälper oerhört mycket. Dessutom har vi sagt att vårt mål är att 80 procent av arbetstagarna ska ha 80 procent av lönen om de blir arbetslösa. Detta säger vi därför att det är viktigt med en inkomstbortfallsprincip. Vi säger det också eftersom vi ser att den borgerliga regeringens politik inte biter. Vi har en massarbetslöshet.
Vi har en arbetslöshet på 8 procent. Vi har en långtidsarbetslöshet som har ökat, och vi har en ungdomsarbetslöshet som inte är av denna värld. Då säger Hillevi Engström: Vi har en så bra politik för det här! Vi har valt att sätta jobben först! Men det märks inte. Vi har en ungdomsarbetslöshet. Hillevi Engström säger: Vi har en bra politik, och den kommer ni att fördärva om ni vinner valet.
Denna politik har inte gett ungdomarna några nya jobb. Nu vill ni fortsätta att sänka lönerna för ungdomar och att försämra tryggheten för ungdomar. Ni vill bara fortsätta nedåt, nedåt och nedåt i denna spiral och tro att det ska ge jobb. I själva verket är det trygghet som skapar jobb - ekonomisk trygghet.
Att försätta sjuka och arbetslösa i oro och sämre ekonomisk trygghet gör att vi inte har någon efterfrågan. Då skapas inga nya jobb. Det är så det hänger ihop, Hillevi Engström.
Monica Green (S):
Jag tackar ministern för svaret. Vi har ett gemensamt mål, nämligen att ingen ska dö eller skadas svårt i trafiken. Det ska vi jobba tillsammans för. De oskyddade trafikanterna, alltså gående och cyklister, är mest utsatta.
Här skulle vi kunna göra mycket mer tillsammans med kommuner och regioner för att få fler trafiksäkra vägar för cyklister och cykelvägar och gångvägar som är bra för cyklister och gående. Att cykla är härligt, roligt, nyttigt och billigt - ja, kanske inte så roligt en sådan här regnig dag.
Det är dock bra för folkhälsan och mycket annat att vi uppmuntrar till mer cykling i Sverige. Det borde vara lättare att ta sig med cykel till jobb, skola och fritidsaktiviteter. Man kan också uppmuntra till mer cykling genom att underlätta för tävlingscyklister när de tränar och genomför sina lopp.
Vätternrundan är ett stort idrottsevenemang. Både tävlingscyklister och motionärer tar sig de 30 milen runt Vättern, och det har man gjort i 45 år. I år startar 23 000 deltagare från 35 länder. Vätternrundan är så populär att kineserna tänker införa en Vätternrunda i Kina.
Det är alltså ett väldigt bra arrangemang. Det finns dock ett problem, och det vet jag eftersom jag har cyklat Tjejvättern, Halvvättern och hela Vätternrundan. Det är väldigt besvärligt med bilisterna som ska förbi, och det är både tung yrkestrafik och privatbilister.
Det är jobbigt att cykla på vägarna när det kommer långtradare och annan trafik. Det är också farligt. Ju längre vi cyklister cyklar, desto tröttare blir vi. Därför borde det vara möjligt att avlysa vägen. Det rör sig ju bara om ett dygn.
Vätternrundans arrangörer har lovat att se till att boende kan ta sig till sina hus, att anhöriga som vill heja kan ta sig till vissa platser och att nyttotrafiken kan ta sig fram. Det handlar som sagt bara om ett dygn per år.
Det vore fantastiskt om vi tillsammans kunde se till att Vätternrundan blir bilfritt under detta dygn. Då skulle deltagarna kunna se fram emot detta arrangemang ännu mer. Minister säger att det redan finns tillräckligt med föreskrifter för att kunna avlysa vägen.
Menar ministern de gamla från 1987 eller menar ministern nya föreskrifter? Menar ministern att länsstyrelsen redan i dag kan besluta att Vätternrundan ska vara bilfri?
Monica Green (S):
Vad har Cyclassics i Hamburg, Stockholm Marathon och Göteborgsvarvet gemensamt? Ja, det är stora idrottsevenemang, men de har ytterligare en sak gemensamt. Då är trafiken avlyst. När dessa stora evenemang genomförs stängs trafiken av för att de som tar sig fram på gatorna ska kunna göra det på ett säkert sätt.
Catharina Elmsäter-Svärd har alltså rätt i att en del länsstyrelser har stängt av trafiken. Men i detta fall har frågan bollats mellan länsstyrelsen och Transportstyrelsen, och ingen har velat ta beslutet och säga slutgiltigt hur det ska bli.
Trots vårt gemensamma mål att de 30 milen runt Vättern ska bli bilfria under ett dygn varje år hänger det ändå upp sig på vissa föreskrifter och överklaganden. Hur ska vi göra då, ministern? Vi vill båda kunna cykla Vätternrundan.
Det är roligt att ministern ska cykla fyra mil i år, men nästa år kanske ministern cyklar ännu längre. Då har vi kanske nått delmålet att stänga av åtminstone delar av Vätternrundan. Vi kanske har stängt av fem, sju eller tio mil.
Om man delar upp det och ser det som delsträckor, precis som man gör när man tävlar, kan vi ha som slutligt mål att vi ska ha 30 bilfria mil. Vad tror ministern om att vi skulle kunna jobba tillsammans för att se till att cyklisterna på Vätternrundan faktiskt får cykla bilfritt?
Monica Green (S):
Det är jätteviktigt med infrastruktursatsningar. Jag vill poängtera hur viktigt det är att ha kravet att alltid se till att det finns en cykelväg när det byggs två-plus-ett-vägar. Vi har sett dåliga exempel den senaste tiden. För bilisternas skull gör man en två-plus-ett-väg, men man tar bort den cykelväg som fanns där tidigare.
Jag tycker att det skulle vara ett krav att man, när man gör om vägar till två-plus-ett-vägar för att det ska vara trafiksäkrare för bilisterna, inte får ta bort cykelvägar. Det borde finnas krav på att det alltid ska byggas en cykelväg vid sidan. Vätternrundan är ett stort evenemang. Trafiken kan läggas om, enligt arrangörerna.
Det kanske behövs mer information till de boende så att de känner sig säkra på att de kan ta sig till sina bostäder under det här dygnet. Det är en fantastisk årlig manifestation. Om vi samarbetar med alla organisationer, frivilliga krafter, myndigheter och politiker som är intresserade av att få 30 bilfria mil skulle vi kunna nå långt.
Jag tror att vi kan se till att Vätternrundan blir bilfri inom några år. Jag hoppas att ministern kommer att jobba tillsammans med mig för det målet.
Monica Green (S):
Tack, utbildningsministern, för svaret! Jag ska börja med att avliva en myt. Jag har noterat att både utbildningsministern och många andra borgerliga politiker brukar påstå att vi socialdemokrater inte satsar på kvalitet när det gäller utbildningen. Det sägs i debatten och jag noterade också att Björklund försökte betona att den borgerliga regeringen satsar på kvalitet till skillnad mot Socialdemokraterna.
Det hörde jag utbildningsministern säga. Då vill jag berätta - om det är så att utbildningsministern inte läser de förslag vi lägger fram i riksdagen - att vi för nästa år lägger 300 miljoner mer på kvalitetssatsningar på den högre utbildningen, både högskole- och universitetsutbildningar.
Och det är inget tillfälligt som vi gör bara i år, utan det är fjärde året i rad som vi har högre ambitioner när det gäller kvalitetssatsningar på högskolor och universitet än vad regeringen har. Vi har tidigare år lagt 500 miljoner mer, 400 miljoner mer och 290 miljoner mer än regeringen när det gäller kvalitetssatsningar. Det Björklund säger är nonsens.
Det är myt och återigen myt. Det är retorik. Men det är inte sant, och jag föredrar om ministern håller sig till sanningen. Högskolan i Skövde är en alldeles utmärkt och fantastiskt bra högskola som ger möjlighet för dem som inte kommer från hem med studievana att ta steget in i högre utbildning. Det är en fantastiskt bra högskola.
Högskolorna runt omkring i landet gör en fantastisk insats när det gäller att få ungdomar som inte kommer från hem med studievana att ta steget in i en högre utbildning men också när det gäller samarbetet med det omgivande samhället. Högskolan i Skövde gör fantastiska insatser för att samarbeta med närliggande näringsliv men också med kommunerna.
Därför är det viktigt att Högskolan i Skövde får möjlighet att utvecklas, får högre kvalitet och fler platser. Vi har ju nu, Jan Björklund, möjlighet att höja vår ambition för Sverige. Sverige ska möta framtiden med kunskap och kompetens - inte med låga löner och sämre utbildade ungdomar.
Jag tycker att vi borde ta den chansen: att höja nivån och inte sänka den, att satsa på fler utbildningsplatser, inte färre, och satsa på bättre kvalitet, inte sämre. Det är viktigt för oss socialdemokrater att vi kan göra både och, och det är viktigt att hela Sverige ska ha möjlighet. Jag har nu i mitt första inlägg en följdfråga till Jan Björklund. Jag återkommer senare om fler saker beträffande Högskolan i Skövde.
Frågan gäller forskningsanslagen. Jag noterar att ni hellre satsar på universiteten och försöker leka svälta räv med högskolorna runt omkring i landet.
Om man lägger ihop forskningsanslagen för samtliga regionala högskolor - Blekinge, Dalarna, Kristianstad, Väst, Skövde, Gävle, Halmstad, Jönköping, Gotland, Malmö, Mälardalen, Södertörn och Borås - får de tillsammans endast 5 procent av det totala forskningsanslaget. Tycker Jan Björklund att det är rimligt?
Monica Green (S):
Det är oerhört dystert att höra Jan Björklund tala om dessa saker och oerhört dystert att få höra att högskolorna inte duger, att det inte går att höja kvaliteten på dem utan att de ska slås ihop, att de ska bli filialer, att de inte har någon framtid. Det är vad vi ska tolka ut av vad Jan Björklund säger.
I stället borde vi tänka tvärtom, att om söktrycket går ned finns chansen att höja kvaliteten till nästa år på de högskolor som på vissa områden inte har tillräckligt hög kvalitet. På så sätt skapas fler platser. I stället verifierar Jan Björklund denna negativa spiral. Sedan var det frågan om de demografiska förändringarna.
Låt oss titta på hur det har varit i samband med hög arbetslöshet. Det är oroligt i världen. Trots att vi har en massarbetslöshet på 8 procent finns signaler på att arbetslösheten ska bli ännu högre. I sådana tider ska man satsa på utbildning. Det ska vara kunskapslyft, utbildning, komvux och även högre utbildning.
Man ska inte försämra möjligheterna för ungdomar att söka till högskolan. Det är ju något ni har gjort i och med att ni har försämrat möjligheterna för ungdomar att få högskolebehörighet. På sikt vill ni att färre ska få högre utbildning. Sedan gömmer ni er bakom demografiska förändringar när ni i själva verket har chansen att höja kvaliteten. Björklund har inte svarat på min fråga.
Om forskningsanslagen slås ihop för samtliga högskolor i landet blir det endast 5 procent av det totala forskningsanslaget. Tycker Björklund att det är rimligt?
Monica Green (S):
Tack för svaret, Hillevi Engström! Jag säger återigen: Det var ju bra att någon ville svara på frågan eftersom statsministern inte ville komma hit. Det stämmer att jag har ställt frågorna till statsministern eftersom det gäller sjukförsäkringssystemet och a-kassan, det vill säga socialförsäkringssystemet i allmänhet. Men jag har också ställt frågor till Hillevi Engström. Det finns flera skäl till att jag har ställt de här frågorna till statsministern.
Han har bland annat skrivit en bok som heter Det sovande folket där han beskriver hur människor blir nedsövda av trygghetssystemet. Det är det ena han har gjort. Det andra är att han i partiledardebatten i tv i början av maj har sagt att han tycker att det är en bra utveckling med privata försäkringar.
Dessutom har han för en större dagstidning beskrivit att man kan få stöd och hjälp av sina föräldrar, sin partner eller på annat sätt. Det finns exempel på exempel där statsministern nu visar att han tycker att vi ska ha det här systemskiftet där vi inte ska ha den generella välfärdspolitiken som ska omfatta alla längre.
Hans uttalanden tyder på att han tycker att vi ska ha grundtrygghetsmodellen i stället. Det kommer att slå sönder den svenska modellen. Det kommer att göra människor mindre villiga att betala till den generella välfärdsmodellen.
På sikt kommer det att leda till att det blir fattigmansersättningar och inte generella ersättningar eftersom de kommer att ifrågasättas mer och mer om man ändå skaffar sig en egen försäkring. Det var sådana saker som jag hade velat prata med statsministern om, men Hillevi Engström får jättegärna kommentera detta. I sitt svar nämner Hillevi Engström sjukförsäkringen.
Hon säger att det är så bra att det har blivit färre som är sjuka nu. Jag vill påminna Hillevi Engström om att det var vi socialdemokrater som bestämde oss för att i ett första steg halvera detta.
Redan 2003 började vi vårt mödosamma arbete med att få tillbaka människor i arbete genom rehabiliteringskedjan och så vidare. Det gav resultat. Redan 2003 såg vi skiftet. Sedan dess har fler och fler kommit tillbaka, och det utan att vi gjorde dem fattigare.
Det behövdes inte. Det som behövs är att man har pengar bakom rehabiliteringskedjan och att människor blir sedda. Det fungerade med vår politik. Det hade fortsatt att göra det, men ni slog sönder tryggheten för de sjuka. Ni har också slagit sönder tryggheten för de arbetslösa och hävdar att det ger fler jobb.
I det här svaret säger Hillevi Engström att det har gett 200 000 jobb, och det är inte sant. År 2006 tillkom det 153 000 nya jobb, och år 2007 tillkom det 80 000 nya jobb. Det var så länge som vår modell fortfarande bet. Vi hade trygghet för de arbetslösa och åtgärder inom komvux, på Arbetsförmedlingen och så vidare.
Hillevi Engström påstår att skiljelinjen går mellan aktiva insatser och att ha en trygg försäkring. Det är inte sant. Vi satsar på aktiva åtgärder från första dagen, utbildning och omställning samtidigt som vi kan ge de arbetslösa och sjuka en vettig ersättning.
Monica Green (S):
Hillevi Engström gör det väldigt enkelt för sig när hon står här och säger att det finns ett samband mellan att man har sänkt ersättningarna och att det har blivit fler jobb. Hon ställer de två sakerna mot varandra, men det är inte sant. Vi har massarbetslöshet; vi har 8 procents arbetslöshet. Långtidsarbetslösheten har ökat, och ungdomsarbetslösheten har ökat.
Ni har inte sett till att människor har kommit i arbete! Hillevi Engström säger att vi har en större befolkning nu. Ja, men om en lärare får fler elever i klassen kan inte läraren säga: Jag lär bara en elev mer än förra året, för jag tycker att det är bra om en elev lär sig mer. Om man har fått ett större antal elever måste man ju lära alla eleverna!
Man kan inte säga: Befolkningen har ökat, och därför gör det här ingenting. Det hänger inte ihop att ställa de här två sakerna mot varandra och säga att vi inte ska ligga i topp med ersättningsnivåerna för då kanske det inte blir fler jobb. Vi lyckades halvera arbetslösheten när vi satte upp det målet. Då hånade Moderaterna oss här i kammaren.
Vi gjorde det utan att för den skull urholka ersättningarna. Det går om man fokuserar på att människor ska komma i arbete, göra omställningsutbildningar och att satsa på utbildning, validering och aktiva åtgärder. Man behöver inte samtidigt försämra människors ekonomiska trygghet och tro att det blir fler jobb bara för det.
Det finns inget sådant samband. När så många har lämnat a-kassan - över 400 000 har gjort det - är det många som står utan skyddsnät och som blir hänvisade till socialbidrag.
Då ökar i sin tur socialbidragen i kommunerna, vilket gör att kommunerna inte vågar satsa på att anställa fler, och det leder till att de som jobbar inom kommunerna får det stressigare och kvaliteten blir sämre. Allt det hänger ihop.
Bra ekonomisk trygghet vid sjukdom och arbetslöshet skapar både efterfrågan och ger fler jobb, därför att trygga människor vågar.
Monica Green (S):
Hillevi Engström tror uppenbarligen att regeringen har en bra ungdomspolitik, men det har den inte. Vi har en skyhög ungdomsarbetslöshet. De åtgärder som regeringen har satt in har inte hjälpt. Då kanske man måste fundera på vad man ska göra i stället.
Om politiken inte fungerar, om den faktiskt inte biter och det inte blir några fler jobb till ungdomar är det väldigt dyrt att slänga ut 17 miljarder på det. Då är det väldigt dyra åtgärder.
Vi måste fundera på vad vi ska satsa på, säger Hillevi Engström, men i själva verket är det faktiskt så att ni väljer grundtrygghetsmodellen i stället. Det är det ni indirekt säger. Reinfeldt har sagt det vid ett flertal tillfällen.
Han har skrivit boken Det sovande folket , han har sagt att man får försörja sig på annat sätt genom föräldrar, släktingar och så vidare om man blir arbetslös, och han har också sagt att det är bra med tilläggsförsäkringar.
Med andra ord går vi ifrån den svenska välfärdsmodellen med trygghet vid sjukdom och arbetslöshet trots att det uppenbarligen inte ger några jobb. De jobb som har tillkommit i Sverige tillkom 2006 och 2007. Då tillkom det nya jobb i Sverige. Sedan dess har det inte tillkommit jobb.
Det kan hända att det har med den internationella lågkonjunkturen att göra, men det har definitivt inte tillkommit några nya jobb bara för att ni har sänkt ersättningarna och piskat de sjuka och arbetslösa.
Monica Green (S):
Jag tackar utrikesministern för svaret. Nu står vi här igen och diskuterar de vidrigheter som sker i fråga om Israels övergrepp på palestinier. Carl Bildt brukar ha en ganska bra inställning i denna fråga. Han brukar hålla med oss som driver denna fråga och tycka att vi ska ha en tvåstatslösning och se till att dessa övergrepp stoppas.
Men problemet är att gå från ord till handling. Det händer ingenting sedan. Har Carl Bildt problem med folkpartisterna i regeringen, eller har han problem med andra saker för att få igenom det som han faktiskt håller med om? Det skulle jag vilja ha svar på.
Vi har förstått att Folkpartiet i regeringen försöker hindra utvecklingen, nämligen att Palestina ska bli en egen stat som man borde ha blivit för länge sedan. Det såg vi exempel på när Sverige inte röstade för att Palestina skulle bli medlem i Unesco. Sverige var det enda landet i Norden som gjorde det.
Regeringen, med Folkpartiet i spetsen, skämde i och med det ut sig inför resten av världen genom denna handling. Där har Carl Bildt antagligen ett problem. Men vilka andra problem har Carl Bildt som gör att det inte händer någonting och att man inte går från ord till handling? Är det problem inom EU eller i resten av världssamfundet, och vad skulle Sverige självt kunna göra? Det skulle jag vilja ha svar på.
Jag har i min interpellation försökt fokusera på de varor som produceras på ockuperad mark, på den palestinska mark som ockuperas av Israel. Israel tillverkar där varor och odlar produkter, men konsumenterna har sedan ingen aning om att de har framställts på olagligt sätt.
Carl Bildt säger i sitt svar att Storbritannien visserligen har infört ursprungsmärkning men att det är mycket komplicerat och behöver belysas ytterligare. Alltså händer ingenting i frågan. Det segdras. Varför kunde Storbritannien göra det men inte Sverige? Vad är det som de kan men som inte vi kan? Vilka hinder finns? Vad är det som regeringen måste bereda mer, som Carl Bildt säger i svaret.
Vi kan inte ha det så här, alltså att år från år se hur palestinier förtrycks mer och mer i sitt eget land. Precis som de andra debattörerna här har påpekat är det en ohållbar situation.
Vi har varit i Palestina några gånger och sett hur vräkning av palestinier sker, hur israeler bygger nya bostäder och tar palestiniernas vatten och hur de tar deras egna hus. Jag har själv varit hemma hos en äldre kvinna i östra Jerusalem som har blivit förflyttad i sitt eget hus.
Hon får bo i en liten del av sitt eget hus. Israelerna tyckte att de var snälla som lät henne bo kvar en tid när de själva flyttade in i resten av huset. Hennes syster gick till polisen och sade att man inte kan ta någon annans hus. Vad hände då? Jo, systern blev arresterad för att hon protesterade mot att detta skedde. Övergreppen sker varje dag.
Detta är ockupation, och övergrepp på människor sker varje dag. Vi kan inte hålla på så här längre. Carl Bildt måste skynda på i denna fråga. Det måste bli en tvåstatslösning, vi måste erkänna staten Palestina, och Israel måste sluta med ockupationen.