Martin Ådahl (C):
Ytterligare en påminnelse om hur direkt och på djupet konflikten i Ukraina påverkar oss här i Sverige och Europa är att vi den här veckan såg de första offren för Putins illegala och barbariska invasion av Ukraina i ett EU-land, på Europeiska unionens mark.
Två oskyldiga invånare i den lilla polska byn Przewodów sällas nu till de många tusentals civila offren. EU, Nato och väst måste nu vara tydliga med att hålla gränsen, som Thorbjörn Fälldin en gång sa, och där bör Sverige vara en tydlig och klar röst. Det Putin gör i västra Ukraina har över huvud taget ingenting att göra med det invasionskrig han bedriver. Det är ingen krigsskådeplats; det är ren terrorbombning.
Men, herr talman, Ukraina har inte låtit sig skrämmas. Därom vittnar scenerna i Cherson, där invånarna trots det omedelbara hot som kvarstår från Ryssland vågar gå ut på gatorna för att visa sin glädje, sin lättnad och sitt hopp men också sin sorg och sin vrede över den besinningslösa förstörelse som redan har nämnts här i talarstolen.
Det är massgravar, tortyrkamrar och försåtsmineringar riktade mot barn. Det påminner oss om hur viktigt det är att inte falna och tröttna efter nio månader. Ukraina måste absolut vinna detta krig - det är ett fundamentalt och absolut behov för svensk säkerhetspolitik och svensk utrikespolitik.
Vartenda vapen som går till att begränsa Putins militära förmåga och vartenda svenskt vapen som går till att besegra Putin är ett vapen använt för Sveriges säkerhet, demokratin och Europas säkerhet.
Ukrainas sak är vår, och detta nu mer än någonsin när möjligheten till seger närmar sig tack vare den ukrainska krigsmaktens otroliga hjältemod inför en inledningsvis övermäktig fiende. Herr talman!
De besked som regeringen givit om hjälp till Ukraina - och som vi debatterar här i dag - är mycket bra och välkomna, liksom inte minst enigheten i den här kammaren och bland alla partier bakom det stöd vi visar för Ukraina. Tyvärr är stödet samtidigt otillräckligt och därmed bekymmersamt. Det är utmärkt och nödvändigt att regeringen skickar mer och tyngre vapen, sådana vapen som Ukraina efterfrågar inför en oerhört tuff vinter.
Vi får ta försvarsministern på orden när han säger att han kommer att göra allt för att leverera mer vapen, såsom tunga artillerisystem, och att han kommer att följa upp detta på alla möjliga sätt så fort som möjligt. Ukraina behöver mer och tyngre svenska vapen, även efter denna insats.
Mer bekymmersamt är däremot att den ekonomiska hjälpen inte är i nivå med vare sig de akuta eller de långsiktiga behov som Ukraina har. Ukraina har extrema utgifter för sitt försvar, och samtidigt angrips och saboteras hela landets produktionsapparat av Putin och hans krig. Ukrainas hamnar är i stor utsträckning stängda för export av mat och gödsel till resten av världen.
Dessutom - som nu senast har nämnts - har en tredjedel av landet stått utan ström. Då hjälper det inte att landets invånare på ett närmast mirakulöst sätt har lyckats hålla landet igång. Det gröps nu väldiga hål i Ukrainas statsfinanser. Det här är en hemmafront som också måste hållas för att kriget ska kunna vinnas. Enligt IMF förlorar Ukraina varje månad i sin statsbudget 40 miljarder kronor.
Det är för övrigt lika mycket varje månad som regeringen satsar i den budget man har lagt. Och enligt ledande ukrainska ekonomer stämmer inte detta, utan det är 50 miljarder man förlorar - varje månad! Tyvärr är det sedelpressarna som fyller dessa hål. Ukrainas valuta hryvnia har rasat i värde. Trots den oerhört skickliga centralbankens insatser hotar nu en mycket allvarlig inflation. Herr talman! Detta ekonomiska krig måste också vinnas.
Vi i Sverige och i väst måste svara upp. Det är enorma pengar Ukraina saknar, men ändå är de 500-600 miljarder kronor - 50 miljarder dollar - som de behöver över ett år bara 3 promille av EU:s bnp. Och det är ju mycket som står på spel! Ukrainas bnp år 2021 var 200 miljarder dollar och EU:s samlade bnp 17 000 miljarder dollar - 85 gånger Ukrainas bnp!
Vi har råd att stötta Ukraina, och om vi inte gör det måste vi betala mångdubbelt mer för att vi låter Putins skugga sträcka sig över Europa. På samma sätt behöver Moldavien, ett litet strategiskt placerat land klämt mellan kriget och EU, också ännu mer stöd än det som ges i förslaget. Då räcker inte 0,7 miljarder kronor. EU-ländernas stöd betalas inte heller ut som utlovat.
Och när det betalas ut är det förenat med så mycket byråkrati att det inte går att hantera i en krigssituation. Det krävs både stora lån gemensamt finansierade av EU och stöd direkt till Ukraina. Det är bra att Sverige nu svängt om att EU gemensamt ska kunna garantera lån till Ukraina på 18 miljarder euro, men det behövs mer rent stöd.
Det är synnerligen smärtsamt att man bara förmår 0,7 miljarder kronor när det samtidigt sker en nedskärning av biståndsbudgeten med 6,7 miljarder kronor. Otroligt illa tajmat! Dessutom kommer Ukraina på lång sikt att ha ett enormt behov av återuppbyggnad. Vi talar om tusentals miljarder kronor, motsvarande Sveriges bnp och mer. Det behövs en Marshallplan. Här kommer Sveriges hjälp att vara helt avgörande. Vi behöver gå före.
Det kan verka ogeneröst att säga detta just som regeringen har gjort bra, nödvändiga saker som den bör ha beröm för och som vi alla står eniga bakom. Men historien kommer inte att minnas Sverige eller oss i Europa för att vi nästan visade det ledarskap som behövdes, för att vi nästan klarade att rädda Ukraina ekonomiskt i den allra mest avgörande stunden.
Historien kommer att minnas oss om vi, när Ukraina visat hjältemod bortom allt vi hade kunnat önska och begära, gör de uppoffringar och visar det mod som ankommer på oss. Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag.