Ulla Andersson (V):
Jag vill tacka statsrådet för svaret, även om jag måste säga att jag blev mycket besviken när jag såg det. Statsrådet avsäger sig totalt allt politiskt ansvar för arbetsvillkoren för de anställda i statliga bolag och även en del myndigheter, oavsett vilka försämringar som det faktiskt innebär. Borta är allt prat om att staten och det offentliga ska vara ett föredöme som arbetsgivare.
Här ser vi ett väldigt tydligt mönster där staten på olika sätt försämrar villkoren för de anställda, men det politiskt ansvariga statsrådet verkar tyvärr inte ha något bekymmer med det. Tydligen är det stor skillnad på retorik och praktik. Gång på gång har nu villkoren försämrats för de statligt anställda när myndigheter har blivit bolag eller som nu när Luftfartsverket och Metria ska bilda bolag.
I fråga om Luftfartsverket är det mycket klart att man anser att det går att pressa kostnaderna genom att försämra villkoren för de anställda. På de overheadbilder jag har tagit del av och som jag också har med mig här kan man klart utläsa att det också är det som är meningen.
Kostnadsnivån måste sjunka, och det ska uppnås genom ett nytt kollektivavtal som bland annat innebär längre arbetstider, kortare semester och mindre personal som ska utföra samma arbetsuppgifter. Det står väldigt tydligt och klart i de overheadbilder som man presenterat från Luftfartsverkets ledning.
Luftfartsverket har dessutom vid bildandet av det nya bolaget NUAC HB, ett bolag som ska bildas för att hantera flygledning över luftrummet över Danmark och Sverige, genomfört en rad försämringar i anställningsvillkoren för de svenska anställda i bolaget.
De danska anställda som ska ingå i bolaget får behålla sina tidigare villkor - villkor som dessutom var bättre än vad svenskarna hade. Det är tydligen så att den danska staten anser att det är viktigare att ha bättre arbetsvillkor för sina anställda än vad den svenska staten gör i det här fallet.
De försämringar som sker i det bolaget handlar om allt från försämrad möjlighet till föräldraledighet till längre arbetstider, lägre ersättning för arbetsresor, lägre ersättning för skiftgång och så vidare. Fackförbundet ST har agerat och försökt uppmärksamma på de försämringar som faktiskt sker.
I ett brev har man skrivit att det här är helt främmande för hur parterna inom staten brukade bete sig mot varandra. Lokala avtal har sagts upp mitt under pågående förhandlingar, och arbetsgivaren har när parterna inte har kommit överens ensidigt beslutat om vilka villkor som ska gälla. Det har därmed inneburit försämringar i form av frysning av tarifflöner och längre arbetstid.
Det här är alltså för de anställda som ska vara kvar i myndigheten. Fackförbundet ST skriver i sitt brev: Genom att agera på detta sätt har Luftfartsverket inte visat denna respekt för de fackliga organisationerna och därmed inte sin personal. Jag skulle kunna fortsätta så här.
Jag har många exempel på myndigheter som har blivit statliga bolag, där försämringar har skett för de statligt anställda. Jag vill fråga statsrådet om det är det som är meningen. Är det det här som är huvudsyftet med bolagiseringen? Om inte, varför inte då försöka vidta några åtgärder där man garanterar likvärdiga villkor?
Bland annat har vi det statliga trygghetsavtalet som är väldigt bra och omfattande och skapar möjligheter till omställning som inte de här privata avtalsområdena har. Det har också Luftfartsverket insett och till och med sagt upp anställda i förväg för att de ska kunna ta del av det avtalet. Vore det inte dags att agera, statsrådet?