KBLab/rixvox huggingface dataset:
Aron Modig (KD):
Som jag påpekade i mitt anförande stämmer detta - det var alliansregeringen som lade fram den propositionen. Det skedde dock tillsammans med Miljöpartiet. Det var en gemensam produkt. Socialdemokraterna röstade inte emot den utan efterfrågade snarare ett skarpare regelverk. Det råder ingen skillnad i åsikt där.
Vi är också eniga om att lagstiftningen i detta avseende uppenbarligen har tillämpats på ett helt annat sätt än vad som var tänkt. Jag håller ändå fast vid att jag saknar initiativ från regeringens sida i denna fråga. Det stämmer att regeringen tillsatte en utredning i juli 2015 för att titta på regelverket, men den handlade inte om detta.
Den handlade i stället om kontrolldelen - hur kan vi undvika att arbetskraftsinvandrare utnyttjas på svensk arbetsmarknad? Ingångsvinkeln var en helt annan.
Företrädarna för regeringspartierna försöker att få det till att denna utredning var bredare än så, men det var ingenting som framgick av det som var känt utanför regeringen och utanför regeringsförhandlingarna.
Jag tycker att det är märkligt att de initiativ som har kommit från regeringssidan i den här frågan har varit obefintliga. Det är allianspartierna som gång på gång har fått driva frågan framåt. Nu har det gett resultat; vi tar ett litet steg framåt i dag.
En stor del av förtjänsten för detta måste dock sägas vara allianspartiernas - det är de som har drivit denna fråga i riksdagen och utanför riksdagen.
Aron Modig (KD):
Jag vill ställa min fråga till utbildningsministern. Salsa är ju en modell som Skolverket använder för att jämföra skolors betygsresultat utifrån den specifika skolans elevunderlag, bland annat med avseende på föräldrarnas utbildningsnivå och andelen nyinvandrade elever. Ungefär 17 procent av landets alla grundskolor är friskolor.
Men om man går igenom Salsavärdena för alla skolor visar det sig att bland dem som har de högsta Salsavärdena, alltså de bästa betygsresultaten med hänsyn taget till elevunderlaget, är över 60 procent friskolor. Många av de här skolorna är vinstdrivna skolor och kommer att ha stora problem att få ihop sin fortsatta verksamhet om det förslag om vinstbegränsning som regeringen förbereder införs.
Min fråga till Gustav Fridolin är därför: Hur blir svensk skola bättre av att regeringen gör det svårare för dessa högpresterande skolor att fortsätta sin verksamhet?
Aron Modig (KD):
Det första som utbildningsministern säger tycker jag är lovande, det vill säga att det behövs olika typer av skolor för att eleverna är olika och har olika behov och så vidare. Frågan är bara hur detta går ihop med det förslag om vinstbegränsning som regeringen förbereder. Vi vet ju att en konsekvens av detta kommer att vara att en väldigt stor andel av de friskolor som i dag verkar i landet inte kommer att kunna fortsätta göra det om en sådan här bestämmelse införs.
Rasmus Ling (MP):
Det är fina sagor Olle Felten berättar för oss i kammaren. Han talar också om ett demokratiskt underskott som han påstår ska ha funnits i skatteutskottet när vi tagit fram dessa betänkanden.
Det förhåller sig väl snarare så att det som Olle Felten och Sverigedemokraterna tar upp i anförandet, att de hade velat se ökade anslag på Tullverkets område, inte är sant.
Han glömmer, eller undanhåller för oss, att vi för mindre än två veckor sedan satt i kammaren och Olle Felten tryckte på den knapp som innebar ett minskat anslag till just det som han står och talar om i över sex minuter. Ni låtsas, Olle Felten, som om ni inte har något ansvar för det aktiva beslut ni tog och frångår den ordning som vi haft under väldigt lång tid.
När det har gynnat er sak har ni hänvisat till praxis och hur vi brukar göra. Vi hade till exempel en talmansomröstning den första dagen då vi samlades efter valet. Då var det viktigt, men det är det tydligen inte längre.
Ni valde alltså att göra på det sättet och försöker nu frångå det ansvar som det innebär att ni aktivt röstat som ni gjort. Jag skulle vilja veta om du inte längre står för det som du gjorde onsdagen den 3 december. Hur kan du annars stå här och tala om helt andra prioriteringar?
Rasmus Ling (MP):
Saken är den, Olle Felten, att det ni ansåg vara bäst var en neddragning på det här utgiftsområdet, alltså tvärtemot vad du säger. Vi står för vår politik, säger Sverigedemokraterna, men det gör ni ju inte. Du står för en helt annan politik i talarstolen än den som du för mindre än två veckor sedan röstade för. Du hänvisar till migrationspolitiken.
Det är ett utgiftsområde som diskuterats tidigare i kammaren. Nu diskuterar vi utgiftsområde 3 där du vill en sak men har röstat för någonting helt annat. Det var en integrationsdebatt i kammaren på förmiddagen som berörde de delarna. Där säger ni på motsvarande sätt en sak men har röstat för någonting helt annat. Det gäller alla utgiftsområden. Det här är inte seriöst. Ni kan inte agera på ett sådant sätt.
Ni kan inte säga att ni tycker en sak men rösta för någonting annat. Det är helt enkelt inte seriöst. Ni borde skämmas för detta agerande.
Rasmus Ling (MP):
Vi har i Sveriges riksdag under väldigt lång tid haft en ordning som bygger på parlamentariska principer. Regeringen ska lägga fram en budget och ha stöd från riksdagen. Om man inte har ett sådant stöd från riksdagen, om det finns en majoritet för någonting annat, är det rimligt att det blir en annan regering.
Nu har inte Sverigedemokraterna fört några samtal med de borgerliga partierna om detta. Man är inte en del av deras alternativ. Men man vill inte heller ta något ansvar för de beslut som tas. Det är ett oseriöst sätt att bedriva politik på.
Man kan inte stå och tycka att ett utgiftsområde är litet och inte har någon betydelse och säga att man står för ett annat budgetalternativ än det man röstade på. Det är inte ett seriöst sätt att bedriva politik på.
Rasmus Ling (MP):
Den här kvällen debatterar vi skatteutskottets betänkande om inkomstskatt. Det är frågor som inte bara har stor betydelse för hur människor i vårt land kan forma sina liv, utan skattesystemet har betydelse även för hur samhället kan fungera i stort och utvecklas på ett positivt sätt.
I den budgetproposition för 2015 som regeringen lade fram, och som riksdagen dessvärre röstade ned till förmån för riksdagsoppositionens motion, fanns det flera förslag på skatteområdet som hade lett till en positiv utveckling för Sverige.
Där fanns förslag om sänkt pensionärsskatt så att pensionärer med de lägsta pensionerna skulle få samma skatt som dem som jobbar, och de med pensioner upp till 240 000 om året, alltså 20 000 i månaden, skulle få lägre skatt för att minska gapet.
Där fanns förslag om avtrappning av jobbskatteavdraget så att inkomstskillnaderna skulle minska och därmed också skillnaderna mellan könen. Där fanns förslag om miljöskatter så att den miljöstyrande effekten skulle kunna öka och vi lättare skulle kunna nå de miljömål riksdagen har satt upp.
Även om den rödgröna regeringens budget föll lovar vi att ambitionerna i den kommer att finnas kvar under hela mandatperioden. Herr talman! Användningen av fossila bränslen ska minska tydligt under mandatperioden. Det slås fast i betänkandet.
Det har regeringen också slagit fast i såväl budgetpropositionen och regeringsförklaringen som i den överenskommelse regeringspartierna har gjort. Skattesystemet är ett av de centrala områdena för att nå miljömålet om minskad användning av fossila bränslen.
Även för andra miljömål har skattesystemet en central roll. Det kan handla om kemikalier och andra saker. Vi vet att ekonomiska incitament fungerar och är effektiva. Därför behöver och kommer regeringen brett se över hur incitamenten och miljöstyrningen kan förbättras.
Det här är också en möjlighet för miljöteknikföretag och andra delar av näringslivet att växa och att exportera denna teknik och kunskap till andra länder. Det finns flera motioner som rör utökade avdrag, personalvårdsförmåner och hälsofrämjande åtgärder.
Flera av dem har vällovliga syften, och om det finns starka skäl kan det finnas anledning att se över en del av dem längre fram. Samtidigt är det viktigt att inkomstbeskattningen av löner och förmåner hålls likformig. Skattefria förmåner får ett högre värde för personer med högre inkomster.
Det är därför viktigt och finns starka skäl se över hur det kan utformas rätt.
Rasmus Ling (MP):
Vi debatterar alltså frågor om skatt på företag, kapital och fastighet. De flesta som har hållit sina anföranden har koncentrerat sig på företagen. Vilka villkor som gäller är givetvis viktigt och av avgörande betydelse för näringslivets utveckling.
Skattereglerna är en viktig del, men annat är också viktigt för att företagen i landet ska kunna konkurrera på marknaden. Det måste finnas bostäder för dem som ska driva företagen och för övrig personal.
Infrastruktur behövs, både fysisk och inte minst digital så att it och bredband fungerar. Även de upphandlingar som görs av kommunerna, landstingen, regionerna och staten är viktiga. Regeringen har aviserat åtgärder för att förbättra företagens möjligheter när det gäller rådgivning, lån, tillgång till riskkapital och enklare regler.
I budgetpropositionen, som blev nedröstad i höstas, aviserades också att sjuklöneansvaret skulle minska för företagen genom att den andra veckan tas bort. Regeringen har tillsatt ett innovationsråd som ska se över olika delar som gäller företagens villkor.
Vi får följa det arbetet och se hur innovationsföretag kan utvecklas på olika sätt. Det finns andra angelägna områden i betänkandet. Det finns moderata motioner som berör frågan om att successivt avveckla eller begränsa ränteavdragen.
Jag välkomnar att det kommer upp en diskussion om denna fråga. Ränteavdragen har en väldigt skev fördelningspolitisk profil. I går kunde man i SVT:s Aktuellt se att 85 procent av avdragen går till den halva av befolkningen som tjänar mer än den andra halvan. Avdragen kan ibland uppgå till mer än hela hyreskostnaden för en hyreslägenhet.
Detta kostar statskassan 32 miljarder varje år. Det finns nog inget bättre läge att påbörja en nedtrappning än just nu när räntorna är så låga. Om det ska göras bör det ske genom en utfasning på sikt som det bör finnas en bred majoritet för, eftersom många människors långsiktiga ekonomi berörs.
Regeringen har varit tydlig med att den anser att hushållens skuldsättning är ett problem, och detta är ett av flera sätt som man har pratat om. Det finns även motioner om att se över reavinstbeskattningen vid försäljning av bostäder, för att underlätta flyttkedjor. Som det står i betänkandet tittar Regeringskansliet på detta.
I ett större sammanhang, med en översyn av avdrag och regler på bostadssidan, är detta en del. En annan sak som det finns motioner om och som det står om i betänkandet är tonnageskatt för sjöfarten. Detta debatterades här i kammaren i går i en interpellationsdebatt.
Det har funnits en riksdagsmajoritet för att införa en sådan skatt länge, men ingenting hände i frågan under den förra, borgerliga regeringen. Detta är viktigt av konkurrensskäl för företag i Sverige, för ekonomin och inte minst för miljön, om vi kan få över gods från väg till sjöfart och järnväg.
Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet.
Rasmus Ling (MP):
Vi debatterar nu frågor från skatteutskottet om mervärdesskatt, så kallad moms. I betänkandet står det på ett ställe: "Diskussioner om denna sorts frågor är av en ständigt pågående karaktär." Det är nog svårt att reservera sig mot just den meningen, även om vi naturligtvis har olika ingångar i själva sakfrågorna.
En fråga som har varit stor på momsområdet nu under vintern och början på våren har gällt moms för ideella organisationer som bedriver försäljning av second hand. Flera debattörer tog också upp detta i sina anföranden. Detta har diskuterats och varit en stor fråga, trots att den inte har varit föremål för något politiskt beslut.
Bakgrunden var att Högsta förvaltningsdomstolen redan för ett par år sedan meddelade ett beslut som sa att EU-rätten inte är förenlig med de undantag som Sverige har haft.
Skatteverket gjorde sedan sin tolkning av domstolsbeslutet och meddelade i september förra året, någon vecka innan vi hade allmänna val, på vilket sätt man tolkade Högsta förvaltningsrättens dom.
Det innebar bland annat att momsfrihet inte medges om butiken har öppet mer än 24 timmar i veckan och om personalen är ideellt arbetande mindre än 60 procent. Fru talman! Detta började gälla i början av det här året.
Det har pågått ett intensivt arbete, såväl i utskottet som i Regeringskansliet, för att lösa den här frågan. Givetvis har också många andra krafter från organisationer, föreningar och engagerade medborgare både varit pådrivande och deltagit i arbetet för att hitta en lösning.
EU-kommissionen har nu sagt att Sverige kan få ett undantag i den här delen, så frågan ser lyckligtvis ut att få en bra lösning med fortsatt momsbefrielse. Detta är ju någonting som så gott som alla - jag har inte hört någon som har varit emot - har ansett vara en väldigt viktig fråga att lösa.
Här ser man vad den ideella sektorn bidrar med socialt, miljömässigt och på många andra sätt. Det är väldigt viktigt att värna villkoren för denna sektor. Moms på kulturområdet är en annan fråga som är viktig.
Som framgår av betänkandet har Sverige haft linjen gentemot EU-kommissionen och andra medlemsländer att det är angeläget att e-böcker och tryckta böcker behandlas lika. Det var ett positivt beslut i början av 2000-talet när momsen på vanliga tryckta böcker sänktes i Sverige.
När tekniken nu går framåt hade det varit skönt om också EU hade gjort det i vissa delar. Några motionärer anför också att det bör vara samma moms på olika former av musikarrangemang.
Det är lätt att tycka att det finns en inkonsekvens när snarlika kulturformer ges olika skattemässiga förutsättningar.
En sak att komma ihåg är emellertid att sänkningar av skatter leder till att vi får mindre pengar för att gemensamt finansiera saker och att vi under ett flertal år har haft underskott i statens budget. Fru talman! Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet.
Rasmus Ling (MP):
Vi debatterar skatteutskottets betänkande 20 om skatteförfarande och folkbokföring. Det handlar om att skattereglerna och skattesystemet ska underlätta för människor och företag att göra rätt för sig, så att skattebrott, skatteflykt och skattesmitning undanröjs.
I den offentliga debatten diskuterar vi ofta nivåer på olika skatter, men utformningen av skatter och tillvägagångssättet när det gäller dem är också mycket relevant. Ibland handlar det om avvägningar som inte är alldeles enkla. Kassaregisterlagen har inneburit att konkurrens mellan företag sker på mer lika villkor.
Samtidigt kan det ibland vara besvärligt för en mindre företagare exempelvis inom torg- och marknadshandeln. Därför är det viktigt att vi fortlöpande ser över effekterna av olika åtgärder som vi vidtar för att uppnå en balans mellan administration och viljan att göra rätt för sig.
Frågan om företrädaransvaret är en annan fråga där det gäller att hitta en balans mellan det personliga ansvaret för en näringsidkare och reglerna, så att reglerna inte leder till att oseriösa aktörer gynnas.
Intresseorganisationen Svenskt Näringsliv har uppvaktat skatteutskottet för att få till en förändring av företrädaransvaret, som man menar har blivit alltför strikt i sin tillämpning.
Regeringen ville låta Skatteverket göra en översyn av tillämpningen, men nu finns det alltså ett förslag från utskottsmajoriteten att göra ett tillkännagivande om att regeringen ska göra en sådan i stället för Skatteverket.
Ett annat område som berörs i betänkandet gäller det nordiska skatteavtalet och villkoren mellan de nordiska länderna. Ett enigt utskott skriver i betänkandet att det är angeläget att lösa förekommande gränshinder som försvårar handel, pendling och flytt mellan de nordiska länderna.
I ett tidigare tillkännagivande från den förra mandatperioden finns ett uppdrag till regeringen att se över skatteavtalet med Danmark. Det kommer vi att debattera vid ett senare tillfälle i den här kammaren.
Det är viktigt att fortlöpande se över och effektivisera och att minska regelkrånglet för pendlare mellan de olika länderna.
Här spelar samarbetsorganisationer som Grensetjänsten, Öresundskommiteen och andra en viktig roll, inte minst för att höja kunskapen och belysa de problem som människor och företag som verkar i de nordiska länderna kan ha. Med det yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet.
Rasmus Ling (MP):
Erik Ottoson har helt rätt i att jag har en enorm reformlusta på det här området. Det här ett ytterst angeläget område, och det är bra att vi kan föra en sådan här diskussion. När det gäller hur taxorna ska se ut i kollektivtrafiken är det kollektivtrafikhuvudmännen i regioner och landsting som ska fatta de besluten. Det ska vi inte göra härifrån. Min och Miljöpartiets åsikt är att avgiftsfri kollektivtrafik inte är någonting som är bra.
Vi behöver pengarna för att göra en utbyggnad av kollektivtrafiken. Vi kommer att behöva väldigt mycket pengar till det, precis som jag sa i mitt inlägg. Marginalkostnaderna är stigande. Med en fördubbling kan vi se ökade kostnader, totalt sett. Men då är förstås frågan hur det ska fördelas. Jag tror att priset är en viktig faktor. Det är inte den enda faktorn, men den finns där.
Det kommer inte att gå att göra hur stora höjningar som helst i landet, för det drabbar förstås människor när de priserna stiger snabbare än andra priser, som har skett. Men som jag sa: Detta är någonting som vi måste titta på, för vi vill se den här utbyggnaden.
Vi kan se framför oss att priserna kommer att fortsätta att öka om vi inte hittar nya smarta och mer effektiva sätt att göra det här på.
Rasmus Ling (MP):
Självklart är det så att kvalitet kostar. Problemet här är att resenärerna upplever att man trots stigande priser inte har fått någon kvalitetsförbättring i kollektivtrafiken.
Om vi kan komma dithän att vi erbjuder en bättre produkt runt om i landet för att resa med buss, tåg, spårvagn eller något annat kollektivt färdsätt tror jag också att människor är beredda att betala för det via skatten och också via avgifter. Problemet är när detta inte korrelerar. Det här måste vi få att fungera betydligt bättre än i dag.
Man måste kunna lita på att tåg och bussar kommer i tid. Som svar på frågan vill jag säga att när vi har en kollektivtrafik som är pålitlig ser jag inte att det är något konstigt med att man också får betala för att åka med.
Rasmus Ling (MP):
När det gäller godstransporter är det några perspektiv som är mycket centrala. En aspekt är att svenska företag ska kunna konkurrera på samma villkor som företag från andra länder. Ett införande av tonnageskatt som alternativ till inkomstbeskattning hade, som interpellanten säger, kunnat vara en möjlighet att underlätta detta.
En annan viktig aspekt på godstransporter är miljön. Att få över transporter från väg till järnväg är en vanlig, återkommande och inte minst relevant målsättning som också regeringen har, vilket är bra.
Att få över gods till sjöfart är även det en fråga som är viktig för miljön och klimatet. Friktionen mellan ett fartyg och vatten är mindre om man jämför med andra transportmedel med metallhjul på räls, gummihjul på asfalt och flygplan som är energieffektivitetsmässigt sämst.
En tredje central aspekt är naturligtvis ekonomin. För att få en rättvisande bild är det avgörande att prissättningen överensstämmer med verkligheten, att de externa effekterna internaliseras, som man säger på ekonomispråk, alltså att miljöförstöring kostar och bakas in i priset man betalar.
Sjöfarten är konkurrenskraftig på så sätt att infrastrukturen redan finns. Havet ligger där det ligger, och underhållet är synnerligen modest - även om vi har en regering med ökade ambitioner för att bevara havsmiljön. Moderaterna var i regeringsställning under åtta år, och det gjordes inte mycket i den här frågan.
Det är glädjande att det finns företrädare även från andra partier som ligger på och vill införa tonnageskatt.
Rasmus Ling (MP):
Man ska vara försiktig med att utge sig för att prata för alla. Vilka drivkrafter folk har är individuellt, men självklart måste man ibland generalisera. När det gäller människor som har arbetsförmåga skulle jag ändå säga: Så gott som alla vill inte någonting hellre än att få ett jobb.
Den ekonomiska drivkraften är en av flera delar i detta. Den är inte på något sätt oviktig, men den är långt ifrån den enda. Om man undantar en och annan som slutar sitt jobb och får fallskärm eller avgångsvederlag tjänar den absoluta merparten - så gott som alla - på att få ett jobb.
Det finns mer än tydliga ekonomiska incitament för att arbeta i Sverige, och det är dessutom något människor vill göra. Det finns nämligen även annat positivt som kommer med att arbeta, som att få kollegor, vara med i ett sammanhang, få ökad frihet och ökat självbestämmande samt kunna få semester.
I interpellationen skriver Fredrik Schulte, i mitt tycke en aning raljant, att regeringen höjer "bidragen för att inte arbeta". Detta kan ses mot bakgrund av att sjukförsäkringen har försämrats och att människor har tvingats till försörjningsstöd när perioden har tagit slut.
Taket i a-kassan har också legat stilla i tolv tretton år. Allt handlar dock inte om direkta ekonomiska drivkrafter. Trygghet är också någonting som behövs för att människor ska fatta bra beslut och kunna komma igen efter tuffare perioder. Att en ökad trygghet i socialförsäkringen har betydelse kan man också se i andra länder.
I till exempel Danmark finns inte samma karens som i Sverige för den som själv säger upp sig från ett arbete. Här är det nästan omöjligt för den som har ett jobb att säga upp sig, för karensperioden innan man får a-kassa är så pass lång. Det ser dock ut på ett annat sätt i Danmark, och det är en trygghet som stärker drivkraften att våga ta steget om man inte trivs med sitt jobb.
Det stärker arbetstagarens roll gentemot arbetsgivaren. Det finns alltså olika slags drivkrafter och olika system för att människor ska komma in på arbetsmarknaden, herr talman.
Rasmus Ling (MP):
I debatten får man ibland uppfattningen att ROT-avdraget ska avskaffas för att man gör en begränsning av avdragsrätten från 50 procent till 30 procent. Men de flesta skulle nog tycka att en rabatt på 30 procent fortfarande är väldigt förmånlig.
Den summa som man kan få göra maximalt avdrag för är också oförändrad. Det fanns skäl till att ROT-avdraget infördes för en del år sedan. Man kunde förstås diskutera utformningen av det redan då, och det gjordes också.
Vad vi därefter har sett är att kostnaderna för staten har ökat väldigt mycket och att vi har hamnat i ett besvärligt statsfinansiellt läge.
Att inte förändra politiken i takt med att verkligheten förändras gör att vi inte kan bygga upp en beredskap inför nästa gång vi går in i en kris och kanske ser en väldigt hög arbetslöshet inom byggsektorn.
Även om det fanns skäl att införa subventionen och vi nu också har kvar den på en lägre nivå tycker jag att den principiella diskussionen kring detta är viktig och intressant.
När staten går in och premierar ombyggnad av en egenägd bostad och man inte får samma förmån om man bor i en hyreslägenhet är det en störning av marknaden som många moderater nog på ett principiellt plan ändå i grunden inte tycker är rätt.
Det blir en marknadsstörning, och det kan det såklart vara värt under perioder om det finns andra saker att vinna. Men när saker och ting förändras över tid måste man också kunna fråga sig om det här är en lämplig och acceptabel nivå eller om vi ska göra förändringar i takt med att omvärlden också förändras. Fru talman!
Jag tycker att den nivå som man nu har landat i på 30 procent är en ganska väl avvägd nivå. Det är fortfarande en väldigt förmånlig subvention.