KBLab/rixvox huggingface dataset:
Annika Hirvonen (MP):
Det är jättetråkigt att Kristina Axén Olin inte har uppfattat det budskap som jag har försökt förmedla, nämligen att jag delar synen att Riksrevisionens kritik är mycket allvarlig. Jag tycker att det är bra att vi i utskottet är eniga om detta och att regeringen har vidtagit åtgärder på alla de punkter där Riksrevisionen har lämnat rekommendationer.
Det jag kritiserar är några av Moderaternas förslag, som Riksrevisionen alltså inte har ställt sig bakom. I dag får elever i grundsärskolan aldrig F; de får i så fall inget betyg alls. Jag tycker att det är en bra ordning. Betyg för elever i grundsärskolan fyller inte den funktion i samband med urval för högre studier som betygen i grundskolan och gymnasieskolan gör.
Därför är det en bra ordning att eleverna och vårdnadshavarna själva får välja om de vill ha betyg. Jag ser detta ur elevernas perspektiv. Jag förstår det som att Moderaterna vill att alla elever i grundsärskolan ska få betyg för att vi politiker lättare ska kunna se hur det går med kunskapsutvecklingen.
I valet mellan att använda betyg för att förstå hur det går med grundsärskolans kunskapsutveckling och att se till vad som är bäst för de elever som går där väljer jag det senare. Därför vill jag ställa mig bakom det förslag i betänkandet där vi säger nej till Moderaternas förslag.
Annika Hirvonen (MP):
Jag vill ställa en fråga till statsrådet Per Bolund. I går presenterade IPCC den senaste rapporten om klimatförändringarnas konsekvenser vad gäller haven. Det är 680 miljoner människor i låglänta kustområden som nu riskerar att drabbas av översvämningar.
Nästan lika många påverkas av glaciärsmältningar i höga bergsområden, och 65 miljoner människor i låglänta önationer riskerar att se sina länder under havet. Greta Thunberg har talat till en hel värld på FN:s klimattoppmöte. Jag vet att den svenska regeringen har haft ett tydligt ledarskap i klimatfrågan.
I ljuset av den nya rapporten är min fråga: På vilket sätt avser regeringen trappa upp insatserna så att vi verkligen når så långt som möjligt? Vi kanske till och med måste nå längre än vad vi tidigare har trott.
Annika Hirvonen (MP):
Jag tror att det är helt nödvändigt att använda alla verktyg för att minska utsläppen i Sverige. Det är centralt för Sveriges förtroende och för ett globalt ledarskap i klimatfrågan. Samtidigt ser vi nu inte minst i ljuset av IPCC-rapporten hur behovet av klimatanpassningar också i mycket fattiga länder blir alltmer akut.
Hur avser regeringen att bidra i arbetet för att säkra de människornas levnadsvillkor?
Annika Hirvonen (MP):
Den ekonomiska ojämställdheten tar fart vid födelsen av det första barnet. I dag har vi fler och fler närvarande pappor i Sverige som tar fullt föräldraansvar, men ännu tar kvinnor ut den allra största delen av föräldraledigheten under barnens första två år.
Ekonomiska incitament för att dela lika på föräldraförsäkringen har hittills visat sig verkningslösa för att utjämna uttaget. Det som visat sig fungera är att ytterligare månader reserveras för vardera föräldern.
Jag vill fråga socialförsäkringsminister Ardalan Shekarabi hur han vill verka för att vidta ytterligare åtgärder för en jämställd föräldraförsäkring, inte minst för den grupp som i dag inte ens har en sjukpenninggrundande inkomst och som har noll reserverade pappamånader.
Annika Hirvonen (MP):
Klimatläget är långt mer allvarligt än vad forskningen tidigare har kunnat visa. FN:s prognoser bygger på att utsläppen börjar minska redan nästa år, men utsläppen fortsätter att öka. Om vi fortsätter med dagens utsläppsnivåer måste vi tvärt komma ned på nollutsläpp inom åtta år.
Det betyder att vi har bråttom - riktigt bråttom. Det handlar om våra barns och barnbarns framtid. Det är detta som klimatmötet i Madrid nästa vecka handlar om.
Vad anser statsministern är Sveriges roll i det globala klimatarbetet, och hur vill statsministern bidra till höjda klimatambitioner och klimaträttvisa?
Annika Hirvonen (MP):
Coronapandemin drabbar hela vårt samhälle hårt. Men det finns vissa som riskerar att bli extra utsatta. Att vara isolerad i sitt hem med en kontrollerande eller våldsam partner, förälder eller familj riskerar att öka utsattheten. Det gäller inte minst barn och unga, kvinnor samt hbtq-personer.
Allt fler varnar för ökade risker när vardagliga skyddsnät, som att gå till skolan eller jobbet eller att träffa lärare eller en vän, försvinner. Vad gör regeringen för att skydda dem som blir extra utsatta i pandemins spår?
Annika Hirvonen (MP):
Det är genuint orättvist, säger Jonny Cato, att de som gick ut gymnasiet i våras inte omfattas. Varför har inte Jonny Cato sagt något om detta under något av alla de samtal som vi haft sedan de här ändringarna presenterades? Jag vet, precis som Jonny Cato, att Centerpartiets röster var avgörande för att få igenom de här förslagen.
Varför försökte inte Centerpartiet då föra fram den här kritiken, förändra förslagen, skynda på och se till att de som man nu säger sig värna skulle omfattas? Och varför gör Centerpartiet nu precis tillräckligt för att de som gick ut gymnasiet i somras inte ska få den lättnad som den här förordningsändringen innebär?
Varför lägger Centerpartiet ned rösterna, så att riksdagen röstar nej till lättnader för den grupp som Centerpartiet säger sig bry sig så mycket om att man för guds skull inte vill ge dem som tar studenten senare den orättvisa fördelen att inte behöva utvisas på grund av pandemin?
Annika Hirvonen (MP):
Hans Eklind talade om att det kostar pengar. Visst är det mycket som kostar pengar när barn ska bli vuxna, för att inte tala om den mödravård som behövs innan barn föds, BVC därefter och sedan förskola, grundskola, vård under barndomen och vaccinationer. De flesta vuxna i Sverige har kostat det svenska samhället pengar i drygt ett par decennier innan de börjar arbeta.
De ungdomar som vi talar om i dag har kostat det svenska samhället pengar i cirka fem år. Vi har gett dem en utbildning, tak över huvudet och försörjning. Nu var de redo att börja betala tillbaka, nu när pandemin slog till.
Det är få människor som integreras som grupp snabbare än dessa ensamkommande. Och jag har mött många av dem. Jag slås av det driv som dessa ungdomar har. Arbetsgivare som jag träffar och som har anställt dessa ungdomar är otroligt imponerade och nöjda.
Jag tror att om det inte hade varit för denna pandemi hade de blivit högt uppskattad arbetskraft, bland annat i restaurang- och hotellbranschen, alltså de branscher som nu ligger nere.
Hans Eklind, det som kommer att kosta detta samhälle mest pengar där vi står i dag är om vi i stället för att ge dessa ungdomar chansen att överbrygga pandemin ska chartra flygplan för att utvisa dem med tvång till ett av världens fattigaste och farligaste länder.
Annika Hirvonen (MP):
Nej, pengar växer inte på träd, utan de kommer in i statskassan när medborgarna arbetar. Och det är det dessa ungdomar vill göra nu: arbeta.
På så sätt får vården mer resurser, inte bara i form av skattepengar utan i många fall också konkret i form av de där händerna i äldreomsorgen, som gör att samhällets välfärd orkar hålla för fler.
Det vi står inför nu är valet mellan att antingen låta pandemin leda till att de i stället ska tvångsavvisas, vilket kostar pengar, eller att låta dem stanna och arbeta och betala skatt till det som vi vill lägga pengar på i svensk välfärd.
Jag väljer det senare, Hans Eklind.
Annika Hirvonen (MP):
Flera ledamöter har anklagat Miljöpartiet och mig för att ge människor hopp. Jag hoppas att jag är skyldig. En säker utvisning till ett liv i livsfara är faktiskt inte bättre än hoppet om en framtid.
Jag hoppas att det hoppet ska kunna fortsätta att leva. Jag hoppas att många arbetsgivare nu ser potentialen i dessa ungdomar och vad de har möjlighet att ge vårt samhälle och deras företag.
Jag hoppas att ni är många som erbjuder möjligheten till en varaktig anställning - möjligheten för dessa ungdomar att både börja betala tillbaka till det svenska samhället och få en permanent trygghet i vårt land.
Den möjligheten hade inte funnits om de partier som önskar att vi inte gett ungdomarna hopp hade fått bestämma. Fru talman! Hoppet sägs vara det sista som lämnar en människa.
Jag tycket att det är en otroligt vacker komplimang från Maria Malmer Stenergard och Hans Eklind att de anklagar mig för att ge människor hopp.
Annika Hirvonen (MP):
Jag håller med Christian Carlsson om att det var angeläget och bra att vi var flera partier som ville satsa mer på arbetet mot hedersrelaterat förtryck så att vi inte gick på Kristdemokraternas linje om nedskärningar med 100 miljoner kronor.
I Kristdemokraternas motion står det inte vad dessa 100 miljoner kronor i stället ska användas till, utan det står bara att de läggs på "egna prioriterade satsningar". I den motionen nämns inte rättsväsendet.
Däremot nämns en satsning på att fler nyanlända kvinnor ska kunna vara hemmafruar längre med sina små barn i stället för att barnen ska gå i förskolan och mammorna ska komma i arbete. Det är en politik som motverkar det arbete som vi vill bedriva för att få bukt med det hedersrelaterade våldet och förtrycket.
Forskning kring hedersrelaterat våld och förtryck visar ett tydligt samband när det gäller om mammor arbetar eller inte. Arbetar mammorna minskar det hedersrelaterade våldet och förtrycket. Kristdemokraternas politik är att fler mammor ska vara hemmafruar.
Tidigare hette det vårdnadsbidrag, nu kallar man det barnomsorgspeng. Men vad det leder till är att det framför allt är kvinnor med låg utbildning och en överrepresentation av utrikes födda och nyanlända kvinnor som i stället för att gå till arbetsmarknaden och få hjälp att få egen försörjning stannar kvar som hemmafruar.
Jag menar att även om Kristdemokraterna säger sig bry sig om hedersfrågor har de en politik som går i fel riktning.
Annika Hirvonen (MP):
Jag menar inte att vi inte båda tycker att det är viktigt att motverka hedersrelaterat våld och förtryck, men jag menar att Kristdemokraternas politik inte uppnår det på ett bra sätt. Man motverkar inte hedersrelaterat våld och förtryck genom att plocka bort 100 miljoner kronor från arbetet mot hedersvåld.
Dessa tre exempel hade inte kommit till med Kristdemokraternas politik. Jag tror att man måste förstå att den politik man har för de små barnen, om de små barnen ska gå i förskolan eller om de ska vara hemma med hemmafruar, hänger ihop med vilket resultat man får i jämställdhetspolitiken.
Er politik för fler hemmafruar leder i förlängningen till att framför allt lågutbildade och nyanlända kvinnor inte kommer in på arbetsmarknaden. Enligt forskning ökar det också risken för att deras barn kommer att utsättas för hedersrelaterat våld och förtryck. Vi måste se strukturerna.
Skolan är en del, och vilken politik vi har för att barnen ska börja i skolan redan i förskoleåldern är en annan del. Där skiljer vi oss från Kristdemokraterna.
Annika Hirvonen (MP):
Jag citerar nu ur SOU 2021:11. "Utredningens förslag: Det bör inte införas några bestämmelser i skollagen som uttryckligen förbjuder könsuppdelad undervisning och utbildning. Detta eftersom det befintliga regelverket i form av bestämmelser i läroplaner och diskrimineringslagen är tillräckligt."
Vi i Miljöpartiet ville ju se till att det inte råder något som helst tvivel om att man inte får ha en systematiskt och regelbaserat könsuppdelad undervisning. Därför gav vi utredaren det uppdraget. Nu har utredaren, som har fördjupat sig i frågan, sagt att dagens bestämmelse redan säger det.
Det är inte för att vi på något sätt har varit otydliga i den frågan. Roger Haddad antyder att Miljöpartiet tycker att det är bra att man har brutit mot skollagens regler i 20 års tid. Jag tycker att det är förkastligt. Vi har kämpat för att jämställdhet ska skrivas in i läroplanen, och vi har också sett till att det har skett.
Det står i läroplanen att skolan har till uppgift att motverka könsstereotyper. Det kan man inte göra om man delar in pojkar och flickor i separata klasser. Det går helt emot det som skolan har till uppgift att göra, och det är beklämmande om myndigheterna inte agerar mot detta.
Med det sagt är jag varje dag beredd att vidta åtgärder för att se till att skolan är en plats där man inte bara undervisar om utan leder jämställdhet.
Annika Hirvonen (MP):
Som jag svarade i den tidigare repliken är jag varje dag beredd att agera om skolor inte lever upp till lagens krav på att arbeta för jämställdhet och mot den här typen av könsstereotypa uppdelningar av flickor och pojkar, självklart. Fru talman! Jag måste ändå ifrågasätta de svepande anklagelser som Roger Haddad kommer med om att vi har förhalat. Vad har vi förhalat?
Jag vet att Roger Haddad inte har möjlighet att i det här replikskiftet få ett slutord. Men han får gärna begära ordet igen och förklara de svepande anklagelserna. Grundläggande om utbildning Det är vi i Miljöpartiet som under förra mandatperioden har sett till att förtydliga läroplanerna just på punkten som handlar om jämställdhet. Det gjorde vi just på grund av de upprörande exemplen där man hade könssegregerad undervisning systematiskt i skolorna.
Vi sitter nu tillsammans i januarisamarbetet och tittar på bättre regler så att skolor som upprepade gånger får kritik ska kunna stängas. Men någonstans i grunden har vi ett problem i ett system där det över huvud taget är möjligt för inte vem som helst men ärligt talat alldeles för många att bedriva skolverksamhet.
Vi måste strama upp den marknadsskola vi har i Sverige i dag. Jag vill fråga Liberalerna om ni är beredda att göra det.
Annika Hirvonen (MP):
Jag tycker att det är oerhört att en riksdagsledamot från Moderaterna konspirerar och påstår att OECD, som är en internationell samarbetsorganisation för ekonomisk utveckling och som bedriver forskning och jämförande studier mellan länder, inte skulle kunna medge brister och fel. Vilka grunder har Kristina Axén Olin för att påstå att det är på det sättet?
Annika Hirvonen (MP):
Det finns alltså inga belägg för det påståendet. Det gläder mig att Kristina Axén Olin är tydlig med det.
Annika Hirvonen (MP):
Patrick Reslow bekräftar i sitt anförande mina värsta farhågor om motiven till det förslag som Sverigedemokraterna tillsammans med ett antal högerpartier lägger fram i dag.
Det är oerhört. Jag borde kanske inte längre vara förvånad över den iver med vilken Sverigedemokraterna vill underminera tilliten till myndigheter och till internationella samarbetsorganisationer.
Sverigedemokraterna ingår ju faktiskt i den internationella politiska, populistiska rörelse som vill underminera förtroendet för samhällsstrukturer och internationellt samarbete. Patrick Reslow säger i dag att den rapport som han ännu inte har läst, den rapport som OECD ska komma med senare i dag, kommer att uppfattas som politiserad.
Det säger han innan han har läst rapporten. Han har bestämt sig för att OECD inte kommer att göra en gedigen granskning av Sveriges deltagande i PISA. Vad har Patrick Reslow för belägg för att OECD inte skulle göra en objektiv granskning av Sveriges deltagande i PISA?
Annika Hirvonen (MP):
Sakfrågan här gäller misstroendet mot OECD, som äger PISA-studien och som sätter upp reglerna. Regeringen har bett OECD att granska regeringens, svenska myndigheters, skolors och rektorers arbete att genomföra OECD:s studie.
Det är där som Patrick Reslow redan har tagit ställning, och han har sagt att OECD:s granskning av hur Sverige har genomfört studien inte kommer att vara objektiv, opartisk, utan att den kommer att uppfattas som politiserad.
Jag frågar än en gång vilka belägg Patrick Reslow har för att påstå att det medvetet har funnits en konspiration som OECD också ingår i. Förslaget i dag handlar om att säga att det som OECD lägger fram kan vi inte lita på.
Jag förstår verkligen önskan - och jag instämmer i den - att vi ska få fakta på bordet. Men redan innan ni har tagit del av och läst OECD:s rapport har ni bestämt er för att den inte går att lita på. Jag undrar varför.
Annika Hirvonen (MP):
13 000 personer miste tak över huvudet när flyktinglägret i Moria på Lesbos brann ned. Många av dem är ensamma barn som nu är extremt utsatta. Jag talade precis med organisationen Child 10 som larmar om att de här barnen riskerar kidnappning av människohandlare för att utsättas för trafficking för sexuella ändamål. Läget är akut.
Flera EU-länder bistår nu genom att ta hand om dessa människor, särskilda de ensamma barnen. Det är bra att Sverige bidrar med krisstöd, men vi måste göra mer. Därför vill jag fråga statsministern: Vad kommer Sverige att göra för att hjälpa människorna på plats på Lesbos? Hur kan regeringen agera för att även Sverige ska bidra i omfördelningen, särskilt av barn?
Hur ska Sverige agera för att inga människor ska behöva leva i fruktansvärda flyktingläger i Europa i framtiden?
Annika Hirvonen (MP):
När mina föräldrar kom med mig till BVC rekommenderades de att inte tala finska. Man visste inte bättre då, men gud så glad jag är att de inte lyssnade till det rådet - jag hade varit så mycket fattigare i dag om jag inte hade fått med mig mitt andra modersmål.
Nyligen såg vi i debatten hur denna gamla okunskap återuppväcktes när Kristdemokraternas styrelse föreslog att modersmålsundervisningen skulle avskaffas med hänvisning till att kvaliteten inte håller måttet. Jag håller med om att kvaliteten i modersmålsundervisningen behöver bli bättre.
Inte minst måste vi säkerställa att våra nationella minoriteter får med sig ett fullgott språk som det går att arbeta med och utbilda sig med även i högre utbildning. Jag vill därför fråga utbildningsministern vad regeringen tänker göra för att stärka modersmålsundervisningen och för nationella minoriteter.
Annika Hirvonen (MP):
Två av tre friskolor i storstäderna har inte en enda nyanländ elev. Samma siffra för de kommunala skolorna är 6 procent. Den enorma uppdelningen av elever baserat på vilken bakgrund de har är inte bara skadlig för de nyanlända elevernas möjlighet att lära sig svenska språket.
Den hotar i förlängningen vår möjlighet att se till att barn växer upp med en tillit till varandra i samhället. På Hammarkullsskolan har bara 2 procent av barnen svenska som modersmål. Barn till arbetslösa har inte rätt till fritidshem när skoldagen är slut. Vilka åtgärder kommer utbildningsminister Anna Ekström att vidta för att motverka denna skolsegregation?
Det är en skolsegregation som OECD pekar ut som en av Sveriges största utmaningar för ekonomisk utveckling.
Annika Hirvonen (MP):
Jag vill tacka Anna Ekström för svaret! Det är inte nog med att vi sorterar våra barn efter bakgrund. Vi ger i dag skolor som har många barn med stora behov sämre utbildade lärare. Det gäller ända från förskolan och uppåt.
Den pedagogiska segregationen är ett stort hinder i att se till att varje barn kan uppnå kunskapsmålen för svensk skola.
Annika Hirvonen (MP):
Glöm hatarna! Forget the haters! Så sjöng Tusse i mellofinalen. Orden träffade mig rakt i hjärtat och stärkte min övertygelse att vi som vill demokrati måste fortsätta att kämpa för ett samhälle där inga röster tystas. Det är ett samhälle där 70 procent av journalister som är kvinnor överväger att lämna sina jobb.
Det är ett samhälle där människor självcensurerar sig för att undvika rasistsvansens hat i sociala medier. Det är ett hot mot demokratin. När människors röster tystnar, då tystnar demokratin. Vad kommer statsministern att göra för att se till att alla röster kan höras?
Annika Hirvonen (MP):
Alla har rätt att välja sin kärlek, vara sig själva och leva sina liv. Hedersförtryck och våld som begränsar de rättigheterna måste stoppas, och normerna bakom måste förändras. Idén om oskulden som kan kontrolleras måste bort. Alla kvinnor måste få den egenmakt som arbete innebär.
I dag har både Rädda Barnen och Miljöpartiets jämställdhets- och mångfaldskommitté presenterat rapporter om arbetet mot det hedersrelaterade våldet och förtrycket. Jag vet att regeringen har prioriterat de här frågorna mycket och bland annat avsatt 180 miljoner nya kronor till arbetet mot hedersvåld.
Vad skulle konsekvenserna bli, Märta Stenevi, om regeringen i stället hade gjort som Kristdemokraterna och tagit bort 100 miljoner av de pengarna för att motverka hedersförtryck och våld?
Annika Hirvonen (MP):
Min fråga går till biträdande finansminister Åsa Lindhagen. De senaste veckorna har fem kvinnor mördats av män som de har eller har haft en nära relation till. Under de senaste decennierna har mäns våld mot kvinnor varit en central del i Sveriges jämställdhetspolitik. Nu under coronapandemin ser vi hur allt fler barn rapporterar att de ser våld i sitt hem.
Det är inte en dag för tidigt som vi kommer att kriminalisera att låta barn bevittna våld. Men det krävs också muskler i det här arbetet. Vilka resurser kommer regeringen att skjuta till för att bekämpa den pandemi som mäns våld mot kvinnor utgör i vårt samhälle?
Annika Hirvonen (MP):
Jag är tacksam för att vi har en regering i Sverige som ser den här helheten. Vi behöver ha tydliga sanktioner och skydda kvinnor från att fortsätta utsättas för övergrepp av män som har fått kontaktförbud eller blivit dömda, och det är viktigt att se till att vi har förebyggande insatser. Små pojkar ska inte växa upp och bli män som slår. Här måste samhället kraftsamla.
Annika Hirvonen (MP):
I går presenterade regeringen 40 punkter - en historisk plan mot mäns våld mot kvinnor. En av de viktiga punkterna i denna lista handlar om att sätta ned foten mot de män som betalar för att köpa barns kroppar. Vi i Miljöpartiet anser att den som betalar för att ha sex med ett barn alltid ska dömas för våldtäkt.
Vi tycker inte att det är okej att barn vars övergrepp har filmats inte anses vara brottsoffer och att detta kallas för pornografi. Vi tycker att de ska ha ett skydd, oavsett hur deras kroppar ser ut.
Jag undrar om statsministern delar denna uppfattning och om även hans parti är berett att tillsätta de resurser som krävs för att barn som har utnyttjats i prostitution och blivit utsatta för sexuella övergrepp ska få tillräckligt stöd och vård.
Annika Hirvonen (MP):
Alla vill inte göra likadant, säger Michael Anefur. Nej, precis. Kristdemokraterna vill göra annorlunda än Miljöpartiet. Kristdemokraterna vill stoppa reformer som ökar kvinnors frihet genom att möjliggöra att kvinnor i högre utsträckning har egen inkomst genom arbete.
Miljöpartiet vill främja det vi vet ökar jämställdheten, nämligen att dela lika på föräldraförsäkringen. Miljöpartiet tycker inte att staten ska ha försäkringar som cementerar ojämställdhet.
Vi tycker inte att vi ska ge bidrag för att kvinnor som har svag anknytning till arbetsmarknaden ska vara hemma i flera år som hemmafruar. Det vill Kristdemokraterna. Miljöpartiet är ett feministiskt parti. Det betyder att vi inte bara tittar på ojämställdheten och konstaterar att det inte är jämställt utan vill göra något åt det.
Vi vet att öronmärkta månader i föräldraförsäkringen, så kallade pappamånader, är det bästa sättet. Det är den viktigaste reform som vi som vill se jämställdhet kan göra. Därför är jag så glad att vi i dag tar detta viktiga steg för alla familjer, speciellt för dem som står långt från arbetsmarknaden från början. Det är där som detta gör kanske allra störst skillnad.
Vad gäller aborträtten är det möjligt att Michael Anefur har varit en förkämpe för den i Kristdemokraterna sedan 1970-talet. Men i den här riksdagens kammare sitter också en riksdagsledamot för Kristdemokraterna som har röstat nej till att protestera mot abortförbud i ett konkret fall, där en tonåring, ett barn, blivit våldtagen och gravid.
Där sa din kollega Lars Adaktusson i Europaparlamentet nej till aborträtten.