KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anna-Karin Hatt (C):
Koldioxidutsläppen har många speciella egenskaper. En av de tydligaste är att de inte känner några gränser. Det är just därför som det är en av de tydligaste frågorna där det är motiverat med ett kraftfullt internationellt samarbete i EU men också på global nivå. Det gör också att om man är hängiven att komma åt de problemen, som jag är och som jag vet att Jens Holm är, är det också viktigt att välja de metoder som man tror är mest verkningsfulla och som man tror kan leda till störst förändring på kortast tid.
Jag är väldigt angelägen om att konsumenterna ska veta att de förnybara drivmedel som de tankar vid pumpen i Sverige är hållbara och har klimatnytta. Jag är mån om att svenska konsumenter steg för steg får hjälp att ställa om från det fossila till det förnybara eller till annan drift av sina fordon så att vi kan få en hållbar transportsektor.
Jag tror att det är den mest effektiva vägen. Om drivmedelsbranschen därutöver frivilligt skulle välja att införa en märkning som en konsumentupplysning - ungefär som många elbolag i dag väljer att redovisa var deras el kommer från och miljömärka den - är det förstås ett väldigt bra komplement, men det är ett komplement.
Jag tror att de stora insatserna som vi behöver göra fortfarande handlar om att se till att vi har ett bra gemensamt regelverk i EU så att vi inte bara sätter press i Sverige utan också att Sverige är med och ställer krav i Europa så att vi kan få den här utvecklingen att gå framåt i hela Europeiska unionen.
Anna-Karin Hatt (C):
Kent Persson har frågat mig om jag kommer att vidta åtgärder för att lösa upp problemen med tröskeleffekten för förnybar energi inom den närmaste framtiden. Jag vill inleda med att konstatera att regeringens politik har varit och är framgångsrik vad gäller utvecklingen av ett tredje, förnybart ben i elförsörjningen. Exempelvis har vindkraftens bidrag till elförsörjningen ökat från 1 terawattimme 2006 till drygt 7 terawattimmar under 2012.
Enligt branschorganisationen Svensk Vindenergi var 2012 ett rekordår för vindkraften med 366 nya vindkraftverk och en tillkommande effekt på 846 megawatt. Vidare bedöms att denna nivå kommer att överträffas i år. Trots denna goda utveckling finns utrymme för förbättringar. Problematiken kring tröskeleffekter vid nätanslutning är ett sådant område.
Regeringen har bedömt att ett system med så kallad förtida delning av nätförstärkningskostnaden för storskaliga produktionsanläggningar för förnybar el bör införas. Syftet är att en elproducent endast ska betala en sådan del av den totala kostnaden för den nödvändiga nätförstärkningen som motsvarar varje producents andel av den totala anslutningskapaciteten.
Regeringen arbetar aktivt med frågan och hoppas kunna presentera ett förslag så snart vi är klara med beredningen.
Anna-Karin Hatt (C):
Tack till Kent, Gunnar och Jens för en viktig, bra och konstruktiv debatt. Det här är ett viktigt område för Sverige. Det är en styrkeposition att Sverige är ett land som flödar av så rik förnybar energi. Det finns fantastiska vindlägen, mycket vatten, värme från jordens innandöme och biobränsle i växande skogar. Det är verkligen en rikedom för oss.
Många gånger när jag möter mina kolleger i Europa och ute i världen är de avundsjuka på att Sverige har dessa resurser. Det är klart att vi ska ta vara på dem på bästa sätt för att fylla våra egna behov och för att vara med och bidra till ett mer hållbart energisystem och hållbart samhälle i hela Europa. I dagsläget vill jag särskilt lyfta fram att regeringen för en tid sedan gav tillstånd till att bygga Nordbalt, som är en elkabel mellan Baltikum och Norden.
Den kommer att spela en stor roll för att säkerställa att när man i Baltikum behöver importera el kan importera koldioxidsnål el från oss i stället för att importera alternativ koldioxidslukande el eller fossila bränslen. Kent Persson nämnde energieffektiviseringsdirektivet i sitt sista inlägg. Det är en av de allra viktigaste insatserna vi arbetar med på Näringsdepartementet just nu.
Om vi tittar på de mål som har satts upp för Sverige till 2020 när det gäller koldioxid, klimatutsläpp, förnybart och energieffektivisering framgår det tydligt att det område där mer behöver göras för att nå målen är energieffektivisering.
Vi vänder just nu på alla stenar för att se vad som kan göras för att ge hushållen rätt incitament, se till så att bostäder är riktigt energieffektiva och för att ta vara på elkraften när den energiintensiva industrin vill vara med och bidra. Min inriktning är att vi nästa vår ska lägga fram en heltäckande proposition på riksdagens bord i fråga om ett genomförande av direktivet om energieffektivisering i svensk rätt.
Anna-Karin Hatt (C):
Låt mig påminna om att den svenska regeringen var den första regeringen i Europa med att öppna 800-bandet för mobil kommunikation. Världens allra första 4G-nät över huvud taget öppnades i Sverige 2009. Nu byggs 4G-nätet ut rekordsnabbt.
Tack vare att både konsumenterna och regeringen sätter ökad press på operatörerna meddelar nu operatör efter operatör att de kommer att öka investeringarna i sina nät. Det är mycket bra. Nu behöver vi också ha telefoner som kan använda 4G-näten och de nya frekvensbanden. Monica Green påstår att jag skulle vara förblindad av operatörerna, men jag har tvärtom tummen i ögat på operatörerna.
För bara några veckor sedan fattade vi tre tydliga regeringsbeslut med uppdrag till PTS för att påskynda och underlätta utbyggnaden av mobilnäten i hela landet. Jag tror att var och en som har följt den här debatten nu väldigt tydligt märker att operatörerna lyssnar på de skärpta krav som vi ställer och att de agerar. I grund och botten tycker jag att det är jättebra.
Om Telia nu bestämmer sig för att göra en prioritering och bygga ut sitt mobilnät så att det inom två år ska täcka 90 procent av Sveriges yta - någonting som vi inte är i närheten av i dagsläget - är det mycket bra. En bättre drivkraft för att människor ska ha argument för att gå över till den moderna och mer effektiva 4G-tekniken får man leta efter.
Men sedan måste mobilindustrin utveckla telefoner som kan använda 4G, och vartefter som konsumenterna känner att den gamla telefonen är uttjänt och hittar argument för att 4G-nätet kanske fungerar bättre där man bor, rör sig och lever kan människor också fatta sina egna beslut om att teckna sig för 4G och köpa en sådan telefon. Den delen av makten ska ligga i konsumenternas händer och inte i mina eller Monica Greens händer.
Anna-Karin Hatt (C):
Monica Green har frågat mig vad jag avser att göra för att den statliga infrastrukturen ska vara delaktig i de mål som regeringen uttalat om en it-nation i världsklass. Monica Green har även frågat mig vad jag avser att göra för att den statliga digitala infrastrukturen ska bli en kärnverksamhet. Sverige ska ha bredband i världsklass. Alla hushåll och alla företag bör ha goda möjligheter att använda sig av elektroniska samhällstjänster via bredband.
Det är de mål som gäller för bredbandsområdet och mål som Sveriges riksdag har fattat beslut om. Till det kommer målen i regeringens bredbandsstrategi som säger att minst 90 procent av alla hushåll och företag bör ha tillgång till bredband om minst 100 megabit per sekund senast 2020. Dessa mål arbetar vi nu hårt med att förverkliga. För att nå dem behöver många dra sitt strå till stacken.
Och många olika parter har ett ansvar för att bidra till att den nödvändiga infrastrukturen kommer på plats: byalag, kommuner, bredbandsoperatörer. Dessutom har regeringen ett ansvar i detta genom att se till att det finns goda förutsättningar för marknaden att investera och bygga ut, genom att formulera tydliga politiska mål och genom att undanröja eventuella hinder för utbyggnaden.
Staten är en av flera aktörer på bredbandsmarknaden, vilket också slås fast i regeringens bredbandsstrategi. För att öka tillgången till snabbt bredband i hela landet och bidra till ökad konkurrens är det viktigt att vi ser till att den infrastruktur som staten själv äger används effektivt. Det lyfts också fram i de utredningar och rapporter som Monica Green hänvisar till.
För att säkerställa det har regeringen vidtagit olika åtgärder som syftar till att vi ska kunna nå bredbandsmålen och se till att statens infrastruktur används på ett effektivt sätt.
Till det hör bland annat att vi sedan den 1 januari 2013 har givit Affärsverket svenska kraftnät i uppdrag att verka för att vi kan nå målen i regeringens bredbandsstrategi och att de dessutom ska verka för att göra sitt nät tillgängligt för marknaden. Även Trafikverket har fått regeringens uppdrag att på grossistnivå erbjuda tjänster till aktörer på telekommarknaden.
Regeringen följer löpande upp hur dessa och andra uppdrag som syftar till att underlätta bredbandsutbyggnaden genomförs. Som Monica Green skriver i sin interpellation presenterade Riksrevisionen i april sin rapport Statens roll på telekommarknaden . Regeringen har tagit del av rapporten och kommer att svara på den i en skrivelse till riksdagen senast i november 2013.
I den kommer vi att återkomma till vilka eventuella åtgärder som kan komma att bli nödvändiga med anledning av Riksrevisionens rapport. Som framgår av mitt svar följer jag och regeringen utvecklingen väldigt noga och har givit flera uppdrag för att säkerställa att samhällsviktiga resurser används på ett optimalt sätt.
Anna-Karin Hatt (C):
Nu låter det nästan som att Monica Green bara några minuter efter att jag har givit henne svaret har glömt bort vad jag sade. Regeringen har givit tydliga uppdrag till Trafikverket och Svenska kraftnät att tillgängliggöra överkapacitet i näten på grossistnivå på neutrala villkor. Det tydliga beskedet har myndigheterna fått från regeringen. Jag kan försäkra Monica Green att vi tar Riksrevisionens rapport på fullt allvar.
Bredbandsutbyggnaden är oerhört viktig för Sveriges välstånd och framtid. Därför är det väldigt bra att Riksrevisionen har valt att genomföra denna granskning och komma med rekommendationer. Men sedan är det så, som det ganska ofta är, att Monica Green väljer att lyfta fram de delar som passar henne. Det som också finns i Riksrevisionens rapport är kritik mot brister i regleringssäkerheten som Riksrevisionen för fram.
Det är ett problem som regeringen är medveten om och där vi har agerat för att se till att få bättre bestämmelser som blir riktigt utformade. Nu i dagarna kommer jag att skicka ut ett lagförslag om att förbättra situationen inom området för prisreglering.
Det vi ska komma ihåg är att när Riksrevisionen kritiserar regleringsosäkerheten kritiserar de den lagstiftning som den dåvarande socialdemokratiska regeringen lade fram, och som alliansregeringen i flera omgångar efter det har förbättrat, med betydande reformer 2007 och hela telekompaketet 2011.
Jag kan försäkra kammaren att vi kommer att fortsätta att vända på varenda sten för att operatörerna ska känna att de har de goda och stabila förutsättningar som de behöver för att kunna investera på denna marknad.
Nu kommer vi att gå vidare och gå igenom hela innehållet i Riksrevisionens granskning för att i höst ge riksdagen en utförlig redogörelse för hur vi ser på de bedömningar som Riksrevisionen har gjort och hur vi tänker ta vara på deras rekommendationer framöver.
Anna-Karin Hatt (C):
Det är väldigt viktigt att vi har en väl fungerande postservice i hela landet. Det gör att människor kan skicka och ta emot försändelser och annan viktig information. Inte minst för dem som av olika skäl kan ha valt att inte så frekvent använda elektroniska kommunikationer är en väl fungerande posttjänst ännu viktigare eftersom dessa personer ofta betalar sina räkningar med post genom någon form av brevgiro.
Som minister med ansvar för it-frågorna jobbar jag för att så många som möjligt ska kunna ta del av digitaliseringens fördelar. Men jag är precis lika tydlig med att man ska kunna vara medborgare i Sverige fullt ut även framöver utan att ha en dator eller en smart mobil. Det är bland annat därför som det är så viktigt med en fungerande posttjänst.
Samtidigt är posttjänsterna otroligt viktiga för att man ska kunna bedriva företag i Stockholms skärgård eller i andra delar av landet. Att vi har ett postväsen som fungerar väl är mycket viktigt. Det var precis därför som alliansregeringen 2010 lade fram förslag till en ny postlag som riksdagen sedan beslutade om.
Där tydliggjorde vi att kraven på den samhällsomfattande posttjänsten ligger kvar på samma höga nivå som tidigare. Som tillsynsmyndighet har PTS under det här året fattat beslut om att inleda en dialog med posten för att övervaka eventuella förändringar inom postservicen i glesbygden.
Samtidigt har PTS låtit ett oberoende företag undersöka hur privatpersoner, företag och intresseorganisationer ser på postutdelningen i fem utvalda glesbygdsområden. Enligt den undersökningen är åtta av tio tillfrågade hushåll ganska nöjda med den postservice de har. Tillgången till olika sorters service, bland annat post, är avgörande för att människor ska kunna leva och verka i hela landet.
Just därför jobbar både jag och regeringen intensivt med den frågan. Vi anser att regeringen och staten bör ta ett särskilt ansvar för att medborgare och företag även fortsättningsvis ska ha tillgång till en god grundläggande nivå av kommersiell service i särskilt sårbara och utsatta glesbygder.
Som jag nämnde tidigare aviserade regeringen så sent som i budgetpropositionen nu i höstas att en utredning ska se över förutsättningarna för stöd till kommersiell service i glesbygd och hur ett sådant stöd kan utformas. Vid sidan av det är det förstås viktigt att vi har en politik som leder till att vi kan få till stånd livskraftiga boendemiljöer och livsmiljöer också i våra skärgårdar.
En viktig faktor i det är ett bra näringslivsklimat, och där har regeringen gjort stora insatser. Vi har sänkt restaurangmomsen, vi har sänkt arbetsgivaravgifterna och kostnaderna för att anställa, vi arbetar intensivt för att minska regelkrånglet och vi har satsat över 2 miljarder kronor på att bygga ut bredband i glesbygden, inklusive skärgårdarna.
Vi har sett till att målmedvetet frigöra radiospektrum i etern för att vi nu ska kunna underlätta och påskynda utbyggnaden av till exempel mobiltelefoni och mobilt bredband i landsbygden. Allt detta är viktiga delar för att människor ska kunna bo, leva, studera och driva företag i de delar av landet där man finns.
Anna-Karin Hatt (C):
Att sitta i regeringsställning och vara ansvarig minister innebär också att man ser till att inte bara prata utan också genomföra det man säger i praktiken.
Det är precis därför som Meeri Wasberg i den här debatten har fått ovanligt innehållsrika svar och många beskrivningar på olika delar som regeringen och Centerpartiet gör så att människor, alldeles oavsett var de råkar bo i landet, har bra möjligheter att leva, utvecklas, driva företag och studera.
Centerpartiets och alliansregeringens inriktning är att se till att hela Sverige, inklusive landsbygden, har goda förutsättningar att ta steget in i framtiden. Det är därför som vi har valt att satsa 2 1⁄2 miljard på att bygga ut snabbt bredband på landsbygden, som nu byalagen i praktiken genomför. Det är därför som vi höjer takten i att bygga ut snabbt modernt bredband också på landsbygden.
Det är därför vi höjer takten i mobilnätsutbyggnaden. Det är därför som vi ställer tuffa krav på den samhällsomfattande posttjänsten. Tillgång till service är så otroligt viktig för att tillväxten och jobben ska skapas i olika delar av landet. Vad Sveriges landsbygd behöver är inte en Skansenpolitik eller nostalgiskt tillbakablickande.
Den behöver en modern politik för framtiden och en jobbskaparpolitik som gör det möjligt för människor och småföretag i hela landet att växa, utvecklas och bidra till nya jobb och ökad tillväxt i vårt land.
Anna-Karin Hatt (C):
För 100 år sedan föddes Centerpartiet som en kraft på landsbygden. Vi är och tänker fortsätta vara en av landsbygdens allra starkaste röster.
Eftersom som Sven-Erik Bucht föreslår att vi ska öppna upp traditionell mobiltelefoni igen på 450-bandet hade jag faktiskt förväntat mig att Sven-Erik Bucht kunde berätta vad det skulle leda till, vad konsekvensen skulle bli för de 100 000 människor, människor av kött och blod, som i dag har mobilt bredband via 450-bandet. Men jag kan berätta vad konsekvensen blir.
Konsekvensen för dem skulle bli att deras bandbredd skulle minska med 35 procent. Det skulle vara en ren björntjänst för landsbygden. 100 000 människor skulle få sämre bandbredd. De skulle få mindre möjligheter att ringa med sina smarta telefoner. De skulle få sämre möjligheter att titta på video och på Youtube, att använda offentliga e-tjänster eller att logga in på sin internetbank.
Sven-Erik Bucht vill öppna för mobil telefoni, en tjänst som mindre än 200 personer ville använda för fem år sedan. Landsbygden ska inte tvingas backa in i framtiden. Jag är övertygad om att det som landsbygden vill ha är precis samma tillgång till modern teknik som människor har i resten av landet. Därför ska vi se till att förbättra tillgången till mobiltelefoni i hela landet.
Det är precis därför som vi prioriterar att avsätta mycket spektrum för mobiltelefoni. Det är precis därför som vi ser till att genomföra ett antal tydliga och konkreta regeringsuppdrag som kartlägger bilden, gör den ännu tydligare, och ger relevanta myndigheter i uppdrag att se över om vi behöver skärpa lagstiftningen och tillsynen och om konsumenten behöver kunna bli ännu starkare, så att vi gradvis kan få allt bättre mobiltelefoni och allt bättre mobilt bredband i hela landet.
Härmed var överläggningen avslutad.
Anna-Karin Hatt (C):
Vi har vid många olika tillfällen fört fram den linjen. Det som interpellanten och flera av meddebattörerna hänvisar till nu är ett inspel av många. Det görs väldigt många olika inspel av medlemsstater. Ibland gör vi det tillsammans; ibland gör vi det var för sig. Vi gör det oftast runt bordet när vi har diskussionerna.
Men om man frågar vem som helst som har varit med i diskussionerna i Bryssel om Sverige och den svenska regeringen har en tydlig och ambitiös linje i klimat- och energifrågorna blir svaret ett tydligt ja.
Det som är viktigt när vi diskuterar hur ramverket ska se ut till 2030, hur vi ska göra omställningen så bra som möjligt, är att vi gemensamt månar om ett ramverk som möjliggör en så effektiv omställning som möjligt. Det förvånade mig lite hur oppositionen agerade redan i våras, långt innan kommissionen ens hade presenterat någon konsekvensanalys.
Hur analyserar man om olika eventuella mål behöver hänga ihop? Behöver något mål vara överordnat, eller ska de vara jämställda? Vilka mål ska vara bindande och vilka ska vara rådgivande? Ska viss utveckling styras av gemensamma styrmedel i stället för gemensamma mål? Långt innan den analysen hade oppositionen alldeles uppenbart bestämt sig för att den vet precis vad som är den mest effektiva ordningen.
Men sanningen är att våra egna institutioner i Sverige flera gånger har pekat på att det är otroligt viktigt att vi noga analyserar hur målen ska se ut. Hur ska de hänga ihop för att vi ska få en så effektiv och väl fungerande fortsatt omställning som möjligt av både samhället och energisystemet framöver?
Även i den fortsatta utvecklingen kommer en ökad andel förnybar energi alldeles uppenbart att vara nödvändig och helt avgörande för att vi ska kunna nå de klimatmål som vi gemensamt i EU har satt upp. EU-kommissionen och den svenska regeringen har pekat på att överväganden om förnybart behöver finnas med i det nya klimat- och energiramverket även efter 2020.
Men ska det ske i form av bindande mål eller rådgivande mål? På vilken nivå ska det ligga? Hur ska vi värdera möjligheten att kanske dessutom arbeta med en del gemensamma styrmedel? Det är också alldeles uppenbart att i ett läge där Europa har höga energipriser är energieffektivisering ett sätt att stärka och bevara Europas konkurrenskraft.
Men vi befinner oss nu i ett läge där vi väldigt nyligen har antagit det nya energieffektiviseringsdirektivet. Vi behöver också göra en analys: Hur långt når vi med det? Vilka ambitioner är rimliga att sätta upp till 2030, och hur kan vi ta steg vidare? Den svenska regeringen har mycket tydligt pekat på att kommissionen skyndsamt behöver återkomma med ett förslag som rymmer överväganden om alla dessa delar.
Jag ser fram emot det förslag som kommissionen väntas presentera den 22 januari. Det är ett förslag som Sverige, liksom många andra medlemsstater, väntar på för att vi ska kunna utforma en detaljerad svensk position som gör oss väl förberedda att driva de fortsatta förhandlingarna i EU.
Anna-Karin Hatt (C):
Lise Nordin påstår att inga inspel har gjorts av den svenska regeringen till EU-kommissionen eller i Bryssel. Ingenting kunde vara mer felaktigt.
Regeringen har alltså verkligen drivit på. I sitt förra inlägg ställde Lise Nordin en fråga om det dokument som Ekot i sin rapportering i dag hänvisar till.
Lise Nordin påstår, avslutningsvis, att den svenska regeringen skulle vara oense. Ingenting kunde vara mer felaktigt. Vi väntar nu in EU-kommissionens förslag. Vi kommer att förhålla oss till det och ta ställning till de resonemang som de har använt för att underbygga det förslag som de kommer att lägga fram. Jag kan försäkra Lise Nordin och hela den övriga riksdagen att den svenska regeringen kommer att vara väl förberedd inför de förhandlingar som ska äga rum senare i vår.
Anna-Karin Hatt (C):
Det är bra att Monica Green erkänner att Sverige är ett it-land i världsklass. Men sedan påstår hon att Sverige tappar på område efter område. Sanningen är precis den motsatta. Sverige har en väldigt väl utbyggd it-infrastruktur. Vi brukar komma högt upp i internationella rankningar.
Det är möjligt att Monica Green inte har noterat det, men så sent som för ett par veckor sedan kom FN-organet ITU med sin rapport Measuring the Information Society , där Sverige kom på andra plats efter Sydkorea. ITU konstaterar i rapporten att den svenska it-infrastrukturen är högt utvecklad. Därmed inte sagt att det inte ska göras mer.
Det ska göras mer, men redan nu är den svenska it-infrastrukturen högt utvecklad jämfört med andra länder. Vi har också en väldigt hög andel fiberanslutningar. Det är en framtidssäker teknik som medger väldigt höga överföringshastigheter.
Efter Sydkorea och Japan ligger Sverige högst i världen, vilket är en rätt så imponerande siffra, inte minst med tanke på hur vår geografi ser ut. Monica Green har en tendens att blunda för verkligheten. Verkligheten är att regeringens politik är framgångsrik på det här området. Vi har de senaste åren satsat 2,2 miljarder på att bygga ut bredband på landsbygden.
Men jag är helt övertygad om att vi kommer att behöva satsa ännu mer framöver. Jag hoppas att vi kommer att ha möjlighet att satsa på bredband i det nya landsbygdsprogrammet. Detta är pengar som gör väldigt stor nytta och som i stor utsträckning går till entusiaster i byalag, där människor lägger ned mycket tid och arbete på att själva gräva ned kanalisation och fiber.
Samtidigt ser vi att operatörerna nu gör rekordstora investeringar i att gräva ned fiber. Sammantaget gör detta att svenskarna i snabb takt får uppkoppling via fiber eller annan snabb elektronisk uppkoppling. Varje år investerar operatörerna någonstans mellan 8 och 9 miljarder kronor i bredband.
Telia skriver i sin senaste delårsrapport: "I Sverige är för närvarande efterfrågan från kunderna större än vår förmåga att leverera." Det visar att det finns en stark efterfrågan och ett starkt intresse av att bygga ut näten ännu mer.
I den senaste bredbandskartläggningen från PTS är andelen hushåll som kan få 100 megabit per sekund redan i dag 53 procent, vilket är en avsevärd ökning på bara ett år. Om vi omvandlar de där 53 procenten till människor av kött och blod kan vi fastslå att det på bara ett enda år är ytterligare nästan 370 000 personer som fått möjlighet till 100 megabit per sekund. Det är väldigt många människor.
Det är fler människor än de som bor i Monica Greens gamla hemlän, Skaraborg. I själva verket måste man förutom Skaraborg lägga till alla invånare i Borås kommun för att komma upp i dessa 370 000 människor.
Detta är en av förklaringarna till att PTS, som är expertmyndigheten på området och är de som har bäst kunskap och också för statistiken, gör bedömningen att regeringens bredbandsmål är inom räckhåll.