Eskil Erlandsson (C):
Carina Adolfsson Elgestam har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att djurskyddskontrollen när den övertas av länsstyrelsen från årsskiftet kommer att hålla en lika bra och hög nivå som i dagsläget. För regeringen är djurskyddet en mycket viktig fråga. Avsikten med att genomföra den förändring som trädde i kraft för drygt tre veckor sedan var att stärka djurskyddskontrollens effektivitet och likvärdighet.
Djurskyddet ska ligga på samma höga nivå i hela landet och det ska vara tydligt för djurhållarna hur reglerna tillämpas. Regeringen har i och med förändringarna tillfört länsstyrelserna resurser för djurskyddskontrollarbetet. Dessa resurser motsvarar de medel som samtliga kommuner satsade på djurskyddskontrollerna när de hade ansvar för dem.
Att ansvara för djurskyddskontrollen är numera en del av länsstyrelsernas ordinarie uppdrag och de medel som tillförts länsstyrelserna är en del av deras förvaltningsanslag. Varje länsstyrelse har därför möjlighet att prioritera olika verksamheter inom sitt eget anslag.
De nu tillförda medlen har fördelats mellan länsstyrelserna med hjälp av den fördelningsnyckel som används för länsstyrelsernas förvaltningsanslag. I denna nyckel tas flera aspekter i beaktande. Där finns bland annat parametrar som speglar långa avstånd, befolkningsmängd och antalet lantbruk inom länet. Flera av de parametrar som påverkar kostnaderna i djurskyddskontrollen återspeglas alltså direkt eller indirekt i fördelningsnyckeln.
Naturligtvis skulle det vara önskvärt att fördela alla medel till länsstyrelserna exakt efter vilka kostnader de har. Det är dock inte görligt. Den nu använda modellen är den mest rimliga fördelning vi kan göra i dag; det saknas helt enkelt tillförlitlig statistik över vilka kontrollobjekt som finns i respektive län och hur ofta dessa bör kontrolleras.
Jordbruksverket kommer inom kort att få i uppdrag att ta fram ett bättre underlag gällande kontrollarbetet i olika län. Till 2010 ska det inom Regeringskansliet göras en översyn av fördelningsnyckeln för länsstyrelsernas förvaltningsanslag, detta för att se om justeringar behöver göras för att medlen ska fördelas så korrekt som möjligt mellan länsstyrelserna.
Carina Adolfsson Elgestam frågar vad jag ska göra för att djurskyddskontrollen ska skötas bra hos länsstyrelserna. Låt mig först återigen understryka att djur ska ha samma starka skydd oavsett var i landet de finns. Genom förändringen har vi minskat antalet kontrollmyndigheter från ungefär 300 till ett tjugotal.
Färre och större kontrollenheter underlättar styrning, samordning och uppföljning av kontrollen. Att samla uppgifterna hos länsstyrelserna ger också möjlighet till bättre kompetensuppbyggnad och fler inspektörer som är specialiserade på djurskydd.
Fler inspektörer som arbetar tillsammans innebär också minskad sårbarhet och gör det lättare att undvika ensamarbete, jävsproblematik och andra situationer som kan vara besvärande.
Dessutom kommer länsstyrelsernas breda kompetens med såväl länsveterinärerna som juridiskt kunnig personal att bidra på ett tydligt sätt för att skapa en effektivare och mer likvärdig djurskyddskontroll i hela landet.
Sammantaget medför detta att det blir enklare att uppnå likvärdighet i kontrollen samt att höja kontrollens kvalitet, vilket i sin tur kommer att öka förutsägbarheten och rättssäkerheten i kontrollen. För att säkerställa att det verkligen blir en förändring till det bättre kommer jag att noga följa utvecklingen.
Länsstyrelsen i Gävleborg ska den 1 mars 2009 lämna en redovisning till regeringen hur inordnandet av verksamheten har förlöpt, och redan i budgetpropositionen för 2009 utlovades att överflytten av kontrollansvaret från kommunerna till länsstyrelserna ska följas upp. Jag kommer att vidta de åtgärder som behövs för att komma till rätta med eventuella problem som kommer fram i dessa och andra uppföljningsprocesser.