Catharina Bråkenhielm (S):
Utlåtandet handlar om en EU-agenda för barns rättigheter. Det är ett utlåtande där vi alla partier är överens. Men vi anser frågan så viktig att vi ändå vill ägna den en stunds debatt här i kammaren. Varje dag dör över 20 000 barn under fem år i världen.
Över en miljon barn utnyttjas i människohandel varje år, och en miljon barn sitter i fängelse. 21 miljoner barn flydde från förföljelse i konflikter i världen. Konventionen om barns rättigheter, barnkonventionen, antogs av FN 1989. Sverige antog konventionen året efter.
Praktiskt taget alla världens stater har anslutit sig till barnkonventionen, där länderna förpliktar sig att vidta lämpliga lagstiftningsåtgärder för att genomföra de rättigheter som erkänns i konventionen. Men konventionen ställer inga krav på hur länderna genomför rättigheterna. Barnkonventionen är bra. Det är ett viktigt dokument som - om det följdes - skulle förändra livet för tusen och åter tusen barn i världen.
Men det följs lite si och så. Vår syn på barn är väldigt olika. I Sverige och de övriga nordiska länderna har vi kommit långt, även om vi med våra mått mätt tycker att vi har oerhört mycket kvar att göra. När vi ser på hur barn behandlas i olika delar av världen kan vi knappt tro att det är sant, att det exempelvis är tillåtet med barnaga, att slå barn. Hur kan det vara förenligt med barnkonventionen?
I EU-agendan tas det upp en rad viktiga saker, som att man i flera länder använder barn i krig som barnsoldater. Vi ser häpnadsväckande bilder på små pojkar som används i väpnade strider. Nu föreslås i agendan att åldersgränsen höjs till 18 år för att obligatoriskt kunna rekrytera pojkar till soldater.
En annan viktig fråga som tas upp i agendan är försäljning av barn till prostitution och barnpornografi. Kraven måste höjas, så att staterna verkligen gör något som garanterar att alla flickor och pojkar skyddas mot denna vidriga hantering.
Syftet med EU-agendan för barns rättigheter är att skydda barns rättigheter men inte bara att skydda dem utan också att omsätta detta i konkret handling med resultat, se till att det verkligen blir något gjort. EU-arbetet bygger på att länderna själva prioriterar och driver en effektiv politik för sina barns rättigheter. Fru talman! Frågan är här vilka ansträngningar Sverige gör när det gäller vår egen barnpolitik.
Då vill jag särskilt ta upp frågan om barnfattigdomen. I Sverige ökar barnfattigdomen igen, och allt fler familjer har svårt att klara att ha mat på bordet varje dag. Många familjer vittnar också om att de måste ransonera maten: en ostskiva, inte två. För många blir det måltider med gröt och blodpudding och uppmaningen att äta ordentligt av maten i skolan, eftersom det inte är så mycket när man kommer helt enkelt. Rädda Barnen slår nu larm om att något måste göras.
Vi vill sätta frågan om barnfattigdom i centrum. Här behövs en svensk politik som sätter minskad barnfattigdom som mål för politiken, med åtgärder som är konkreta. Man kan inte bara fortsätta att hänvisa till arbetslinjen, som man ständigt gör.
Att växa upp i en familj som har så dålig ekonomi att man kallar dem fattiga är oerhört kämpigt: att inte ha råd med någonting, att inte ens kunna köpa nya gympaskor när de gamla går sönder, att inte ha några pengar till skolresan utan måste ljuga och hitta på varför man inte kan följa med, att inte ha råd med glass eller biobesök med kompisarna någon enda gång. Det är också bland de fattiga familjerna som vräkningarna ökar igen.
Man har inte pengar som räcker till det dagliga, och man har aldrig någonsin råd att sätta någon enda liten guldkant på tillvaron. Att leva så år ut och år in och vara barn i en sådan familj är kämpligt. Det är nog något man behöver uppleva för att verkligen kunna förstå hur det är. Barnfattigdomen hör inte hemma i ett land som Sverige. Arbetet med detta måste alltid pågå.
Vi tror att vi genom att göra barnkonventionen till lag får ytterligare möjligheter att förbättra barnens situation och då också kunna utkräva ansvar när principerna inte följs. Hittills har vi i vårt land jobbat med att följa barnkonventionen genom att gå igenom samhällsområde efter samhällsområde och ändra de lagar som berör barn så att lagstiftningen utgår från barns bästa. Men nu tycker vi att vi ska ta nästa steg.
Vi har lyssnat på starka argument som har framförts av bland annat Rädda Barnen, Unicef och Unga Örnar. I Norge, som vi ibland har som föregångsland, har man genomfört barnkonventionen som lag, och deras erfarenheter är bra. Barnkonventionen används där med tyngd inom områden som hälsa, utbildning, övergrepp och straffrätt. Frågan om barns rättigheter är naturligtvis inte löst genom att göra barnkonventionen till lag.
Men då har man ändå kommit en bra bit på väg. Vi måste arbeta både nationellt och internationellt. Genom agendan för barns rättigheter inom EU kan EU fortsätta stödja medlemsstaternas ansträngningar för alla barns rättigheter, som är en stor och viktig fråga. Fru talman! Jag yrkar bifall till förslaget i utlåtandet.