Caroline Szyber (KD):
Det brottsförebyggande arbetet är otroligt viktigt och bör alltid prioriteras. Det kan inte ses som en isolerad företeelse, utan allt hänger ihop. Låt mig nämna vikten av trygghet. Det måste finnas stöd i familjen, i skolan, i det civila samhället, på arbetsmarknaden och på bostadsmarknaden. Unga måste ha en framtidstro och inte se brott som en väg till ett bra och lyckat liv.
Därför måste vi markera när den unga är på fel väg och samtidigt arbeta för ett bra samhälle där unga är trygga och inte lockas av kriminalitet. För att tidigt upptäcka när en ung kan vara på väg åt fel håll måste olika delar av samhället samarbeta. När ett ärende kommer till polis har det ofta redan gått för långt.
Få uppgifter är mer angelägna än att förebygga brott och minimera återfall i brott bland unga. Alliansen har varit tydlig med att det behövs tidiga och tydliga insatser. Det handlar inte om skärpta straff utan om att se till att föräldrarna får ökat ansvar för de skador som deras barn orsakar genom att vi har förtydligat föräldrarnas skadeståndsansvar.
För att förtydliga föräldrarollen vill vi att föräldrar till unga ska vara med vid polisförhör när deras ungdomar deltar. Brå har fått i uppdrag i regleringsbrevet för 2013 att kartlägga i vilken utsträckning vårdnadshavare närvarar vid rättsväsendets åtgärder mot deras misstänkta barn. Det handlar bland annat om deras närvaro vid polisförhör och domstolsförhandlingar.
I uppdraget ingår också att belysa vilken betydelse vårdnadshavarens närvaro kan ha för rättsprocessen och för de unga. Alliansen har sett till att skapa sociala insatsgrupper för att mycket snabbt kunna gripa in i ungas liv när de är på väg åt fel håll. Vi har brutit ned sekretesshinder för att göra det möjligt att agera snabbt för att hjälpa unga.
Detta ska kunna användas vid fall där det på grund av särskilda omständigheter finns en risk att den unge ägnar sig åt brottslig verksamhet. Vi har gjort ett förtydligande som ger polisen möjlighet att omhänderta ungdomar som befinner sig i uppenbart skadliga miljöer, och det bedrivs pilotverksamhet med sociala insatsgrupper. Allt detta har gett bra resultat, och vi arbetar vidare.
Vi har förbättrat och fokuserat på förutsättningarna för kommunerna att ta ansvar för utslussning för det fall att ungdomar har varit inlåsta på statlig institution. Det sker en bättre utslussning i dag. Vi har sett till att polisen ska utreda allvarliga brott som begås av ungdomar, även när de är under 15 år, för att ingen ska kunna hamna mellan myndigheter eller glömmas bort. Tanken är att det första brottet också ska vara det sista.
Dessa tidiga och tydliga insatser har lett till att vi i dag kan se en fallande ungdomskriminalitet, åtminstone enligt Brå. Det välkomnar vi. Jag tror att det har med tidiga och tydliga insatser att göra. I polisens planeringsförutsättningar för 2013-2015 anges att ungdomars brottslighet ska vara i fokus.
Polisen ska utreda ungdomars brott snabbare och tillsammans med andra samhällsaktörer identifiera ungdomar som hamnat i en kriminell bana och hjälpa dem att komma på rätt väg. Det är viktigt med en återkoppling mellan brott och straff och att den ligger nära i tid. Ju längre tid som går mellan brott och straff, desto sämre blir straffets normativa effekt.
Regeringen gett tydliga uppdrag till berörda myndigheter att verkligen prioritera fall där unga har begått brott eller utsatts för brott. Regeringen ställer sedan 2011 krav i regleringsbreven på Åklagarmyndigheten och Rikspolisstyrelsen att redovisa i vilken utsträckning de lagstadgade fristerna om senast sex veckor från dagen för delgivning av misstanke hålls.
Likaså ska de redovisa vad de har gjort för att korta genomströmningstiderna. Det måste gå snabbare att hantera brott där unga är inblandade. En rapport från Brå mars 2012 visar att trots skyndsamhetskrav är den totala handläggningstiden från brottsanmälan till avslut längre vid misstankar mot unga när det gäller brotten våldtäkt, rån och utpressning än när misstankarna riktas mot vuxna.
Det har tagits steg efter Riksrevisionens rekommendationer och tillkännagivandet i utskottet. Men arbetet måste fortsätta, för vi kan inte acceptera att tiden inte hålls. Utöver detta har polisen inrättat en nationell samordningsgrupp för ungdomsfrågor. Antalet åklagare som arbetar med enbart ungdomsärenden har ökat.
Åtgärder har även vidtagits för att öka samverkan och samarbetet mellan Åklagarmyndigheten, domstolarna, polis och socialtjänst. Sedan den 1 mars förra året kan polisen själv leda förundersökningar mot unga i fler fall än tidigare. S efterfrågade förslag från regeringen.
Jag vill nämna att en utredare arbetar sedan 22 oktober 2012 med att ta ställning till hur frister som gäller förundersökningar när barn under 18 år är inblandade eller målsägande ska vara utformade. Utredaren ska även överväga om det ska införas ett skyndsamhetskrav i domstolar i vissa brottmål där målsäganden är under 18 år.
Uppdraget ska presenteras senare i vår. Till polismyndigheterna riktas bland annat krav att ärenden där ungdomar är gärningspersoner ska prioriteras. Även Domstolsverket har redovisat handläggningstider där personer under 21 år står åtalade. Brå har fått i uppdrag att fortsätta att titta på tiderna. Jag vill återigen säga att vi inte kan acceptera de långa tiderna och att tiderna inte hålls.
Det är någonting som vi kommer att fortsätta att arbeta med. Alla myndigheter har fått väldigt tydliga uppdrag. Jag vill avslutningsvis kommentera reservation 4. Även jag kan instämma med att det inte är acceptabelt att det i dag inte finns försvarare på plats när unga förhörs. Det får man titta vidare på. Det är under all kritik att Advokatsamfundet inte varit hårdare med att offentliga försvarare ska finnas även under jourtider.
Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna.