Mikael Oscarsson (KD):
Statsrådet verkar tycka att det är bra att kunna förbättra samverkan, men det tycks inte finnas något större intresse för att göra något åt det. Vi kan ta detta med skogsbränder. Problemet är att staten inte har någon helikopterberedskap för skogsbränder över huvud taget.
Det borde vara självklart att staten, med så många helikoptrar, hade en viss beredskap för skogsbrandsläckning. Det gäller både Försvarsmakten och Sjöfartsverket. Men som statsrådet just sa finns inte ens de krokar som jag har talat om och som finns på exakt samma helikoptrar på Irland. Tycker inte statsrådet att det är lite märkligt? Vi kan som exempel ta Gotland, där det nyligen var en skogsbrand.
Vid brandstationen kunde man titta över till Sjöfartsverkets nya, fina helikopter. Men man kunde inte få någon hjälp över huvud taget därifrån, utan det var Försvarsmaktens helikoptrar och två från ett privat bolag i Västerås som räddade situationen. Ingen av dem hade beredskap för den här formen av uppdrag, utan det var mest en tillfällighet att man hade möjlighet att hjälpa till. Fru talman!
Att Sjöfartsverket inte klarar av att verka i fjällmiljö finns det två färska exempel på. I stället har man tvingats begära hjälp från Norge. I det sista fallet fördröjdes räddningsinsatsen för en svårt skadad person som hade ramlat ned i en ravin, och i det första fallet kom man inte ens fram, trots att Sjöfartsverket som ett viktigt argument hade framhållit att man skulle ha helikoptrar som skulle klara en arktisk situation. Det är riktigt att Sjöfartsverket har hjälpt andra myndigheter med räddningstjänst.
Men man har satt upp begränsningar som innebär att man till exempel säger nej till att bistå ambulanshelikopter i norra Gällivare. Tycker inte statsrådet att man borde ställa högre krav i fråga om att utbilda och utrusta sig för att kunna klara att hjälpa alla som bor i Sverige? Samordningen är obefintlig. De senaste tre åren har Sjöfartsverkets helikoptrar - i alla fall vad jag vet - aldrig deltagit i något som skulle kunna definieras som övervakning, kontroll eller brottsbekämpning.
Statsrådet sa att det var 25 procent som gällde bland annat polisiära incidenter. Jag tror att statsrådet skulle kunna hjälpa genom att ge något exempel över huvud taget på detta - jag tror inte att det finns. Detta är en starkt underutnyttjad del av samhällets räddningstjänst. I genomsnitt lyfter varje helikopter från Sjöfartsverket på ett larm en gång i veckan.
Jag tror att en omorganisation till kustbevakningen och i sin tur under Försvarsmakten, som utredningen föreslog, är enda möjligheten att effektivt börja använda och utnyttja den här statliga resursen. Som jag sa förut är Sverige enda landet i Europa förutom Tyskland där kustbevakningen inte är en del av Försvarsmakten. Det är mycket tydligt att det behövs ett nytag.
När det gäller ekonomin, fru talman, är problemet att Sjöfartsverkets ledning lovade alla - inte minst sin styrelse och Regeringskansliet - att de nya helikoptrarna skulle göra verksamheten billigare. Norrlandsflyg, som man tog över, var inte alls på obestånd, utan sista året gick man med vinst. Däremot var Sjöfartsverket bekymrat över om företaget skulle klara det på lång sikt. Men det är något helt annat än att säga att man är på obestånd.
Nu har vi inte tid i den här debatten, men vi skulle kunna prata länge om alla de konstigheter som har kantat Sjöfartsverkets upphandling av helikoptrarna. Man använder hotmail i stället för den formella vägen. Man beställer innan riksdagen har fattat beslut. Tycker verkligen statsrådet att detta är ett rimligt sätt att hantera en så viktig förmåga som samhället ska ha?
Finns det inte förbättringsmöjligheter?