KBLab/rixvox huggingface dataset:
Morgan Johansson (S):
Jag tror inte att det finns några stora partipolitiska meningsskiljaktigheter i detta. Vi vill alla ha system som är robusta när det verkligen behövs och som inte går fel. Som sagt, den 15 december får jag rapporten från MSB när det gäller VMA, den felaktiga signalen den 9 juli. Om ett par veckor får jag utvärderingen av den 7 april.
Vi går vidare med de satsningar som vi kommer att göra på det civila försvaret, satsningar som backas upp av en bred majoritet i riksdagen inom ramen för försvarsuppgörelsen i höstas. Det civila försvaret har, som jag sa, legat för fäfot under många år. Det återupprättar vi nu.
Ett av de första tecknen som jag tror att medborgarna kommer att märka av det är att de till våren ska få en skrift som skickas ut till alla hushåll i Sverige. Skriften handlar om vad man ska tänka på i händelse av olika kriser eller i värsta fall höjd beredskap. Alla hushåll kommer att få den informationen.
Det känner man kanske igen från gamla tider. Under hela efterkrigstiden gick det ut en skrift i fyra eller fem upplagor med rubriken Om kriget kommer där det stod vad man skulle tänka på. Någon liknande detta, men i mer moderniserad form, kommer MSB att skicka ut till alla hushåll under våren. Det måste vara en trycksak, för man måste också ta höjd för att våra it-system kan bli utslagna.
Vi kommer att göra mycket inom ramen för det civila försvaret och för höjningen av beredskapen under de kommande åren. Vi har också rejält med pengar avsatta för detta ändamål.
Morgan Johansson (S):
Erik Ottoson har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att jägar-id ska anses vara en fullgod identitetsmärkning på viltkameror eller åtelkameror och fällor. Interpellationen ställs bland annat mot bakgrund av det upplysningskrav som föreslås i betänkandet En ny kamerabevakningslag samt det krav som gäller enligt Naturvårdsverkets föreskrifter att fångstredskap som används måste vara märkta med användarens namn, adress och telefonnummer.
Inom Justitiedepartementet arbetar vi för närvarande med att ta fram en lagrådsremiss med anledning av förslagen i betänkandet En ny kamera bevakningslag . Utredningens förslag innebär bland annat att tillståndskravet för privaträttsliga subjekts användning av åtelkameror tas bort. Under remissbehandlingen har det kommit in synpunkter från bland annat Svenska Jägareförbundet på utredningens förslag att upplysningsplikten vid kamerabevakning ska omfatta namn på den som är ansvarig för kamerabevakningen.
Svenska Jägareförbundet anför att jägar-id enligt Naturvårdsverkets jaktkortsregister borde kunna ersätta namn som identifikation vid upplysning om kameraövervakning. Dessa synpunkter kommer att analyseras noggrant under arbetet med lagrådsremissen. När det gäller frågan om märkning av fångstredskap ligger detta inom Naturvårdsverkets ansvarsområde. Det ankommer därför inte på regeringen att bedöma vilka krav som ställs på sådana redskap.
Morgan Johansson (S):
Först och främst konstaterar jag att det faktum att vi nu kan ta bort tillståndskravet för åtelkamerorna är en mycket stor framgång. Jägarna har länge velat använda sig av kameror på detta sätt. Vi kommer att leverera detta.
Det här är faktiskt en fråga som vi socialdemokrater drev i opposition under den tid då jag var utskottsordförande i justitieutskottet.
När vi sedan kom i regeringsställning och skulle göra en översyn av kameraövervakningslagen för att bland annat utöka möjligheterna att kameraövervaka särskilt brottsutsatta platser och en del andra saker sa vi att vi borde ta med även denna fråga i utredningen så att den får en lösning.
Nu ser allt ut att kunna lösas vad gäller detta, och jag vet att detta välkomnas av jägarna. Hot och våld mot jägare är naturligtvis oacceptabelt, och det måste självklart bekämpas. Detta är i första hand en polisfråga. Man får se till att anmäla det, och sedan får polisen gripa de gärningsmän som finns.
Det problem som Erik Ottoson lyfter upp handlar om hur man ska märka de kameror som finns ute i skogen. Ett bekymmer är att vi inte fullt ut själva råder över detta.
I botten finns EU:s dataskyddsförordning, som kommer att träda i kraft den 25 maj. Den gäller likt alla EU-förordningar direkt som svensk lag.
I denna förordning är det tydligt att det måste finnas en uppgift på kameran om vem som är ansvarig för den och för övervakningen. Detta gäller som sagt alla kameror som sitter uppe och inte bara dem vi talar om nu. Skulle det i så fall räcka med ett jägar-id?
Det skulle det göra för myndigheternas vidkommande så att de kan se vem som är ansvarig för övervakningen. Problemet är att dataskyddsförordningen inte bara tar hänsyn till att myndigheterna måste veta detta. Syftet med förordningen är att allmänheten ska kunna veta vem som övervakar om man har hamnat på en bild från någon av dessa kameror. Allmänheten måste alltså veta det.
Jägar-id:n är för övrigt sekretessbelagda. Det finns ingen automatisk tillgång från allmänhetens sida till dessa id:n och vem som står bakom varje identitet. Detta gör att det är svårt att hävda att vi skulle leva upp till dataskyddsförordningen om vi gör en sådan reglering. Så ser problematiken ut. Vi är inte färdiga i analysen ännu.
De förslag som läggs fram i utredningen är ganska detaljerade när det gäller exakt vad som ska framgå. Vi tittar fortfarande på om det behöver vara så detaljerat, men det får vi återkomma till när vi presenterar lagrådsremissen om ett par månader. Det viktiga är att man ser vem som står bakom kameran, alltså vem som har ansvar för den. Det är oftast en privatperson, men det kan också vara en organisation som står bakom den.
Oavsett hur det är ska det redovisas. Vi återkommer som sagt om hur detta ska regleras i detalj. Problemfrågan är dock att vi är bundna av dataskyddsförordningen. Vad gäller Naturvårdsverket och fällorna finns regleringen hos Naturvårdsverket. Dessutom ligger detta inte under mitt departement utan ett annat departement.
Morgan Johansson (S):
Som jag sa är vi mitt i en beredning. Vi har nyss tagit in remissinstansernas synpunkter och håller på att gå igenom dem. Vi får se hur vi ska landa i slutskedet. Jag uppskattar det inspel som Erik Ottoson gör här, och jag ska göra vad jag kan för att vi även ska kunna lösa denna fråga. Alldeles enkel är den som sagt inte.
Vi måste leva upp till att allmänheten har en möjlighet att kunna få veta vem som har fotograferat om man hamnar på bild någonstans. Detta är själva poängen. Vi bereder detta vidare, och vi ska försöka göra så mycket vi kan i denna del och inom ramen för dataskyddsförordningen. Vi återkommer till riksdagen med en ny lagstiftning, och jag tror att vi kommer att kunna leverera den redan i början av nästa år.
Morgan Johansson (S):
Ann-Charlotte Hammar Johnsson har frågat mig om vad jag avser att göra konkret för att förbättra polisers arbetssituation. Hon har också frågat mig på vilket sätt det i Polismyndighetens regleringsbrev för 2018 tas höjd för att organisationen ska kunna utföra sin verksamhet utifrån faktiska förhållanden. Sverige ska vara ett tryggt land att leva i. Regeringen vill ha ett starkt rättsväsen och en tillgänglig polis.
För att åstadkomma detta har regeringen tillfört resurser till Polismyndigheten och vidtagit åtgärder för att skapa bättre förutsättningar för både poliser och civilanställda att utföra sitt arbete effektivt och med god arbetsmiljö. Regeringens målsättning är att öka antalet polisanställda med 10 000 till år 2024. För att kunna öka antalet polisanställda har regeringen därför föreslagit och aviserat ett tillskott till Polismyndigheten på ca 9,8 miljarder kronor under perioden 2017-2020.
Regeringen har även fördubblat antalet antagna till polisutbildningen i förhållande till den förra regeringen. År 2014 antogs 689 studenter till polisutbildningen, förra året antogs 1 398. Polismyndigheten har också fått i uppdrag av regeringen att inleda en rekryteringskampanj och att undersöka förutsättningarna för att starta polisutbildning på två nya platser i landet.
Regeringen beslutade därefter i december att Malmö universitet ska vara ett av de lärosäten som också ska bedriva polisutbildning. Polismyndigheten har även fått i uppdrag att, tillsammans med de fackliga organisationerna, intensifiera arbetet med den organisatoriska, fysiska och sociala arbetsmiljön, liksom arbetsbelastningen och utsattheten för hot och våld. Dessutom ska Polismyndigheten ta fram en strategisk plan på kort och lång sikt för fler utvecklings- och karriärvägar inom myndigheten.
Genom 2018 års regleringsbrev skärper regeringen ytterligare kraven på Polismyndigheten att följa upp och realisera de intentioner som en enig riksdag beslutat om genom ombildningen av polisen. Det brottsbekämpande och förebyggande arbetet ska utgå från lokala problembilder, arbetet i utsatta områden ska prioriteras, förmågan att utreda brott, och i synnerhet grova våldsbrott och sexualbrott, ska stärkas. Myndigheten ska också redovisa i vilken utsträckning det finns likvärdiga möjligheter att få akut hjälp från polisen över hela landet.
Sammanfattningsvis kan jag försäkra Ann-Charlotte Hammar Johnsson om att regeringen arbetar intensivt med att skapa de förutsättningar som saknats för att organisationen ska kunna utföra sin verksamhet utifrån faktiska förhållanden.
Morgan Johansson (S):
Jag styr över mycket, men jag styr inte över serviceavtalen för polisbilarna. Det gör jag faktiskt inte. Det är en fråga för myndigheten. Det är klart att jag kan inhämta information om denna upphandling. Vi är säkert överens om att man måste ha avtal på plats som fungerar i polisens vardag så att säga.
Det ska inte heller kosta mer än det behöver, och det ska inte heller stjäla tid från poliserna. Men detta är en typisk myndighetsfråga och egentligen inte en regeringsfråga och inte heller en riksdagsfråga. Men jag inhämtar gärna information om just denna upphandling. Fru talman!
Annars handlar denna interpellation om ett större perspektiv, det vill säga polisernas arbetssituation totalt sett och hur vi ska klara brottsbekämpningen på ett bättre sätt. Jag har redovisat åtgärder som denna regering har vidtagit. Det är det största resurstillskott som har skett på 20 år. Vi har vidtagit åtgärder för att behålla poliser och förbättra arbetsvillkor, och löneavtal är nu på plats. Vi har gjort återrekryteringsinsatser, och det är nu en kraftigt ökad utbildningstakt.
Det utbildas nu dubbelt så många poliser som under Moderaternas tid. Detta tror jag är otroligt viktigt för att kunna nå det mål som vi har satt upp, det vill säga att det ska vara 10 000 fler anställda i polisorganisationen till 2024. Detta räcker egentligen inte. Jag måste ändå be Ann-Charlotte Hammar Johnsson att kommentera en sak som jag hörde i förra veckan.
Jag lyssnade på partiledardebatten där Ulf Kristersson sa något i stil med att våldet är här för att stanna, att våldsbrottsligheten är här för att stanna. Jag studsade till när jag hörde det. I mina öron låter det som en oerhört uppgiven inställning.
Min inställning är precis tvärtom: Samhället kan knäcka den organiserade kriminaliteten, om vi gör rätt insatser. Herr ålderspresident! Frågar man poliserna på fältet ger de mycket klara direktiv om vad som måste göras. De säger att de behöver bli fler. Sedan säger de att de behöver ha bättre verktyg.
Det kan handla om straffrätten, det kan handla om kameraövervakning och allt annat som vi gör. Men de säger också en annan viktig sak: Tänk på att det inte handlar om bara oss. Det handlar också om att skolan måste fungera för ungdomarna, att fritidsverksamheten måste fungera och att socialtjänsten måste fungera. Om inte socialtjänsten fungerar riskerar i stället nyrekryteringen till dessa kriminella gäng att fortsätta. Då är faktiskt inte särskilt mycket vunnet.
Jag är övertygad om att om vi samlar oss kring en politik som innebär större satsningar på brottsbekämpning, på polisverksamhet och på allt det som vi nu talar om, i kombination med sociala insatser för att bryta nyrekrytering till de kriminella gängen, kommer vi att kunna rycka upp denna organiserade kriminalitet med rötterna. Då kommer Ulf Kristersson att visa sig ha fullständigt fel. Våldet är inte alls här för att stanna.
Tvärtom kan vi vända denna utveckling.
Morgan Johansson (S):
Om jag hade vetat att Ann-Charlotte Hammar Johnsson hade tänkt koncentrera sig på bara upphandlingsfrågan hade jag sett till att inhämta information om denna del. Men interpellationen är mycket bredare än så. Den handlar om polisens arbetssituation som sådan - resursfrågan, antalet poliser, hur man bekämpar brott och hur man prioriterar. Det är därför som hon har fått ett sådant svar.
Men det är klart att jag, som sagt, kan begära in information om denna enskilda upphandling. Men jag ska också säga att det inte är i regleringsbrev som vi styr över enskilda upphandlingar. Det är inte så det går till. Här handlar det bara om att se till att man har den kompetens som man behöver ha på plats. Det är klart att man ska ha den service som gör att man också kan fungera effektivt som myndighet. Det har vi nog inte någon annan uppfattning om.
Men jag tittar gärna närmare på det. De frågor som interpellanten ställer är: Vad avser ministern att göra konkret för att förbättra polisens arbetssituation? Det har jag svarat på. Vi avser att se till att bygga ut polisorganisationen. Det ska bli 10 000 fler anställda till 2024. För detta avsätter vi resurser.
Vi ökar nu resurserna till polisen på ett sätt som ingen har gjort på 20 år, oavsett partifärg. Det handlar om att behålla poliser, förbättra arbetsvillkoren, göra återrekryteringsinsatser och att öka utbildningstakten.
Jag sa också att polisen inte är allt om vi ska bryta den negativa utvecklingen på en del håll, utan då måste vi också se till hela samhället så att man klarar av att göra till exempel sociala insatser för att bryta nyrekryteringen till kriminella gäng. Om vi gör båda dessa delar - brottsbekämpning och sociala insatser - kommer vi faktiskt att kunna vända den utveckling som vi har sett i en del områden.
Morgan Johansson (S):
Roger Haddad har ställt ett antal frågor till mig om arbetet vid det nationella centret mot våldsbejakande extremism. Centret mot våldsbejakande extremism vid Brottsförebyggande rådet inrättades den 1 januari 2018. Centrets uppgifter framkommer av myndighetens instruktion. Där tydliggör regeringen att centret ska bidra till att utveckla, samordna och effektivisera det förebyggande arbetet, ge stöd till yrkesverksamma och verka för kunskapsbaserade åtgärder.
Arbetet ska ske från i huvudsak kriminalpolitiska utgångspunkter. En av huvuduppgifterna för centret kommer att vara att stödja yrkesverksamma i frågor om våldsbejakande extremism. Brå bygger nu upp en stöd- och rådgivningsfunktion som startar den 1 april. Brå har också i uppdrag att senast den 29 mars redovisa hur ett förstärkt stöd avseende individrelaterade åtgärder skulle kunna tillgodoses. I det ingår att redovisa vilket stöd centrets verksamhet kan bidra med.
Regeringen beslutade i december 2017 att Anna Lekvall ska vara chef för centret fram till dess att en ordinarie chef tillträder. Rekrytering av en ordinarie chef pågår. Jag räknar med att kunna presentera den nya chefen inom kort. Genom inrättandet av centret stärker regeringen förutsättningarna för ett mer effektivt, samordnat och långsiktigt förebyggande arbete mot våldsbejakande extremism.
Morgan Johansson (S):
Det är klart att vi har en fungerande verksamhet. Vi har till och med en permanent verksamhet. Det är inte som på er tid, Roger Haddad, när den befann sig i tillfällig kommittéform. Vi har en permanent verksamhet från och med den 1 januari. Verksamhetens kompetens byggs upp succesivt. Man har 35 miljoner kronor till sitt förfogande och rekryterar nu personal. Roger Haddad säger att han inte får svar på sina frågor. Vem är chef för det nationella centrumet mot våldsbejakande extremism?
Jag tror att det hade krävts ett minimum av googling för att leta upp att regeringen har utsett Anna Lekvall till chef så länge, fram till att vi utser en permanent chef. Nu får Roger Haddad i alla fall svar på den frågan. Han frågar också hur detta återspeglas i årets regleringsbrev. Återigen: När man ger ett uppdrag till en ny verksamhet gör man det i instruktionen till Brottsförebyggande rådet.
Denna instruktion har jag här. När det gäller vad centrumet ska ägna sig åt säger den följande: Det ska främja utvecklingen av förebyggande arbete på nationell, regional och lokal nivå. Det ska verka för en högre grad av samordning och effektivitet i det förebyggande arbetet. Det ska ge behovsanpassat stöd till kommuner, myndigheter och andra aktörer som i sin verksamhet hanterar frågor om förebyggande av våldsbejakande extremism.
Det ska samla och sprida kunskap om förebyggande av våldsbejakande extremism, baserat på forskning och beprövad erfarenhet, samt verka för en kunskapsbaserad praktik. Allt detta ska centrumet göra utifrån i huvudsak kriminalpolitiska utgångspunkter, som vi också säger. När vi utvärderar vad centrumet gör kommer vi att göra det utifrån de uppgifter som det har fått.
Då kommer vi in på den tredje frågan - ska det nya centrumet kunna gå in operativt i ärenden där socialtjänsten i en kommun eller personalen i en skola misstänker en radikaliserad person? Som jag sa i min inledning kommer detta centrum att kunna ge råd och stöd i dessa situationer, för övrigt precis som Länsstyrelsen i Östergötland gör när det gäller hedersproblematik.
Vi vet att det där under många år har bedrivits en väldigt bra verksamhet, där kommunerna har kunnat få råd och stöd när de har hamnat i dessa diskussioner och situationer. Innebär det att någon kan ta över själva myndighetsutövningen?
Om jag tolkar Roger Haddads fråga rätt är han närapå inne på det, och mitt svar på den frågan är nej. Det är socialtjänsten som utövar denna myndighetsroll. Om man skulle gå ifrån detta - om någon annan skulle ta över myndighetsutövandet - skulle vi hamna i väldigt svåra situationer.
Detta handlar trots allt om förvaltningsbeslut som ska kunna överklagas, och då måste man veta vem som är ansvarig i det enskilda fallet. Dit kan vi inte gå - det kan inte vara så att någon annan än socialtjänsten tar över myndighetsutövandet. Men svaret på Roger Haddads fråga om huruvida man kommer att kunna hjälpa till i dessa situationer är ja. Det är faktiskt precis detta som den tredje punkten i instruktionen handlar om.
Som sagt: Jämför gärna hur vi jobbar med hedersbrott, vilket vi också har gjort under lång tid.
Morgan Johansson (S):
Jag tror att de flesta som har lyssnat på denna debatt förstår hur hopplöst det ibland kan vara att debattera med Roger Haddad. Jag upplever det som att han inte riktigt vill förstå. Han vill knappt lyssna på vad jag säger.
Han vill till varje pris ha en konflikt, och om han inte får en konflikt misstolkar eller missförstår han medvetet någonting av det jag säger och få det till att vi inte gör på det sätt som han vill att det ska göras. Han är medvetet konfliktsökande. Brottsförebyggande rådet är den expertmyndighet vi har när det gäller att förebygga brott. Det är också den naturliga platsen när man ska välja myndighet.
Vad gäller att gå in operativt kan man, som jag redogjorde för, inte i den meningen ta över myndighetsutövningen från någon annan. Då bryter vi mot socialtjänstlagen, och det kan vi inte göra. Det är socialtjänsten som fattar dessa beslut, och det är den som är ansvarig om besluten sedan överklagas. Däremot kan man ge stöd och råd i fråga om hur detta ska hanteras, men man kan aldrig ta över myndighetsutövningen.
Om det är råd och stöd som Roger Haddad menar med det operativa är vi nog överens. Men om han menar att man ska gå in och ingripa, som han sa, tolkar jag det som att man ska ta över beslutsfattandet. Det fungerar faktiskt inte inom ramen för nuvarande socialtjänstlagstiftning. Då bryter man helt mot de principer som vi har. Jag har gett ett exempel på hur Länsstyrelsen i Östergötlands län jobbar med hedersrelaterade brott.
Man utgör en praktisk rådgivnings- och stödfunktion i förhållande till kommunerna. Det tycker jag är bra. Det är för övrigt en av de verksamheter som nu Brå ska titta på när man ska lösa också den här uppgiften. Man ska redovisa till oss den 29 mars hur ett system ska kunna byggas upp för att bli mer praktiskt.
Morgan Johansson (S):
Pål Jonson har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta med anledning av fordon som stör människor i sin omgivning med hög musik samt om det är min bedömning att den nya straffbestämmelsen om ofredande kommer att underlätta situationen för kommunerna och polisen vad avser störande musik från fordon. Ordningslagen syftar till att upprätthålla allmän ordning och säkerhet på offentliga platser. Genom bemyndigande i lagen ges kommunerna möjlighet att i lokala föreskrifter reglera olika företeelser.
En förutsättning för att meddela en sådan föreskrift är att den behövs för att upprätthålla den allmänna ordningen på offentlig plats. Att störa andra människor genom att föra oljud kan vara straffbart som förargelseväckande beteende. Att störa någon genom högljudd musik kan också, åtminstone i allvarligare fall, vara straffbart som ofredande.
Ofredandeparagrafen har sedan januari i år, efter en lagändring som regeringen initierat, en modernare och tydligare utformning där rekvisitet "annat hänsynslöst beteende" i motivtexten anges just som "störa någon genom t.ex. höga ljud". Det har ännu inte gått tillräckligt lång tid för att kunna bedöma om lagändringen är otillräcklig i förhållande till just den här problematiken.
Det mest effektiva sättet att bekämpa brottslighet eller att motverka ordningsstörningar är att försöka förhindra att de över huvud taget äger rum. Det brottsförebyggande arbetet är centralt, och det ska bedrivas utifrån lokala problembilder och i samverkan med andra aktörer. Regeringen beslutade i mars 2017 om Tillsammans mot brott - ett nationellt brottsförebyggande program. Syftet med programmet är öka kunskap och kompetens och få fler aktörer, inte bara de som traditionellt arbetar brottsförebyggande, att agera aktivt och tillsammans.