Peter Hultqvist (S):
När jag hör ministern känner jag inget hopp om annat än sämre service och högre priser för människor som bor i gles- och landsbygd. Man tar bort pristaket för besiktning. De företag och koncerner som ger sig in i detta måste naturligtvis ha ut sin vinst; det är själva drivkraften i detta.
De kommer att höja priserna när pristaket försvinner. Jag tror inte att privata intressenter kommer att stå i kö för att ägna sig åt bilprovning på mindre orter eller i glesbygd. Om ministern har en annan uppfattning får hon gärna redovisa den.
Halvårsvisa mätningar, konsumentundersökningar och stickprovskontroller är inte instrument för att styra upp detta. Jag återkommer till frågan: Finns det några instrument från regeringens eller Transportstyrelsens sida eller från annat håll som kan förhindra den befarade utveckling som jag har redogjort för? Jag sade att Sverige ligger på en god prisnivå.
Det är möjligt att det är i mitten på tabellen för Europa. Men i Regeringskansliets egen departementsskrivelse säger man angående utvecklingen av den finska marknaden att det är höga inträdesbarriärer, få aktörer, begränsad priskonkurrens, medelhög tillgänglighet och god lönsamhet för aktörerna - det vill säga en ganska dåligt fungerande marknad.
Detta har lett till lägre effektivitet. I tätorterna har det här möjligtvis varit positivt. Men i gles- och landsbygd har det inte varit det. Då kan man fråga sig: Varför skulle det bli annorlunda i Sverige än i Finland? Vad är det som talar för det? Jag skulle vilja sätta in det här i ett lite bredare perspektiv.
Svensk Kassaservice, Skatteverket, polisen, Försäkringskassan, Arbetsförmedlingen - den ena myndigheten efter den andra centraliseras. Nu kommer också bilprovningen. Det blir på något vis en små stegens tyranni som utarmar och försämrar servicen i många delar av landet. Det här är naturligtvis inte bra. Det är till och med så att man från trafikutskottets borgerliga majoritet är medveten om risken med åtgärden.
Man skriver att stor vikt ska läggas vid att god tillgänglighet ska råda i hela landet när det gäller uppföljningen. Det är väl i parallellitet med det ministern säger. Man är medveten om riskerna, men tar ändå steget och river upp en väl fungerande, effektiv och prismässigt bra verksamhet. Man gör det här även om varningssignalerna är så tydliga, även om erfarenheterna är negativa från andra länder.
Det är så det blir när kartan är viktigare än verkligheten. Jag tror att uppföljningsinstrumenten inte är tillräckliga. Jag känner inte rätt trygghet i den typen av besked. Det är naturligtvis så att det är en god ambition att följa upp.
Men har ministern någon uppfattning om vilka åtgärder man kan vidta, vilka instrument man kan använda, så att vi inte står där med högre priser och sämre tillgänglighet i gles- och landsbygd? Ordföranden för Motorbranschens Riksförbund har skrivit: "En avreglering brukar syfta till att skapa hög konkurrens och tillgänglighet. När fordonsbesiktningen avregleras är det risk för motsatsen."
Det är hans konstaterande, och det är många som har gjort ungefär samma analys. Varför kan inte ministern komma med något konkretare än formuleringen om att "följa utvecklingen"? Att man följer utvecklingen är ingen garanti för att det inte blir högre priser och färre serviceställen i glesbygden.