Anders Borg (M):
Låt oss ta en tydlig diskussion om kommunernas ekonomi. Som jag konstaterar säger SKL att skatteintäkterna ökar med 33 miljarder de kommande åren, att utgifterna stiger med 40 miljarder, så att det blir mer verksamhet, och att sysselsättningen ökar med 20 000. Man konstaterar också i sin ekonomirapport att den skattefinansierade sysselsättningen bedöms falla med 6 000 i välfärdstjänsterna.
Man konstaterar att det sysselsättningsfallet i övrigt i stort sett motsvaras av en verksamhetsöverföring och en avveckling av plusjobb. Vi har i en ekonomi med ett 5-procentigt bnp-fall, stora bekymmer och över 100 000 i sysselsättningsfall tillfört så mycket resurser att vi har kommit rätt långt när det gäller att säkra att välfärdssektorerna är trygga i den situationen.
Monica Green understryker att det är en bra fördelning i det gemensamma budgetalternativet. Låt oss uppehålla oss vid det en sekund. Bra fördelning: höjd bensinskatt, 70 000 i kilometerskatt, arbetsgivaravgifter på unga. Gösta Rehn sade att vi skulle hata inflationen av det skälet att vi vet vilka det är som drabbas av sådana här kostnadsövervältringar.
Det är pensionärer, de lågutbildade som inte kan kompenseras i avtalsrörelser och de arbetslösa som ställs utanför. Det är med förlov sagt inte bra fördelningspolitik att höja skatter som slår direkt mot människors plånböcker. Det här är avgörande för kommunernas ekonomi. Det är inte så att kommuner i Sverige betalas med statsbidrag. De betalas med kommunalskatter. Det är kärnan i den kommunala ekonomin.
Det är det som är skatteintäkterna. Det är därför en politik som riskerar att leda till att vi får högre kostnader för att anställa, som leder till högre arbetslöshet och större ekonomisk osäkerhet. Bara det faktum att kommunerna har hundratals miljarder i lån skapar en enorm osäkerhet om man för en politik som riskerar att leda till en osäkerhet om stabiliteten i Sverige. Vi har grekerna, portugiserna, spanjorerna och britterna.
Vi kan inte välja bort dem. De finns där, och de för en så ansvarslös politik att det inte finns en finansiell marknad i hela världen som inte påverkas. I ett sådant läge inte minst för välfärdens skull, inte minst för lärarnas, barnskötarnas, sjuksköterskornas och vårdbiträdenas skull ska vi hålla i och vara stabila och försiktiga, inte lägga på en omfattande kostnadsökning i svensk ekonomi.
Det handlar om en omfattande kostnadsökning som bara kan tas ut i sänkt sysselsättning eller höjda priser. I båda fallen är det hushållen som får betala. Det är ingen annan som kan stå för notan för de rödgrönas prioriteringar. De rödgrönas prioriteringar handlar inte om kommunerna. Det är 6 miljarder till kommunsektorn.
Det finns säkert många områden i kommunsektorn som behöver pengar, men den stora prioriteringen i de rödgrönas budgetförslag är och förblir bidragen och Amspolitiken. Det är där vi talar om 16-17-18 miljarder. Det är dit pengarna går. De som sätter sig i bilen är tre miljoner. Thomas Östros lovade att ingen låg- eller medelinkomsttagare skulle betala höjd skatt - ingen.
Så visar det sig att det är tre miljoner. Tre miljoner kan knappast beskrivas som ingen. Det är den prioriteringen Socialdemokraterna och De rödgröna gör: höjda skatter på transporter, på ungdomar och på hushållen. De pengarna ska läggas till bidragsdelen. Kommunerna är inte en prioritering från Socialdemokraternas sida. Vi diskuterar KI:s prognos här. Det finns inte några 13,5 miljarder i det rödgröna alternativet till höjda statsbidrag till kommunerna.
Det finns inget i närheten av det. Det är inte ens halva beloppet. Fru talman! Prioriteringen är bidrag, inte verksamhet.