Stefan Attefall (KD):
För att klara ut det jag sade om att även utredaren själv sagt att det saknades heltäckande analyser vill jag nämna att utredaren på s. 79 i betänkandet skriver: Jag kan konstatera att bristen på utförliga behovsanalyser är ett problem för både beslutsfattare och forskare. Det är givetvis ett problem också i vår utredning. Bland annat detta är en del av det arbete vi bedriver för att försöka få ett bättre underlag.
Självständiga myndigheter har vi, och det är något som vi i många sammanhang har hyllat. Om vi säger att vi ska överge den modellen och fullt ut styra från Regeringskansliet innebär det stora konsekvensändringar. En annan strategi, som vi just nu jobbar med, är därför att försöka hitta vägar framåt för att kunna öka samverkan och få mer närvaro. Jag tror att man måste vara realistisk när det gäller detta.
Jag försökte problematisera frågan utifrån det förändringstryck som finns i form av teknisk utveckling, befolkningsförändringar och de rationaliseringar som vi i många andra sammanhang månar om för att få en effektiv användning av skattepengarna. Dessutom måste vi peka på vad som händer på området. Inte minst arbetar Skatteverket, Försäkringskassan, Arbetsförmedlingen och Pensionsmyndigheten tillsammans för att etablera ett nät av gemensamma kontor.
Vid årsskiftet 2010/11 var 112 av planerade 124 servicekontor öppnade med antingen Försäkringskassan eller Skatteverket som huvudman. Där finns då ett tjänsteutbud. Det innebär att det har skapats möjligheter att finnas kvar på orter där underlaget annars inte hade varit tillräckligt för något kontor alls - och med generösare öppettider. Vi har fått servicekontor som har öppet mellan 10 och 16 fem dagar i veckan; annars skulle öppettiderna ha varit mycket kortare.
Dessutom är det en mycket effektivare användning av myndigheternas anslag. Det finns en rad orter som har fått bättre service. Som exempel kan jag nämna Ronneby och Strömsund. Vi har även orter där olika myndigheter tidigare inte haft någon service men som nu genom servicekontoren har fått det. Det gäller till exempel Gislaved, Angered, Hisingen, Västra Frölunda, Nässjö, Stenungsund, Kista, Botkyrka, Sundbyberg, Älmhult och Boden.
Det finns alltså en rad positiva exempel på att samverkan inneburit att man antingen fått ökad service eller kunnat ha kvar en fysisk närvaro trots att underlaget egentligen inte riktigt räckt till för det. Dessa saker sker samtidigt; det arbetet pågår. Jag håller med om att det är ett problem att hitta en väg framåt när det gäller att klara av de hänsyn som olika myndigheter har att ta.
Sedan finns även många juridiska aspekter - sekretesslagstiftning, samordning av myndigheters olika rutiner och annat. Det finns således en rad problem. Problemet med Högdahls utredning var att han inte lyckades lösa alla dessa frågor på ett tillfredsställande sätt, så att vi hade fått ett beslutsunderlag som håller hela vägen. Därför måste vi jobba vidare med materialet. Det pågår ett arbete i Regeringskansliet för att försöka ta steg framåt.
Min ambition är att medborgarna ska få bättre service och att staten är närvarande på så många platser som möjligt. Notera min formulering.
Jag kan nämligen inte säkert säga att vi kommer att finnas närvarande i varenda kommun i landet, men ambitionen är att vara närvarande på fler ställen än i dag, att göra det i samverkan och på ett effektivt sätt samt att klara ut de olika aspekter som finns och som, många gånger legitimt, lyfts fram av myndigheterna. Vi återkommer säkert i frågan. Jag är övertygad om att ni inte kommer att ge upp.
Jag kommer inte att ge upp när det gäller att försöka förbättra den statliga servicen, även om jag känner viss ödmjukhet inför de problem som finns i frågan.