Roger Tiefensee (C):
I detta betänkande behandlas 25 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden som rör avfall och kretslopp. Orsaken till att det finns rätt många motionsyrkanden inom ett sådant här område tror jag är att avfallsfrågor är vardagsnära frågor, som diskuteras runt köksbordet.
Sopsorteringen kanske inte sker så långt från köksbordet heller; många gånger är det under diskbänken. Kretsloppsarbetet och återvinningssystemen som vi byggt upp i Sverige bygger väldigt mycket på människors miljöengagemang. I enkäter där människor får frågan vad de gör för miljön svarar de ofta att de sorterar sina sopor. Det ger man som första svar.
Sedan funderar man vidare; man kanske har köpt en miljöbil eller väljer kollektivt åkande eller något sådant. Men att man sorterar sina sopor har varit det första svaret ända sedan kretsloppspropositionen infördes av en borgerlig regering i början av 90-talet, då Olof Johansson var miljöminister. Vi har ett väl utvecklat och effektivt kretsloppssystem och återvinningssystem.
Det bygger väldigt mycket på att människor är beredda att ta miljöansvaret och sortera sina sopor, för det ger också möjlighet för dem som är producenter och har producentansvar att materialåtervinna och på så sätt effektivisera resurserna. Vi bygger kretslopp. Då är det också väldigt viktigt att det är enkelt för människor att göra rätt i sin vardag.
Samarbetet mellan de olika aktörerna är viktigt, å ena sidan kommunerna som har ansvaret för det övriga hushållsavfallet, å andra sidan producenterna och förpacknings- och tidningsindustrin samt glasåtervinningen. Det är viktigt att de har ett bra samarbete och en bra dialog. Den överenskommelse som gjordes 2009 är otroligt viktig.
Man ska hålla fast vid den och ha konsumenten och hushållen i fokus. Fru talman! Precis som kretsloppet i naturen behöver livskraftiga ekosystem för att fungera behöver kretsloppet i samhället livskraftiga insamlingssystem och återvinningssystem för att fungera. Då är det viktigt att ha systemtänkandet med.
Jag tror att vi alla här i kammaren har blivit kontaktade av olika intresseorganisationer. Avfall Sverige har nämnts här. Förpacknings- och tidningsindustrin nämnde jag. Det finns olika intressen. Det vi har som ett ansvar här i kammaren och riksdagen och som också är ett ansvar för regeringen är att se helheten.
Man ska väl inte sticka under stol med att diskussionen fanns redan när kretsloppssystemet och återvinningssystemet infördes på 90-talet. Kommunerna var inte helt glada över att de inte fick ansvaret. Men i stort har vi väldigt höga insamlingsmål. Vi får dock ständigt den här diskussionen: Borde man inte se över hela systemet?
Det viktiga tycker jag är att vi har ett bra system i grunden och att det behöver utvecklas. Man kan mycket väl skruva i målen, förtydliga och sätta krav på samarbetet mellan aktörerna. Men jag tror att vi ska vara väldigt försiktiga med att kasta ut barnet med badvattnet och säga att vi ska utreda detta helt och hållet. Då har vi gjort en stor miljöförlust.
Det som det handlar om i kretsloppsarbetet är att minska avfallsmängderna, att återvinna och återanvända. Det tror jag är det viktiga. Då blir många gånger svaret att beredning pågår. Det är lite tråkigt i ett sådant här motionsyrkande, men så är det.
Beredning pågår 1: Naturvårdsverket håller på och jobbar med en avfallsplan i dialog med de olika aktörerna. Beredning pågår 2 - som också behandlas i detta betänkande: EU-kommissionen inledde hösten 2010 en studie om alternativ och möjligheter när det gäller ett EU-gemensamt pantsystem för burkar.
Pantsystem är väldigt bra exempel på hur man kan använda ekonomiska incitament inom miljöpolitiken. Precis som utskottsmajoriteten säger och som Centerpartiet har sagt länge är det positivt att EU-kommissionen tar detta initiativ för att utreda frågan om ett EU-gemensamt pantsystem för burkar. Det är nödvändigt med tanke på att människor och varor rör sig över gränserna.
Men det finns inget konkret förslag här i riksdagen om lagstiftning. Det är väldigt viktigt för åhörarna att få veta det. Vi bejakar detta, men vi vill invänta kommissionens arbete. Det blir lite naivt att säga att Sverige ska införa ett europeiskt pantsystem. Vi måste ha EU och EU-kommissionen med oss, annars är det värdelöst.
Beredning pågår 3: Miljömålsberedningen, som jag har nöjet att sitta i, har lämnat förslag till regeringen bland annat inom avfallsområdet så sent som den 31 mars. Det handlar om etappmål om ökad resurshushållning i livsmedelskedjan och om ökad återanvändning och återvinning av byggnads- och rivningsavfall. Miljömålsberedningens förslag grundar sig på Miljömålsrådets arbete.
Det är den myndighet som tidigare samlat hade ansvaret i miljömålssystemet. Den gjorde en fördjupad utvärdering som kom 2008. Där pekar de på att de ökade avfallsmängderna tillsammans med återvinningen av matavfall och återföring av fosfor i avfallsslam till produktiv åkermark var de stora kvarvarande utmaningarna på området.
Det är då rätt så naturligt att Miljömålsberedningen kommer med just de förslagen. Det handlar om målet att matavfallet ska minska med 20 procent jämfört med 2010. Vi slänger mycket fullt ätbar mat. Enbart från hushållen motsvarar matsvinnet 1,9 miljoner ton koldioxidekvivalenter. Det skulle minska resursförbrukningen.
I den gemensamma energi- och klimatpolitiken som vi har bestämt i riksdagen är 1,9 miljoner ton koldioxidekvivalenter ungefär vad vi har sagt att vi ska uppnå med ekonomiska styrmedel. Kunde vi minska matsvinnet har vi nått inte bara bättre ekonomi för hushåll och samhället utan också minskade koldioxidutsläpp. Den andra delen som varit uppe här är biologisk återvinning av hushållsavfall.
Det handlar om att 40 procent av matavfallet från hushåll, storkök, butiker och restauranger ska behandlas biologiskt så att växtnäring och energi kan tas till vara. Målet finns där. De reservationer som finns på området slår lite grann in öppna dörrar. Det sista är att 60 procent av fosforföreningarna i avlopp ska tas till vara och återföras till produktiv mark varav minst hälften återförs till åkermark. Det är ett viktigt mål.
Det handlar också mycket om att avgifta våra system så att avloppsslammet är möjligt att lägga på åkermark utan att det innebär att man lägger ut en massa gift på åkermarken. Det handlar om systemtänkande. Man gör det väldigt mycket i dag när det gäller nya områden, till exempel Norra Djurgårdsstaden här i Stockholm.
Där tänker man redan från början när man bygger ett område: Hur kan vi göra för att sluta kretsloppen? Då har man inte vattenklosetter utan urinseparerande toaletter i stället. Att tänka rätt från början är inte minst viktigt när vi ska ha ett systemtänkande i miljöpolitiken. Fru talman! Jag vill med detta yrka bifall till utskottsmajoritetens förslag och avslag på samtliga reservationer.