Eskil Erlandsson (C):
Åsa Romson har frågat miljöministern: Vad avser miljöministern att göra för att förtydliga skogsvårdslagens 18 § så att tillstånd inte ges till skövling av fjällnära skog med mycket höga naturvärden? Vad avser miljöministern att göra för att förhindra att nyckelbiotoper, värdekärnor och annan skyddsvärd skog avverkas på grund av brist på medel hos våra skogsvårdande myndigheter?
Vad avser miljöministern att göra för att vi ska ha gällande etappmål för skydd av skog som vägledning för våra myndigheters agerande? Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. För att börja med frågan om skogsvårdslagens 18 §: Det är Skogsstyrelsen som är tillsynsmyndighet och därmed den som har ansvaret för att göra bedömningar i det enskilda fallet.
Jag anser att lagen är tillräckligt tydligt formulerad, men inser att det kan finnas gränsdragningsproblem. Det är mycket svårt - och knappast önskvärt - att detaljreglera hur och när avverkningstillstånd ska ges. Det är Skogsstyrelsen som expertmyndighet som har att väga samman alla faktorer och förutsättningar i det enskilda ärendet.
Det är viktigt att framhålla att när tillstånd till avverkning ges har Skogsstyrelsen även möjlighet att besluta om hur avverkningen ska genomföras, det vill säga vilka hänsyn som ska tas till naturvårdens och kulturmiljövårdens intressen samt till rennäringens intressen, men också om vilka åtgärder som ska vidtas för att trygga återväxten.
Den svenska skogspolitiken ger skogsbruket stor frihet och stort ansvar för att nå skogspolitikens jämställda miljö- och produktionsmål. Det innebär att skogsbruket har ett stort ansvar för att ta miljöhänsyn vid skogsbruksåtgärder och att säkerställa en god föryngring och god tillväxt i skogen.
I de områden som har de högsta naturvärdena ska inte skogsbruk förekomma alls, och därför skyddas dessa områden som naturreservat, biotopskyddsområden, genom naturvårdsavtal eller genom markägarens frivilliga bevarande. Det är viktigt att vi kan bruka den skogliga resursen i alla delar av landet utan att förbruka den.
Ett hållbart skogsbruk ger möjligheter till sysselsättning och inkomster i många delar av vårt land där det annars kan vara svårt att hitta en försörjning. Så till den andra frågan angående skyddsvärd skog. Regeringen lade under den förra mandatperioden fram propositionen Hållbart skydd av naturområden som beslutades av riksdagen i november 2009 och där den frågan diskuterades.
Regeringen anser att såväl det allmänna som skogsägarna måste ta ett ansvar för att skyddsvärda skogar inte ska påverkas negativt. Att skydda naturvärden behöver inte innebära att staten tar över marken eller att det blir ett absolut förbud mot skogsbruk.
Vi vet att många markägare gärna vill vara med och bidra i naturvården, och det finns ofta möjligheter att hitta skogsbruksmetoder som gör att naturvärden kan utvecklas positivt i kombination med fortsatt virkesproduktion. I propositionen presenterar regeringen en strategi för arbetet med långsiktigt skydd av skog och föreslår flera nya arbetsformer för att öka skyddet av värdefull skogsmark i Sverige.
Det handlar bland annat om det så kallade Kometprogrammet, ett program för markägarinitiativ till skydd av skogar med höga naturvärden. Vi har också möjliggjort en ökad användning av naturvårdsavtal genom att låta både länsstyrelser och Skogsstyrelsen teckna naturvårdsavtal på skogsmark. Ersättningsnivåerna har höjts, och det finns numera möjlighet att teckna både långa och korta avtal.
Med de olika nya verktygen och arbetssätten inom naturvården finns det nu flera lösningar för att trygga naturvärdena, antingen genom frivilliga åtaganden i avtalsform eller genom områdesskydd.
När det gäller den tredje och sista frågan har regeringen, i enlighet med miljömålspropositionen från 2010 som beslutades av riksdagen i juni 2010, tillsatt en parlamentarisk beredning som har till uppgift att ta fram förslag till etappmål, styrmedel och åtgärder för det fortsatta miljömålsarbetet.
En första delredovisning med förslag till strategier gjordes till regeringen i december 2010, och ytterligare en redovisning kommer att ske senast den 31 mars i år. Dessa förslag kommer att beredas inom Regeringskansliet.
Arbetet med att lägga fram förslag till nya etappmål för miljökvalitetsmålet Levande skogar pågår därmed redan, och regeringen anser att vi bör invänta det arbetet innan andra åtgärder vidtas.