Karin Svensson Smith (MP):
Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga motioner. Här förs det ett resonemang om ny teknik. Den nya tekniken är ju det som har föranlett de nödvändiga förändringar som regeringen föreslår. Miljöpartiet bejakar ny teknik, men vi har respekt för att man måste ha en viss tröghet så att man ser effekterna av det som görs.
Regeringen har lagt sig vinn om att förankra sina förslag i branschen, hos fackliga företrädare och andra aktuella aktörer. Det tycker jag är väldigt bra. Det finns mer än ett problem att lösa. Ett stort problem som jag märker särskilt i Skåne är förekomsten av svarttaxi i kombination med att det i glesbygden finns mycket mindre taxiverksamhet. Det är färre taxiföretag där i dag.
Det är ett stort problem som man måste ha med sig när man funderar på hur framtidens regelverk ska se ut. Om man vill ha ordning och reda får man också stå upp för de regler som behövs för att det ska bli ordning och reda. När vi talar här i kammaren är det en del som skiljer oss åt, men vi har faktiskt också mycket gemensamt.
Flera talare före mig har påpekat att det är ganska irrationellt att bilar i våra tätorter står stilla 97 procent av tiden. Det är inte effektivt ur klimatsynpunkt, när det gäller att använda gatuutrymmet eller med tanke på hur vi vill designa våra städer.
När vi talar om hållbar mobilitet, attraktiva städer och bildelning är vi i ord ganska överens. Men är det på det sättet det ser ut i städerna i dag? Nästan överallt möts man av rader av bilar som antingen rör sig eller står stilla, parkerade.
De hindrar något som vi också brukar säga att vi är överens om att vi vill ha, nämligen sammanhängande cykelkörfält och busskörfält, så att det ska bli en kombination av olika sätt att förflytta sig. Det är antalet bilar, särskilt i städerna, som hindrar det vi vill ha. Det finns en hel del forskningsrapporter som är intressanta och aktuella som jag läste på om i samband med att jag förberedde mig för den här debatten.
Till exempel har man vid University of Los Angeles tittat på bilinnehavet. År 2000 gick det ungefär fyra personer per bil. Nu är det i snitt ungefär lika många bilar som personer. Detta är en av anledningarna till att det är svårt att finansiera kollektivtrafik.
Alla pratar väl om den, men det förutsätts att fler använder den för att man ska få intäkter som kan finansiera kostnaderna. Man kan också titta på vårt excellenscentrum för kollektivtrafik, K2, som har kommit med en rapport, författad av Alexander Paulsson, som handlar om olika former av bildelning. Från Miljöpartiets sida skulle vi gärna vilja se en distinkt definition av "bildelning".
Det är viktigt att tänka efter så att det blir rätt: Bilpool, taxi, hyrbil - ja, vad är bildelning? Det behövs en definition, och den är väldigt efterlängtad av de kommuner som vill differentiera sina parkeringar för att uppnå att privatbilar i mindre utsträckning fyller städerna och att tjänsten bil används mer i form av bildelning.
En definition behövs alltså. Man kan också titta på en intressant rapport från Svenska Taxiförbundet som är skriven av Stefan Fölster, som tidigare varit chefsekonom hos Svenskt Näringsliv. Det är intressant att han menar att detta med privatbilism nog inte är någon bra framtid för städerna. Den positionsförflyttningen måste man välkomna. Vad ligger bakom den?
Klimatfrågan ligger förstås överst, men också det rationella rent ekonomiskt. Vi har ett problem med kollektivtrafiken som kanske inte skulle kunna lösas men åtminstone minskas om man kopplade taxi- och kollektivtrafik närmare varandra. Vi varken kan eller vill ha järnväg överallt, och bussen kan inte hämta hemma hos alla.
Skulle man då kunna komplettera kollektivtrafik med taxi i större utsträckning än i dag skulle man kunna lösa fler än ett problem. Man kan också se det ur ett medborgarperspektiv. Man kan gå in på Konsumentverkets hemsida och titta på vad som är den ekonomiska skillnaden jämfört med att äga en ny bil: Vad har man för genomsnittlig kostnad?
Enligt de tabeller som finns på Konsumentverkets hemsida kan mobilitetskostnaden uppgå till 10 343 kronor om man har en ny Volvo. Om man i stället har ett SL-kort och hyr bil under den månad då man kanske behöver den bäst, det vill säga under semestern, kan mobilitetskostnaden vara 1 944 kronor i månaden i snitt.
Det är ett slags medborgarperspektiv. Vi borde kunna vara överens om att underlätta för bildelning snarare än för privatbilism för dem som bor i städerna. Sedan är då frågan vad som är idealet. Finland framhålls ofta som ett ideal.
Men det gäller också att den nya tekniken för buzzwordet "mobility as a service" läggs upp på ett sätt som gynnar de syften vi säger att vi vill nå: klimatmål och effektiv resursanvändning.
Då är det en poäng att ha kollektivtrafiken som bas och sedan kombinera den med något - bilkörning, taxi, cykel och så vidare - i stället för att lägga bilen först, för då når vi inte de mål vi har satt upp. Där tror jag att Norge kan vara väl så intressant att titta på. De har ju försökt många saker. De kan inte anklagas för att vara tröga.
Där tittar man just på att ha kollektivtrafiken först i ett koncept för mobility as a service. Sedan påstås det att självkörande bilar löser många problem. De kommer säkert att lösa några problem. Ju mer teknik man kan använda för att undvika olyckor, desto bättre är det. Men vi är nog ganska många som menar att ansvar och kontroll hänger ihop. Den som har ansvar för körningen måste rimligen också ha kontroll över densamma.
Vi som saknar körkort vill nog gärna att det ska vara en utbildad förare som kör för att vi ska känna oss trygga och säkra. Detta talar för att taxi har en potential i en hållbar mobilitet framöver. Därför välkomnar jag att regeringen med den här lagändringen underlättar för att taxi använder ny teknik men med de regler som behövs för att det ska vara ordning och reda på vägarna.