Beatrice Ask (M):
Amineh Kakabaveh har frågat mig vad jag avser att göra för att minderåriga ungdomar, särskilt flickor, ska skyddas från tvångsäktenskap och för att förbättra stödet till dem som har utsatts för det eller riskerar att utsättas för det. Att skydda barn mot övergrepp måste samhället alltid ha som högsta prioritet. Tvångsäktenskap kan aldrig accepteras, naturligtvis inte heller för vuxna.
Men en av de saker som gör att samhället särskilt måste värna om barnen är att övergreppen ofta begås av dem som ska skydda barnen, barnens egen familj. Det är vi nog alla överens om. Frågan är om vi gör tillräckligt. Amineh Kakabaveh verkar inte tycka att den förra regeringen gjorde tillräckligt på det här området. Jag kan hålla med om det. Vi vet att vad som krävs är ett långsiktigt arbete.
Mycket handlar om att påverka attityder och se till att det finns hjälp att få för den enskilde. I slutet av 2007 presenterade alliansregeringen en handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer. Planen innehåller en mängd åtgärder som ska genomföras under mandatperioden.
Regeringen avser att återkomma till riksdagen med en redovisning av hur arbetet har bedrivits. Två av de här åtgärderna vill jag nämna särskilt. Den ena är en kartläggning av äktenskap som arrangeras mot en parts vilja. Regeringen har gett Ungdomsstyrelsen i uppdrag att beskriva situationen för män och kvinnor upp till 25 år. Styrelsen ska se vilken kompetens som finns hos berörda myndigheter i frågorna och identifiera eventuella kunskapsluckor och utvecklingsbehov.
Den ska också föreslå åtgärder som kan förebygga sådana här äktenskap. Jag nämner det här uppdraget särskilt, men Ungdomsstyrelsen har fler uppdrag som är viktiga i det här sammanhanget. Bland annat stöder myndigheten tjejjourernas insatser mot hedersrelaterat våld och medverkar till utbildning i frågorna. Ungdomsstyrelsen ska redovisa sitt uppdrag senast den 1 maj 2009, och jag ser fram emot det.
Jag har en upplysning om den kartläggning som myndigheten gör som är intressant också för dagens debatt. Myndigheten gör en uppföljning av den statistik vi har sedan tidigare när det gäller dispenser att ingå äktenskap före 18 års ålder. Jag har under det senaste året fått skriftliga frågor från några riksdagsledamöter om de här dispenserna. Jag har då bemött en del missvisande uppgifter om hur många dispenser som ges av länsstyrelserna.
Efter skärpningen av lagen 2004 är det förmodligen så att de har blivit sällsynta. Ungdomsstyrelsens redovisning kommer att ge oss ett intressant underlag för att diskutera den här viktiga frågan vidare. Den andra åtgärden jag vill nämna är en utredning av frågan om straffansvar.
Utredningen om människohandel har haft i uppdrag att analysera om gällande strafflagstiftning ger ett tillfredsställande skydd mot barn- och tvångsäktenskap. Utredningen föreslår att det ska införas en ny straffbestämmelse om barnäktenskap. Förslaget innebär att en vårdnadshavare som tillåter ett barn som är under 16 år att ingå äktenskap kan dömas för tillåtande av barnäktenskap. En förutsättning är att barnet är svensk medborgare eller har hemvist i Sverige.
Utredningen föreslår att brottet ska kunna bestraffas med fängelse i högst två år. Det finns redan i dag bestämmelser som gör det möjligt att ingripa mot tvångsäktenskap. Föräldrar och andra som med våld eller hot tvingar ett barn att gifta sig kan, beroende på omständigheterna i det enskilda fallet, dömas för olaga tvång, olaga hot eller människohandel. Straffskalorna för dessa brott sträcker sig från böter upp till tio års fängelse.
Utredningen anser att de här reglerna är tillräckliga och föreslår ingen ny straffbestämmelse för det. Betänkandet har varit ute på remiss till den 3 oktober. Justitiedepartementet arbetar nu med att sammanställa remissynpunkterna och kommer därefter att bereda förslagen vidare.