Ulla Andersson (V):
Jag skulle tro att de allra flesta tycker att apoteket är en väldigt viktig och samhällsnyttig verksamhet, att tillgången till mediciner helt enkelt är en rättighet och att det är ett stort allmänintresse att det fungerar på bästa sätt. I somras gjorde Konsumentverket en undersökning som visar att det allmänna betyget när det gäller kunders nöjdhet med apoteket rätt rejält har sjunkit.
Undersökningen visar att ungefär var fjärde kund numera inte är nöjd med den verksamhet som bedrivs - inte att undra på med tanke på alla reportage som vi under en ganska lång tid fått ta del av. Man får inte tillgång till sin medicin. Det är fel i hanteringen, och man får åka runt. Bor man på landsbygden är det inte så enkelt att åka runt till olika apotek för att få ihop sin medicindos.
Läkemedelsindustrin har i en intervju konstaterat att det blivit mer fokus på handelsvaror som krämer, kosmetika och tuggummi. När ni valde att privatisera apoteken gav ni de nya företagen subventioner, ungefär 500 miljoner kronor. Nu ska ni dessutom betala dem för att de ska behålla den verksamhet som ni privatiserat ute på landsbygden.
Det är en ganska stor marknad vi talar om. Det handlar om ungefär 37 miljarder kronor som apoteken omsätter, så det är inte undra på att det finns ett affärsintresse i detta. Det visar sig också att Apoteket AB innan ni sålde gjorde en rätt bra vinst - pengar som kunde ha återinvesterats i nya apotek och i förlängda öppettider. Ändå kunde en del av vinsten ha behållits.
Egentligen handlar den ökade tillgången till fler apotek på landsbygden och utökade öppettider inte om ökad tillgång. I stället handlar det om en ideologisk fråga, om att det är överordnat att privatisera. Samtidigt som ni privatiserade slog ni sönder en stor del av de stordriftsfördelar som faktiskt fanns. Ni slog också sönder den samordning som fanns mellan apoteken.
Som jag tidigare sagt väljer ni dessutom att lägga ytterligare pengar på att betala privata företag för att bedriva samhällsnyttig verksamhet på landsbygden - en landsbygd som inte fått ett enda nytt apotek. De tätorter som finns på landsbygden har fått tre apotek totalt i Sverige. Man kan säga att vi fått väldigt många apotek inne i städerna. Men det har inte blivit billigare för kunden.
Det har blivit svårare att få tag i sin medicin. Vi har fått färre kunder. Ändå ska ni betala mer för att den här privatiseringen ska fungera. Lena Olsson har på ett förnämligt sätt tagit upp patientsäkerheten och öppenheten. Som jag tolkar ministerns svar kan man väl säga att affärsintresset helt enkelt är överordnat patientsäkerheten.
På annat sätt kan jag inte utläsa vare sig det skriftliga svaret eller det ministern sade här i talarstolen. Detta är väldigt allvarligt. Jag tyckte mig se att ministern nickade när jag sade att det här rör en samhällsnyttig och väldigt viktig verksamhet och att det är en rättighet att ha tillgång till medicin.
Men tydligen tycker ministern inte att det ska vara en sådan öppenhet att de som är beroende av sin medicin verkligen kan se hur det här fungerar. Jag hoppas att ministern kan utveckla sina tankegångar, hur han ser på detta med öppenhet och på hur mycket vi ska betala för att apoteken ska vara privatiserade. Är det rimligt att betala privata företag för att upprätthålla en verksamhet som tidigare fanns?