Carl Bildt (M):
Jag har självfallet svårigheter att värdera detaljer i det som Hans Linde har varit med om vad gäller tårgas och vattenkanoner. Jag har själv varit med om icke så lite av tårgas och vattenkanoner i andra sammanhang i andra länder. Men som utrikesminister och ansvarig för utrikespolitiken har jag att repliera på de internationella observatörsrapporter som vi får för att sedan med tyngd kunna ta upp de invändningar och observationer som görs inom ramen för i detta fall förhandlingsprocessen.
Det är på det sättet som man seriöst har möjlighet att utöva inflytande över detta. Jag tror att Hans Linde har tagit del av det uttalande som skedde av de internationella observatörerna. Det var Kerstin Lundgren från Sverige och Pia Christmas-Møller från Danmark som ledde det internationella arbetet när det gäller övervakningen.
De observationer och rekommendationer som de kommer med kommer med all sannolikhet att tillmätas betydande tyngd i det fortsatta arbetet med Europeiska unionen och närmandeprocessen. Vi kommer att följa den interna politiska processen i Turkiet noga. Det är ingen tvekan om att AK-partiet gjorde ett mycket imponerande val. Man fick över 50 procent av rösterna. Det har inte varit så många fall i Europa där man har fått valresultat av den digniteten.
I Sverige tror jag att vi i modern tid har haft det vid bara ett enda tillfälle. Men det var inte tillräckligt för att AK-partiet självt skulle kunna genomdriva en författningsändring utan det måste vara en dialog. Det tror jag att det i allt väsentligt var.
Väldigt mycket blir också beroende av om europépartiet överger sin tidigare inställning eller modifierar den - detta parti, det så kallade socialdemokratiska partiet, som tidigare varit det parti som värnat militärens och de konservativa juristernas maktställning och som har motarbetat öppningen gentemot de kurdiska frågeställningarna - så att BDP, alltså det parti som många kurder röstar på, också kan gå in i denna process med öppet sinnelag.
Det behövs en ny och demokratisk författning i Turkiet. Den tror jag kan komma till stånd genom en samverkan mellan en öppen och konstruktiv författningsdialog i Turkiet och närmandeprocessen till Europeiska unionen. Låt mig till detta gärna lägga Europarådet som spelar en viktig roll när det gäller kraven på de mänskliga rättigheterna.
I detta sammanhang och vad gäller samhällsomvandlingen i stort i Turkiet, som är ett omfattande ämne, är det klart att inställningen när det gäller familjepolitik och jämställdhet skiljer sig på rätt avgörande punkter från den som vi har i Sverige.
Där är det så, ska jag ärligt säga, att vi har varit rätt stora motståndare till att denna typ av frågeställningar tas in i Europeiska unionen över huvud taget av den enkla anledningen att vi inte vill att Europeiska unionen ska lägga sig i den svenska inriktningen av politiken i dessa frågor. Det innebär att denna typ av frågeställningar kanske inte är fullt så starka som man kanske kunde ha önskat från andra utgångspunkter i den europeiska processen. Jag tror att den fortsatta behandlingen av den kurdiska frågeställningen blir väldigt viktig.
Jag menar att det har skett väsentliga framsteg under senare år. Men väldigt mycket återstår. Vi har tidigare framfört och kommer självfallet att fortsätta att till premiärminister Erdogan framföra betydelsen av att nu återuppta den så kallade demokratiska öppningen och att förankra den i en författningsprocess. Men det kräver medverkan av det turkiska parlamentets andra partier också. Jag hoppas att denna medverkan kommer att finnas.