KBLab/rixvox huggingface dataset:
Per Bolund (MP):
Det var ett intressant inlägg på slutet. Föreslår alltså Thomas Morell att svenska folket ska köra omkring med vätgasbilar? De är ju i miljonklassen eller en lång bit däröver. Om det är Sverigedemokraternas politik skulle jag bli bekymrad som bilägare. Det är en väldigt positiv utveckling vi ser. Vi vill fortsätta på den inslagna vägen med den politik som vi är inne på. Regeringen håller nu på att genomföra utökade och mer effektiva åtgärder.
Den 1 april, bara om några dagar, kommer vi att ge en ökad bonus till den som väljer att köpa en elbil eller en laddhybrid. Det innebär att kostnaden sänks för vanliga människor som vill försöka ta miljö- och klimatansvar och göra vad de kan för att minska sina utsläpp. I hushållen är transporterna en stor källa till utsläpp.
Den politik som regeringen för gör också att Transportstyrelsen nu bedömer att andelen elbilar i nybilsförsäljningen kommer att öka kraftigt under 2021. Vi kommer alltså inte bara att vara på den plats där vi är i dag - ledande i EU - utan försäljningen kommer att öka kraftigt under innevarande år. Det borde vara positiva nyheter som vi borde stå här och vara glada över i stället för att från Sverigedemokraternas sida som vanligt bara försöka att stoppa, förändra och förhala.
Vi såg under 2020 ett stort trendskifte. Vi såg en rekordstor minskning av de genomsnittliga koldioxidutsläppen per kilometer från nya fordon. Där har Sverige under många år legat i EU-toppen och haft fordon som släpper ut otroligt mycket mer än i många andra länder. Nu tas rekordstora kliv för att minska utsläppen. Återigen: Om och om igen ser vi exempel på hur regeringens klimatpolitik nu leder till att vi minskar utsläppen.
Vi har åtgärder på plats som gör att vi kan nå väldigt högt ställda mål och ambitioner om att minska utsläppen. Det kommer också att kunna göra att vi kan köra hållbart i hela landet i framtiden. Låt oss behålla den linjen och inte kasta oss ut i Sverigedemokraternas osäkra framtid.
Per Bolund (MP):
Jag har väldigt tydligt svarat på David Josefssons frågor. Vi har tillsatt ett stort antal utredningar och med dem som stöd också gjort ett stort antal förändringar för att verkligen skärpa Sveriges klimatanpassningsarbete radikalt, jämfört med det närmast nolltillstånd som rådde innan den rödgröna regeringen trädde in i Regeringskansliet. Då fanns det inget engagemang eller arbete för klimatanpassning att tala om.
Men det är otvetydigt så att arbetet mot klimatkatastrofen också är ett arbete för att klimatanpassa. Dessa båda saker hänger ihop. Om man inte förstår det förstår man inte heller hur man kan motverka risker som till exempel dem som Göteborg nu möter. David Josefsson visar också sin okunskap genom att koppla ihop arbetet mot nedskräpning genom att minska användningen av plastpåsar med detta. Det är ju inte en klimatåtgärd utan en åtgärd för att just minska de problem med nedskräpning som vi har.
Jag skulle verkligen önska att vi kunde få draghjälp från Moderaterna i båda dessa arbeten - både när det gäller klimatanpassning och när det gäller att minska behovet av klimatanpassning, det vill säga att faktiskt minska klimatkatastrofen. Där ser vi tyvärr inget stöd utan bara ett motarbetande från Moderaternas sida. Däremot är det glädjande att den politik som regeringen har genomfört faktiskt får positiva effekter i båda dessa delar.
Vi gör större insatser än någonsin för klimatanpassning av Sverige, och vi gör också större insatser än någonsin - och större än något annat land i världen - för att minska utsläppen. Det leder också till effekter. Förra året minskade utsläppen i Sverige från den handlande sektorn, som är industri och energi, med 12 procent. Det var delvis som en följd av pandemin, men mycket till följd av de åtgärder som regeringen har vidtagit.
Det gäller bland annat att ta ut ett pris på koldioxid från värmeverk och kraftvärmeverk, vilket Moderaterna motarbetade för att man ville fortsätta att elda kol i dessa kraftverk i Sverige. Vi kommer att fortsätta att arbeta från regeringens sida för att ta fram allt det underlag vi behöver för att kunna klimatanpassa hela Sverige, och där inkluderas även Göteborg.
Per Bolund (MP):
Lars Beckman har frågat vilka åtgärder jag tänker vidta för att säkerställa att en ökad åtgärdstakt för att byta ut dåliga enskilda avlopp sker kostnadseffektivt och utan stora kostnader för den enskilde. Lars Beckman refererar till att regeringen önskar öka åtgärdstakten av miljöskäl och nämner att det finns minst 180 000 enskilda avlopp som inte uppfyller lagkraven på skydd av hälsa och miljö som kom redan 1969. Det stämmer att insatserna behöver öka, bland annat för att minska övergödningen.
Utsläppen av fosfor från de enskilda avloppen är i dag större än utsläppen från de kommunala reningsverken, enligt de senaste beräkningarna som publicerats av Havs- och vattenmyndigheten. Det är därför rimligt att de enskilda avlopp som inte har en tillfredsställande rening i dag och som bidrar till övergödningen åtgärdas. Enskilda avlopp behöver också åtgärdas av hälsoskäl.
Utsläpp av bristfälligt renat avloppsvatten utgör en risk för negativ påverkan på både dricksvatten och badvatten. Att enskilda avlopp har en funktion som säkerställer tillfredsställande rening är ett ansvar som varje verksamhetsutövare har. Krav på att bristfälliga enskilda avlopp åtgärdas ställs framför allt genom kommunal tillsyn och prövning. Det framgår av 2 kap.
3 § miljöbalken att alla som bedriver en verksamhet ska utföra de skyddsåtgärder, iaktta de begränsningar och vidta de försiktighetsmått i övrigt som behövs för att förebygga, hindra eller motverka att verksamheten medför skada eller olägenhet för människors hälsa eller miljön. I ansvaret ingår också att hålla sig underrättad om verksamhetens påverkan på miljön och att planera verksamheten för att motverka sådana olägenheter.
Tillsynsmyndigheten ska genom information och liknande verksamhet underlätta för den enskilde att fullgöra sina skyldigheter. Det kan underlätta för verksamhetsutövare att hitta kostnadseffektiva lösningar. Tillsynsmyndigheten får i det enskilda fallet besluta om de förelägganden eller förbud som behövs för att miljöbalken ska följas. Enligt 2 kap. 7 § miljöbalken gäller kraven på skyddsåtgärder bara i den utsträckning det inte kan anses orimligt att uppfylla dem.
Det innebär att de krav som ställs i förelägganden måste vara motiverade från miljö- eller hälsosynpunkt och att en skälighetsavvägning också ska göras. Mer ingripande åtgärder än vad som behövs i det enskilda fallet får inte krävas. Vad detta innebär i praktiken avgörs från fall till fall. Regeringen avser inte att se över lagstiftningen i detta avseende. Regeringen gav 2017 en särskild utredare i uppdrag att se över kommunens skyldighet att ordna allmänna va-tjänster.
Utredaren skulle också föreslå kostnadseffektiva styrmedel som ökar åtgärdstakten för små avlopp. Regeringen avser att lägga fram en proposition till riksdagen under 2021. Jag vill inte föregå beredningen av förslagen.
Per Bolund (MP):
Jag vill börja med att absolut svara ja på den sista frågan. Självklart ska vi ta hand om alla våra medborgare, oavsett var de bor i hela vårt land. Vi ska också, vilket även Sveriges riksdag har ställt sig bakom, ta hand om vår gemensamma miljö. Gör vi inte det vet vi att kostnaderna kommer att öka enormt kraftigt för enskilda medborgare runt om i vårt land, och för den delen i resten av vår värld. Vi vet redan att kostnaden för våra miljöproblem är enormt stor.
Inte minst övergödningen skapar enorma kostnader och påverkar vår miljö och våra ekosystem, som vi är beroende av, väldigt kraftigt. Där tycker jag att det Lars Beckman säger är rätt: Vi ska åtgärda de största problemen först. Det är också precis det vi gör när det gäller sanering.
Även om Lars Beckman tycker att just hans lilla miljöproblem som han har upptäckt är det viktigaste av allt är det väl bättre att våra myndigheter får avgöra vilket problem som är störst och göra insatserna där, men den uppfattningen delar uppenbarligen inte Lars Beckman. När det gäller avlopp, som vi diskuterar här i dag, är vår syn att det är så vi ska arbeta också här. De enskilda avloppen leder till stor miljöpåverkan. Man räknar med att 300 ton fosfor per år kommer ut från enskilda avlopp.
De kommunala reningsverken, till exempel, står för en mindre del, 270 ton, och industrin för 240 ton. Näst jordbruket är faktiskt de enskilda avloppen den största källan till övergödning och påverkan på vår miljö.
I de internationella beslut som Sverige har ställt sig bakom, till exempel inom Östersjösamarbetet Helcom, finns det en fördelning av hur mycket varje enskilt land ska göra för att minska sin tillförsel av kväve och fosfor. Sverige har fortfarande långt kvar till målet för sin del av fosfortillförseln. Vi kommer inte att kunna göra det som vi har kommit överens om, vår del av arbetet, om vi inte också åtgärdar de enskilda avloppen.
Lars Beckman försöker ställa olika åtgärder för att minska miljöproblemen mot varandra.
Där har vi ett ansvar att göra mer än vad som görs i dag. Tyvärr ser vi också en utveckling där befintliga avlopp åldras och där avlopp som tidigare varit funktionella och lett till rening i tillräckligt hög takt tappar i funktion och inte längre uppfyller kraven i lagstiftningen för tillstånd.
Det uppskattas att antalet sådana avlopp varje år ökar mer än antalet anläggningar som kommunerna hinner ställa krav på eller som fastighetsägarna åtgärdar på eget initiativ. Detta är alltså inte ett problem som minskar, utan tvärtom ökar det i takt. Det är också någonting som jag tycker att vi som lagstiftare och ledande politiker har ett ansvar att ta på allvar. Vi måste hitta vägar för att göra mer. Det är också det som regeringen nu har stora ambitioner att göra.
Vi har tillsatt en utredning som har kommit med förslag. Nu tar vi de förslagen vidare och kommer att gå över till lagstiftning. Vi kommer att återkomma till riksdagen med exakt vilka åtgärder regeringen avser att vidta.
Per Bolund (MP):
Jag kan börja med att säga att jag delar Lars Beckmans bedömning att detta är ett stort problem. Det är en underhållsskuld som har byggts upp under lång tid, under både moderatledda och socialdemokratiskt ledda regeringar. Jag hoppas att vi, eftersom Lars Beckman är engagerad i frågan, kan ta gemensamma tag för att faktiskt minska den skulden. Samtidigt vill jag betona att också våra miljö- och klimatproblem är akuta. Vi är inne i en miljö- och klimatkris.
Då behöver man som politiker ha förmåga att prioritera åtgärder för att minska också den krisen. Där borde vi också kunna vara överens om att man kan göra betydligt fler insatser för vår miljö om man prioriterar miljöfrågorna och om man satsar resurser för att också få en bättre miljö. Vi kan konstatera att Moderaterna och Miljöpartiet skiljer sig enormt mycket åt där.
I Moderaternas ekonomiska politik skär man ned varje gång man har chansen på miljöpolitik och miljöåtgärder - oavsett om det gäller biologisk mångfald, åtgärder för att få en renare havsmiljö, sanering eller klimatinvesteringar.
När man nu säger sig värna havsmiljön tycker jag att man skulle kunna följa upp det från moderat sida med att också satsa resurser, men så långt har man inte kommit än så länge. Jag välkomnar den här debatten. Jag tycker att det är bra att vi lyfter frågan kring hur avgörande det är för vår miljö att vi minskar utsläppen av fosfor.
Vi kan konstatera att de enskilda avloppen är en stor källa till fosfor och därmed också till övergödning, algblomningar och förstörda miljöer som vi inte längre tycker om att fiska och simma i och njuta av som vi har gjort förut. Jag är övertygad om att svenska folket förväntar sig att vi som politiker tar vårt ansvar och gör det som krävs för att en gång för alla kunna lämna över en planet och en miljö till våra barn där vi har löst de stora miljöproblemen. Det är regeringens ingång i de här frågorna.
Per Bolund (MP):
Carl-Oskar Bohlin har frågat jämställdhets- och bostadsministern om hon avser att vidta åtgärder för att totalt sett öka eller minska byggandet längs våra stränder med utgångspunkt i de förslag som har lämnats av utredningen om översyn av strandskyddet. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Som Carl-Oskar Bohlin nämner i sin interpellation överlämnade utredningen sitt betänkande till regeringen i december 2020.
Betänkandet är nu ute på remiss till och med den 3 maj i år. Jag ser fram emot att ta del av remissvaren, men jag kan inte föregå beredningen av utredningens förslag.
Per Bolund (MP):
Även om jag får tacka Carl-Oskar Bohlin för förtroendet var det inte jag som inrättade strandskyddet. Det kom redan 1975, i den moderna tappningen, när jag var fyra år gammal. Däremot tycker jag väl att det är ett arv som vi har ett ansvar att förvalta. Det har varit viktigt för att just öppna möjligheter för människor som inte har råd att köpa en egen strandtomt, så att de kan vara ute, få rekreation, befinna sig i kustnära områden och njuta av den fantastiska miljön.
Det tycker jag - det är min vision i alla fall - att människor ska kunna göra även i framtiden. Jag tycker att Carl-Oskar Bohlins frågeställning och lite insinuanta ton visar på ett förakt för människor som inte har råd att köpa en egen strandtomt. Vi tycker att detta ska vara en rättighet för alla människor, inte bara för några få. Det är därför som vi också tycker att det är värt att värna de orörda strandlinjerna och att värna tillgången till stränder i områden där det är ett högt exploateringstryck.
Det område vi befinner oss i nu, Stockholmsregionen, är till exempel ett sådant område. Det borde vi kunna enas om. I stället låtsas Carl-Oskar Bohlin som att det skulle vara någon stor konflikt i denna fråga. Det är det som får mig att tro att Carl-Oskar Bohlin inte tycker att det ska finnas några begränsningar över huvud taget. Det tycker jag är ganska cyniskt, måste jag säga, fru talman. Moderaterna har ju, som jag kanske behöver påminna Carl-Oskar Bohlin om, skrivit under och röstat för det miljömålssystem som Sverige har.
Där står det att vi ska ha levande sjöar och vattendrag. Vi ska ha hav i balans och levande kust och skärgård. Vi ska ha ett rikt djur- och växtliv. Stränderna är en otroligt viktig livsmiljö för ett stort antal djurarter och även växtarter som är hotade. Som vanligt är Moderaterna ivriga att skriva på mål, men när det sedan gäller att genomföra målen och nå fram till dem finns Moderaterna inte där, utan då går de gärna över till att i stället värna andra intressen.
Per Bolund (MP):
Jag kan på en gång lugna Staffan Eklöf och konstatera att Miljöpartiet och den rödgröna regeringen är den starkaste förkämpen för den marina miljön som Sverige någonsin har sett. Det finns ingen regering som har gjort i närheten av de insatser som vi har gjort i Sverige och internationellt för att värna den marina miljön. Jag hoppas att Sverigedemokraterna kommer att fortsätta att visa ett engagemang och vara en aktiv part för det arbetet.
Det är inte det vi har kunnat se genom historien, tyvärr. Det finns ju ingen anledning att stå här och vilseleda svenska folket i den frågan, utan det har varit ett aktivt motarbetande från Sverigedemokraterna i princip i alla miljöfrågor när det gäller både klimatarbetet och den biologiska mångfalden. Vi ser att det finns en möjlighet att kombinera detta och använda haven som en källa till ren, förnybar energi, som både Sverige och världen behöver.
Redan nu leder den produktion som vi har fått på plats, med Sverigedemokraternas motstånd, till att vi kan ersätta många, många ton utsläpp från kolkraftverk. Det handlar enligt vissa beräkningar om 12 miljoner ton kolkraft i Centraleuropa som vi kan ersätta genom export av grön el från Sverige. Nu finns det förslag på havsplaner från Havs- och vattenmyndigheten som pekar på att det kan vara upp till 31 terawattimmar ytterligare i årlig elproduktion.
Det kommer i sig att kunna ersätta ännu mer skadlig kolkraft i Centraleuropa. Det är en utveckling som Sverigedemokraterna borde välkomna om man, som Staffan Eklöf låtsas, verkligen är engagerad i klimatfrågan. I stället ser vi att man från Sverigedemokraterna sin vana trogen fortsätter att sätta klackarna i backen och förhindra, stoppa, försvåra och försena klimatpolitik och miljöpolitik.
Det kommer inte att leda fram till vare sig en hållbar värld eller till de ändamål som Staffan Eklöf lyfter fram i sin interpellation. Tvärtom kommer det att bli mycket svårare att kunna nå de mål som regeringen har satt upp om biologisk mångfald med Sverigedemokraternas arbete.
Per Bolund (MP):
Jens Holm har frågat mig om jag avser att säkerställa att en mycket stor del av återhämtningsstödet från EU används till nya och additionella klimatåtgärder, exempelvis hållbara städer, extra stöd till kollektivtrafiken, järnvägen, växtbaserad kost och investeringar till anslutning av havsbaserade vindkraftsparker.
Regeringen har varit tydlig med att det som ska öka farten i svensk ekonomi efter pandemin är en grön återstart som också bidrar till att Sverige kan uppnå våra högt ställda klimatmål samtidigt som vi kan skydda och värna värdefull natur. Sverige drev mycket starkt i förhandlingarna av RRF-förordningen att det skulle finnas en koppling till EU:s klimatmål. Det var också ett viktigt krav från Europeiska kommissionen.
Minst 37 procent av kostnaderna ska gå till klimatåtgärder, och ytterligare minst 20 procent ska gå till digital omställning. Åtgärder som finansieras från RRF får inte ha betydande negativ effekt på miljön eller klimatet, enligt principen "do no significant harm" i taxonomiförordningen, som innebär att en ekonomisk verksamhet inte får orsaka betydande skada för något av de sex miljömål som pekas ut av taxonomin.
Klimatpolitiska rådet har rekommenderat att Sveriges återhämtningspolitik ska användas för att förverkliga den klimatpolitiska handlingsplanen och befintliga strategier som konkretiserar vägen mot världens första fossilfria välfärdsland. Arbetet med att utforma Sveriges återhämtningsplan är nu inne i sitt slutskede. Vi har valt att utnyttja den möjlighet som ges av förordningen att lämna in något senare än den 30 april. Men jag kan försäkra Jens Holm om att regeringen inte använder EU:s återstartspengar till att fylla redan tomma hål i regeringens budget.
När regeringen utarbetade budgetpropositionen för 2021 visste vi att Sverige skulle kunna få medel från faciliteten. Vi kunde därmed använda förväntade medel från RRF som finansiering. Budgeten för 2021 innehöll en grön återstart. 10 miljarder är avsatta i budgeten till nya eller förstärkta satsningar på naturen, klimatet och den biologiska mångfalden. Men då förordningens tekniska detaljer alltjämt förhandlades var det inte möjligt att redan i september i fjol specificera exakt vilka åtgärder som skulle ingå i planen.
Enligt förordningen är det möjligt att retroaktivt söka stöd för åtgärder från och med februari 2020. Budgetpropositionen 2021 innehåller de klimatinvesteringar som regeringen bedömer är strategiskt mest viktiga utifrån det omställningsbehov vi ser i dag. De nationella budgetprocesserna behöver fortsatt respekteras, vilket också är något Sverige har varit drivande för i framtagandet av RRF. Tanken med RRF är inte att EU ska närma sig en gemensam finanspolitik.
Exakt vilka åtgärder som ska ingå i Sveriges återhämtningsplan får vi återkomma till när regeringen fattat beslut om planen. Att minst 37 procent ska gå till klimatinvesteringar följer av förordningen. Jag instämmer helt med Jens Holm och med Finlands finansminister att det är viktigt att staten ska göra investeringar som också får privata pengar att strömma till. De svenska stöden Industriklivet och Klimatklivet är verkligen framgångsrika exempel på det.
Per Bolund (MP):
Jag tycker ändå att det är ett viktigt konstaterande att det är Miljöpartiet som i regeringsställning driver igenom de stora gröna reformerna. Det som har hänt under den här regeringen är något unikt, inte bara i Sveriges historia utan också jämfört med vår omvärld, och det är något som jag är väldigt stolt över. Tyvärr måste jag korrigera Jens Holm. Det är inte sant att Vänstern inte motsatte sig miljösatsningar. Jag satt med i rummet i budgetförhandlingarna och vet att det inte stämmer, tråkigt nog.
Men det är sant som Jens Holm säger att det var Miljöpartiet som drev och presenterade de stora miljösatsningarna som kom förra mandatperioden, och det gäller ju även för den här mandatperioden. Det är viktigt att notera att Jens Holm hörde fel. Det är inte så att det bara är satsningar som har gjorts som kommer att finansieras och vara en del av den gröna omställningen, utan vi kommer också att göra stora satsningar - och vi gör det kontinuerligt.
Vi gjorde rekordstora satsningar i den höstbudget som lades fram under en brinnande pandemi. Vi lyckades ändå göra en prioritering av miljö och klimat, större än någon tidigare regering gjort. Vi har också lagt ett antal extra ändringsbudgetar, där vi fyller på med pengar till exempelvis kollektivtrafiken och andra miljösatsningar. Vi har också en budget för nästa år, som är den budget som kommer efter pandemin. Då kan vi vara ganska säkra på att vi har fått bukt med smittan. Vi har ett annat läge.
Vi kan göra insatser för att lyfta svensk ekonomi, och då ska vi självklart göra det genom en grön återhämtning. Där kommer vi också att ha nytta av att det finns medel som avsatts på EU-nivå. Det är ju så att Jens Holm springer före. Han vet hur processen fungerar. Det är inte förrän regeringen är färdig med sitt arbete - och vi gör ett gediget arbete, för vi vill att det ska bära fullt ut - och lägger fram återhämtningsplanen som Jens Holm har möjlighet att granska vad som ingår och inte ingår.
Det är också en process som jag kommer att hålla mig till i den här debatten. Det går inte att kommentera arbete som fortfarande pågår. Men jag är stolt över att Miljöpartiet och den här rödgröna regeringen har fått igenom unikt stora miljösatsningar. Det är något som nu håller på att göra Sverige till det första fossilfria välfärdslandet.
Per Bolund (MP):
Angelica Lundberg har frågat mig vad jag avser att göra för att bromsa utvecklingen kring överskuldsättning, hur jag kommer att agera för att förhindra att unga utvecklar osunda ekonomiska vanor samt när regeringen avser att tillsätta en utredning om ett centralt skuldregister och när den kommer att vara klar. Rapporter från bland annat Finansinspektionen visar att konsumtionslånen ökar och att en inte obetydlig del av dessa lån går till inkasso. Också hos Kronofogdemyndigheten har man noterat en ökning av obetalda konsumtionslån.
Frågan är viktig och rör flera olika politikområden. Regeringen har genomfört en rad åtgärder för att motverka överskuldsättning och stärka konsumentskyddet på marknaden för konsumtionslån. Regeringen har bland annat lagt fram förslag som lett till en ny skuldsaneringslag som gjort det enklare att ansöka om skuldsanering och en ny reglering om ett ränte- och kostnadstak för så kallade högkostnadskrediter.
Efter regeringens förslag har det i år även införts bestämmelser som syftar till att konsumenten ska göra ett aktivt val om att betala med kredit eller direktbetalning vid e-handel. De senaste åren har vi dessutom sett en förbättrad amorteringskultur till följd av de amorteringskrav som har införts. Under våren gav regeringen också i uppdrag till Konsumentverket att analysera situationen på marknaden för konsumentkrediter och risker för överskuldsättning.
Finansinspektionen har i sin konsumentskyddsrapport för 2020 föreslagit att regeringen ska tillsätta en utredning för att göra det möjligt för kreditgivarna att få en helhetsbild av samtliga konsumenters skulder. Ärendet bereds i Regeringskansliet. Regeringens konsumentpolitik syftar till väl fungerande konsumentmarknader och en miljömässigt, socialt och ekonomiskt hållbar konsumtion. Regeringen kommer att fortsätta arbetet med konsumentskydds- och överskuldsättningsfrågor i enlighet med det.