Ellen Juntti (M):
Tack, Mikael Damberg, för svaret! Det stämmer att det är lite knepigt att ha denna debatt just nu, men så blev det. Varken statsrådet eller jag visste när det skulle bli. Man kan bara konstatera att hela utskottet var med på förslaget att höja från sex månader till nio, även Socialdemokraterna och Miljöpartiet. Det var alltså inte bara oppositionen som tyckte att det var fel med en gräns på sex månader.
När det gäller synnerliga skäl har även remissinstanserna tagit hänsyn till det. Till exempel Sacoföreningen på Åklagarmyndigheten säger att de först och främst tycker att hela förslaget andas en misstro gentemot åklagare. En åklagare begär en person häktad när det finns grund för det, alltså inte för skojs skull. De motsätter sig införandet av tidsgränser för häktning.
Brottsligheten blir alltmer avancerad med gängkriminalitet och internationella kopplingar, säger de. Den möjlighet till förlängning av häktningsfristen, alltså de synnerliga skäl som Damberg pratar om och som kommer att införas, är mycket begränsad då det finns ett krav på mycket högt straffvärde, säger de också.
Åklagarna och Polismyndigheten har skrivit i sina remissvar att de ser en risk med att synnerliga skäl är ett så högt krav att de inte kommer att kunna utreda allvarlig brottslighet. Det är ändå Polismyndigheten och Åklagarmyndigheten som gör jobbet när det gäller utredningar. De ser alltså en fara och en risk att detta försvåras. Det var ju det som var utgångspunkten i regeringens förslag, att det inte skulle försvåra.
Men de som jobbar på fältet, Polismyndigheten och Åklagarmyndigheten, säger att det finns en risk för att synnerliga skäl är ett för högt krav helt enkelt. Jag ska säga några ord om de unga. Åklagarmyndigheten är också emot att det blir en tidsgräns på tre månader för unga. De vill att det ska vara sex månader i stället, om det över huvud taget ska införas tidsgränser.
Många utredningar visar att unga - 10-12-åringar - tvingas in i gängkriminalitet. De kan bli portade från sin stadsdel eller utsättas för våld. Det är många som varnar för att om man sätter tidsgränser och det blir för stor skillnad på häktningstider mellan vuxna och unga kommer det att öka pressen på unga. Gängkriminella kommer att tvinga ännu fler unga att begå brott.
Detta säger Polismyndigheten, Kriminalvården, Helsingborgs tingsrätt och Sveriges advokatsamfund. Sveriges advokatsamfund skriver till och med att det finns en uppenbar risk för detta. Åklagarmyndigheten skriver att man redan har haft väldigt många ärenden där barn utnyttjats av äldre att begå brott eller att ta på sig ansvaret för allvarliga brott som mord, grova vapenbrott och grova narkotikabrott.
Man säger att om skillnaden blir alltför stor ökar risken för att barn utnyttjas i ännu större utsträckning. Det är alltså fem tunga remissinstanser som anser att det blir en ökad risk för att unga utnyttjas. Därför tycker jag att det är mycket konstigt att regeringen inte ser att denna risk ökar. Det är ju brottsförebyggande att se till att gängkriminella inte tvingar in barn. Barn ska ägna sig åt att spela innebandy och annat.
Men de tvingas och hotas till att börja bära vapen och bära narkotika åt gängkriminella. Det är brottsförebyggande att se till att det inte blir så. Jag undrar därför hur regeringen kan blunda för denna risk, särskilt när fem tunga remissinstanser har påpekat detta. Var finns egentligen barnperspektivet i det hela?