Patrik Björck (S):
Göran Persson svarade inte på interpellationer, sade Fredrik Reinfeldt i sitt svar nu. Jag vet inte riktigt - det var inte det jag frågade om, vad som står i arkiven, utan vad jag frågade om var regeringens arbetsformer i dag. Men det är en väldigt vanlig metod från regeringens sida att läsa ur arkiven. Jag har bland annat mött ett statsråd i en interpellationsdebatt som läste protokoll som var 18 år gamla.
Det kan väl ha ett visst historiskt intresse, men jag har svårt att se vad det har att göra med den här interpellationen. Sedan säger statsministern att jag inte har fakta på min sida när jag påstår vad som har hänt tidigare. Jag vet inte vilket påstående det är som jag har framfört i den här debatten som skulle sakna fakta bakom sig, men det skulle vara spännande att höra. Vad jag lovade att återkomma till var att det inte bara är oppositionen som har synpunkter på regeringens förhållningssätt i debatten, utan också journalisterna har reagerat.
För ett år sedan var det ett antal artiklar i olika tidningar, och där pratade man om att "Tysta ministrar hotar öppenheten", som var en rubrik. "Nya regeringen flyr från debatten" var en annan rubrik. Nu i vår, när regeringen hållit på i snart två år, kom det ytterligare: "Varför tackar regeringen nej?"
Sedan var det en stor artikel i Expressen där man går igenom punkt för punkt när regeringen har backat ur debatter sent, aldrig kommit, aldrig svarat eller inte svarat upp. Det här beskriver Sveriges samlade journalistkår från Expressen, svensk tv, Sveriges Radio, Ekot och journalisternas egen tidning Journalisten som ett stort demokratiskt bekymmer, som ett problem. Då kan man inte bara vifta bort det så här lättvindigt.
Jag tycker att det finns anledning för statsministern att ifrågasätta det här. När statsministern i sitt svar försäkrar mig att regeringen fortsatt kommer att prioritera det här arbetet blir jag lite bekymrad, eftersom man hittills inte har gjort det.
Då tolkar jag det här svaret som att man kommer att fortsätta som förut, vilket alltså inte har varit någon vidare lovvärd insats när det gäller den demokratiska debatten och öppenheten. Någonstans skulle jag ändå vilja ha ett svar där man säger att man har noterat vad som har skett, att det kanske inte har varit det bästa, och med lite ödmjukhet säger att man ska bättra sig.
Det hade känts betydligt trevligare, med tanke på hur historien ser ut. Då menar jag denna regerings historia, och inga andra regeringars historia. Det kan säkert finnas anledning att debattera vad som har gjorts bra och dåligt av tidigare regeringar historiskt. Men nu ansvarar statsministern för sin regering och sin regerings arbetsformer, och då känns det väl mer adekvat att diskutera dem.
Jag vet inte om det var på samma sätt tidigare, men statsministern har väl också någon statistik på hur många journalister som hävdade att den tidigare regeringen aldrig ställde upp på debatter, i tv-soffor eller liknande. Det kanske finns - jag vet inte - men vi får säkert höra någon sådan statistik i så fall.
Återigen: Även om statsministerns pressekreterare har tagit fram den typen av statistik skulle jag vilja att ministern tog ansvar för sitt eget fögderi, sin egen regering och sitt eget görande och låtande och tog den här kritiken på allvar. Det tas också upp i interpellationssvaret att konstitutionsutskottet har ett viktigt arbete.
Vad man kan fundera över när man har sett i tidningar och tv i dag på morgonen är om det finns någon allmän typ av inställning till kontrollmakten i regeringen och regeringens närstående medarbetare om att konstitutionsutskottet, interpellationsdebatter eller annat inte är så viktigt. Vad jag förstår vägrar ju den tidigare statssekreteraren att komma till en utfrågning i konstitutionsutskottet.
Det är kanske ett tecken på hur man från regeringens sida ser på och har sett på den här typen av frågor under de år som har gått.