Betty Malmberg (M):
Det är OS-tider, och på Ekot i går morse intervjuades en professor i ekonomi vid Colorado College i USA. Han sade att Sverige ska vinna totalt 24 medaljer, varav 4 guld. Professorn hade kommit fram till detta genom en ekonomisk beräkningsmodell, som vägde in olika faktorer. Det var alltifrån befolkningsmängd, landets klimat och statsskick till hur rikt landet var. Det ska bli intressant att se om han får rätt och om hans prognoser infrias.
Personligen tycker jag nog att det låter lite märkligt och att det är ett udda ämne att forska om, men för Sveriges skull får vi väl hoppas att han har rätt, och chansen finns. Enligt radioinslaget har hans prognoser hittills brukat stämma till 94 procent, och vi har redan bärgat två guld. Förtroendet för forskare är annars något som har sjunkit betydligt enligt en undersökning som SOM-institutet nyligen har presenterat.
Knappt sex av tio svenskar har förtroende för forskarna. Det är en tillbakagång med 9 procent. Forskarna är den yrkesgrupp som har tappat mest i förtroende. Det gäller i synnerhet bland unga i åldern 15-19 år. Detta är en utveckling som vi måste vända.
Ett minskat folkligt stöd för forskning kan på sikt leda till mindre resurser att forska för och än värre till att färre unga vill bli forskare. Undersökningen visar också att människor vill satsa på forskning som de förstår och upplever som nyttig och användbar. Där ser de cancerforskningen som just ett sådant utpräglat område. Vad som är nyttig forskning är svårt för gemene man att föreställa sig.
Det gäller framför allt när i tiden som den blir nyttig. Möjligheten att framställa elektricitet, till exempel, uppfann Faraday redan 1831. Det krävdes 50 år av innovationer och förbättringar innan tekniken blev kommersiellt möjlig. Sedan kom det till ytterligare 40 år innan den kunde användas i industrin. Men visst är det bra om forskning kan komma till nytta. Det tycker vi i alliansen.
Det var också därför som vi förra året röstade för ett tillägg i högskolelagen där det framgår att högskolorna numera inte bara ska samverka med det omgivande samhället utan också ska sträva efter att forskningsresultaten som högskolan får fram kommer till nytta. Det är någonting som de åtta nystartade innovationskontoren kommer att kunna bidra till.
Vi moderater tycker att det är viktigt att möta de ungas kritiska syn på forskning. Alliansens totala reformarbete för ökad kvalitet och entreprenörskap i skolan är ett led i detta. Men självklart kommer också de forskarskolor för förskollärare och lärare som regeringen har tagit initiativ till att bidra till ett ökat intresse.
Detta möjliggör för unga att redan under skoltiden möta förebilder, det vill säga lärare som själva har forskat. Förra året presenterade, som vi har hört, alliansen en historiskt stor satsning på forskning. Det är en forskning som sträcker sig ända fram till år 2012.
Redan det första året satsade vi 2 miljarder, vilket var mer pengar än vad den föregående regeringen avsatte under hela den föregående fyraårsperioden. Nu för 2010 tillförs det ytterligare 1 miljard på detta område, och detta trots finanskrisens härjningar. Vi gör det för vår och kommande generationers skull.
Visst handlar det om att stärka Sveriges ställning som forskningsnation och att därmed stärka konkurrenskraften i en globaliserad värld. Men det handlar också om att få kunskap för att hantera mänsklighetens utmaningar såsom demografi, fattigdom och hållbar utveckling. Alliansens forskningspolitik vilar på tre ben.
Det handlar om att forskningen ska vara fri, vara av högsta kvalitet och relevans och i större utsträckning än i dag komma till nytta. Att vi har stärkt forskningens frihet kan vi exemplifiera med den stora anslagsökning som nuvarande budget visar men också genom fler åtgärder för att stärka forskarnas roll och inflytande i olika styrelser av betydelse för dem själva.
Vi har också på olika sätt förenklat det sätt som styrelserna utnämns på. Talar vi om kvalitet handlar det om att riksdagen har beslutat om den nya resursfördelningsmodellen. Samtliga lärosäten får en forskningspeng baserad på antal studenter. Dessutom fördelas 10 procent av anslagen enligt kvalitativa kriterier i form av externa anslag, citeringar och publiceringar.
Det har väckt kritik från oppositionen. De har bänkat sig på läktaren och pekar finger. Förvisso säger de att de själva vill satsa på och värna kvalitet. Men de har inga egna förslag om hur det ska gå till. Det är inte seriöst. Vi moderater tycker att förändringen är helt rätt. Det kanske inte är ett alldeles optimalt system, men effekterna ska utvärderas.
Fördelen med den här modellen är tvärtemot vad Thomas Strand säger. De enskilda lärosätena får nu själva en chans att påverka sin ekonomiska situation genom att visa framfötterna. Det stärker kvaliteten. På samma sätt får vi en stärkt kvalitet när lärosätena numera har möjlighet att ansöka om examenstillstånd. Det gäller alla lärosäten.
Alla lärosäten har rätt att ansöka om examenstillstånd för forskning och då inom smalare profilområden. Men samtliga lärosäten kan också få sitt tillstånd indraget. Forskningens relevans kan vi exemplifiera genom satsningen på de strategiska områdena. Också här har vi mött kritik från oppositionen, och vi har redan haft en debatt om detta.
Det är anmärkningsvärt. Ett utpekat område är cancer. Det finns totalt sett 200 olika sorters cancer att forska om i ett läge där 33 procent av befolkningen får cancer under sin livstid. Självklart måste detta vara ett angeläget område.
När allmänheten tycker att cancerforskningen är viktig är det berättigat att skattebetalarnas pengar kan styras till området för att öka livskvaliteten. Herr talman! Det är alltid lätt att kritisera andra. Jag tycker att oppositionen talar med kluven tunga.
Trots vad de säger om långtgående detaljstyrning finns det inget som hindrar dem att i nästa stycke tycka att vi ska satsa särskilda pengar på forskning om alltifrån vindkraft på Arktis, genus, kultur på recept till lyckoforskning. En inriktning gäller att forskningen ska komma till nytta. Här handlar det mer om kommersialisering av forskningsresultat.
Där kommer innovationskontoren att spela en stor roll och bidra till detta. En faktor är också att börja utvärdera forskningens nytta. Här har Vetenskapsrådet fått ett särskilt uppdrag att titta på till exempel den medicinska forskningen och dess resultat. Herr talman!
I en artikel i tidskriften Sulf från 2009 berättar socialdemokraten Mikael Damberg att han i slutet av förra mandatperioden "uppfattade det som att fler inom hans parti började tänka mer på forskning". Förklaringen till detta skulle vara att man blev sugen på större frågor efter ett långt regeringsinnehav. Det kanske förklarar varför så lite hände då.
Ett är säkert: Alliansen har inte behövt tolv år för att visa hur högt vi värderar forskning, den forskning vi bedriver och hur vi vill stärka kvaliteten i densamma. Alliansens ambition är tydlig. Det handlar om att stärka Sveriges ställning som forskningsnation. Den satsningen stärker vår konkurrenskraft och bidrar till ökad ekonomisk tillväxt och välfärd för alla. Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottets förslag i UbU10.