Anders Ahlgren (C):
Jag stöder alla Alliansens reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall till reservation nr 2 och till Centerpartiets reservation nr 7. Urbaniseringen ökar i en allt snabbare takt och Sverige klyvs. Människor känner oro för sina jobb, för sitt företag, för sina barns uppväxtvillkor och för tryggheten på ålderns höst.
Ska det vara möjligt att bo, arbeta och leva i vårt land krävs en politik som ser den svenska landsbygdens fulla potential. Det krävs en politik som ser till hela landets förutsättningar. Människors möjlighet att bo, leva och arbeta på landsbygden förutsätter att det finns jobb. Då måste vi ha en politik som gynnar jobbskapande i nya och växande företag. Det kan framstå som väldigt logiskt. Ändå är vi alltför få som driver en sådan politik.
Om jobben ska bli fler måste vi helt enkelt underlätta för dem som skapar jobben, det vill säga företagen. Det är viktigt att även boende på landsbygden har tillgång till bredband, bensinstation, livsmedelsbutik, kollektivtrafik, skola och vårdcentral men också service i form av polis, arbetsförmedling och försäkringskassa.
Få människor är beredda att bo och driva företag på en plats där det är ett stort och tidskrävande projekt att tanka bilen eller att köpa några liter mjölk i affären eller för den delen där det saknas mobil täckning och möjlighet att nyttja internet. Vi vet vilken kraft som finns om vi ger hela landet chansen. Med rätt förutsättningar skapas jobb för fler människor, och bygden växer. Fler flyttar dit, och underlag för skola, vård och omsorg säkerställs. Hoppet och glädjen ökar.
Man känner sig sedd och uppskattad. För Centerpartiet är det självklart att landsbygden ska stå på egna ben. Landsbygdsperspektivet är ett grundfundament, och vårt arbete med att skapa världens modernaste landsbygd har bara börjat. Vi vill att alla delar av vårt avlånga land ska få möjligheter att växa och utvecklas utifrån sina förutsättningar. Vi vet att Sverige är större än storstan. Herr talman! Det känns angeläget att vi uppmärksammar den snabba omställning som sker i vårt land.
Också i mindre orter nära större städer och i storstädernas ytterområden finns stadsdelar med behov som på många sätt liknar dem som finns på landsbygden. De är i behov av fler jobb, bättre service och ökad trygghet. Men centraliseringen av Sverige fortsätter i en allt snabbare takt. Jag ska ge några exempel från de senaste månaderna. Arbetsförmedlingen aviserar att man lägger ned 100 lokalkontor.
Det motsvarar en tredjedel av deras kontorsbestånd. Den statliga banken SBAB kommer att sluta låna ut pengar till företag norr om Dalälven och vill helst bara låna till våra tre största städer. Trafikverket kommer att minska sina ledningscentraler till fyra och lägger ned i Boden, Ånge, Hallsberg och Norrköping.
Kvar blir Stockholm, Göteborg, Malmö och längst norrut Gävle. När Myndigheten för yrkeshögskolan beviljade utbildningar med start hösten 2015 gick 50 procent till storstäderna Stockholm, Göteborg och Malmö. 30 procent gick till Stockholm. Som exempel kan jag nämna att en av Sveriges största näringar, besöksnäringen, som ofta finns i landsorten, fick två utbildningar i hela Sverige.
När butiken som i dag svarar för utlämning av postpaket i det lilla samhället Björbo i Dalarna med 800 invånare lägger ned vägrar Posten att flytta utlämningen till den kvarvarande butiken på orten. I stället hänvisar man invånarna att ta sig dryga milen till grannsamhället dit utlämningen flyttar. ADSL-stationer i flera län läggs ned utan att någon likvärdig tjänst erbjuds.
Inte heller ges det tid att bygga ut fiber innan dessa avvecklas sommaren 2015. Oftare och oftare kommer rapporter att det inte längre går att få dagstidningen distribuerad på lördagar på grund av Postens ändrade distribution. Regeringen vill införa fritt inträde på de statliga museerna.
Av ca 20 statliga museer är det bara Göteborg, Malmö och Karlskrona som har museer aktuella för fri entré utanför Stockholm. Lantmäteriet aviserar nedläggning i Storuman i Västerbotten, Sollefteå i Västernorrland, Strömsund i Jämtland, Bollnäs i Hälsingland och Malung i Dalarna. Landsbygdsdepartementet läggs ned. Listan över uttåget från svensk landsbygd kan göras lång.
Det här är som sagt bara några exempel från de senaste månaderna. För att stimulera regional tillväxt har Alliansen presenterat en rad åtgärder för att nå målet om utvecklingskraft i alla delar av vårt land. Det är åtgärder för att stärka lokal och regional konkurrenskraft. Vi vill fortsätta att bygga Sverige starkare, och det finns goda förutsättningar för det. Sveriges ekonomi framhålls som ett gott exempel i världen. Vår sysselsättningsgrad är högst i EU.
Det ger utrymme för Sverigebygget, som Centerpartiet och Alliansen vill genomföra, med fler bostäder och utbyggd infrastruktur i hela landet. Så lägger vi grunden för jobb och tillväxt under lång tid framöver. Det blir en tydlig del i arbetet med att nå Alliansens mål med över 5 miljoner människor sysselsatta 2020. För att skapa tillväxt i hela landet är det viktigt att stärka ekonomin såväl nationellt som kommunalt och regionalt.
Vi vill ha en välfärd som kommer alla till del. För att det ska vara möjligt att satsa ännu mer på skola, vård och omsorg behövs en politik som skapar många nya jobb och som stärker utvecklingen i vårt land. För att tydligt visa på värdet av de naturtillgångar som landsbygden levererar vill Centerpartiet utreda möjligheterna att ytterligare regionalisera delar av den statliga fastighetsskatten.
Genom att införa en regionaliserad beskattning av fastigheter inom industri- och energisektorn kan ekonomiska resurser återföras till det område där de har skapats. Många av motionerna i avsnittet om regional tillväxt berör statliga verk och myndigheters lokalisering.
Trots att det under lång tid varit en klart uttalad ambition från riksdagen att statliga verk och myndigheter i första hand bör lokaliseras utanför Stockholms län pågår det en centralisering av myndigheternas verksamheter. Under 2000-talet har de statliga jobben ökat totalt sett. Samtidigt har dessa jobb försvunnit från mindre kommuner och till förmån för större kommuner.
Alliansregeringen gav i maj 2014 ett antal myndigheter i uppgift att till den 31 mars i år rapportera om hur de kan förbättra den regionala tillväxten. För Centerpartiet är det en väg framåt att decentralisera makten och sprida kompetenser över hela landet. I många områden är behovet av nya jobb och inflyttning tydligt. Genom decentralisering av statliga verksamheter kan attraktivitet och tillväxt öka.
Det vet vi sedan Fälldins utlokalisering i slutet av 70-talet. Vi kommer noga att följa upp det tydliga uttalande som regeringen gör i sitt budgetförslag om lokalisering av statliga verksamheter. Av majoritetstexten i dagens betänkande framgår det att minoritetsregeringen lyfter fram den betydelse näringslivet har för vårt lands framtid. Utredningar och satsningar ska skapa fler jobb i företagen.
Samtidigt kan jag konstatera att minoritetsregeringens budgetförslag har en annan inriktning. Sammantaget föreslår man en skattehöjning på 25 miljarder per år där nästan allt drabbar företagen. Jag ska ge några exempel. Ni vill införa skatt på avstånd, en lastbilsskatt på 14 kronor per mil. Det blir 4 miljarder om året. Vem drabbar detta hårdast? Jo, Sverige utanför de stora tätorterna. Timmerbilen och varudistributionsbilen kommer att straffbeskattas.
Det exportberoende sågverket Fiskarhedens Trävaru AB i Malung-Sälens kommun, som sågar 330 000 kubikmeter per år varav 90 procent går på export, får en kostnadsökning på 5 miljoner om året. Den stenhårda internationella konkurrensen tillåter inga prisökningar. Ni kommer att slopa ungdomsbonusen och höja skatten på ungas arbete.
Detaljhandeln, en av Sveriges största branscher, beskrev effekten för sina 65 000 företag när utskottets ledamöter var där på ett informationsmöte för några veckor sedan. Av de 500 000 anställda inom svensk handel är 30 procent yngre än 26 år. Den riktade ungdomsskatten kostar handeln 3 1⁄2 miljard om året.
När detaljhandeln frågar sina 65 000 butiksföretag svarar två tredjedelar att de kommer att dra ned på personal om den riktade ungdomsskatten införs. Man bedömer att det handlar om 11 500 ungdomar som riskerar att bli utan jobb. Detaljhandelns slutsats är också att många av de små butikerna på landsorten kommer att försvinna. Där finns inte längre några marginaler kvar, varken personellt eller ekonomiskt. Konkurrensen tillåter inga prisökningar.
Regeringen ökar de direkta pålagorna på jobbskaparna med 19 miljarder per år. Samtidigt inser ni hur detta kommer att slå eftersom ni kompenserar kommuner och landsting med över 3 miljarder. Företagen får ta hela smällen för höjningen.
Låt mig avsluta med att rikta en fråga till regeringspartiernas företrädare: På vilket sätt förbättrar alla dessa kostnadsökningar för människor och jobbskapande företag den regionala tillväxten och den regionala utvecklingen?