Sten Bergheden (M):
Jag tackar för svaret. Jag vill ta upp en annan fråga. Arbetet går ofta till så att vi samarbetar i EU om de olika tillstånden. Då kan det vara så att Danmark eller Tyskland utreder ett preparat, och sedan kommer man fram till att vi i Sverige behöver använda en viss grad av dosering, för miljöns skull och annat.
Det som har varit ett problem i detta är att vårt lands egen kemikalieinspektion omprövar en del av dessa beslut eller utredningar som redan har genomförts, vilket fördröjer och förhalar proceduren ännu mer för just svenska odlare. Detta sätt att arbeta borde regeringen titta över med en gång.
Har vi ett samarbete om växtskydd i de här zonerna borde man väl ändå acceptera det vi har kommit fram till i de olika delarna utan att göra om arbetet en gång till och lägga ännu mer kraft på den delen. Då får man väl godkänna den delen och sedan forska vidare på om man vill ändra långsiktigt på något annat sätt. Jag tror att det vore bra om vi kunde skärpa detta.
Jag tycker att handlingsprogrammet från Kemikalieinspektionen är alldeles för blekt, och jag tror att det finns en tydlig majoritet i Sveriges riksdag för att faktiskt vara lite tuffare i detta läge - just med tanke på historieskrivningen. Vi har tidigare sett att man har tänkt att åtgärda detta, och vi har från Alliansens sida skjutit till pengar för att man ska kunna göra det. Vi har dock inte sett ett annat sätt att arbeta som har gjort att man har ökat takten och löst problemet. Jag tror alltså att regeringen, och om inte annat riksdagen, kan vara ännu tydligare i den här frågan.
Vi vill helt enkelt ha snabbare resultat när det gäller hanteringen av Kemikalieinspektionens ansvarsområde. Jag tycker också att det är viktigt att ta detta nu. Det är nämligen ett stort problem, och samtidigt sitter vi i grupper i riksdagen och regeringen och diskuterar hur vi ska öka svensk livsmedelsproduktion.
Vi har då en myndighet i Sverige som ser till att bromsa och skapa sämre konkurrenskraft för svenska företag än för utländska. Här behöver vi hitta ett sätt för både våra myndigheter och annat att kunna gå i takt, för att vi ska kunna öka svensk livsmedelsproduktion. Det borde alltså vägas in i den biten, att alla myndigheter gör vad de måste göra i det läget.
Att acceptera att Kemikalieinspektionen ska få till 2019 på sig för att lösa detta bekymmer är att sända fel signaler till övriga myndigheter i Sverige. Det man säger är att du kan överträda din budget och nästan strunta i att ta åt dig kritiken av JK. Du kan låta bli att åstadkomma någon större förändring särskilt snabbt, utan du kan i stället rulla på. Du får fyra år på dig om du tar fram en handlingsplan för hur du ska lösa dina problem.
Vi måste ställa hårdare och tydligare krav på våra myndigheter. De är till för att granska både företag och privatpersoner, och de måste sköta sina uppgifter. De måste också sköta de andra åtaganden de har gentemot staten, som att hålla budget, ha kompetent personal på jobbet och se till att handläggningstider håller utifrån den lagstiftning som finns både i Sverige och i EU.
När det gäller lagkraven kan man inte bara säga att man har ett viktigt uppdrag och att man därför kan gå utanför och strunta i de andra delarna av lagen. Jag tror alltså att det finns ett oerhört stort signalvärde i att faktiskt sätta ned foten rejält mot Kemikalieinspektionen i detta läge. Vi kan inte acceptera att man har jobbat som man har gjort hittills, och vi kan absolut inte acceptera att det ska ta fyra år att rätta till detta.
Framför allt är det ett stort hot mot de företag som planerar både odlingar och annat här i Sverige. De undrar om de ska våga satsa på dessa delar om de sedan står utan ett preparat den dagen de behöver det. Jag är alltså inte nöjd, utan jag vill att ministern ska vara lite tydligare.