Anti Avsan (M):
Det är roligt att få debattera den här typen av frågor i riksdagens kammare. Det är någonting som vi arbetade för att vi skulle få göra under den förra mandatperioden. Det gäller inte bara IPU-delegationen utan också PA-UfM - det ärende som ska debatteras efter detta ärende.
Jag tänkte säga något mer om vad IPU-delegationen och arbetet i IPU omfattade under 2014. Jag hade förmånen att vara delegationsordförande under den största delen av året.
Precis som Krister Örnfjäder påpekade i talarstolen har hela delegationen haft ambitionen att vara aktiv och verksam i olika frågor i olika kommittéer och sammanhang.
Det handlar ytterst om att vara pådrivande i olika processer som syftar till att göra förhållanden i världen bättre där det finns skäl för det. Alla vet inte vad IPU är. Jag tror inte ens att alla riksdagsledamöter vet. Många funderar nog över vad IPU är.
Krister Örnfjäder berörde frågan lite grann, men jag kan nämna att IPU är världens äldsta multilaterala organisation - världens äldsta fredsbefrämjande organisation - och föregångare till FN och Nationernas förbund. Under 2014 firade IPU 125-årsjubileum.
Man har ända sedan starten av verksamheten 1889 arbetat för fred och mellanfolkligt samarbete. Man ansåg då att möjligheten till fred blev större och bättre om man hade en rak och ärlig kommunikation mellan parlamentariker i olika länder.
När det gäller diskussioner mellan regeringar när stater möter varandra i multilaterala eller bilaterala diskussioner, handlar det mer om att bevaka positioner.
Under organisationens resa fram till 125-årsjubileet har IPU medverkat till lösningar i flera olika situationer när diskussioner mellan stater inte har fört någonvart.
I dag har organisationen 166 parlament, det vill säga länder, som medlemmar och tio associerade organisationer, till exempel Europaparlamentet och andra regionala parlament på andra håll i världen.
Den verksamhet som IPU sysslar med, som inte andra sysslar med, handlar om att hjälpa till att bygga upp demokratiska funktioner och fungerande parlament. Det är en växande verksamhet. Den verksamheten lär nog öka framöver med tanke på utformandet av de nya millenniemålen. Det är en dimension som saknas i FN:s arbete.
Många av IPU:s missioner för den typen av arbete sker med hjälp av FN-medel. Under 2014 bedrevs ett konkret arbete med uppbyggnad av demokratiska parlamentariska funktioner i bland annat Egypten, Tunisien, Guinea-Bissau, Bangladesh och Burundi. Där har också svenskar deltagit.
Man anlitar ofta statsvetare och personer som är duktiga på att hjälpa till att bygga en fungerande konstitution, en grundlag eller något motsvarande, som garanterar fullgoda parlamentariska funktioner. Under 2014 togs frågan om våld mot kvinnor upp vid ett flertal olika tillfällen.
Det var något av en röd tråd genom det arbete som IPU bedrev under det året. Våld mot kvinnor förekommer i andra länder, inte bara i Sverige, men i andra länder kan det vara mycket allvarligare och ha andra strukturella former som det finns skäl att bilda opinion mot.
De resolutioner som antogs under 2014 gällde bland annat värnande av barn, särskilt ensamkommande flyktingbarn undan krig och konflikter. Det var den första resolutionen. Den andra resolutionen handlade om parlamentens roll i arbetet för en kärnvapenfri värld. Den tredje resolutionen handlade om en värld motståndskraftig mot risker av olika slag, med utgångspunkt i den demografiska utvecklingen och den miljöpåverkan som allmänt förekommer.
Vid varje församling, både vår och höst, fattas beslut om ett särskilt brådskande ämne och en resolution antas. Under 2014 antogs en resolution om den humanitära krisen och vikten av att återuppbygga fred i Centralafrikanska republiken och en resolution om ebolakrisen.
Det fanns starka förväntningar om att det skulle antas en resolution om vad som händer i Ukraina. Men det som händer i Ukraina upplevs kanske inte lika påtagligt av parlamentariker och människor i andra delar av världen som för dem som finns närmare - vi som bor i Europa.
Men, som också Krister Örnfjäder nämnde, på svenskt initiativ under senaste församlingen i Hanoi antog den geopolitiska grupp vi tillhör en deklaration om Ukrainakrisen. Det är en alldeles för viktig fråga för att lämnas helt orörd. Den kan inte bara glida helt obemärkt förbi.
Det har också förekommit seminarier i riksdagen. Som ett exempel på hur delegationen har arbetat de senaste åren höll vi också ett seminarium om barns rättigheter i konflikter, med anledning av det arbete som skulle bedrivas inför antagandet av resolutionen som gällde barn, särskilt ensamkommande flyktingbarn vid krig och konflikter.
Jag vill också nämna kommittén för parlamentarikers mänskliga rättigheter. Det är alltså fråga om parlamentariker som bedriver ett viktigt arbete. Man följer upp samtliga fall där parlamentariker i olika länder har drabbats av brott mot de mänskliga rättigheterna, har förföljts eller i vissa fall till och med mördats för sin politiska uppfattning. Det gäller särskilt oppositionspolitiker.
Den kommitté inom IPU som arbetar med dessa frågor släpper inte frågorna, och det har lett till att man har arbetat systematiskt och uthålligt och har kunnat bidra till att reda ut fall där personer har mördats för upp till 20 år sedan. Det är ett viktigt arbete.
Slutligen ska jag nämna att jag själv driver ett arbete om den internationella narkotikapolitiken tillsammans med Mexiko. Jag hoppas att vi ska nå framgång i det arbetet på så sätt att länder i hela världen får en nyanserad syn när de ska hantera denna typ av frågor, för det gäller att motverka förekomsten av narkotika i olika avseenden.
Jag är också ödmjuk inför uppgiften att vara ordförande i den fjärde kommittén, kommittén för FN-frågor, och stolt över att jag fick det uppdraget.