Per Bolund (MP):
Tack, Alexandra Anstrell, för en viktig om än väldigt omfattande interpellation! Det blir en ganska svår debatt att föra när det ställts åtta frågor i en enda interpellation. Som Alexandra Anstrell vet har vi inte så mycket tid på oss. Det kanske kan vara ett tips inför kommande debatter att försöka dela upp det så att man kan ha en bättre dialog om alla de viktiga frågor som Alexandra Anstrell lyfter. Det var många antydningar i det Alexandra Anstrell sa som jag tyckte var lite störande.
Jag har, precis som regeringen, varit väldigt tydlig, även i uppdraget till den utredning som ser över vindkraftsvetot, med att den demokratiska processen är oerhört viktig och att de kommuner och kommuninvånare som påverkas självklart ska ha möjlighet att säga sitt. Detta gäller oavsett vad utredningen kommer fram till. Det var en grundförutsättning för utredningen, som den också arbetar med.
Däremot är det väldigt svårt att förstå att det enda sättet att ha en demokratisk process skulle vara ett kommunalt veto. Om så är fallet måste vi ju ha kommunala veton på alla områden. Jag har inte sett Moderaterna driva att det ska vara på det sättet. Vi har självklart en tillståndsprövning för vindkraft, precis som för andra exploateringar.
I det sammanhanget har myndigheter och kommuner möjlighet att föra sin talan och även att hålla samråd, vilket ju förekommer vid så gott som alla tillfällen, vad jag vet. Då har kommuninvånarna möjlighet att framföra sina synpunkter. Det finns dock problem med det sätt på vilket prövningen av vindkraft fungerar i dag. Detta lyfts upp av många aktörer på olika sidor när det gäller synen på vindkraft.
Det är svårt att veta vilket beslut som kommer att komma. Den som bygger ut och lägger ned stora summor på att ta fram planer kanske i sista stund får ett nej i kommunen. Men det kan lika gärna vara åt andra hållet. En kommunmedborgare kan vara övertygad om att det kommer att bli ett nej från kommunen, men sedan blir det i slutändan ett ja. Då kan man känna sig lurad på sin demokratiska rättighet att gå in och pröva processen.
Jag tycker alltså att det är klokt att se över regelverken med jämna mellanrum. Det gör vi också, och här finns en annan tveksamhet i det Alexandra Anstrell sa: att vi skulle lägga alla ägg i samma korg och satsa på ett enda energislag. Vem som helst kan se att så inte är fallet. Sverige har en bredd av energislag i sin energiförsörjning. Det är ingen som har tänkt ändra på detta.
Däremot ska vi inte använda oss av fossila kraftslag, som Alexandra Anstrell kanske av misstag råkade kalla det för, utan det mål vi jobbar mot är att ha ett 100 procent förnybart elsystem. Detta stod även Moderaterna bakom, i alla fall till en början, tills man hoppade av energiöverenskommelsen. Vi har ett överskott på el, vilket vi tillsammans borde kunna välkomna.
Det är det som har gjort att vi kan hålla EU:s lägsta elpriser, sett över året, vilket är en förutsättning för att vi till exempel ska kunna gå över från el från kol och olja i industrisektorn. Det är också detta som möjliggör bland annat de stora investeringar som nu sker i industriprocesser runt om i Sverige. Vi har ett överskott på 25 terawattimmar årligen, vilket kommer att öka till 35 terawattimmar. Detta leder också till en elexport, som ersätter väldigt mycket fossila bränslen i Europa.
Det finns beräkningar som visar att 12 miljoner ton med dagens elexport ersätts och inte kommer ut i atmosfären och bidrar till klimatförändringen. Det görs kontinuerligt översyner av Sveriges energiförsörjning. Det görs vindplaner och kommunala översiktsplaner där vindkraften planeras in. Så bilden av att vi bara jobbar efter exakt samma modell hela tiden stämmer helt enkelt inte.
Vi gör ett kontinuerligt arbete, både på myndighetsnivå och på kommunnivå, och funderar över hur vindkraften kan byggas ut och var den passar bäst. Vi säger också nej till vindkraft där det inte passar.