Lars-Arne Staxäng (M):
Jag ska försöka kommentera och även försöka både svara på och ställa frågor om de punkter som statsrådet Regnér tog upp i sitt svar till mig. För det första kommer det att bli fler äldre. Det vet vi alla. Det är vi helt överens om. Det är en av anledningarna till att jag har ställt den här interpellationen.
I det läget tycker jag att det är konstigt att man från regeringens sida inför höjningar av den särskilda löneskatten och en massa andra skatter, vilket naturligtvis kommer att sänka arbetskraftsutbudet av äldre. Det blir mindre lönsamt att jobba vidare och så vidare.
Är det någonting vi kan vara överens om att vi behöver i framtiden är det fler arbetade timmar, inte minst av just de äldre, om vi ska klara den här ekvationen. För det andra är vården av äldre en grundläggande och central del av välfärdspolitiken. Där är vi helt överens. Jag noterar att ni använder ord som rättvis, likvärdig och jämlik. Jag håller med om alla de orden.
Däremot tycker jag att det fattas något, vilket jag har nämnt på något ställe: hög kvalitet. Kvalitetsfrågan är oerhört viktig. Det är även äldres möjlighet att påverka. Det fattas helt och hållet. Just valfriheten är oerhört viktig - att de vårdbehövande och deras anhöriga får lov att välja det ena eller det andra. Det finns inget om äldres inflytande i svaret.
Regeringen verkar nedprioritera just valfriheten. När det gäller ny inriktning för äldrepolitiken tycker jag fortfarande - vi har till och med interpellerat om det tidigare - att det var fel att lägga ned Äldreutredningen. Kommer det över huvud taget att implementeras något under denna mandatperiod?
Jag ställde frågan eftersom det tillsattes en ny utredning i juni som tydligen ska ge svar till 2017 om jag inte är helt felunderrättad. Innan detta kan omvandlas till en proposition vet ju alla att det brukar ta ett år. Hela den här mandatperioden hinner alltså gå innan det blir verkstad av det hela.
Det saknas också viktiga aspekter: måltider i omsorgen och ökad valfrihet, som jag nämnde tidigare. När det gäller bemanningen håller jag med om att den är viktig. Men det handlar inte bara om ny personal. Om ny personal inte är utbildad och kompetent eller ska arbeta i en organisation, en struktur, som inte fungerar från början kommer inte kvaliteten att öka.
Äldre tycker att det är särskilt viktigt att träffa samma personal som man känner sig trygg med och litar på - något som regeringens personalsatsning inte kommer att lösa. Jag tycker att regeringen sätter kvantitet före kvalitet. Jag vet att det finns ett förslag när det gäller kompetensutvecklingen, men i förslaget är den ettårig. Om man verkligen menade någonting med detta skulle den vara kontinuerlig, år efter år.
Då hade jag inte ställt den andra frågan. Investeringsstödet till trygghetsboenden har regeringen avskaffat. Det var ett dåligt beslut. I dag råder det brist på platser på särskilda boenden i hälften av landets kommuner - hälften! Svårt sjuka äldre tvingas bo kvar hemma hos anhöriga mot sin vilja. Stödet är på 150 miljoner 2016 och 400 miljoner till 2018.
Att sköra äldre tvingas bo hemma är dessutom anmärkningsvärt då alla med omsorgsbehov som inte kan tillgodoses i det egna hemmet har rätt till särskilt boende enligt socialtjänstlagen. Vad ska regeringen göra för att lagen ska uppfyllas?