Olof Lavesson (M):
Låt mig inleda med att berätta hur viktigt jag tycker det är att vi i dag står här och debatterar public service. Att public service väcker engagemang är bra. Det gläder mig också att vi här kan debattera hur public service kan utvecklas snarare än avvecklas. Tyvärr har vi sett hur debatten gått i annan riktning i många länder, vissa länder väldigt nära oss. Vid frågestunden den 10 november ställde jag ett antal frågor till kultur- och demokratiministern.
Då vi snart befinner oss mitt i nuvarande sändningsperiod för bolagen undrade jag när halvtidsavstämningen skulle genomföras, så att vi i god tid kan se vad som har fungerat bra eller mindre bra och vad som kan behöva förändras. Jag undrade dessutom hur regeringen tänker gå till väga när det gäller de kommande sändningstillstånden. Nästa tillståndsperiod börjar år 2020. Eftersom det är genom sändningstillstånden vi politiskt fattar beslut om public service, som annars ska verka helt oberoende, är det mer än hög tid att det arbetet kommer igång.
Jag är mycket glad över att regeringen strävar efter en bred politisk enighet. Slutligen undrade jag hur regeringen tänker agera när det gäller finansieringen av public service. Bakgrunden är givetvis det tillkännagivande som riksdagen gjorde i bred enighet år 2015 om att en blocköverskridande och parlamentariskt sammansatt utredning av radio- och tv-avgiften bör komma till stånd. Detta tog vi också upp i ett betänkande i vintras.
När det gällde halvtidsavstämningen fick jag vid frågestunden det svar som ministern nu har gett, medan övriga frågor stod obesvarade, därav den interpellation vi debatterar i dag. Just finansieringen är kanske den fråga som oftast debatteras och diskuteras. Radio- och tv-avgiften, eller tv-licensen som den ofta kallas, har tjänat oss väl och också borgat för en public service där oberoendet har stått i fokus. Betalningsviljan har också varit hög. Med detta sagt står man dock nu inför ett antal utmaningar.
Att det nuvarande systemet inte är hållbart i längden tror jag att alla är överens om. Status quo är inte längre ett alternativ. Från moderat sida har vi länge förespråkat en finansiering över statsbudgeten men också betonat att denna finansiering i så fall måste utformas på ett sätt som värnar både långsiktighet och fortsatt oberoende. Invändningar har rests om att detta skulle riskeras när riksdagen med ett klubbslag drastiskt kan ändra förutsättningarna för public service när budgeten beslutas.
Men det kan ju riksdagen göra även i dag genom att man i samband med budgeten reglerar nivån på radio- och tv-avgiften. Dessutom finns det andra områden som kräver oberoende, stabilitet och långsiktighet och som det går alldeles utmärkt att finansiera över statsbudgeten, exempelvis vårt rättsväsen. Andra förslag om finansiering har väckts från andra partier. Vi är beredda att lyssna till och diskutera de förslagen. Men för att en diskussion ska komma till stånd krävs det att någon bjuder in till sammanträdesbordet.
Det ansvaret åvilar regeringen. Återigen får vi i dag svaret att det ska ske inom kort, denna gång specificerat till "några veckor". Jag undrar därför ändå om kulturministern kan säga något mer om detta. Dessutom är det ju två olika frågor som ställs, dels om finansieringen, dels om själva sändningstillstånden. Hur tänker regeringen hantera detta?
Ser man en bred utredning framför sig, som ska omfatta både sändningstillstånden och finansieringen, eller är det två parallella utredningar som ska komma till stånd? Hur ser processen ut för finansieringen och för arbetet med de nya sändningstillstånden?