Anders Borg (M):
När man lyssnar till oppositionens företrädare Peter Persson får man känslan av att Sverige är ett land på fallrepet där allt är dåligt och där verksamheter långsamt mals ned till ingenting. Samtidigt får vi en gedigen genomgång från industriländernas samarbetsorganisation OECD. Den visar att Sverige sticker ut. Vi satsar väsentligt mer på äldreomsorg än andra länder.
Jag tror att det rör sig om i storleksordningen 20-30 miljarder mer än hos dem som kommer tvåa, Norge och Danmark. Jag tror att det handlar om, i runda slängar, 60 miljarder mer än Finland. Vi satsar inte bara mest; vi satsar också mycket mer än jämförbara länder. Av de jämförbara länderna har vi högst personaltäthet per tusen äldre.
Vi har flest vårdplatser, trots att vi dessutom i allt större utsträckning bedriver vård i människors hem så att de har möjligheten att själva forma sin tillvaro. Därtill har vi ett system som är unikt genom att vi ger vård i hela Sverige till alla oavsett inkomst och bakgrund. Det är detta system vi har i dag. Det är detta system vi har förstärkt under dessa år och som vi tror på.
Vi har tillfört 7 miljarder till äldreomsorgen i fasta kronor under dessa år. Det ska jämföras med den budget som Peter Persson har skrivit där äldreomsorgen tillförs 100 miljoner, om jag minns rätt. Regeringen har gjort stora satsningar för att förbättra utbildningen av personalen i äldreomsorgen och för att det ska finnas skatteintäkter som gör att vi kan möta framtiden.
Uppgiften för oss är givetvis att utveckla och modernisera den generella välfärdspolitiken. Hur gör man det? Den första punkten är att belöna ansträngningar.
Det kanske allra viktigaste är att belöna ansträngningar i skolan så att unga människor i Katrineholm och Norrköping känner att det lönar sig att utbilda sig och att det finns lärare, föräldrar och klasser där eleverna stöttas så att de oavsett social bakgrund känner att det finns ett utbildningssystem för dem. Detta gäller lika mycket i arbetslivet.
I skolan ska vi ha betyg, prov och välutbildade lärare som prioriterar kunskap. Arbetslivet och arbetsmarknaden måste präglas av omställningsförmåga. Vi ska inte trycka ut människor från arbetslivet utan öppna vägar in och säkra att skattetrycket är sådant för låg- och medelinkomsttagare att det lönar sig att arbeta.
Det är därför vi i dag för första gången ser en majoritet av Sveriges kvinnor arbeta heltid och inte ser fallande andel i heltid som när Socialdemokraterna styrde. Därför är det så viktigt att fortsätta reformera välfärdssystemet, att reformera systemen som gör att det alltid lönar sig att komma tillbaka och att alltid ha skatteintäkter som gör att vi kan säkra kvaliteten i de verksamheter som bedrivs. Det är vår politik.
Mot den står Peter Persson, Stefan Löfven, Jonas Sjöstedt och Gustav Fridolin. De har en annan idé. Deras idé är att systematiskt utforma politiken så att vi ska få låg tillväxt genom att rycka undan förutsättningarna för entreprenörsklimatet. De har en idé om att öppna vägarna till utanförskap genom att trycka bort människor från arbetsmarknaden.
De har en idé om att undergräva förutsättningarna för reallöner för att de vill försämra företagsklimatet. Det är klart att vi förstår vad detta skulle leda till. Då går vi tillbaka till den politik som skapade 80-90 procent av de klyftor som Peter Persson så gärna talar om. Vi vet att 80-90 procent av ökningen av inkomstskillnader och 80-90 procent av ökningen i förmögenhetskoncentration skedde när vänsterpartierna tillsammans styrde Sverige.
Man tryckte ut människor och skapade gräddfiler för miljardärer.