KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ulla Andersson (V):
Enligt Anna Kinberg Batra är det konflikt att satsa på fler anställda i äldreomsorgen, att minska inkomstskillnaderna mellan könen, att minska otryggheten och öka investeringarna i vår gemensamma välfärd, i klimatomställning och i gemensamma nyttigheter för att skapa fler jobb. Så pratar en riktig högerpolitiker. Jämlikheten ses som ett hot.
Men, Anna Kinberg Batra, väljarna gav er en dom. Efter åtta år av borgerlig ekonomisk politik sa de: Nu räcker det. Vi är trötta på ojämlikhet. Vi är trötta på otrygghet. Vi är trötta på arbetslöshet. Vi vill ha en annan riktning. Det var vad de efterfrågade. Ni i den samlade borgerligheten gjorde ert sämsta valresultat i modern tid.
Ni meddelade också att ni om ni hade möjlighet inte skulle göra er beroende av Sverigedemokraterna. För knappt två månader sedan släppte ni fram Stefan Löfven till statsminister. Var står vi nu? Ni har lagt fram en budget som väljarna nyss har avvisat, en budget som Sverigedemokraterna i sitt hänsynslösa maktspel nu väljer att ställa sig bakom.
Då väger pensionärer och ensamstående föräldrar väldigt lätt. Ni väljer nu att stoppa Stefan Löfven. Ni gör er beroende av Sverigedemokraterna. Moderaterna är fortfarande partiledarlöst. Jag har några frågor. Är det rimligt att en politik som väljarna nyss har avvisat ska vinna gehör i riksdagen i dag? Är det nyval ni vill ha?
Vilken är er statsministerkandidat, är det Annie Lööf eller någon annan? Vilket ansvar är ni beredda att ta i det hänsynslösa maktspel som Sverigedemokraterna nu håller på med?
Ulla Andersson (V):
Vänsterpartiet har som enda oppositionsparti valt att ta ett oerhört stort ansvar i detta svåra parlamentariska läge. Vi tyckte att det var viktigt att det väljarna hade gett uttryck för också skulle kunna bli verklighet. Väljarna efterfrågade jämlikhet, trygghet och fler jobb. De efterfrågade också att pengarna som vi gemensamt betalar i skatt ska gå dit de är avsedda för och inte till privata vinster. Vi tog ansvar.
Jag märker mycket tydligt att Anna Kinberg Batra undviker den frågan. Vad är ert syfte med det ni nu gör? Är ni beredda att gå till nyval? Det undrar jag. Vem är er statsministerkandidat? Det svarar du heller inte på. Du pratar ofta och gärna om ansvar.
Men i det här läget väljer ni att huka er, gömma er och dölja vad ni faktiskt är ute efter. Det tycker inte jag är att ta ansvar. Det är väldigt många människor som påverkas av det maktspel som nu pågår, och det är många äldre. Det är många sjuka som faktiskt inte är sjuka för att de vill utan för att det är sådant som händer oss människor.
Människor är arbetslösa bland annat på grund av att ni inte har bedrivit en ekonomisk politik som gör att människor kan komma i arbete. Ni straffar dem ekonomiskt i stället. Ni tror att människor vare sig vill arbeta eller vara friska. Det bygger högerns tankeram på. Är det nyval ni är ute efter, Anna Kinberg Batra? Vem är er statsministerkandidat?
Vilket ansvar är ni beredda att ta i det hänsynslösa maktspel Sverigedemokraterna nu håller på med?
Ulla Andersson (V):
Sverigedemokraterna lovade guld och gröna skogar till landets pensionärer i valrörelsen. Nu väljer ni sverigedemokrater att svika alla dem i ert hänsynslösa maktspel.
Att landets pensionärsorganisationer ber er att följa den praxis som finns och låta de skattesänkningar som pensionärerna får ta del av i den budget som regeringen lägger fram till riksdagen struntar ni i. Den budgeten tar också bort straffskatten för alla med så låga pensioner som upp till 10 000 kronor i månaden, det vill säga landets alla fattigpensionärer.
De väger väldigt lätt för Sverigedemokraterna när ni får spela ett maktspel. För vad är ett stort antal fattigpensionärer värda då? Ni väljer bort 5 000 fler anställda i äldreomsorgen. Så viktiga tycker ni att arbetsvillkoren är för alla de anställda där och för de pensionärer som är beroende av hemtjänst eller ett äldreboende.
Ni väljer att sparka på de arbetslösa. De ska ha det svårt ekonomiskt, verkar vara er linje. Ni väljer bort höjd ersättning för de långtidssjuka. Ni sparkar på alla de 200 000 barn som skulle ha fått bättre ekonomiska villkor i den här budgeten. Det är vad Sverigedemokraterna väljer.
Samtidigt väljer ni att prioritera skattesänkningar, som vanligt. 100 miljarder i skattesänkningar, säger ni, och sedan pekar ni på människor och säger: Vi har inte råd med er. Ni visar tydligt vilket rasistiskt högerparti ni är, och det hänsynslösa maktspel ni spelar visar att människors livsvillkor inte är viktiga för er.
För er är maktspelet det viktiga.
Ulla Andersson (V):
Väljarna valde bort borgarnas ekonomiska politik. De var trötta på ekonomisk ojämlikhet. De var trötta på arbetslöshet. De var arga på det synsätt som har präglat den ekonomiska politiken, där man straffbeskattade pensionärer och ansåg att arbetslösheten var individens eget fel. Nu väljer ni den politiken.
Ni väljer en budget som inte tar bort straffbeskattningen för pensionärer utan snarare upprätthåller den straffbeskattning som borgarna infört och som ni tidigare stått bakom. Ni väljer en budget som kraftigt försämrar för alla ensamstående föräldrar. Med vårt budgetalternativ skulle de ha fått ett kraftigt höjt underhållsstöd. Det väljer ni nu bort. 200 000 barn drabbas väldigt hårt.
Ni väljer bort 5 000 fler anställda i äldreomsorgen. Det är väldigt behövliga anställningar, för i dag springer de anställda alldeles för fort och stressar alldeles för mycket. Och de äldre drabbas hårt av det. Det väljer ni nu bort, för ni vill spela ett hänsynslöst maktspel. Det är alla dessa personer som drabbas av det som betalar priset.
För er är fattigpensionärer inget värda. För er är de äldre tydligen inte viktigare än så. Ni sviker, och ni sviker väldigt kraftigt. Det är inte enbart pensionärer som ni sviker. Ni sviker faktiskt också landets alla löntagare, som skulle få ökad ekonomiskt trygghet med en kraftigt höjd a-kassa. Det väljer ni bort, för en politik som väljarna nyligen har sagt nej till.
Ni visar som sagt, vilket rasistiskt högerparti ni är. Det kan väl knappast undgå någon längre.
Ulla Andersson (V):
Regeringen och Vänsterpartiet lägger fram en budget som gör verklig skillnad för väldigt många barn. Vi väljer att lägga fram reformer som handlar om gratis läkemedel för alla barn. Det tycker vi är en rättighet som barn ska ha. Man ska ha råd med medicin, helt enkelt. Vi höjer socialbidragsnormen för alla barn så att barn inte ska tvingas välja bort sådant som deras kompisar får göra eller behöva ta ansvar för föräldrarnas ekonomiska situation.
Vi väljer att höja underhållsstödet för att möjliggöra ökad ekonomisk trygghet för alla ensamstående föräldrar och deras barn. Under er tid har var fjärde ensamstående förälder tvingats leva på socialbidrag. Vi väljer att höja a-kassan eftersom er politik har lett till att a-kassan i dag ligger på ungefär samma nivå som socialbidragsnormen. Vi väljer att höja ersättningen för alla långtidssjukskrivna, och vi väljer att höja grundnivån i föräldraförsäkringen.
Det här gynnar väldigt många barn som skulle få mycket bättre livsvillkor. Vi väljer att göra något konkret åt barnfattigdomen i stället för att prata om den. Centerpartiet väljer i stället att lägga fram en budget som väljarna nyss har valt bort. Ni väljer att fortsätta prata om barnfattigdomen i stället för att göra något åt den.
Emil Källström väljer att likna Sverigedemokraterna vid ett duschdraperi. Det är en liknelse jag kan ställa upp på. Men varför väljer då Centerpartiet att gömma sig bakom detta duschdraperi i det politiska maktspel som nu pågår? Vad är det ni vill? Vad är ni beredda att ta för ansvar? Vem är er statsministerkandidat? Är det Annie Lööf, eller är det ett ledarlöst Moderaterna som ska ta den rollen?
Vad är det ni vill, och vilket är ert ansvar i denna svåra politiska situation?
Ulla Andersson (V):
Jag tror faktiskt inte att alla de barn som lever i en svår ekonomisk situation på grund av att deras föräldrar är sjuka, arbetslösa eller av annan anledning har det väldigt ekonomiskt tufft tröstas av att barn i andra länder har det tuffare. Jag tycker att det är en argumentation som inte riktigt hör hemma i en sådan här debatt.
Jag märker att Centerpartiet i stället för att stå bakom förslag som skulle göra verklig skillnad för alla de här barnen väljer att stigmatisera barn till låginkomsttagare. Det är den linjen ni faktiskt väljer när ni föreslår en fritidspeng som någon snäll ska skicka ut till några barn för att de ska ha råd med fritid.
Är det inte bättre att föräldrarna får ökad ekonomisk trygghet om de har oturen att vara arbetslösa eller sjuka eller är ensamstående och lever i en tuff ekonomisk situation? Vore det inte bättre om de fick en ekonomisk trygghet i grund och botten? Det väljer ni bort. Ni väljer till och med bort en sådan grundläggande rättighet som medicin för barn.
Under resan som varit har det för Centerpartiet alltid varit viktigare att välja sänkt skatt för höginkomsttagare. Det beklagar jag. Jag märker också att Emil Källström väljer att inte svara på frågorna. Varför väljer ni att gömma er i det här svåra läget? Varför talar ni inte om vad ni vill? Är det nyval ni vill ha?
Vilken är er statsministerkandidat - är det Annie Lööf, eller är det den partiledarlösa moderata organisationen som ska utse den? Hur ser ni på den här situationen? Ni har ett ansvar att ta i det här läget. Ni kan inte bara huka er ena gången bakom Sverigedemokraterna och nästa gång bakom Stefan Löfven. Centerpartiet har ett eget ansvar i det här läget.
Ulla Andersson (V):
Folkpartiets devis när de är med och styr tycks vara att inkomstskillnaderna mellan könen ständigt ska öka. Jag kan inte förklara på något annat sätt varför inkomstskillnaderna mellan könen har ökat med över 50 procent under Folkpartiets styre, eller att andelen ensamstående kvinnor som lever i relativ fattigdom har ökat med över 40 procent.
Vänsterpartiet väljer i stället en feministisk ekonomisk politik och har tillsammans med regeringen lagt fram en rad förslag som underlättar för kvinnors livsvillkor och ekonomiska villkor. Vi stärker förlossningsvården så att kvinnor ska kunna föda tryggt. Det väljer ni bort. Vi stärker landets kvinnojourer så att alla de kvinnor som har blivit utsatta för mäns våld mot kvinnor ska kunna ha ett tryggt ställe att ta sig till med långsiktig finansiering.
Vi väljer att finansiera en stor utbyggnad av äldreomsorgen, vilket gynnar alla de kvinnor som är beroende av att den fungerar väl - anhöriga, anställda och kvinnor som är pensionärer. Vi väljer att höja sjuk- och aktivitetsersättningen, eftersom det framför allt är långtidssjukskrivna kvinnor som tvingas leva i fattigdom.
Vi väljer att höja underhållsstödet vilket gynnar över 200 000 barn och över 100 000 kvinnor - kvinnor och barn som har haft det väldigt tufft under er regeringstid. Var fjärde tvingas gå till socialkontoret. Det här väljer ni bort och väljer att rösta på er budget. Trots det har ni ett ansvar att ta i det här läget.
Nu har jag ställt samma frågor till Moderaterna och Centerpartiet utan att ha fått något svar, så nu tänkte jag att Folkpartiet kanske ändå tar lite större ansvar och svarar på frågor än vad de partierna tar. Vilken är er statsministerkandidat? Vill ni ha ett extraval? Vad är er plan efter kl. 16 i eftermiddag? Vilket ansvar anser ni att ni själva har, Folkpartiet?
Ulla Andersson (V):
Jag förväntar mig att en ekonomisk talesperson ska veta skillnaden mellan inkomstskillnader och löneskillnader. Det tycker jag är ganska grundläggande. Ja, löneskillnaderna har minskat under de senaste åren. Desto märkligare är det ju då att inkomstskillnaderna har ökat mellan könen. Och vet du varför? Jag tror faktiskt att du vet det, fast du gärna blundar för sanningen.
Skattesänkningar för dem med högst inkomster gynnar män, och det är kvinnor som betalar. Det tycker jag är rätt grundläggande i ekonomisk politik. Jag märker också att Erik Ullenhag, precis som sina företrädare här i kammaren, vägrar att svara på frågor. Vill ni gå till nyval? Vilken är er statsministerkandidat?
Jag såg att din allianskamrat Littorin nyligen var ute och tyckte att Reinfeldt skulle komma tillbaka, så han tycker tydligen inte att den som Moderaterna nu planerar att utse duger. Men vilken är Folkpartiets statsministerkandidat? Stöder ni Littorins linje, eller har ni någon annan linje? Och vad gäller efter kl. 16 i dag? Ni har ju ett ansvar också efter kl. 16. Är det nyval ni efterfrågar? Tala i så fall om det, för jag tycker faktiskt att också väljare har rätt att veta det.
Ulla Andersson (V):
Jag märker att Kristdemokraterna gärna talar gärna om broms. Det är rätt tydligt att Kristdemokraterna är en broms för människors grundläggande ekonomiska trygghet, framför allt för kvinnors rättigheter och trygghet. På något annat sätt kan jag inte tolka att ni avvisar en politik som skulle ge tryggare ekonomiskt liv för kvinnor, sjuka, arbetslösa och barn.
Ni avvisar så grundläggande reformer som gratis medicin för alla barn, höjt underhållsstöd, högre lägsta ersättning i föräldraförsäkringen, högre ersättning för långtidssjukskrivna, höjd socialbidragsnorm och kraftigt sänkt skatt för alla fattigpensionärer. Det väljer Kristdemokraterna bort. Det är tydligt.
Ni fortsätter på den väg som ni tidigare har valt: Sänkt skatt för höginkomsttagare kommer alltid först. Så visst är ni en broms. Det kanske inte är någon nyhet, men det tål väl att sägas igen. Vi står nu här och debatterar ekonomisk politik och ekonomiskt innehåll. Då väljer ni att rösta på ert eget budgetalternativ. Det är inte så konstigt på ett sätt. Men det kommer ju också något efter klockan 16 i dag.
Vad är då Kristdemokraternas ansvar? Hur tänker ni agera? Vad är ert besked till väljarna överlag i det som nu kommer att ske? Jag tycker att ni har ett ansvar för att tala om det.
Jag tycker faktiskt också att ni har ett ansvar för att, för alla de föräldrar och barn som nu kommer att tvingas fortsätta leva i en mycket svår ekonomisk situation, tala om varför ni hela tiden väljer bort ekonomisk trygghet för dem.
Ulla Andersson (V):
Den budget som regeringen och Vänsterpartiet har lagt fram är en budget med ökade investeringar just för fler jobb. Alliansens främsta jobbreform sägs vara jobbskatteavdraget. Den är enligt era egna beräkningar självfinansierad till 30 procent. Det är en ineffektiv ekonomisk politik för fler jobb - något annat kan inte sägas med en så låg självfinansieringsgrad.
Under er tid vid makten har den relativa fattigdomen bland ensamstående föräldrar ökat med över 40 procent. Antalet ensamstående föräldrar som tvingas till socialen är oerhört högt. Det är nästan var fjärde ensamstående förälder. Inkomstskillnaderna mellan könen har ökat med över 50 procent.
Ni väljer att införa en stigmatiserande fritidspeng i stället för en grundläggande ekonomisk trygghet för alla de människor som har det tufft ekonomiskt: långtidssjukskrivna, arbetslösa eller ensamstående föräldrar. Det är ert val, ett val som ni har gjort och som självklart påverkar deras grundläggande livsvillkor. Det är väldigt många människor som berörs.
Jag märker att Jakob Forssmed, precis som sina kamrater på den borgerliga kanten, väljer att undvika att svara på frågan: Vad händer efter klockan 16 i dag? Vilken är en statsministerkandidat? Tänker ni kräva ett extra val? Är det målet med det som nu kommer att ske? Jag tycker att Kristdemokraterna har ett ansvar för att svara på de frågorna.
Nu är du den fjärde borgare som jag frågar, och ingen har kunnat svara på vem som är er statsministerkandidat. Det tycker jag är lite märkligt, för det kommer ju en stund - ganska snart, om några timmar - där vi kommer att behöva ett besked om hur ni ser på framtiden utifrån det hänsynslösa maktspel som Sverigedemokraterna nu spelar med människors livsvillkor, för jag tror åtminstone att vi är överens om att de gör det.
Ulla Andersson (V):
Jag anser att det är en kränkning. När ni väljer en ekonomisk politik som innebär att man på grund av att man blir pensionär - vilket vi alla vill bli, för alternativet är inte så mycket att välja - blir sjuk, arbetslös eller till och med föräldraledig tvingas betala en högre skatt än när man har turen att vara frisk och ha ett jobb tycker jag att det är en kränkning av människor. Jag tror att de allra flesta tycker det.
Vi lägger fram ett förslag nu om att ta bort straffbeskattningen av fattigpensionärer, de som har 10 000 kronor i månaden i pension eller mindre än så. 250 kronor i månaden är oerhört mycket pengar för den som lever under knappa ekonomiska förhållanden. Det är en enorm summa i en sådan situation. Det är ni nu med om att välja bort tillsammans med Sverigedemokraterna.
Ni väljer alltså att vi fortfarande ska ha ett skattesystem som gör skillnad på människor på det sättet. Om vi då ska prata om resurser till välfärden handlar det dels om att få människor i jobb, dels om att de som har det gott ställt är med och bidrar efter förmåga. Det behöver man inte i Kristdemokraternas Sverige.
Tittar vi på ert förslag till budget kan vi se att ni inom så centrala utgiftsområden som till exempel sjukvård och förlossningsvård har flera miljarder mindre än regeringen. Tittar vi inom arbetsmarknadspolitiken ser vi att det är 4 1⁄2 miljard mindre, om jag inte missminner mig. Så är det om man alltid väljer att prioritera skattesänkningar före gemensam välfärd, före effektiv politik för att skapa arbetstillfällen och före människors trygghet.
Det är det ni har valt, Jakob Forssmed.
Ulla Andersson (V):
Under era åtta år har de 10 procent rikaste fått mer än den halva av svenska befolkningen som har lägst inkomster. Det är er fördelningspolitik, Jakob Forssmed. Det får konsekvenser, bland annat i mindre resurser till välfärden. Men ni har också fört en ineffektiv jobbpolitik som har inneburit att massarbetslösheten har bitit sig fast och att långtidsarbetslösheten har exploderat. Det är vad ni har valt.
Det är också ni som har valt att införa en straffbeskattning av äldre och pensionärer, oavsett om ni sedan har försökt ta steg för att minska klyftan. Men den klyftan består ju fortfarande, och det är ni som har valt att införa den. Vi lägger fram ett budgetalternativ som tar bort straffbeskattningen av fattigpensionärerna, framför allt kvinnor. Det väljer ni återigen bort.
Jag vet att ni hela tiden har haft Sverigedemokraternas stöd för den här politiken och att de återigen väljer att stödja straffbeskattningen med det val de tänker göra i eftermiddag. Det här handlar om vilket samhälle vi vill leva i. Och vi vet att offentliga investeringar har mycket större effekt på jobb och sysselsättning än vad skattesänkningar har. Det är de allra flesta överens om. Vi vet efter åtta år vad som har hänt med er politik.
Vi väljer i stället att öka de offentliga investeringarna och anställa fler i äldreomsorgen. Det behövs verkligen - jag kan lova dig det. Arbetsvillkoren är väldigt pressade, och det är väldigt många äldre som inte får den omsorg de skulle behöva. Kvinnor tvingas vända på förlossningen för att det inte finns tillräckligt med resurser. Välfärd handlar ofta om resurser, även om det också handlar om goda idéer.
Vi försöker se till att de resurser vi har används effektivt. Det är därför vi vill att pengarna ska gå till just den verksamhet de är avsedda för, till exempel de äldres omsorg, och inte som privata vinster ned i privata fickor. Alla aktörer kan fortsätta bara de låter pengarna gå till det de är avsedda för.
Ulla Andersson (V):
Jag tänkte återge borgarnas egen budgetproposition. Jag tror att det var på s. 245, men jag ska inte svära på det. Där står det att den sysselsättningsökning som har varit i Sverige beror främst på befolkningstillväxten. Det är det normala i ett ekonomiskt sammanhang. Ökar befolkningen ökar också antalet jobb.
Det som däremot har hänt med Alliansens ekonomiska politik är att arbetslösheten har ökat i mycket större utsträckning. Vi har massarbetslöshet - och den är en konsekvens av er ekonomiska politik. Långtidsarbetslösheten har exploderat. Det är så det ser ut i dag. Erik Ullenhag pratar om att beskriva verkligheten som den ser ut. Det är kanske så att vi befinner oss i olika delar av samhället.
Jag känner många som är arbetslösa eller sjuka och som lever mycket otryggt. Det är dem debatten oftast borde handla om - tycker jag. Men i ert ställe handlar debatten om de skatter som gynnar framför allt dem med höga inkomster.
Det är ungefär som om skatter inte finansierar någonting utan bara är tagna ur sitt sammanhang. Men vi vet att samhällen som har höga skatteuttag också är mer jämlika där människor får bättre möjligheter och större frihet, där jämställdheten är högre. Det handlar om vilket samhälle vi vill ha, hur vi ska leva i samhället tillsammans. Ni har valt att gynna de 10 procent med högst inkomster. Det är faktiskt vad ni har gjort.
När man väljer skattesänkningar för framför allt höginkomsttagare väljer man också bort sådant som är nödvändigt för oss kvinnor, till exempel en sjukförsäkring, fler anställda i äldreomsorgen, en bra föräldraförsäkring med en ekonomisk ersättning som det faktiskt går att leva på. Det har ni valt bort.
Ulla Andersson (V):
Budgeten handlar om huruvida sjuka människor ska få ekonomisk trygghet eller om det är politiken som ska bestämma hur länge de får vara sjuka och sedan stå i en tom otrygghet. Det är vad detta handlar om. Ska arbetslösa tvingas känna en enorm klump i magen när de måste leva på så låga ersättningsnivåer som socialbidragsnormen? Det är vad detta handlar om.
Det här är det samhälle ni har valt, det vill säga att öka den ekonomiska utsattheten dag efter dag. Låt oss prata om undersköterskornas löner. Vänsterpartiet är ett parti som faktiskt ständigt föreslår ökade resurser till välfärden. Erik Ullenhag tillhör ett parti där partiledaren tycker att man ska sänka ingångslönerna i kommuner och landsting. Han pratar om 15-20 procent. Det skulle betyda att en undersköterska med er politik skulle ha en lön på ungefär 15 000 kronor i månaden.
Lugn, lugn! Centerpartiet slår er. De tycker att undersköterskor ska komma ned på lönenivåer på ungefär 14 000 kronor i månaden. Vi tycker i stället att undersköterskor ska ha en bra lön, ska ha en trygghet, så att de vet att om oturen är framme och de blir sjuka eller sliter ut sig på jobbet, som många gör, ska de ha ekonomisk trygghet också i sjukförsäkringen. De ska få vara sjukskrivna så länge de är sjuka och har rätt till rehabilitering. Det har ni valt bort.
Jag vill att undersköterskorna ska få så många arbetskamrater att de slipper springa och stressa, slipper gå på delade turer, slipper vända in och ut på sig själva vareviga dag för att räcka till - och ändå inte räcka till. Det väljer jag. Det vill jag att de ska få, och det är vad den ekonomiska politiken handlar om. Ni har valt bort detta. Ni väljer ständigt en ekonomisk politik som gynnar dem med högst inkomster.
Erik Ullenhag vet, liksom jag, att en stor majoritet av dem är män. Vi kvinnor är så mycket mer beroende av de gemensamma trygghetssystemen, av den gemensamma välfärden, som hela tiden får stå tillbaka när ni prioriterar sänkt skatt och sänkt skatt för dem som redan har det bäst.