Leif Pagrotsky (S):
Jag beklagar att jag inte är tillräckligt insatt i den tyska balansräkningen för att reda ut huruvida det utgår ränta eller inte på de medel som man disponerar i enlighet med vad som gäller i Tyskland. Låt mig bara ge min principuppfattning om en fråga som Ingegerd Saarinen tog upp, nämligen huruvida Vattenfall bör eller inte bör vara med och delta i debatten inför politiska beslut i de länder där man är verksam.
I Sverige är de statliga företagen medlemmar i de intresseorganisationer som finns i de branscher där de är verksamma. LKAB är med i Gruvindustriföreningen, Vin & Sprit är med i Livsmedelsindustrierna och så vidare.
Där är de med och driver de frågor som branschen och företagen har intresse av, också gentemot regeringen trots att regeringen är ägare av bolaget och man borde kunna tycka att det kunde vara rakare rör i påverkan än via intresseorganisationer och via allmänna debatten. Det skulle i så fall ställa de statliga företagen i en väldigt speciell förmånsställning jämfört med konkurrenterna.
Jag tycker därför att det är en logisk ordning att man använder den allmänna debatten och det ordinarie organisationsväsendet som instrument för sitt sätt att göra sin röst hörd. Att man gör det i Tyskland tycker jag inte är konstigare än att man gör det i Sverige, liksom andra statliga företag gör det i Sverige.
I Tyskland har Vattenfall investerat kolossala belopp i att rena utsläppen från energiproduktionen. Tyskland har en smutsigare, mer koldioxidutsläppande energisektor än vad vi har i Sverige. Det beror på det grundläggande faktum att Tyskland är platt.
I Tyskland finns inga berg som fångar upp snö som då och då rinner nedåt och skapar utrymme för energiproduktion i vattenkraft. Då är det i princip olja, kol och kärnkraft som de väljer att använda sig av, och naturgas också. Förnybar energi har de inte så mycket av, även om de nu satsar mycket på vindkraft.
Att Vattenfall nu är verksamt i Tyskland på de villkor, med de spelregler, det klimat och den geografi som råder i Tyskland tycker inte jag i sig är diskvalificerande. Att Vattenfall bara ska få arbeta i bergiga länder på nordliga breddgrader tycker jag vore fel, eftersom det enbart skulle öppna för verksamhet i Norge och Finland. Där finns stora statliga aktörer på plats som inte gör det möjligt för Vattenfall att investera.
Jag ska också berätta att jag träffade min tyske kollega Wolfgang Klement för ett par veckor sedan. Han ville å sin och sin regerings vägnar berömma mig och Sverige för att Vattenfall är, som han uttryckte det, bäst i hela världen på att rena utsläppen från kolkraften.
Han var stolt över att man i Tyskland, på grund av Vattenfalls investeringar, hade världens renaste kolkraftverk. I ett land som är starkt beroende av den typen av energiproduktion var detta mycket viktigt för honom.
Det tycker jag kan vara värt för oss att då och då påminna oss i stället för att använda som jag tycker vilseledande beskrivningar som att Vattenfall genom sina aktiviteter har hundrafaldigat utsläppen i Tyskland, eller hur formuleringen nu var. Det leder i alla fall tanken helt fel. Verkligheten är ju att man har reducerat utsläppen radikalt genom sina insatser i Tyskland.