KBLab/rixvox huggingface dataset:
Maud Olofsson (C):
Det är alldeles självklart att statliga företag och bolag ska ta ansvar. Det är alldeles givet, och det ansvaret har regeringen också tydligt uttalat. Jag har jobbat rätt mycket med landsbygds- och glesbygdsutveckling under mitt liv, och det jag försöker säga är att dessa kommuner inte kan förlita sig på den statliga verksamheten. Det ska inte vara kärnan. Vi måste ha mer privat verksamhet, och där skiljer det mellan Socialdemokraterna och Centerpartiet.
Om ni, Hans Stenberg, säger att ni ska göra det hela enklare så ska ni väl inte höja arbetsgivaravgifterna, som ni är beredda att göra? Man kan inte höja dem för ungdomar under 26 år. Ni vill höja skatten för låginkomsttagare. Det handlar om dem som bor i Ånge och många andra av dessa kommuner. Ni vill tillsammans med Miljöpartiet höja bensinskatten. Hur tror ni att människor ska kunna leva och bo i de bygderna om ni gör på det sättet?
Jag tror att grunden för tillväxt i dessa små kommuner är att vi där får ett bra näringsliv, med många små och medelstora företag, i kombinationen med att staten tar ett helhetsansvar för en väl fungerande service över hela landet. Vidare måste man se till att infrastruktur, innovationsklimat, högskoleutbildning, yrkesutbildning och annat finns tillgängligt också i dessa kommuner.
Hans Stenberg kan inte påstå annat än att det har förbättrats under den tid som vi innehaft regeringsmakten. Det är viktigt att inse att dessa två alternativ står mot varandra. Det talas om mer stat. Jag tror på mer företagande. Frågan är hur Ånge kommun ska ha möjligheter att utvecklas. Jag tror mer på att det privata företagandet kommer att klara det än på mer stat.
Maud Olofsson (C):
Låt mig först notera att Socialdemokratiska arbetarepartiet inte tycker att arbeten inom de hushållsnära tjänsterna är fina nog för det gamla arbetarepartiet. Det tycker jag att man ska notera. Ni har av partipolitiska skäl valt att inte över huvud taget kommentera det som regeringen gör. Det är för att ni ska få det att låta som att det inte har hänt något.
Det var efter en dialog med branschen som vi tillsatte bland annat Delegationen för samverkan inom den kliniska forskningen. Det är därför vi har höjt forskningsanslagen, och det är därför vi har prioriterat medicin och hälsa i de forskningsinsatser som görs nu. Det var det här ni missade. Det var det här ni inte gjorde när ni satt i regeringen. Nu står ni här och säger att det händer så lite och att ministern inget gör, träffar inte någon och förstår inte detta. Vi stärker nu detta med hjälp av ökade insatser inom forskning och innovation.
Det ska vara innovationsmiljöer där också den här sektorn kan ha tillgång till inkubatorer och allt vad som krävs för att vi ska gå från forskningsresultat till kommersialiserbara produkter. Det är därför vi får den kliniska forskningen att fungera igen. Ni gjorde inget åt detta. Det är bra att ni har vaknat. Det här var ett område som det verkligen behövde göras något åt.
Vinnova får ett utökat uppdrag som också omfattar den här sektorn. Vinnova är det organ som ska fungera också hos oss. Det är inte ministern som ska styra ute i landet - om det så handlar om fordonsindustrin eller läkemedelsindustrin. Mitt uppdrag som minister är att skapa bra, generella miljöer som är till gagn för inte minst den här sektorn. Det är klart att det går att göra mer. Jag är naturligtvis fullt beredd att göra mer.
Om det finns fler idéer från den här sektorn är jag beredd att lyssna på dem. Men det har hänt en hel del saker, och jag tror snarare att det är Socialdemokraternas dåliga samvete som gör att vi har den här interpellationsdebatten i dag.
Maud Olofsson (C):
Jag förstår inte att Ibrahim Baylan säger att jag försöker undvika sakfrågorna. Är inte sakfrågorna för Västerbotten, sysselsättningen och den delen infrastruktur, landsbygdsutveckling, företagsåtgärder, elskatter, transportstöd och arbetsgivaravgifter för unga? Är det inte det? Vad handlar det om? Det är ju helheten av politiken som avgör Västerbottens framtid.
Jag och den övriga regeringen har kunnat ge ökade resurser till kommunerna, kunnat sänka arbetsgivaravgifter och egenavgifter för företagen och kunnat se till att de unga har större möjligheter att få sysselsättning. Vi har gjort satsningar på infrastrukturen. Det handlar om satsning på forskningsmiljöer, sänkta elskatter och förbättrat transportstöd. Det är klart att det påverkar Västerbotten. Därför blir jag jätteöverraskad när Ibrahim Baylan säger: Jo, men det enda som vi ska prata om är Norrbotniabanan.
Norrbotniabanan är extremt viktig för att man ska få en bra infrastruktur. Men det är också de satsningar som vi nu har gjort i Umeå. Det är också de satsningar som vi gör på enskilda vägar, så att skogsnäringen kan få ut sin skog från de olika skogsområdena.
Det är också viktigt att se att transportstödet - som jag förändrade när jag tillträdde och som jag ökade anslagen till - har gett nya möjligheter för de små företagen i Västerbottens inland att faktiskt konkurrera på ett bättre sätt. Då har Socialdemokraternas tal hela tiden varit: Ja, men det drabbar Volvo Lastvagnar. Ja, men jag prioriterar de små företagen. Sedan får Volvo Lastvagnar finna sig i att det blir något mindre i transportstöd till Volvo Lastvagnar. Det är också det som EU-kommissionen har krävt av oss.
Men det är viktigt att se att de små företagen har fått ett mycket bättre läge. Sedan kan jag konstatera att Ibrahim Baylan väljer att inte svara på frågan om ungdomarna. Vad tänker ni ge för besked till Västerbottens ungdomar, de 3 000 som nu ska kastas ut i arbetslöshet? Vad tänker ni ge för besked till alla de företag som fått sänkta egenavgifter och till glesbygdsborna som kan förvänta sig höjda bensinskatter när ni ska regera med Miljöpartiet?
Maud Olofsson (C):
Marie Engström har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att uppnå målet att minska regelbördan med 25 procent. Regeringen vill åstadkomma en märkbar positiv förändring i företagens vardag. Ett led i det arbetet är att minska de administrativa kostnaderna för företagen. Men förenklingsarbetets grundläggande syfte är att se till så att regler, processer och förfaranden är bättre anpassade till företagens villkor och verklighet. Företagaren ska känna, att det blir enklare att driva företag i Sverige.
Och i förlängningen ska företagen uppleva att de regelverk de möter faktiskt är kostnadseffektiva och ändamålsenliga. Samtidigt gäller det att behålla ett regelverk som såväl är konkurrensneutralt och beaktar exempelvis patientskydd som hanterar folkhälso- och miljöskyddsaspekter. Som Marie Engström vet är detta en inte helt lätt balansgång.
Men till skillnad från den föregående regeringen har vi tagit oss an den här utmaningen, och regelförenkling är i dag en självklar del i arbetet med att ta fram nya och ändra gamla regler. Vi har skapat en organisation och ett arbetssätt som vi nu ser börjar ge goda resultat.
Vi har genomfört reformer som en frivillig revision som besparar företagen 2,5 miljarder kronor förenklat tillämpningen av livsmedelsreglerna som besparar företagen 3 miljarder sänkt skatterna på företagande med nästan 50 miljarder förenklat redovisningsreglerna gjort det enklare att starta aktiebolag, och vi utreder ett förslag som kommer att minska uppgiftslämnandet för företagen. Jag skulle kunna hålla på ganska länge och räkna upp åtgärder här i talarstolen. Det tar tid att redovisa de över 1 000 åtgärder som vidtagits.
Den 27 maj överlämnar regeringen en skrivelse till riksdagen där vi redogör för vad vi åstadkommit under den här mandatperioden på regelförenklingsområdet. Då kommer vi också att tala om vad vi tänker göra under nästa mandatperiod. Vi har åstadkommit väldigt mycket fram till i dag, men det finns mycket kvar att göra. Vad oppositionen tänker göra på det här området har vi däremot hört väldigt lite om. Av det lilla vi har hört tycks vi ligga steget före - antingen genomför vi det redan eller också är det redan genomfört.
Maud Olofsson (C):
Jag kan inte säga annat än att det är ett tufft arbete att åstadkomma detta. Det är givetvis så. Där har Marie Engström alldeles rätt. Men jag är ändå den första ministern som har lyckats minska regelbördan. Jag är den första ministern som har lyckats med det. Alla andra före mig har försökt, från Mona Sahlin och framåt. Jag säger inte heller att det går fort och att det är någon enkel sak, någon quick fix. Regelverk har ju kommit till av något skäl.
Den stora skillnaden mellan vad som har gjorts tidigare och nu är det systematiska arbetet, där man går igenom det. Det kommer att ta tid. Det kommer det att göra, för hälften av våra regler kommer från EU-sidan. Vi måste få ordning både på den nationella nivån och på EU-nivån för att åstadkomma detta. Alla departement måste vara inblandade. Alla myndigheter måste vara inblandade. Vi måste alla ta ett gemensamt ansvar. Vi måste också se att den nationella nivån och den lokala och regionala nivån spelar roll.
Företagen möter oftast den lokala nivån. Vad jag försöker säga är att jag inte ser några förslag från oppositionen som gör att ni skulle lyckas. Ni har inga sådana förslag. Ni är ju emot många av de stora puckar vi genomför. Jag har full respekt för att Marie Engström är engagerad i frågan, men man kan inte ha detta engagemang om man själv inte kommer med konkreta förslag.
Vi har genomfört 1 000 olika förenklingar, och det är många på väg framöver. Får vi fortsätta i den här takten med det här systematiska arbetssättet kommer det att bli ännu mycket bättre. Sedan är det det här med vad man upplever i företagens vardag. Ja, det kommer att ta tid innan alla de regler som är utspridda på olika branscher ger en förändring i företagens vardag, för var och en.
Men om man tittar på helheten, till exempel beträffande revisionsplikten, så handlar det om 2 1⁄2 miljard. Det är klart att väldigt många företagare ser att det är en stor förbättring. Jag är glad över att det är många som är engagerade i regelförenklingsarbetet, och jag ser fram emot en presentation av oppositionens regelförenklingslista. Den ska bli spännande att läsa, tycker jag.
Maud Olofsson (C):
Eva-Lena Jansson har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att Riksrevisionen ska få granska verksamheten i Posten Norden AB. Vidare har interpellanten frågat om jag avser att vidta åtgärder för att Riksrevisionen ska få granska samgåendet mellan före detta Posten AB och Post Danmark A/S. Jag har i denna kammare för lite mer än ett år sedan redan besvarat den första av Eva-Lena Janssons frågor. Ingenting i sak har ändrats, så jag upprepar mitt svar från förra året.
Jag har inte några principiella synpunkter på Riksrevisionens önskan att granska Posten efter samgåendet. Jag anser att Riksrevisionen i sin roll fyller en viktig funktion. Den svenska Riksrevisionen utgör en del av riksdagens kontrollmakt, och uppdraget bestäms till både omfattning och inriktning enligt lagen om revision av statlig verksamhet m.m. Svaret var, och är, att det inte är jag eller regeringen som bör agera i frågan, utan det är riksdagen som genom lagen avgör gränsdragningen för Riksrevisionens granskningsrätt.
När det gäller Eva-Lena Janssons andra fråga är mitt svar att Riksrevisionen, som är en myndighet underställd riksdagen, själv har att avgöra huruvida man kan och vill granska själva affären och samgåendet mellan Posten AB och Post Danmark A/S.
Maud Olofsson (C):
Jag har lite svårt att förstå vad den här saken handlar om. Jag tycker att jag har svarat på den här frågan en gång förut. Jag har beskrivit att det är Riksrevisionen själv som avgör om man vill granska oss eller inte. Den försäljningsprocess som vi har haft kring det här får man väl granska. Det är Riksrevisionens uppdrag att bestämma det själv. Jag tycker att jag har gett besked i den frågan.
Vi uppskattar ju bara att Riksrevisionen är med och granskar och att man har synpunkter, råd och anvisningar. Det gör man på andra bolag, och det gör man i det här sammanhanget också. Jag har lite svårt att förstå själva diskussionen och själva frågan. Möjligen antyds det att Socialdemokraterna är missnöjda med samgåendet, men det har jag inte hört så hemskt mycket om under debatten.
Jag tror snarare att samgåendet mellan Post Danmark och Posten Sverige är en förutsättning för att vi ska kunna klara postservicen framöver. Samgåendet har gått bra. Vi ser att det fungerar väl. Det är väldigt små komplikationer i samarbetet. Det var en bra sak att slå samman dem. Det är ett sätt att också klara konkurrenskraften framöver. Det är väl bra om Riksrevisionen har ögonen på det.
Maud Olofsson (C):
Alf Eriksson har frågat mig på vilket sätt regeringen avser att komma till riksdagen med lagstiftning eller andra åtgärder som säkerställer att ingen statlig krona ska gå till att stödja kärnkraft. Alf Eriksson har också frågat om regeringens och näringsministerns ställningstagande om att ingen statlig krona ska investeras i ny kärnkraft innebär att en alliansregering som ägare till statliga Vattenfall inte kommer att tillåta att bolaget medverkar till att bygga nya kärnkraftsreaktorer i Sverige.
Regeringen har i propositionen om förutsättningar för kärnkraftens generationsskifte tydliggjort att något statligt stöd för kärnkraft, i form av direkta eller indirekta subventioner, inte kan påräknas. Det är upp till marknadens aktörer att på kommersiella grunder fatta eventuella investeringsbeslut. Klimatfrågan står nu i fokus och kärnkraften kommer under överskådlig tid att förbli en viktig del av svensk elproduktion. För att minska sårbarheten och öka försörjningstryggheten kommer regeringen att utveckla ett tredje ben för elförsörjningen.
Därmed minskar beroendet av kärnkraft och vattenkraft. För att uppnå detta ska kraftvärme, vindkraft och övrig förnybar kraftproduktion tillsammans svara för en betydande del av elproduktionen. De statliga insatserna kommer alltså att riktas till förnybar energi, liksom till att effektivisera energianvändningen. Regeringens proposition om kärnkraftsindustrins ökade skadeståndsansvar innebär dessutom att industrin nu får ta ett betydligt större ansvar för kärnkraftens risker än tidigare.
Kraven på ersättning har höjs avsevärt i och med att ett obegränsat ansvar införs. Regeringen låter således kärnkraften ta sitt fulla ansvar och går därmed längre än vad de allra flesta kärnkraftsländer gör. Vad gäller frågan om huruvida Vattenfall kommer tillåtas att bygga nya kärnkraftsreaktorer är det enkla svaret att med det nya kostnadsansvaret är regelverket detsamma för all kärnkraftsindustri.
Regeringen har i sina propositioner klargjort industrins förutsättningar med obegränsat ansvar för teknikens risker och att något statligt stöd för kärnkraften i form av direkta eller indirekta subventioner inte kan påräknas. Utifrån de här förutsättningarna får både Vattenfall och de andra bolagen bedöma vilka investeringar som är affärsmässigt motiverade. Vattenfall måste klara av de avkastningskrav som vi ägare har satt upp.
Maud Olofsson (C):
Det är många ärenden som behandlas. Låt mig först och främst ta propositionen. Vattenfall har fått tydliga besked: Det blir inte subventioner. Det är på marknadsmässiga villkor man ska investera i det man gör. Det är bara att läsa i propositionen. Det andra man kan läsa i propositionen är att vi ska minska beroendet av kärnkraften och öka flexibiliteten och tryggheten i våra system. Det betyder mer förnybart.
Det tredje man ska veta, och det behöver man inte läsa propositionen för, är att förnybar energi är just förnybar energi. Kärnkraften är ingen förnybar energikälla. Vi kommer att överlåta till marknaden att bestämma vad det är som ska investeras. Det som händer här och nu är att det förnybara växer.
Jag tycker att debatten har visat att vänsterkartellen återigen är beredd att skapa en stor osäkerhet när det gäller energiförsörjningen framöver. Man är beredd att hota svensk basindustri, svenska företag och svenska konsumenters behov av trygghet framöver. Man ger inte tillräckliga förutsättningar för att bygga ut det förnybara och ett energisystem som är långsiktigt hållbart. Stor osäkerhet råder om elcertifikatssystemet.
Jag måste lita på vad Peter Eriksson säger. Han är ändå språkrör. Ni är beredda att lägga på ökade kostnader i form av elskatter och kärnkraftsskatter, vilket minskar möjligheterna för andra investeringar. Till detta lägger ni kilometerskatt, bensinskatter och annat. Det är klart att den här osäkerheten hotar jobben framöver! Jag tycker att ni ska ta ett resonemang med fackföreningsrörelsen och basindustrin och andra och fråga vad de egentligen tycker. Tycker de att ni ger tydliga besked? Prata med kraftindustrin!
Ger ni tydliga besked om svensk energipolitik framöver? Jag upprepar: Vi har den mest ambitiösa klimat- och energipolitiken i hela världen. Jag förstår om vänsterkartellen inte tycker att det är bra att det inte blev ni som fick genomföra det, men ingen har kunnat säga emot. Detta genomför vi för att skapa trygghet, hållbarhet, nya jobb och en grön framtid för Sverige. Det är det som är vår ambition i den här regeringen.
Maud Olofsson (C):
Jag tycker att det är en klargörande debatt. Det finns två synsätt. Socialdemokraterna tycker att statlig verksamhet ska rädda lands- och glesbygden. Statliga myndigheter ska inte effektivisera sin verksamhet. Det behövs inga åtgärder för att stärka entreprenörskapet. Socialdemokraterna tycker att vi ska ha kvar monopolen, oavsett vilka de är. Vi ska ha statlig prispolitik när det gäller elförsörjning.
Kort sagt: Vi ska ha mer stat. Centerpartiet och alliansen tycker något annat. Vi tycker att vi ska ha mer entreprenörskap. Ett land byggs underifrån av olika slags entreprenörer som har affärsidéer och vill utveckla sina tankar och idéer. Det staten har ansvar för är att skapa goda förutsättningar för detta. Det handlar om de hundra åtgärderna för företagande som vi redan har genomfört, och vi har många kvar i lådan som vi tänker genomföra.
Det handlar om att skapa kommunikationer över hela vårt land - moderna sådana, som gör att människor och gods kan transporteras över hela Sverige. Steg för steg bygger vi ett bättre infrastrukturnät. Det handlar om forskning och innovation, så att det finns satsningar på framtiden och så att småföretagare kan ta fram sina affärsidéer och få hjälp med att utveckla dem. Det handlar om en ambitiös klimat- och energipolitik som gör att vi investerar i förnybar energi och energieffektivisering.
Vi ska se till att inte bara svensk basindustri utan också småföretagen har den energiförsörjning och elförsörjning som är grunden för tillväxten. Det handlar om utbildning, så att människor är väl rustade för den omställning som såväl finanskrisen som den globala situationen innebär. Vi ska rusta Sverige så att vi också klarar framtiden. Vi ska vara en aktiv stat - ja. Men vi ska göra rätt saker.
Det vi från Centerpartiet är stolta över är att vi kan leda ett land där vi i regioner som har varit uträknade nu ser positiva tongångar komma fram trots den globala finanskrisen. Vi vill ha mer entreprenörer som bygger Sverige, och det är också grunden för Centerpartiets arbete i regeringen.
Maud Olofsson (C):
Kristina Zakrisson har frågat statsrådet Mats Odell om han, trots andra besked tidigare, nu har planer på att sälja LKAB eller Vattenfall - eller delar av deras verksamhet - redan före valet 2010. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på frågan. Låt mig först erinra om vad som angavs i budgetpropositionen för 2007, nämligen att regeringen anser att det statliga ägandet bör minskas och att alla statligt ägda företag skulle bli föremål för analys och genomgång innan ställningstagande till en eventuell försäljning.
Regeringens ambition att minska det statliga ägandet ligger fast. Staten kommer under en kortare eller längre tid även kvarstå som ägare i ett antal företag. Regeringen informerade även i samma proposition att det inte är aktuellt med en försäljning av LKAB eller Vattenfall, och det gäller fortfarande. Innan den ekonomiska och finansiella krisen inträffade genomförde regeringen framgångsrika försäljningar av tre av de sex utpekade bolagen samt försäljningen av en del av andelen i Telia Sonera.
Förvaltningen och försäljningen av statligt ägda företag påverkas av det rådande osäkra ekonomiska läget. I varje enskilt fall kommer regeringen att agera som en ansvarsfull säljare, på samma sätt som regeringen agerar som en ansvarsfull ägare, med värdeskapande som övergripande mål. Arbetet med bolagsgenomgångar pågår, och vad gäller Vattenfall specifikt avser regeringen att återkomma till riksdagen med ett förtydligat uppdrag som speglas i en för Vattenfall mer ändamålsenligt bolagsordning.
Som svar på Kristina Zakrissons fråga kan jag därför upprepa vad jag sagt tidigare, nämligen att varken LKAB eller Vattenfall är aktuella för försäljning innan valet 2010.
Maud Olofsson (C):
Jag kan ge ett förtydligande. När vi argumenterade för LKAB sade också alliansregeringen att med den här stora flytten i Kiruna och Gällivare-Malmberget kan vi inte sälja ett bolag och skapa osäkerhet. Det är ett av argumenten för varför LKAB är kvar i statlig ägo. Man ska inte röra om mer än nödvändigt.
Det finns andra bolag som det är mycket mer naturligt att sälja, till exempel Vin & Sprit eftersom vi inte tyckte att staten skulle ägna sig åt spritproduktion. Det är klart att vi ska vara rädda om svenska naturtillgångar. Jag tror att det finns en jättestor uppslutning hos svenska folket för att säkra de delarna. Det gör alla regeringar runt om i världen, och det gör den svenska regeringen också.
Vi kan ändå konstatera att det är ett problem att Vattenfall, om vi tar det som exempel, förvärvade både kolkraftverk och kärnkraftverk under den förra, socialdemokratiska regeringens tid. Man hade också uppbackning från Miljöpartiet och Vänsterpartiet att göra detta. Vi ser vilka diskussioner och debatter detta orsakar, inte minst i Tyskland.
Den här regeringen har fått ägna mycket tid åt att försöka diskutera med den tyska regeringen, Vattenfall och andra aktörer för att inte Vattenfalls varumärke ska förstöras och försämras. De direktiv till Vattenfall som fanns i den gamla bolagsordningen var att de ska vara ledande i omställningen i Sverige. Det var den gamla sosseregeringen som tyckte att det skulle vara så.
Men Vattenfall är ju ett internationellt bolag, och då måste man omfatta hela sitt bolag när det gäller att vara med i omställningen. Vi tycker också att ett viktigt uppdrag för Vattenfall är att stärka det egna varumärket. När man lyssnar till debatten tror jag att var och en förstår att det kan vara en viktig del i detta. Det tredje vi säger är: Förbättra lönsamheten! Det är inte rimligt att vi har en massa kärnkraftverk som står i Tyskland och här i Sverige. Vi förlorar pengar under resans gång.
Vattenfall ska ha en sådan ordning på sina anläggningar att de också kan leverera de intäkter till staten som vi har rätt att ställa krav på. Det är detta som ligger i den här formuleringen om en ändamålsenlig bolagsordning. Vi ställer krav på Vattenfall. Vi ser att det finns väldigt mycket att göra för att förbättra på det området.