Mattias Bäckström Johansson (SD):
Jag yrkar bifall till reservationen i betänkandet. Under senare tid har det uppkommit situationer då elbrist rått i Sverige. Detta blir fallet om elproduktionen inte täcker efterfrågan eller om det saknas tillräcklig kapacitet att överföra elen. Kapacitetsbristen i elnäten har blivit än mer påtaglig som en följd av att städer växer utan att elnäten samtidigt förstärks och moderniseras i motsvarande takt.
Detta drabbar såväl hushållen som näringslivet i Sverige. Jämte detta finns ett generellt problem som numera återfinns inom nästan all tillståndsgivning i Sverige, nämligen alltför långa väntetider i tillståndsprocesser. Att erhålla tillstånd för utbyggnad av elnät kan dröja uppemot tio till tolv år. Dessa brister har lett till problem för företag runt om i Sverige. Det är inte svårt att tänka sig in i situationen.
Vilka företag skulle vara nöjda med beskedet att få vänta tolv år på att få el till den fabrik eller anläggning de tänkt bygga? Det är inte bara investeringarna som uteblir, utan det är även arbetstillfällen och skatteintäkter som går förlorade. Detta utgör ett stort hinder för den samhällsutveckling som är önskvärd för att kunna nå fossilfrihet genom elektrifiering, något som förväntas öka elförbrukningen avsevärt.
Även utbyggnaden av överföringskapaciteten måste i högre grad stå i samklang med samhällsplaneringen. Fru talman! Vi står bakom näringsutskottets förslag att regeringen ska följa upp och analysera de åtgärder som de olika aktörerna vidtog för att motverka den akuta kapacitetsbrist i elnäten som drabbade framför allt Stockholm och Skåne under föregående år.
Uppföljningen ska även belysa huruvida det finns andra åtgärder att vidta som är effektivare och som därmed lämpar sig bättre om liknande situationer skulle uppstå igen.
Däremot menar vi att beskrivningen av den uppkomna situationen missar en central orsak till att situationen på elmarknaden gått från allvarlig till akut, nämligen det faktum att regeringen - också under föregående år - valde att höja skatten på bland annat kraftvärme genom energi, koldioxid- och avfallsförbränningsskatt.
I en interpellationsdebatt som ägde rum i denna kammare i maj 2019 diskuterade undertecknad och den socialdemokratiska energiministern Anders Ygeman de aviserade skatterna för kraftvärmen. Från regeringens sida var svaret då att man inte såg att detta skulle kunna leda till brist i överföringskapacitet.
Anders Ygeman yttrade: "Stockholms politiker får välja om de tror att det finns en risk för regional kapacitetsbrist om de vill framställa el i sitt verk eller om de vill maximera sin egen vinst och då producera värme."
Regeringen såg alltså inte detta problem komma, eller - i bästa fall - så ansåg de inte att det här var deras problem, detta trots de varningar som kom från i praktiken samtliga aktörer och remissinstanser när man beredde dessa skattehöjningar. Sverigedemokraterna menar att denna bristande förståelse är en del av problemet.
Det är åtminstone för oss uppenbart att den chockhöjda skatten på kraftvärme tvingade fram nedläggning av kraftvärmeproduktion i både Malmö och Stockholm. Därigenom minskade elproduktionen och förutsättningarna för större nyanslutningar till elnäten kraftigt i dessa regioner.
Vi anser därför att ställningstagandet från näringsutskottet borde ha inkluderat att regeringen även bör följa upp hur de ökade skatterna på kraftvärme bidrog till att skapa den akuta kapacitetsbrist som uppkom. Det kan även i detta sammanhang finnas skäl att analysera andra relevanta skatter som kan ha bidragit till och haft effekt på den uppkomna situationen.
Vi tycker att det borde vara tämligen självklart att beakta de energipolitiska konsekvenserna, men här är vi tyvärr ensamma om att tycka det.