Thomas Bodström (S):
Något som har utmärkt den här nya regeringen är att man är väldigt bra på att kritisera och ha synpunkter, men har väldigt svårt att svara på konkreta frågor. Jag ställde tre konkreta frågor. Jag fick inte svar på en enda. Det var noll svar. Jag kommer strax att upprepa dem.
Det är säkert riktigt att man under tolv års regeringsinnehav med hundratals, kanske tusentals, lagrådsremisser vid något enstaka tillfälle till exempel 1996, har haft en avvikande uppfattning. Då har det funnits väldigt speciella skäl, som till exempel vid amnestilagen. Det här handlade om att man skulle göra Fredrik Reinfeldt och andra betydligt rikare på kort tid. Det var det den här lagen handlade om. Jag ställde frågan: Varför kunde man inte lägga den här lagen vid sidan om?
Det fanns inte sådana möjligheter vid till exempel några av de lagar som nämndes av Beatrice Ask. Då fanns det skäl för det. Det fanns inga alternativ om man till exempel ville ha den amnesti som partierna var överens om. Här fanns det inga som helst svårigheter. Därför upprepar jag frågan: Varför lade man inte detta vid sidan om? Då hade man ju uppfyllt kraven. Det hade varit hur lätt som helst. Det hade visserligen kostat de allra rikaste i Sverige några kronor mer, men man hade följt grundlagen.
Därför upprepar jag frågan: Varför gjorde man inte på det sätt som jag föreslår, alltså lade det vid sidan om? Det här var inte något som finansierade budgeten, så det hade varit väldigt enkelt. Den andra frågan som jag ställde och som alla inser att jag inte fick svar på var om Beatrice Ask delar uppfattningen om Lagrådets intellektuella moras. Jag hoppas att jag får ett klargörande på den punkten.
Den tredje och kanske viktigaste frågan gällde att Beatrice Ask under den korta tiden på sin nya post fullkomligt har trasslat in sig i frågan om lagrådsyttranden. Vi hade ett färdigt förslag om rattfylleri - det ska vi inte diskutera nu - och då var Lagrådet så viktigt, trots att man ännu inte hade fått ett lagrådsyttrande. Man sade: Det kan komma kritik från Lagrådet. Lagrådet kan ha starka invändningar. Därför ville man inte gå fram med ett förslag.
När det gäller sänkt fastighetsskatt har man lagt fram ett förslag och fått den här allvarliga kritiken från Lagrådet. Det är den mest allvarliga kritik man kan få, nämligen att man struntar i de grundläggande demokratiska principerna. Man hade förstås förväntat sig att Beatrice Ask skulle säga: Stopp och belägg! Det här går inte. Vi tar Lagrådet på så stort allvar att vi inte ens lade fram frågan om rattfylleri. Då hade det hängt ihop. Då hade vi kunnat få respekt för den nya regeringen. Då hade vi kunnat acceptera frågan om rattfylleri eftersom man hade varit konsekvent. Men så gör man inte.
Man stoppar det som gällde rattfylleri med hänvisning till Lagrådet. I stället struntar man i Lagrådet när det gäller fastighetsskatt. Då ligger det nära till hands att tro att det egentligen inte handlar om Lagrådet, utan om att vissa frågor är viktigare än andra. Det kanske ligger mer i linje med den moderatledda regering vi har. Jag upprepar de tre frågorna. Varför gjorde man inte den särlösning som naturligtvis är tekniskt möjlig?
Vad säger justitieministern om finansministerns uppfattning, som han själv skriver om i en bok, om Lagrådets intellektuella moras? Tar justitieministern bestämt avstånd från det? Varför är det sådan skillnad på lagen om rattfylleri och lagen om sänkt fastighetsskatt?