KBLab/rixvox huggingface dataset:
Åsa Romson (MP):
Från det ena till det andra. Det är en allvarlig situation på svensk arbetsmarknad när det gäller en del branscher där man har problem med att upprätthålla den svenska modellen. Den handlar om att vi här upprättar och bibehåller en god sed på arbetsmarknaden och om att man har kontrakt som är transparenta, förhandlade och, så att säga, mänskliga.
Vi brukar kalla det för kollektivavtal eller sådant som liknar kollektivavtal. Nu har jag inte i detalj satt mig in i hela utredningen. Som påpekades kom den häromdagen, och den har ännu inte hunnit, så att säga, gå förbi mitt bord. Men jag företräder en regering som verkligen helhjärtat står upp för att vi ska fortsätta ha den svenska modellen på svensk arbetsmarknad. Vi ska stå upp för möjligheterna till kollektivavtal. Vi ska stå upp för en arbetsmarknad där det är ordning och reda.
Vi har haft problem också med lex Laval-domen. Det var vi överens om över partigränserna under förra mandatperioden.
Åsa Romson (MP):
Ja, det är väl känt att den svenska regeringen har höga och ambitiösa målsättningar, inte bara i fråga om att ta sig an den enorma bostadsbrist som vi har i Sverige utan också i fråga om att ta sig an arbetslöshetssiffrorna. Vi behöver ha ett jobbmål i Sverige som är ambitiöst och högt. Vi står alla varje dag upp för att det är åt det hållet vi måste gå. Det betyder också att man måste värna om en svensk arbetsmarknad där det är ordning och reda.
Det handlar om att vi har lagar som fungerar i EU-systemet men som också fungerar för dem som är här och arbetar och för dem i Sverige som träder in på arbetsmarknaden. Vi får återkomma. Nu kommenterar jag en utredning som kom häromdagen. Det är inte kutym att regeringen fattar beslut samma dag som en utredning kommer. Det tänker vi inte heller göra i det här fallet. Vi får titta på utredningen mer i detalj. Men vi är för en arbetsmarknad där det är ordning och reda. Vi är för en arbetsmarknad i samklang med EU-lagstiftningen.
Men vi tar också steg för att modernisera den när vi ser att det finns brister. Det har varit brister i fråga om utstationeringsdelarna i Sverige. Annars skulle vi inte ha varit ganska eniga i riksdagen om att tillsätta den här utredningen.
Åsa Romson (MP):
Ja, det här är den stora uppgift vi har - då menar jag "vi" i en bredare bemärkelse.
Inte bara regeringen utan varje ansvarstagande politiker i landet har i dagsläget egentligen en primär uppgift, och det är att klara den situation som vi just nu är inne i. Det är en omvandling som kommer att förändra Sverige, men jag är övertygad om att det kommer att bli en god förändring i framtiden när vi faktiskt kan växla ut och bli ett större och starkare samhälle med mer mångfald och med fler som är med och deltar i byggandet av välfärden. Det är helt riktigt att frivilliginsatserna är helt fantastiska.
Precis som många andra följde jag galan. Jag hade möjlighet att sitta på plats och se dessa fantastiska svenska artister som hyllar engagemanget för att man ska ha ett bra mottagande. Men detta innebär inte - tvärtom - att det inte sker insatser från samhällets sida. Vi är medvetna om att de behöver skalas upp. Varje dag sitter myndighetspersoner, byråkrater och politiker och är svettiga över de uppgifter de just nu genomför.
Åsa Romson (MP):
Först skulle jag bara vilja säga att vi varje dag har ett migrationsverk där man jobbar skift - och man jobbar sjudagarsvecka - för att lösa mottagandet i det primära skedet. Vi har varje dag rektorer på skolorna som tar emot nya elever. Det handlar inte om enstaka nya elever, utan det handlar om många nya elever, som de tar in i skolorna. Det är inte ett frivilligarbete. Det är ett arbete som ligger på deras axlar men som vi alla politiker måste ta ansvar för att möjliggöra.
Vi har varje dag socialsekreterare ute i kommunerna och oerhört många kommunala tjänstemän som jobbar för att mottagningen, inte minst av ensamkommande flyktingbarn, och placeringarna ska fungera. Det är en otroligt stor apparat igång för att säkra ett bra mottagande. Sedan har vi hela integrationsfasen och hela etableringsfasen med arbetsmarknadens parter och så vidare. Det är alltså ett väldigt stort arbete. Det är ett arbete som vi måste skala upp. Vi är medvetna om det. Vi jobbar också med att medvetandegöra det i hela Sverige.
Vi gör det även i EU. Jag tror att det var tydligt att statsministern och migrationsministern på senaste EU-mötet gjorde vad de kunde för att få till ett bra beslut i EU. Men det behövs fler, även där.
Åsa Romson (MP):
Det är helt sant, precis som Hans Linde säger, att UNHCR är en av de absoluta nyckelorganisationerna i det enorma arbete som handlar om att 60 miljoner människor i världen är på flykt. UNHCR ensamt tar hand om uppskattningsvis 25 miljoner.
Det är anledningen till att Sverige kanaliserar en så stor del av det humanitära biståndet till UNHCR och anser att det är oerhört viktigt. Inte minst på den gala som det har refererats till tidigare framkom tydligt varför UNHCR:s arbete inte får undergrävas. Det är den väg in som flyktingar har till den del av världen som heter EU.
Jag samtalade själv med Guterres under FN-dagarna förra helgen. Hans mandatperiod är snart slut. Han har suttit på ett oerhört långt uppdrag - tio år. Det är helt riktigt att hans uppdrag tar slut.
Åsa Romson (MP):
Jag konstaterar att det är en utnämningsprocess som inte ligger i Sveriges händer utan i FN:s och FN:s generalsekreterares händer. Det är riktigt att länder ibland intar en ståndpunkt i sina rekommendationer till, eller dialog med, FN om kandidaterna, framför allt vilka kvalifikationer en sådan kandidat ska ha. Där har Sverige ställt ett tydligt krav.
Vi ställer höga krav på att den som tar uppdraget också har en ambitiös agenda när det gäller att stå upp för mänskliga rättigheter, legala vägar in och regelverket. Det är ett oerhört viktigt kvalifikationskrav från Sveriges sida. Vi konstaterar också att Helle Thorning-Schmidt är en av kandidaterna. Jag träffade på flera kandidater under vistelsen i New York.
Det finns flera kompetenta och meriterade kandidater. Helle har varit regeringschef. Vi kan konstatera i sammanhanget att en tidigare sådan bakgrund brukar ha betydelse. Hon tillhör dessutom den nordiska kretsen. Med dessa konstateranden kan man nog komma fram till olika ställningstaganden om vad som är bra för organisationen. I slutändan kommer FN:s generalsekreterare att besluta. Men Helle Thorning-Schmidt är nordisk kandidat.
Åsa Romson (MP):
Tack för frågan! Jag tror att debatten om behovet i Sverige av att bygga tåg som går snabbare och går i tid går längre tillbaka än en vecka. Jag skulle säga att den diskussionen har förts under de senaste åren. Inte minst var det en starkt pådrivande diskussion under förra mandatperioden. Det är positivt att det nu finns en mycket stark uppslutning för att vi behöver bygga ut det svenska järnvägssystemet. Vi behöver stärka det och bygga ut det, och tågen behöver i framtiden kunna gå snabbare.
Det är klart att det är intressant att höra vad andra aktörer i andra länder säger om detta. Det har de gjort på öppna seminarier och på andra sätt, och det sker naturligtvis diskussioner också inom ramen för Sverigeförhandlingarna, där statens förhandlingsman kontra kommunerna och regionerna tittar på vilken stärkt kapacitet man behöver.
All kunskap behövs i detta om hur man kan bygga snabbt och robust och göra det till så liten kostnad som möjligt. Det tror jag är en mycket bra grund för svensk järnväg. Det är regeringens inställning, och det har jag sett att det är fler som delar.
Åsa Romson (MP):
Jag förmodar att man inom ramen för det arbetsområde i regeringen där man är mycket intresserad av att veta vad andra aktörer kan bidra med när det gäller att bygga ut den svenska infrastrukturen är väl informerad om de öppna kunskapsseminarier och annat som har försiggått där aktörer har varit mycket tydliga med vad de kan i Sverige.
Någon regelrätt upphandlingsprocess när det gäller höghastighetsbanor i Sverige pågår inte, och därför finns inte heller den formella handling som jag har förstått att en del har förstått det som skulle finnas på bordet. Men när det gäller detaljer om exakt vilka handlingar som har inkommit till infrastrukturministern kan jag tyvärr naturligtvis inte svara korrekt här i riksdagens kammare, eftersom jag inte har diariet från infrastrukturministerns departement.
Åsa Romson (MP):
Jag tackar Beatrice Ask för en fråga i ett angeläget ämne. Regeringen delar oron över att vi har ett ökat antal som återvänder efter att ha deltagit i troliga terroristhandlingar. Det vore självklart bra att kunna lagföra dem i Sverige.
Det vore bra för det preventiva arbetet mot terrorism och viktigt för samhället i ett preventivt syfte. Liksom otaliga debatter i kammaren under året har visat kräver detta delvis ny lagstiftning. Den är på väg. Regeringen avser att kriminalisera att ta emot i terroristutbildning och att resa i avsikt att begå eller förbereda terroristbrott eller ta emot terroristutbildning.
Detta har varit föremål för en utredning. Utredningens förslag remitteras nu, och regeringen hoppas bli klar med sitt förslag före jul.
Åsa Romson (MP):
Beatrice Ask har säkert hört ansvarig minister lägga ut texten om detta ganska mycket, för det är inga lätta frågor. Det blir en del svåra avvägningar mellan betydelsen av detta för den svenska signalspaningen och den viktiga information vi får genom dessa kanaler om planeringen och utförandet av dessa oerhört allvarliga brott. Vad skulle det betyda om man fortsätter med det inom ramen för förundersökningar?
Jag vet att det pågår en del tankearbete men att det inte hittills har gått att hitta någon bra lösning på det. Det är i alla fall den information jag har fått av ansvarig minister när jag följt dessa frågor. Önskas ett mer detaljerat svar kan fler frågor givetvis ställas till Anders Ygeman. Vad gäller ytterligare hemlig dataavläsning är regeringens ambition att kunna komma vidare.
Har domstolarna fastställt att något behöver avlyssnas men det inte går av rent tekniska skäl ska det lösas.
Åsa Romson (MP):
Frågan aktualiseras ur rättssäkerhetssynvinkel och utifrån att de beslut som fattas av förvaltningar och myndigheter i Sverige ska kunna prövas rättsligt för att man ska säkerställa att besluten är riktiga. I grunden handlar det om att vi ska fatta rätt och bra beslut i de svenska myndigheterna och förvaltningarna och att det ska styras från Sveriges riksdag genom att det fattas lagenliga beslut.
Jag vet inte om ledamoten satt i riksdagen under förra mandatperioden, men det gjorde jag. Då var det ingen debatt om att det var en avgörande punkt i rovdjurspropositionen att det som en följdkonsekvens av delegeringen av vargjaktsbeslut inte skulle gå att pröva detta på sedvanligt sätt. Det är en rättssäkerhetsprincip som Sverige har anslutit sig till både internationellt och genom EU-konventioner. Detta är under utredning.
Det finns ett utredningsförslag, och regeringen avser att gå vidare med utredningens förslag.
Åsa Romson (MP):
Det var snarare en fråga till Naturvårdsverket om en precisering och ytterligare fördjupning av bakgrunden till de slutsatser som Naturvårdsverket drar. Enligt den korta redovisning av rapporten som jag har hunnit ta del av handlar det om att det ur ett makroperspektiv inte går att knyta någon negativ utveckling av landsbygdsnäringarna till den ökade rovdjurspopulationen.
Snarare har vissa specifika näringar vuxit till följd av detta, inte minst inom turismsektorn. Dock förnekas inte eller förminskas den enskilda problematik som finns i varje ärende som handlar om att rovdjur kan komma i svår eller till och med dödlig konflikt med husdjur och tamboskap.
Regeringen bedriver därför en rovdjurspolitik som ska värna om att minska dessa konfliktrisker, sett till att Sverige nu har en större rovdjurspopulation.
Åsa Romson (MP):
Det har varit en oerhört angelägen fråga att EU får en bättre avgasregleringsordning. Det ska inte vara som i dag när fordon och bilar bara testas mot en teoretisk körcykel, utan det ska vara en mer verklighetsbaserad ordning. Sverige har haft detta krav och varit påskyndare av dessa regler inom EU under lång tid.
Jag har själv skrivit otaliga brev tillsammans med bland andra den holländska ministern, och en del andra har tagit upp frågan med kommissionärer och sagt att vi behöver få en bättre ordning, sett till helheten. Vi måste få på plats en cykel som testar mot mer verklig körning, inte minst kallkörning, som är viktig för vårt land. Vi baserar det på de mätningar som vi har gjort i Sverige under lång tid och där vi har sett ganska stora avvikelser jämfört med de verkliga utsläppen.
Det är därför välkommet för EU i stort att de beslut som hittills har fattats har gått i riktning mot att få på plats en körcykel. Man tar inte alla steg på en gång, men väsentliga steg kommer på plats redan i september 2017. Det har varit viktigt för Sverige att de första stegen kommer igång 2017. Sedan ska vi ta ytterligare steg för att minska utsläppen i Sverige.
Åsa Romson (MP):
Jag upprepar det jag sa tidigare, nämligen att det är välkommet att EU från september 2017 får en körcykel där man måste komplettera med körcyklar av mer verklighetsbaserad natur. Det har Sverige varit pådrivande i. Vi har andra krav i reformeringen, nämligen att man ska ha fler oberoende aktörer som verifierar, och det finns ett antal ytterligare krav på att kommissionen ska agera för att detta ska komma på plats.
I den tekniska kommittén deltog även experter från Sverige för att komma överens om vad som är tekniskt möjligt, i vilka steg och hur. Det är helt riktigt att de olika länderna kom med olika tekniska bedömningar av vad som är möjligt och när. I det första steget trodde Sverige att det inte var tekniskt möjligt att komma så långt som kommissionen sa, men i senare steg ville Sverige få ännu hårdare och skarpare värden på plats.
Det var en förhandling mellan de tekniska experterna i kommittén om vad som är möjligt att gå fram med. För Sveriges regering var det viktigt att man kom fram till ett beslut.
Åsa Romson (MP):
Det är den ödesfråga som vi är många som åker till klimattoppmötet för att se till att vi hittar lösningar på. Jag är väldigt glad över att det är flera ledamöter som också kommer med för att kunna påverka på plats, för påverkan är långt ifrån ämnat endast för regeringar. Vi har starkt stöd från svenska företag, kommuner och regioner som ligger på i dessa frågor.
Jag tror att den svenska debatten har varit tydlig med att det inte räcker med att slutföra ett paket i Paris och säga: Det här är lösningen. Klimatmötet i Paris måste forma ett avtal som är dynamiskt i den meningen att det säkrar de första stegen.
Det är bara en handfull länder på jorden som ännu inte har lämnat in sina klimatåtaganden, och man måste säkra en process där dessa länder kommer tillbaka och säger: Okej, vi kan göra mer. Att göra detta vart femte år blir faktiskt det viktigaste utfallet av klimattoppmötet.
Åsa Romson (MP):
Precis som ledamoten pekar på sker klimatarbetet inte på toppmötet, utan det sker hemma - i företag och regioner och i hur vi som lagstiftare och regeringen bygger Sverige i framtiden, precis som vi kan ställa krav på andra länder att de ska minska sina utsläpp.
En viktig komponent för att få hela Sverige att jobba med klimatarbete är att staten kan gå in med medfinansiering och samarbeta kring att skala upp lyckade klimatprojekt. Vi behöver gå framåt snabbare, det ser vi inte minst på klimattoppmötet. Alla länder behöver jobba med en starkare agenda.
För att skala upp kommunernas, regionernas, företagens och bostadsrättsföreningarnas planer för att minska utsläppen måste vi vara med och finansiera en del. Det har varit väldigt lyckat. Hittills är det många som har sökt pengar, och vi kommer att få mycket klimatnytta i Sverige för dessa pengar. Det är medfinansiering som också andra aktörer finansierar.
Åsa Romson (MP):
Även jag är djupt berörd av vittnesbörden från inte bara Tuvalu utan även andra länder om klimatförändringarna. Det är fruktansvärt. Jag tycker att det är viktigt att ett klimattoppmöte som det som pågår just nu får ta del av det. Där gör Tuvalu och flera andra östater en stark insats, och jag vet att det hölls flera möten där bland annat Stefan Löfven deltog tillsammans med regeringscheferna för dessa länder.
Inte minst är det viktigt att veta vilken skillnad det är om man skulle nå en medeltemperaturökning på enbart 1 1⁄2 grad. Det betyder egentligen skillnaden mellan liv och död för en del av de här nationerna. Utfasningen av fossila subventioner är en viktig fråga globalt. Sverige jobbar också för det. Det är mycket internationellt och globalt, och även hemmavid tittar vi på det.
Framför allt de icke skatterelaterade fossila subventionerna är riktigt skadliga och måste fasas ut.
Åsa Romson (MP):
Jo, Sverige städar upp framför egen dörr genom att vi är ett av de få länder som bland annat ger ut den typen av rapporter från våra expertmyndigheter, i enlighet med det samarbete som vi har inom OECD, som bedriver ett viktigt internationellt arbete som vi stöder. Vi har varit initiativtagare till det bredare upprop som nu bland annat Nya Zeeland och flera av de nordiska länderna har drivit på internationellt, för att säkerställa att man jobbar hårt med att ta bort miljöskadliga subventioner.
Vi ser mycket positiva exempel i bland annat Indonesien, där man lyckosamt har kunnat göra en större reform inom ett land som har potentiellt stora problem. Genom att ta bort miljöskadliga subventioner i bränslesektorn kan man faktiskt få resurser för att satsa på klimatarbete. Vi redovisar mycket tydligt i budgeten - det sker varje år i Sverige, och det är glädjande att det stöds av Vänsterpartiet - hur vi jobbar med detta i Sverige. Där redovisas att det är de icke skatterelaterade fossila subventionerna som är prioriterade.
Utöver det gör vi naturligtvis annat. Vi tillsätter till exempel en utredning om flygskatt. Det är ett sätt att komma vidare och tydliggöra att vi har mer att göra.
Åsa Romson (MP):
Även jag tycker att det är viktigt att koppla ihop internationell politik och nationell, inte minst därför att klimatfrågorna är både nationella och internationella. Det är precis som Lars Tysklind säger: Vi måste driva på ett klimatarbete i Sverige som också kan ge ringar på vattnet i andra länder. Det är bara genom att ta vårt ansvar här hemma som vi med trovärdighet kan säga till andra länder att de ska ta sitt ansvar.
Ett litet exempel är att regeringen försöker se hur vi kan gynna svensk exportindustri genom klimatanpassade reformer.
Där finns till exempel framgången hos ett av de svenska storföretagen med att ta fram en elbuss, något som är oerhört intressant inte bara för det svenska bussnätet på orter där man kan få mindre utsläpp utan också i stora länder som Indien, som är en av de aktörer som verkligen måste vändas runt för att vi ska få ett bra, starkt avtal och också minskade utsläpp. Det tycker vi är viktigt. Jag får återkomma till den gröna skatteväxlingen. Där välkomnar jag de förslag som Liberalerna har talat om beträffande miljöskatter.
Åsa Romson (MP):
För att riskera att provocera fram en debatt som vi höll här i kammaren väldigt många gånger under förra mandatperioden - om vad som hände med skatteväxlingen - kan vi väl konstatera att den tidigare alliansstyrda regeringen och den nuvarande socialdemokratiska och miljöpartistiska regeringen har olika syn på hur mycket skatter Sverige behöver få in för att upprätthålla en god välfärd och hur bra det är för att stärka Sverige.
Där tror jag egentligen att hela svaret ligger på frågan hur den här regeringen har hanterat att den förra regeringen sänkte skatterna med över 100 miljarder. Det är därifrån det kommer. Jag välkomnar Liberalernas initiativ till att titta på smarta kemikalieskatter och fordonsskatter inom ett system som bonus-malus. Det är något som behandlas i en utredning som regeringen har tagit initiativ till och kommer att fullfölja.
Men jag sätter ett frågetecken för den nya retorik som Liberalerna har, med tanke på hur bryskt man säger nej till det som verkligen betyder något i klimatsammanhang. Det är skatterna på bensin och diesel, som nu kommer att skrivas upp i enlighet med plånboken.
Åsa Romson (MP):
Det är ett ganska komplext område som berörs. Vattendirektivet är i sin förlängning ett viktigt direktiv i EU - att alla EU:s medlemsstater jobbar för en god vattenkvalitet. Det är inte minst viktigt i ett land som Sverige som är så vattenrikt. Vår livsmedelsproduktion och vår välfärd i form av rent vatten och ren luft bygger på att vi klarar vattenfrågorna. Här finns det stora utmaningar.
Den utmaning som handlar om det strömmande vattnet gäller den biologiska mångfalden, där många svenska vattendrag är starkt påverkade därför att vi historiskt har haft en stor damm- och kraftverksamhet. Detta måste man kunna modernisera, och man måste kunna ta steg för att göra det. Jag vet att det finns många som sitter och funderar just på hur dessa steg ska tas och i vilken ordning. Den förra regeringen tog en rad steg genom att ge särskilda direktiv till länsstyrelserna.
Detta har utfallit med en viss aktivitet som har rönt stor kritik i dag från Alliansens ledamöter. Regeringen försöker vara lyhörd och hitta lösningar.
Åsa Romson (MP):
Det blir lite svårt att gissa sig till den exakta kontexten på detta seminarium. Det låter som ett mycket intressant seminarium. Jag hoppas att Kristdemokraterna kände att de fick sig något till livs. Jag ska ta upp två saker. När det gäller ägare till små vattenkraftverk ska vi vara tydliga med att de små vattenkraftverken har ringa betydelse för energitillgången och för säker tillgång till god energi i Sverige. De står för några få procent av produktionen.
Av energiskäl, och därmed klimatskäl, har de inte någon stor påverkan. Däremot har de stora kulturella värden. De kan naturligtvis också ha ett substantiellt ekonomiskt värde för den enskilda ägaren. Vattenkraften är i dag den lönsammaste energiproduktionen i Sverige. Därför tvivlar jag inte alls på detta. Det är också därför som jag säger att detta är en problematik som vi måste titta på. Vilka steg ska vi gå framåt i fråga om lagstiftning?
Vi kan nämligen inte ha den ordningen i Sverige att vi i alla andra sektorer ställer moderna miljökrav men gör undantag för hela denna sektor.
Åsa Romson (MP):
Regeringen vill ha en tuffare lagstiftning, också i EU, när det gäller vapendirektivet. Men vi vill definitivt att det ska ta hänsyn till förhållandena i medlemsländerna. För svensk del vill vi inte att de ändringar som görs i vapendirektivet ska leda till ett onödigt besvär för svenska jägare, utan vi vill säkerställa att undantaget fortsätter att respekteras.
Det är viktigt att få en starkare lagstiftning men naturligtvis också viktigt att den fungerar i praktiken. Då är det ju inte svenska jägares vapen som lagstiftningen riktar in sig på, utan de ska undantas.
Åsa Romson (MP):
Ja, det är en av de frågor som jag har uppfattat finns på agendan. Nu har jag inte fått den exakta agendan. Det är sådant som förändras allteftersom man har kontakt mellan delegationerna. Men det är en av de intressanta frågorna att diskutera, naturligtvis utöver läget i Afghanistan.
Afghanistan är ett land som Sverige har en enormt stor biståndsinsats i. Det är ett land där vi har haft en stark involvering inklusive stöd till den militära närvaron. Vi är väldigt bekymrade över Afghanistans stabilitet, inte minst för de människor som är där, men också med tanke på de många flyktingar världen över som kommer från Afghanistan och som kanske skulle vilja återvända.
Om människor i Sverige av afghanskt ursprung kan återvända är det väldigt bra. Såvitt jag är informerad är det en av punkterna på agendan.