Marta Obminska (M):
Till att börja med yrkar jag bifall till reservation 2. I regeringsformen slås det fast att den offentliga makten ska utövas med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans frihet och värdighet.
Yttrandefrihet, informationsfrihet, mötesfrihet, demonstrationsfrihet, föreningsfrihet, religionsfrihet, skydd mot tvång att uppge var man står politiskt, religiöst eller kulturellt, rätt till kroppslig integritet och rörelsefrihet, rättssäkerhet, skydd mot diskriminering, rätt till stridsåtgärder på arbetsmarknaden, egendomsskydd, allemansrätt, upphovsrätt, näringsfrihet, rätt till utbildning och forskning är i stort sett våra grundläggande fri- och rättigheter enligt regeringsformen.
Alla svenska medborgare har samma grundläggande fri- och rättigheter, oavsett ålder, kön eller härstamning. De flesta reglerna om fri- och rättigheter gäller även utländska medborgare. Samtidigt har inte alla fri- och rättigheter som regleras i regeringsformen samma skydd mot begränsande lagstiftning. Skyddet för äganderätten och näringsfriheten är till exempel svagare än det är för exempelvis yttrande-, informations-, mötes-, demonstrations- och föreningsfriheterna.
Rätten att äga är grundläggande i ett demokratiskt samhälle. Carl Bildt, Bengt Westerberg och Olof Johansson uttryckte det så väl något år efter kommunismens fall i Öst- och Centraleuropa: "Det finns inget land som avskaffat den privata äganderätten samtidigt som en fungerande demokrati har fortsatt att existera. Äganderätt i sig garanterar inte demokrati, men där äganderätten utplånas försvinner också förutsättningarna för en livskraftig demokrati.
Den enskilda äganderätten är vidare en oundgänglig förutsättning för en fungerande marknadsekonomi. Endast stater med en tryggad enskild äganderätt har kunnat tillförsäkra sina invånare välstånd." Vi moderater menar, nu som då, att grundlagens skydd mot rättighetsinskränkningar bör vara lika starkt oavsett vilken fri- och rättighet det gäller.
Även när det gäller den enskildes äganderätt borde en inskränkning endast få göras för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle, och en begränsning bör aldrig få gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som föranlett den. En begräsning bör inte heller få göras på grund av en politisk eller någon annan åskådning och sträcka sig så långt att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen. Skyddet för äganderätten bör även anpassas till samhällsutvecklingen.
I dag nämns inte immateriella rättigheter i regeringsformens bestämmelser om egendomsskydd. Vi moderater anser att det är angeläget att utreda hur grundlagsskyddet för immateriella rättigheter ska vara utformat. Det skydd för fri- och rättigheter som ges i regeringsformens andra kapitel gäller generellt sett gentemot det allmänna, men inte mellan enskilda. Det är dock inte enbart stater utan även enskilda människor och organisationer som kan kränka fri- och rättigheter.
Enligt Europadomstolen handlar Europakonventionen inte enbart om skydd av mänskliga rättigheter gentemot stater, utan också om att konventionsstaterna har ett ansvar att skydda enskilda från rättighetskränkningar utförda av andra enskilda. Ett exempel på detta är Europadomstolens dom i målet Söderman mot Sverige. Det handlade om en ung kvinna som smygfilmades i duschen av sin styvfar.
Europadomstolen ansåg att Sverige hade brutit mot artikel 8 i Europakonventionen om rätten till skydd för privatlivet, eftersom staten inte tillhandahöll vare sig straffrättsliga eller skadeståndsrättsliga regler till skydd för kvinnan i den aktuella situationen. Vi moderater anser att det ska framgå explicit av regeringsformen att staten även har en skyldighet att skydda enskilda från kränkningar av fri- och rättigheter som utförs av andra enskilda.
I fråga om enskilda människors möjlighet att värna sina fri- och rättigheter med stöd av regeringsformens andra kapitel är ett mål som Högsta domstolen avgjorde år 2014 av stort intresse. I domen tillerkändes en person skadestånd efter att han fråntagits sitt svenska medborgarskap i strid med 2 kap. 7 § i regeringsformen.
Bestämmelsen riktar sig i första hand till lagstiftaren och myndigheter, men bör enligt domstolen kunna åberopas av den enskilde som grund för skadeståndsskyldighet för staten. Frågan om och på vilket sätt en motsvarande möjlighet till skadestånd föreligger vid övergrepp mot andra i regeringsformen skyddade fri- och rättigheter är inte entydigt besvarad.
Utskottet föreslår ett tillkännagivande med anledning av motionsyrkandet om skadestånd vid överträdelse av grundlagsskyddade fri- och rättigheter i regeringsformen. Regeringen bör tillsätta en utredning med uppgift att analysera frågan om skadestånd vid överträdelse av grundlagsskyddade fri- och rättigheter i regeringsformen.
I de fall då staten eller en kommun gör sig skyldig till en överträdelse av Europakonventionen har det länge varit omdiskuterat om den enskilde som drabbats av överträdelsen har rätt till skadestånd eller inte. Utskottet föreslår även här ett tillkännagivande till regeringen med anledning av motionsyrkanden om skadestånd vid överträdelse av Europakonventionen.
Regeringen bör återkomma till riksdagen med ett förslag till reglering av enskilda fysiska och juridiska personers möjlighet att få skadestånd av staten eller en kommun vid överträdelse av Europakonventionen. Köpenhamnskriterierna kallas de kriterier som en stat måste uppfylla innan den kan bli medlem i Europeiska unionen.
Det politiska kriteriet omfattar krav på stabila institutioner som garanterar demokrati, rättsstatsprincipen, mänskliga rättigheter samt respekt för och skydd av minoriteter. Vi har nyligen sett exempel på att medlemsstater efter sitt EU-inträde brister i respekten för fri- och rättigheter.
Vi moderater anser att en prövning av medlemsstaternas respekt för mänskliga rättigheter och demokratiska status bör ske löpande genom en oberoende revision och att det ska finnas möjligheter till sanktioner vid allvarliga överträdelser.