Niclas Malmberg (MP):
Jag blir förbryllad över att Aron Emilsson inte före mig har presenterat Sverigedemokraternas syn på detta ärende; jag har många frågor att ställa till honom. Har han möjlighet att besvara dem senare får han göra det. Annars får jag nu redovisa vad övriga partier har för syn på denna fråga.
I övrigt är nämligen alla partier ense om att detta är en viktig proposition, som vi ska bifalla. Förra veckan antog riksdagen en museilag i stor enighet. Även då gick Sverigedemokraterna som ensamt parti emot övriga partier.
Museilagen är en lagstiftning som jag hoppas kommer att tillämpas i stor omfattning för att sprida kunskap och engagemang kring kulturarvsfrågor. Dagens lagstiftning, som handlar om att ge ökat skydd åt kulturarv i händelse av krig, hoppas jag däremot naturligtvis att vi aldrig någonsin ska behöva tillämpa i Sverige.
Likafullt är det en viktig lagstiftning att få på plats så att Sverige också kan godkänna, ratificera, andra protokollet till Haagkonventionen om skydd av kulturegendom i händelse av väpnad konflikt. Lagstiftningen måste vara på plats för att Sverige ska kunna godkänna tilläggsprotokollet och på det sättet också medverka till att skydda kulturarv runt om i världen.
Tyvärr har förstörelse av kulturarv vid krig återigen hamnat på den internationella dagordningen, på grund av IS framfart. IS tydliga syfte är att utplåna förislamisk kulturtradition från de områden man försöker ta kontroll över.
Man förstör byggnader, kulturarvsföremål och böcker - inte för att de hamnar i vägen för militära aktioner, utan de är själva målet för aktionerna. Detta är inget man gör i smyg, tvärtom.
Man sprider bilder där man slår sönder assyriska och babyloniska kulturföremål, skulpturer och annat, för att visa på makt och för att rekrytera - precis samma fenomen som vi såg för några år sedan, när talibanregimen härjade i Afghanistan. Man sprängde bland annat de stora buddastatyerna i landet och uppmanade sina anhängare att förstöra all icke-islamisk konst.
I detta sammanhang är det väldigt viktigt att kunna sin historia och veta att detta inte på något sätt bara är förknippat med islamistiska extremister. Förstörelse av kulturarv har funnits i alla tider i krig.
Det värsta exemplet är faktiskt andra världskriget, där Förintelsen, utöver folkmordet på människor, syftade till att radera ut det judiska kulturarvet. Även de allierade under andra världskriget förstörde kulturarv medvetet, till exempel vid bombningen av Dresden.
Åtminstone sedan 1815 har man internationellt försökt hantera dessa frågor. Då kom de upp på bordet efter fransmännens plundring av kulturarvsföremål runt om i Europa under Napoleonkriget. Under 1800-talet och början av 1900-talet växte det fram internationella juridiska principer för hur man ska hantera kulturarvsbrott. Första gången personer kom att dömas för denna typ av brott var vid Nürnbergrättegångarna efter andra världskriget.
Efter det dröjde det ända till krigen i forna Jugoslavien innan personer återigen blev dömda för denna typ av brott. Krigen i forna Jugoslavien handlade i väldigt stor utsträckning just om att radera ut kulturarv för att kapa människors känsla av tillhörighet till vissa geografiska områden.
Nu önskar jag att Sverigedemokraterna kommer på plats så att jag kan fråga Aron Emilsson vilket som är det egentliga skälet till att Sverigedemokraterna nu bromsar Sveriges möjligheter att agera internationellt för att bevara kulturarv. Det är det som blir konsekvensen när man nu inte vill godkänna det förslag till lag som regeringen har lagt fram och övriga partier ställer sig bakom. Jag hoppas att Aron Emilsson, som nu har tagit plats i salen, kan svara på den frågan.