Fredrik Christensson (C):
Vi ska nu diskutera Förberedande och orienterande utbildning utifrån en riksrevisionsrapport som har presenterats. För att se den i sitt sammanhang måste man ha med sig hur det ser ut på svensk arbetsmarknad totalt. I dag präglas arbetsmarknaden av högkonjunktur där det går bra för allt fler. Tack vare den får många ett jobb.
Men svensk arbetsmarknad präglas också av en större tudelning mellan de människor som har framtidstro och de som saknar hopp. Det finns också en tudelning mellan de människor som är på eller befinner sig väldigt nära arbetsmarknaden och de människor som står allt längre ifrån den. För att komma till rätta med detta krävs det reformer. Det ska löna sig bättre att arbeta och utbilda sig i Sverige. Det bör skapas bättre förutsättningar för att lära på jobbet.
Det behövs fler jobb som inte kräver så lång utbildning, så kallade enkla jobb. Men det krävs också fler effektiva och fungerande åtgärder för att kunna utbilda sig och komma närmare arbetsmarknaden och också för att få en fungerande matchning. På dessa områden lyser regeringens reformer med sin frånvaro.
Arbetsförmedlingen ansvarar för de arbetsmarknadsåtgärder som har misslyckats på en rad områden. Det gäller effektivitet för arbetsmarknadsutbildningar i dess helhet och för att matcha de arbetssökande som finns mot de arbetsgivare som skriker efter arbetskraft. Det är extremt olyckligt. Svensk arbetsmarknadspolitik tar stora resurser i anspråk.
Men effektiviteten är sällan tillfredsställande. Det behövs färre, enklare och mer effektiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder för att man ska lyckas med detta. På det sättet kan man frigöra resurser till sådant som leder till arbete, bland annat jobbskapande reformer, som vi lyfter fram i utskottets betänkande i dag, kopplade till att möjliggöra ett utvidgat RUT-avdrag. Det skulle göra det lättare för människor som står långt ifrån arbetsmarknaden att komma in på den. Man bör sänka kostnaderna för att anställa så att fler företag vill anställa.
Man bör också i stället satsa pengar på effektiva utbildningsinsatser på den vanliga utbildningsmarknaden. Det kan handla om till exempel yrkesutbildningar på komvux, lärlingsvux, yrkeshögskola och så vidare för att stärka människors chanser och möjligheter på arbetsmarknaden. I stället fortsätter socialdemokratin att lägga pengar och resurser på arbetsmarknadsutbildningar som visar låga resultat.
I det fall som vi diskuterar i dag finns det en dålig uppföljning av vilka utbildningar som används och av vilken styrning Arbetsförmedlingen har. Därmed kan man inte peka på vilka effekterna är. Generellt när det gäller arbetsmarknadsutbildningar har de nu för tiden ganska svaga resultat. Det är en utmaning att veta att resurserna används på ett klokt sätt.
Centerpartiet vill se större reformer på arbetsmarknaden för att möta de människor som står allra längst ifrån den. Det handlar om att sänka kostnaderna för att anställa, om utbildningsplatser i det vanliga utbildningssystemet och om att möjliggöra att lära sig på arbetsplatsen. Socialdemokraternas stora vallöfte som man gärna vill lyfta fram var 32 000 traineejobb. Det blev knappt 500 traineejobb.
Regeringens egen delegation för ungas arbete som har sett över detta menar att det är alldeles för byråkratiska förslag för att både företag och arbetssökande ska kunna använda sig av dem. Mycket kan man tacka den högkonjunktur som vi befinner oss i för. Utöver detta ser vi utmaningen för Arbetsförmedlingen. Den lyckas inte på en rad områden. Det gäller matchningen och möjligheten att få människor i arbete.
I våras föreslog utskottet ett tillkännagivande till regeringen om att man skulle renodla Arbetsförmedlingens uppdrag, att den skulle fokusera på myndighetsutövningen och säkerställa att människor får rätt förutsättningar.
Det har föreslagits införande av arbetsförmedlarpeng i något avseende och att i stället överlåta till privata aktörer, organisationer och företag att sköta förmedlingen av arbeten. Det skulle nog också vara gynnsamt även i fråga om arbetsmarknadsutbildningar och de förberedande utbildningar som vi i dag debatterar - detta för att kunna styra mer mot resultat. Det viktigaste måste vara att få människor i arbete.
Då måste man också premiera dem som lyckas allra bäst, genom olika utbildningsinsatser och olika matchningsinsatser, med att få människor i arbete. Det måste vara ett större fokus på resultat. Det krävs inom hela arbetsmarknadsområdet. Riksrevisionsrapporten visar också på en bristande styrning. Herr talman! Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna.