Raimo Pärssinen (S):
Då har vi fått ett svar i alla fall från statsrådet Odell. Han säger ärligt att han inte vet vad han ska svara, men han säger det åtminstone på ett engagerat sätt när han beskriver läget i Sverige och Sveriges ekonomi med kommunernas och landstingens ekonomi. Det gör han. Men nog finns det mer saker att fråga om. Eller är det onödig debatt det här?
Ska vi ta det lugnt och få besked senare? Jag tror inte det. Det är precis som Odell själv har sagt. Interpellationerna är ett utmärkt sätt att bryta åsikter på och försöka att få fram svar också. Men nu är läget att Sandvikens kommun har i uppdrag att skära bort 75 miljoner kronor, en kostnad motsvarande 75 miljoner kronor. I min egen lilla hemkommun Hofors handlar det om 20 miljoner kronor på två år. Det betyder att idoga kommunpolitiker sitter och tänker över det.
Det handlar om hela fritidssektorn. Det handlar om ett ungdomsprojekt som man inte kan sätta på fötter, och så vidare. Det är samtidigt en diskussion om frysta statsbidrag. Det är klart att det finns ett samband. Det brände i fickorna när det gick bra, Gunnar Andrén. Då sänkte vi minsann skatterna.
Andrén själv var den främste förespråkaren, socialliberal som han kallar sig, för att sänka skatterna kraftigt, även om det var på ett orättvist sätt. Det fanns stora överskott. Nu står han här i talarstolen och säger att det inte finns några pengar.
Det är en tydlig retorik som borgerliga riksdagsledamöter och en borgerlig regering använder sig av. De försöker inbilla människor att det inte finns något samband mellan skattenivåer och nivån på välfärden som kommuner och landsting kan erbjuda.
Det handlar om nivån att gemensamt möta de behov som människor har, oavsett om det är sjukdom, utbildning eller omsorg när vi blir gamla och sköra som min gamla mamma. Det är klart att det finns ett direkt samband här. Då tycker jag att man får välja. Man hänvisar till att man har sänkt arbetsgivaravgifterna, slår sig för bröstet och menar att det är en stor prestation.
Men det är klart att det är pengar som finns i systemet som går i omlopp. När staten har goda intäkter kan man faktiskt också se till att kommuner och landsting får hjälp när så behövs. Det är ett gemensamt ansvar. Jag hade lovat mig själv att inte kommentera Finn Bengtsson och att jobbskatteavdraget har gett många jobb.
Kom upp i denna talarstol, påvisa det och tala om vilken forskning det handlar om, vem som har sagt det! Jag skulle bli hemskt glad om du gjorde det. Då är det första gången vi får ett svar på det. Eftersom jag inte kan få ett svar här från Odell som ärligt säger att han inte vet får jag väl ställa en annan fråga. Det finns en tjej uppe i Hudiksvalls kommun som heter Emilie.
Det är en rar och go tjej på 24 år som har misslyckats lite grann med sin utbildning, men hon har kommit in som vikarie i kommunen, inom äldreomsorgen. Nu skärs hennes möjligheter bort för att kommunen inte har råd. Hon har inte en chans att komma in.
Då måste jag fråga, och det kan kännas elakt och retoriskt, Mats Odell: Känns det bra när regeringen och riksdagsmajoriteten har skänkt dem med höga inkomster, till exempel Mats Odell själv, 13 000 kronor mer i plånboken men Emilie får ingen chans?