Ibrahim Baylan (S):
Jag tror att var och en som lyssnar på debatten kan bli något förvånad. I ärlighetens namn är inte skillnaden mellan dagens två debattörer eller för den delen mellan regeringen och oppositionen särskilt stor. Likväl ingår det i oppositionens roll. Jag har själv varit åtta år i opposition i den här kammaren. Jag vet att det ingår i oppositionens roll att försöka visa på åsiktsskillnader och konflikter med regeringen.
Dock lämpar sig den här frågan väldigt illa för konflikter. Det är just därför att den är ganska akut, inte minst av de skäl som Lars Hjälmered redogör för. Den är dessutom en grundläggande faktor för hela vårt samhällsbygge. Vi tänker inte särskilt ofta på det. Vi räknar med rätta med att det bara ska fungera.
Vi har el i våra väggar, våra lampor lyser och vårt vatten är varmt när vi behöver det, för det mesta. Samma sak gäller industrin. En av huvudanledningarna är just det att vi genom åren har dragit nytta av vattenkraften, men vi får inte blunda för att det också har haft konsekvenser. Inte minst denna balansakt blir nu en viktig del av kommissionens arbete.
Lars Hjälmered försöker visa på någon form av klyfta mellan regeringens två partier. Att det är två olika partier är ju ingen nyhet. Om jag vore inriktad på konflikt skulle jag kunna kontra med att fråga hur det ser ut mellan Centerpartiet och Moderaterna i den här frågan. Det är väl ingen slump att man inte kom vidare i den här frågan i den förra regeringen? Det finns åsiktsskillnader mellan partierna. Så är det ju.
Likväl måste vi ställa oss över dessa åsiktsskillnader och hitta gemensamma nämnare. Även om vårt energisystem i dag fungerar alldeles utmärkt kommer det inte att göra det för evigt.
Här krävs det att vi hittar gemensamma hållningar både när det gäller vattenkraften och när det gäller övriga energisektorn, i fråga om såväl tillförsel som överföring och användning samt på marknadssidan, så att vi kan skapa långsiktiga förutsättningar för nödvändiga investeringar i vårt energisystem, oavsett om det är vattenkraft eller andra typer av kraftslag. Det är detta som är utmaningen. Det är därför vi har kommissionen.
Jag ser fram emot att ta en ordentlig diskussion, även om jag är fullt medveten om svårigheterna. Den som har följt energidebatten vet att den har präglats av låsningar, såväl inom blocken som mellan blocken. Men tiden har nu kommit för oss att försöka sätta oss över detta, för nu är det allvar.
Regeringen har en och samma uppfattning i frågan, nämligen att vi ska göra ett ordentligt försök att skapa just dessa långsiktiga förutsättningar. Vad innebär då detta för vattenkraften? Vattenkraftens utmaning är, skulle jag säga, inte huvudsakligen konflikten i den här kammaren, utan utmaningen - och anledningen till att vi över huvud taget kan diskutera den här frågan - är EU:s vattendirektiv, som Sverige som EU-medlem måste implementera.
Det var mot den bakgrunden som den förra regeringen tillsatte den utredning som vi nu har att hantera. Så är det ju. En del är enkelt, annat är juridiskt väldigt komplicerat, precis som Lars Hjälmered själv framhåller. Detta behöver vi bena ut.
Vi ska göra vårt yttersta för att värna vattenkraften, och om det är förenligt med våra övriga miljömål, inte minst biologisk mångfald, ska vi också utveckla den. Men jag ska avsluta med att ställa en fråga. Jag tror inte att Lars Hjälmered egentligen menar att vi ska ge oss på de outbyggda älvar som finns i Sverige, men för säkerhets skull frågar jag: Är det detta du menar, eller är det de redan utbyggda älvarna vi talar om?