KBLab/rixvox huggingface dataset:
Kent Persson (V):
Tack, Lars Tysklind, för ditt anförande! Jag har en del funderingar. Det är i alla fall ett par saker som jag ska ta upp. Först har jag bara ett konstaterande. Jag tycker nog att det är dags att du ställer väckarklockan, eftersom du inte har tagit fram den än. Annars lär det här inte bli klart till 2015. När det gäller främjandeåtgärder, utvärdering av demonstrationsanläggningar och så vidare tar det sin tid.
Det tar tid att bygga dem, utvärdera dem och få tillstånd till dem. Jag funderar lite grann. När tror Lars Tysklind att de här utvärderingarna kan vara klara? När kan demonstrationsanläggningarna, som du hänvisar till och som ska byggas, stå färdiga att utvärderas? Det här ska ju vara klart till 2015.
Då ska en handlingsplan vara fastställd om hur vi ska uppnå målet 2018 och 2020. Jag är väldigt intresserad. Jag tror att både 2015 och 2018 har passerat innan regeringen är klar med det här och vi har några som helst utvärderingar att ta ställning till.
Kent Persson (V):
Problemet i det här är att ni, Lars Tysklind, innan ni tänker lägga fram några förslag som anger riktlinjer för byggmaterialindustrin och byggindustrin, ska uppföra nya demonstrationsanläggningar, även i de övriga klimatzonerna.
Det är resultaten från de demonstrationsanläggningarna som ska ligga till grund för regeringens beslut om nya byggregler som ska gälla 2018 och 2020. Det är det som är problemet med det här. Ni kommer inte att klara av att hålla tidsaspekterna när ni drar ut på det här.
Det finns redan i dag, som har sagts tidigare, byggprojekt där man har ställt betydligt tuffare krav på byggregler än dagens norm, och de har byggt på samhällsekonomiska kalkyler som är hållbara. Statens provningsanstalt har dessutom gjort egna utvärderingar av passivhus och konstaterar att de håller måtten.
Det är alltså utvärderingar av passivhus som har stått i tio år. När det gäller de demonstrationsobjekt som regeringen talar om i sin skrivelse handlar det inte om tio år. Då har vi passerat 2021. Det här känns lite krystat, måste jag säga.
Kent Persson (V):
Det var väldigt vältaligt av Mats Odell, mycket positiva, värdeladdade ord som togs upp. Men de frågor som du tog upp saknar konkret politiskt innehåll. Du pratade om produktiviteten, att näringslivet ständigt behöver förnyelse.
När vi har haft och har ett produktivitetsbortfall i svensk industri är det faktiskt allvarligt, väldigt mycket beroende på att vi är och har varit en råvaruförsörjare. Vi säljer väldigt mycket malm och skog i dag. Det är väl bra, men var är politiken när vi går till nästa steg i värdekedjan? Eller ska vi ständigt förbli producenten av råvaror?
Risken är stor. Malmen och skogen samt maskindelar är ju de stora delarna i svensk nettoexport i dag, om vi talar om inkomster. I den andra delen tog du upp regelförenkling och att det var viktigt med trygghetssystem för företag.
Det första ni gjorde var att ändra och faktiskt försämra trygghetssystemet för företagen genom att förlänga antalet karensdagar. Nu är det på väg att återställas igen - med tanke på återställare. Jag tänker ta upp sjuklöneansvaret som en form av regelförenkling som är väldigt väsentlig när det gäller trygghetssystemen.
Vänsterpartiet har drivit den frågan i åtta nio år, tror jag att det är, och har alltid blivit ifrågasatt för den delen. Nu vet jag att Miljöpartiet har svängt i den frågan. Det är jag glad över. Jag hoppas att även andra kommer att göra det. Hur ser Mats Odell på sjuklöneansvaret för småföretag? Är ni beredda att sänka det?
Kent Persson (V):
Först tycker jag givetvis att det är väldigt bra att Kristdemokraterna också har anammat det vi säger om sjuklöneansvaret för småföretag. Jag tror att vi börjar närma oss en majoritet i riksdagen för att kunna få igenom detta. Det är i sådana fall en av de viktigare reformerna för väldigt små företag.
När det gäller produktiviteten kan jag bara hänvisa till vad OECD skriver, att kunskapsinnehållet i svensk export är lägre än i motsvarande länder. Många av de industrianställda finns i branscher som klassas som låg- och mellanteknologiska. Det är deras analys när de går igenom detta. Det här får givetvis återverkningar.
Det är inte genom låga löner som vi ska konkurrera med vår omgivning. Vi måste höja värdet på varje arbetad timme i den varu- eller tjänsteproduktion vi har. Det är endast på det sättet som produktiviteten kan öka och vi får en tillväxt. Sedan behövs det andra, också politiska, åtgärder givetvis om det här ska lyckas.
Vi behöver ha stöd för exportindustrin så att den kommer ut, framför allt riktat till de små och medelstora företagen. Det är ju det som det handlar om. Vi har halkat efter. Vi har varit ganska nöjda. Vi har legat där vi ligger, och vi tror att det regnar stekta sparvar från himlen. Den tiden är förbi.
Om vi tittar på industriinvesteringar ser vi att vi också där ligger i botten enligt OECD-statistiken, och vi tappar exportandelar gentemot våra konkurrenter. Läget är faktiskt allvarligt.
Kent Persson (V):
Det var kanske lite för utmanande för att jag inte skulle ta replik. Varenda reform som vi föreslår i vår budget är finansierad, vilket du också vet. Du hänvisar till intresseorganisationen Företagarna. Jag använder Anders Borgs uttryck intresseorganisationerna.
Jag kommenterar inte det mer än så. Det som är lite intressant att ta upp och förstå är varför man debatterar någonting. Det finns ingen anledning att stå här och hålla med Liselott Hagberg i de frågor där jag delar uppfattningen. Det blir ingen debatt, utan då står vi kliar varandra på ryggen och tycker att vi är bra.
Vad jag belyser är den skillnad som finns i vår politik utifrån den analys som vi har gjort av samhällsutvecklingen i Sverige, i Europa och i övriga världen. Då finns det orosmoln på himlen som är väldigt tydliga, som även Mats Odell bekräftade i sitt anförande.
Jag återgår till det som Liselott tog upp här om krogmomsen och arbetsgivaravgifterna för ungdomar. Vi har aldrig haft så hög ungdomsarbetslöshet som i dag trots sänkningen av arbetsgivaravgiften för ungdomar. Den sänkta krogmomsen, som inte har trätt i kraft ännu, kommer inte heller att leda till att fler ungdomar får jobb. Varför då?
Jo, därför att de branscher som dessa ungdomar får jobb i framför allt är helt beroende av att hushållens ekonomi växer och ingenting annat. Det är helt avgörande.
Kent Persson (V):
Det är absolut så. Jag kan lägga till att infrastruktursatsningarna är helt avgörande för näringslivets utveckling. Utan infrastruktur har vi heller inget näringsliv. Det finns en hel rad saker. Man kan inte lyfta ut näringspolitiken som en enskildhet och behandla den för sig. Man måste givetvis ta in samtliga politikområden för att förstå samhällsutveckling och vad som håller på att ske.
Om vi ska tala någonting om skolan har allt inte varit bra. Det är inte något konstigt med det. Så är det. Däremot har jag väldigt svårt att förlika mig med betongpolitiken som nu förs i utbildningspolitiken.
Jag tycker att det mer liknar den skola som jag gick i när jag växte upp. Den var allt annat än rolig i många stycken. Den vill jag inte ha tillbaka. Däremot har den politik som förts på skolans områden de senaste 15 åren inte heller varit bra. Den har inte lett dit vi hade önskat.
Givetvis är det viktigt att man talar om kunskap och arbetskraftens kunskap när man talar om näringslivets utveckling. Vi halkar efter där. Vi har svårt att få utbildad arbetskraft därför att ungdomarna har valt fel vägar och gått ut i arbetslöshet.
Men vi måste komma ihåg - det är det viktiga - att de insatser som regeringen har gjort när det gäller sänkningen av arbetsgivaravgiften för ungdomar inte har lett till att fler ungdomar har fått jobb. Vi har aldrig haft så hög ungdomsarbetslöshet som i dag. Det är ett faktum. Det hade varit bättre att sänka eller slopa sjuklöneavgiften för småföretag.
Det hade varit en generell åtgärd som hade kunnat ge betydligt bättre effekt.
Kent Persson (V):
Låt mig börja med RUT och ROT. Vi har gjort en annan prioritering när det gäller RUT, vilket nog är väl känt för de flesta i kammaren, av den enkla anledningen att vi använder pengarna till andra insatser, till insatser i barnomsorgen. Det har inte att göra med någonting annat.
Det är du, Helena, som tycker att RUT-avdrag ger bra möjligheter för kvinnor att starta företag. Det är som Börje Vestlund sade, att du hänvisar kvinnorna till RUT. Den typen av uppdelad företagsamhet avvisar Vänsterpartiet. Vad beträffar ROT har vi från Vänsterpartiet alltid sagt att vi ska använda den när konjunkturerna viker.
Det har nämligen visat sig vara ett mycket bra instrument att sätta in i en lågkonjunktur, det absolut bästa för att stimulera ekonomin. När det gäller diskussionen om Astra Zeneca, när de gick ut med sitt varsel, var det just så.
Vi orkade inte lyfta blicken och diskutera de stora samhällsproblemen, utan vi höll fast vid en diskussion om hushållsnära tjänster. Det var det som präglade pressen, och det var det som präglade debatterna i kammaren. Jag säger inte att vi ska lasta regeringen för det. Inte heller oppositionen orkade lyfta blicken.
Den kritiken faller lika mycket tillbaka på oppositionen. Jag ska inte säga att jag försökte lyfta blicken. Det vore att ta åt sig mer än jag orkar med i ett pressmeddelande. Jag var också fast i det. Det är det som är så farligt. Det är där svagheten ligger. Vi ser inte de stora samhällsförändringar som är på gång, utan vi fastnar i småttigheter.
Kent Persson (V):
Jag vet inte, Helena, vilka pigjobb det är jag har pratat om här. Och vilka drängjobb är det jag har tagit upp i den här debatten? Jag använder över huvud taget inte orden "drängjobb" eller "pigjobb". Det gör inte Vänsterpartiet. Det där har du säkert fått om bakfoten. Inte vet jag om du inte hör vad jag säger.
Det är möjligt att jag är väldigt otydlig. Men jag tog upp RUT-avdraget och hushållsnära tjänster. Det var vad vi orkade diskutera i kammaren när vi samtidigt hade de stora varslen på Astra Zeneca i Lund. Det var ingen diskussion eller debatt om det, som är så oerhört viktigt för svensk industriell utveckling.
Vi satt fast i diskussionen om hushållsnära tjänster. Jag hoppas att du hör vad jag säger. Jag skulle aldrig använda orden "pigjobb" eller "drängjobb" när jag eller min hustru går hemma och städar. Det är väldigt förnedrande att över huvud taget benämna det på det sättet.
De oavlönade jobb som görs i hemmen, oavsett om de görs av kvinnor eller män - nu är merparten kvinnor - är oerhört värdefulla. De görs och ska göras, om man så vill. Jag gör det inte gärna, men jag gör det i alla fall, på onsdag till exempel.
Kent Persson (V):
Tack för repliken! Det var trevligt i alla fall. Beträffande att Vänsterpartiet på något sätt skulle ha samma politik som regeringen: Skillnaderna är väldigt tydliga. Vi har föreslagit konkreta åtgärder, medan ni har föreslagit utredningar.
Innan vi har sett vad regeringen törs eller kan leverera kommer vi att framhålla de förslag som vi har presenterat i årets budgetförslag, och året dessförinnan hade vi också med mycket om innovationsstrategi. Det är en politik som vi har fört under tre års tid, även tillsammans med Miljöpartiet och Socialdemokraterna.
Så länge regeringen inte klarar av att leverera något kommer ni att få kritik, där vi lyfter fram de förslag vi har. Vi kommer också med ytterligare förslag i den delen. När det gäller kärnkraften har vi sagt att kärnkraften ska avvecklas när vi kan avveckla den. Det ska göras så att det inte hotar försörjningstryggheten eller sysselsättningen.
Den politiken ligger fast. För att klara av det förordar vi från Vänsterpartiet en betydligt mer aktiv energipolitik än vad regeringen föreslår när det gäller förnybar energi, utbyggnad av infrastruktur i fråga om energi och beträffande energieffektivisering. Det är en politik som Mats Odell känner till.
Vi anser inte att kärnkraften hör hemma i det svenska energisystemet utan ska avvecklas i den takt som vi klarar av att göra det.
Kent Persson (V):
Det Mats Odell nämnde har Vänsterpartiet inte heller föreslagit. Däremot ser vi att staten har en viktig roll när det gäller riskkapital. Det finns brister i dag när det gäller riskkapital. Det är inte bara Vänsterpartiet som påpekar det. Ingenjörsvetenskapsakademien, IVA, har påpekat det. Industrirådet har påpekat det.
En rad andra institutioner har också påpekat att det finns brister när det gäller riskkapital. Vi föreslår att där det privata av olika anledningar inte går in - därför att riskerna är för stora - kan staten fylla en roll. Det är oerhört viktigt i strategin, om vi lyckas kommersialisera de idéer som finns så att det blir ett värde på en marknad i form av nya varor och tjänster.
Det är vad hela innovationsstrategin går ut på. Det är ett oerhört konkret förslag från Vänsterpartiet, medan regeringen låtsas som om det regnar. Det andra vi föreslår när det gäller riskkapital är stöd för att få i gång forskning och utveckling när det gäller små och medelstora företag. Vi föreslår ett skatteincitament för forskning och utveckling där, för att öka deras motivation till forskning och utveckling.
Det är också ett konkret förslag i en innovationsstrategi. Innovativa upphandlingar är en tredje del i det, och sedan har vi en rad andra förslag som finns med i vår budgetmotion. Så nog har vi konkretiserat. Man skiljer på politikens roll och de som ska göra det här. För mig och Vänsterpartiet är det viktigt att vi har klart för oss att vi ska tala om vad som ska göras.
Hur det ska göras ska våra myndigheter och företag bestämma. Ramarna ska vi sätta upp, och det har jag försökt påpeka i debatten.
Kent Persson (V):
Jag är lite fundersam över frågan. Jag hade förstått den om jag hade sagt att det inte var bra. Då hade vi kunnat ha en debatt. Givetvis ska vi ha utländska investeringar.
Precis som vi har svenska investeringar i andra länder och stimulerar det är det helt okej att vi har utländska investeringar här i Sverige. Jag kan dock kritisera AP-fonderna för att de inte tycker att det är intressant att investera i gruvnäringen.
Basindustrin är en verksamhet som bygger på de råvaror vi har i skog och mark. Vi måste bruka dem med stor försiktighet, för det handlar om vad också kommande generationer ska leva av. Därför måste vi ha begränsningar av hur mycket som ska tas ut och på vilket sätt.
Problem uppstår om till exempel Pajala kommun inte kan dra nytta av investeringarna, om vi får ett förhållande där bolagsbeskattning sker utomlands och man flyger in arbetskraft så att det inte blir någon lokal beskattning utan kommunen bara står med kostnader för verksamheten.
Då måste man ifrågasätta hur de utländska investeringarna sker och på vilket sätt de kommer lokalsamhället till godo.
Kent Persson (V):
Jag tackar Hans Rothenberg för ett intressant anförande. Han tog upp att handeln är ett viktigt redskap för att nå andra mål än just handelspolitiska, alltså ekonomisk utveckling, och att handel även med länder som inte är demokratiska, där det råder någon form av inskränkning av de mänskliga fri- och rättigheterna, kunde vara bra.
På vilket sätt då, undrar jag. Låt oss se på det associationsavtal som EU tecknade med Colombia i juni. Colombia är ett av de länder som utmärkt sig för mord på fackligt aktiva.
Jag kan inte förstå att det på något sätt kan vara positivt för de fackligt aktiva eller för anställda i Colombia att vi går in och ger stöd till fortsatt utveckling av förtrycket i landet.
I stället borde vi ha använt ILO:s konventioner som argument för att få till stånd en ändring när det gäller rättigheterna i Colombia. På vilket sätt förbättrar det för befolkningen i Saudiarabien att vi gör affärer med Saudiarabien och säljer krigsmateriel dit?
På vilket sätt är det positivt att Sverige var det enda land i EU som inte ville ha en bojkott av telekomindustrins verksamhet i Syrien i vintras? På vilket sätt förbättrar man då för oppositionen i Syrien? Detta är en handelspolitik som går stick i stäv med FN:s millenniemål och vad Global Compact har sagt.
Kent Persson (V):
Det var intressant att höra. Jag noterar att det är exakt vad Ewa Björling har sagt i riksdagen: att revolterna i Nordafrika inte hade varit möjliga över huvud taget utan hennes resor där och försäljningen av telekomutrustning.
Men den telekomutrustning som finns i Syrien har faktiskt använts till att övervaka befolkningen och ha koll på var de är samt i direkta attacker. Det gäller systemet Ranos. Det är så det ser ut egentligen. När EU säger att vi borde ha en handelsbojkott säger Sverige nej. Är det verkligen rimligt?
På vilket sätt stöder man oppositionen i Syrien genom att hävda att vi ska fortsätta att sälja övervakningsutrustning dit när övriga EU säger nej?
Jag har svårt att se på vilket sätt det skulle bli bättre för de anställda i Colombia genom att vi tecknar handelsavtal, när man på punkt efter punkt bryter mot de avtal som vi egentligen har sagt att vi vill följa. De fackliga företrädarna där har jobbat och kämpat för att de anställda och de boende i Colombia ska få det bättre.
När de har gjort det har de slagits ned totalt och fängslats eller avrättats. Det finns gränser för vilka vi ska handla med. Jag tycker inte att vi ska handla med Nordkorea, som är en fruktansvärd diktatur, och det tror jag inte att Hans Rothenberg tycker att vi ska göra heller. Men när det gäller Colombia tycker han att det är helt okej att vi fortsätter. Jag förstår inte logiken.
När det gällde Sydafrika och apartheid ville vi ha en bojkott, men ni sade nej - vi skulle fortsätta att handla. Det är väl där vi har den moderata retoriken.
Kent Persson (V):
Det finns några saker som vi kanske ska klara ut. Jag börjar med uranet. Eva Flyborg sade att uran visar vägen till andra mineraler. Så kan man väl säga, men det handlar ju inte om det. När man ansöker om tillstånd att prospektera efter uran ska man tala om det. Det är det vi vill förbjuda när vi säger att det ska finnas ett förbud mot prospektering efter uran.
Det sades att det skulle finnas gott om uran i Sverige. Det finns i mycket, mycket små mängder, så små att det åtminstone för tio år sedan inte var brytvärt. Med tanke på utvecklingen i världen kan man tänka sig att det är brytvärt i det skiffer som finns i Billingen - i gigantiska dagbrott. Man utvinner ungefär 300 gram per ton malm.
Det är alltså fråga om enorma brytningsvolymer. Du sade också att det inte finns behov av något förbud, då det finns vetorätt för kommunerna, då det finns hängslen och livremmar.
Men varför tror du att gruvbolag runt om i världen söker tillstånd att prospektera efter uran om det inte är för att sedan bryta uran? De har givetvis tolkat lagstiftningen. Det är fritt fram i Sverige i dag. Vi har öppnat detta med den nya minerallagstiftningen, som började gälla 1993.
Det är därför detta är så viktigt när vi pratar om uran. Vi har det så väldigt nära inpå oss. Det är bara att se utvecklingen i Iran, där man inte släppte in FN:s observatörer för att undersöka om de utvecklar kärnvapen.
Kent Persson (V):
Jag hade tänkt diskutera flera andra saker, men det blev en del felaktigheter. Man anger till Bergsstaten förstahandsalternativet för brytning. Man anger om det är uran som är förstahandsalternativet. Det är det vi säger. Sedan är det riktigt att uran kan finnas med bland andra. Det är inte det vi vänder oss emot. Vindkraft och kärnkraft hand i hand?
Det är väl en våt dröm, förstår jag. Vi ser dock en framtid utan kärnkraft här i Sverige. Men jag förstår Jan Björklund när han säger att man visst kan tänka sig att öppna för uranbrytning i Sverige. Det är egentligen logiskt. Vi har urantillgångar här, och vi ska bygga ut kärnkraften. Det är Folkpartiets linje.
Jag respekterar den. Säg inte att det inte finns tankar om att bryta uran i Sverige. De finns! Det intressanta i det här - jag tror att Lise kommer att tala mer om uran - är att du inte tog upp någonting i ditt anförande om de utmaningar som gruvsamhällena står för nu när de har sådana här möjligheter. Det handlar om infrastrukturer. Vad ska de ordna det på för sätt?
Hur blir det med bostadsbyggandet? Eller ska vi få en situation där det flygs in och flygs ut folk? Jag hörde en minister som var uppe i Kiruna nu och sade att vi kanske ska ha arbetskraftsinvandring när vi har massarbetslöshet i Sverige.
På 60-, 70- och 80-talet, när de här gruvorna inte var på modet och skulle läggas ned, gick flyttlassen från Norrlands inland och Bergslagen in till storstäderna. Det är dags att vända politiken, och det behövs ett statligt initiativ, men något sådant har jag inte sett från regeringens sida.
Kent Persson (V):
Så är det inte. Det är priset som är avgörande för om det blir brytning eller inte. Det är priset som är helt avgörande. Sedan tror jag att vi ska komma ihåg att vi har en statsminister som för inte så länge sedan var ute och sade: Det är logiskt att vi öppnar för uranbrytning i Sverige. Det är en logisk följd av vårt beslut när det gäller kärnkraft. Jag förstår det sättet att resonera.
Men det var inte det jag tänkte prata så mycket om. Du, Johan Johansson, var uppe här och talade om att entreprenörskap ska växa underifrån. Staten ska inte lägga sig i så mycket. Jag vill bara påminna dig om att vi har haft ett gruvprogram tidigare här i Sverige som sträckte sig fram till 2010. Det pågick 2006-2010.
Det var inget program som växte fram underifrån, men utvärderingar som Vinnova gjort visar att det var väldigt positivt. De företag som var med sade också att det var väldigt positivt. Vi kan inte ha en regering som agerar åskådare från läktaren. Man sitter inte ens på avbytarbänken utan på åskådarläktaren när det gäller näringspolitik. Det är så det är.
Vad gör regeringen? Du sade själv att vi inte kan ha en situation där vi har fly-in/fly-out, där gruvbrytningen inte kommer kommunerna till godo. Hur ska vi lösa det? Vad har regeringen för förslag när det gäller till exempel bostadsbyggande? Eller vad har man för förslag när det gäller infrastrukturen uppe i Håksberg, Blötberget och Garpenberg? Ska vi öppna gruvor där?
Eftersom regeringen inte avser att göra någonting undrar jag: Ska vi låta det ligga för fäfot i sådana fall? Vi ska ju inte och kan inte transportera detta på lastbil. Regeringen måste givetvis agera. Man har en viktig roll om vi ska kunna utveckla vår gruvnäring.
Kent Persson (V):
Det finns ju flera aspekter, och det är ganska intressant. Jag läste om vår näringsminister Annie Lööfs senaste satsning tillsammans med fordonsindustrin. 450 miljoner kastar man in i ett gemensamt forskningsprogram. Det är den typen av samverkan man måste ha, och det är det som vi i Sverige har haft väldigt gott om. Det är det som har lett till att vi har en positiv utveckling i Sverige.
Utan statens agerande hade vi inte haft någon järnväg i Sverige. De lånade till järnvägen helt enkelt för att den skulle komma till stånd. Man såg till att de statliga företagen agerade på ett sådant sätt att vi fick en produktiv utveckling av en näring inom verkstadsindustrin.
Det visar sig att vi via statliga beslut alltså kan skynda på den tekniska utvecklingen och få nya innovativa lösningar på stora samhällsutmaningar. Det är det vi måste göra helt enkelt. När det gäller våra kommuner, som i dag står inför en tillväxtboom, är det oerhört viktigt att folk har någonstans att bo. Johan Johansson var inne på det själv.
På vilket sätt tänker regeringen hjälpa till att hitta de lösningarna? Du vet lika väl som jag att värdet på en nybyggd fastighet i det inre av Bergslagen eller uppe i delar av Norrland har minskat med 20 procent dagen efter den står färdig. Det är inga som bygger då. Där måste man hitta någon lösning. Vi kan inte ha husvagnscampingsplatser där folk bor under den tid de är verksamma på platsen och sedan flyttar.
Då kommer inte detta samhällena till del. Vi måste lösa infrastrukturfrågorna och se till att det finns en grundläggande service. Vi måste ändå ha en regering som stöder den tydliga signalen att det här ska vi lösa på något sätt. Det har vi ju gjort tidigare med investeringsbidrag när det gäller bostäder.