KBLab/rixvox huggingface dataset:
Eskil Erlandsson (C):
Jag ska avsluta min inledning. Regeringen kommer att fortsätta att arbeta för att livsmedelsexporten ska öka och på så vis stödja svenskt produktionsjordbruk.
Jag vill betona att ett livskraftigt svenskt jordbruk ger oss goda, nyttiga livsmedel som producerats med gott djurskydd och hög miljöhänsyn och som tagits fram med låg användning av såväl bekämpningsmedel som antibiotika. Detta är något vi alla efterfrågar och behöver. Jordbruket bidrar dessutom till sysselsättningen på landsbygden.
Jordbruket är en förutsättning för upprätthållande av den biologiska mångfalden och fungerar som en motor i utvecklingen mot ett hållbart samhälle. Jag och regeringen kommer därför att fortsätta att prioritera jordbrukets konkurrenskraft och stärka förutsättningarna för nya investeringar, framtidstro och tillväxt. Fru talman!
Till interpellanterna, som i huvudsak är från Socialdemokraterna och som har tagit fram en så kallad livsmedelsstrategi, vill jag säga: Hur har ni tänkt er att ert förslag till livsmedelsstrategi ska stärka det svenska jordbruket så att vi kan producera mer mat?
Jag har tagit del av det och kommit fram till att det finns 26 förslag i strategin. De flesta handlar om hur innehållsförteckningen ska bli lättare att läsa och hur tillsatser ska märkas och kontrolleras.
Det är visserligen vällovliga förslag men knappast något som stärker den svenska bondens konkurrenskraft. Det som berör bonden handlar mest om kontroller, mer detaljstyrning och högre krav. Inte en krona har ni avsatt för att finansiera alla nya krav på kontroller och detaljstyrning.
Inte en krona läggs på lägre skatter för att stärka konkurrenskraften för den svenska bonden. Av de 26 förslag jag har kunnat räkna fram finns det möjligen tre som bonden skulle kunna ha någon nytta av. Men de är som jag ser det vagt formulerade och innehåller inga förslag på vad som konkret behöver göras.
Den som går vidare och tittar på Socialdemokraternas budget kan inte hitta mer än några detaljerade förslag av betydelse, men med dem väntar en skattechock. Skatten på gödsel och skatten på drivmedel ska höjas. När Socialdemokraterna ska komma överens med sina tilltänkta partner i Miljöpartiet förväntar vi oss också att få se en skatt på tankbilen som hämtar mjölken.
Det kan räknas fram att den kommer att belasta bonden med 10 000 kronor om året. Socialdemokraternas livsmedelsstrategi, som de pratar så mycket om, är inget annat än en gigantisk bondebluff. Som jag ser det saknar strategin fullkomligt substans. Den svenska bonden har ingenting annat att vänta än en skattehöjningschock.
Svara, kära meddebattörer, på vad ni vill göra för att stärka den svenska bondens konkurrenskraft! Vi har en utredning i gång som har som uppgift att ta fram en strategi för hur vi ska öka den svenska livsmedelproduktionen. Det gör man inte med skattechocker, fru talman.
Eskil Erlandsson (C):
Låt mig inleda med att citera några rader ur budgetpropositionen, utgiftsområde 23, s. 7.
Där står: "Regeringen prioriterar arbetet med att stärka jordbruksföretagens konkurrenskraft" och så vidare.
Detta är vad regeringen står för, vad jag står för, vad jag driver och vad jag vill se, nämligen en ökad svensk livsmedelsproduktion och därmed fler sysselsatta inom denna viktiga verksamhet.
Har då de insatser vi gjort så här långt givit något resultat? Ja, fru talman. Så här långt kan vi notera att till exempel antalet livsmedelsföretag mellan 2008 och 2012 har ökat med 11 procent.
Än mer påtaglig är ökningen inom dryckesindustrin, som har sitt ursprung i jordbruksproduktion. Där är ökningen mellan 2008 och 2012 hela 64,5 procent, från 122 till 199 företag. Ett tredje exempel är småskaliga slakterier.
Vi kan i dag se en ökning mellan 2007 och 2013 från 113 till 161 anläggningar. Vi kan också konstatera att fler företag i dag deltar i offentliga upphandlingar, som är viktiga för alla aktörer i branschen.
Vi kan konstatera att vår export ökar. Men det är med livsmedelsindustrin som det är med till exempel bilindustrin. Ibland ingår det ingredienser, råvaror eller produkter som kommer någon annanstans ifrån. Det gör det i en Volvobil också. Men på det stora hela är det bra att exporten ökar, för det leder till sysselsättning i vårt land, mest i Småortssverige och på svensk landsbygd.
Detta har bland annat skett på grund av att vi har vidtagit ett antal åtgärder. Vi har tagit bort handelsgödselskatten, sänkt arbetsgivaravgiften, sänkt egenavgifterna i två omgångar, sänkt bolagsskatten, sänkt expansionsmedelsskatten, tagit bort traktorregistreringsavgiften, tagit bort kontrollavgifterna för djur och så vidare.
Vi måste fortsätta på denna bana, fortsätta att öka sysselsättningen och produktionen i den här nischen. Vi måste göra det både i bassegmentet, det vill säga det storskaliga och konventionella, och i premiumsortimentet. I bassortimentet måste vi göra det därför att det inte är alla familjer som har så lätt att få pengarna att räcka till hela månaden.
Det är viktigt att också de får hög kvalitet på den mat de köper för den peng de har, mat som är producerad i Sverige, gärna nära konsumenten. Och det får man om man köper svensk mat; det används inte så mycket antibiotika, vi är salmonellafria och så vidare. Detta vill jag uppnå, fru talman.
Eskil Erlandsson (C):
Låt mig inleda med att tacka för debatten. Intensiteten i debatten bevisar för mig angelägenhetsgraden i den frågeställning som vi diskuterar. Jag är glad över att vi har den höga angelägenhetsgrad vi har i den här frågeställningen.
Det hjälper oss alla om vi fortsätter att ha den här typen av debatter. Det kommer att främja produktionen av svensk mat. Allra sist har jag tre avslutande reflexioner.
En av nycklarna för att öka produktionen av mat, svensk jordbruks konkurrenskraft men också för att främja den allmänna landsbygdsutvecklingen är ett innehållsrikt, bra och robust landsbygdsprogram. Arbetet med att ta fram ett sådant för kommande period pågår som bäst just nu.
Min ambition är att så snart som möjligt kunna presentera ett sådant program, apropå att jag vill ha i gång aktiviteter av allehanda slag i alla delar av vårt land så fort det bara går.
Reflexion nummer två, apropå export, är att de satsningar som är gjorda har resulterat i att vi i dag har ett hundratal produkter vilkas marknad har öppnats i tredjeländer, det vill säga i länder utanför Europeiska unionen, under en ganska kort tidsperiod. Det är marknader som jag tror kan utvecklas väldigt väl.
Exempel på sådana marknader som har öppnats är marknaden för äggprodukter till Ukraina. Det var inte att tänka på för några år sedan. Men nu är den marknaden öppnad. Slutligen gäller det frågan om vi behöver svensk mat. Försvarsberedningen har sagt att vi måste titta på den frågan framöver.
Eskil Erlandsson (C):
Angående stödet till mosaikbetesmarker har Jan-Olof Larsson frågat mig om de bönder som haft det miljöstödet ska få besked om en fortsättning eller om de ska börja avveckla sin verksamhet. Som jag nämnde i mitt svar till Jan-Olof Larsson i interpellationsdebatten den 9 december får landsbygdsprogrammet för åren 2014-2020 en lägre budget jämfört med dagens program eftersom de medel som kommer från EU kommer att minska.
Detta innebär att prioriteringar mellan vilka åtgärder som ska få plats i programmet måste göras. Jan-Olof Larsson och jag är överens om betydelsen av den insats som lantbrukare i skärgården gör för att upprätthålla den traditionella landskapsbilden. Detta är viktigt inte bara som en kulturhistorisk åtgärd utan också som ett led i att stärka besöksnäringen i våra kustområden.
Samtidigt får man inte glömma bort att även andra områden i landsbygdsprogrammet är viktiga. Det är lätt att, som Jan-Olof Larsson gör, peka ut ett område och efterlysa riktade insatser just där och då bortse från den helhet som landsbygdsprogrammet ska stödja.
Jag tänker till exempel på Sveriges ansvar för läckage av näringsämnen till Östersjön och behovet av insatser för att behålla det öppna odlingslandskapet och för att förbättra möjligheterna att bo och kunna driva företag på landsbygden. Jan-Olof Larsson ser inte skogen, för det står en massa träd i vägen.
Hur prioriteringarna ska göras diskuteras fortfarande även om huvuddragen i programmet kommer att kännas igen från tidigare perioder. Det innebär också att skötsel av mosaikbetesmarker finns med i diskussionen om vad programmet ska innehålla. Jag vill än en gång påpeka att det är viktigt att se helheten och att ha respekt för processen, inte hasta i väg med snabba beslut.
Programmet ska gälla i sju år och innehåller mycket pengar. Detta kräver eftertanke. Trots att jag inte i dag kan ge några detaljer om vad det nya landsbygdsprogrammet ska innehålla vill jag dock, som jag gjorde i interpellationsdebatten i december, säga att landsbygdsprogrammet precis som det har varit hittills kommer att vara ett fortsatt starkt stöd för alla delar av svenskt jordbruk.
Eskil Erlandsson (C):
Jag tackar Jens Holm för interpellationen. Jag tycker också att detta är en viktig fråga. Det får inte ifrågasättas på sätt som gör att någon tror annat än att jag också tycker att detta är en viktig fråga. Men till saken och till fakta: De sista besluten i rådet i Bryssel fattades den 18 december.
För någon dag sedan fick vi de delegerade akterna från kommissionen. De fanns alltså inte tidigare. Därmed vill jag ha sagt att det är en lång process att få fram ett landsbygdsprogram.
Ett nytt moment som ska läggas till de aktuella datumen är att vi ska ha fram en partnerskapsöverenskommelse, alltså en plan för hur landsbygdsprogrammet ska samverka med till exempel fiskerifondens och strukturfondernas program. Den ska också tas fram. Detta tar tid, och det ska bli så bra och så rätt som möjligt.
Till detta ska läggas att det vad jag känner till inte finns något land som är medlem i Europeiska unionen som ännu har kommit med något förslag om hur deras landsbygdsprogram ska fungera. Min förhoppning är att vi inom en relativ närtid ska ha vårt förslag färdigt och klart och kunna presentera det.
I förhållande till hur det är i andra delar av Europa kommer vi då att vara i täten vad gäller att kunna presentera ett landsbygdsprogram. Svaret på frågan om detta kommer att föreläggas riksdagen på något sätt är att innehållet i landsbygdsprogrammet kommer att beskrivas i en skrivelse till riksdagen.
Skrivelsen tar upp den så kallade partnerskapsöverenskommelsen, där alltså landsbygdsprogrammet är en del. På så sätt kommer det riksdagen till del. Låt mig också konstatera att det inte är möjligt att göra som Jan-Olof Larsson föreslog, nämligen dra ned på allting med någon liten procent för att rädda delar av någonting som finns i dag.
Det beror på att vi inte får göra förändringar under den tid vi har det här mellanåret. Vi kan alltså inte säga att vi tar 98 procent eller 95 procent av andra stöd, som då får betala mosaikbetesmarksstödet. Skälet är att man inte får göra så, utan man måste prolongera - förlänga - de stöd som är eller upphöra med dem helt och hållet under en tidsperiod.
Det är det val vi har gjort, och vi har som kammaren väl känner till valt att förlänga ett antal av de stöd jag betecknar som viktiga för svenskt jordbruk och svensk landsbygd. Slutligen: Blir det någon förlängning av Leader? Ja, det kommer det att bli. Det är fastslaget i de rådsslutsatser som finns. Det kommer att döpas om, och förkortningen för det nya programmet är CLLD.
Kommer det att bli några pengar till detta? Ja, det kommer det att bli; rådet har slagit fast att minst 5 procent av de pengar som finns tillgängliga ska användas till det vi i dag kallar Leader och som efter detta kommer att kallas CLLD.
Eskil Erlandsson (C):
Jag kan försäkra kammaren och Jan-Olof Larsson om att jag gör vad jag kan för att se till att svenskt jordbruk får goda förutsättningar att möta framtiden. Det inkluderar också områden som har mindre goda, naturgivna förutsättningar.
För mig är det mycket viktigt att vi eftersträvar lönsamma företag och aktiva bönder som inte bara håller vårt landskap öppet utan också ger oss biologisk mångfald i alla delar av vårt land.
Men det vore fel av mig att här och nu lova någonting, eftersom vi ytterligare någon tid jobbar med - och måste jobba med - det landsbygdsprogram vi ska ha framöver.
Det beror bland annat, vilket jag nämnde i ett tidigare inlägg, på att vi för bara någon dag sedan fick del av de tekniska föreskrifter som är en viktig del för att kunna formulera ett svenskt landsbygdsprogram.
Inom en relativ närtid kan vi dock presentera hur vi ska använda den mycket stora peng vi har till vårt förfogande i vårt landsbygdsprogram för att bygga inte bara modern landsbygd utan också livskraftiga företag i alla delar av vårt land. Slutligen vill jag göra en korrigering, herr talman.
Vad gäller de stöd som är utbetalade för själva betet finns det vad jag känner till ingen återbetalningsskyldighet om man skulle upphöra med verksamheten. Har man uppfyllt det man har lovat har man de stöd man fått sig tilldelade, och dem får man behålla. Någonting annat känner jag som sagt inte till i den delen.
Eskil Erlandsson (C):
Det här är en viktig debatt. Inom en relativt nära framtid kommer regeringen att presentera förslag om hur vi ska använda de stora pengar som finns i det svenska kuvertet för landsbygdsprogrammet, detta dessutom numera i partnerskap med de andra fonderna som nämndes tidigare, vilket också är viktigt.
Det ökar ju pengasumman att användas för att bygga verksamhet som ger jobb på den svenska landsbygden. Jag vill särskilt påtala att för mig är landsbygdsprogrammet nu, och kommer att vara så i framtiden, ett viktigt redskap för att upprätthålla, stötta och bygga en god framtid för det svenska jordbruket.
Det inkluderar de jordbruk som vi kan kalla för skärgårdsjordbruk eller som bedrivs i områden som har mindre goda förutsättningar. Jag är alldeles övertygad om att det program som kommer att presenteras inom en relativt nära framtid kommer att ge de förutsättningar som vi behöver för att öka den svenska matproduktionen. Det har vi goda förutsättningar att göra. Tack för debatten, herr talman!
Eskil Erlandsson (C):
Jens Holm har frågat mig om Sverige i dag har några målsättningar för ekologisk odling och konsumtion av ekologiska livsmedel i offentlig sektor och, om så är fallet, vilka dessa mål är. Vidare har Jens Holm frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att främja ekologisk odling och konsumtion i offentlig sektor.
Låt mig allra först säga att jag delar Jens Holms syn på att satsningar på ekologisk produktion och konsumtion är av betydelse, bland annat för uppfyllandet av flera av riksdagens miljökvalitetsmål. Det är därför regeringen inom ramen för landsbygdsprogrammet har gett stöd om ca 4 miljarder kronor till ekologisk produktion under programperioden 2007-2013.
En ökning av den ekologiska odlingen har under de senaste åren skett kontinuerligt, och inom några regioner i Sverige har målet i landsbygdsprogrammet om 20 procent ekologiskt av den odlade arealen redan nåtts. Likaså har den ekologiska livsmedelsförsäljningen ökat med totalt 1,3 miljarder kronor till 11,6 miljarder kronor 2013.
Det är en ökning med 13 procent jämfört med 2012. Av alla sålda livsmedel 2013 var 4,3 procent ekologiska. Den ekologiska livsmedelsförsäljningen har fortsatt att utvecklas positivt inom offentlig marknad. Här har försäljningen ökat med 18 procent under 2013. För att främja ekologisk produktion sker insatser inom flera områden som omfattar hela livsmedelskedjan.
Förutom landsbygdsprogrammet har den svenska regeringen under 2013 även satsat medel på bland annat marknadsfrämjande åtgärder, försöks- och utvecklingsverksamhet samt forskning. Regeringens satsningar har bidragit till att stärka marknaden för ekologiska produkter.
När det gäller frågan om regeringens tidigare procentmål finns det som jag tidigare nämnde ett mål i landsbygdsprogrammet för ekologisk produktion om 20 procent av den odlade arealen 2007-2013. Under 2014 har regeringen valt att förlänga miljöersättningen för ekologisk produktion, och därmed finns 20-procentsmålet kvar.
Vad gäller målen för konsumtion av ekologiska livsmedel i offentlig sektor har regeringen valt att inte sätta upp nya procentmål efter 2010. Regeringen anser inte att det är statens roll utan upp till varje kommun och landsting att själva välja att sätta upp sådana mål eller att inte göra det. Många kommuner har i dag valt att sätta upp egna och ibland mycket högre mål än 25 procent.
Mot bakgrund av de insatser för att främja den ekologiska marknaden som finns i dag avser jag inte att vidta några ytterligare åtgärder.
Eskil Erlandsson (C):
Utgångspunkten för regeringen är att vi ska ha en miljömässigt hållbar jordbruks- och livsmedelsproduktion i vårt land. I det sammanhanget är den ekologiska produktionen av betydelse då den syftar till att vi får en livsmedelsproduktion som värnar om både djur och miljö och som därtill är konkurrenskraftig på lång sikt.
Därför har vi mycket ambitiösa satsningar på olika typer av miljöersättningar i jordbruket. De finns för i stort sett alla de produktionsgrenar som vi har inom jordbruket.
Vi har som jag nämnde i mitt inledningsanförande i landsbygdsprogrammet för 2007-2013 satsat mer än 4 000 miljoner kronor på den ekologiska produktionen. Vi har för 2014 bestämt oss för att förlänga satsningarna.
Det gläder mig att vi de senaste åren kunnat se en positiv utveckling. Låt mig i det sammanhanget korrigera Jens Holm genom att säga att vi inte ska glömma bort att Sverige har den näst största andelen ekologisk odling i Europa. Det är bara Österrike som har större andel ekologisk odling än Sverige.
Så är det inte med Danmark, som ofta nämns i de här sammanhangen. Det är förmodligen därför som Danmark vidtar nya åtgärder, och över huvud taget vidtar åtgärder som inte vidtagits tidigare. Vi är alltså näst bäst i Europa med att ha ekologisk odling på vår areal.
Varför har vi då valt att inte sätta upp några nya mål vad gäller konsumtionen av ekologiska produkter inom den offentliga sektorn? Vi anser att det inte är statens roll. Det är upp till varje kommun och landsting att själv bestämma vilka mål man vill ha. Det är i det här sammanhanget de lokala organen som har beslutskraften, inte staten.
I enlighet med den ideologi som jag är uppväxt med och står för, nämligen att beslut ska fattas så nära människorna som möjligt, tycker jag alltså inte att vi ska ha någon statlig matsedel i våra skolor, på våra förskolor eller på äldreboendena, utan det ska beslutas så nära brukarna som möjligt enligt den ideologi som jag arbetar efter.
Samtidigt är det att konstatera att många kommuner valt att sätta upp högre mål än det som staten hade fram till 2010. Det är upp till kommunerna att så besluta men också att infria de löften som de ger brukarna och kommuninvånarna i de nämnda fallen.
Jag tycker att man i kommuner och landsting ska arbeta så att man gör en kostpolicy, det vill säga talar om vilken kvalitet det ska vara på olika saker, inklusive maten. Det gör man lämpligen i en kostpolicy, livsmedelspolicy, eller vad man nu vill kalla det, så att man på den politiska arenan verkligen fastställer vad man vill ha.
När det gäller upphandlingsstödet, herr talman, satsar vi 35 miljarder nya pengar, permanent, på att förstärka upphandlingsstödet till den offentliga sektorn.
Eskil Erlandsson (C):
Låt mig korrigera de 35 miljarderna, som självklart ska vara 35 miljoner. Låt mig i samma andetag säga att det är nya pengar i upphandlingsstöd att användas för de offentliga aktörerna. Med hjälp av de här pengarna kan de ställa de krav som jag tycker att man ska ställa när man köper in produkter till den offentliga sektorn.
Det är ett stöd som har byggts upp under den här regeringens tid och som nu visar resultat. Fler och fler aktörer ställer krav på kvalitet, djurskyddshänsyn och liknande saker på ett sätt som inte varit fallet tidigare. Det tycker jag är bra. Jag går över till frågeställningen om import av ekologiska livsmedel.
Det stämmer att vi av lite olika skäl importerar en del ekologiska livsmedel till vårt land. I en del fall sker det av naturliga skäl; vi har dåliga förutsättningar att odla vissa saker i vårt land. I de fallen tycker jag att det är jätteviktigt att det är ekologiska produkter som kommer in till vårt land.
I många delar av världen är det till exempel tillåtet med bekämpningsmedel som sedan lång tid tillbaka inte får användas i vårt land. Samtidigt vill jag när vi pratar om import säga att jag tycker att det är viktigt att vi producerar mer mat i vårt land, så att vi kan exportera för lika mycket som vi importerar för.
Anledningen är dels att vi kan producera saker i vårt land som förutsättningarna kanske är mindre goda för på andra håll i världen, dels att jag vill se en utveckling av livsmedelssektorn i alla delar av vårt land och jobb på den svenska landsbygden.
Är det då viktigt att vi på något sätt premierar, upprätthåller och förstärker den ekologiska produktionen? Ja, det är det. Det har jag sagt flera gånger. Vi gör det genom de 4 000 miljoner kronor som är satsade genom landsbygdsprogrammet. Har vi utelämnat detta i visionen om Matlandet Sverige? Nej, det har vi inte.
Visionen om Matlandet Sverige bygger på ett helhetstänk där vi jobbar med alla aspekter och där huvudparaplyet är att vi ska bruka utan att förbruka. Vi ska alltså stödja en långsiktigt hållbar livsmedelsproduktion som möjliggör för konsumenten att få tillgång till livsmedel med hög kvalitet.
Inom Matlandet Sverige finns dessutom en särskild satsning på det ekologiska, där vi ger öronmärkta pengar till bland annat ekologiska projekt. Regeringens satsning har, vill jag lova, bidragit till att vi främjat marknaden för de ekologiska produkterna. Har då inte detta givit några jobb? Jo, det har det.
De analyser som är gjorda av offentliga organ visar att matlandsvisionen har givit oss 9 000 jobb sedan den tillkom. Det tycker jag är bra. Det är dessutom mestadels jobb på den svenska landsbygden. Finns det några fördelar rent allmänt med den ekologiska produktionen? Ja, det finns det.
Man använder sig av metoder som ibland kunnat överföras till den traditionella, konventionella produktionen och på så sätt ytterligare förstärkt den konventionella produktionens miljövänlighet.
Eskil Erlandsson (C):
Det gläder mig att vi tycks vara överens i kammaren om att vi ska öka den svenska matproduktionen. Det är viktigt av bland annat sysselsättningsskäl och av miljöskäl. Vi har i global jämförelse en miljövänlig produktion i vårt land. Vi har dessutom en säker livsmedelsproduktion. Detta tar jag som utgångspunkt för den andra delen av mitt avslutande anförande.
Samhällets uppgift är att se till att all mat som finns på en butikshylla, serveras på en restaurang eller motsvarande är sund, säker och hälsosam. Därom får inte finnas något som helst tvivel. All mat som tillhandahålls en konsument måste vara sund, säker och hälsosam.
Om man vill bidra lite extra på olika sätt och på olika områden kan man välja att göra det genom att till exempel stödja ekologisk produktion - den fråga som har varit föremål för debatten. Har den politik som bedrivits möjliggjort en utökad produktion i vårt land? Ja, säger jag.
De olika insatser som har gjorts, främst genom att ta bort och sänka ett antal skatter, har möjliggjort en ökad produktion. Detta säger jag i motsats till vad opponenterna i kammaren säger som vill höja skatter på svensk produktion och som, enligt min uppfattning, kommer att omöjliggöra en ökning av produktionen av vårt land - som vi alla vill ha.