Ann-Charlotte Hammar Johnsson (M):
Vi får inse att vi befinner oss i olika landsändar. I min del av Sverige, i Skåne, finns det en hel del sparbanker. Jag har ännu inte hört någon som tycker att det är dåligt med sparbanker, precis som det tas upp i betänkandet. Jag delar därför Lena Olssons syn att sparbanker fyller en viktig funktion. Det är ju så att jag själv vänder mig till en lokal sparbank.
De är viktiga för konkurrensen. Sedan tog du upp att det är svårt att ta sig till en bank om man lägger ned banker på orten. Det kanske man gör, men det måste också vara upp till banken att se till att det fungerar. Då kan vi också fundera på hur det blir om man själv ska ta sig till en annan ort och om det blir dyrare. Det kanske är en tanke att ge tillbaka. Jag delar inte åsikten att det finns någon som inte vill gynna sparbankerna.
Självklart syftar jag på att det inte är staten som ska sätta in pengarna, precis som du var inne på. I det här betänkandet finns det 14 motioner totalt. Vänsterpartiet har ett par till. Där tar man upp frågan om inkassobolagens verksamhet behöver stramas upp och talar om alltmer aggressiva indrivningsmetoder och en försvårad process för gäldenären att bli av med skulder. Fru talman!
Det är alltid ett bekymmer då människor hamnar i svårigheter och långvarig överskuldsättning. Det leder till mänskligt lidande och utanförskap. Detta är utgångspunkten för regeringens förslag till förbättring av skuldsaneringslagen. När man tittar på lagstiftningen om tillstånd och tillsyn av inkassoverksamhet ser man att detta sköts av Finansinspektionen och Datainspektionen. Båda myndigheterna har redovisat resultat av sin tillsyn av inkassoföretag.
I Finansinspektionens rapport Konsumentskyddet på finansmarknaden konstaterar man att inkassoverksamheten de senaste åren har genererat få klagomål jämfört med tidigare. Som förklaring anges att allt färre företag har tillstånd. Dessutom säger Datainspektionen att de krav som man får in blir allt färre. De flesta följer god inkassosed.
Räntor och kostnader förknippade med inkassobolag är också noga reglerade. Likaså är nivåer på avgifter för betalningspåminnelser och inkassokrav reglerade. Till detta kan tilläggas att den som får svårigheter att betala sina lån eller skulder alltid bör vara snabb med att höra av sig till den man står i skuld till. Om detta sker finns det också möjlighet att göra någonting åt saker och ting. Det kan upprättas en betalningsplan tillsammans med den man står i skuld till.
Det finns också inkassobolag som själva ringer upp enskilda personer för att tala om hur man kan hantera den enskildes skulder. Personer som blir uppringda blir ofta väldigt tacksamma för att inkassobolagen tar kontakt. När man talar med gäldenärerna själva visar det sig att de sällan eller aldrig har tänkt tanken att höra av sig och att de inte ens trott att det var möjligt.
De kanske till och med har tyckt att det har varit pinsamt att höra av sig om sin skuld. Men om de hade gjort det på ett tidigt stadium, när räkningar hade börjat hopa sig, hade det i regel kunnat ordna sig när skulderna var relativt små och hanterbara. Det finns ett arbete att göra via upplysning. Kommunerna har skuldrådgivare som kan vara behjälpliga med budget och uppläggning av betalningsplaner. Regeringen har avsatt extra pengar till Konsumentverket för att utbilda fler skuld- och konsumentrådgivare.
Och vi ska inte underskatta tv-programmens roll i det här. Vi kan tänka på Lyxfällan . Vänsterpartiet lyfter också fram ett statligt kreditinstitut som ska erbjuda sociala lån samt ta fram förslag till lagstiftning för att ett statligt kreditinstitut ska kunna erbjuda saneringslån. Det kräver en rimlig balans mellan betalningsskyldighet och betalningsbefrielse. Det är viktigt att det finns en möjlighet för överskuldsatta att i vissa fall kunna befrias från eller få en nedsättning av betalningsskyldigheten.
I det delar jag Vänsterpartiets tankar. I dag måste skuldsatta personer vänta i fyra år innan de ens kan börja skuldsaneringen. Det är troligen en av orsakerna till att det blir flera evighetsgäldenärer. Om det blir möjligt att förkorta väntetiden finns det också möjlighet att undvika att folk hamnar i långvarig skuldsättning. Bland evighetsgäldenärerna finner vi också många företagare.
De har inte den möjlighet som privatpersoner har att få skuldsanering. Det kan väl finnas en vits med att de får det eftersom det är där vi ser framtida anställningar, och det är viktigt att vi vågar starta och driva företag i Sverige.
Regeringen bereder nu förslag för att man ska få samma slutresultat som Vänsterpartiet vill uppnå med sina saneringslån, nämligen att människor inte ska fastna i skuldberoende utan kunna ta sig vidare. Med sociala lån och garantier för saneringslån följer vissa gränsdragningsproblem, såväl för socialt bistånd som för kreditgivning och dessutom när det gäller rimliga villkor.
Om man dessutom inför garantier för saneringslån är man inne på en väg som kan göra att krediter kan bli dyrare, då det i förväg är bestämt när och hur du ska få skuldsanering. I stället kan det kanske vara mycket enklare än vi tror genom att mycket tyder på att skuldsanering redan är tillämpbart med nuvarande regelsystem. Kronofogden talar om att hundra tusen personer redan i dag skulle kunna få det bara de sökte. Fru talman! Konsumentkrediter är en vanlig orsak till överskuldsättning.
Därför arbetar regeringen just nu på ett lagförslag för ny konsumentkreditlag, där även skärpta krav på sms-lån ingår. Här får vi nu en tydlig information om vad som gäller kreditgivning, och man får två veckor på sig att ångra sig. Vi i Alliansen är bekymrade över att antalet skuldsatta är så stort. Därför kommer det nu kraftfulla åtgärder från regeringen som också uppmanas från utskottets sida att noga följa utvecklingen. Fru talman!
Jag yrkar bifall till finansutskottets förslag och avslag på samtliga motioner och reservationer.