Finn Bengtsson (M):
Jag läste med intresse Julia Kronlids interpellation, och jag tackar så mycket för att den kommer upp till diskussion, och jag vill rikta ett stort tack till socialministern för ett mycket välavvägt svar på en mycket svår fråga. Könsselektiva aborter är naturligtvis ett ofog som måste motverkas. Här tycker jag att det är intressant att Europarådet har tagit ett kraftfullt initiativ för att adressera denna frågeställning.
Precis som socialministern nämner i sitt svar är fokus från Europarådet, såsom jag läser det i deras genomgång av ärendet, att man ska titta på problemen där de verkligen finns.
Där de verkligen finns handlar i stor omfattning om till exempel Indien, Kina, Vietnam och andra länder i bortre Asien där man har denna obalans på könsnivå av oförklarliga skäl, annat än möjligtvis misstanke om att det finns könsselektiva aborter. Socialministern redovisar mycket riktigt att av de 37 000 aborterna i Sverige kan det möjligen vara 8 där det skulle kunna finnas något motiv.
Men det är inte sagt att det finns något motiv, det är bara att det sker efter vecka tolv. I detta läge nämner Julia Kronlid i sin interpellation någonting som hon kallar för abortturism. Jag räknar fram att det skulle vara i fråga om 0,2 promille där denna risk möjligen kan finnas. Skulle detta nu vara föremål för sedvanlig turism i form av näringsverksamhet hade det knappast varit aktuellt.
Jag tror det viktiga här, Julia Kronlid, är att man ser till var problemen finns och att Europarådet genom att ha en sammanhållning i Europa för att adressera problemet där det verkligen är möter problemet där magnituderna är som störst.
Det är då förvånande att Sverigedemokraterna är ett parti som är emot Europasamverkan som just kan driva på och utveckla denna typ av frågeställningar som hon är så engagerad i och dessutom har skrivit motioner om, vilket är nog så viktigt. Men att försöka göra detta till ett svenskt problem är egentligen att göra en manöver för att ifrågasätta hela vår abortlagstiftning som både denna riksdag och tidigare riksdagar står bakom.
Vi har ett mycket starkt svenskt folkligt stöd för kvinnans rätt att bestämma själv fram till vecka 18. Sverigedemokraterna har i så fall ett ansvar att vara tydliga i om de vill ändra hela den svenska abortlagstiftningen. Det kommer att medföra oro i stora befolkningslager i Sverige.
Jag är inte säker på att Sverigedemokraterna är beredda att ta denna diskussion på detta sätt, utan de riktar in detta på ett problem som sannolikt är ett icke-problem i Sverige men som är ett riktigt problem utomlands och då framför allt i Sydostasien och bortre Asien.
Tack vare Europarådets agerande i frågan har man kunnat markera en mycket större befolkning än enbart den svenska befolkningen på knappt tio miljoner, nämligen hela Europas 450-500 miljoner invånare, som står bakom att försöka se över obalanserna på befolkningsnivå där problemen är som störst och möjligen också komma med förslag till åtgärder.
Det ger riktiga påtryckningar för att lösa ett verkligt världsproblem snarare än att fokusera på en liten problematik som vi sannolikt inte har i Sverige.
I en sådan här interpellationsdebatt blir jag tvungen att ställa frågan till interpellanten om Sverigedemokraterna är beredda att i så fall väcka frågan om hela den svenska abortlagstiftningen som har haft ett så starkt stöd såsom den har utvecklats över åren, och då talar vi om mandatperiod efter mandatperiod, och ta upp denna fråga till en reell diskussion. Det är i så fall mer hedervärt än att försöka utpeka Sverige som ett misslyckande i detta sammanhang med könsselektiva aborter.