KBLab/rixvox huggingface dataset:
Monica Green (S):
När man säger som det är svartmålar man. Man får inte berätta att det finns ungdomsarbetslöshet i Sverige. Det är så hemskt, och det ska vi inte prata om. Vi ska inte säga någonting utan vara tysta. Vi vågar inte säga något sådant, för då kan vi svartmåla. Det vore hemskt om folk fick veta hur det är. Vi subventionerar arbetsgivare som redan har ungdomar anställda med 17 miljarder.
Vi pratar inte om ungdomsarbetslösheten, eftersom ungdomar då kanske tror att de får jobb. Men ungdomar är inte dumma. Ungdomar är smarta och kanske till och med smartare än den borgerliga regeringen och dess företrädare. Ungdomar som söker jobb efter jobb och som aldrig får en möjlighet blir till slut less.
De intar attityden att de ändå inte kan eller inte vill. Till slut får de en sköld framför sig för att upprätthålla sitt eget självförtroende. Det blir en jargong just för att ungdomsarbetslösheten är skyhög i Sverige. Det är fakta.
Sverige har en betydligt högre ungdomsarbetslöshet än andra jämförbara länder. Sedan kan man börja dividera om att vi skulle räkna på något annat sätt och att vi ska räkna som vi gjorde förr i tiden och så vidare. Då får jag bara påminna om att det var under den tid då vi styrde som borgerliga företrädare krävde att vi måste börja räkna som alla andra länder, nämligen på det sätt som vi nu gör. När vi nu gör det vill ni inte längre räkna på det sättet.
Ni vill gömma undan detta och säger att det inte kan vara rätt utan att det finns ungdomar som studerar och så vidare. Men fakta är att 25 procent av ungdomarna söker ett jobb. De vill ha ett arbete. Om några av dem studerar medan de är arbetslösa är det bra. Men då tycker jag att man skulle satsa mer på möjligheter till utbildning.
Nu säger Hillevi Engström att man inte har sänkt några krav på gymnasieskolan. Men varför säger ni då att det är okej att bara gå en ettårig gymnasieutbildning? Det tycker jag är att sänka kraven. Det tycker jag är att inte satsa på gymnasieskolan och att ge upp och säga att vi ska ha ett A- och ett B-lag i framtiden. Det är så regeringen hanterar den skyhöga ungdomsarbetslösheten.
Dessutom vill man gömma undan den. Man får inte tala om den. Då kanske någon får veta detta. Det är ett mycket trist hanterande. Sedan säger man att det är cyniskt. Vem är det egentligen som är cynisk? Är det den som inte vågar se problemen eller den som vill göra någonting åt dem? Vi vill införa Löfvenmodellen, den som Stefan Löfven företrädde när han var ordförande i Metall, alltså yrkesintroduktionsjobb.
Det vill regeringen också numera även om den kallar det för någonting annat och även om den har förhalat det med hänvisning till samtal med arbetsmarknadens parter. Men det kommer så småningom. Vi vill också se till att ungdomar får möjlighet att komplettera sin utbildning. Vi vill ha en garanti för alla ungdomar.
Vi vill inte att det ska vara som riksdagens utredningstjänst säger, nämligen att det är bara 11 500 ungdomar av de 140 000 arbetslösa ungdomarna som är i behov av tidiga insatser. Dessutom undrar jag: Tycker ni att Lars Calmfors har fel? Han tycker nämligen att sänkningen av arbetsgivaravgiften för ungdomar inte är verkningsfull.
Monica Green (S):
Jag är ledsen över att göra arbetsmarknadsministern ledsen genom att upprepa det hon säger att jag inte får säga, nämligen att var fjärde ung som vill ha ett jobb saknar jobb. Det är faktiskt så. Det är ingen villfarelse. Det är så. Jag är också ledsen över att det är så, därför att jag vill ändra på det. Men jag vågar åtminstone se det.
Jag skyller inte på annat, och jag försöker inte siffertricksa genom att säga: "De hör hit och de hör dit." Det är så. Var fjärde ung som vill ha ett jobb saknar jobb.
Sedan får arbetsmarknadsministern ägna sig åt siffertricksande om hon vill och försöka gömma undan det i en annan typ av statistik, men ekonomifakta, arbetsmarknadsfakta och andra fakta visar detta. Sedan vet jag att borgerliga företrädare vill räkna på ett annat sätt, så som vi gjorde tidigare.
Men nu har vi bestämt att vi ska följa Eurostats regler och räkna som alla andra länder gör. Då, menar jag, blir det jämförbart med andra länder. Vi vill införa 90-dagarsgaranti. Vi vill se till att ungdomar får hjälp från första dagen. Det är inget konstigt med det. Man behöver inte låsa in ungdomar i insatser bara för att man hjälper dem. Man kan faktiskt stötta, hjälpa och tala om hur man gör när man söker arbete.
Arbetsförmedlingen kan ge handfast hjälp. Så vill vi att det ska gå till. Vi vill ha en garanti. Vi vill ha en Löfvenmodell. Vi vill ha en introduktionsplats. Vi vill se till att ungdomar faktiskt får en möjlighet. Återigen är jag ledsen över att behöva upprepa fakta: Jo, ni har sänkt kraven på gymnasieskolan. Ni har dragit ned på gymnasiemöjligheter, och allt fler lämnar gymnasiet utan fullgoda betyg.
Det tycker jag är bedrövligt.
Monica Green (S):
Jag tackar ministern. Jag tänkte ett tag att jag skulle ta och låna ut mina glasögon till ministern, eftersom hon sade att hon hade svårt att läsa svaret. Men jag måste säga att det nog inte hade hjälpt, eftersom det inte finns något svar på min fråga. Jag försöker också läsa, och jag har glasögon. Men svaret finns inte. Frågan i min interpellation var: "Vad tänker arbetsmarknadsministern göra för att följa riksdagsbeslutet om att stoppa fas 3?"
Svaret på den frågan finns inte. Nu önskar jag i och för sig att Hillevi Engström ändå har glasögon, men kanske en annan typ av glasögon, så att hon ser verkligheten. Hillevi Engström var i går i Trollhättan. Hon gav rekommendationer och sade att det finns utbildning som ungdomar kan gå. Men vi vet hur det är. Ni har dragit ned på utbildningsmöjligheterna, både för de unga och för de äldre.
Ni har gjort det svårare med arbetsmarknadsutbildningar. Ni har försämrat komvux och de högre utbildningarna. Ni har visserligen lagt tillbaka lite; det är jag fullt medveten om. Detta kallar ni gigantiska reformer. Men det räcker inte. Än så länge är det bara en smula mot vad vi hade tidigare och vad som behövs i dag.
Hillevi Engström säger också att ni har gjort arbetsmarknadspolitiken effektiv. Oj, det är så att man baxnar! Vad är det för effektivt i detta? Det handlar om att låsa in ungdomar i fas 3 och att de inte får möjlighet att få hjälp på Arbetsförmedlingen från första dagen. Ungdomar får inte möjlighet att studera både innanför och utanför fas 3.
Det är en katastrof i sig. Det finns ingen effektivitet i det. Jag vet inte vad Hillevi Engström menar när hon säger att arbetsmarknadspolitiken har blivit mer effektiv. Det är en katastrof där ute. Det är en massarbetslöshet, en långtidsarbetslöshet och en ungdomsarbetslöshet som är fullkomligt oacceptabel.
Då kan man inte vara nöjd med sakernas tillstånd och säga: Vi har gjort arbetsmarknadspolitiken effektiv, och vi rekommenderar ungdomar att utbilda sig. Varför har ni då dragit ned på utbildningsplatserna och möjligheterna för ungdomarna? Vet Hillevi Engström hur många som får möjligheten att utbilda sig inom fas 3, något som Hillevi Engström påstår finns? Vad vi kan se är det möjligtvis en promille.
Hillevi Engström säger dessutom: Det är ändå bara en liten del av ungdomarna som finns i fas 3. Jag menar att det är oacceptabelt oavsett hur få ungdomar det än är som låses in. Ingen ska låsas in i fas 3. Alla ska ges möjlighet att från första dagen få en chans till jobb, praktik eller utbildning.
Hillevi Engström är bekymrad och säger att det är en stor utmaning. Vi har politiken. Vi har ett färdigt program med hur vi får ungdomar och äldre i arbete. Detta duger inte, Hillevi Engström!
Monica Green (S):
Jag fick inget svar den här gången heller, så jag upprepar frågan. Vad tänker arbetsmarknadsministern göra för att följa riksdagsbeslutet om att stoppa fas 3?
Fas 3 är en inlåsning där människor fastnar och inte får möjlighet att vare sig utbilda sig eller få en annan typ av jobb. Fas 3 är en sista utväg där man låses in och inte får någon ersättning. I stället betalas arbetsgivaren, och andra jobb trängs undan.
Min fråga är alltså: Vad tänker arbetsmarknadsministern göra för att följa riksdagsbeslutet om att stoppa fas 3? I Västsverige har antalet unga som har stoppats in i fas 3 fördubblats. Hillevi Engström säger att det inte är så många, så det gör kanske inte så mycket.
Jag menar att det är oacceptabelt att låsa in ungdomar i fas 3 hur få det än är. Från första dagen på Arbetsförmedlingen har de inte fått chansen att utbilda sig, och de får inte chansen i fas 3 heller. Jag förstår att ledamöterna från Moderaterna står här och säger: Ja, men var finns jobben då?
Jag förstår desperationen hos Moderaterna i dag, eftersom man inte kan se var jobben finns. Vi vet att det finns ett matchningsproblem, för vi lyssnar bland annat på Svenskt Näringsliv, som säger att det finns ett stort matchningsproblem med tiotusentals och åter tiotusentals jobb som skulle kunna tillsättas om man hittade de här ungdomarna.
Det kommer att bli ett kompetensförsörjningsproblem om man inte löser det. Våra förslag på fler utbildningsplatser, på att ungdomar ska få hjälp från första dagen och att på de ska få praktikplatser är tydligen inte bra, så man frågar oss vad vi vill utöver detta. Vad vill ni socialdemokrater mer då? frågar man.
Moderaterna vill ju ha lite hjälp, eftersom de är så desperata för att de inte har någon jobbpolitik. Jag kan säga att det behövs investeringar. Det behövs investeringar i miljöteknik. Det behövs investeringar i byggande. Det behövs investeringar i miljöanpassade bostäder, till exempel i allmännyttan. Det behövs investeringar i infrastruktur.
Det behövs en efterfrågestimulans. Vi föreslår höjda barnbidrag. Det finns två effekter med det. Dels behöver barnfamiljerna det extra tillskottet, dels sätter det fart på ekonomin. Vad gör vi mer? Vi satsar på företagande och på innovationer.
Vi vill ha ett högt förädlingstryck i Sverige, eftersom vi ska konkurrera med kunskap och kompetens och inte med låga löner. Vi vill ha en digital tillväxt. Vi vill också ha en trygghet, för trygga människor vågar. Det ni har utsatt människor för hittills är otrygghet. Rädda människor klamrar sig fast vid det gamla.
När jag kommer ut på arbetsplatser i dag där varslen har slagit till är de som jobbar där livrädda, eftersom de vet att deras ekonomi kommer att slås sönder den dag som de blir arbetslösa. Trygga människor vågar. De vågar sig på en omställning, och det är det vi behöver för framtiden. Vi behöver trygga, framtidsinriktade människor, och det har vi en politik för att få.
Monica Green (S):
Jag ställde en fråga till arbetsmarknadsministern om vad hon tänker göra för att följa riksdagsbeslutet om att stoppa fas 3. Jag har ställt den frågan i varje inlägg. Nu börjar jag ana ett slags svar, nämligen att Hillevi Engström egentligen är ganska nöjd med fas 3 och inte tänker följa riksdagsbeslutet. Det är i och för sig ganska anmärkningsvärt att hon vägrar att följa ett riksdagsbeslut. Men nu är hon ganska nöjd med det.
Hon svarar inte på min fråga, men hon talar om att detta är rätt hyfsat. Trots att dessa personer inte har något betalt, trots att det är arbetsgivaren som får betalt, och trots att det tränger ut ordinarie arbeten är Hillevi Engström relativt nöjd med fas 3. Vi har i debatten fått höra att detta inte var meningen. Det var bara till för dem som absolut inte hade någonting annat.
Men nu växer fas 3 hela tiden och är nu i stort sett den största arbetsgivaren. Men Hillevi Engström tänker inte följa riksdagsbeslutet. Var gärna tydlig med det i ditt sista inlägg, ministern, om det verkligen är så att du inte tänker följa det utan är ganska nöjd. Sedan säger Hillevi Engström att det ändå har gått ganska bra eftersom 200 000 fler har fått jobb. Men man måste räkna alla på arbetsmarknaden.
Man kan inte tricksa med siffror och plötsligt inte räkna hur många procent det är. Man kan inte dölja arbetslösheten på det sättet och säga att man nu bara räknar de personer som fanns förr i tiden och att man inte räknar alla. Det måste man göra om man ska vara seriös. Sedan tar Hillevi Engström Trollhättan som exempel. Där har vi 16-17 procents arbetslöshet och en ungdomsarbetslöshet på 30 procent.
I Västra Götaland har antalet ungdomar som har blivit instoppade och inlåsta i fas 3 fördubblats. Detta duger inte, Hillevi Engström.
Monica Green (S):
Jag tackar näringsministern för svaret. I Skaraborg drabbas många just nu av stora varsel. Asko Cylinda i Ljung flyttar produktionen. Hundratals sägs upp. Swedwood i Tibro har varslat flera hundra, och nu har de också blivit uppsagda. Arkivator i Falköping varslar.
På Volvo i Skövde varslar man inte de fastanställda, utan man skickar hem hundratals bemanningsföretagsanställda, alltså ungdomar. Regeringen har ansvaret för den vikande efterfrågan - till viss del. Vi vet fullt ut att vi har en kris i Europa, och vi vet att det finns andra länder som har det ännu värre.
Men vi försöker ta ansvar för vår del av landet, och näringsministern borde ta ansvar för hela Sverige och för en bra näringspolitik. Tidigare i dag har kammaren diskuterat regeringens försämrade arbetsmarknadspolitik, alltså försämrade möjligheter till arbetsmarknadspolitiska utbildningar, försämrad ekonomisk trygghet vid arbetslöshet och oro på arbetsmarknaden.
Detta har ni genomfört i tron att det ska hjälpa näringspolitiken, i tron att det ska växa fram billigare arbetskraft och i tron att de rädda människorna ska ta de billiga jobben. Ni har medvetet fört denna politik för att få i gång låglönespiralen. Jag måste säga att Annie Lööf är den modigaste i regeringen, som vågar tala om det. De andra hukar i buskarna och säger: Nej, det vill inte vi.
Men Annie Lööf har alltså varit den modigaste, och hon har talat om att det är så ni vill ha det. Ni vill ha lägre löner. Nu har i och för sig väljarna visat att de inte gillar detta. Det kan hända att det inte är så smart. Centern kanske måste tänka om. Det kanske inte är denna typ av väg vi ska gå i Sverige. Vi kanske ska göra som vi har gjort tidigare, nämligen konkurrera med kompetens och kunskap.
Vi är ett sådant litet land att vi borde ställa oss på tå och se till att vi använder varje människa och se till att använda bra kunskap och kompetens att konkurrera med. I Skaraborg finns Statens lantbruksuniversitet, SLU i Skara. Nu är det hotat. Det blir försämrade möjligheter att forska och försämrade möjligheter att driva SLU i Skara nära den areella näringen.
Det hade varit bra för Skaraborg om SLU i Skara hade fått fortsätta att utvecklas. Högskolan i Skövde är hotad därför att regeringen hellre vill se de stora universiteten. I Skaraborg håller oseriösa långtradartransporter med falska F-skattsedlar på att konkurrera ut seriösa åkare.
Jag har tidigare försökt debattera de falska F-skattsedlarna med Annie Lööf, men hon har lämnat över interpellationerna till andra. Ni har försämrat arbetsmarknadspolitiken, och jag ser ingen riktig näringspolitik värd namnet. Vi vill satsa på forskning, på utbildning och på att få fram de nya jobben. Då måste man också satsa på trygghet. Jag ser inte att Annie Lööf har någon sådan politik.
Monica Green (S):
Tack så mycket, fru minister! Snacka går ju, men att snacka fram jobben går inte. Ministern påstår dessutom att vi höjer bolagsskatten, men det är ren lögn. Det är tragiskt att ministern tar till sådana grepp. Jag vill först säga att det finns strukturella varsel som kan vara vettiga och som kan vara helt avgörande för att företag ska överleva.
Det välkomnar vi. Vi vill inte klamra oss fast vid det gamla. Vi vill se till att människor har möjlighet att ta de nya jobben. Det finns jobb som rationaliseras bort. Så har det alltid varit. Sverige har varit ett tryggt och modernt land och legat i framkant för att vi har haft trygga arbetare. Vi har haft det, tidigare.
Då har människor känt: Ja, jag är beredd att gå in i något nytt. Ja, jag vet att jag får en chans till, och jag behöver inte klamra mig fast vid det gamla. Tyvärr har den borgerliga regeringen slagit sönder den tryggheten. Ni har slagit sönder möjligheten till omskolning. Ni har slagit sönder möjligheten till att få en chans till, och en chans till och en chans till.
Jag vet, fru minister, att ni har lagt tillbaka en hel del av det som ni från början drog bort i era glädjekalkyler, men ni är inte uppe på den nivå som ni skulle behöva vara. Det finns matchningsproblem i Sverige.
Det finns tiotusentals och åter tiotusentals jobb som inte blir tillsatta därför att människor inte har rätt utbildning, rätt kompetens eller inte kan hittas. Börja med att se till att lösa matchningsproblemen så att vi kan klara kompetensförsörjningen. Sedan påstår Annie Lööf att vi har kritiserat regeringen för att den har satsat för mycket.
Det var väl snarare så att ni gjorde er bedömning tidigare. Dessutom satsar vi mycket smartare. Vi använder pengarna på ett betydligt vettigare sätt än att slösa bort dem på bolagsskattesänkningar som ju faktiskt inte ger några jobb i dagsläget utan möjligtvis om åtta tio år, enligt en del bedömare.
Det hjälper inte de människor som i dag är varslade. Annie Lööf säger att det finns ljusglimtar, och så tar hon Trollhättan som exempel. I Trollhättan är det 16 procents arbetslöshet. Det kallar Annie Lööf för en ljusglimt. I Trollhättan är 30 procent av ungdomarna arbetslösa. Det kallar Annie Lööf för en ljusglimt. Jag ser det som mycket mörkt.
Och jag ser det som mycket dystert att vi har en näringsminister som tycker att detta är någonting som vi kan lyfta upp för att visa andra delar av Sverige och säga: Titta, här är det 16 procents arbetslöshet! Det är någonting som ni kan vänja er vid, eftersom det är så i andra länder också. Så finns det en del i regeringen som säger. Vi socialdemokrater satsar smartare.
Vi satsar mer inriktat på forskning, utbildning och investeringar. Vi satsar på många platser på högskolorna runt om i hela landet. Ni har dragit bort möjligheterna men nu lagt tillbaka lite. Det är bra. Snart vaknar ni kanske och lägger tillbaka allt, men det behövs ännu mer nu, eftersom vi går in i en mycket dyster period. Jag saknar en näringspolitik värd namnet.
Monica Green (S):
Jag tackar Annie Lööf för försök till svar. Jag tycker fortfarande att vi lägger fram en mycket smartare budget. Sedan ska jag kanske påminna näringsministern om att vi inte har delat upp det. Vi har inte investeringsbudgetar, utan vi har en budget för varje år. Vi antar här i riksdagen en årlig budget. Men vi socialdemokrater vill satsa på investeringar.
Vi vill bygga om till exempel allmännyttan och se till att vi får miljösmartare bostäder, och vi vill investera i miljöteknik och se till att vi får fram jobb på det sättet. Jag blir inte riktigt klok på det som Annie Lööf säger eftersom hon säger att vi ska konkurrera med högre löner.
Men samtidigt är hon den i regeringen som har varit tuffast och sagt att man gott kan acceptera ingångslöner och därmed lägre löner, vilket är det som hon menar. Ni har försämrat tryggheten på arbetsmarknaden. Ni har slagit sönder arbetsmarknadspolitiken, slagit sönder omskolningsmöjligheterna och slagit sönder tryggheten.
Ni har ångrat er lite grann och försöker rätta till det som ni har gjort. Det som ni nu lappar och lagar kallar ni för stora satsningar. Men i själva verket försöker ni rätta till det som ni har förstört när det gäller arbetsmarknadspolitiken.
Även inom näringspolitiken saknar jag väldigt mycket satsningar på till exempel den digitala tillväxten och satsningar på SLU i Skara som borde ha möjligheter till forskning inom de areella näringarna. Jag skulle också vilja se satsningar på högskolan i Skövde. Men naturligtvis vill jag ha en satsning på en bra näringspolitik värd namnet i hela landet. Det ser jag inte i dag.
Monica Green (S):
Tack så mycket för svaret! Anders Borg sade i sin förra interpellationsdebatt att han hade hög trovärdighet i resten av världen. Jag börjar tvivla på den saken.
Det är möjligt att han fortfarande har hög trovärdighet i andra länder, men nu när det börjar bli så tokigt att Anders Borg inte kan göra rätt prognoser i budgeten och när Anders Borg påstår saker som är rent felaktiga börjar jag fundera på om Anders Borg verkligen ska vara så nöjd med sakernas tillstånd som han faktiskt är. Han säger att det är viktigt att hålla ihop Sverige.
Anders Borg har tydligen inte lyssnat på sin egen statsminister som gång på gång har sagt att det måste vara större skillnad mellan den som är sjuk och den som är frisk. Det måste vara större skillnad mellan den som är arbetslös och den som har ett arbete. Annars kommer de arbetslösa inte att gå till arbete. Om de sjuka och arbetslösa inte blir fattiga nog kommer de inte att gå till arbete, säger statsministern.
Det brukar faktiskt även Anders Borg göra. Han kallar det för incitament. Till viss del sade Anders Borg det även i det skriftliga svaret på min interpellation. På vilket sätt håller samhället ihop om det ska vara större skillnad? Ska det vara större skillnad, eller ska det inte vara större skillnad? Vilken människosyn har Anders Borg?
Vi byggde upp ett land där vi höll ihop grupperna och där vi trodde på människornas vilja att faktiskt arbeta, för det är det människor vill. Ni har under er tid sett till att sysselsättningen har sjunkit. Arbetslösheten är nära 8 procent, ungdomsarbetslösheten är högre än EU-genomsnittet och långtidsarbetslösheten har nästan tredubblats under Anders Borgs tid.
Ändå står Anders Borg här och säger att han är ganska nöjd med sakernas tillstånd och tycker att regeringen har gjort mycket. S-kvinnorna i Skövde har ett tag haft temamöten som handlar om fattigdom och barnfattigdom. Vi har bjudit in olika organisationer. Det vi får höra om hur det ser ut i Sverige i dag är förfärligt.
När vi bjöd in Frälsningsarmén berättade de hur människor kommer till dem och luktar illa ur munnen därför att tänderna har ruttnat. De är ofria nog att inte ha råd att gå till tandläkaren. Vi får höra från olika kyrkor hur de får se till att människor får mat för dagen.
Vi har fått höra från Stadsmissionen att de börjar likna situationen vid tiden i början av 1900-talet, när det var allmosor som skulle rädda de fattiga, men alla räddades inte. Vi har haft en stark offentlig sektor i Sverige där vi har tagit hand om människor, där vi har sett till att ingen ska vara fattig.
Nu har Rädda Barnen kommit med sin rapport där de visar att barnfattigdomen fortsatt är hög. 225 000 barn drabbas av Anders Borgs politik, eftersom ni har försämrat för de sjuka och för de arbetslösa. Och arbetslösheten har ju inte sjunkit. Fattiga barn löper större risk att bli mobbade i skolan.
Fattiga barn får sämre resultat i skolan. Fattiga barn har färre möjligheter på sin fritid. Det har Anders Borg inte försökt att göra någonting åt. Han påstår i sitt svar att han vill ha ett samhälle som håller ihop, men i dagens Sverige håller samhället på att spricka. Det här duger inte, Anders Borg.