Gustav Fridolin (MP):
Som migrationsministern konstaterade ställde jag i min interpellation ett antal frågor.
Jag försöker i dem vara så precis som möjligt för att kunna få de svar som önskas av kammaren så att riksdagen kan få veta vad som egentligen är på gång med tanke på den kritik som riktas mot skyddsgrundsdirektivet men framför allt asylprocedurdirektivet från UNHCR och människorättsorganisationer. Jag frågade på vilket sätt Barbro Holmberg tänker agera för att kritiken ska leda till förändringar i direktiven.
Jag konstaterar att några sådana aviserade ageranden för att nå förändringar inte redovisas i Barbro Holmbergs svar. Jag ställde också frågor som gick in mer på den kritik som hade kommit. Jag frågade på vilket sätt Barbro Holmberg tänker säkerställa att de diskuterade direktiven inte leder till en sänkt ambitionsnivå i det globala asylsystemet.
Jag frågade på vilket sätt Barbro Holmberg tänker säkerställa att miniminormerna i dessa direktiv inte blir gällande flyktingpolitik, utan att de blir just miniminormer, det vill säga golv och inte tak, för flyktingpolitiken. Jag ställde frågan hur Barbro Holmberg avser att garantera att direktiven inte i förlängningen leder till en mer restriktiv och mindre human svensk flyktingpolitik och asylprövning. Jag konstaterar att jag på de tre sista frågorna inte ens fick en ansats till svar i det som lästes upp av Barbro Holmberg.
Bakgrunden till min interpellation är ju den kritik som riktats mot skyddsgrundsdirektivet och asylprocedurdirektivet dels från frivilligorganisationer och människorättsorganisationer - jag kan nämna Amnesty, Rädda Barnen, kyrkorna med flera - dels från UNHCR, FN:s flyktingkommissariat. Kritiken är ju inte av det ljumma och snälla slaget.
Lubbers, som är FN:s flyktingkommissarie, säger att asylprocedurdirektivet kan leda till en hel erosion av det globala asylsystemet. Han säger att det kan sätta flyktingars liv i risk. Man kan då tänka sig att man skulle kunna få ett svar på frågan hur den här kritiken skulle leda till förändringar. I stället ger Barbro Holmberg återigen en uppvisning i hur man använder orden utan att säga någonting.
Jag läser ur svaret: Alla medlemsstater, säger Barbro Holmberg, är redan bundna av de internationella rättsregler som ligger till grund för direktivet. Direktivet ersätter inte på något sätt dessa förpliktelser. Givetvis är utgångspunkten att de stater som ingår i EU har asylsystem som inte äventyrar rättssäkerheten. Gott är väl det. Men vad väger Barbro Holmbergs ord mot expertisen FN:s flyktingkommissarie?
Han menar att staterna just mot bakgrund av asylprocedurdirektivet riskerar att gå ifrån sina förpliktelser enligt internationella avtal, att staterna riskerar att skapa en mer inhuman situation och att detta riskerar en erosion av hela asylsystemet. Hur väger man in den kritiken från UNHCR i sitt arbete? Lite längre ned i svaret står det: Samverkan med UNHCR är en viktig och naturlig del i harmoniseringsarbetet.
Såväl kommissionen som medlemsstaterna har kontinuerliga kontakter med UNHCR. Vi har även ett utbyte med frivilligorganisationer i frågan. UNHCR:s synpunkter har stor betydelse för arbetet. Det kan du väl ändå inte mena. På vilket sätt har UNHCR:s synpunkter haft stor betydelse för arbetet om resultatet kritiseras för att sänka hela den globala standarden i asylsystemet och för att sätta flyktingars liv i risk?
Är det UNHCR:s inverkan som lett till de förändringar som man nu kritiserar? Givetvis inte. Fru talman! Det finns tre delar i direktivet som blivit särskilt hårt kritiserade. Det är dels idén om så kallade säkra länder, dels i förlängningen därav säkra tredjeländer och dels frågan om man kan få stanna kvar i landet under den tid man driver en överklagningsprocess.
Jag vill ha svar från Barbro Holmberg här i kväll på om den här kritiken kommer att leda till några förändringar i EU:s asylprocedurdirektiv eller om Barbro Holmberg kommer att driva några sådana förändringar på mötet nästa vecka.