KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anders Borg (M):
Peter Persson har frågat finansmarknadsminister Peter Norman mot bakgrund av vilka fakta och omständigheter han ökar storbankernas aktieutdelning och genom vilka åtgärder småföretagens kreditvillkor ska förbättras. Interpellationen har överlämnats till mig. Frågorna ställs bland annat mot bakgrund av den nyligen genomförda bolagsskattesänkningen och dess effekt för banksektorn. Bolagsskattesänkningen gör Sverige mer attraktivt för inhemska och utländska investeringar.
Dessa investeringar omfattar även investeringar i banksektorn där de nya kapitaltäckningsreglerna samtidigt kräver att bankerna måste ha ett större eget kapital. Bolagsskattesänkningen finansieras delvis genom att möjligheterna till skatteplanering med hjälp av ränteavdrag begränsas. Kombinationen av dessa åtgärder innebär att skatteuttaget minskar i de företag som inte ägnar sig åt sådan skatteplanering. Regeringen arbetar kontinuerligt för att förbättra företagens villkor.
Bland de åtgärder som regeringen hittills har genomfört för att förbättra småföretagens finansiering kan den till årsskiftet genomförda sänkningen av expansionsfondsskatten nämnas. Därutöver avser regeringen att under 2013 lämna en proposition till riksdagen om ett investeraravdrag som ska införas. Båda åtgärderna gör det lättare för de mindre företagen att finansiera sina verksamheter.
Anders Borg (M):
Regeringen har lagt en bred politik för att förbättra kreditgivningen till företagen i Sverige. Det handlar om att säkra bankstabilitet genom stramare regler men också genom stöd via Riksgälden och Riksbanken för att sektorn ska fungera.
Det handlar om att vi utifrån ett mycket pragmatiskt förhållningssätt har aktiverat statens förmögenhetsmassa och kapital för att förbättra för företagen, dels via Almi och SEK, dels via Inlandsinnovation och Fouriertransform, för att hitta nya former där statligt kapital kan spela en roll i tidiga skeenden för ett företag som expanderar.
Till detta kommer att vi i Sverige dramatiskt har förskjutit riskkapitalklimatet via förmögenhetsskatt, arv- och gåvoskatt, via bolagsskatt och via sänkta inkomstskatter och förändrade 3:12-regler. Sverige har gått från att ha varit ett land där vi har haft en mycket pressande skattesituation för den som äger till att vara ett land där ägande, ansvarstagande och företagande uppmuntras.
Peter Persson menar att detta att läsa upp ur den socialdemokratiska partimotionen är att raljera. Men jag raljerar verkligen inte med Sveriges företagare. Jag raljerar med att Peter Persson påstår att han ska representera företagandet när hans parti föreslår 30 miljarder i skattehöjningar. Man kan inte sitta på två stolar samtidigt.
Man kan inte först lägga hela skattebelastningen för sina bidragsförslag på företagssektorn och sedan hävda att man representerar företagssektorn. Det finns inga företagarorganisationer som har bett om en dubblering av arbetsgivaravgifterna. Det finns inga företag som vill ha kraftigt höjda lastbilsskatter för att slå ut jobb i glesbygden. Det finns ingen efterfrågan på Miljöpartiets skattechock mot allt och alla på miljösidan.
Det är inga företag som vill ha den politiken, för den leder till höjda kostnader, färre anställda, sämre lönsamhet, fler konkurser och svårare att få banklån. Tar man ifrån företagen deras lönsamhet genom höjda skatter blir det ännu svårare för dem att finna investeringskapital. Det är problemet med den socialdemokratiska politiken.
Man slår undan fötterna för den centrala företagspolitiken genom sin skattechock.
Anders Borg (M):
Det finns skäl att till den här debatten lägga de tunga åtgärder som har vidtagits under mandatperioden: stabilitetsfond, stabilitetsavgift, bonusregleringar, förstärkta resurser till Finansinspektionen - jag kan fortsätta en stund. Det har vi genomfört. Peter Persson hävdar att Socialdemokraterna minsann kan hantera banksektorn. Men varför fanns ingenting av detta då?
Varför lämnade Socialdemokraterna efter sig en banksektor med nästan inget kapital, ingen stabilitetsfond, inga bonusregleringar och en underfinansierad finansinspektion? Socialdemokraterna lämnade efter sig ett bankmoras som vi har fått städa upp. Det var en sektor som inte var reglerad, kontrollerad och stabiliserad på det sätt som den är i dag.
Socialdemokraterna lämnade efter sig vilt härjande marknadskrafter som skapade instabilitet. Vi har börjat skapa ordning i detta. Det är en central skiljelinje. Nu får vi höra att företagen i Småland inte inkluderar restaurangsektorn och McDonalds. Det väcker frågan: Är det så här Socialdemokraternas politik ska se ut? Vi inför lastbilsskatt för 5 miljarder - men inte i Småland.
Vi höjer arbetsgivaravgifterna för alla ungdomar - men inte i Småland. Vi höjer alla miljöskatter ihop med Miljöpartiet - men inte i Småland. Det tror jag inte på. Jag tror att smålänningarna kommer att få huka bakom stengärdsgårdarna när de socialdemokratiska skattechockerna viner över dem, om vi skulle landa i det olyckliga förloppet att Socialdemokraterna vinner valet. Jag lovar Peter Persson att jag ska göra mitt bästa för att skydda Småland mot Peter Perssons politik.
Anders Borg (M):
Peter Persson har frågat mig om platt skatt är något som jag kommer att verka för i den framtida skattepolitiken. En varaktigt hög sysselsättning är avgörande för att värna välfärden. Regeringens viktigaste mål är därför full sysselsättning. De skattereformer som regeringen har genomfört har därför syftat till att öka den varaktiga sysselsättningen. Regeringen arbetar ständigt med förändringar inom skattesystemet som ska bidra till att systemet uppfattas som rättvist och transparent.
En enhetlig skatt är i princip mycket lättförståelig men i praktiken svår att hålla enhetlig. En enhetlig beskattning har också dåliga fördelningseffekter. Jag avser därför inte att verka för platt skatt.
Anders Borg (M):
Peter Persson säger att Socialdemokraternas mål är att frigöra människor. Vad har vi haft för bekymmer i Sverige? Jo, vi har haft ett utanförskap där fattigdomsfällor har låst fast människor i bidragsberoende och där olika bidragssystem samlat har gett en effekt att det inte lönar sig att arbeta.
Det har sedan adderat till andra sociala bekymmer och ett omfattande utanförskap. Vi har haft inaktivitetsfällor. Utformningen av förtidspensionen och långtidssjukskrivningar har gjort att människor lämnar arbetsmarknaden helt och går in i antingen förtidspension eller så småningom för tidig pension. De står helt utanför arbetsmarknaden och får både en sämre pension och en sämre livsinkomst. Vi har haft arbetslöshetsfällor.
Vi har haft en onödigt hög jämviktsarbetslöshet på grund av att det inte har lönat sig tillräckligt att arbeta. När man åtgärdar de här problemen i den socialdemokratiska bidragsstaten hjälper man människor att frigöra sig själva. Då ger man dem en möjlighet till egen kraft, egenförsörjning och stolthet över arbete. Det är kärnan i Alliansens skattepolitik.
Det är jobbskatteavdrag och arbetslinje som har gjort att den genomsnittliga skatten för en kollektivanställd LO-medlem har sjunkit. Det är kärnan i regeringens ekonomiska politik. Nu vill Peter Persson i stället prata om platt skatt. Möjligtvis blir skatten plattare om Peter Persson avskaffar jobbskatteavdraget, för då höjs ju skatten kraftigt för låginkomsttagare.
Möjligtvis blir skatten plattare om Socialdemokraterna samarbetar med Vänsterpartiet och avvecklar hela den breda skattelättnad vi har lagt för låg- och medelinkomsttagare. Men inte frigör man människor på det sättet. Då förstärker man i stället fattigdomsfällor. Då bygger man ut inaktivitetsfällor. Då fördjupar man arbetslöshetsfällor. Det är i grund och botten därför jag tror att vi har de här ständiga debatterna om arbetslinjen, jag och Peter Persson.
Det som oroar Peter Persson är att människor frigör sig. Det som oroar Peter Persson är att människor med egen kraft, egen makt och egen förmåga formar sitt liv, därför att då inser de att de inte ska rösta för den socialdemokratiska bidragspolitiken utan stå upp för ett samhälle där man kan känna stolthet över eget arbete, egen försörjning och egen makt. Det är därför vi har de här ständiga debatterna om arbetslinjen.
Anders Borg (M):
Låt mig tacka Peter Persson för den här interpellationen.
Det ska finnas en uppmuntran för den som anstränger sig. Det är därför vi har lagt de stora skattelättnaderna på låg- och medelinkomsttagare. Det är därför skatterna i Sverige har blivit brantare. Det enda parti som föreslår plattare skatter i Sverige är Vänsterpartiet. De vill platta till skatterna genom att höja skatten för alla som har låga inkomster.
Det är naturligtvis det vi är oroliga för, att Socialdemokraterna i sitt samarbete med Vänsterpartiet ska platta till skatten genom att chockhöja den för alla dem som ska anstränga sig och jobba hårt med lite lägre inkomster, så att vi får mer av de fattigdomsfällor, de arbetslöshetsfällor och de inaktivitetsfällor som är den svarta baksidan av den socialdemokratiska bidragsstaten, där människor låses in.
Vår politik handlar om arbetslinjen, full sysselsättning och att frigöra människor så att de själva genom egen kraft kan styra över sin tillvaro. Därför vill jag tacka Peter Persson för att vi har haft förmånen att föra diskussionen om viktiga skattefrågor.
Anders Borg (M):
Marie Nordén har frågat mig vilka förklaringar jag ser till utvecklingen av den ekonomiska jämställdheten och vilka åtgärder jag avser att vidta för att bryta den enligt hennes bild negativa utvecklingen. Vi har fortfarande inte ett helt jämställt samhälle, men utvecklingen går åt rätt håll på en rad viktiga områden. Sedan 2006 har sysselsättningen för kvinnor ökat och skillnaden i sysselsättningsgrad mellan kvinnor och män minskat. Vi ser också att arbetstiden för kvinnor ökar.
Sedan 2006 har andelen kvinnor som arbetar heltid ökat och andelen som arbetar deltid minskat. Dessutom har skillnaden i månadslön mellan kvinnor och män minskat. År 2011 var kvinnors månadslön 86 procent av männens, att jämföra med 84 procent år 2006. Även andelen kvinnor med chefspositioner har ökat sedan 2006. Allt detta bidrar tillsammans till att öka den ekonomiska jämställdheten. Fortfarande tar kvinnor i allmänhet huvudansvaret för det obetalda hem- och omsorgsarbetet.
En förutsättning för att nå målet med ekonomisk jämställdhet är att kvinnor och män har samma möjlighet att förena arbete och familj. RUT-avdraget ökar möjligheten för både kvinnor och män att förena arbete och familj. Regeringen har också infört en jämställdhetsbonus för att förbättra förutsättningarna för ett jämställt föräldraskap och därmed också ett jämställt deltagande i arbetslivet.
Anders Borg (M):
Jämställdhetspolitiken är central för att vi ska ha ett sjyst samhälle. Det är centralt att människor oavsett kön, social bakgrund, föräldrar och arv har en bra utveckling och får möjlighet att själva forma sina liv. Det är kärnan i det vi menar med ett bra och väl fungerande samhälle. Därför blir jämställdhetsfrågorna centrala.
De handlar om makt, ekonomi, relationerna mellan människor och också mäns våld mot kvinnor. Det är precis det som den här debatten handlar om, och det är det som regeringen prioriterat under dessa år. Det går inte att komma ifrån att även om vi har kvar betydande svårigheter har vi steg för steg tagit oss framåt för att förbättra situationen.
Det går inte att komma ifrån att om man avvecklar arbetslinjen och återskapar fattigdomsfällor, inaktivitetsfällor och arbetslöshetsfällor låser man ute kvinnor från arbetsmarknaden, och därmed stiger inkomstskillnaderna och löneskillnaderna. Det går inte heller att komma ifrån att om man menar allvar med att rusta upp kunskaperna handlar det om betyg, lärarlöner, nationella prov och ordning och reda i klassrummet.
Det är ingen tvekan om att vi där har olika synsätt. Kunskapspolitik är jämställdhetspolitik, och där skiljer sig Socialdemokraterna och Alliansen åt. Samma sak gäller valfriheten. Om man minskar valfriheten minskar man, tyvärr, kvinnors möjlighet att arbeta och försämrar därmed maktförhållandena i svensk ekonomi. Därför, fru talman, är jämställdhetspolitiken central, och det är genom att stärka arbetslinjen, kunskapslinjen och valfriheten som vi får större jämställdhet i Sverige.
Anders Borg (M):
Peter Persson har frågat mig om jag anser att min ekonomiska politik för jobb, företagande och social sammanhållning är framgångsrik. Han frågar även om jag anser att min ekonomiska politik för kommunerna och välfärdstjänsterna till medborgarna är framgångsrik. Under den ovanligt djupa och långvariga lågkonjunktur som följt i krisens spår har svensk ekonomi visat motståndskraft. Hade Sverige haft lika låg tillväxt som övriga EU-länder sedan 2006 skulle vi haft 100 miljarder kronor mindre till välfärd och jobbsatsningar i år.
I stället har utanförskapet minskat med 200 000 personer och sysselsättningen ökat med 200 000 personer jämfört med 2006. Sverige har även kunnat behålla en av de jämnaste inkomstfördelningarna i Europa. Inriktningen på regeringens finanspolitik har fått beröm av både OECD och IMF. Viktiga reformer för att åstadkomma detta har bland annat varit jobbskatteavdrag och återupprättad arbetslinje i socialförsäkringssystemen. Regeringen har också satsat på utbildning och genomfört stora reformer när det gäller gymnasieskolan.
Regeringen har även vidtagit åtgärder för att stimulera efterfrågan för grupper med svag förankring på arbetsmarknaden, till exempel nystartsjobb, sänkta arbetsgivaravgifter för unga och sänkt moms på restaurang- och cateringtjänster. Nu skjuter regeringen in ytterligare energi i ekonomin bland annat genom ökade investeringar i utbildning, infrastruktur, forskning och innovation. Fler i arbete stärker sammanhållningen och är grundbulten för starka offentliga finanser och bättre välfärdstjänster till medborgarna. En svag förankring på arbetsmarknaden är dessutom huvudskälet till ekonomisk utsatthet.
Politiken måste därför fortsätta att verka för att skapa fler vägar till jobb för dem som står långt ifrån arbetsmarknaden. Det svenska samhället ska hålla ihop.
Anders Borg (M):
Denna debatt handlar om huruvida arbetslinjen har varit framgångsrik för att bygga ett samhälle som håller ihop. Alla som har diskuterat och studerat välfärdsstater runt om i Europa vet att fattigdomsfällor, inaktivitetsfällor och arbetslöshetsfällor är baksidan av den inkomsttrygghet som välfärdsstaten ger. Det är klart att vi vill ha en inkomsttrygghet. Men vi måste alltid jobba med drivkrafter.
Det är den eviga frågeställning som välfärdsstaten står inför, och det är den frågeställning som Socialdemokraterna konsekvent blundar inför. Det är därför som resultaten ser ut som de har gjort. Gini-koefficienten steg alltså kraftigt under de socialdemokratiska åren, kraftigare än i andra industriländer, trots att det var en period med god tillväxt. Under vår period har denna ökning som Socialdemokraterna orsakade brutits.
Vi har sett en stabilisering av inkomstskillnaderna, vi har kunnat minska andelen med låg materiell standard, och vi har kunnat bibehålla social mobilitet. Det är resultaten. Sverige står sig mycket väl. Den svenska modellen är en framgångsrik social modell. Vi har haft en arbetslöshet som under den värsta krisen sedan depressionen ökat från 7 1⁄2 till 8 1⁄2 procent, medan den i övriga Europa har ökat från 8 till 12 procent.
Vi har alltså haft en tillväxt som har varit högre än i praktiskt taget alla jämförbara länder, vi har haft en sysselsättning som har varit starkare, och vi har haft offentliga finanser som gör att vi står starkt rustade framöver. Mot denna politik står bidragspolitiken. Det handlar inte om att Socialdemokraterna vill höja ett bidrag. Det handlar om att de i grund och botten vill höja alla bidrag. Det är a-kassan, det är sjukförsäkringen, det är förtidspensionen, det är föräldraförsäkringen, det är bostadsbidraget och det är bidragsförskottet.
Det är det som är den socialdemokratiska prioriteringen, alltså att höja skatten för alla som arbetar för att det ska bli mindre lönsamt att ta bilen och åka till jobbet och att sedan bygga ut alla bidragssystem. Man vägrar erkänna att arbetslöshetsfällor, inaktivitetsfällor och fattigdomsfällor skulle bli resultatet av en sådan politik.
Anders Borg (M):
Patrik Björck har frågat mig om jag anser att den nuvarande arbetslöshetsförsäkringen bidrar till en ökad produktivitet i ekonomin och om jag bedömer att en höjning av ersättningsnivån i arbetslöshetsförsäkringen skulle leda till närmare 30 000 fler arbetslösa. Det är väl belagt i ekonomisk forskning att höjd ersättningsnivå leder till högre arbetslöshet och lägre sysselsättning.
Forskare, oberoende instanser som Konjunkturinstitutet, Finanspolitiska rådet och Riksbanken och även internationella expertorgan som IMF och OECD, delar Finansdepartementets bedömning att effekten på sysselsättningen blir betydande. En väl avvägd arbetslöshetsförsäkring främjar snabb och effektiv återgång till arbete samtidigt som den ger trygghet vid omställning. Det är viktigt att det finns en tydlig arbetslinje i utformningen av försäkringen. Alliansregeringen har genomfört ett antal reformer för att tydliggöra a-kassans roll som omställningsförsäkring.
Vi arbetar kontinuerligt med beräkningar av potentiella effekter där ny information inkluderas, men jag har inga skäl att ifrågasätta sambandet mellan ersättningsnivå och arbetslöshet.
Anders Borg (M):
Interpellationen av Patrik Björck bygger på påståendet att det inte finns några belägg för att högre a-kassa leder till högre arbetslöshet. Patrik Björck har upprepat det påståendet vid två tillfällen i riksdagens talarstol. Jag har då läst upp sammanfattningar av de mest auktoritativa personerna och organisationerna på området.
Barack Obamas chefsekonomi Alan Krueger, Richard Layard med kopplingar till Labourpartiet i England, Olivier Blanchard med kopplingar till Socialdemokraterna i Frankrike, IMF, OECD och EU-kommissionen drar alla samma slutsats, nämligen att empiriskt är betydande incitamentseffekter förknippade med arbetslöshetsersättningen. Resultaten från en stor empirisk litteratur bekräftar de teoretiska förutsägelserna.
En generösare arbetslöshetsförsäkring tenderar att vara signifikant förknippad med högre arbetslöshet och längre arbetslöshetsperioder. Den här interpellationen är på detta sätt väldigt märklig. Det finns en partivän till Patrik Björck på TCO som har skrivit ihop en rapport. Den ska vi tydligen titta på.
Men då får väl TCO skapa ett eget universitet där man presenterar riktig forskning som bedrivs vid vetenskapliga institutioner och som sammanfattas internationellt av någon annan än socialdemokrater på TCO på det sätt som Patrik Björck påstår. Sanningen är att till och med Patrik Björcks partivänner - Gordon Brown, Tony Blair, Gerhard Schröder, Peer Steinbrück - har sammanfattat litteraturen på samma sätt.
De har nämligen valt att göra förändringar av arbetslöshetsförsäkringen för att förstärka drivkrafterna för arbete. Och vi ser resultaten. De länder som har klarat sig bäst i krisen, som Tyskland, Holland och Sverige, är länder som följt denna kurs. Den socialdemokratiska bidragspolitiken är förödande för sysselsättning och full sysselsättning, herr talman.
Anders Borg (M):
Lars Johansson har frågat mig om jag kommer att se till att regeringen med förtur avser att införa trängselskatt för utländska fordon den 1 juli 2013. Jag vill framhålla att jag, vid tidigare interpellationsdebatter med Lars Johansson, har påtalat att regeringen anser att frågan om trängselskatt för utländska fordon är angelägen och att trängselskatt bör tas ut av utländska fordon så snabbt som det är möjligt. Detta förutsätter att det går att få fram ett förslag som är tekniskt genomförbart.
2011 års vägtullsutredning, vilken nu lämnat sitt slutbetänkande, har haft i uppgift att utreda principiella och komplexa frågeställningar kring trängselskatt och bland annat ta fram förslag på hur trängselskatt i framtiden ska kunna tas ut av utländska fordon. I slutbetänkandet föreslås att utländska fordon ska betala trängselskatt genom transponder eller internet. Utredningen föreslår att förslaget ska träda i kraft den 1 januari 2014. Som Lars Johansson känner till omfattas lagstiftningsärenden av ett beredningskrav.
Vägtullsutredningens betänkande har därför nu skickats ut på remiss. Remisstiden går ut den 23 maj 2013. Regeringen kommer att ta ställning till förslagen i betänkandet efter att remissinstanserna har lämnat sina synpunkter och sedvanlig intern beredning skett inom Regeringskansliet. Innan en proposition kan lämnas till riksdagen måste dessutom lagförslagen granskas av Lagrådet. Den tid detta tar i anspråk är nödvändig för att det ska vara möjligt att få väl övervägda ändringar på plats.
Med beaktande av beredningskravet är det inte möjligt att införa trängselskatt för utländska fordon redan den 1 juli 2013. Som jag har sagt är frågan angelägen, men även vid en skyndsam hantering är det helt enkelt inte realistiskt med ett så tidigt ikraftträdande.
Anders Borg (M):
Låt mig göra några konstateranden. Först och främst är systemet med trängselskatt bra. Vi har ett problem med betydande köer i våra storstadsområden. Det kan säkert delvis byggas bort med bättre infrastruktur. Men vi har kommit till en situation där en snabb tillväxt av antalet som bor i storstadsområdena med mycket genomfartstrafik och mycket in- och utfartstrafik gör att det är ett storstadsfenomen att man drabbas av trängsel.
Trängselskatter är det mest logiska svaret på den frågeställningen. Man lägger helt enkelt en skatt, en avgift, på det man vill motverka. Det gör att vi förskjuter transporter över dygnet och också får människor att tänka efter om inte kollektivtrafiken är ett bra alternativ eller samåkning kan nyttjas. Vi har i Sverige funnit en modell där vi kopplar trängselskatter till lokala infrastrukturinvesteringar. Det har man inte lyckats lika väl med i andra länder.
Låt oss också minnas att under den första perioden med trängselskatt här i Stockholm var förslagen mycket kontroversiella. Tack vare att vi nu har en mycket stark och uppenbar koppling mellan trängselskatt och infrastruktur har systemet med trängselskatter fått en ökad legitimitet. Staten gör helt enkelt så att den räknar fram nuvärdet av framtida intäkter på trängselskatt och förskottsfinansierar lån på motsvarande belopp.
Det har gjort att vi i både Stockholm och Göteborg har genomfört historiskt omfattande infrastruktursatsningar. Det är väldigt positivt. Det är ett system som jag snarare skulle vilja se på fler områden än på färre områden i Sverige. Om det bara var så att vi hade någon trängsel i Katrineholm skulle jag gärna använda en trängselskatt för att finansiera att åtgärda den bristande vägtransport vi har från vår vackra kommun. Vi har också agerat med stor skyndsamhet här.
Det är alldeles uppenbart att vi har tillsatt utredningar och tagit fram underlag på det sätt man kan göra i en statlig förvaltning. Nu menar Lars Johansson att det kunde ha gått enormt mycket snabbare. Låt mig påpeka att vi i dag befinner oss i mars. Det är den internationella kvinnodagen den 8 mars. Det är svårt att se att vi skulle kunna ha en remisstid så att vi skulle kunna få in det inklusive lagrådsremissbehandling till den 15 april.
Det är möjligtvis så den tidigare vice ordföranden i skatteutskottet nu etablerar en ny konstitutionell praxis som regeringen kanske kan dra nytta av på andra områden. Vi kan alltså dra ned remisstider till någon vecka och lagrådsbehandling till någon vecka och därigenom få in förslag i vårpropositionen. Sanningen är att Lars Johansson och jag är överens och att vi inser att det är så skyndsamt som det går att behandla. Det är komplicerade frågor som måste hanteras på ett rimligt sätt. Det har regeringen gjort.
Jag välkomnar att Lars Johansson och jag har samma uppfattning i frågan. Jag hade naturligtvis önskat att det fanns något sätt att göra detta mer skyndsamt. Jag delar även den hållningen från Lars Johanssons sida. Jag har full respekt för det önskemålet. Men det är inte realistiskt. Jag välkomnar Lars Johanssons interpellation i en viktig fråga där jag till fullo delar Lars Johanssons uppfattning.