KBLab/rixvox huggingface dataset:
Tobias Billström (M):
Det tycks pågå väldigt många förhandlingar just nu. För bara ett par timmar sedan publicerades en artikel på Ekots hemsida. I den står det att Socialdemokraterna pressas i fråga om de ensamkommande asylsökande barnen. Jag kan bara uppmana migrationsministern att inte ge vika på den punkten utan stå fast vid de grundläggande principer som bör prägla svensk migrationspolitik, det vill säga en individuell asylprövning. Man får heller inte göra avsteg bara för att människor skriker högt.
Vi måste ha en sammanhållen migrationspolitik i det här landet. Det visade hösten 2015 väldigt tydligt. Migrationspolitiken ska vara förutsägbar och långsiktig och väga in alltifrån asylprövning, mottagande och återvändande till arbetet inom EU för ett gemensamt asylsystem.
Tyvärr bidrar den nuvarande regeringen snarare till oreda på denna punkt genom det som medierapporteringen visar av de pågående samtalen om migrationspolitiken mellan de två regeringsbärande partierna. Jag noterade migrationsministerns intresse för den borgerliga alliansen. Men hon borde vara mer intresserad av det egna regeringsunderlaget i detta fall. Det är uppenbart att det finns en spricka i frågan mellan regeringspartierna.
För mig och Moderaterna är det viktigt att principen om individuell asylprövning där myndigheter prövar skyddsskäl i varje enskilt förekommande fall är central i svenskt flyktingmottagande. Jag avråder migrationsministern från att börja föra en politik som avviker från denna princip. Det är av stor vikt att svensk migrationspolitik är stabil och tydlig. Det betyder mycket för vårt land.
Därför vore det önskvärt om statsrådet ville svara på min fråga om regeringen har för avsikt att göra den nu tillfälliga lagstiftningen om tillfälliga uppehållstillstånd och om skärpta försörjningskrav vid anhöriginvandring permanent eller inte.
Tobias Billström (M):
Tack så mycket, ministern, för svaret här i dag! Det är inte mycket till svar, det måste jag säga, eftersom ministern helt och hållet undviker att svara på frågan som ställdes. Den fråga som jag önskade svar på i interpellationen var: Hur har ministern sett till att analys och underlag för satsningen på elfordonspremien har säkerställt förslagets kostnadseffektivitet och dess klimatnytta? Det var vackra ord från miljöministern, och jag instämmer i en hel del av dem.
Vi har bara ett jordklot. Det är viktigt att vi värnar om det och ser till att vi har effektivitet i de åtgärder vi föreslår för att komma till rätta med klimatproblemen. Man kunde dock ha tyckt att hon skulle ha varit lite mer fokuserad. Det korta och enkla svaret från miljöministern hade varit: inte alls. Faktum är att ministern inte vet. Det framgick redan när ministerns kollega språkröret Isabella Lövin presenterade förslaget. Hon slog fast att regeringen skulle be den ansvariga myndigheten att räkna på det.
Det finns återgivet tydligt och klart i riksdagens protokoll. Faktum är att ecykelboomen har kommit till i stort sett helt på egen hand. Redan förra året hade marknaden växt med närmare 50 procent helt utan statliga subventioner. Jag är för övrigt själv en del av detta. Jag äger en elcykel. Den har jag köpt helt utan subventioner. Jag framhåller inte det som ett exempel. Men däremot kan jag peka på att de åtgärder som ministern här lyfte fram har vi anledning att granska lite närmare.
Jag skulle vilja fråga ministern ifall det är korrekt uppfattat att regeringen spenderar drygt en tredjedels miljard av skattebetalarnas pengar utan att veta om detta kommer att ge faktiska resultat. Om ministern menar att så inte är fallet, vilken nytta skapar i så fall elcykelpremien?
Tobias Billström (M):
Jag vet inte om mitt synsätt är särskilt snävt. Jag äger en elcykel, men jag äger ingen bil. Jag tycker nog därför att jag har ganska bra på fötterna när jag står här och argumenterar för mitt synsätt och mina värderingar i frågan. Jag kan förvisso hålla med statsrådet om att man inte ska dra för stora slutsatser av enskilda år. Men jag kan samtidigt konstatera att den utveckling som vi ser är en del av en trend.
Apropå ministerns kritik mot föregående regering skulle jag gärna vilja peka på att under 2015 avstannade utsläppsminskningen i Sverige för att därefter öka under 2016. Det är alltså under miljöministerns tid i regeringen som vi ser en ökning inträffa. Det talar inte Karolina Skog och Miljöpartiet särskilt mycket om, men det måste vi nog göra för att komplettera och fullständiga debatten. Man kan inte bortse från detta.
Därmed är det också ännu mer oförklarligt att regeringen inte säkerställer att varje satsad krona och varje åtgärd som man föreslår också genererar klimatnytta. Jag vet inte om miljöministern är så nöjd med den uppräkning som hon gjorde här tidigare i debatten av alla satsningar som regeringen vill göra i budgeten att hon glömde bort att det inte handlar om kvantitet utan om kvalitet när vi talar om åtgärder för att bekämpa klimathotet.
Regeringen kan alltjämt inte ge något svar när det gäller elcyklarna och vilken nytta de faktiskt genererar. Det var bra att ministern tog upp Konjunkturinstitutet eftersom hon också bortser från den kritik som Konjunkturinstitutet ger. Den stora majoriteten av regeringens satsningar får betydande kritik eftersom de antingen inte är kostnadseffektiva eller ändamålsenliga. Är det regeringens miljöpolitik?
Är det detta ni visar upp för väljarna lite mindre än ett år innan vi ska gå till val i det här landet? I ljuset av Konjunkturinstitutets kritik vill jag fråga miljöministern: Hur ska ministern säkerställa i fortsättningen att de åtgärder som regeringen vidtar också är verksamma?
Tobias Billström (M):
Miljöministern talar i sitt inlägg om hur vi ska nå målen. Hur ska vi nå dem? Vi når dem i alla fall inte genom att verkställa en politik som inte är evidensbaserad. Statsrådet uttrycker själv i sitt svar till mig här i dag att vi ännu inte har några exakta siffror på hur mycket regeringens investeringar minskar utsläppen med senare budgetsatsningar inräknade. Det säger miljöministern i svaret; det är ingenting som jag har hittat på.
Då måste man ställa sig den fråga som jag gjorde och som var upprinnelsen till interpellationen, nämligen: Varför kan inte regeringen förete några bevis som stöder den politik som ni nu sjösätter i samband med budgeten? Klimatförändringarna är en av vår tids största utmaningar. Vi måste ta den utmaningen på mycket stort allvar. Jag satt i en regering som verkligen gjorde det.
Klimatpolitiken måste fokusera på att sänka de globala utsläppen i stället för att flytta runt dem, vilket var och är en bärande tanke i den politik som mitt parti företräder. Varje satsad klimatkrona måste ge största möjliga klimatnytta. Vi har varken tid eller råd med ineffektiva klimatåtgärder som vaggar in oss i en falsk känsla av handlingskraft.
Statsrådet uttrycker att regeringen fortsatt ska ägna sig åt politikutveckling och att man i det läget ska använda sig av expertmyndigheternas uppskattningar. Då undrar jag, som jag har gjort flera gånger under den här debatten utan att få ett svar, tycker jag: Hur ska statsrådet och regeringen säkerställa att de förslag som regeringen tar fram har tydligt beräknad klimatnytta innan de genomförs?
Det förblir den centrala frågan, och den får vi ta med oss till nästa debatt, miljöministern, för jag försäkrar att vi kommer att stå här många gånger från nu och fram till och med valdagen.
Tobias Billström (M):
Julen närmar sig, och för många ger det förhoppningsvis en chans till vila och reflektion. Samtidigt finns det tyvärr också de som ser jultiden som en helt annan typ av möjlighet. Vi läser om hur organiserade stöldligor slår till på olika platser i landet. I städer som Malmö har polisen fått in flera anmälningar om inbrott i bostäder nattetid, medan familjerna är hemma. Alltför många kommer hem från julfirandet till en bostad som vänts upp och ned av inbrottstjuvar.
Polisen vittnar om att en stor del av dessa villainbrott begås av utländska stöldligor. Nästan inga av inbrotten klaras upp. Under 2016 handlade det faktiskt om så få som 2,1 procent. I de fall brotten leder till fällande dom är straffen oroväckande låga. Därför har riksdagen vid två tillfällen beslutat om att straffen för inbrott ska skärpas genom en egen brottsrubricering, inbrottsstöld.
Trots detta gav justitie- och inrikesministern så sent som för några veckor sedan besked om att någon utredning ännu inte har tillsatts. Jag är nog inte ensam i denna kammare eller utanför om att tycka att julfriden skulle kännas något mer fridfull om polisen klarade av att utreda fler inbrott och om straffen för förövarna var betydligt mer kännbara.
Mot denna bakgrund skulle jag vilja fråga statsministern: Kommer regeringen att lägga fram förslag om skärpta straff för inbrottsstölder genom en särskild brottsrubricering, i enlighet med vad riksdagen vid två tillfällen har begärt?
Tobias Billström (M):
Statsministern håller med om att detta är ett stort problem - utmärkt! Men det räcker inte med att beklaga sig eller göra några allmänna uttalanden här i talarstolen. Det finns ett brett stöd i riksdagen för att få igenom konkreta förslag för att stävja denna typ av brottslighet, som vi är överens om är ett stort problem, inte bara i jultid utan året runt. Redan 2015 tillkännagav riksdagen för regeringen att man ville få sådan lagstiftning på plats.
Tiden gick, och när regeringen inte agerade fattade riksdagen beslut om att regeringen senast den 1 april 2018 ska lägga fram ett förslag om inbrottsstöld. Statsministern reste ju själv runt i Sverige i november och talade om det som han beskrev som krafttag mot brottsligheten.
Då är det viktigt att man agerar, så jag upprepar min fråga: Kommer regeringen att senast den 1 april 2018 ha lagt fram förslag om skärpta straff för inbrottsstölder genom en särskild brottsrubricering - ja eller nej?
Tobias Billström (M):
Det har varit en bra och tänkvärd debatt. Jag vill än en gång tacka Kristdemokraterna för initiativet. Till Maria Ferm vill jag säga att i debatten den 17 maj förra året kunde kulturminister Alice Bah Kuhnke inte ens fördöma sin partikollega som hade bjudit in Salman al-Ouda till Malmö, än mindre hans besök i sig. Läs gärna protokollet från den 17 maj! Jag gjorde det nyss på riksdagen.se. Fru talman!
Jag blir arg, ledsen och besviken när den judiska församlingen i Umeå måste lägga ned sin verksamhet för att polisen inte klarar av att skydda den. Det är inte judarnas eget ansvar att garantera sin säkerhet. Statens mest grundläggande och fundamentala skyldighet är att garantera människornas trygghet. Här har rättsstaten misslyckats. Kostnaderna för säkerheten kan inte och ska inte åligga enskilda församlingar.
Därför har vi i Moderaterna i vår budget en särskild satsning på 10 miljoner kronor årligen för att stärka trossamfundens arbete med säkerhet. Stora delar av de judiska församlingarnas resurser ska inte behöva gå till säkerhetsskyddsåtgärder. Därför vill Moderaterna att staten ska ta en större del av detta ansvar. Det är det minsta vi kan göra för att förbättra situationen för de människor av judisk härkomst som lever i det här landet. Fru talman!
Vi måste stå starka tillsammans för dem som utsätts för antisemitism. Det borde vara det viktigaste och tydligaste beskedet från debatten här i kammaren i dag.
Tobias Billström (M):
I går kunde man i Dagens industri läsa att hot och våld mot elever och lärare i skolan har ökat dramatiskt på senare tid. Höstens metoo-upprop har också kastat ljus på den typ av sexuella trakasserier och övergrepp som är vardag för alltför många elever. Runt om i landet tvingas skolor installera kameraövervakning, ha låsta dörrar med passerkort och anställa väktare.
Bara sedan 2014 har antalet anmälningar till Arbetsmiljöverket om våld och hot i skolan nästan dubblerats från 517 till 767. Moderaterna har länge krävt insatser i skolan för att säkerställa trygghet, studiero och en miljö fri från våld och hot - en miljö där barnen dessutom måste vistas enligt lag. Fyra år har gått utan att regeringen har agerat.
När och hur tänker statsministern och regeringen se till att skolan hålls fri från våld?
Tobias Billström (M):
Efter att ha lyssnat på statsministern kan jag konstatera att det behövs konkreta förslag för att komma till rätta med problemen. Vi vill bland annat skärpa lagstiftningen, öka lärares befogenheter att ingripa i ordningssituationer på skolan, införa ordningsomdömen i skolan och se till att alla brott polisanmäls och att det blir lättare att omplacera elever.
Vi i Alliansen vill också ta krafttag mot ungdomskriminaliteten, avskaffa straffrabatten för unga, inrätta särskilda ungdomsdomstolar och införa en 24-timmarsgaranti, som innebär att socialtjänsten ska kontakta den unges vårdnadshavare inom 24 timmar efter det att han eller hon gripits för brott.
Eftersom nu statsministern saknar konkreta svar på frågan hur skolan ska kunna tryggas för elever och lärare och brottsligheten stävjas - det var ju detta som var den ursprungliga frågeställningen - undrar jag: Är det inga av våra förslag som han kan ställa sig bakom?
Tobias Billström (M):
De senaste dagarna har vi kunnat läsa i medierna om hur djurrättsaktivister hotar och trakasserar Sveriges lantbrukare och djurägare. Förra året visade LRF:s egen undersökning att hela fyra av tio lantbrukare utsatts för brott. Det är en skrämmande hög siffra. Det är dags att ta hotet från djurrättsaktivisterna på allvar. Brotten begås inte sällan på gårdar där de drabbade bor med sina familjer, vilket skapar en mycket stor otrygghet och utsatthet.
Våra svenska lantbrukare måste få det rättsliga skydd som de har rätt till. Annars sviker staten sin del av samhällskontraktet. Moderaterna har i flera år drivit på för att regeringen ska agera i denna fråga, men problemen kvarstår. Min fråga till justitieminister Morgan Johansson är därför: Vilka åtgärder avser justitieministern att vidta för att skydda Sveriges lantbrukare och djurägare mot brott som begås av djurrättsaktivister?
Tobias Billström (M):
Jag noterar vad justitieministern säger. För egen del tror jag att det är helt avgörande att titta på det straffrättsliga skyddet för dem som utsätts för hot och skadegörelse och annan typ av brottslighet av djurrättsaktivister men också säkerställa att polisen finns närvarande i hela landet. Om Sverige ska kunna leva måste det finnas en polis som kommer när man ringer och som verkligen lyckas utreda brotten så att dessa individer kan lagföras.
Frågan är: Kommer ministern att säkerställa att Sveriges lantbrukare och djurbönder får det skydd de behöver?
Tobias Billström (M):
Sverige har förstärkta gränskontroller till följd av att den allmänna ordningen och den inre säkerheten i Sverige är hotade. Men vi får fortsatt signaler om att gränskontrollerna inte fungerar. Den svenska gränspolisen rapporterar själva att bristen på resurser är fullständig; man saknar allt från personal till lokaler och datorer. Man saknar möjlighet att bevaka vilka människor som tar sig in i landet. Det bristande svenska gränsskyddet innebär att såväl människor som narkotika, vapen och stöldgods med lätthet rör sig in och ut ur vårt land.
Moderaterna och Kristdemokraterna har tillfört betydande resurser till Polismyndigheten i årets budget. Men det krävs också att regeringen prioriterar gränsskyddet. Annars riskerar det som ytterst ska vara ett skydd för Sverige att bli en papperstiger. Min fråga till statsrådet Per Bolund är därför: Hur avser regeringen att säkerställa att det svenska gränsskyddet fungerar som det faktiskt är tänkt?
Tobias Billström (M):
Jag noterar vad statsrådet säger. Samtidigt har detta varit en återkommande kritik. Även EU-kommissionen har menat att stora delar av den svenska gränskontrollverksamheten är så bristfällig att den bryter mot EU:s regler. Kommissionen säger bland annat: "Brådskande åtgärder bör vidtas av myndigheterna för att ta itu med de eftersläpningar och luckor som identifierats på såväl strategiska som operativa nivåer." Regeringen har känt till bristerna under lång tid. Varför har de inte åtgärdats, givet vad statsrådet precis sa om den förra mandatperioden?
Tobias Billström (M):
Sverige har allvarliga problem med brottslighet och gängkriminalitet. Förra året skedde 306 skjutningar. Skjutningarna har fortsatt även under 2019. Otryggheten är utbredd. Antalet utsatta områden har ökat samtidigt som polistätheten har minskat. I morse våldtogs en minderårig flicka söder om Stockholm.
I det läget presenterar statsministern en vårbudget där man skär bort var fjärde ny krona som tillfördes polisen i Moderaternas och Kristdemokraternas budget. Rikspolischefen har uttryckt oro för detta och har riktat kritik mot regeringens nedskärningar. Han konstaterar: "Det kommer att få konsekvenser för Polisen. Detta är pengar som redan är intecknade i årets budget och som var tänkta att användas till att fortsätta utveckla polisens verksamhet under kommande år."
Med tanke på de problem som vi har med gängens avrättningsförsök, som de riktar mot varandra i flera av våra städer i landet, och med tanke på att polisen redan tvingas prioritera mellan utredningar om allvarliga brott undrar jag hur statsministern motiverar att man i detta läge skär ned på anslaget till Polismyndigheten.
Tobias Billström (M):
Det här håller inte. Rikspolischefen säger själv att regeringens förklaring, att Kriminalvården har tagit över uppgifter från polisen, inte håller. De har haft den uppgiften länge. Det vet jag, som själv var statsråd på Justitiedepartementet i åtta år. Det är inga nya uppgifter, statsministern. Pengarna är dessutom redan intecknade för "att fortsätta utveckla polisens verksamhet under kommande år".
Vad menar statsministern att polisen, i det här läget, bör avstå från att göra för att klara nedskärningen? Det behöver kammaren få veta.
Tobias Billström (M):
Den här rödgröna regeringen borde aldrig ha tillträtt. Med ömsesidiga hot om misstroende har Stefan Löfven styrt Sverige de senaste sju åren. Det har aldrig funnits en tydlig färdriktning. I stället för att tag i våra problem har regeringen prickat av en lista med 73 punkter. Socialdemokraterna bygger hela sin regering på att utesluta två partier, valda av svenska folket, från det politiska arbetet. I januariavtalet står det till och med svart på vitt att Vänsterpartiet ska stängas ute från allt inflytande.
Resultatet är en politisk cirkus som inte är värdig Sverige och, mycket värre: De senaste sju åren har allvarliga samhällsproblem blivit värre. Moderaterna har en helt annan syn på politik. Vi vill sätta Sverige på en ny kurs. Vi samarbetar med alla partier för att få igenom viktiga reformer för att stärka utsatta barns rättigheter, för mer pengar till välfärden och för skärpta straff.
Jag är som gruppledare mycket stolt över all den politik som Moderaterna har fått igenom i opposition. Men ska Sverige få en ny kurs krävs det en ny regering. Vi har från dag ett varit kristallklara: Vi är emot den här regeringen. Vi röstade nej till Stefan Löfven som statsminister, och vi kommer att göra allt vi kan för att avsätta regeringen.
Min fråga till statsministern är mot denna bakgrund: Kommer Socialdemokraterna att gå Vänsterpartiets krav till mötes?
Tobias Billström (M):
Moderaterna vill se samling i Sverige. Bara så kan vi lösa våra allvarliga problem. Vi är inte vän av konflikter i onödan. Tvärtom är vi övertygade om att det krävs mer av samarbete om vi ska lyckas ta vårt land ur de problem som vi har. Men den här regeringen bygger på konflikt och ömsesidiga hot. Förr eller senare skulle detta haverera. Frågan var inte om utan när.
Det är Stefan Löfvens regeringsunderlag som kraschar här i dag, och ansvaret är statsministerns. För första gången under sju år är det alltså dags för Stefan Löfven att ta ansvar. Min och Moderaternas fråga kvarstår: Kommer Socialdemokraterna att gå Vänsterpartiets krav till mötes?
Tobias Billström (M):
EU-nämnden har i Sveriges riksdag en mycket viktig uppgift. Det är i EU-nämnden som regeringen ges mandat för den uppfattning som regeringen för fram i EU-förhandlingar, till exempel vid Europeiska rådet. Det som utspelat sig under de senaste dagarna är dock följande. En majoritet av EU-nämndens ledamöter begär att Stefan Löfven på Europeiska rådet ska argumentera för att kärnkraft ska klassas som en hållbar investering. Det är en väldigt angelägen ståndpunkt i sak.
Detta mandat följs dock inte. I statsministerns återrapportering nu i veckan för bara några dagar sedan uttalade han uttryckligen att han vid Europeiska rådet valde att inte lyfta upp frågan om kärnkraften som hållbar. Statsministern har motiverat sin hållning med att majoriteten i EU-nämnden inte återspeglar riksdagens majoritet. Statsministerns agerande är mycket anmärkningsvärt. Det är i EUnämnden som regeringen har att förankra sin EU-politik.
Det sker inte något underställande av EU-nämndens beslut till riksdagens kammare, där vi nu befinner oss. Regeringen ska försöka skaffa sig en majoritet för den linje som man önskar driva. Lyckas man inte har man ändå att rätta sig efter EU-nämndens beslut. Min fråga till statsminister Stefan Löfven är: Hur ser statsministern rent konstitutionellt på den roll i Sveriges riksdag som EU-nämnden har?
Tobias Billström (M):
Jag uppfattade tyvärr inget tydligt svar från statsministerns sida. Ska jag förstå det som att statsministern anser att man enbart behöver följa EU-nämndens beslut när det passar honom och övriga statsråd i regeringen? Jag vill igen understryka att det i Sveriges riksdag inte sker något underställande av EU-nämndens beslut.
Ändå anser statsministern här - och det framgick däremot väldigt tydligt av vad han sa - att han med stöd av en tänkt majoritet kan uttala sig på Europeiska rådet. Det är en majoritet som vi faktiskt inte ens vet finns i den nu aktuella frågan. Vi brukar här i riksdagen vara ganska kritiska mot andra länder när de bortser från konstitutionella spelregler. Jag tycker att jag kan ställa en uppföljande fråga. Anser statsministern sig ha mandat att gissa sig till vad ledamöterna i den här kammaren tycker?