Mats Pertoft (MP):
I dag debatterar vi ett betänkande från skatteutskottet om inkomstskatter. Jag vill börja med att yrka bifall till Miljöpartiets reservation 13. Jag står naturligtvis bakom övriga reservationer, men för tids vinnande behöver vi inte votera om allting. Jag ska ta upp tråden från föregående talare.
Jag tycker att det här med en bred skatteöversyn är en viktig fråga. Vi hade den debatten för ett år sedan här i kammaren. Jag noterade då i replikskiftena att det verkade som att alla partier i den här kammaren utom Moderaterna var intresserade av en skatteöversyn. Det vore intressant att veta hur det står till nu.
Det är ändå över 20 år sedan den här stora skattereformen kom, och jag tycker att det verkar som att ju längre tid som går desto mer glans faller över den och desto mer blir den omhuldad och får storslagna ord sagda om sig. Men sedan dess - över 500 undantag.
Samhället har förändrats, och allt fler samhällsaktörer inser behovet av en bred skatteöversyn, inte bara politiker, inte bara partier. Det frågas ganska brett om detta. När vi har diskuterat det här i kammaren har det förts fram från motståndarens sida att vi först måste vara överens.
Men, snälla nån, en översyn handlar väl om att man inte är överens och så sätter man sig ned vid ett runt bord och pratar tillsammans tills man blir överens. Eller också blir man inte överens, och då blir det inget slutresultat. Jag menar att det här är viktigt. Från Miljöpartiets sida anser vi att behovet av en bred skatteöversyn är stort, framför allt av en översyn där alla politiska partier i den här kammaren deltar.
Sedan får man se om man kommer fram till ett resultat. Då blir det en reform. Men man måste börja, man måste våga ta steget och ta tag i den komplexitet som verkligheten är, där vi har lagt in det ena undantaget efter det andra under dessa mer än 20 år.
Då får vi även lägga in något som vi naturligtvis betonar från Miljöpartiets sida, nämligen miljöfrågorna, skatterna som verktyg för att styra mot ett ekologiskt hållbart samhälle. Allt det här är en viktig bit för Sveriges framtid. Jag undrar ju var de olika borgerliga partierna står.
Jag betonar borgerliga partier, jag pratar inte om Alliansen nu, för jag utgår från att varje parti har egna åsikter i denna fråga. Så lät det i alla fall för ett år sedan.
Det vore intressant att veta om vi skulle kunna komma fram till att börja en sådan process, helt förutsättningslöst, sätta oss ned och diskutera i ett parlamentariskt sammanhang för att se om vi kan komma fram till gemensamma nämnare. Kan vi komma fram till några grundförutsättningar för att se över Sveriges skattesystem?
Det är ju så att inga avtal håller för evigt. Säg att vi gjorde en jättereform på 90-talet, det är väldigt trevligt. Men det var ett tag sedan. Vi vill alltså ha ett skattesystem i det här landet som håller i 20 år till. Då måste man nog börja det arbetet nu. Det är min fråga till kommande talare i den här debatten.
Jag vill ta upp en annan fråga också, som jag också yrkade på, nämligen reseavdrag. Jag har också nämnt det här tidigare, men jag har aldrig fått något riktigt svar från regeringssidan. Alliansregeringen har ju gjort det till sitt mantra att prata om och bekämpa skattefusk. Men när det gäller reseavdrag verkar ni vara konstant blinda.
Jag menar, hur försvarar ni egentligen ett system där 50 procent fuskar till sin egen favör? Skulle ni acceptera ett sådant skattesystem, med 50 procent fusk och till sin egen fördel? Vi har i dag ett reseavdragssystem med rötter i 20-talet. Det är ganska länge sedan.
Det är betydligt längre sedan än till exempel skatteöversynen som jag nyss talade om. Det här reseavdragssystemet bygger alltså på ett ensidigt gynnande av ett fordonsslag, bilen. Jag kan säga att jag personligen gynnas av det. Jag bor långt ute på landet och är beroende av bil för att ta mig någonstans, även till närmaste affär.
Men ska man verkligen ha ett system i dagens Sverige som ensidigt gynnar ett transportslag? Dessutom vet vi från uppföljningar att det också gynnar bara ett kön. Det är väldigt tydligt att det är högavlönade män som bor i storstadsnära regioner, framför allt i Sörmland och i Uppsala, som gör de flesta avdragen. Det är inte i glesbygden.
Från Miljöpartiets sida menar vi att det här är en viktig fråga att ta tag i ur rättvisesynpunkt och ur resandesynpunkt.
Ett annat system, som vore avståndsbaserat och fordonsneutralt - jag pratar inte om att gynna kollektivtrafiken, även om jag skulle gilla det - skulle antagligen enligt beräkningar öka kollektivtrafikandelen betydligt.
Det jag menar är att vi i dag i Sverige har ett system som ensidigt gynnar ett transportslag, som i sitt utfall ensidigt gynnar högavlönade män i storstadsnära regioner. Det är ju inte värdigt ett modernt samhälle. I Stockholmsregionen hindrar det dessutom en ordentlig trafikutveckling, för det korkar igen alla vägar.
Oberoende av hur många förbifarter Alliansen kommer att bygga korkar det igen vägarna. Det hindrar ju en effektiv trafikutveckling i den här regionen.
Där skulle jag gärna vilja fråga: Tänker den här alliansen ta frågan om skattefusk på allvar och starta ett arbete för att byta reseavdragssystem till ett fordonsneutralt och avståndsbaserat system som många av våra grannländer har, till exempel Danmark, Norge, Nederländerna, Tyskland eller Belgien?
Kan ni tänka er att modernisera lite så att vi får ett system som inte ensidigt gynnar ett fordonsslag och kanske få bort fusket, det där fusket som ni annars verkar jaga till vilket pris som helst, fusk till 50 procent med ensidigt gynnande av de 98 procent som fyller i blanketterna.
Det finns en del att göra, och det här verkar den här alliansregeringen, som så gärna pratar om fusk, ha glömt bort totalt. Med dessa ord, herr talman, yrkar jag än en gång bifall till reservation 13.