Jacob Johnson (V):
Dagens betänkande Vatten- och luftvård måste sägas domineras av havsmiljöfrågan i allmänhet och Östersjöfrågan i synnerhet. Det är ju en lite knepig debatt att föra i dag mot bakgrund av att Havsmiljöutredningen presenterades i slutet på förra veckan och att utskottsmajoriteten i betänkandet hänvisar till denna och kommande planerade havsmiljöproposition.
Utan att ännu ha hunnit ta del av Havsmiljöutredningens förslag på djupet välkomnar jag den och uppmanar regeringen att lyssna ordentligt på vad den särskilde utredaren generaldirektör Göran Enander föreslår. Det är ju så att Östersjön och havsmiljön i allmänhet är en av de största miljöutmaningar vi står inför.
Jag kommer ihåg hur jag badade i friska vatten i Stockholms skärgård i min barndom, med klart vatten och blåstång i stället för dagens klibbiga algbeklädda klippor. Dagens generation och tidigare generationer har en enorm miljöskuld att betala tillbaka så att framtidens barn - av alla åldrar - åter kan få bada och fiska i en frisk Östersjö. Därför prioriterar också Vänsterpartiet dessa frågor under mottot Livrädda Östersjön.
Det är i och för sig glädjande att regeringen följer oss i spåren. Strax efter att vi i vårt budgetalternativ föreslog en särskild post i statsbudgeten för havsmiljöfrågor följde regeringen efter. Det var bra. Synd bara att regeringen Reinfeldt bara är beredd att satsa hälften av de medel som vi i Vänsterpartiet är beredda att avsätta i vårt budgetalternativ.
Vi kan nämligen göra mer eftersom vi prioriterar bland annat friska hav framför sänkta skatter. I dag bor över 85 miljoner människor i Östersjöns avrinningsområde. Östersjön är ett av de mest förorenade haven i världen. Tillståndet är så allvarligt att det är osäkert om det går att hindra fortsatt försämring. Utsläpp av fosfor och kväve skapar övergödning och syrebrist.
Det sker över- och svartfiske på känsliga fiskebestånd. Problem finns med miljögifter och oljeutsläpp. Ökad trafik påverkar miljön och ökar risken för utsläpp och olyckor. Det krävs akuta åtgärder. Sverige måste föra en betydligt mer aktiv roll i internationella forum. FN:s marina havskonvention IMO bör reformeras för att kunna ställa ökade miljökrav på sjöfart och annan miljöpåverkande verksamhet.
Kilometerskatt på sjöfart bör införas för att internalisera sjöfartens kostnader. Vi kan också göra betydligt mer på nationell nivå. Skatten på fosfor och kväve i konstgödsel bör höjas och intäkterna ska gå till att stödja miljöåtgärder i jordbruket. Fartyg som trafikerar Östersjön bör tvingas att använda katalysatorteknik och kontrollen av illegala utsläpp bör öka med höjda sanktionsavgifter som påföljd. Herr talman!
Vänsterpartiet har i betänkandet tolv olika reservationer. Vi står självfallet bakom alla dessa men med tanke på tiden utvecklar jag endast våra ståndpunkter i några av dem. I somras presenterade Världsnaturfonden sin Östersjöbarometer där man jämförde i vilken grad Östersjöländernas hade uppfyllt sina åtaganden i Helcomarbetet.
WWF:s sammanställning visade att Sverige endast uppfyllt cirka hälften av sina åtaganden och låg på en inte hedrande sjätteplats bland de tio kuststater som var med i sammanställningen. Bristerna i Sverige gäller bland annat torskfisket, övergödningen, ej åtgärdade så kallade hot spots samt marina reservat.
I våra reservationer 2 och 3 lyfter vi vikten av att åtgärder vidtas så att Sverige uppfyller sina åtaganden i Helcomarbetet. Av tidsskäl yrkar jag inte bifall till dem här i dag. Däremot yrkar jag bifall till vår reservation nr 4 som handlar om bottentrålningens effekter. Vi vill ha en ordentlig utredning om miljöeffekterna av bottentrålningen.
Jag misstänker att den är avsevärt större än effekterna av att lägga ned rörledningar på Östersjöns botten. Bottentrålning är ju som ett ständigt återkommande harvande av känsliga bottnar med all sin effekt på bottenfaunan och riskerna att röra om de gifter och kemikalier som lagrats i bottensedimenten. Man måste ju fråga sig om vi ska tillåta bottentrålning över huvud taget. Vi måste åtminstone veta mer om dess miljöeffekter.
Jag noterar för övrigt med tillfredsställelse att havsmiljöutredaren Enander anser att Sverige bättre bör utnyttja utrymmet för nationella beslut när det gäller att reglera fisket. Det borde kunna tillämpas även när det gäller bottentrålningen. I vår reservation nr 5 för vi fram kravet på ytterligare åtgärder för att nå miljömålen Hav i balans, Ingen övergödning och Giftfri miljö.
I den senaste utvärderingen från Miljömålsrådet konstateras att målen inte kommer att nås utan ytterligare åtgärder - åtgärder som kostar pengar. Jag kan åter bara beklaga att regeringen prioriterar skattesänkningar, hushållsnära tjänster och annat före havet och miljön. I reservation 7 för vi fram att Sverige bör verka för att EU-medel avsätts för Östersjöns renovering.
Utskottsmajoriteten svarar i betänkandet genom att hänvisa till lån från Nordiska Investeringsbanken. Det är lite lamt för att komma från en regering som säger sig vilja tillhöra EU:s kärna. Även om vi i Vänsterpartiet har en känt EU-kritisk hållning tycker jag det är självklart att så länge som vi är medlemmar måste vi hävda svenska intressen inom EU och begära att EU solidariskt ställer upp i denna viktiga fråga.
EU måste gå från att vara en jordbrukssubventionsorganisation till en miljöorganisation. Vi föreslår i en annan reservation att Sverige inom EU ska verka för att skattesubventioner av konstgödsel och bekämpningsmedel ska upphöra och att gränsvärdena bör sänkas inom EU:s nitratdirektiv. Detta för att jordbrukets bidrag till övergödningen av Östersjön ska minskas.
Svaret i betänkandet att Sverige är pådrivande vad gäller att reformera, marknadsanpassa och kraftigt minska utgifterna för den gemensamma jordbrukspolitiken är för allmänt undanglidande för att förtjäna respekt. Herr talman! Jag vill lyfta ännu en sakfråga bland våra reservationer. Den kommer jag också att yrka bifall till. Det gäller certifiering av bränslen.
Det är en mycket viktig fråga som inte primärt är kopplad till Östersjö- eller havsmiljöfrågorna utan till frågan hur vi ska få fram hållbara alternativ till fossila bränslen. Import av biodrivmedel måste ske på såväl ekologiska som sociala hållbarhetsvillkor.
Till exempel bör biodrivmedel leda till minst 50 procents reducering av utsläpp av fossil koldioxid, den biologiska mångfalden får inte hotas och biodrivmedelsproduktion ska inte ske på bekostnad av livsmedelsproduktion. Ett livscykelperspektiv bör anläggas. Regeringen bör även verka för att alla typer av fordonsbränslen, det vill säga även de fossila, på vetenskaplig grund certifieras.
Jag understryker vikten av denna fråga genom att yrka bifall till den för oppositionspartierna gemensamma reservationen nr 15. Låt mig till slut åter understryka vikten av Östersjöfrågan och havsmiljöfrågorna. Vi måste ta vårt ansvar för friska hav, ekosystem och framtida generationer.
Vänsterpartiet kommer att fortsätta sin pådrivande roll och uppmanar regeringen att ta Havsmiljöutredningens förslag på djupaste allvar och ge den det materiella stöd som krävs.