Peter Helander (C):
Jag vill börja med att säga att jag förstås står bakom Centerpartiets samtliga reservationer i betänkandet, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservationerna 21 och 30. Den senaste tiden har det mesta i våra liv kretsat kring coronapandemin och dess konsekvenser för människor, jobb och företagande. Något som vi kan se, när vi ska hålla social distansering, är att människor vistas mer i naturen. För oss som bor på landsbygden är social distansering inget nytt.
Vi lever redan glest, nära naturen och har inte heller drabbats lika hårt som människor i storstäder, som lever tätt inpå varandra. Det finns mycket jag skulle vilja säga om frågorna i betänkandet och om hur vi som beslutsfattare måste ha ett helhetsperspektiv där vi kan värna vissa saker men också ta hänsyn till de människor som drabbas av våra beslut. Jag kommer förstås inte att ta upp allt som finns med i betänkandet, utan jag har valt ut vissa delar.
Centerpartiet vill att de som verkar nära naturen ska vara en självklar del i arbetet med att bevara den biologiska mångfalden. Därför vill vi utveckla metoder och styrmedel som utgår från att enskilda markägare kan och vill vara med i arbetet för biologisk mångfald och ersätts för den nytta de bidrar till. Ett öppet och rikt odlingslandskap och ett aktivt skogsbruk är en förutsättning för biologisk mångfald. Åkermarken är en ovärderlig resurs i Sverige.
Tyvärr ser vi att värdefull åkermark exploateras för byggnation av bostäder, industrier och infrastruktur. Givetvis kommer vi att behöva bygga på åkermark även i framtiden, men Jordbruksverket pekar i ett antal rapporter på att åkermarkens långsiktiga värden ofta får stå tillbaka för mer kortsiktiga ekonomiska värden. För att åkermarken ska bevaras och exploateringen minska måste vi öka skyddet av åkermark. Herr talman!
Att skydda värdefull natur och hotade arter är en central uppgift för miljöpolitiken. För att naturvården ska vara långsiktigt hållbar behöver den bygga på legitimitet och delaktighet från dem som berörs. Med äganderätten kommer ett ansvar och intresse av att långsiktigt förvalta den resurs man äger. Engagerade markägare och brukare är det långsiktigt mest hållbara sättet att vårda vår natur.
Naturvården förutsätter både att ägande- och brukanderätten värnas och att det finns en balans mellan bevarande och brukande. Det är ofta i den betade hagen, i den under generationer skötta skogen och på ängen där gräset slås som de största naturvärdena och den biologiska mångfalden finns. Centerpartiet anser därför att skogsvårdslagstiftningen ska fortsätta att bygga på jämbördiga mål om brukande och bevarande.
Den principen har varit framgångsrik när det gäller att utveckla både skogsnäringen och det ökade miljöskyddet. Värdefull natur förstås kan behöva utökat skydd, men det innebär samtidigt ofta att äganderätt och brukande begränsas. Det måste vara en självklarhet att både ägare och brukare ersätts för de inskränkningar som görs. Flera av dessa frågor har Centerpartiet fått med i januariavtalet.
Dessa frågor utreds nu, och lagstiftning ska vara på plats under mandatperioden. Herr talman! En viktig del av jakten är arbetet med att motverka invasiva arters etablering. Om vi ska lyckas med det arbetet behövs en klassificering som avgör vilka arter som är invasiva. I dag är bland annat skarv skyddad enligt EU:s fågeldirektiv, trots att den inte är naturlig i den svenska miljön och orsakar skada på det svenska ekosystemet.
På grund av skarvens utbredning och dess skador på naturen vill Centerpartiet att skyddsjakten på skarv ska utökas. De senaste åren har gråsälsstammen ökat, vilket har påverkat fisket negativt. Beslutet att ändra jaktförordningen sommaren 2019, vilket gav Naturvårdsverket möjlighet att besluta om licensjakt på säl, var ett steg i rätt riktning.
Licensjakten bör dock utvidgas till att omfatta både vikare och knubbsäl, eftersom sälarnas konsumtion av fisk är ett allvarligt hot mot torsken och behöver begränsas. Herr talman! Regeringen har sedan ett par år tillbaka försökt implementera EU:s nya vapendirektiv, som syftar till att stoppa terrorism och våld.
Centerpartiet menar att det är viktigt att vända på varje sten för att agera mot terrorism och våld, men i detta sammanhang är det viktigt att adressera frågan om illegala vapen, inte legala vapen som handhas ansvarsfullt. För Centerpartiet är det viktigt att genomförandet av EU:s vapendirektiv inte går långt utanför vad direktivet kräver och inte innebär onödigt krångel för laglydiga jägare och sportskyttar. Herr talman! Vildsvinsstammen har vuxit explosionsartat de senaste åren.
Vildsvinen orsakar skador på åkermark, ökar antalet trafikolyckor och gör till och med skador på ungskog. Centerpartiet anser därför att en ny myndighet, viltmyndigheten, ska inrättas som mer effektivt kan hantera de brister som i dag förekommer i viltförvaltningen. Centerpartiet vill att viltkött lyfts fram som en resurs i stället för att man pratar om köttet som en belastning.
För att göra detta möjligt vill vi bland annat se förenklade regler som underlättar möjligheterna att få ut viltkött till privatpersoner, butiker, offentliga kök och restauranger. Detta är redan på gång, och jag hade glädjen att få berätta om detta för någon vecka sedan. Herr talman! I betänkandet finns en motion om samförvaltning av den skandinaviska vargstammen, skriven av kristdemokraten Kjell-Arne Ottosson. En motion i samma ämne har jag själv och min kollega Daniel Bäckström från Värmland skrivit.
Även moderaten Pål Jonson från Värmland har skrivit en motion med samma tema. Tyvärr har motionen om samförvaltning av den skandinaviska vargstammen inte lett till ett tillkännagivande. Vi anser att vi genom samförvaltning med Norge skulle kunna minska vargstammen där den är som tätast, vilket är helt i enlighet med vad riksdagen har fattat beslut om tidigare. Förra veckan visade DNA-inventeringen av varg att vi hade 353 individer.
Några av dessa rör sig förstås över den svensk-norska gränsen. Norge brukar rapportera knappt 100 individer årligen. Eftersom vi inte ska dubbelräkna individerna hamnar vi då på runt 400 individer. Forskare säger att ungefär 10 procent av individerna inte hittas i DNA-inventeringen. Det skulle innebära att vi har 440 individer plus de valpar som har fötts under året.
Om vargstammen behandlades som en gemensam skandinavisk vargstam skulle det totala antalet vargar kunna vara färre än i dag med resultatet att konflikten skulle kunna dämpas. Därmed skulle de drabbade få en större acceptans för vargen, vilket även var en del av det tidigare fattade riksdagsbeslutet. När regeringen inte följer besluten som riksdagen har fattat undermineras hela förtroendet för den svenska rovdjursförvaltningen.
Dagens indelning i flera förvaltningsområden leder i praktiken till att koncentrationen av varg i delar av landet ökar alltmer, eftersom gränsdragningen mellan förvaltningsområdena tenderar att bli ett hinder snarare än ett stöd för förvaltningen av vargstammen.
För att ta hänsyn till såväl vargstammens bevarande i Sverige som vad det samlade rovdjurstrycket innebär för människors möjligheter att bo och bedriva verksamheter i rovdjurstäta områden vill vi i Centerpartiet ha en situation där vi när det gäller vargen genom samförvaltning, ökad licensjakt, enklare skyddsjakt samt en jämnare fördelning av antalet djur över hela landet uppnår det som riksdagen tidigare har beslutat.