Andreas Carlson (KD):
Jag ställde en fråga till Raimo Pärssinen som jag inte uppfattade att jag fick något svar på, men låt mig gå till den fråga jag fick. När Socialdemokraterna diskuterar olika förslag i kammaren är lösningen alltid mer pengar som ska pumpas in. De har använt stora ord i kammaren i dag. Vi ska ju återkomma till Socialdemokraternas budgetmotion senare för att se vad det egentligen innebär.
Debatten har i dag till stor del handlat om visstidsanställningar. Utifrån den diskussion som har föregått mitt anförande vill jag inleda med perspektivet att vi i Sverige har en hög ungdomsarbetslöshet. Det är en av vår tids stora samhällsutmaningar.
Vi kan stå och tala i kammaren, men det är ganska ointressant om vi inte vet vilka alternativen är. Raimo Pärssinen talar om vad som är logiskt. Lika logiskt är det att man ger Arbetsmiljöverkets inspektörer i uppdrag att ha högre intensitet på inspektionerna och de därmed ökar dessa med 40 procent, vilket vi hört tidigare i debatten.
Alliansen betonar i det betänkande som vi i dag debatterar att det är viktigt att uppmärksamma alla de ungdomar som vill komma över den höga tröskeln in på arbetsmarknaden, som i dag finns. Grunden för att jobb skapas är ett gott företagsklimat med företag som anställer. I dag är etableringsåldern på arbetsmarknaden runt 28 år. Snabbt räknat har jag några år kvar till den åldern för egen del.
Lösningen är inte alltid mer pengar till offentliga organ, utan man måste använda skattebetalarnas pengar på ett effektivt och resurssäkert sätt för att få ut mesta möjliga av de resurser vi satsar. Det fortsätter alliansregeringen och Kristdemokraterna att göra. I Sveriges riksdag och i de olika forum som vi har inflytande över fortsätter vi att se till att vi har ordning på våra finanser och använder pengarna på ett effektivt och bra sätt.
Men jag känner vänner som har fått ta sig in på arbetsmarknaden genom vikariat, kortare anställningar och jobb genom bemanningsföretag. När jag frågar dem hur de ser på sin anställning blir svaret att de är glada över att ha fått in en fot på arbetsmarknaden. Flera har sedan fått en tillsvidaretjänst.
Det tycker jag att vi gör även på de nu aktuella områdena, som är viktiga. Arbetsmiljön är oerhört viktig. Som jag sade tidigare är det oerhört viktigt att ha fokus på en god arbetsmiljö för att vi ska klara de framtida utmaningar vi står inför. Det krävs när vi, inte minst vi i den yngre generationen, ska arbeta allt längre.
Av de i snitt 100 000 personer som varje månad går från arbetslöshet till jobb i Sverige får 80 000 jobb i en visstidsanställning. Men varje månad, som Katarina Brännström sade tidigare i debatten, går 70 000-80 000 personer från en visstidsanställning till en tillsvidareanställning.
En tidsbegränsad anställning kan vara en språngbräda in på arbetsmarknaden till en tillsvidareanställning. Det är viktigt att de anställningsformer som finns används på ett korrekt och ansvarsfullt sätt.
Det är bra, tycker jag, att regeringen tar kommissionens kritik på allvar och fortsätter dialogen för att kunna förklara hur vårt svenska system funkar, apropå den debatt som har föregått mitt inlägg kring EU-kommissionens synpunkter på det svenska systemet med visstidsanställningar.
God anställningstrygghet för alla arbetstagare ska eftersträvas, och tillsvidareanställning ska fortsatt vara grunden på arbetsmarknaden och vara huvudregeln i lagen om anställningsskydd. LAS måste utformas så att rimlig trygghet för de anställda skapas utan att nyanställning och nytillträdande på arbetsmarknaden missgynnas. Fru talman!
För tolv år sedan kom allianspartierna överens med Miljöpartiet om att företag med mindre än tio anställda får undanta två personer vid uppsägningar på grund av arbetsbrist. Det är ett undantag som underlättar för småföretag att behålla nyckelkompetens vid uppsägning. Det minskar också riskerna med att anställa. Fyra av fem jobb skapas hos småföretag.
Därför är det viktigt att den arbetsrättsliga lagstiftningen kombinerar de här företagens behov av flexibilitet med de anställdas behov av trygghet. För de här företagen kan möjligheten att få behålla viss kompetens i samband med neddragning av antalet anställda många gånger vara avgörande för den fortsatta verksamheten.
Motioner har år efter år väckts i den här kammaren för att skrota det undantaget, likaså i det betänkande som vi i dag debatterar. Vi kristdemokrater vill inte slopa det här undantaget. Vi skulle tvärtom vilja gå lite grann åt andra hållet och höja taket för hur stort ett företag får vara för att ha det här undantaget. I dag är taket tio anställda.
Men fyra av tio företagare anser att de skulle vara mer benägna att anställa om taket höjdes lite grann. Därför vill Kristdemokraterna höja taket, så att även något större småföretag med fler än tio anställda kan omfattas av detta undantag i turordningsreglerna.
När det gäller turordningsreglerna i stort, fru talman, har arbetsmarknadens parter ett stort ansvar och sitter i huvudsak på de verktyg som behövs för att rätta till eventuella obalanser och brister.
När vi har debatterat och fokuserat på arbetsmarknadspolitik och jobbpolitik i Sverige de senaste åren har mycket av fokuset varit på utbudssidan, att stärka utbudet av arbetskraft, att göra det mer lönsamt för människor att arbeta så att fler söker arbete. Det är bra. Det är arbetslinjen, som Alliansen har drivit.
Men för att de som vill jobba ska ha något jobb att söka måste man också fokusera mer på efterfrågan. Det handlar om att efterfrågan på arbetskraft stärks så att det finns jobb att söka, så att säga, när man har fått större drivkraft att vilja arbeta.
Hur väl vi än vill i den här kammaren är det, som jag sade tidigare, inte i eftermiddag som vi trycker på knapparna för att skapa fler jobb, utan jobb skapas av företag, av företagare som har idéer och som satsar på dem med sin tid, sitt engagemang och sina resurser. På så sätt skapar de möjlighet för fler att få jobb. Politikens uppgift är att stödja, underlätta och skapa möjlighet för de här företagarna.
Alliansregeringen har gjort stora satsningar på att få fler ungdomar i arbete. Vi har halverat arbetsgivaravgifterna för unga, som jag välkomnar att också Miljöpartiet nu omfamnar. Vi har sänkt jobbskatten, som jag sade, halverat restaurangmomsen och reformerat den svenska skolan, så att elever med praktisk kompetens i högre grad uppskattas och får en positiv start för vidare utbildning eller för sitt arbetsliv.
Men det behövs mer på det området. Kopplingen mellan skola och arbetsliv är en nyckelfråga när det gäller att underlätta övergången in på arbetsmarknaden. Därför är de trepartssamtal som pågår mellan regeringen och arbetsmarknadens parter på branschnivå viktiga och spännande att följa. Man ska förhoppningsvis via avtal få fram yrkesintroduktion, där arbete och utbildning kan kombineras.
En utredning på samma tema har nyligen kommit med förslag på en ny anställningsform, utbildningsanställningar - om man vill kan man kalla det för lärlingsanställningar. Förslaget är att man som ung, upp till 23 år, ska kunna anställas på en lärlingsprovanställning upp till 18 månader. Kristdemokraterna är positiva till utredningens förslag.
Och om parterna kommer överens om yrkesintroduktion via avtal är det också förstås en bra väg framåt för att minska gapet mellan skola och arbetsliv. De ungdomar som vill in på arbetsmarknaden förväntar sig att vi ger dem de förutsättningar som de behöver för att kunna kombinera utbildning och arbete, och det är ett lyckosamt koncept.
Enligt OECD är väl utbyggda lärlingsanställningssystem något som har lett till lägre ungdomsarbetslöshet i flera EU-länder. Anställningar som kombineras med utbildningsinslag är viktiga för att sänka de höga trösklarna in på arbetsmarknaden, och vi tycker också att det är dags i Sverige att ha ett väl utbyggt lärlingssystem, där jobb och utbildning kombineras för att underlätta ungdomars inträde på arbetsmarknaden.
Med det, fru talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet.