KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anna Steele (FP):
Det känns inte märkligt för mig personligen eftersom jag aldrig har varit med om att fatta några av de besluten. Däremot kan jag tycka - och har tyckt hela tiden - att det ska vara fri entré på museer som är statligt ägda. De är till för alla, precis som biblioteken. Jag tycker verkligen att man kan se en förändring i besöksbilden.
För mig känns det inte som att jag kan stå här och säga att det blir fler besökare därför att man tar betalt - det kan jag inte säga. Sedan kanske du vill fråga mig, eftersom vi sitter med i Alliansen, varför detta inte har genomförts. Det handlar om att vi är fyra partier och måste arbeta med detta. Det är dessutom inte en budgetfråga, så jag kan inte säga nu att vi går med på ert motionsförslag.
Anna Steele (FP):
Jag tycker att Per Svedberg slår in en öppen dörr. Jag har just sagt att alla partier inom Alliansen kanske inte har precis samma förhållningssätt. Jag tycker att du och jag är väldigt överens. Jag tycker absolut, som jag sade förut, att de statliga museerna verkligen borde ha fri entré, och vi verkar för det.
Det är väldigt viktigt för alla människor i vårt land att ha tillgång till dessa olika museer där alla dessa föremål finns, där vårt kulturarv finns presenterat. Det ska vara lätt för alla att se.
Anna Steele (FP):
Mervärdesskatt är ett komplicerat område. I Sverige tillämpas tre skattesatser - 25 procent, 12 procent och 6 procent - som ni väl alla vet. Inom EU förespråkas en huvudskattesats om minst 19 procent. Vi har alltså 25 procent. Ett land ska också kunna ha två skattesatser som är undantagna och alltså lägre. Det är våra 12 respektive 6 procent.
Det finns en stor mängd utredningar som har studerat mervärdesskattesatserna och de konsekvenser som en enhetlig skattesats skulle ge. Dessa utredningar och rekommendationer refereras utförligt i skatteutskottets betänkande. Det finns enskilda motioner som pekar på att en viss grad av inkonsekvens blir följden av dagens momssatser. Jag tänker till exempel på att olika momssatser inom turistnäringen borde förändras så att de är desamma oavsett aktivitet.
Jag tänker också på det som nämndes tidigare om att danstillställningarna inte omfattas av kulturmomsen som är 6 procent, vilket däremot en konsert där dansmusik framförs gör. I stället är momsen 25 procent om man passar på att svänga sina lurviga. Det är alltså inte helt konsekvent satta momssatser. Följderna av en enhetlig skattesats och av motionernas förslag är sammantaget svåra att bedöma i förväg.
Därför förespråkar utskottet en återhållsamhet i förändringar på detta område. En motion som är sympatisk för mig som har varit företagare är den som handlar om att man borde få dra av momsen för kontorsinventarier när man har sitt företags kontor förlagt hemma. Motionen må avslås, men vill man förenkla för småföretagare vore det ett litet, men för den enskilda företagaren viktigt, beslut. Det är min personliga övertygelse.
Jag yrkar trots det bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga motioner.
Anna Steele (FP):
Mycket kort: Inom området skatte- och avgiftskontroll har regeringen genomfört en rad åtgärder för att komma till rätta med olika typer av fusk med skatter och avgifter. Det har gjorts genom kraftfulla inhemska åtgärder men också via samarbetsavtal med olika länder. Och det kommer mer. Jämfört med andra länder, i Europa såväl som i övriga världen, har Sverige en väl utbyggd kontroll av företag i allmänhet och av kontanthanteringsbranscher i synnerhet.
Några av de motioner som har väckts pekar på områden där en lättnad av kontrollen skulle kunna övervägas. Andra vill införa stärkt kontroll. Avgörande för skatteområdet måste generellt ändå vara förutsägbarhet och gemensamma regler för alla företag. Jag yrkar bifall till utskottets förslag.
Anna Steele (FP):
Vi talar om politik för det civila samhället, trossamfund och folkbildning. Även idrott finns med här, och det kommer min partivän Hans Backman att tala om. Jag yrkar härmed avslag på samtliga reservationer och bifall till utskottets förslag. En reservation av Sverigedemokraterna som syftar till att upphöra med stöd till så kallad mångkulturalistisk verksamhet finner jag extra anmärkningsvärd.
Där menar Sverigedemokraterna att skattemedel används till något som man kallar bland annat samhällssplittrande projekt. Det är otroligt. Här verkar alla i den tredje sektorn, i folkbildningen och i studieförbunden överallt i vårt land för att inkludera alla människor, skapa förståelse för oss alla och verka som brobyggare eftersom vi alla har olika bakgrund och förutsättningar. Det kallar Sverigedemokraterna för samhällssplittrande.
Ett särskilt extra starkt avslag vill jag yrka på en reservation med sådant innehåll och syfte. Det civila samhällets ställning i vår nation kan inte överskattas. Massor med människor är dagligdags involverade i olika aktiviteter och insatser som är helt ideella. Det är en fantastisk kraft. Här görs insatser som det offentliga inte kan eller ens bör bistå med.
I den tredje sektorn finns väntjänstföreningar för årsrika människor, kvinnojourer, nattvandrare, frilufts- och idrottsföreningar, hobbyföreningar, kulturföreningar, olika stödföreningar och mycket mer. Människors möjlighet att mötas i olika former och på olika platser är något som alla kommuner förhoppningsvis ser som en del i demokratiarbetet.
Boverkets samlingslokalsdelegation fördelar medel via ansökningar till samlingslokaler, och det gör även Arvsfonden. Folkbildningen syftar bland annat till att höja bildningsnivån i samhället och utjämna utbildningsklyftor. Den ska också bidra till större delaktighet och engagemang i samhällslivet. På Sveriges 150 folkhögskolor går många studerande allmän kurs, som kan ge behörighet till högskola, men också ämnesinriktade kurser.
De tio studieförbunden har verksamheter över hela landet med mängder av studiecirklar i alla möjliga ämnen. Dessa förbund skapar mötesplatser, kunskapsinhämtning och socialt utbyte som är en stor tillgång för hela vårt samhälle. I Sverige har vi religionsfrihet. Nämnden för statligt stöd till trossamfund är den institution som ser till att trossamfund kan få statsbidrag.
Målet för stödet är att trossamfunden ska ha förutsättningar att bedriva sin verksamhet, såsom gudstjänster, själavård och undervisning. Det finns premisser för att samfunden ska få sina bidrag, bland annat ska de upprätthålla och stärka de värderingar som samhället vilar på och se till människors lika värde och jämställdhet. Sammantaget finns alla dessa olika verksamheter för att människor ska få möjlighet till förkovran, socialt utbyte och socialt umgänge.
Själsfriden finns också med, och inkluderar man idrotten så kan även fysisk aktivitet läggas till.
Anna Steele (FP):
Det är naturligtvis jätteviktigt för oss. Vi kommer att ha med det i vårt partiprogram. Då blir det mer en nationell syn på hur man ska göra med musikskolan. Jag kan personligen tycka att det är ganska trist när det inte är exakt rättvist i alla kommuner. Samtidigt är det ju, som vi hela tiden konstaterar, en kommunal angelägenhet, som mycket annat.
Jag ser det som ett framtida arbete som vi ska fortsätta jobba hårt med, och det ska givetvis alltid finnas kvar så att våra barn och ungdomar kan ta del av detta fina. Det är jätteviktigt.
Anna Steele (FP):
Jag tror att du och jag är helt överens om detta. Vi i Folkpartiet tycker att detta är extremt viktigt. Sedan har detta inte varit i drift så länge. Men så lång startsträcka ska inte behövas. Det som är problematiskt är att detta drivs kommunalt och att det är kommunens ansvar hur skolans resurser fördelas. Jag ser det därför som mycket viktigt att vi ska arbeta för detta.
Jag vill också poängtera att de människor som arbetar på bibliotek och som kanske inte är utbildade bibliotekarier är för den skull kanske inte mindre utbildade, men de har inte gått just denna utbildning. I nuläget är bibliotekarietiteln skyddad. Jag tycker att det skulle vara ett steg på vägen att man helt enkelt har något slags legitimering.
Men jag tycker att man ska ha en återkoppling på hur det fungerar. Och vi kommer absolut att driva frågan om att man ska ha skolbibliotek i varje skola.
Anna Steele (FP):
Det finns mycket lyckade integreringsprojekt där man har skolbiblioteken tillsammans med folkbiblioteken. Man får verkligen hoppas att varje kommun kan arbeta så om det inte fungerar i skolan.
Men jag tycker att det viktigaste är att man har utbildad personal eftersom det är den som verkligen kan vägleda lärare och elever till en god litteraturinhämtning, förutom all annan information som du nämnde, till exempel kritisk källgranskning och så vidare. När det gäller detta med bokbussar är det ingenting som denna regering har pushat på. Det är varje kommun som bestämmer om det.
Tyvärr är det kommunerna själva som driver bibliotek och skola. Vi i Folkpartiet har kanske åsikter om det och hur man prioriterar medlen. Jag har talat med en länsbibliotekarie som säger att om man verkligen behöver böcker - det gäller inte bara äldre i glesbygden utan även yngre - kan man få hjälp av biblioteken.
De ställer upp och har en service som kallas boken kommer. Detta förtjänar verkligen att diskuteras även i fortsättningen. Det är mycket viktigt att värna om. Och jag ser fram emot Litteraturutredningens förslag efter hela remissomgången. Men jag tackar för dina frågor.
Anna Steele (FP):
Det som jag sade var att det finns ett uppdrag. Kungliga biblioteket och regional biblioteksverksamhet ska utvärdera kommunernas biblioteksplaner med hjälp av kvalitetsindikatorer och så vidare. Då tänkte jag att det kanske utmynnar i en nationell biblioteksstrategi.
Sedan är det inte så att skolorna från dags dato och fram tills Litteraturutredningens förslag kommer inte arbetar med alla dessa frågor. Läslyftet kommer att vara mycket viktigt. Men jag tar för givet att man jobbar stenhårt med dessa frågor redan nu i skolan, annars har vi en mycket dålig skola, och det tror jag inte att vi har.
Tvärtom har man adresserat detta problem och jobbar på olika sätt i olika årskurser med frågan. Men detta är mycket oroväckande. Som jag sade förut ska det bli mycket spännande att se Litteraturutredningens slutliga förslag.
Anna Steele (FP):
Det är absolut inte så, Börje Vestlund, att man ska frångå några linjer. De olika frågor som har tagits upp tidigare ska naturligtvis drivas vidare. Jag tycker naturligtvis inte heller att man inte ska störa regeringen. Tvärtom är det bra om vi hela tiden kan ställa frågor till regeringen och hålla regeringen på tå. Uppriktigt sagt var det inte en så bra fråga.
Anders Flanking (C):
Jag ska börja med att yrka bifall till utskottets förslag och avslag på de reservationer som finns.
Det är naturligtvis glädjande med det tillkännagivande som vi har gjort tillsammans i utskottet som säger att vi till regeringen ska säga att vi anser att det är viktigt att beakta sysselsättningsbehovet bland kulturarbetare när det gäller fortsatta insatser i museisektorn och för att vårda och bevara kulturarvet. Så är det naturligtvis.
Vi har ett fysiskt och ett immateriellt kulturarv som vi har anledning att vara rädda om på olika sätt.
Vi tycker också att det är viktigt att Unidroit-konventionen införlivas i vår kulturminneslag, på samma sätt som vi egentligen har gjort i ett antal år, nämligen att återlämna det som inte ska vara här och möjligtvis få tillbaka till vårt land det som vi ska ha tillbaka till vårt land. Frågan om arkeologiska utgrävningar berörs i några av motionerna.
Från Centerpartiets sida har vi ganska länge efterlyst möjlighet för den som ska exploatera ett område att välja vem som gör det. Men det innebär inte att kraven inte är desamma som om det hade varit en statlig verksamhet eller en offentlig aktör som hade gjort arbetet. Det kanske kan gå snabbare i processen eftersom det finns fler att välja mellan, och man känner sig inte lika bunden som exploatör.
Men självfallet är kraven desamma när det gäller att ta de arkeologiska hänsyn som man ska ta. Det är viktigt och bra att vi har en del av vårt kulturarv klart markerat i de anslag som kommer från regeringen på närmare en halv miljard kronor för den kyrkoantikvariska ersättningen.
Det har varit en fråga som har varit angelägen att fortsätta även efter Svenska kyrkans skiljande från staten - att vi har fått möjlighet att ta vara på den kulturskatten och det kulturarvet, som också är en del av det fysiska kulturarvet. Det har lyfts fram ett antal motioner som på olika sätt är intressanta. Jag tycker att det är vällovliga motioner i många stycken. Men de har också fått sitt svar.
De uppdrag som till exempel Forum för levande historia har ligger fast och är ganska tydliga och klara. Men visst är det frågor som är viktiga oavsett om det handlar om slavhandel, islamofobi, antisemitism eller kirunasvenskarnas öde, för att ta en grupp som jag tycker att vi inte ska glömma i diskussionen men som det är lätt att glömma.
I hela den biten går det att hitta ett antal angelägna områden, precis på samma sätt som vi kan hitta ett antal angelägna museer runt om i landet som vi också vill ge anslag. Då vill jag slå ett slag för den regionala samverkansmodellen, där vi får ytterligare möjligheter att stötta museerna på den regionala nivån och göra de prioriteringar som man finner angelägna runt om i regionerna.
Anders Flanking (C):
Jag ser en utveckling där människor har fått mer att säga till om när det gäller de pengar de tjänar, även undersköterskan, oavsett hon är ensamstående eller inte, sjuksköterskan, byggjobbaren och så vidare. De har upptäckt att man får en möjlighet att bestämma mer över sina pengar. Tycker Peter Johnsson att det är fel att man har möjlighet att bestämma mer över sina pengar?
Är det Peter Johnssons uppfattning att inkomstskattesänkningar med andra ord per automatik är felaktiga? Från riksdagens utredningstjänst kom i går en rapport som sade att barnfattigdomen genom de skattesänkningar som har gjorts mellan 2007 och 2010 skulle ha minskat med 13 procent. Det tycker jag var en väldigt intressant siffra.
Jag ska studera den vidare, men det skulle möjligtvis vara ett svar på den enorma aversion som verkar finnas just emot inkomstskattesänkningar för löntagare.
Anders Flanking (C):
Det är ingen tvekan om att vi är överens om att vi ska ha stabila trygghetssystem som ser till att fånga upp de människor som av olika skäl blir arbetslösa eller sjuka. De flesta människor kan hamna i en sådan situation. Det är ingen tvekan om det. Jag har sett det i min omgivning, och jag har sett det i min närhet. Jag vet precis vad det handlar om, Peter Johnsson.
När det gäller skatterna är det fortfarande så att man får en känsla av att det är förfärliga skattesänkningar som har gjorts i Sverige, detta land med det högsta skattetrycket. Lösningen verkar ungefär vara att bara vi har ett högt skattetryck så har vi löst de här frågorna. Samtidigt hänvisade jag för en stund sedan till en undersökning från riksdagens utredningstjänst som tydligen visar att barnfattigdomen skulle ha minskat med 13 procent. Jag ska självklart studera den siffran lite djupare, men är det på det sättet är det ganska intressant.
Bortser man från att det här också kan ha ett samband när det gäller tillväxt, vilket både Peter Johnsson och jag är väldigt angelägna om, inte minst i ett område i Sverige där man är väldigt beroende av industrin, är det också beroende av vilken köpkraft vi kan ha. Det har naturligtvis också ett samband med det skattetryck vi har. Det är inte sagt att det som är negativt för tillväxten på det här området skulle vara negativt för de familjer som har det svårast i samhället.
Dessutom pratar jag faktiskt om normalt sett en skattesänkning på mellan 1 500 och 2 000 kronor, inte bara någon tusenlapp hit och dit. Jag tror att det har en väldigt stor betydelse för de människor som detta handlar om, och jag tror inte att man ska bortse från det. Vi ska ha ett samhälle med gemenskap där vi naturligtvis ska skapa en välfärd. Det målet har vi säkert gemensamt. Sedan har vi förmodligen olika uppfattningar om vilka medel vi ska använda.
Anders Flanking (C):
Som jag sade förut är det här en uppfattning som Sverigedemokraterna har gemensamt med den yttersta Vänstern. Makten ska utgå från folket. Det är helt riktigt. Det är därför vi står här i pulpeterna och talar just nu. Vi har en riksdag, vi har kommunalt valda organ, vi har ett Europaparlament som vi väljer till. Vi använder våra möjligheter, och Sverige har blivit bättre på att använda vår röst i EU.
Här handlar det om att vi ska försöka använda vår röst, men ta inte den här frågan till intäkt för att tänka att jaha, det är bara att gå ur EU och låta andra påverka alla andra stora frågor som vi faktiskt har att hantera. Jag tog miljöpolitiken som exempel. Den är viktig för oss, och det är därför vi ser att vi inte kan klara klimathotet utan att samarbeta. EU har varit en enormt god arena att göra detta på.
Det är bara ett exempel. När det gäller tolkningen av vårt partis politik och att vi på något vis skulle ha en folkrörelsebakgrund som skulle förfelas av vår syn på EU är det tvärtom. I den folkrörelse jag tillhör har vi kämpat för just den internationella sammanhållningen och det internationella samarbetet, och då var det också en naturlig del att gå vidare och vara en del av Europa och EU. Det är den verklighet vi lever i, och därmed kan vi inte isolera oss.
Momsreglerna ska vi fortsätta att jobba emot och hitta lösningar på, och det är jag övertygad om att vi också kommer att göra.
Anders Flanking (C):
Vår övertygelse om att vi behöver mer internationellt samarbete har bara ökat genom åren. Den stärks också av att lyssna på Mattias Karlsson. Det är inga insinuationer. Det är snarare ett faktum att ni där har en gemensam uppfattning. Det kan man väl bara få konstatera. Det är knappast någon insinuation. Sedan är det så att vi har drivit den här frågan. Vi har varit väldigt överens i momsfrågan.
Vi fortsätter att driva den. Självklart är inte frågan färdigbehandlad och sista ordet är inte heller sagt. Min och Centerpartiets uppfattning är att idrottsrörelsen ska kunna gå ur den här frågan utan att egentligen drabbas. Vår linje är att vi ska fortsätta att driva på för att stoppa de här, som vi tycker, vansinniga reglerna och tolkningarna.
Anders Flanking (C):
Jag har tidigare konstaterat att jag uppenbarligen ibland kan röra till tårar med mina känslor för folkbildningen. Jag tror att Bengt Berg har sagt det tidigare, och jag blir naturligtvis väldigt glad över att jag kan bidra till detta. Här utmålas det som att folkbildning är någon form av tradition i detta stycke, att det handlar om landsbygdsprofil för Centerpartiet och så vidare.
Det kan vi diskutera, men jag tror inte att det är det som kammaren just nu vill höra oss diskutera. Det är kanske snarare den fråga som tas upp om ett privat bibliotek. Det kan också vara föreningsdrivet till exempel. Jag tror inte att det skulle vara sämre än om det är kommunalt drivet. Bevisligen är det så att det i andra sammanhang där verksamheter drivs i privat regi fungerar väl så bra, i många stycken bättre, ibland sämre.
Men då är det vi förtroendevalda i kommunerna som har ansvaret att se till att följa upp det och ställa de krav vi vill. Vill medborgarna i Nacka ha ett bibliotek som också kan vara en samlingsplats på andra sätt än de traditionella kanske man har valt den modellen just i Nacka för att man har valt de politikerna. Så fungerar vårt system. Men det vi sätter här är ramverket, miniminivån, till exempel att vi ska ha fria boklån, som är ett av de krav vi har ställt.
Jag tror att det är att överdriva att tro att möjligheten till samlingsplats helt plötsligt försvinner. Det kunde ha varit ett Folkets hus, en bygdegård eller vad som helst som driver detta. För att ta den sista frågan är riksdagsbeslut förvisso ett sätt, men det är naturligtvis resultatet som är det viktiga.
Anders Flanking (C):
Det som finns i Vänsterpartiet ska jag försöka att inte sprida till mina alliansvänner, men det vi har i Centerpartiet ska jag givetvis sprida. Jag förmodar att det var det som åsyftades. Jag svarade inte riktigt på det här med Litteraturutredningen förut, ska jag erkänna. Det är klart att utredningar inte löser alla problem, men syftet med utredningen är att vi ändå ska få svar på ett antal frågor om hur vi kan komma åt det problem vi har med sviktande läsande.
Det är det som är utredningens uppdrag, och sedan är det naturligtvis upp till oss att i våra riksdagsbeslut ta de beslut som behöver tas för att öka läsandet om utredningen kommer fram till ett antal förslag. När det gäller vinster är jag inte så säker på att man gör jättemycket vinster på denna typ av bibliotek. Det är inte att undra på, och det kanske inte heller har visat sig vara det som har gjort att man har satsat särskilt mycket på denna typ av alternativ.
Det är bara det att jag inte tycker att man ska vara så rädd för att öppna dörrarna för att det kan finnas alternativa former. Det viktiga är vad vi sätter för ramar och vad de förtroendevalda som har bett om dessa tjänster i kommunerna har satt för ramar. Det måste ändå vara det som är det viktiga, vad man vill ha ut av sina bibliotek - inte egentligen vad vi här av gammal hävd och vana tror är det bästa.
Det kan finnas något som kan vara och fungera väl så bra, men vi ska naturligtvis, som jag har sagt flera gånger, sätta ramarna och ha ett ramverk.
Anders Flanking (C):
Vi har alltid sagt nej till uranbrytning, säger Karin Åström från Socialdemokraterna. Detta är fel, herr talman. I valrörelsen 1976 och i kommunfullmäktigeförsamlingarna i Skövde och Falköping 1977 var det ett parti som var oerhört pådrivande för uranbrytning i det tidigare nämnda berget Billingen. Det var Socialdemokraterna.
Det är alltid gott att kunna ändra sig, men jag vill påminna om detta. Jag kan möjligtvis också förstå om det finns en socialdemokratisk oro för att man inte helt skulle kunna lita på sina företrädare ute i landet i de här frågorna. Herr talman! Jag är sannolikt den enda i den här församlingen som i praktiken har varit med och stoppat uranbrytning i Sverige. Många talar om uranbrytning. Vi har stoppat den.
Vi stoppade den med ett kommunalt veto. Vi genomförde också en mycket aktiv folkbildningskampanj i det arbetet. Där gick vi igenom vad det här innebar bland annat för miljön. Folket sade sitt i valrörelsen 1976. Socialdemokraterna åkte, på populärsvenska sagt, på däng.
De andra partierna, bland annat Centerpartiet, som var emot och utnyttjade det kommunala vetot hade framgång. Helena Lindahl har tidigare i debatten pekat just på den kommunala självstyrelsens betydelse. Vi går till val i kommunerna vart fjärde år om vi inte har omval, men det är väl en olycka i sammanhanget. Om det fungerar som det ska har vi fyra år på oss.
Under de fyra åren kan vi föra en debatt. Sedan går man till val, och väljarna väljer de företrädare de kan lita på i den här typen av frågor. Jag är en stor vän av det kommunala vetot när det gäller uranbrytning, och som centerpartist är jag inte någon vän av uranbrytning.
Jag litar på att de företrädare vi har runt om i landet företräder en politik som vi normalt också driver i de här frågorna. Jag tror också att det är en del i den demokratiska processen att människor vet att deras kommunala och lokala företrädare har en möjlighet att fatta beslut i frågor som ligger nära dem och som är avgörande.
Det handlar om demokrati och om att människor får en chans att välja de företrädare de kan lita på i den här typen av frågor.
Anders Flanking (C):
Det är ingen tvekan om att den oro och den debatt som finns på de här orterna - jag tror att jag på olika sätt och av olika skäl har lika mycket kontakt med dem som Lise Nordin - är helt befogad. Den är inte befogad för att man behöver vara orolig för regelverket utan för att man naturligtvis inte vill att den frågan över huvud taget förs på tal.
Detta blir, precis som Eva Flyborg sade förut, en upprepning av det som har sagts. Det finns ett regelverk. Jag vill trycka på att det kommunala vetot fungerar och kan fungera även i fortsättningen på samma sätt som det gjorde i dessa bygder 1976 och 1977.
Det finns skäl att inte gå så långt när det gäller avgränsningar i prospekteringen, precis som andra ledamöter i näringsutskottet tidigare har berättat om här i kammaren.