Stefan Attefall (KD):
Jag vill betona att vi har en ordning i Sverige där kommunerna har en stor roll, ett stort ansvar men också stora rättigheter på bostadspolitikens område. Det kan krångla till det för en bostadsminister, eftersom jag inte kan peka med hela handen i alla lägen. Men det är samtidigt den ordning vi har i Sverige. Vill Amineh Kakabaveh och Vänsterpartiet ändra på det öppnar sig en intressant principiell diskussion. Jag föreslår att ni återkommer till riksdagen med motioner i den frågan. Jag har att jobba utifrån de lagar som finns.
Vi har en tydlig bostadsförsörjningslag. Jag tycker att många kommunpolitiker kan skärpa sig. Men jag har också respekt för att man har olika förutsättningar att jobba under. Amineh Kakabaveh frågar: För vem bygger man? Grundproblemet är att vi bygger för lite. Jag välkomnar alla former av bostäder. Det underlättar för alla, och även för den unga människan som inte har råd att efterfråga en dyr bostad.
Det beror på att man får i gång flyttkedjor, utbudet och rörligheten på bostadsmarknaden. Ungdomar har inte råd med nyproduktion, säger Amineh. Det är korrekt. Den som inte kan lägga upp stora pengar kommer alltid att ha svårt med nyproduktionen. Nyproduktionshyrorna är per definition alltid dyrare än hyrorna för gamla lägenheter. Det är en sanning vi aldrig kommer runt. Vi kan inte heller ändra på den grundläggande förutsättningen.
Däremot kan man säkert bygga billigare många gånger. Där kan kommuner och kommunala bostadsbolag spela en roll genom att pressa kostnaderna och vara tuffare i olika typer av upphandlingar. Vi måste jobba med de kostnadsökningar vi ser. Vi kan se i statistiken hur byggkostnaden stiger mycket snabbare än inflationen. En stor bov i dramat är kommunerna som höjer kostnaderna kraftigt. Det gäller alla typer av kostnader.
Bygglovstaxor, anslutningsavgifter för vatten och avlopp, markpriser etcetera höjs mycket snabbare än inflationen. Vi ser också hur industrin har svårt med kostnadskontrollen. En stor problematik i sammanhanget är ofta materialsidan. Här måste vi jobba. Vi analyserar från departementet hur vi kan göra ytterligare saker. Vi har också i gång en del samarbeten med aktörerna på marknaden för att se vad vi kan göra tillsammans för att pressa kostnadsutvecklingen.
Allting kokar för Vänsterpartiets del ändå ned i att man vill subventionera mer. Som jag sade tidigare finns det ingenting som visar på att vi har lyckats med subventioner som har drivit upp bostadsbyggandet. Vi har legat på samma takt som i våra nordiska grannländer. Det har ökat lite grann i Sverige vissa år, och det har gjort så i Finland, Norge och Danmark. Det har sjunkit i Finland, Norge och Danmark, och det har sjunkit i Sverige. Det har följt samma konjunkturutveckling. Man vill införa ROT-avdrag för flerbostadshus.
Ert förslag som ni hade i den rödgröna överenskommelsen räckte till 760 kronor per kvadratmeter för att renovera. Renoveringen kostar 6 000-12 000 kronor per kvadratmeter. De pengarna kommer bara att gå rakt ned i byggherrarnas fickor och inte leda till att en enda kvadratmeter mer blir renoverad. Det är den typer av subventioner som är en misslyckad symbolpolitik som inte leder till någonting. Tyvärr har Vänsterpartiet fullt av den typen av åtgärder.