Magdalena Andersson (S):
Det finns en hel del som skiljer er som sitter här i kammaren i dag - vilken del av landet ni kommer ifrån, vilken bakgrund ni har och vilket parti ni representerar. Det är bra. Det är grunden i den representativa demokratin. Samtidigt finns det flera saker som förenar er. Den viktigaste är att ni alla är riksdagsledamöter.
Det är kanske det allra finaste uppdraget man kan ha, att vara vald av svenska folket för att fatta beslut som berör oss alla. Som ledamot av Sveriges riksdag har man ett ansvar för landet. Man har ett ansvar för att skapa förtroende för demokratin. Man har ett ansvar för att upprätthålla förtroendet för riksdagen. Därför är det som har skett under hösten allvarligt.
Sverigedemokraterna har, i vecka efter vecka, förvandlat riksdagen till en lekstuga. Det har varit beklämmande att beskåda. Men inte bara det. Det har skadat Sverige. Det har skadat tilltron till vår demokrati, och det har skadat riksdagen som institution. Det har också påverkat bilden av Sverige. I stället för det stabila landet i norr tornar nu bilden upp sig av ett politiskt osäkert land.
Vi riskerar i längden att gå miste om investeringar eftersom det kan påverka företagens investeringsvilja. Vi går miste om investeringar, jobb och tillväxt och därmed resurser till bra skolor, trygg välfärd och goda villkor för våra äldre. Sverige förtjänar något annat än detta. Svenska folket förtjänar bättre.
Efter att Alliansen röstats bort i höstens val frågade Stefan Löfven samtliga partiledare utom Jimmie Åkesson om de var intresserade av att samverka för att minska Sverigedemokraternas inflytande. Samtliga fyra borgerliga partiledare sa nej. De ville lägga fram sitt valmanifest i form av en gemensam budgetmotion. Det parti som var berett att samarbeta var Vänsterpartiet. De stod redo att ta ansvar för Sverige i en svår parlamentarisk situation.
För det förtjänar Vänsterpartiet respekt. Om Sverigedemokraterna hade hållit sig till den etablerade ordningen i riksdagen hade den budget som vi samverkat kring blivit verklighet från årsskiftet. I går lämnade Sverigedemokraterna ett nytt besked. De ska försöka fälla varje budgetproposition och varje regering som inte tar sin utgångspunkt i deras syn på invandringen. Detta ritar om det politiska landskapet i grunden.
Det går numera inte att stödja sig på enbart ett block, utan varje regering måste utgå från ett bredare underlag. Så är läget, och då kan vi inte att stoppa huvudet i sanden. Det finns bara en sak som vi seriösa och demokratiska partier kan och måste göra, och det är att samverka, att ta ansvar och att värna Sverige. Vi måste se att det har uppstått ett nytt politiskt landskap efter Sverigedemokraternas besked.
Samarbetsregeringens inställning i det här läget är tydlig. Vi ser ett behov av samarbete över blockgränserna. Hur de borgerliga partierna ställer sig till det har de i dag inte svarat på i kammaren. Jag ser bara två alternativ: Man får antingen samarbeta över blockgränserna eller dansa efter Sverigedemokraternas pipa. Sverige behöver regeras; det går inte att komma ifrån. Vi står inför stora utmaningar.
Vi har 400 000 människor som är arbetslösa, skolresultaten faller snabbare än i något annat jämförbart land och vi missar 14 av 16 miljömål samtidigt som vi har stora underskott i de offentliga finanserna. Det var mot den bakgrunden som svenska folket röstade bort alliansregeringen.
I budgetpropositionen stakar samarbetsregeringen ut vägen mot ett bättre Sverige för alla, ett Sverige där vi tar oss an våra gemensamma utmaningar genom att modernisera landet. Sverige ska ligga i framkant i utvecklingen. Det finns ju så mycket potential i det här landet, så många unga människor som vill ta för sig och visa framfötterna, så många nya spännande idéer och så många företag med utvecklingspotential.
Här finns stora naturtillgångar, öppna landskap och en stark basindustri. För att ta till vara alla dessa möjligheter vill vi investera för framtiden samtidigt som vi ger alla möjlighet att vara med på resan.
Vi vill investera i det som skapar förutsättningar för tillväxt: fungerande infrastruktur i hela landet, stärkta exportmöjligheter och minskade sjuklönekostnader för våra företag, bra utbildning för alla - oavsett vilka föräldrar man har eller var man kommer ifrån - och fler möjligheter till högre utbildning för våra unga, fler jobb åt unga arbetslösa, tydliga klimatinvesteringar i våra kommuner och ökat stöd till hållbar energi.
Nu blir inget av detta verklighet. Men investeringar för framtiden räcker inte. Vi skulle också vilja se till att alla känner sig delaktiga i moderniseringen av Sverige. Allt framgångsrikt förändringsarbete bygger nämligen på att man går framåt tillsammans, att det finns plats för var och en, att ingen lämnas efter, att alla har någonting att se fram emot och att man känner trygghet i förändringen.
När det inte sker sätts ett likhetstecken mellan förändring och försämring. Då försvinner legitimiteten för utveckling. Det här är en helt central del i hur Sverige har blivit ett av världens mest framgångsrika länder: Vi nådde uppslutning om vägen framåt. När vi vill stärka a-kassan gör vi det inte bara mer lönsamt att vara en del av arbetskraften.
Vi gör det också lättare att hänga med i strukturomvandlingar och våga söka nya vägar och nya jobb eller starta eget. När vi vill stärka sjukförsäkringen och sätta stopp för utförsäkringarna visar vi att den tillväxt som skapas ur moderniseringen inte sker på bekostnad av trygghet och hälsa.
När vi vill höja grundnivån i föräldrapenningen och underhållsstödet för ensamstående är det för att vi erkänner att hela samhällsutvecklingen är beroende av att människor sätter barn till världen och för att alla barn ska växa upp under rimliga ekonomiska förhållanden. När vi vill minska den orättvisa straffbeskattningen av pensioner är det för att vi ser att det är de äldre som byggt upp det Sverige vi alla är så stolta över.
Från borgerligt håll kallas det här att ge pengar till dem som inte arbetar. Jag ser det på ett annat sätt. Jag ser att det är reformer för att skapa uppslutning för modernisering och utveckling, reformer för att vi ska kunna möta framtiden tillsammans som ett samhälle. Nu riskerar allt detta att gå om intet. Även de kommande åren ska utförsäkringarna fortsätta obehindrat.
Herr talman! Vi vill att fler människor ska komma i arbete och kunna leva på sitt arbete och att varje ung arbetslös utan gymnasiebehörighet ska ges möjlighet att avsluta sina studier. Vi föreslog ett ömsesidigt utbildningskontrakt som skulle ge både stöd och ställa krav.
Det skulle ge tydliga incitament genom att man skulle kunna kombinera arbete och utbildning, allt anpassat för att locka den enskilda unga arbetslösa. Vi föreslog att tusentals unga långtidsarbetslösa skulle ges möjlighet till riktiga arbetsuppgifter och riktiga anställningar inom välfärden genom traineejobb. Fas 3 skulle avvecklas steg för steg. Deltagare skulle ges jobb, kollektivavtalsenlig lön, sammanhang och värdighet.
Nu finns risken att fas 3 blir kvar som en av Sveriges största arbetsgivare. Genom ökade anslag till underhåll av vägar, infrastruktursatsningar i våra städer, stöd till kommunernas klimatarbete och upprustning av våra miljonprogramsområden skapas arbetstillfällen som så väl behövs. Genom riktade resurser till vården och äldreomsorgen kan fler få jobb. 400 000 arbetslösa människor och deras familjer förtjänar bättre.
Många av dem skulle få bättre chanser till jobb om riksdagen antog budgetpropositionen. Herr talman! Vi vet att Sverige är ett ojämställt land och att det skadar Sverige. Det är ett slöseri att kvinnors kompetens inte tas till vara på samma sätt som mäns. Det är ingen väg framåt för Sverige. Om vi ska kunna konkurrera på världsmarknaden måste vi ta till vara all den talang och begåvning som finns i vårt land.
Men det handlar om mycket mer än så. Det handlar om att alla tjejer som växer upp i Sverige ska få fulla möjligheter att växa och utvecklas utifrån sin talang och sina drömmar. De ska inte begränsas i den utvecklingen bara för att de har fötts som tjejer. Vi vill skapa ett jämställt Sverige. Därför vill vi införa ytterligare en reserverad månad för varje förälder i föräldraförsäkringen.
Vi vet att dagens föräldraförsäkring cementerar könsroller. Därför vill vi investera i bättre barnomsorg och äldreomsorg, så att fler kvinnor ska kunna ta för sig i arbetslivet. Därför vill vi investera i förlossningsvård och stärka kvinnojourerna. Ska inget av detta bli verklighet? Ska slöseriet med kvinnors kompetens fortsätta? Är det den framtiden vi vill ge våra unga flickor? Herr talman!
Det är inte bara här i riksdagen som situationen är komplicerad och bekymmersam. Det är den ute i verkligheten också med hög arbetslöshet och skolresultat som sjunker. Sverigedemokraternas agerande försvårar för de seriösa partierna att möta de utmaningarna. Men det finns ingen anledning att resignera. Tvärtom finns det en kur mot att Sverigedemokraterna dikterar villkoren i svensk politik. Den heter blocköverskridande samarbete.
Jag hoppas att det blir det slutliga resultatet av den process som vi just nu är inne i.