Ola Johansson (C):
Detta gav väl delvis en förklaring. Beredningen pågår därför att det här är svårt. Det är en stor materia att sätta sig in i. Men tiden går, och situationen beträffande bostadsbyggandet blir alltmer akut, som jag tog upp i mitt förra inlägg. Jag kan berätta kort för statsrådet och övriga åhörare, lyssnare och tittare vad det är som föreslås. Utredningen betonar värdet av en samlad bedömning där intressen på ett bättre sätt kan vägas mot varandra.
Det ger en ökad möjlighet för kommunerna själva att avväga dessa i sina planer. Det ska bli en ökad tydlighet på så sätt att regeringen och staten genom länsstyrelsen får tydligare roller än vad de hittills har haft. Utredningen pekar ut brukningsvärd åkermark och dricksvattenförsörjning som något som enligt plan- och bygglagen måste beaktas i kommunernas planering. Boverket blir den myndighet som fortsättningsvis har att föra register över riksintressen.
Det ska vara den myndighet som står för kunskap och handledning när det gäller riksintressen. Det införs ett nytt begrepp: väsentligt allmänt intresse. Ett sådant ska kunna vara bostadsbyggandet, och i de fall där det är motiverat kan det övertrumfa ett riksintresse, om regeringen bedömer att det behövs. Vid de samtal om behovet av bostäder som statsrådet nämnde och som jag själv deltar i vore det välkommet att kunna diskutera även riksintressenas betydelse.
Där kanske det kan föras en diskussion om de exempel statsrådet för fram som sitt sätt att lösa bostadsbristen. Jag tror inte att detta räcker, utan jag tror att det också behövs regelförenklingar. Begreppet "påtaglig skada" ersätts med begreppet "tillgodose intresse", som uppfattas som mjukare och i någon mån vänder på bevisbördan. Trots det gedigna arbete som har gjorts - eventuellt till ingen nytta - rekommenderar utredaren att 4 kap.
miljöbalken ses över ytterligare. Detta kapitel innehåller beskrivningar av intressen som känns omoderna och främmande för dagens planerare. Framför allt är de diffusa och saknar ordentliga värdebeskrivningar. Jag har upprepat tidigare att det inte är min uppgift här att promota utredningen.
Det går att ifrågasätta huruvida förslagen är tillräckliga för att få bort intressekonflikterna mellan skyddsvärden och byggande, givet den stora bostadsbrist som finns framför oss med behov av stråk för kollektivtrafik och höghastighetståg.
Det finns mängder av exempel i det här landet där riksintressena har varit problematiska, till exempel flytten av Kiruna där stadsutvecklingen hindras av Natura 2000, naturreservat och andra riksintressen som överlappar, kulturmiljö, rennäringen, turism, kommunikation och mineral. Hela Mälaren har jag just fått veta är ett riksintresse för yrkesfisket. När såg vi senast en räktrålare där? Skämt åsido!
Det är säkert någon gång väl motiverat med ett riksintresse men knappast aktuellt. Om ett riksintresse inte känns aktuellt, hur ska vi då kunna lita på att de 1 700 riksintressen som finns i landet bara för kulturmiljövård inte innehåller sådana som är inaktuella, inte bygger på en saklig bedömning av skyddsvärdet i dag och fortfarande inte hindrar en förtätning av bostäder och utbyggnad av kollektivtrafik, cykelbanor eller bostäder? Herr talman!
Systemet är ifrågasatt, och det betraktas som svåröverskådligt. Svaret på min fråga om regeringen tänker göra en översyn av 3 kap. miljöbalken, 4 kap. miljöbalken och naturresurslagen och om regeringen tänker ge några uppdrag i linje med vad utredaren föreslår var såvitt jag förstod nej. Men nu blev det plötsligt ett kanske.
Hur bråttom är det att besvara Riksrevisionens kritik, om den återupprepas, för att ni inte har vidtagit de åtgärder som krävs för att reda ut statens hantering av sådant som kan utgöra hinder för hållbar utveckling av bostäder och infrastruktur?