KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ann-Kristine Johansson (S):
Jag tackar justitieministern för svaret. Det är bekymmersamt läge för alla polismyndigheter i Sverige, med stora underskott som försvårar för den polisiära verksamheten. Jag håller med om att det är viktigt att även polisen håller hårt i pengarna och har koll på vart de tar vägen. Det är bra att ha krav på effektiv resursanvändning och god budgetdisciplin. Det är inget som jag säger emot. I Värmland har polismyndigheten gått igenom ett stålbad. Man gjorde hemläxan i slutet av 90-talet.
Då sades det upp många civilanställda, och man minskade antalet poliser. Nu har de god ekonomi och bra koll på verksamheten. De är medvetna om att 2009 blir ett tufft år, och bedömningarna är svåra att göra av hur mycket som ska sparas i och med att de inte vet mer än sex månader framåt i tiden hur mycket de får. Det kan bli så att de från en månad till en annan får ytterligare försämrade villkor.
De antog sin verksamhetsplan i dagarna, men osäkerheten är väldigt stor. Tack vare Värmlands polismyndighets goda ekonomi kan de klara verksamheten i år, men det är mer än en halvering av utbildningsverksamheten, samtidigt som vi kräver mer och mer utbildning och fortbildning för att möta de nya krav polisen får på sig. Det innebär minskade nyanskaffningar av material som bilar och vapen.
Likaså där kräver vi av polisen att de ska ha bra material för att möta alla de nya utmaningarna. Detta skjuts på framtiden, vilket innebär att kostnaderna alltid kommer i kapp. Det blir nyanställningsstopp både när det gäller polis och när det gäller civilanställda. Allmänheten, vi politiker, vill se fler poliser på gator och torg och inte minst på landsbygden. Den verklighet polisen lever med i dag kommer kraftigt att försvåras.
Poliser kommer att få göra mer av de civilanställdas jobb inne på kontor, och färre blir ute på vägarna. Ni hade som vallöfte, och justitieministern säger det också i sitt svar, att det ska finnas 20 000 poliser år 2010. Hur rimmar det med den verklighet som polismyndigheterna lever med i dag? Hur ska ministern se till att stärka polisens och hela rättsväsendets ekonomi så att vi får se fler poliser på gator och torg och på landsbygden?
Jag är rädd att läget i år kommer att innebära ännu färre poliser i Sunne, Munkfors och Årjäng. Värmlands andel av 20 000 poliser är ca 500. I dag har vi 436 poliser, och bedömningen är att man inte kommer att nå målet under mandatperioden. Man kan kanske klara 450 poliser, om det finns pengar till det förstås. Då blir min fråga till ministern: Hur tänker du här?
Ska vi vara nöjda i Värmland med att inte nå upp till målet? Är ni nöjda med det? Det är viktigt att det tas itu med alla slags brott så att inte de lite "mindre viktiga" läggs åt sidan för att polisen måste prioritera bort dem på grund av att de är för få. Jag vill ha svar från ministern: Hur ser du på möjligheterna att leva upp till målet 20 000 poliser? Hur ska man klara alla nya utmaningar och krav som man får på sig?
Ann-Kristine Johansson (S):
Tack, Beatrice! Jag tycker att det är en bra beskrivning av den verklighet som vi lever i. Och just detta med dialoger, att polismyndigheterna och Rikspolisstyrelsen har närmat sig varandra, är väldigt bra. Sexmånadersbudget är det som försvårar långsiktigheten för bland annat Värmlands polismyndighet. Man har en dialog en gång i månaden.
Men det kan också innebära att man helt plötsligt en månad får mindre resurser att röra sig med, och det kan ju verkligen försvåra verksamheten. Min fråga är: Behövs det inte mer pengar in i hela rättsväsendet, och då särskilt till polisen? Det är ju inte bra att man lever på krediter. Och precis som Beatrice Ask säger kommer 2009 att bli väldigt tufft.
Vi socialdemokrater vill se många fler poliser på gator och torg och tillför mer pengar i vår budgetmotion än vad ni i regeringen gör de kommande åren. Och vi vill inte se att fler civilanställda sägs upp, för de behövs för jobben på kontoren. Under året kommer Polismyndigheten i Värmland att ta emot ett antal aspiranter, som man tack och lov får extra medel för men inte till deras utrustning, till exempel vapen, skyddsutrustning med mera. Är det tänkt att det ska vara nakna poliser?
Kanske filmen Nakna polisen nr 3 kan spelas in i Värmland och få kulturstöd - vem vet? Ett annat problem som är värt att lyfta är regeringens satsningar. Förra året gav ni Säpo mer pengar, vilket är vällovligt. Men dessa penningar togs från medel som polismyndigheterna redan hade blivit beviljade. 7 miljarder försvann på ett bräde för Värmland. Man kan ställa sig frågan om det är klokt. Nu görs samma sak igen men med satsningen mot den grova organiserade brottsligheten.
Det är väldigt bra att ni tar itu med den, men även här ska en stor del av summan tas från den befintliga polisverksamheten ute i länen. Jag frågar mig själv om det inte är lika viktigt att verksamheten fungerar i hela landet. Jag tycker att det är en lite märklig politik som förs här och nu. Ni pratar om stärkta resurser och en kraftig ökning av antalet poliser med målet 20 000 år 2010. Men verkligheten är något annat, Beatrice Ask, med stora underskott för hela rättsväsendet.
Risken är att tryggheten för folk urholkas och att färre poliser, inte fler, ses i framtiden. Jag bor i ett län med stora avstånd och mycket landsbygd och hör dagligdags om oron för tryggheten på landsbygden. Visst måste du hålla med om att även om man bor i Munkfors eller Årjäng bör man få känna trygghet och veta att polisen finns i närheten.
Polismyndigheterna lever i dag med sexmånadersbudget, åtstramningar och besparingar hela tiden, samtidigt som kravet är att man ska synas mycket mer ute på gator och torg, vilket jag tror att vi alla partier är överens om. Då är frågan om det inte krävs mer pengar in i den polisiära verksamheten, så att man inte lever på krediter framöver.
Ann-Kristine Johansson (S):
Jag håller med justitieministern om att det är bra att vi får diskutera dessa frågor och att det är fler än de som sitter i justitieutskottet som är engagerade i detta. Nej, Socialdemokraterna ska inte förhäva sig. Vi har dock lite mer pengar i vår budgetmotion än vad regeringen har. Jag vill också välkomna justitieministern till Värmland.
Vi tar gärna emot och visar allt det goda arbete man gör där. Värmlands polismyndighet har duktiga poliser och en ledning som gör allt för att få den att fungera. Med dagens förutsättningar är det dock tungt för dem. Precis som justitieministern jobbar man på ett nytt sätt. Polisen syns mycket mer ute. Tyvärr försvåras det i dagens läge.
Poliserna borde få mer uppskattning för sitt jobb i stället för besked att styrelse och ledning inte vet om det finns mer pengar till lönerna i juli. Politik handlar om prioriteringar och fördelning av resurser. Det är ännu viktigare i en lågkonjunktur då det är verkligt viktigt att fundera på var pengarna gör mest nytta. Jag anser att ökade resurser till polismyndigheterna ute i landet är högsta prioritet.
Trygghet för folk är viktigt. Man måste kunna lita på att polisen finns i hela landet, att brottsutredningar görs grundligt och att det tas itu med alla brott och att poliser finns ute i samhället, inte minst bland våra ungdomar. För att klara det måste polisen få långsiktiga spelregler och veta hur mycket pengar man har att röra sig med. Man måste också ges ökade anslag för att kunna utbilda och anställa fler och kunna ta hand om aspiranterna på ett klokt och bra sätt.
Vi vill att de ska känna att polisyrket är viktigt och intressant så att de får en bra start på yrkeskarriären. Det nordiska samarbetet skulle jag gärna vilja återkomma till framöver. Jag är engagerad i Nordiska rådet, och dessa frågor är viktiga på vår dagordning. Tack för detta och än en gång välkommen till Värmland, justitieministern!
Ann-Kristine Johansson (S):
Den moderna skogspolitik som Sverige behöver ska inte försöka hålla takt med tiden. Den ska möta framtiden, fru talman, med ett helhetsperspektiv och långsiktighet för vad skogen behöver och vad skogen kan ge i fråga om virke, pappersmassa, bioenergi, kolsänkor, friluftsliv, rekreation, biologisk mångfald med mera. Problemet är att regeringen inte lyckas samla sig till det.
De beslut vi tog för snart ett år sedan när det gällde skogsvårdslagen var ingalunda stora och omvälvande. Jag saknar helhetsgrepp. Samtidigt lade skogsministern fram ett antal utredningsuppdrag och närde fromma förhoppningar om att detta skulle bidra till att förbättra nödvändig skogsskötsel. Jag skulle vilja fråga hur Eskil Erlandsson ser på den utvecklingen. Jag anser att det krävs mer handling än så. Det handlar om att noga göra avvägningar mellan miljö- och produktionsmålen.
Precis som Bo Bernhardsson skriver i sin interpellation är det svårt att se hur ni gör bedömningen av utvecklingen för de två jämställda målen. Väger det jämnt, eller behövs det andra åtgärder? Jag hävdar med en dåres envishet att ökad tillväxt kräver noggrant analyserande.
Jag vill se ökad tillväxt och ett ökat uttag ur skogen, men då är det än viktigare att se hur de bägge målen harmoniserar med varandra och att de är jämställda och balanserade. En sak är att säga att målen är jämställda. En annan sak är att se till att politiken följer detta. Grunden för dagens skogspolitik, som beslutades av en enig riksdag 1993, precis som Eskil Erlandsson sade, bygger på principen om omsorg gentemot kommande generationer.
Skogen ska vårdas och nyttjas, så att vi alla och våra barn och barnbarnsbarn får del av dess nyttigheter. Jag saknar konkreta åtgärder och tydliga bevis på att Eskil Erlandsson anser så. Trycket på de skogliga resurserna ökar. Hur ser du på den ökade konkurrensen om råvaran? Ser du problem?
Finns risken att miljömålet får stryka på foten för den ökade efterfrågan på råvaran och den ökade tillväxten? Jag skulle också vilja höra lite av Eskil Erlandsson om hur du tänker stötta din expertmyndighet, Skogsstyrelsen. För att de ska kunna göra ett bra arbete behövs det fler verktyg för att dels möta det här med ökad tillväxt, dels möta miljömålet. Ni har gjort ändringar i regleringsbrevet.
Det ska bli intressant att lyssna mer på vad Eskil Erlandsson har att säga som svar i den frågan. Jag skulle vilja ha exempel på åtgärder som visar tydligt att du står för det du säger om att bägge målen ska vara jämställda.
Ann-Kristine Johansson (S):
Vi är helt överens om det grundläggande i skogsvårdslagen, Eskil Erlandsson. Det är stor frihet under ansvar för skogsägarna. Där är vi helt överens. Jag är också överens med skogsministern om att det sköts bra. Men vissa saker måste förbättras. Man konstaterar bland annat att den generella hänsynen måste öka. Där går det att göra mycket mer.
Jag vill fråga Eskil Erlandsson: Vad behöver Skogsstyrelsen för verktyg för att öka den generella hänsynen? Själv tycker jag att den gröna skogsbruksplanen är ett väldigt bra verktyg. Jag stöder den några år gamla Skogsutredningens förslag om att låta skogsbruksplanen ersätta dagens bestämmelser.
Det underlättar också avvägningen mellan miljö- och produktionsmålet och gynnar den generella hänsynen. Hur ser Eskil Erlandsson på att obligatoriskt införa gröna skogsbruksplaner? Jag läste en klok debattartikel i Land Skogsbruk häromveckan. Där beskriver debattören den som ett väldigt bra verktyg. Det kanske är mer av detta vi behöver framöver för att stärka naturvården.
Projektet Kraftsamling skog visar att skogsägaren tjänar på naturvård och områden med biologisk mångfald. Med gröna skogsbruksplaner får de mer betalt för skogen. Det handlar om att öka aktiviteterna för att nå miljömålet. För att de två målen i skogsvårdslagen ska vara jämställda krävs det aktiviteter även för att nå miljömålet.
När det gäller produktionsmålet talar vi om att vi ska öka tillväxten och uttagen ur skogen. Men det handlar just om miljömålet. Jag skulle vilja höra mer av Eskil Erlandsson om vilka verktyg som Skogsstyrelsen behöver ha för att nå det.
Ann-Kristine Johansson (S):
Jag måste börja med den nationella landsbygdsstrategin, som läggs fram och som vi har med här. Ni pratar om att ni gör konkreta saker och har konkreta förslag. Men varför finns det inte en proposition? Varför finns det inte förslag som vi i riksdagen kan ta ställning till för att fatta beslut om saker och ting i stället för en uppräkning av saker som redan görs? Det är det vi förväntar oss här i riksdagen.
Jag förväntar mig det, men även landsbygdsbefolkningen. Jag har varit på ett antal landsbygdsriksdagar under alla år jag suttit i riksdagen och även tidigare. Där efterlyser man konkreta förslag. Jag vet att man nu är kritisk till att det finns en skrivelse men inga konkreta förslag när det gäller landsbygdsstrategin. Men det lär vi återkomma till, Maud Olofsson, under flera diskussioner framöver.
Jag skulle önska att vi kunde komma överens om att vi säger att vi stoppar nedläggningen av mackarna. Rädda mackarna nu! Jag tror att Gunnar pratade lite grann om det förut. Kan vi hitta lösningar? Kan vi hjälpas åt med att ta diskussionen med bensinbolagen? Vi behöver ha en diskussion med bensinbolagen.
Man måste ta sitt samhällsansvar och stoppa nedläggningen, så att folk på landsbygden och kommunerna hinner med att diskutera ihop med utvecklingsgrupperna om alternativa lösningar. Jag vet att det finns många som är intresserade av att ta över en bensinmack. Men då har vi också saneringsproblematiken, som jag tog upp förut och som Maud Olofsson pratade om. Den försvårar för folk att ta över. Vi måste lösa detta. Vi måste se helheten.
Det handlar om hela servicen på landsbygden. Bensinmackarna är en viktig bit för att hålla kvar landsbygdsservicen. Saneringsproblematiken hör ihop med nedläggningen, och detta är ett samhällsansvar som både regeringen och inte minst oljebolagen har framöver. Det krävs av regeringen och inte minst Maud Olofsson.
Ann-Kristine Johansson (S):
Det är alltid intressant och roligt att lyssna på Åke Sandström. Och jag måste säga att vi nog är rätt så överens om mycket, inte minst om röjningsbehovet som både du och jag ser.
Jag sitter i ett sektorsråd i region Svea i Skogsstyrelsen och har också inblick i bland annat detta med uppdragsverksamheten, och det är viktigt och intressant.
Det jag vill fråga är hur Åke Sandström ser på Skogsstyrelsens möjligheter framöver att utföra sina myndighetsuppdrag och se till att lagen efterföljs med de ökade uppdrag som har kommit från regeringen till Skogsstyrelsen men utan mer resurser till dem. Hur ser du på möjligheten för dem att utföra allt det som vi egentligen ställer krav på ska följa med lagen?
Jag vill också ställa en fråga om uppdragsverksamheten. Förut hade vi något som hette Gröna jobb inom Skogsstyrelsen. Nu har jag förstått att regeringen vill ha något liknande, fast nu heter det Lyftet. Vad är skillnaden mellan Gröna jobb och Lyftet? Och vad har ni för syn på uppdragsverksamhet?
Ena gången säger ni att Skogsstyrelsen inte ska hålla på med uppdragsverksamhet, nästa gång säger ni att Lyftet är bra. Det var mina två frågor.
Ann-Kristine Johansson (S):
Det är bra det som Åke Sandström säger om att Skogsstyrelsen behöver mer resurser. Ja, så är det om Skogsstyrelsen ska kunna utföra lagtillsynen med alla de nya kraven från regeringen, för lagtillsynen är ju det viktigaste. Då kanske man skulle ha funderat på att i stället för att sänka skatten ge en del av den resursen till Skogsstyrelsen.
Gröna jobb var en fantastisk åtgärd för alla långtidsarbetslösa som kunde få möjlighet att utföra väldigt intressanta och bra uppdrag i skogen, inte minst inventering av fornlämningar. Det är en stor brist i dag. Vi vet inte var i skogen alla fornlämningar finns, och en del blir sönderkörda när det inte görs en inventering. Det skulle behövas. Det ska bli intressant att följa Lyftet.
Egentligen tror jag att ni bara har bytt namn, att det är Gröna jobb fast ni kallar det för Lyftet i stället, som det ser ut. En sista fråga gäller biologisk mångfald och om att nå målen. Vad jag förstår är man långt ifrån att nå målen under året när det gäller både biotopskydd och naturvårdsavtal.
Kommer ni att tillföra mer resurser så att Skogsstyrelsen kommer att kunna se till att både biotopskydd och naturvårdsavtal kommer att uppfyllas?
Ann-Kristine Johansson (S):
Jag blev lite sugen på att fortsätta diskutera, inte minst när Ola Sundell börjar med att beskriva den ansvarsfulla politik man bedriver från regeringen. Man sänker skatten med lånade pengar, man slänger ut människor i kylan genom att förändra sjukförsäkringssystemet. Sjuka kommer att få gå till socialen från årsskiftet. Arbetslösheten stiger. Ungdomsarbetslösheten är nästan högst i Europa.
Det kallar Ola Sundell ansvarsfull politik! Sedan pratar han om att skatten på handelsgödsel tas bort. Men dieselskattebördan då, Ola Sundell? I en uträkning som utgår från en mjölkbonde med 75 kor blir dieselskattehöjningen redan 2013 dyrare än det man har tjänat på borttagandet av handelsgödselavgiften. Vad säger du om det?
Jag skulle också gärna vilja ha svar på detta med att ha en bred parlamentarisk utredning om framtidens jordbrukspolitik. Ska vi fortsätta leva efter mål som är 20 år gamla?
Ann-Kristine Johansson (S):
Jag ska inte bli långrandig här. Jag tror att vi har en samsyn om framtida jordbrukspolitik, men det är det som vi måste sätta oss ned och diskutera. Jag tycker inte att det räcker med en arbetsgrupp som vi hade när det gällde hälsokontrollen. Det var en del av den nuvarande politiken.
Nu ska vi fastställa vilka mål och visioner vi ska ha för den svenska jordbrukspolitiken och vilken linje Sverige ska driva när EU ska förändra jordbrukspolitiken. Vi har ett år kvar till valet. Vem som sitter och styr i Rosenbad då kan vi spekulera i. Men det är bra om vi tillsammans kan sätta oss ned i en utredning och diskutera.
Danmark har tagit fram en vision, Grön växt. Där sätter man tydliga långsiktiga mål för danskt jordbruk och dansk livsmedelssektor. Varför kan vi inte göra detsamma i Sverige? Jordbruket och livsmedelssektorn förväntar sig och borde få ha en sådan viktig bit i den politiska världen.
Ta med det in i ert arbete att vi tycker att det behövs en parlamentarisk utredning!
Ann-Kristine Johansson (S):
Jag vill tacka för svaret. Jag håller med ministern om en del av det han säger, inte minst i matfrågor. Frågor om mat för våra barn och gamla är otroligt viktiga och ska vara prioriterade frågor. Det kan även gynna småföretagare. Jag har följt debatten de senaste månaderna och blivit väldigt konfunderad och kan konstatera att allt är oklart. Det är nog inte bara jag som tycker så.
Enligt medierna sade ministern för några veckor sedan att han månade om den fria rörligheten - väldigt bra - men också att det finns en bottenplatta i EU när det gäller djurskyddet. Vad menar ministern egentligen när han säger att det finns en bottenplatta och att man inte får gå under den? Vad innebär det? Får man gå snäppet över? Var ligger i så fall svenska djurskyddslagstiftningen i förhållande till denna bottenplatta?
Ministern har i olika sammanhang sagt att alla ska kunna vara med och lämna anbud. Alla ska behandlas lika. Menar ministern att svenska djurproducenter behandlas lika i förhållande till andra länder när vi har en strängare djurskyddslag som vi alla är stolta över och som ger mervärden? Att producera ett kilo kött i Sverige kan kosta mer än att producera ett kilo kött i Danmark. Hur kan jag tolka ministern här?
Sedan vill jag ha ministerns tolkning av de gemenskapsrättsliga bestämmelserna om förbud mot importrestriktionen i artiklarna 28 och 29 EG. Enligt artikel 30 ska bestämmelserna i artiklarna 28 och 29 inte hindra sådana restriktioner som grundas på bland annat intressen att skydda djurs hälsa och liv. Jag tar upp detta, för det är väldigt otydligt vad det här egentligen innebär.
Jag hoppas att ministern här i dag kan klarlägga vad det står för. Om ministern inte kan tolka det, hur ska då kommunala upphandlare kunna tolka det och våga testa nivån? Det är egentligen grunden till det vi diskuterar här i dag, lagstiftningen om den offentliga upphandlingen. Reglerna i svensk djurskyddslag ska leda till att djur behandlas väl och skyddas mot onödigt lidande och sjukdom.
De ska hållas i god djurmiljö och skötas på ett sätt som främjar deras hälsa och möjlighet att bete sig naturligt. Miljöstyrningsrådet har tolkat det, och jag tolkar som de, som att detta bör omfattas av undantagen i artikel 30 EG. Reglerna bör inte betraktas som godtycklig diskriminering.
Här finns det flera rättsfall att hänvisa till när det gäller medlemsstaters möjligheter att tillämpa egna regler som kan innebära restriktioner för samhandel. Jag tar upp de här juridiska spörsmålen för att visa på orimligheten i att lokala upphandlare ska sätta sig in i alla rättsregler som gäller, inte minst tolkningen av dem. Det är otydligt.
Myndigheterna och Konkurrensverket tolkar det på sitt sätt, Miljöstyrningsrådet tolkar det på ett annat, och ministern har tolkat det lite olika under de senaste veckorna. Jag skulle vilja veta: Hur kan jag tolka det som ministern har sagt? Vad innebär det? Hur tolkar han dessa EU:s rättsregler?
Ann-Kristine Johansson (S):
Tack, Eskil! Det är bra att ministern är så pass tydlig, för jag tror att det är viktigt att vi som politiker är tydliga med vad vi tycker och tänker. Jag vet att jordbruksministern inte kan tolka lagstiftningen, utan det är domstolen som ska göra tolkningen av det som står i lagstiftningen.
Samtidigt är det den man lever efter i kommuner, landsting och de upphandlande myndigheterna. De måste förstå det som står, och det är en krånglig text i lagen om offentlig upphandling. Det var det jag menade när jag läste upp de gemenskapsrättsliga reglerna. Jordbruksministern är ju ordförande i EU:s jordbruksministerråd någon månad till.
Jag hoppas att du tar tillfället i akt under den kommande månaden att lyfta fram frågan om att kunna ställa skarpa krav när det gäller djurskydd.
Jag fick inte klart för mig eller missade kanske svaret när det gällde jordbruksministerns uttalande om att det finns en bottenplatta i EU:s djurskyddslagstiftning. Vad menade ministern med detta? Var finns svensk djurskyddslag i förhållande till denna bottenplatta?
Jag lovar, jordbruksministern, att jag ska vara med och vara väldigt tydlig med att man ska kunna ställa olika djurskyddskrav och miljökrav. Precis som Staffan Danielsson sade har vi världens strängaste både djurskyddslag och miljölag i Sverige. Då är det väldigt viktigt att man kan använda dem i upphandlingar av olika slag.
Inte minst ger det möjligheter till jobb på landsbygd när det gäller lokala producenter. Inte minst också kan det bli mer av betande djur runt om i Sverige, vilket jag tycker är väldigt viktigt. Ministerns svar här i dag i kammaren kommer att genomsyra ända ut till den enskilde tjänstemannen och lokalpolitikern.
Anser vi att svensk livsmedelsproduktion är viktig måste det genomsyra i det som sägs och i varje handling. Anser vi att god djuromsorg och bra miljö är viktigt, måste det också genomsyra varje ord och handling. Annars hjälper det inte hur god och sträng lagstiftning vi har. All osäkerhet måste klaras ut hos våra upphandlande myndigheter.
Man ska ha möjlighet att ställa krav på ett bra djurskydd vid offentlig upphandling. Det handlar också om att lära sig att använda de rätta orden. Jag vill ha klarhet, än en gång, när det gäller den svenska djurskyddslagstiftningen kontra EU:s lagstiftning och detta med bottenplattan.