Ann-Louise Hansson (MP):
Jag vill börja mitt anförande med att jag självklart står bakom Miljöpartiets båda reservationer i betänkandet. I dag debatterar vi arbetslöshetsförsäkringen, en försäkring som berör många människor, både dem som omfattas av den och speciellt alla dem som står utanför. Arbetslöshetsförsäkringen ska fungera som en ekonomisk grundtrygghet för människor som ofrivilligt blir arbetslösa.
Den ska vara en omställningsförsäkring under tiden en person söker ett nytt jobb. Men som situationen ser ut på arbetsmarknaden i dag omfattar nuvarande arbetslöshetsförsäkring alldeles för få människor. Vi i Miljöpartiet anser därför att det behövs ett moderniserat trygghetssystem, som är bättre anpassat till dagens arbetsmarknad och omfattar även företagare.
Regeringen har genomfört en rad försämringar av trygghetssystemen genom bland annat höjda avgifter till a-kassan, hårdare krav och sämre ersättningsvillkor. Miljöpartiet har bett riksdagens utredningstjänst att ta fram siffror. Initialt tappade a-kassan en halv miljon medlemmar. År 2005 var andelen av arbetskraften utanför a-kassorna 16 procent. I dag är det hela 30 procent, det vill säga en av tre står utanför.
Bland unga är siffran ännu högre. Det beror till stor del på att det så kallade studerandevillkoret har avskaffats, vilket har gjort det omöjligt för arbetslösa att kvalificera sig för ersättning genom att studera. Medlemsraset beror på ändrade ersättningsvillkor men också på den direkta kopplingen mellan avgifter och arbetslöshet.
Dessa höjningar ledde till att personer med högst sannolikhet för arbetslöshet fick de högsta medlemsavgifterna. A-kassan har med andra ord blivit dyrast för dem som behöver den mest. Många människor har inte råd med de dyra avgifterna. Det har drabbat främst sjukskrivna, studerande och deltidsarbetslösa. I stället tvingas allt fler söka försörjningsstöd från kommunen.
Ekonomiskt bistånd genom försörjningsstöd från kommunerna har ökat med 1,7 miljarder de senaste åren. Det innebär en tung belastning på de kommunala budgeterna. Och vi hör att fler människor i behov av försörjningsstöd blir hänvisade till frivilligorganisationer. Ca 40 procent av dem som i dag får försörjningsstöd är arbetslösa som inte har rätt till a-kassa.
Är det meningen att ekonomiskt bistånd - det yttersta skyddsnätet - ska vara det som den som förlorar sitt jobb ska vara hänvisad till? Det ska tydligen svida rejält att vara arbetslös. Herr talman! Regeringen har sett till att a-kassan blir dyrast för den som behöver den bäst. Är det så vi får en dynamisk arbetsmarknad som skapar nya arbetstillfällen? Regeringens politik har inte lett till några nya jobb.
I stället har arbetslösheten ökat. Redan innan krisens effekter har nått oss med full kraft ser vi ett ökat försörjningsstöd på grund av arbetslöshet. Som en konsekvens av regeringens försämringar av trygghetssystemen står alltså en tredjedel av arbetskraften utanför a-kassan. Detta faktum försvårar rörligheten och omställningen på arbetsmarknaden, både generellt och för den enskilda individen.
Miljöpartiet vill ha en socialförsäkring och ett trygghetssystem som omfattar alla. Det ska vara ett modernt trygghetssystem - arbetslivstrygghet - som ska fungera som en omställningsförsäkring och inkludera såväl sjukdom som arbetslöshet. Människor ska slippa slussas runt mellan olika myndigheter. På så vis skapas en större tydlighet för individen och ett effektivare arbetssätt för myndigheterna.
Vi vill ha en allmän och gemensamt finansierad försäkring. Med en enda ingång blir det en bättre helhetssyn på individen och dennes behov. Arbetslöshetsförsäkringen ska hjälpa människor tillbaka i arbete. Som ett steg på vägen mot arbetslivstrygghet föreslår vi ett antal förändringar i sjukförsäkringen och arbetslöshetsförsäkringen.
Vi föreslår en långsammare nedtrappning av ersättningsnivån och en höjning av taket i arbetslöshetsförsäkringen. Alliansens företrädare talar ibland föraktfullt om det så kallade Bidragssverige, som skulle göra människor mindre benägna att arbeta. Men det finns forskning som visar att en hög ersättning på längre sikt leder till att den arbetslöse får ett mer välbetalt jobb.
Om en person inte tvingas bort från hus och hem hittar den lättare tillbaka till ett mer stabilt arbetsliv. Herr talman! Vi i Miljöpartiet vill förbättra möjligheten att starta eget företag, till exempel genom kooperativ och egenanställningar. Det ska vara lika självklart att starta ett företag som att söka ett jobb. Vi vill sänka trösklarna för människor att pröva sina företagsidéer och förverkliga sina drömmar.
Men då måste trygghetssystemen hänga med. Egenanställning är en smidig lösning för den som vill marknadsföra sin kompetens utan att ta steget att starta ett eget företag. I stället blir personen anställd av ett företag som fungerar som arbetsgivare, medan det är individen själv som skaffar sina uppdrag. Det minskar den administrativa bördan.
Egenanställning ger möjlighet att utvecklas successivt som företagare och efter hand gå vidare och starta eget företag med ett upparbetat nätverk av kontakter och arbetstillfällen. Problemet är att a-kassorna betraktar egenanställda som självständiga uppdragstagare och därmed klassar dem som egenföretagare, vilket gör att de inte har rätt att vara kvar i a-kassan.
Miljöpartiet vill också att en anställd i ett socialt företag ska få a-kassa vid arbetslöshet även om denne sitter i en styrelse eller tecknar företagets firma. I dag är det stor risk att en anställd i ett socialt företag inte kan få a-kassa vid arbetslöshet i denna situation. Det är ett bekymmer och hindrar människor från att ta ansvar. För att underlätta egenanställningar måste reglerna för a-kasseersättning ändras.
Vi vill med vårt yrkande att regeringen återkommer med förslag på regelförändringar för att underlätta egenanställningar.