Martin Kinnunen (SD):
Vi debatterar nu utgiftsområde 20, och jag vill inleda med att yrka bifall till Sverigedemokraternas reservation i det här betänkandet. Det här är till stora delar ett konsensusområde. Alla partier vill satsa på att förbättra miljön, men vi gör olika prioriteringar till följd av att en budget är en helhet. Resurserna är, som vi ser det, inte oändliga. Därför är det viktigt att påpeka att regeringens budgetproposition är aningen speciell.
Redan när den presenterades visste vi att den inte skulle gå ihop, och i dag vet att vi att den var väldigt långt ifrån att gå ihop. Vi har en regering som spenderar pengar den inte har på ansvarslös politik. Därför ser vi nu växande underskott och ökad statlig upplåning. Det är extra oroande att det här sker i en högkonjunktur när vi i stället borde spara pengar som vi kan förbruka när det väl blir lågkonjunktur. Det här kommer naturligtvis att gå ut även över miljöområdet.
När det kommer till miljöpolitiken vill vi sverigedemokrater satsa där vi kan förbättra och göra skillnad på allvar. Vissa miljöproblem är globala, och där måste vi inse att vi inte kan förändra så mycket genom satsningar i vårt geografiska område. Det är i vår närmiljö vi kan göra skillnad. Jag tänker på de omkring 80 000 förorenade områden som finns i vårt land. Det pågår ett mödosamt arbete med att sanera dessa områden.
Det går långsamt, och det kommer att ta tid. I nuvarande takt beräknas det ta flera decennier och kosta tiotals miljarder kronor. Vi vill öka takten och höja anslagen. Vi vill också se över lagstiftningen på området. Det handlar om en snårig byråkrati där företagare ser risker med att investera, och det blir rättstvister om vem som ska betala.
Det här leder till en fördröjning av saneringen och till ett dåligt resursutnyttjande, då man i stället kanske väljer att bygga på mark där det inte tidigare funnits industrifastigheter. Herr talman! Ett annat prioriterat område för Sverigedemokraterna är våra vatten i allmänhet och Östersjön i synnerhet. Tillståndet för Östersjön är fortsatt allvarligt. Övergödningen är nog det största problemet. Det behövs mer resurser till kartläggning och forskning.
Särskilt intressant tycker vi att det är om man kan undersöka möjligheten till havsbaserade insatser mer intensivt, för även om vi ska fortsätta att ha en restriktiv hållning när det gäller utsläpp från land är detta ett arbete där vi redan ligger i framkant. Ska vi ha kvar ett jordbruk måste vi också acceptera att det kommer att ske ett visst näringsläckage. Effektiva åtgärder till havs kan vara en viktig komponent för att komma framåt i det här mycket viktiga arbetet. Förekomsten av plast i marin miljö är ett oerhört angeläget problem.
Mellan 1,5 och 4,5 procent av all tillverkad plast hamnar i havet. Vi förordar en helhetsstrategi för att på sikt reducera de här problemen. Ökade resurser bör avsättas till att kartlägga flödena av plast, både mikroplast och makroplast. Åtgärder måste vidtas för att minska den totala användningen av plastprodukter. Plaster med särskilt hög miljöbelastning bör ersättas av andra material, företrädesvis miljövänliga plaster.
Herr talman! Vi har precis fått se utgången av klimattoppmötet i Paris, COP 21, och jag ska väl inte säga att den är överraskande på något sätt. Utfallet blev ungefär det som vi beskrev i vår klimatpolitiska motion till riksdagen tidigare i höst. Det är heller inte förvånande att regeringen och de flesta andra partierna jublar över slutresultatet.
Men det borde vara anmärkningsvärt mot bakgrund av att det här avtalet i princip saknar en enda konkret stavelse och inte förbinder något land att på något sätt minska sina utsläpp. Av allt prat om ett legalt bindande globalt avtal blev det just bara prat. Man har klämt in en skrivelse om ett temperaturmål.
Det ser ju bra ut i medierna och är bra pr, men det betyder ingenting, inte bara mot bakgrund av att ingen förbinder sig till någonting, utan också för att ingen egentligen vet exakt på vilket sätt en ökad mängd koldioxid i atmosfären påverkar temperaturen och hur mycket koldioxidhalten måste öka för en given temperaturhöjning.
Att man denna gång ser ut att få med sig alla stora utsläppare är inte särskilt förvånande, eftersom överenskommelsen är betydligt mindre konkret än vad Kyotoprotokollet var. En av de mer namnkunniga klimatforskarna beskrev det här ganska bra i en tidningsartikel för några dagar sedan. Han uttalade sig så här: Det är bedrägeri. Det är bluff. Det är bara struntprat av dem att säga att vi har ett tvågradersmål och sedan ska försöka göra lite bättre vart femte år. Det är värdelösa ord.
Det finns ingenting konkret. Så länge fossila bränslen är billigare kommer de att fortsätta att användas. Det är så det ligger till, och det är mot bakgrund av det som Sverige också borde ompröva sin klimatpolitik. Den politik vi bedriver i dag med världens högsta koldioxidskatter och straffbeskattning av kärnkraft och vattenkraft leder fram till flykt av jobb, minskad tillväxt och koldioxidflykt till andra länder.
Vi är redan bäst i klassen när det kommer till koldioxidutsläpp, och räknar vi nettoutsläpp är de försvinnande små i dag. De kommer säkert att bli ännu mindre i framtiden. Regeringen vill lägga hundratals miljoner på ineffektiva åtgärder i kommunerna, och man kallar det för klimatinvesteringar. Detta är ett bedrägligt beteende, för de här pengarna kommer inte på något sätt att göra skillnad oavsett hur pass känsligt klimatet skulle vara för en ökad mängd koldioxid i atmosfären.
Det är ett sätt att kunna säga att man gör något utan att för den delen göra någonting annat än att slösa med skattepengar. Herr talman! Gör om, gör rätt. Det är ett bra uttryck i det här sammanhanget. Man borde sluta upp med att straffbeskatta svensk industri och svenska jobb, sluta bluffa för svenska folket om klimatavtalet och satsa pengar där de kan göra skillnad även globalt. Jag talar om forskning och utveckling. Det är först när vi fått fram andra miljövänliga och billiga energiformer som vi kan minska utsläppen på global nivå.
Här kan Sverige också ha en roll att spela internationellt. Det är mot bakgrund av det som vi sverigedemokrater vill öka anslagen till forskning med 10 procent i vår budgetmotion.