KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lena Olsson (V):
Beslutet 2005 om förändringsarbetet är jag väl medveten om, men att de stora omorganisationerna skulle innebära så stora problem, som ministern erkänner att det varit, visar att man kanske inte ska ha så rasande bråttom när man genomför saker och ting.
Centern går upp i talarstolen som något slags försvarsadvokater och undrar om jag har något emot att Arbetsförmedlingen och Försäkringskassan samlokaliseras så att det finns ett kontor dit man kan gå och där det finns möjligheter till service. Jag kan försäkra Solveig Zander att jag absolut inte har någonting emot det.
Jag har faktiskt motionerat om det. Att de statliga myndigheterna samlokaliseras för att det ska finnas möjligheter till service även på landsbygden är bra. Det är bara synd att när något genomförs kommer man först efteråt på att man måste dutta och reparera för att få till stånd genomförandet. Tydligen ska en samlokalisering av Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen nu ske i Malung.
Den ska vara färdig i december. Jag tror att många i Malung just nu sitter och tittar på tv-sändningen av den här debatten. Då vet de också vad de har att rätta sig efter. I svaret sägs också att Försäkringskassans ambitioner ska höjas, att myndighetens handläggningstider ska kortas och kvaliteten i handläggningarna öka.
Vi har fått signaler om att det ska vara ett 50-tal ärenden per handläggare. I Västerbotten är man nu uppe i 130 ärenden per handläggare. När handläggarna får så pass mycket mer att göra kan kvaliteten ifrågasättas.
Jag förstår att Cristina Husmark Pehrsson vill ha en nöjd personal vid Försäkringskassan. Jag har kompisar som jobbar inom Försäkringskassan, och tyvärr måste jag säga att en av dem nu slutar eftersom hon är trött på alla dessa omorganisationer. Hon orkar inte längre.
Jag har också kamrater som säger att försämringarna blivit så kraftiga att de inte längre tycker det är meningsfullt att jobba. Att man ska få en specialiserad handläggare kan låta bra, men då ska man veta att i Norrland och i mitt hemlän är avstånden väldigt långa.
Om jag som landsbygdsbo vill träffa en handläggare på Försäkringskassan är risken stor att jag får vänta länge innan jag får träffa någon. Det måste man också ta med i beräkningen när man drar undan servicen. Det handlar om service i form av spontanbesök, och jag tänker inte stå här och skratta åt pensionärer som behöver hjälp med att fylla i blanketter. Det tyckte jag var fult gjort.
Det är klart att det finns behov av service. Alla pensionärer har heller inte tillgång till Internet, som det ofta hänvisas till. Äldre människor kan ha andra behov, och då ska man ställa upp och hjälpa dem. Och då behöver kanske tiderna för spontanbesök också utökas.
Det var inte ministern som tog upp det där om pensionärerna, utan det var centerpartisten. Nu får hon gå upp och svara på det.
Lena Olsson (V):
Tack, ministern! När det gäller de här utlämnade garantierna kan vi väl komma tillbaka till dem i december. För då ska telefonköerna vara borta. Då ska landsbygdens befolkning ha precis lika bra service som alla andra kommuner.
När det gäller kvaliteten och rättssäkerheten för de enskilda garanterar du också att det ska vara åtgärdat i och med att den här utredningen kommer. Förslag ska också vara genomförda till december 2008.
Lena Olsson (V):
Jag vill tacka ministern för svaret. Jag ställde tre frågor i min interpellation men tycker inte att jag fått något uttömmande svar på frågorna.
Jag frågade om ministern var beredd att vidta åtgärder för att långsiktigt kunna lösa problemen så att landsbygdens befolkning garanteras drivmedelsstationer i framtiden. Det tycker jag inte att jag fått något svar på.
Den andra frågan gällde de gemensamma lösningarna med bensinbolagen och den tredje hur även landsbygdsbefolkningen ska ha möjlighet att tanka miljövänligt. Jag är själv landsbygdsbo; vi sopsorterar och gör en mängd andra saker. Jag tycker inte att svaren är bra.
Jag tittade på nyhetsprogrammet i TV 8. Där sändes ett ganska långt inslag med ministern. Hon tyckte att också marknadskrafterna måste ta sitt ansvar. Visst är det så, visst måste de ta sitt ansvar, men även staten måste ta ansvar för att vi på landsbygden ska ha tillgång till samma spelregler som gäller i övriga delar av landet.
Det är sådant som Centerpartiet gick till val på och lovade oss landsbygdsbor, och dessa diskussioner förs på landsbygden. Det finns en kändis, inte landsbygdsbo utan någonting mittemellan, som sagt att den enskilde konsumenten är fullkomligt maktlös, att marknadsekonomin helt enkelt inte fungerar på vissa ställen.
Det är Jan Guillou som skriver det i en stor artikel i Aftonbladet. Maud Olofsson har som ledare för Centerpartiet talat mycket om vikten av utvecklingen på landsbygden, och i svaret skriver hon om att "stärka landsbygdens utvecklingskraft där mäns och kvinnors tillgång till kommersiell service är ett viktigt område". Så är det. Det är vi rörande överens om.
Det är bra med de 41 miljoner som riksorganisationen Hela Sverige ska leva fått.
Jag blir dock förvånad när ministern på tv-reporterns fråga vad hon ska svara landsbygdsborna, vilket stöd hon ska ge dem, svarar ungefär att ja, de får väl bjuda in bensinbolagens representanter.
Ministern är ju själv en del av befolkningen och förtroendevald. Det är framför allt hon som ska föra deras talan, och jag tycker att hon har ett särskilt ansvar just när det gäller landsbygdsutvecklingen. Regeringen har, med Centern i spetsen, en landsbygdsstrategi.
Vi har en landsbygdskommitté som lagt fram mängder av förslag. Vi har också Lars Högdahls utredning. Då kan man fråga sig hur det ska bli när staten drar in en mängd service på landsbygden. Ska vi dra in allting och sedan ut med det igen? Det är vad han fått i utredningsuppdrag.
Det finns många frågor att besvara. Konkret vill jag, och många med mig, ha reda på vad ministern tänkt vidta för åtgärder för att drivmedlen ska säkerställas på landsbygden i framtiden.
Lena Olsson (V):
Ministern anför att vi från Vänsterpartiets och även Socialdemokraternas sida - men nu pratar jag för Vänstern - skulle ge bidrag för att upprätthålla det här. Det är inte alls det vi är ute efter. Visst ska marknaden ta sitt ansvar, men det ska också staten göra, och jag tycker att de ska göra det tillsammans. Man ska naturligtvis pressa dem att göra det.
En träff med dessa höga herrar - det är väl herrar, förstår jag - räcker inte. Man måste nog träffa dem flera gånger. I samma inslag på TV 8 som ministern var med i fanns också en representant från ett oljebolag med, och det går att titta på efteråt. Där säger han att oljebolagen är beredda att ta en viss del av ansvaret.
Nu vet jag inte vad det innebär, för en viss del kan ju vara pyttelite eller lite mer. Detta med en försörjningsplan har vi redan tagit upp. När det gäller samordnad service tror jag att det behövs ett besked, eftersom staten drar in service och man sedan har utredningen om hur man ska kombinera det hela.
Jag kommer från en kommun där vi har byar där det finns ombud för apoteket, systembolaget och ATG. Det är bensin- och vanlig livsmedelshandel. Det behövs en långsiktig strategi och ett långsiktigt tänk på helheten för att landsbygden ska överleva.
Vi tror ju på den. Den har helt klart en potential att utvecklas. Ministern tar upp detta med jobb, som är viktigt, och företagande, som också är viktigt. Men något som företagen brukar vara noga med är att titta på vad kommunen och även staten har för service på orten.
Har de dragit sig undan är man kanske inte så pigg på att utveckla sitt företag, om företaget finns där redan, eller att etablera sig där. Jag kan som exempel ta min egen hemkommun, Malung, när det gäller infrastruktur. Försäkringskassan har öppet två timmar i veckan. På arbetsförmedlingen håller det också på att hända saker.
Och polisen har vi fullt sjå med att rädda gång på gång. Västerdalsbanan, tågbanan, hotas nu - jag vet inte för vilken gång i ordningen - av nedläggning. Dessutom har vi dyrare drivmedel och får allt färre tankställen. Det måste till ett långsiktigt tänk.
Nu ställs det krav på att kommunen ska gå in när det gäller den nedläggningshotade banan, och kommunen sitter inte på någon kassakista precis, utan här behövs det faktiskt satsningar. Miljöministern vill nu satsa mer på järnvägar än Fredrik Reinfeldt. Det är bra. Då skulle jag kunna hoppas att Västerdalsbanan får vara kvar.
Näringsministern pratar om samordning och om alternativa lösningar. Då finns de mobila mackarna som redan har tagits upp - en jättebra idé från Norge. Men det kan inte vara så, som jag tror att det var uppe i Jämtland, att byinvånarna ska gå in med tusen spänn var för att kunna få bensin levererad. Risken är att det blir farmartankar och att man tankar upp på dunkar som man har hemma, och det är inte något vidare bra lösningar.
Lena Olsson (V):
Tack för beskedet om en fortsatt dialog med branschen. Det är jättebra att de, som ministern säger, är medvetna om att det utövas påtryckningar på dem. De är inte så populära. Det är ingen vidare bra marknadsföring för dem.
Det finns organisationer som säger att man vill höra sig för när det gäller en generell skattehöjning på drivmedel för att den specifikt ska gå till landsbygden för att garantera en viss standard. Som Ann-Kristine säger kanske man inte kan rädda varenda station, men en hel del.
Lars tar upp att vi ska satsa både på järnvägar och vägar och att vi inte kan ha en järnväg till varenda by. Det kan jag hålla med om, men det vore fantastiskt bra att behålla dem vi har. Jag är glad att Carlgren jobbar med det här i dag.
Vi får se hur lyckosamma ni är i förhandlingarna med regeringen och om man gör en mycket större satsning på järnväg som jag förstod att det var fråga om. Ni går tillbaka till historien och talar om hur de andra har gjort. Nu har ni regeringsinitiativet. Ni sitter i regeringen.
Sluta prata historia, utan tala om för oss vad ni tänker göra konkret! Man kan inte klappa sig för bröstet hur mycket som helst. Det ska man inte göra. Men så fort som avvecklingen av landsbygden har skett de här två åren har jag inte sett den ske förut.
Lena Olsson (V):
Jag tackar ministern för svaret. Jag har tittat lite i den verksamhetsplan som finns för 2008. Något konkret när det gäller brottsoffer finns inte med såvitt jag kan se.
Det står i svaret att betänkandet har remissbehandlats och att det för närvarande bereds i Justitiedepartementet men att det saknas utförlig aktuell statistik angående målsägarbiträden. Ett uppdrag övervägs.
Är det meningen att det ska komma något över huvud taget, för då brukar man väl säga att det ska komma och att man ska återkomma med ett uppdrag till Brottsförebyggande rådet? Man kan också ifrågasätta hur lång tid det kommer att ta. När skulle vi kunna se åtgärder när det gäller målsägandebiträden?
Jag kommer ihåg en del diskussioner före valet där brottsoffer ofta var aktuella i debatten. Det är på tiden att man konkret får reda på när det ska komma något som förbättrar deras situation.
Lena Olsson (V):
Tack, ministern, för svaret! Det verkar som om saker och ting händer relativt snart på det här området, och det är bara att tacka och ta emot. Man kanske kan förvänta sig att det finns ett förslag till åtgärder för detta hösten 2009.
Det finns många bra förslag i den här utredningen som skulle förstärka brottsoffrens ställning. Jag är för närvarande nöjd med svaret och vill tacka så mycket!
Lena Olsson (V):
Jag vill rikta ett tack till interpellanterna, som har tagit upp frågan. Precis som det sägs här är länsrättens funktion väldigt viktig ur medborgarperspektiv och som service i kommuner och landsting.
Jag tycker också som mina meddebattörer här att ministern bör fundera rejält på vad det här förslaget kommer att innebära och vilka regionala konsekvenser det kommer att få.
Det är inte främmande för någon här inne i kammaren att tillhöra ett län med oerhört långa avstånd, långa sträckor som man ska åka för att nå en försäkringskassa, nu också kanske en länsrätt. Den uppdelning som föreslås för Carin Runesons och mitt hemlän är smått idiotisk.
Syftet måste ändå vara att det ska finnas så många ärenden i den här länsrätten att den har full och fast befogenhet att finnas kvar, den med flera andra. Men jag vill väga in en sak som inte har framkommit. Det gäller den statliga servicen i helhet i landet, inklusive länsrätterna.
Man drar in en massa statlig service och tror att marknaden ska uppfylla någon profetia med att fixa jobb etcetera. Man tar bort försäkringskassa och arbetsförmedling. Nu är det länsrätternas tur. Det måste finnas en underliggande faktor. Vi har en utredare från Ansvarskommittén som är ute och proklamerar för dessa regionbildningar. Man vill inte sätta ned foten.
Här finns en dubbelagenda. Man ska centralisera och möblera om bland de statliga myndigheterna. Sedan kommer det kanske ett förslag om regionbildning som går stick i stäv med det här. Samarbetet kommer inte att fungera ett dugg. Det skulle jag gärna vilja ha svar på.
Om vi nu ska ha dessa regioner - det förs tyvärr ingen debatt om det, kan jag passa på att säga - är det väl ändå så att de här förslagen i så fall borde komma efteråt om regionbildningen ska bli bra.
Jag skulle gärna vilja höra en åsikt, ett tyck från ministern om man sitter och väger in det här i de beslut som man tar för den statliga servicen. I så fall borde man också ha det tänket när man sedan lägger fram förslag.
Lena Olsson (V):
Det har sagts många kloka ord. Jag kan instämma i det mesta som Carin Runeson tar upp när det gäller mitt län. Jag hoppas att ministern svarar på frågan om Ansvarsutredningen och vad som håller på att hända där. Det kommer att ha väldigt stor betydelse.
Regionfrågan ska beslutas efter valet 2010. Det är en het potatis som ingen vill ta tag i. Det största regeringspartiet har inte något klargörande besked.
Jag tycker att det är väldigt viktigt att man inte drar in en massa statlig service innan man har besvarat frågan om man ska ha det eller inte. Att rättssäkerheten ska vara garanterad är också väldigt viktigt. Det är det grundläggande i en demokrati.
Krister tar upp frågan om tillgänglighet. Där kommer vi in på frågan om avstånd. Man kan också ta in en viss mobilitet i resonemanget. Mobila ting har vi pratat om när det gäller polisen till exempel. Jag bor på landsbygden. Statlig service försvinner, och jag får långa avstånd.
Man drar in offentliga kommunikationer. Jag måste åka bil och är osäker på om jag kan tanka i nästa by. Det blir problem. Jag vill ha ett klargörande i regionfrågan. Hur ska vi som bor på landsbygden ska bära oss åt? Jag har inget svar på det, trots att vi är uppfinningsrika.
Lena Olsson (V):
Du, Krister Hammarbergh, påstod i ditt anförande att till och med Vänsterpartiet har börjat prata om brottsdrabbade.
Jag kan i alla fall påminna mig att vi har gjort det minst sedan 1998 när vi ingick ett samarbete med Socialdemokraterna och Miljöpartiet. Så att den här frågan skulle vara något nytt för oss vill jag skarpt tillbakavisa.
Vi har pratat om dessa brottsdrabbade en längre tid, så det är absolut inget nytt, och det är precis också som Elisebeht tog upp här att det inte var något som började i september 2006.
Jag sade i mitt anförande här till exempel att vi vet att ökade ekonomiska klyftor inte leder till att brotten blir färre, utan det brukar leda till att de blir fler.
Du hänvisade också i ditt anförande till att detta nu faktiskt ska handla om de brottsdrabbade, men politik är ju en helhet och det ena går så att säga in i det andra. Så att bara specifikt göra någonting här och inte göra någonting i någon annan ända går inte.
Lena Olsson (V):
Det brukar vara så att när man är tom på argument på den fråga som ställts från oppositionen kommer man med en fråga tillbaka. Jag tror att vi har anledning att återkomma till detta, och vi har propositioner att behandla här framdeles som kommer att vidröra skärpning av straff till exempel för de grova brotten. Det kan vi ha en diskussion om.
Min fråga till dig, Krister Hammarbergh, var: Kan man bara stirra sig blind på att jobba för att de brottsdrabbade ska ses? Det är klart att man ska jobba för det, de ska informeras och de ska få en bra behandling. Men hur kommer vi åt själva kärnan?
Det vi kan se inom rättsväsendet är satsningar på fler poliser, 150 miljoner till. Men rättskedjan består ju av så mycket annat också, en kriminalvård som ska ta hand om den som döms och som ska återanpassas. Men själva kärnan: Är det inte så att stora inkomstklyftor inte leder till att det begås färre brott?
Vill man verkligen göra någonting måste man se helheten, Krister Hammarbergh. Sedan måste jag göra en liten passus till det svar som Elisebeht Markström fick när det gäller jouren för HBT i Stockholm. Det är alltså ett nationellt resurscentrum som faktiskt regeringen har att bemyndiga.
Det är de själva som har kommit med tanken, och det ser väldigt konstigt ut att verksamheten nu får slås igen. Det faller på regeringen, man kan inte skylla på att det är Stockholm som äger den här frågan.
Lena Olsson (V):
Jag kan väl säga så till Helena att det är mycket, en hel del i alla fall, som vi är överens om. Vi tycker också att mäns våld mot kvinnor är en väldigt viktig fråga. Det har arbetats ganska febrilt med den här frågan under den senaste tioårsperioden.
Jag har några frågor. Du tog upp Socialstyrelsens beräkningar, Helena. Jag känner ju till dem.
Men du som företräder Folkpartiet - jag har inte haft möjlighet att debattera den här frågan med dig förut - visst vore det bra, det kan du väl hålla med om, att göra en djupare analys av vad mäns våld mot kvinnor kostar? Det är ju inte bara det som kommer in. Det är också barnen som kommer in, och vad det här kostar samhället med frånvaro från arbetsmarknaden etcetera, som jag inte nämnde i talarstolen.
Jag tycker att det skulle vara väldigt bra om man gjorde en sådan här kostnadsberäkning. Det är precis som du säger: Socialstyrelsen har inte tittat på allt. Du tar upp dem som inte vågar träda fram. Jag tycker att det skulle vara bra om det gjordes en kostnadsberäkning beträffande att man faktiskt vågat träda fram, för 3 miljarder är en underskattad siffra.
I reservation nr 9, för att återgå till den, efterlyser vi en bättre statistik. Jag återkommer till det i min nästa replik.
Lena Olsson (V):
Helena Bargholtz tog upp att vi slår in öppna dörrar. Det kör man med för jämnan. När det gäller vår reservation nr 9 svarar majoriteten att "utskottet utgår från att det angelägna arbetet med att förbättra statistiken bedrivs skyndsamt". Sedan får man inte veta mer.
Jag vill också ta upp den nationella upplysningskampanj som vi tycker behövs. Det är inte bara ungdomars utan till och med rättsväsendets attityder man behöver titta på.
Vi har varit ivrare för att domare behöver en särskild utbildning när de ska döma i domstol i sexualbrott. Det ställs irrelevanta frågor om vilken klädsel kvinnan hade eller hur full eller påverkad hon var.
Det ställs frågor till kvinnor som jag tror aldrig skulle falla domstolen in att ställa till en man. Detsamma gäller den genusanalys som vi gärna vill ha in tidigt i skolan. Där säger Helena Bargholtz egen minister att hon vill individbasera den i stället för att se det strukturella förtryck som vi kvinnor utsätts för.
Nu fick Helena Bargholtz många frågor.
Lena Olsson (V):
Inge slår sig för bröstet och tycker att man har gjort väldigt mycket när det gäller mäns våld mot kvinnor. Man har tagit fram en handlingsplan och så vidare. Det kanske inte var så svårt med tanke på att en hel del av grovarbetet var gjort när ni tillträdde. Du tycker att skolan har en viktig roll i detta.
Det tar du upp i ditt anförande. Jag hörde bland annat att det ska vara väldigt lugnt och städat i skolan. Jag tycker att det rimmar väldigt illa med de varsel som ligger i dag på tusen lärare. Hur ska lugnet kunna infinna sig?
Vänsterpartiet vill gärna se att det finns genuspedagoger i skolan för att stödja undervisningen till barnen och för att stödja lärarna. Man ska få med sig de här frågorna redan från början. Som jag sade i min första replik till Helena Bargholtz måste vi jobba mycket mer med attityder.
Brås undersökningar visar på yngre människor men också äldre, framför allt inom rättsväsendet. Vi måste jobba mycket hårdare med attityderna när det gäller hur man får vara klädd, hur berusad och så vidare.
Jag kan ställa samma fråga, för du lyssnar ju, när det gäller statistiken. Man är kvick från majoritetens sida att tala om att man håller på att öppna dörrar som redan är öppna.
Lena Olsson (V):
Jag tackar för svaret. En del gånger är det självklart att det ska finnas slutdatum. Nästa gång är det precis tvärtom. Jag beundrar naturligtvis det arbete man lägger ned i fallet Falun som Inge Garstedt tar upp här. Jag kan också upplysa dig om att man lägger ned skolor i Falun fast de behövs. Det är ganska stora protester mot det. Så det finns både för- och nackdelar.
När det gäller statistiken får jag inget riktigt bra svar, tycker jag. Vi har också en reservation nr 7 som jag heller inte tycker besvaras bra. Det handlar om att inrätta en oberoende kommission för kartläggning av brister i förundersökningar. Vi vet att det finns brister. Det har vi diskuterat i den här kammaren förut, till exempel när det gäller att begära ut rättsintyg. Det tar man däremot upp i sitt svar.
I Amnesty Internationals rapport Fallet nedlagt - Våldtäkt och mänskliga rättigheter i de nordiska länderna menar man att brottsoffrets sociala status är oerhört viktig för möjligheten att bli trodd av polisen. Forskning visar på samma tendenser.
Amnesty tycker också att en oberoende kommission behövs. Jag tycker inte att majoriteten i utskottet besvarar motionen om att tillsätta en sådan.
Lena Olsson (V):
Jag tycker att det är bra att Inger Davidson också har lite förståelse för oss som sitter i oppositionen, att vi är med som påtryckare och så vidare. Samtidigt säger hon att man kan tycka att saker och ting skulle gå fortare när det gäller den här angelägna frågan.
Det handlar om mäns våld mot kvinnor, och det handlar i stor utsträckning om barn som bevittnar våld, som vi har tagit upp i den här debatten. Du säger också att det börjar mycket med ord. Så är det: Diskussioner om problem börjar med ord. Men i slutändan är det handlingarna som räknas.
Jag har en fråga, eftersom jag inte tycker att vi har fått några bra svar av utskottsmajoriteten. Det gäller till exempel en oberoende kommission för kartläggning av brister i förundersökningar om våldtäkt.
Man besvarar andra frågor i betänkandet, till exempel om rättsintyg, men jag ser inget svar på frågan om den oberoende kommissionen. Vi från Vänsterpartiet tycker att det är väldigt önskvärt att man tillsätter en sådan. Du har möjlighet att svara här och nu på varför vi inte får svar i betänkandet.
Lena Olsson (V):
Jag tackar för det svaret. Det handlar ju om brister i förundersökningar, och där skulle en sådan här kommission kunna vara behjälplig. Inger har suttit här och lyssnat. Vi har sedan tidigare ett motionsyrkande som har behandlats, och jag vill gärna lyfta upp det.
Det är just det här: Vad kostar mäns våld mot kvinnor? Vad är samhällets totala kostnad? Hur stor kostnad har samhället för det här? Det är många aspekter som ska vägas in. Socialstyrelsen har gjort en analys där man tillstår att man inte har lodat riktigt så djupt i frågan som man skulle kunna göra.
Vi gör ofta uträkningar av vad saker och ting i samhället kostar, och det är tyvärr alltid så att när man ser att det är stora kostnader för vissa problem blir det lättare att åtgärda dem.
Jag tycker att det känns lite genant: Nej, det är inte så nödvändigt att göra en djupare analys av det här, utan man ska förebygga. Men analysen ska ju bygga på att man kan förebygga på rätt sätt. Socialstyrelsen har angett 3 miljarder, och det är en väldigt låg beräkning eftersom det är så många aspekter som man inte har vägt in.
Men kan vi från Vänsterpartiets sida hoppas att det finns någon diskussion eller att man ska titta på det här på ett djupare sätt än man har gjort?