KBLab/rixvox huggingface dataset:
Sven-Erik Bucht (S):
Fredrik Malm har frågat mig hur jag ser på frågan om biotekniken och dess möjligheter att bidra till världens livsmedelsförsörjning och om jag tänker se till att Sverige driver på för att mer eller mindre forskning och utveckling av bioteknik kommer att ske inom EU. En nytillträdd regering har många ärenden att ta ställning till. Jag var angelägen om att regeringen skulle komma fram till en hållbar och förutsägbar hållning i GMO-frågan.
Det var därför viktigt att vi diskuterade igenom frågan grundligt. EU-lagstiftningen inom GMO-området är harmoniserad och har hög skyddsnivå. GMO är en politiskt känslig fråga i många EU-länder. EU har på grund av detta svårigheter med att fatta beslut.
Kommissionen presenterade 2010 ett förslag som medger att medlemsstaterna får möjligheter att förbjuda odling av godkända GMO-grödor på sitt territorium. Denna lagstiftning kommer på plats i närtid.
Regeringen har förhållit sig till det EU-gemensamma och det nationella regelverket i frågan och kommer att utgå från den vetenskapliga bedömning som görs av Efsa, den europeiska granskningsinstansen, samt yttranden från våra svenska GMO-myndigheter och den analys som de gör. Efter detta gör regeringen en sammanvägd bedömning med beaktande av försiktighetsprincipen.
Biotekniken och användningen av moderna molekylära metoder inom växtförädling har möjlighet att bidra till att på snabbare sätt identifiera och behålla ett växtmaterial som är fritt från skadegörare och mer näringsriktigt samt innehåller de genetiska förutsättningar som efterfrågas. Det kan handla om resistens mot sjukdomar eller tålighet mot klimat- eller miljömässiga utmaningar.
Dessutom kan det finnas genetiskt modifierade produkter som kan bidra till en miljö- och hälsomässigt sund livsmedelsförsörjning, både här och i utvecklingsländer. Förutsatt att GMO-grödor, med beaktande av försiktighetsprincipen och med hänsyn till miljömålen, har visats säkra ser jag positivt på odling av sådana grödor.
En vision i EU-arbetet är att Europa ska ta ledningen i övergången till en hållbar och biobaserad ekonomi. Detta framgår av Europa 2020-strategin. Sverige har under lång tid varit framgångsrikt inom life science, till exempel inom områdena bioteknik och biomedicin.
Sverige har vid planeringen av Horisont 2020 drivit life science med bioekonomi som ett prioriterat område för att EU även fortsättningsvis ska vara globalt konkurrenskraftigt. Regeringen sätter stor vikt vid innovationer och ökad konkurrenskraft och har därför tillsatt ett innovationsråd under ledning av statsministern.
Sven-Erik Bucht (S):
Jag måste också upprepa mig från förra debatten. Vi följer de vetenskapliga rekommendationerna hela tiden. En nedlagd röst betyder inte att man inte följer dem. En nedlagd röst är inte ett nej. En nedlagd röst är inte heller ett ja.
En nedlagd röst innebär att vi kan formera oss på det här politikområdet med en ny regering, precis som man gjort i andra regeringar runt om i Europa. Det är inget konstigt, vilket Fredrik Malm försöker ge en bild av att det är. När det gäller bra forskning ska inte politiken avgöra vad som ska forskas. Det är det samlade forskarsamhället som avgör det och ingen annan.
Sedan kommer jag till den fråga som Fredrik Malm lyfter upp om livsmedelsförsörjningen globalt. Där verkar vi vara överens om att vi behöver ett hållbart jordbruk som inte tär på jordens resurser. Det är oerhört viktigt särskilt med de klimatförändringar som vi har.
De ställer betydligt hårdare krav på att vi kan producera livsmedel på den mark som finns tillgänglig och helst där befolkningen är som störst. Livsmedlen skulle givetvis räcka längre om svinnet blir lägre. Men det avgörs inte bara av den här tekniken.
Det avgörs väldigt mycket av vilken infrastruktur som finns, vilken typ av åker som finns och vilken typ av lagringskapacitet som finns. Det är så mycket som avgör om vi ska lyckas med att öka livsmedelsförsörjningen globalt. Det finns inte ett sätt att bidra till en trygg global livsmedelsförsörjning.
Man måste nog se på helheten och använda alla verktyg. I debatten har den nya regeringen lyft fram svensk livsmedelsstrategi som någonting viktigt. Vi ska producera mer livsmedel nationellt. Där finns det också en solidaritetstanke med människor ute i världen. Vi är långt ifrån självförsörjande.
Vi använder givetvis livsmedel som produceras i andra länder som kan behöva dem bättre själva och i framtiden har ett jättestort behov av det.
Sven-Erik Bucht (S):
Världens livsmedelsförsörjning är en jättestor fråga och en jättestor utmaning. Visst kan den diskuteras och beröras.
Men som jag sa i mitt förra inlägg är det mycket större och mycket som påverkar om vi ska lyckas öka livsmedelsförsörjningen med 70 procent fram till 2030 som FN-organen har tittat på, och som för övrigt Fredrik Malm skriver i sin interpellation. Vad gäller attackerna på Miljöpartiet tänker jag inte bemöta dem.
Regeringen är ett kollektiv, och vi fattar kollektiva beslut. Man ska inte gå ut och bara ta en position. Det är inte alls omöjligt att en ny regering diskuterar igenom vilken politik man ska ha.
När det gäller de myndigheter som i huvudsak hanterar dessa frågor är det Jordbruksverket och Livsmedelsverket, och de ligger under nya Näringsdepartementet. Om man tittar på odlingen i Sverige har vi tidigare haft odling av exempelvis stärkelse i form av potatis. Den har företaget som gjorde det tagit bort från marknaden.
Det pågår utveckling av grödor som behöver mindre kväve eller kan ersättas av exempelvis oljebaserade produkter. Men det finns i nuläget ingen produkt på marknaden som för närvarande är särskilt intressant att odla i Sverige. Även om det kan finnas scenarier som skulle kunna påverka miljön positivt får de inte samtidigt utgöra en risk för människors och djurs hälsa eller miljö - det vill jag säga.
Sven-Erik Bucht (S):
I interpellationen tar Fredrik Malm upp flera viktiga globala utmaningar. Vi står inför både en befolkningsökning och en klimatförändring. Det är sant att matproduktionen måste höjas och att klimatförändringen kommer att medföra att det blir svårare att odla på delar av den globala jordbruksmarken. Svaret på dessa frågor kan, som jag har sagt tidigare, aldrig vara endast ett.
Vi måste tillsammans bidra på många olika sätt för att hitta lösningar, och vi måste samverka. Fredrik Malm! Jag tror inte att våra mål skiljer sig åt så särskilt mycket. Det är mycket glädjande, och det lovar gott för framtiden. Tack för en bra debatt!
Sven-Erik Bucht (S):
Anders Forsberg har frågat mig vilka generella åtgärder jag avser att vidta för att komma till rätta med det beskrivna problemet att lantbrukare har drabbats av avdrag på sina EU-stöd som en följd av Jordbruksverkets bestämmelser för avdrag för upprepade fel inom tvärvillkoren.
Jag vill börja med att tydliggöra att det är Jordbruksverket som utifrån ett bemyndigande från regeringen har det fulla ansvaret för hur tvärvillkoren tillämpas i Sverige. Det innebär att det är upp till Jordbruksverket att tolka EU-regelverket och utifrån det upprätta ett system för tvärvillkor.
Samtidigt följer regeringen arbetet med genomförandet av jordbrukspolitiken genom kontinuerlig dialog och diskussion med Jordbruksverket. Jag har under hösten informerats om att Jordbruksverket har sett över avdragssystemen för tvärvillkoren och att de har funnit utrymme för förbättringar och därmed också vidtagit åtgärder i tillämpningen.
Regelförenkling är en viktig fråga för regeringen både i EU-förhandlingar och i framtagandet av nationell lagstiftning. Jordbruksverket har många års erfarenhet av regelförenkling, och att förenkla och tydliggöra reglerna för lantbrukare är en ständigt pågående process. Jag vill dock uttrycka min förståelse för den komplexitet som tvärvillkoren medför i stödsystemet.
Tvärvillkorsreglerna och principen för hur avdrag på stöden ska göras regleras på EU-nivå. Att den nya jordbrukskommissionären har satt regelförenklingar högt på sin agenda är i detta hänseende mycket positivt.
Ett enklare och mer transparent sanktionssystem för tvärvillkoren är något som kan behövas, och jag kommer att verka för att dessa frågor inkluderas i en övergripande översyn av jordbrukspolitiken inför nästa reform.
Sven-Erik Bucht (S):
Jag beklagar det som har hänt. När det sker fel måste de rättas till så snart det går. Men vi måste också arbeta för att förbättra stödsystemet. Jag har en bra löpande dialog med Jordbruksverket i dessa frågor. Samtidigt har jag förståelse för att tvärvillkoren medför komplexitet i stödsystemet.
Även sanktionssystemet är komplext och svårt att förstå. De regler som ligger till grund för tvärvillkoren och sanktioner finns i EU-reglerna. Det är därför som jag har som ambition att förenkla EU-reglerna i nästa reform av jordbrukspolitiken. Här är det också glädjande att den nya kommissionären har denna synpunkt.
Alla ministrar i EU har till och med fått brev från kommissionären om att komma med förslag till förenklingar, och vi jobbar just nu med detta. När det gäller tvärvillkoren ansvarar alltså regeringen för EU-förhandlingarna, medan Jordbruksverket ansvarar för att utforma det nationella systemet.
Jag vet att Jordbruksverket lyssnar på näringens synpunkter och tar till sig av de olika förslagen till förbättringar. Att förenkla för företagen är av hög prioritet för regeringen, och detta måste också genomsyra myndigheternas arbete. När det sedan gäller kraven måste de ställas till Jordbruksverket. Det är ingenting som jag som statsråd över huvud taget kan hantera.
Sven-Erik Bucht (S):
Jag tänker som statsråd inte värdera myndigheter och tala om vad de ska göra i sådana här fall. Det har jag inte befogenhet att göra. Det hoppas jag att du förstår, Anders Forsberg.
Samtidigt vill jag poängtera att EU-regelverket faktiskt ger möjligheter till många olika tolkningar av hur det nationella systemet ska upprättas. Den gamla tillämpningen behöver därför inte ha varit fel i rättslig mening.
Det faktum att EU-kommissionen år 2011 granskade det svenska tvärvillkorsystemet och inte kritiserade de aspekter som omnämns i medierna gör det svårt att säga om det svenska tvärvillkorsystemet var felaktigt utformat i just denna fråga. Det finns alltså ett tolkningsutrymme i lagstiftningen.
I mina ögon finns det också ett utrymme för förenklingar av EU-reglerna. I den senaste reformen blev det i slutändan tyvärr inte någon större förändring av regelverket för tvärvillkoren. Det kan finnas en förklaring, nämligen att det även fanns många andra frågor som stod i fokus för både oss och andra medlemsländer.
Men inför nästa reform är min ambition definitivt att verka för förenklingar av flera delar i jordbrukspolitiken. Områden som kan förenklas är just tvärvillkoren, men också frågor om förgröning och så vidare behöver förenklas. Här behöver du absolut inte tvivla på att den ambitionen finns, och den diskuteras på ministerrådet.
Jag ser fram emot att det kan hända väldigt mycket när det gäller förenklingar just därför att kommissionär Hogan mycket tydligt har aviserat att vi behöver göra förenklingar, och det är många länder som också driver dessa frågor.
Sven-Erik Bucht (S):
Direktstödet har en stor betydelse för jordbrukarna och är en mycket viktig del av deras inkomst. För mig är det viktigt att stödet utformas på ett sådant sätt att det i så hög grad som möjligt stärker konkurrenskraft och bidrar till miljönytta. Vi måste också, som jag har sagt tidigare, säkerställa enkla, rättssäkra och stabila regelverk.
Det finns behov att se över detta, som jag har sagt i tidigare inlägg. Min ambition är även att tvärvillkoren kommer upp på agendan, så att vi kan få ett enklare och mer transparent system. Det kommer jag att jobba hårt med, och jag har redan inlett detta arbete. Trots den korta tid som jag har varit statsråd har jag vid flera tillfällen diskuterat detta i EU-sammanhang.
Anders Forsberg, jag tar denna fråga på mycket stort allvar. Det är däremot upp till Jordbruksverket som ansvarig myndighet att bedöma huruvida det är lämpligt att öppna upp gamla ärenden för en ny bedömning. Enskilda lantbrukare kan överklaga beslut om stöd och sanktioner som de anser vara felaktiga.
Det är Jordbruksverket som hanterar dessa överklaganden, inte jag som statsråd.
Sven-Erik Bucht (S):
Roland Utbult har frågat mig när jag och regeringen kommer att göra en samlad bedömning av vilka system som behövs för fiskets bedrivande i en ordning med en landningsskyldighet. På grund av svårigheten att styra ett fiske mot den önskade arten kan ett fartygs fångst innehålla fisk som inte omfattas av den enskilde fiskarens individuella fiskeranson.
Landningsskyldigheten innebär att fiskarna kommer att vara skyldiga att landa även sådan oönskad fisk och räkna av den från kvoten. För att denna landningsskyldighet ska fungera i praktiken krävs selektiva redskap som minimerar den oönskade fångsten, men vid behov måste fiskarna också snabbt kunna överlåta fiskeransoner sinsemellan för att anpassa sina ransoner efter den fisk som fångats.
Mot den bakgrunden beslutade regeringen i fjol om vissa förordningsändringar för att möjliggöra ett mer flexibelt system under en landningsskyldighet. I fiskeförordningen infördes ett bemyndigande för Havs- och vattenmyndigheten att meddela föreskrifter om fördelning av fiskeransoner och om överlåtelser av fiskeransoner under året. Sådana överlåtelser påverkar inte nästföljande års ransoner.
Myndigheten har nyligen utnyttjat detta bemyndigande genom att föreslå en möjlighet till tillfällig omfördelning av fiskemöjligheter för svenska räkfiskare. Vidare gjorde regeringen i fjol ändringar i Havs- och vattenmyndighetens instruktioner, i syfte att göra det enkelt för dem som önskar överlåta fiskeransoner att göra det på elektronisk väg och snabbt få myndighetens godkännande.
Genom dessa ändringar, som möjliggör frivilliga överlåtelser av fiskeransoner under året, bedömer regeringen att de nödvändiga förutsättningarna finns på plats för att genomföra landningsskyldigheten på nationell nivå. Sådana överlåtelser som sker under året skiljer sig emellertid tydligt från det system med överlåtbara fiskerättigheter i det pelagiska fisket som Roland Utbult nämner i sin interpellation.
Det systemet handlar i stället om att minska fiskeflottan och öka fiskets lönsamhet genom köp och försäljning av fiskerättigheter som tilldelats för en period av tio år. En eventuell utvidgning av detta system till andra fisken än det pelagiska måste dock föregås av noggrann utredning av konsekvenserna för såväl fiskerinäringen som miljön.
Den frågan bereds för närvarande i Regeringskansliet.
Sven-Erik Bucht (S):
System med överlåtbara fiskerätter kan givetvis se olika ut beroende på syftet. Sedan kan ju en fiskare aldrig helt förutse sin fångst, oavsett hur selektiva redskap han eller hon fiskar med. Vi har tillfört medel för inköp av selektiva redskap.
Anslaget är 38 miljoner under fyra år, och det är för att underlätta och förbättra situationen. Jag tycker liksom Roland Utbult och Jan-Olov Larsson att det är glädjande att systemet i det pelagiska fisket verkar fungera som det var tänkt. Vi har sett att kapaciteten minskar och lönsamheten ökar i det fisket. Men varje fiske har unika förutsättningar.
Om detta system ska tillämpas även på annat fiske måste man ha en god uppfattning om konsekvenserna. Vi kommer att titta vidare på frågan. Jag håller med om att det är viktigt att man får en förankring i fiskenäringen när man går vidare.
Det är viktigt med en nära dialog mellan myndighet och näring.
Sven-Erik Bucht (S):
Tilliten som Roland Utbult tar upp är jätteviktig, och den tror jag att man får om man har en nära dialog mellan myndighet och näring. Det var därför som jag sade i mitt förra inlägg att det är så oerhört viktigt att den dialogen finns, och det har också Jan-Olof Larsson varit inne på. Sedan är det lite svårt att diskutera, för vi verkar vara så överens i de här frågorna, men något vill jag säga.
Jag kan inte kommentera, Jan-Olof Larsson, myndighetens hantering av beslut. Men jag kan säga att Havs- och vattenmyndigheten har i dag en möjlighet att hantera tilldelningen av individuella årsransoner och formerna för byten och andra överlåtelser. Man för också en dialog med näringen och tar särskild hänsyn till det småskaliga fiskets förutsättningar där det är relevant.
Mer än så kan jag inte kommentera myndigheten utifrån min roll. Det stora problemet i frågan om landningsskyldigheten är omnibusförslaget som inte är klart och den oenighet som råder mellan kommissionen, ministerrådet och parlamentet.
Det är mycket olyckligt att det inte har kommit på plats. Det skapar nationella problem för näringen och för våra myndigheter vad gäller hur detta ska hanteras. Jag hoppas verkligen att vi får det på plats.
Det lettiska ordförandeskapet har en tydlig ambition att få det på plats, och jag hoppas att vi lyckas med det så fort det bara går.
Sven-Erik Bucht (S):
Jag tror att det svenska fisket har en framtid och är betydelsefullt. Fisk är en viktig råvara när vi diskuterar framtida nationell livsmedelsstrategi. Jag håller med Roland Utbult om att det finns många frågor som gör det besvärligt.
Att man inte har löst detta på EU-nivå drabbar fiskenäringen i många länder, inte bara i Sverige. Det är ett problem, och vi måste få ordning och reda på detta. Från svensk sida har vi ambitionen att göra allt för att få det på plats så fort som möjligt.
Jag besökte den lettiska jordbruksministern i Riga den 2 december inför ordförandeskapet för att lyssna av hans prioritering. Bland annat lyfte vi upp denna viktiga fråga vid detta tillfälle.
Vi har infört ett antal verktyg på nationell nivå, men vi måste vara beredda att reagera på situationer som uppstår längre fram. Det kan uppstå saker som vi inte kunnat förutse. Oavsett de åtgärder som vidtagits innebär landningsskyldigheten en stor utmaning för fisket.
Det är också viktigt att fortsätta titta på möjliga åtgärder för att anpassa strukturen i flottan och skapa förutsättningar för ett lönsamt fiske och ett levande kustsamhälle. Jag tackar för en bra debatt.
Sven-Erik Bucht (S):
Ulf Berg har frågat landsbygdsministern vilka åtgärder han kommer att vidta för att säkerställa att det finns tillräcklig kompetens hos länsstyrelserna för att fatta beslut som är juridiskt hållbara när det gäller licensjakt på varg. Jag vill framhålla att det är olämpligt att jag som statsråd har synpunkter på hur en myndighet hanterar ärenden. Jag utgår från att ansvariga myndigheter följer gällande lagstiftning.
I fråga om licensjakt på varg har tillämpande myndighet att ta ställning till komplexa frågor. Detta gör de på eget ansvar. Att Naturvårdsverket efter ett överklagande gör en annan bedömning än länsstyrelsen är i sig inte anmärkningsvärt. Det bidrar till att en praxis utformas, vilket är värdefullt för den framtida hanteringen.
Jag kan vidare i det aktuella fallet konstatera att Länsstyrelsen i Dalarnas län nu har fattat ett nytt beslut som innebär att den öppnar för jakt med jaktstart den 24 januari 2015.
Sven-Erik Bucht (S):
Det är viktigt att man som statsråd följer det regelverk som finns. Det finns ingen anledning att gå utanför det. Då ska man prickas av konstitutionsutskottet. Jakten på varg är regionaliserad, och jag tycker att det är bra. Jag har fullt förtroende för de myndigheter som hanterar detta - länsstyrelserna och Naturvårdsverket.
Detta är rättsprocesser som är pågående, och det är inte heller någonting som jag som statsråd över huvud taget på något sätt ska kommentera eller gå in i. Högsta förvaltningsdomstolen har meddelat att de kommer att fatta beslut om överklagandena i morgon. När det gäller Dalarna har man ett beslut på att det är åtta vargar, och fyra av dem är fällda. Ulf Berg!
Det finns stater runt om i världen där politiker bestämmer vem som ska sitta i en länsstyrelse eller ha ett jobb i en länsstyrelse eller på en myndighet. Men jag hoppas verkligen inte att det är dit Ulf Berg och Moderaterna vill ta Sverige.
Sven-Erik Bucht (S):
Det finns tydligt reglerat i regeringsformen hur ett statsråd får gå in. Där är vi förbjudna som statsråd att gå in och värdera myndighetsbeslut, och det tänker jag följa. Också utnämningspolitiken är reglerad. På länsstyrelserna är det regeringen som utser landshövding, men inte något annat.
Jag kan inte som statsråd värdera eller lägga mig i det första beslutet som man fattade på länsstyrelsen, och inte heller det andra. Man kan dock konstatera att också det andra beslutet har överklagats, men det har icke bifallits av Naturvårdsverket.
Vi kan också konstatera att jakten är i gång, och av licenskvoten på åtta djur är fyra fällda.
Sven-Erik Bucht (S):
Jag har en upplysning. Det var faktiskt sju vargar i Dalarna från början, men man har ansökt om att få en extra, vilket beviljades i går. Det är alltså åtta vargar, och fyra är fällda. Det är viktigt att vi har en långsiktig rovdjurspolitik. Vi ska ha en gynnsam bevarandestatus.
Vi ska ha respekt för rovdjuret, men vi måste också ha respekt för människan. Och vi vet att det finns problem med tamdjur som man bryr sig om. Det är också en trygghetsfråga för människor ute i bygden. Rovdjurspolitiken kan alltid utvecklas. Det är en väldigt komplex fråga, och det finns mycket laddning i frågan.
Jag är aldrig främmande för att utveckla rovdjurspolitiken och för att göra den bättre. Däremot kommer jag aldrig att gå in och döma om en myndighet har gjort rätt eller fel. Det är djupt olämpligt av ett statsråd att göra det. Tack för en bra debatt!
Sven-Erik Bucht (S):
Åsa Coenraads har frågat mig vad min och regeringens hållning i frågan om GMO och GM-grödor är. Åsa Coenraads har också frågat mig om jag avser att verka inom EU för att fler GM-grödor får odlas och säljas, baserat på god vetenskaplig grund.
Min och regeringens hållning i GMO-frågan utgår från att varje GMO bedöms var för sig och från fall till fall beroende på vilka egenskaper den har. Det är viktigt att användning och odling av genetiskt modifierade organismer inte leder till påverkan på den biologiska mångfalden. En GMO ska vara lika säker som den vanliga motsvarigheten för att godkännas.
Det är också viktigt att GMO-produkter är fortsatt tydligt märkta för att möjliggöra ett informerat val för konsumenter och lantbrukare av konventionella, ekologiska och genetiskt modifierade produkter. Sverige ska även fortsättningsvis verka för ett öppet regelbaserat världshandelssystem där våra WTO-förpliktelser respekteras samt för en enhetlig och fungerande inre marknad.
Detta är en del av de faktorer som tas i beaktande i det regelverk och i den process som finns för GMO. Mer specifikt har regeringen att förhålla sig till det EU-gemensamma och det nationella regelverket i frågan. Regelverket utgår från den vetenskapliga bedömning som görs av Efsa, den europeiska granskningsinstansen, samt yttrande från våra svenska GMO-myndigheter och den analys som de gör.
Efter detta gör regeringen en sammanvägd bedömning. EU:s lagstiftning inom GMO-området är harmoniserad och har hög skyddsnivå. GMO är en politiskt känslig fråga i många EU-länder. EU har på grund av detta svårigheter att fatta beslut. Kommissionen presenterade 2010 ett förslag som medger att medlemsstater får möjlighet att förbjuda odling av godkända GMO-grödor på sitt territorium.
Denna lagstiftning kommer på plats i närtid. Kommissionens förhoppning är att detta ska göra GMO-frågan mindre politiskt känslig. En tryggad global livsmedelsförsörjning är en viktig målsättning för många politikområden. Klimatförändringarna kommer onekligen att ställa hårda krav på att livsmedel kan produceras på den mark som finns tillgänglig och helst där befolkningen är som störst. Livsmedlen skulle givetvis räcka längre om svinnet blir lägre.
Därför behövs det bland annat bättre infrastruktur från åker till marknad samt bättre lagringsmöjligheter. Det finns flera sätt att bidra till en tryggad global livsmedelsförsörjning. Vi måste se helheten och använda alla verktyg.