Stefan Attefall (KD):
Jag delar helt Hannah Bergstedt beskrivning av problemen vi har med bristen på bostäder. Jag kan vara övertydlig på den punkten så att det inte ska vara några tvivel om det. Vad gör man åt detta problem? Vi kan titta man tillbaka i tiden på hur bostadsbyggandet i Sverige har utvecklats och jämföra oss exempelvis med Danmark, Finland och Norge. Vi har haft exakt samma konjunkturförlopp. När det steg i Sverige steg det i de andra länderna, när det sjönk i de andra länderna sjönk det också i Sverige.
Det intressanta är bara att under den tid vi hade subventioner av socialdemokratisk modell avvek vi inte från det mönstret, utan vi följde precis det nordiska mönstret. Allt tydde på att de subventionerna gick rakt ned i byggherrarnas fickor. För att tala vänsterpartistiskt och socialdemokartiskt språk gick de rakt ned i byggkapitalisternas fickor. Däremot såg vi att under finanskrisen och dess omständigheter tvärstannade byggmarknaden.
Det är denna utveckling vi nu har börjat lämna bakom oss. Under förra mandatperioden gjorde vi många reformer. När det gäller reformeringen av hyreslagstiftningen är det inte sant att det enbart var parterna som kom överens. Vi gjorde också en del regeländringar för att svara upp mot överenskommelsen. Vi reformerade allmännyttans roll. Vi avskaffade den statliga fastighetsskatten. Vi införde ägarlägenheter i nyproduktion. Vi införde statlig garanti under byggtiden för att motverka finanskrisen.
Vi har reformerat plan och bygglagen som träder i kraft den 2 maj. Här jobbar vi intensivt med implementeringen av och information om den nya lagstiftningen för att se till att den ska bli effektivare och skapa bättre och tydligare processer. Vi jobbar vidare med regelförenklingsfrågor både på statlig nivå och på myndighetsnivå. Vi jobbar också med att försöka få mindre av regelkrångel ute i kommunerna. Vi ser över hur vi ska kunna stärka hyresrättens ställning.
Ett utredningsarbete kommer att dras i gång för att se till att vi ska kunna skapa bättre spelregler för hyresrätten också långsiktigt. Vi jobbar på olika sätt för att få hela bostadsmarknaden att fungera bättre. Vi ser exempelvis hur byggprisindex har stigit mycket snabbare än den vanliga inflationen. Någonting är skevt också inom byggbranschen.
Här måste vi både i samtal med branschen och genom att titta över hur upphandlare på kommunal nivå och i staten agerar se till att vi främjar en ökad konkurrens. Därmed kan vi få bort den kostnadspress uppåt som tydligen är mycket stark inom byggnadsindustrin och byggbranschen. Vi har alltså vidtagit en rad olika åtgärder.
Men subventioner, i den mening vi har haft sådana i Sverige, har historiskt sett inte visat sig öka bostadsbyggandet och få oss att avvika från någon trend i andra länder. De har dessutom effekten att om man skulle införa sådana i dag måste vi gå till EU för att få dem godkända, vilket tar åtta till tio månader. Och vad händer då? Då stannar byggandet av. Då avvaktar alla och undrar: Vad kommer det för bidrag? Hur ska vi anpassa vårt byggande till de nya bidragen? Den positiva trenden stannar upp. Det är effekten av denna typ av åtgärder.
Sedan börjar branschen igen anpassa sig efter regelverk för subventioner och liknande saker. Nej, tydliga och bra spelregler vill vi ha och gärna också hitta lösningar budgetmässigt och tekniskt som innebär att skattetrycket mildras på boende och byggande. Men det är också en budgetfråga som måste hanteras i sammanhanget. Det handlar om att skapa goda spelregler långsiktigt.
Varje åtgärd vi vidtar ska vara en åtgärd som har en långsiktig verkan. Det ska inte vara några kortsiktiga åtgärder som förrycker planeringsförutsättningarna och därmed skapar osäkerhet som i sin tur kommer att leda till ett minskat bostadsbyggande jämfört med hur fallet annars skulle kunna vara.