KBLab/rixvox huggingface dataset:
Per Schöldberg (C):
Det ligger i mitt intresse också att se till att det kommer fram ett bra underlag för att åstadkomma detta. Inte minst i mina trakter - jag har varit på Öland och sett vingårdar och så vidare - skulle skapandet av leverantörskedjor och system stimulera den lokala försäljningen. Där har jag sett flera exempel på konstigheter. Dessutom skulle man på ort och ställe kunna köpa den dryck som man ser framför ögonen.
Jag har alltså inga invändningar mot eller problem med detta. Men utan att ha arbetat med frågan inser jag att det kan ta lite tid att få ordning på alla detaljer för att det ska bli långsiktigt hållbart.
Per Schöldberg (C):
Näringsutskottets betänkande rörande rapporten om Konkurrensverkets tillsyn är det vi diskuterar i dag. Jag yrkar bifall till utskottets förslag att tillkännage för regeringen att den ska säkerställa och följa upp att åtgärder vidtas vid Konkurrensverket för en väl fungerande konkurrenstillsyn.
Riksrevisionen har i sin rapport granskat verksamheten och analyserat Konkurrensverkets förmåga till effektivt resursutnyttjande i myndighetens tillsynsverksamhet, med fokus på prioriteringspolicy och tillsynsprocesser. Riksrevisionen menar att det finns brister i Konkurrensverkets tillsynsarbete kopplade dels till prioriteringspolicyn, dels till Konkurrensverkets interna kontroll. I sin granskning konstaterar Riksrevisionen att Konkurrensverkets resursutnyttjande kan förbättras och effektiviseras.
Det finns tre övergripande rekommendationer till Konkurrensverket: förbättra intern kontroll formalisera återkopplingen utvärdera om nuvarande fördelning av resurser mellan konkurrens- och upphandlingstillsyn är ändamålsenlig. Detta har tidigare talare också framfört. Fru talman! Jag läste rapporten med intresse, och vi inom Centerpartiet bestämde oss för att skriva en följdmotion därför att det helt enkelt finns en förbättringspotential.
En fungerande konkurrenstillsyn är av mycket stor vikt för effektivitet i ekonomin, och detta berör både offentligägd och privat verksamhet. Brister i tillsyn och övervakning av marknaders funktionssätt leder till snedvridning av konkurrens och upphandling, vilket i sin tur påverkar både företag och den offentliga sektorn negativt. Därmed måste regeringen omsätta Riksrevisionens kritik och rekommendationer genom att i sin styrning av myndigheten säkerställa bättre konkurrens- och upphandlingstillsyn.
Att styra, följa upp och utvärdera Konkurrensverkets verksamhet ska därför vara en prioriterad åtgärd för regeringen. Vi ser att regeringen behöver göra mer på detta område. Under min tid som kommunalråd stötte jag, fru talman, ganska ofta på denna typ av diskussioner - både i dialoger med företag och när Konkurrensverket utövade tillsyn i min kommun och hade synpunkter.
Det var helt rätt, och de gjorde det bra och med väldigt stor frenesi. Men jag upplevde någonstans också att det fanns en slumpmässighet i deras agerande. Jag lade inte så mycket kraft på det då, men när jag nu läser rapporten ser jag ett samband med mina tidigare erfarenheter. Avslutningsvis kan Konkurrensverket och regeringens ledning och styrning av dess verksamhet tyckas vara en underordnad fråga i dessa kristider.
Men just här och nu arbetar vi alla - opposition, regering, myndigheter, hela landet - för att få en ekonomi i balans igen. Det kommer att ta tid, och det kommer att krävas hårt arbete. I detta sammanhang är en bättre konkurrenstillsyn en liten men ändå väldigt viktig del i pusslet för att bygga upp Sveriges konkurrenskraft och styrka igen.
Per Schöldberg (C):
Tack, Lars Hjälmered, för frågan! Kärnkraften är något som Centerpartiet har levt med, varit insatt i och diskuterat länge. Vi har historiskt sett gjort ett skifte från en ideologisk syn till en pragmatisk syn. Vi har varit beredda att gå med på överenskommelser, som vi gjorde 2015. Vi har ett förhållningssätt i dag där vi säger att den som vill bygga kärnkraft gärna får göra det.
Det är inga problem. Man ska komma ihåg att vi har fem eller sex reaktorer igång i dag. Samtidigt vill vi lägga fokus och kraft på två saker. Den ena är långsiktig ägarstyrning, inte att efter tre eller tre och ett halvt år byta ut en överenskommelse och kasta om förutsättningarna för gigantiska värden.
Den andra är att det sker en enorm utveckling gällande de förnybara energislagen som vi gärna vill se och där vi har extremt goda förutsättningar i detta land.
Jag har skrivit i debattartiklar om att jag förstår att det kanske finns och kommer att finnas och byggas kärnkraft på andra ställen, men med den energimix vi har i Sverige och de grundläggande förutsättningarna för vatten, skog och olika förnybara energislag kommer vi att kunna klara detta.
Jag tycker inte att denna diskussion egentligen ska föras kring Vattenfall som statligt bolag utan snarare kring Affärsverket svenska kraftnät och de distributionsnät som kommunerna äger. Diskussionen ska föras kring distributionen av elen snarare än kring ett enskilt bolag och snarare än att peka på enskilda energiproducenter och reaktorer. Det är inte där vi ska vara, utan vi ska diskutera strukturen och helheten i frågan.
Per Schöldberg (C):
Vi väljer klimatet. Vi ser naturligtvis att det kommer att vara en energimix med kärnkraft förbi 2040, kanske med fler havsbaserade vindkraftverk och med skogen som en tillväxtfaktor. Jag ser inte att detta är det gigantiska problemet. När det gäller Ringhals 1 och 2 måste någon dessutom förklara varifrån subventionspengarna ska tas - alternativet är att man höjer elpriserna mycket kraftigt. Detta svar måste lämnas.
När det gäller Finland är detta dessutom tio år försenat och fördyrat med många miljarder. Det är inte så enkelt som att bara trycka på en knapp. Vattenfall säger själva: Vi ser inget behov av ny kärnkraft i dag. Men vi följer utvecklingen väldigt noga, och det kan komma förändringar. Vattenfall har tagit affärsmässiga beslut baserade på en bred överenskommelse i denna kammare.
Regeringen och partierna har samarbetat kring att skapa just det som vi diskuterar i dag, nämligen långsiktiga förutsättningar för statliga företag. Då anser inte jag att man ska kullkasta det med ett enskilt beslut gällande en enskild energianläggning. Det är snarare så att jag välkomnar en diskussion som rör distribution, nya energislag och så vidare och att de kärnkraftverk som lever vidare efter 2040 drivs professionellt och affärsmässigt på ett tryggt och säkert sätt.
Per Schöldberg (C):
Min fråga går till statsrådet Anna Hallberg. Frågan handlar om Sveriges export- och investeringsfrämjande verksamhet genom myndigheterna Team Sweden, Business Sweden och så vidare, som ministern är väl medveten om. Bakgrunden är att vi gör ett omfattande arbete på området. Det finns saker man kan ha synpunkter på - Riksrevisionen har nyligen haft det - men det är också så att regionerna, och till och med kommuner, jobbar väldigt aktivt med detta.
Efter att ha talat med ett antal regioner är dock min bild att synkroniseringen saknas eller åtminstone inte är tillräcklig. Min fråga till ministern är därför: Delar du min bild av synkroniseringen, samarbetsförmågan och koordineringsförmågan, och har du i så fall några tankar och idéer om hur det skulle kunna förbättras?
Per Schöldberg (C):
Det finns flera ingångar i detta. Den ena är att Centerpartiet förra året skrev en kommittémotion, det vill säga att vi lyfter upp frågorna och lyfter fram dem. Den andra är att vi inte sitter i regeringen, utan vi budgetsamarbetar. Den mikroutredning som jag nämnde i mitt anförande är en del av JÖK, och den tar vi ansvar för.
Vi jobbar med frågorna, och jag har faktiskt inte mött någon som är för att krångla till det i onödan. Men kommittémotionen är väl egentligen ett svar som betyder att vi vill accelerera farten i frågorna. Vi har sett att tempot behöver höjas, inte minst med tanke på det arv som jag har från mitt parti med Maud Olofsson i spetsen.
Per Schöldberg (C):
Vår kommittémotion lyfter vi fram, och den driver vi på. Jag ser fram emot mikroutredningen också och att vi ska ta de stegen. Men för mig handlar det här mycket om de 201 kommuner där kommunalråd eller andra styr i majoritet. Där vet jag att varje dag, nästan dygnet runt, arbetar våra centerpartister med att göra livet enklare. Men det finns många exempel på problem.
Jag hörde att man i Karlskrona under pandemitiden ville slopa avgifter som var kopplade till Livsmedelsverket. Men Livsmedelsverket sa nej, och man blev väldigt bekymrad. Våra centerpartister, inklusive jag själv, jobbar dock väldigt aktivt och kommer att fortsätta att göra det med det arv som Maud Olofsson har levererat.
Per Schöldberg (C):
Min fråga riktar sig till infrastrukturminister Tomas Eneroth. Den handlar om 80- och 90-vägar. Sedan 2014 jobbar Trafikverket med att systematiskt anpassa hastigheterna i stora delar av vårt riksvägnät. Det handlar om 545 mil på statliga vägar. Bland annat sänker man hastigheten på vissa sträckor från 90 till 80, och det väcker ofta kritik hos medborgare. Det leder även till överklaganden, som statsrådet är medveten om.
Det gäller till exempel väg 23 i Kronobergs och Kalmar län. I stället för de permanenta hastighetssänkningarna skulle jag vilja se variabla hastigheter förmedlade genom dynamisk hastighetsskyltning, som med hänvisning till väglag, trafikintensitet, väder etcetera kan innebära både högre och lägre hastigheter. Min fråga är: Hur ser statsrådet på att jobba mer med dynamiska hastighetstavlor i stället för ensidigt permanent hastighetsreglering på enskilda vägsträckor?
Per Schöldberg (C):
Min fråga riktar sig till utbildningsminister Anna Ekström och handlar om privatekonomi, men inte om min privatekonomi utan om ämnet kopplat till undervisning i grundskolan och gymnasieskolan. Finansinspektionen kom i går med sin årliga konsumentskyddsrapport. Där beskriver man att unga personer med låg inkomst löper störst risk att hamna i skuldfällan.
Det kanske inte är en särskilt överraskande slutsats, men handelsmönstren ändras nu snabbt: De flyttar över till nätet, och betalning och skuldsättning blir en integrerad del i handeln. Finansinspektionen säger att det är ungdomar upp till 25 år som hamnar i dessa problem och som löper störst risk att göra det. Den privatekonomiska undervisningen sker, som utbildningsministern naturligtvis vet, på högstadiet och gymnasiet.
Det görs en del i dag; Ung Privatekonomi är ett exempel, och Kronofogden med flera myndigheter har jobbat med Koll på cashen. Min fråga är: Hur ser statsrådet på skolans roll i arbetet att förstärka kunskapsområdet privatekonomi?
Per Schöldberg (C):
Jag tänkte uppehålla mig vid det ärende som vi granskat som handlar om beslut om utökad mellanlagring av använt kärnbränsle. Dock konstaterar jag att vi i kapitel 2 i samtliga de ärenden som vi har granskat är eniga i de slutsatser vi drar. Utskottet har granskat regeringens och i synnerhet miljö- och klimatministerns hantering av Svensk Kärnbränslehantering AB:s ansökningar om tillstånd till anläggningar för slutförvaring av använt kärnbränsle.
Det KU har granskat i ärendet är regeringens hantering av SKB:s ansökningar om tillstånd till anläggningar för slutförvaring av använt kärnbränsle till och med regeringens delbeslut i fråga om mellanlagring i augusti 2021. Vi konstaterar att de två regeringsärendena rör svåra och komplexa frågor och att utredningen varit omfattande. En grundläggande fråga i ärendet är tidsaxeln från när beredning av ärendet började inför ett beslut i ärendet.
Vi kan i vår granskning se att en utbrytning av mellanlagret enligt Miljödepartementet fanns som ett handlingsalternativ sedan åtminstone januari 2019. Fram till våren 2021 var utgångspunkten att ärendena skulle hanteras samlat.
Under våren 2021 blev Miljödepartementet informerat via SKB om att det behövdes en lösning i närtid, och i mars 2021 inledde departementet en gemensam beredning inom Regeringskansliet av en remiss om ett eventuellt delbeslut i fråga om mellanlagret. Fru talman! Sent i juni samma år beslutade Miljödepartementet att i båda ärendena skicka förslagen på remiss. Svarstiderna sattes till den 31 juli 2021, en månad mitt i sommaren.
Det skiljde sig från remissrundan 2019. Utskottet bedömer att den korta remisstiden kunnat undvikas med en bättre planering från Miljödepartementets sida. I kontakterna mellan Miljödepartementet och de två berörda kommunerna har vi sett att första gången kommunerna informerades om ett eventuellt delbeslut var i samband med remitteringen i juni 2021. I sina remissvar ifrågasatte kommunerna att mellanlagret skulle hanteras i ett delbeslut.
Vi vill särskilt peka på den särställning för berörda kommuner som finns i miljöbalkens bestämmelser om det kommunala vetot. Kommunerna det handlar om är Oskarshamn respektive Östhammar. Det är viktigt att det i synnerhet i denna typ av ärenden finns en god dialog och kommunikation med i det här fallet berörda kommuner. Vi anser att kommunikationen kunde ha fungerat bättre än vad som nu var fallet.
Man ska komma ihåg att båda dessa kommuner har levt och arbetat aktivt med kärnhanteringsfrågan sedan många år tillbaka. De är medvetna om att de kommer att arbeta med detta under många år även i framtiden. Därav allvaret i detta. Den dialog som utskottet har uttryckt här är värd att kommentera.
Det finns en del övrigt att önska gällande dokumentation i själva ärendet, men jag stannar där och vill lägga tyngden på just detta.
Per Schöldberg (C):
Först vill jag kommentera det ledamoten Andersson sa om KU:s arbete och dess njutbarhet. Jag tror att jag sträcker mig till att kalla det tillfredsställande, men jag förstår vad ledamoten menar. Jag vill lyfta fram några ärenden. De har berörts tidigare, men jag vill kommentera näringsministerns uttalanden i samband med ett tillståndsärende rörande gruvbrytning. Huruvida det blir Ludvika eller inte återstår att se. Storslätten kanske finns på en av de platserna; vem vet?
Det finns en objektivitetsprincip för statsråden och regeringen när regeringen fattar beslut som högsta myndighet inom förvaltningsorganisationen. Näringsministern resonerade i en intervju om partiskhet och opartiskhet i samband med ärenden som prövas av regeringen och den intresseavvägning som behöver göras.
Även om näringsministerns uttalanden inte var avsedda att föregripa de prövningar som låg framför regeringen understryker utskottet att sådana uttalanden under en pågående prövning kan ge upphov till tvivel om att regeringens prövning är saklig och opartisk. Utskottet vill därför inskärpa vikten av att grundlagens krav på saklighet och opartiskhet respekteras och av en ständig strävan att upprätthålla förtroendet för det allmänna.
När det gäller miljöministerns uttalande om hur SVT genomfört en intervju har vi i tidigare granskningar uttalat att statsråd bör iaktta en hög grad av försiktighet så att det inte uppstår risk för att företagens självständighet och oberoende kan ifrågasättas eller deras granskande uppgift påverkas.
Vidare bör statsråd alltid överväga eventuella tryck- och yttrandefrihetsrättsliga aspekter innan de uttalar sig offentligt om publicistiska beslut av till exempel SVT. Utskottet noterar att miljöministern i efterhand anfört att hon agerade förhastat och att hennes inställning är att statsråd ska hålla armlängds avstånd till public service.
Utskottet vill ändock framhålla vikten av att så sker och att miljöministern således borde ha undvikit att uttala sig på det sätt hon gjorde. I ett antal granskningsärenden kan vi konstatera att uttalanden har varit felaktiga eller missvisande. Det rör sig bland annat om energi- och digitaliseringsministerns uttalande om regeringens agerande inom EU i fråga om att klassa kärnkraften som hållbar.
Det rör sig om infrastrukturministerns uttalande om ERTMS, signalsystemet för järnvägen, i norra Sverige. Även justitie- och inrikesministerns uttalande om antalet avhopp från kriminella gäng har berörts. Vi berör även migrations- och integrationsministerns uttalande om skuggsamhällets omfattning liksom utrikesministerns uttalande om Sveriges export av krigsmateriel.
Statsråd har liksom alla medborgare rätt att uttala sig, och de ska uttala sig. Men med tanke på den speciella ställning statsråden har finns det verkligen skäl att ta speciella hänsyn. Liksom vid ett flertal tidigare tillfällen har utskottet uttalat att det är en självklar utgångspunkt att statsrådens uttalanden ska vara korrekta.
Per Schöldberg (C):
Centerpartiet har två reservationer i detta betänkande, och jag vill yrka bifall till reservation 4. Vi lever i en tid som ter sig mycket osäker. Det finns hotbilder men faktiskt också enorma möjligheter. I den ena vågskålen ligger integritet, frihet och öppenhet. I den andra vågskålen ligger övervakning, brottslighet, förtryck och kontroll. Begreppet övervakning är självklart dubbelt.
I det kan det ligga en frihet men samtidigt förtryck helt beroende på av vem och hur det används och vem som har kontroll över övervakningsverktygen. Herr talman! Den teknologiska utvecklingen har på kort tid, sett i ett lite större perspektiv, givit oss möjligheter att å ena sidan skapa väldigt mycket trygghet, och å andra sidan skapa möjligheter att övervaka medborgarna till exempel genom kameraövervakning och insyn i digitala kommunikationer.
En sådan övervakning kan grunda sig på goda skäl, till exempel brottsbekämpning. Information om varje individ samlas i dag i stora mängder även av offentliga aktörer. Centerpartiet vill tillsätta en utredning med uppdrag att stärka medborgarnas kontroll över hur det offentliga använder deras personliga data. Centerpartiet vill stärka individens kontroll över sina personliga data och skapa bättre insyn i hur myndigheter och andra offentliga aktörer använder dessa uppgifter.
Vi menar att man bör överväga att införa en lösning som innebär att medborgarna får information om och när deras personliga data använts eller överförts från en myndighet till en annan i Sverige. Med all självklarhet måste situationer som till exempel brottsutredningar och andra saker kopplade till kriminalitet undantas i fråga om detta. Samtidigt som vi med de nya tekniska landvinningarna gör allt vi kan för att bekämpa brottslighet måste det balanseras mot individens rätt till integritet.
Herr talman! Jag har själv erfarenhet av att arbeta för stärkt kameraövervakning och för att stärka andra kontrollsystem från när jag hade förtroendeuppdrag lokalt. Bara för några år sedan var det en väldigt komplicerad fråga att sätta upp en övervakningskamera på allmän plats. Det tog oss i min kommun väldigt lång tid och mycket arbete att övertyga både länsstyrelse och polis om nödvändigheten av det.
Dessutom kan jag som smålänning konstatera att vi som kommun fick betala hälften av kostnaden för att få denna övervakningskamera på plats, trots att det egentligen var en polisiär fråga. I dag ser jag ett helt annat tempo i utbyggnaden av de system som övervakar oss som individer. Mycket är motiverat.
Men min poäng är att vi hela tiden måste pröva proportionaliteten i allt detta, i synnerhet då det är teknikdrivet och ger enorma möjligheter att bygga olika system. Som bekant slår teknik många gånger politik. Det är just därför som det är viktigt att ha integritetsperspektivet tydligt när personliga data och information samlas.
Per Schöldberg (C):
Jag tackar statsrådet för svaren så långt. De här jätteutmaningarna i samhällsinfrastrukturen är vi många som är besjälade av. Den aktuella frågan om kraftledningen genom Småland och Blekinge har jag stött på i flera sammanhang, eftersom jag kommer från Kronobergs län. Jag har inte stött på någon som är emot själva investeringen. Alla förstår behovet.
Men jag ser uppenbara risker med att motståndet är så starkt mot den tänkta tekniska lösningen. I går uttalade exempelvis kommunalrådet i Tingsryd i lokaltidningen Smålandsposten att han är väldigt bekymrad och inte vill att Svenska kraftnät ska ha tillstånd att gå in på kommunens mark. Det här är lite grann det som kollegan Åkesson också var inne på.
Man har fastnat i diskussioner och i en tekniklösning som kan leda till att det tar längre tid än vad vi alla egentligen önskar. Jag är ingen starkströmstekniker och vill inte trassla in mig i en teknisk diskussion. Men förutom att lyssna på och läsa Svenska kraftnäts tydliga argumentation för sitt teknikval har jag också tagit del av det kunnande på området som finns hos till exempel Hitachi i Ludvika, före detta ABB.
De säger någonting annat: att en marksnål teknisk lösning är möjlig. Då måste jag säga att jag blir fundersam över att två så pass stora aktörer kan ha så olika uppfattningar. Det är inte min sak att bedöma det, men jag kan inte tillåta mig att inte fundera över varför det blir så. Dessutom är det som så att de här tekniska lösningarna med att gräva ned i mark som jag uppfattat det används i Danmark och Tyskland i större utsträckning än i Sverige och i synnerhet Småland.
Min fråga till statsrådet blir: Hur ser statsrådet på att det görs som det görs i våra grannländer men inte kan göras så i Småland, i Blekinge och på andra platser i Sverige?
Per Schöldberg (C):
Min fråga går till statsrådet Max Elger och rör Statens fastighetsverk. Statens fastighetsverk har att förvalta och sköta ett stort antal fastigheter över hela vårt land samt även ambassader i utlandet och så vidare. En del av dem kallas bidragsfastigheter. Bara namnet får mig att fundera lite. Det är anläggningar som är väldigt högt värderade kulturellt och turistiskt sett.
Jag möter runt om i landet olika intressenter - kommuner, regioner och företag - som har stora bekymmer med Statens fastighetsverks agerande. Det handlar om hyresförhandlingar utan verklighetsförankring. Man får stänga anläggningar på grund av rasrisk. De parter som träffas har väldigt svårt att komma överens i sina förhandlingar. Fastighetsverket lyder under Finansdepartementet och får sina uppdrag från regeringen.
Anser ministern att Statens fastighetsverk har ett uppdrag som gör rättvisa åt hundratals svenska kulturfastigheter?
Charlotte Quensel (SD):
Tack, ledamoten! Jag ska kanske inte vara den som avgör om det finns säkerhetspolitiska problem. Men det borde vara fullt möjligt att separera. Jag fick frågan i utskottet av en kollega till Mathias Tegnér och gjorde en snabb googling, varvid jag hittade tre stora bolag som har separerat den delen.
Det borde tvärtom vara högst naturligt att staten ser till att ha ett koncentrerat ägande runt just de känsliga delarna och inte att vi producerar tvprogram i förlängningen. Vi bör fokusera vårt ägande där det är mest kritiskt för säkerheten, och det borde vi kunna göra också om vi separerar bolagen.
Charlotte Quensel (SD):
Tack, ledamoten! Nej, jag ser inte det säkerhetspolitiska problemet om vi, staten, behåller ägandet av den säkerhetspolitiskt viktiga infrastrukturen. Jag kan inte heller se varför en försäljning av telekomdelen skulle bli ett ekonomiskt fiasko för staten. Jag förstår inte varför det skulle vara ett problem.
Tvärtom tycker jag att det är väldigt viktigt att staten inte är ägare till all marksänd tv. Det stämmer att vi inte är huvudägare i Telia, men vi är en storägare och kan påverka. Jag är fullt medveten om att aktieägarna kanske inte alls vill dela, och jag förstår att ledningen ännu mindre än några andra vill se en uppdelning.
De har ju ett uppdrag att leverera god vinst, och det gör de. De är väldigt duktiga. Jag delar Socialdemokraternas uppfattning att vi kan vara bra ägare om vi inte är inne och tafsar för mycket, men ur en säkerhetspolitisk aspekt tycker jag att det är viktigt att vi har kontroll över infrastrukturen.
Jag är också i den åldern att jag kommer ihåg när vi talade om avregleringen av elmarknadens infrastruktur och nätverksamhet. Då var det precis samma tongångar: Det går inte, och det är livsfarligt. Men det har ju visat sig att det gick bra.