Morgan Johansson (S):
Jo, självklart, och ett sådant arbete med myndigheterna pågår just nu väldigt intensivt i Regeringskansliet där vi frågar myndigheterna: Är det så att vi behöver ändra något regelverk för att få det här att bli bättre och mer effektivt? Det anknyter till Beatrice Asks fråga när det gäller försök eller inte försök.
De försök som görs handlar bland annat om lokalisering av Polisen, Migrationsverket och Kriminalvården på samma ställe, så att det blir mycket lättare för dem att tala med varandra och att ha korta beslutsvägar. Jag och statsministern besökte förvaret i Märsta för två veckor sedan. Det är ett exempel på hur man just har samlokaliserat.
Den modellen tror jag behöver utvidgas till hela landet när vi nu står inför en så väldigt stor uppgift. Vi är överens om grundprincipen att om man har skyddsbehov får man stanna. Har man inte skyddsbehov kommer man att få avslag på sin ansökan och får då åka hem. Det där är naturligtvis ofta lättare sagt än gjort, eftersom det kan finnas olika hinder för det. Men förra året kom det 160 000 asylsökande.
Vi har just nu 180 000 i systemet. Migrationsverket kommer enligt prognosen att fatta ungefär 95 000 beslut i år, att jämföra med 60 000 beslut 2014, så Migrationsverket ökar sin kapacitet här.
Vi räknar med att det blir, precis som Beatrice Ask sa, ungefär 32 000 avslag i år, men sedan kommer 2017 och året därpå, så när inrikesminister Anders Ygeman talar om 60 000-80 000 de kommande åren är det faktiskt inte så dåligt prognostiserat. Det kan mycket väl hamna där någonstans beroende på hur avslagsfrekvenserna ser ut de kommande åren. Det får vi se.
Det är i alla ungefär det som vi måste ta höjd för de kommande åren. Det beror också på hur många som kommer i år. 12 000 återvände förra året, 9 000 frivilligt och 3 000 med tvång. Ibland får man bilden av att det knappt är någon som återvänder. Det är fullständigt fel och en myt. Ungefär 1 000 i månaden återvänder faktiskt till sina hemländer.
Det är viktigt att det fungerar för legitimiteten i systemet att människor vet att om de har fått ett avslag måste de faktiskt återvända hem. Det andra är att vi behöver platserna på asylboendena. Vi har ungefär 100 000 i våra asylboenden nu. De är inte bara fulla utan överfulla på vissa platser.
Vi måste se till att glesa ut människor så att de inte ska behöva bo på trångt som de tvingats till sedan i höstas. Det tredje är att motverka det skuggsamhälle som annars riskerar att växa fram där flera människor går under jorden och arbetar illegalt. Det fjärde är att man måste minska incitamenten för att komma till Sverige med uppenbart ogrundade asylansökningar.
Då är återvändandet viktigt också ur det perspektivet. Vi har 315 miljoner kronor avsatt till avvisning i år, men vi kommer att behöva mer pengar för det. Vi kommer också att anslå mer pengar till de myndigheter vi talar om. Vi kommer att behöva fler förvarsplatser. Vi kommer att behöva placera ut sambandsmän i ett antal av de intressanta länderna för att se till att underlätta återvändandet. Vi har uppdraget till Migrationsverket och Polisen att effektivisera, som jag redogjorde för.
Vi har förslaget om att dra in ersättningen och boendet för vuxna som ändå är kvar eller har boende. Det var ett lagförslag som vi gick fram med i torsdags. Och vi har pågående arbeten med några av mottagarländerna, framför allt Afghanistan, för att få till stånd ett återtagandeavtal. Det tror jag är väldigt viktigt för att få detta att fungera.