KBLab/rixvox huggingface dataset:
Maria Larsson (KD):
Det var inte jag som valde exemplet med tandkräm. Det säger något om vilken människosyn man har om man använder den typen av jämförelse, även om Morgan Johansson försöker applicera det på mig. Jag tycker att det är osmakligt, och jag tycker att vi ska ha en debatt som handlar om det som är verkligt allvarligt i detta, nämligen om många barn och ungdomar som har behov av en väl fungerande verksamhet.
Jag uppfattar ändå att både Morgan Johansson och jag är angelägna om att den finns på plats i den utsträckning som behövs. Det som bekymrar mig är att Morgan Johansson inte verkar vilja tala om hur det verkligen ligger till och var ansvaret ligger för olika saker. Staten är i allra högsta grad inblandad i finansieringen av Sis. Den verksamhet som bedrivs är anslagsfinansierad till 30 procent.
Utöver det kommer det pengar från kommuner som betalar för platser. Men 30 procent är statens ansvar när det gäller anslagsfinansiering. För mig är det naturligtvis viktigt att vården är tillgänglig och att den ges med god kvalitet. Vi har skärpt tillsynsskyldigheten. Vi har lagt över den och lyft fram den. Under Morgan Johanssons tid fick institutionen tillsyna sig själv.
Vi lägger över det på den nya tillsynsmyndigheten eftersom vi menar att det ska vara en extern utvärdering och tillsyn också på Sis. Jag hoppas att Morgan Johansson kan bekräfta att det är positivt och bra. Morgan Johansson säger att staten borde kunna garantera verksamheten i vilken utsträckning som helst. Då är min fråga till Morgan Johansson: Hur många tomma platser ska staten betala för och hur länge?
Problemet med verksamheten är att efterfrågan varierar från tid till annan. Så var det under Morgan Johanssons tid och så har det varit under min tid. Sis hanterar sin egen verksamhet och fattar beslut om hur man ska organisera verksamheten. Deras svar på att bättre kunna möta efterfrågan och ha en mer flexibel organisation är att man behöver ha större enheter. Därför gör man den här typen av omorganisationer.
Det underskott man har går vi in och hjälper till att täcka upp, både under tidigare år och under kommande år. Det handlar om ganska stora pengar. Vi har verkligen tagit vårt ansvar, Morgan Johansson. Dessutom har jag tagit ett stort ansvar för att se till att barn och ungdomar som omhändertas av samhället får möjlighet att komma till tals. Deras synpunkter och uppfattningar ska vara värda något.
Vi kommer nu att tillsyna HVB-hem, familjehem, som också är en form av institutionsvård, minst två gånger per år varav ett besök ska vara oanmält. Man ska tala med barnen. Det är obligatoriskt att tala med barnen, förutsatt att barnen själva vill det. Det är väsentligt för mig att stärka barns och ungdomars roll när det handlar om institutionsvård. Jag hoppas att Morgan Johansson instämmer i detta.
Maria Larsson (KD):
Man skulle kunna tro att världen var fullkomlig under Morgan Johanssons tid som den beskrivs. Jag skulle vilja säga att det fanns stora problem också på den tiden. Min målsättning har varit tydlig, att stärka barns och ungdomars roll också när de omhändertas eller placeras av samhället. Jag vill se till att det finns en god och fungerande missbrukarvård. Det finns en del övrigt att önska kvalitetsmässigt. Jag är stolt över att vi har lyft över tillsynen och har en extern utvärderare.
Dessutom har vi lagt extra stora resurser, 30 miljoner kronor extra, för att se till att tillsynen fungerar. Vi har också sett till att implementeringen av de nationella riktlinjerna för missbrukar- och beroendevården har kunnat föras ut i hela landet och har satsat resurser på det.
Vi har satt i gång en missbruksutredning som tittar på huvudmannaskap för att se till att vi får en väl fungerande missbrukarvård. Det är mycket som inte har fungerat väl när det gäller missbrukarvården. Sis har haft mycket god verksamhet, men också en del verksamhet där det kan behövas förbättringar.
Tillsynsuppdrag har delats ut för att titta på Sis verksamhet de kommande åren för att de ska få stöd och hjälp i ett ytterligare förbättringsarbete. Det är naturligtvis svårt att skära i antalet platser samtidigt som man bygger upp kvaliteten ytterligare.
Den omstrukturering som sker inom Sis görs för att skapa ökad långsiktighet och kunna möta den variation i efterfrågetryck som vi vet finns i kommunerna. Det är glädjande att se att trots att vi har efterdyningar av en riktigt stor finansiell kris och lågkonjunktur ökar efterfrågan på platser inom Sis institutioner. Man har väldigt hög beläggningsgrad. Det tycker jag är mycket positivt.
Maria Larsson (KD):
Det märks att vi närmar oss ett val. Oppositionen försöker måla upp bilder på ett sådant sätt som alltid sker i valrörelsetider. Många av de bilder som ni har presenterat i mörka färger visar naturligtvis inte den verklighet som flertalet människor i vårt land upplever. Mycket av det ni säger stämmer helt enkelt inte.
Den här regeringen gick till val på fler jobb därför att 140 personer om dagen tvingades gå in i ett utanförskap under er regeringstid. Det var en av de viktigaste uppgifterna för oss. Dessa människor förpassades till utanförskap, till sämre livskvalitet och sämre möjligheter. Detta var den stora utmaningen för oss att ta oss an. Det gjorde vi.
Det betyder att trots att vi har gått igenom en finansiell lågkonjunktur vars like vi inte har haft sedan 1930-talet har i dag nästan 100 000 fler människor ett jobb i Sverige i dag än när vi övertog regeringsmakten 2006. Egenförsörjning stärker möjligheten till en god hälsa. Det kan vi tydligt se. Arbetslöshet medför ofta en större ohälsa.
Detta är alltså en mycket viktig faktor. Det har varit ett tydligt uppdrag för regeringen att ändra på tidigare förhållanden och att hjälpa dem som har hamnat i denna situation att få del av vård och omsorg och hitta en väg tillbaka. Här har vi alldeles lysande exempel från Försäkringskassans senaste rapport.
Den andra delen är att det, trots en global ekonomisk finanskris som har drabbat alla länder världen över, har varit viktigt för vår regering att upprätthålla kvaliteten i välfärden. Vi vet nämligen att under ekonomiskt sämre tider är det fler som far illa, fler som blir utan jobb och fler som behöver försörjningsstöd.
Det är av den anledningen som vi har pumpat in 17 miljarder kronor till kommuner och landsting för att de ska klara att upprätthålla välfärden i år. Det kunde vi göra tack vare att vi de två första åren av vår regeringsperiod lade undan i ladorna. Samtidigt ropade oppositionen hela tiden: Spendera mera, spendera mera!
Vi var kloka nog att inte göra det, för vi ville ha resurser att ta av när vi mötte de sämre tiderna. Det är faktiskt viktigt att vi håller oss lite till sanningen. När det handlar om fattigdomen har Sverige i jämförelse med de flesta andra länder en förhållandevis låg relativ fattigdom.
Men som jag sade i mitt inledande anförande är det allra mest glädjande att den absoluta fattigdomen har minskat, att antalet fattiga barn har minskat. Tyvärr släpar statistiken efter lite, men vad som är intressant att titta på är att Sverige också har ganska väl utbyggda välfärdssystem. SCB har nyligen kommit med en rapport.
Det är lite eftersläpning, men 2007 minskade den relativa fattigdomen från 13 procent till 5 procent, om man också tar hänsyn till värdet av de välfärdstjänster som tillhandahålls. För utsatta grupper, till exempel ensamstående småbarnsföräldrar, är effekten mycket dramatisk.
Den relativa fattigdomen bland ensamstående med två eller flera barn minskar från över 25 procent till nära noll när värdet av välfärdstjänsterna räknas in i den disponibla inkomsten. Det här har vi strävat efter att upprätthålla också när vi nu har haft en global finanskris som naturligtvis också har drabbat vårt land.
Maria Larsson (KD):
Låt oss klara ut några saker.
Vi har en hög arbetslöshet i dag som beror på att vi har haft en finansiell kris - den är vi djupt bekymrade över och arbetar mycket från regeringens sida för att få ned, för vi vet att sambandet mellan egenförsörjning och god hälsa är starkt, precis som jag har sagt tidigare.
Men vi har ändå, trots att det har varit en global kris som har drabbat Sverige och svensk sysselsättning också, fler sysselsatta nu - nästan 100 000 fler - än när vi övertog regeringsmakten från Socialdemokraterna 2006 mitt under högkonjunkturen.
Det beror på att den förda politiken har medfört att människor har flyttat sig från utanförskap, sjukförsäkring och sjuk- och aktivitetsersättning in i arbetssökandekolumnen. Vi har vågat se människors behov, och vi har vågat lyssna på dem som säger: Jag har arbetsförmåga, men ingen har brytt sig om mig.
Det gör vi, och det är att hjälpa människor tillbaka både till en inkludering i samhälle och arbetsliv och också till en bättre hälsa. Att socialbidragen ökar nu är självklart eftersom vi har en lågkonjunktur som fortfarande spelar roll för kommunerna.
Men det vi har gjort är att säkra kommunernas möjligheter att upprätthålla en god äldreomsorg samtidigt som anslagen när det gäller socialbidragsförsörjning har ökat. Det var intressant att se att Sveriges kommuner nu själva rapporterar att överskottet i den kommunala sektorn blev 14 miljarder för 2009. Man beräknar att det ska bli 19 miljarder för 2010.
Den här regeringen har upprätthållit arbetslinjen och därmed kunnat upprätthålla välfärden också i ekonomiskt kärva tider. Det gynnar en god hälsa.
Maria Larsson (KD):
Mycket ord, säger Börje Vestlund. Det behövs mycket ord för att beskriva att det har varit mycket handling. Det är precis det jag beskriver i mitt svar. Att socialbidragsberoendet ökar under en lågkonjunktur - den största lågkonjunktur som vi har sett sedan 1930-talet - är inget ovanligt. Det har det gjort också under lågkonjunkturer när socialdemokratiska regeringar har varit vid makten. Det är därför vi har det här skyddsnätet.
Det ska finnas någonstans att hämta möjligheter till sin försörjning när man inte har ett arbete. När arbetslösheten ökar ökar också socialbidragsberoendet. Det är väl bara Socialdemokraterna här i kammaren som inte vill erkänna - det erkänner alla internationella bedömare - att vi har satt in åtgärder som har ökat möjligheterna för människor att få ett arbete i vårt land.
Internationella och nationella experter säger att de sammantagna åtgärderna har betytt mycket för att jobblinjen ska kunna förstärkas i vårt land. Det försökte jag beskriva med en del av de åtgärder som vi har infört. Jag har dock inte tagit med alla. När det gäller ungdomar är jag lika bekymrad som Börje Vestlund. Här behövs det många fler insatser.
Den här regeringen har till exempel infört en halverad arbetsgivaravgift som vi vet är betydelsefull för att Ica, Coop och restauranger ska kunna anställa ungdomar under 26 år. Det vill Socialdemokraterna ta bort. Ni sparar in 10 miljarder för att ungdomar inte ska kunna anställas. Ni fördubblar arbetsgivaravgiften. Det kommer väl knappast att leda till fler jobb.
Det kommer att leda till ökat utanförskap och ökat socialbidragsberoende för ungdomar under 26 år. Jag är djupt oroad över att ni över huvud taget kan lägga fram ett sådant förslag. Det vore intressant att höra vad Börje Vestlund har att säga om den saken. Ni tar också bort RUT-jobben, där vi vet att det finns många ungdomar anställda, och det finns möjligheter för ungdomar att starta eget företag. Det handlar om 11 000 personer. Det ska man inte förakta.
Det ska man inte förringa. Det ger möjlighet till eget företagande och utkomst. Ni kommer att med era förslag i budgeten öka ungdomsarbetslösheten. Det måste ni se. Det är förödande förslag. När det gäller nyanlända har vi nu en etableringsersättning och en etableringskedja på plats. Det som ni aldrig gjorde under er regeringstid när det gäller att hjälpa nyanlända att snabbare komma in på arbetsmarknaden sätter vi nu på plats. Jag hoppas att det ska bli framgångsrikt.
Man ökar arbetsmarknadsutbildningar i lågkonjunktur, och man minskar dem i högkonjunktur. Att vi drog ned på platserna 2006-2008 när vi hade brinnande högkonjunktur är inte konstigt. Så måste man göra. Men nu ökar vi dem, eftersom vi ser ett stigande behov.
Faktum är att det är nästan 100 000 fler människor i Sverige som har ett jobb i dag jämfört med när vi tog över regeringsmakten hösten 2006. Detta är skillnaden mellan er politik som går mot ett ökat bidragsberoende och vår politik som minskar klyftorna och utanförskapet.
Maria Larsson (KD):
Det är fortsatt så att 100 000 personer fler har jobb i Sverige i dag än när vi övertog regeringsmakten. Det betyder att regeringens politik har varit framgångsrik trots en lågkonjunktur av sällan skådat slag. Utan en framgångsrik jobbpolitik hade vi haft betydligt fler socialbidragstagare.
Antalet socialbidragstagare ökar i varje lågkonjunktur, men vi har, trots att arbetslösheten har ökat, lyckats upprätthålla en jobblinje som gör att arbetslösheten inte har blivit lika hög som den annars skulle ha varit. Jag blir mycket bekymrad när jag hör Börje Vestlunds resonemang. Han säger att man måste sätta in rätt åtgärder.
Är det rätt åtgärder att, som ni gör, föreslå att det ska vara dubbelt så dyrt för arbetsgivare att anställa ungdomar under 26 år? Det är ju direkt kontraproduktivt. Det blir dyrare att anställa, och jag har träffat så många restaurangägare som säger att de inte vet om de kan ha kvar sin yngre personal, eftersom verksamheten bygger på att de kan ha några fler anställda för att kunna ge en god service.
Ni raserar dessa möjligheter. Ni kommer att skicka ut fler ungdomar i arbetslöshet, och de kommer då att hänvisas till socialbidrag. Det är det som är så förödande med era förslag. När det gäller RUT-jobben finns det olika siffror beroende på om man tittar på antalet årsanställningar eller på antalet personer. Om man räknar på heltidsarbeten hamnar siffran på 7 000, men handlar det om antalet personer som har fått jobb är det 11 000.
Det är inte så få som man tror, därför att för var och en av dessa 11 000 personer, varav många har gått från arbetslöshet till anställning, till ett vitt jobb där man får både pensionspoäng och annat, är det en förändring av hela livssituationen. Detta stryker ni bara bort med ett enda penndrag.
Det är klart att det kommer att innebära att fler av dem behöver söka socialbidrag. Er politik är kontraproduktiv om ni vill minska socialbidragsberoendet. Jag tror att både vi och ni vill det, men ni använder er definitivt av fel metoder. Vi har använt oss av många olika komponenter för att försöka minimera socialbidragsberoendet och öka människors möjlighet till självförsörjning.
I detta ingår naturligtvis också uppdraget till Arbetsförmedlingen att jobba med de nyanlända på ett helt annat sätt. Jag menar att vi inte har haft en bra politik när det gäller att ge människor inträde på arbetsmarknaden. Ingen har sagt att det är lätt. Det har inte jag gjort. Det här är en tuff uppgift. Det handlar om ett bra matchningsarbete för att det ska fungera väl.
Men jag är övertygad om att detta, med de reformer som vi nu har lagt grunden till, kommer att bli betydligt mer framgångsrikt än det som var under en lång socialdemokratisk era.
Maria Larsson (KD):
Att hundra tusen fler personer i Sverige i dag har ett jobb än när vi övertog regeringsmakten är alldeles sant. Det vill dock inte Börje Vestlund erkänna som en framgång. I ett europeiskt perspektiv är det ett alldeles fantastiskt resultat. Det säger väldigt många omvärldsbedömare, men Börje Vestlund har svårt att glädjas över att hundra tusen fler personer i Sverige har ett jobb i dag.
Jag har inte fått svar på frågan hur Börje Vestlund ser att det kan bli färre socialbidragstagare när ni dubblerar arbetsgivaravgiften för ungdomar under 26 år. Vi inledde den här diskussionen med att konstatera att vi bägge var bekymrade över den höga ungdomsarbetslösheten.
Jag är fortsatt det, och jag är väldigt glad över att regeringen har lagt fram förslaget att halvera arbetsgivaravgiften för ungdomar under 26 år. Det är därför jag ser det som så bekymmersamt att Socialdemokraterna inte förmår göra ställningstagandet att faktiskt ge de här ungdomarna chansen att få behålla sina anställningar.
De förslag som ni lägger fram riskerar att öka socialbidragsberoendet markant, inte bara på grund av den höjda arbetsgivaravgiften för ungdomar utan också genom avskaffandet av RUT-avdraget, införandet av förmögenhetsskatten, höjningen av fastighetsskatten och ökningen av inkomstskatterna. Det är självklart att det gör fler människor fattigare i vårt land och får dem att söka socialbidrag i stället för att klara sin egen försörjning.
Vi arbetar i motsatt riktning.
Maria Larsson (KD):
Maryam Yazdanfar har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta med anledning av att det har förekommit stark kritik av hur vistelser på Sis institutioner har skett. Inledningsvis vill jag framhålla att Sis uppdrag är att ge de barn och ungdomar som vårdas vid de särskilda ungdomshemmen vård och behandling som ger dem bästa möjliga förutsättningar för en god fysisk och psykosocial utveckling.
Barnen och ungdomarna som vårdas på Sis ska ges vård av god kvalitet vad gäller såväl behandlingsinnehåll som den sociala omvårdnaden. Då myndigheten har särskilda befogenheter för att kunna genomföra vården är det av yttersta vikt att säkerställa barnens och ungdomarnas personliga integritet och rättssäkerhet.
Det handlar för Sis del om att ständigt arbeta med frågor om ledarskap, utbildning, arbetsplatskultur, rutiner och uppföljning. Regeringen gav under föregående år Sis i uppdrag att redovisa hur myndigheten arbetar för att säkerställa att de särskilda befogenheterna används och dokumenteras på rätt sätt. I uppdraget ligger också att utveckla redovisningen av de särskilda befogenheterna så att användningen går att följa över tid.
Regeringen gav också ett uppdrag till Sis specifikt om avskiljning, och myndigheten har vidtagit en rad åtgärder och även föreslagit lagändringar, bland annat att korta den tillåtna tiden för avskiljning. Det får inte råda någon tvekan om att barn och unga ska ha rätt till utevistelse. I Sis nyligen beslutade riktlinjer för god omvårdnad uttrycks detta tydligt.
Det är av grundläggande betydelse att en myndighet med sådana maktbefogenheter som Sis har måste granskas av en oberoende och trovärdig aktör med stor kunskap om social barn- och ungdomsvård. Genom regeringens tillsynsreform har sedan årsskiftet tillsynen av Sis verksamhet gjorts oberoende och flyttats över till Socialstyrelsen.
Regeringen har också genom förordningsändring understrukit vikten av ett barnrättsperspektiv i tillsynen och nödvändigheten av att lyssna och tala med barn och ungdomar vid tillsynsbesöken. Regeringen har även givit Socialstyrelsen i uppdrag att under 2010 utföra särskild tillsyn av Sis ungdomshem. Sis har ett svårt uppdrag när det gäller att bidra till att skapa en framtid för barn och ungdomar med i många fall svår psykosocial problematik.
Detta sagt får vi dock aldrig acceptera, oavsett hur svåra situationer som uppkommer, att de särskilda befogenheterna används felaktigt, att det brister i den sociala omvårdnaden eller att barn och ungdomar inte respekteras. Sis måste ständigt arbeta med att utveckla och följa upp verksamheten vid de särskilda ungdomshemmen för att upptäcka och komma till rätta med brister.
Jag är också övertygad om att Socialstyrelsens tillsyn av de särskilda ungdomshemmen med samma tillsynskriterier över hela landet kommer att medföra den kvalitativa och effektiva kontroll av Sis verksamhet som är av stor betydelse när en myndighet har tvångsbefogenheter. Jag har för avsikt att fortsätta följa frågan och kommer att överväga ytterligare åtgärder om så skulle visa sig nödvändigt.
Maria Larsson (KD):
Jag vill säga till interpellanten att vi har sett över lagstiftningen. Vi har när det gäller att stärka den sociala barn- och ungdomsvården lagt fram förslag på riksdagens bord som jag hoppas att interpellanten själv har varit med och beslutat om. Vi har gjort det vid ett tidigare tillfälle, och vi har beställt ytterligare utredning - just för att stärka barns och ungdomars perspektiv. Detta är en av de frågor vi har jobbat allra mest med i Regeringskansliet.
Det är en fråga som ligger mig väldigt varmt om hjärtat och där jag tycker att det fortfarande finns saker vi måste arbeta vidare med. Den sociala barn- och ungdomsvården fungerar inte helt okej i dag. Där finns brister. Vi har försökt skärpa upp på en rad olika områden, men det finns mer att göra. Jag är inte heller främmande för att titta över LVU, som nu har några år på nacken.
Men vi har verkligen inte varit overksamma heller när det gäller de rapporter som har kommit om Sis. När de första diskussionerna om avskiljning kom gav vi till exempel i uppdrag åt Sis att redovisa hur man hanterar begreppet "avskiljning".
Vi har i vårt regleringsbrev till Sis för 2010 krävt att de ska redovisa och säkerställa hur de använder det som kallas de särskilda befogenheterna, som alltså är tvångsåtgärder.
Vi har nu i februari 2010 gett ett uppdrag till Socialstyrelsen om att de särskilt ska tillsyna varje Sis-hem det här året, och vi har gjort om tillsynsorganisationen så att det nu är en oberoende granskning. Tidigare har Sis tillsynat sig själv.
Under alla de år då ni socialdemokrater har suttit i regering har ni inte brytt er om att ha en oberoende tillsyn. Jag menar att detta är ett av de absolut viktigaste verktygen. Då kan vi få en kartläggning och en grundlig och metodiskt strukturerad överblick över var det brister och vad det då krävs för åtgärder. Detta har ni försummat under hela er regeringstid, och det beklagar jag.
Jag hade önskat att vi hade haft en oberoende tillsyn mycket tidigare, och jag vet också att Sis egen personal hade önskat det. Så var dock inte fallet, utan det var ett arbete vi fick sätta i gång när vi tillträdde i regeringen. Dessutom var det vi som gav Barnombudsmannen uppdraget att titta på Sis verksamhet, så visst har vi gjort otroligt mycket. Jag är dock inte främmande för att ytterligare åtgärder behövs.