KBLab/rixvox huggingface dataset:
Morgan Johansson (S):
Arin Karapet har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att Polismyndigheten i större utsträckning ska kunna utvisa personer med tvång. För att kunna upprätthålla en human, rättssäker och långsiktigt hållbar migrationspolitik måste de som efter en rättssäker prövning av sina asylskäl fått ett avslagsbeslut återvända så snabbt som möjligt. Återvändandet ska i första hand ske frivilligt men annars med tvång. Regeringen har under de senaste åren vidtagit en rad åtgärder för att öka återvändandet, både det frivilliga och det som sker med tvång.
Sedan 2014 har mer än 80 000 före detta asylsökande lämnat Sverige. Det är i genomsnitt över 1 100 per månad. I flera regleringsbrev framgår att Polismyndigheten ska fortsätta arbetet med att verkställa fler beslut om av- och utvisning. Återvändandesambandsmän har placerats ut på ambassader i flera nyckelländer, bland annat Afghanistan.
Förvarskapaciteten har utökats successivt sedan 2016 och uppgår nu till 528 platser, vilket är en ökning med drygt 100 procent sedan 2016. Eftersom det är angeläget att återvändande i så stor utsträckning som möjligt ska ske på frivillig väg infördes 2017 en möjlighet för Polismyndigheten att återlämna ett ärende till Migrationsverket om det visar sig att personen vill medverka till ett frivilligt återvändande.
Detta tillvägagångssätt frigör resurser för Polismyndigheten, som annars skulle behöva hantera ärenden som lika gärna kan hanteras av Migrationsverket. Sedan 2018 har också Polismyndigheten fått utökade möjligheter att utföra arbetsplatsinspektioner, vilket har bidragit till att antalet sådana inspektioner har ökat och att polisen påträffar fler personer som håller sig undan. Vidare har regeringen tillsett att det har gått att genomföra avvisningar och utvisningar med tvång till länder dit det tidigare varit svårt, till exempel Afghanistan och Marocko.
Sambandsmän som på plats arbetar med att underlätta återvändandet har placerats ut på ambassader i flera nyckelländer. Regeringen fortsätter att ha en löpande dialog med relevanta ursprungsländer. Vi stöder även det gemensamma arbetet med att stärka återtagandesamarbetet med dessa länder, som pågår på EU-nivå genom bland annat ingående av återtagandeavtal och andra överenskommelser. Jag kan således konstatera att det under de senaste åren har vidtagits en rad åtgärder inom återvändandeområdet.
Det har även förbättrat Polismyndighetens möjligheter att utföra sitt arbete med att verkställa avlägsnandebeslut. Den rådande situationen med covid-19 medför särskilda utmaningar också beträffande återvändandet. Det gäller bland annat möjligheten att hålla personer i förvar och att verkställa beslut om av- och utvisning. Regeringen fortsätter att följa frågan.
Morgan Johansson (S):
har frågat mig om jag mot bakgrund av de senaste rapporterna från Valmyndigheten och Riksrevisionen fortfarande drar slutsatsen att någon reform av valsedelssystemet inte är påkallad. Vårt svenska valsystem är robust, och det är svårt att manipulera och påverka valresultat. Så har det varit under mycket lång tid, och tilltron till systemet är stor hos den breda allmänheten. Det är viktigt att värna det förtroendet eftersom valens demokratiska legitimitet i hög grad bygger på att väljarna och partierna har förtroende för valsystemet.
I Valmyndighetens rapporter från de allmänna valen 2018 och valet till Europaparlamentet 2019 konstateras att dessa val genomfördes på ett effektivt, rättssäkert och korrekt sätt. Även Riksrevisionens slutsats av granskningen är att arbetet med att genomföra val i huvudsak är ändamålsenligt utformat.
De rekommendationer om att göra en översyn av valsedelssystemet som myndigheterna har lämnat bygger framför allt på synpunkter som förts fram av kommunerna och på en oro för att de nya avskärmningarna ska leda till långa köer i val- och röstningslokaler och därmed ett minskat valdeltagande. Det var synpunkter som också fördes fram i lagstiftningsarbetet om ett stärkt skydd för valhemligheten och som beaktades i det arbetet.
Bland annat lämnades genom regleringen i vallagen ett stort utrymme åt kommunerna att själva avgöra hur avskärmningarna skulle utformas så att de skulle kunna anpassas efter lokala förhållanden. Det är viktigt att reformer som kan inverka på demokratins funktionssätt och på valdeltagandet noga följs upp. Det är regeringens ambition att också göra det. Samtidigt är det viktigt att värna den långvariga traditionen av att inte göra några betydande förändringar av valsystemet utan en bred parlamentarisk förankring.
Regeringen avser därför att tillsätta en parlamentariskt sammansatt kommitté som ska göra en översyn av delar av valsystemet i syfte att stärka dess motståndskraft mot manipulationer. Uppdraget bygger på den sakpolitiska överenskommelse som ingicks i januari 2019 mellan Socialdemokraterna, Miljöpartiet, Centerpartiet och Liberalerna. Min uppfattning är fortfarande att någon bred översyn av hela valsedelssystemet inte behöver göras i nuläget.
Morgan Johansson (S):
Jag börjar med frågan om vad Fredrik Lindahl egentligen har skrivit i sin interpellation. Det räcker ju att läsa innantill - här skriver han att Valmyndigheten och Riksrevisionen i sina rapporter drar slutsatsen att valhemligheten inte anses säkrad. Jag säger att detta inte är slutsatsen i Riksrevisionens och Valmyndighetens rapporter. Slutsatsen är snarare tvärtom.
Det är inte bara så att valhemligheten är, som det uttryckligen står, ändamålsenligt skyddad, utan den skyddas dessutom bättre nu än vad som var fallet innan vi införde de avskärmade valsedelsställen. Grunden för interpellationen är alltså - än en gång - felaktig.
Man kan inte försöka att läsa olika rapporter på just det sätt som man kanske själv vill göra och låtsas att slutsatserna är någonting annat och tro att man ska komma undan med det i en debatt i riksdagen. Så funkar det inte - försöker man att bluffa blir man synad. Vad är det då som är bra med detta system? Det är enkelt för medborgarna. Man tar en valsedel för det parti man vill rösta på.
Vill man kryssa kryssar man; vill man inte kryssa låter man bli. Sedan stoppar man valsedeln i ett kuvert och går till valförrättaren. Det är avsevärt mycket enklare än många andra system, skulle jag vilja påstå. Hur SD ska kunna lösa de praktiska bekymren med en gemensam valsedel övergår faktiskt mitt förstånd. Jag vet inte hur ni hade tänkt er detta.
I förra valet ställde det totalt upp 79 partier med över 6 000 kandidater. Hur ska en gemensam valsedel se ut då? Hur ska det rent praktiskt lösas? Eller är det tänkt att man ska ta en valsedel, sätta en siffra för det parti man vill rösta på och sedan skriva namnet på den kandidat man vill rösta på?
SD måste väl inse att detta är avsevärt mycket krångligare och svårare för medborgarna än vad nuvarande system är? Enkelhet för medborgarna är det viktigaste. Som svar på Mikael Strandmans fråga kan jag bara konstatera att vi har ett system där alla partier hanteras på samma sätt. Det spelar ingen roll om du sitter i riksdagen eller inte.
Skulle man ha ett gemensamt valsedelsregister, där man bara skulle sätta upp de partier som i dag sitter i riksdagen, skulle man ju utesluta andra partier. Det kan man inte göra; det blir fel. Det system vi har behandlar alla partier på precis samma sätt och är rättvist i den meningen. Nej, fru talman, det system vi har är väl inarbetat, och det borgar för, påstår jag, ett högt valdeltagande.
Det finns många skäl till att vi har ett så högt valdeltagande i Sverige, och jag menar nog att ett av skälen kan vara att det för medborgarna är ett väldigt enkelt och okomplicerat system. Alla vet hur det går till. Att göra om hela systemet tror jag bara skulle riskera att krånglet ökar och att valdeltagandet därmed skulle minska.
Morgan Johansson (S):
Nej, jag har nog varit ganska tydlig i den här debatten med att jag inte avser att göra något stort systemskifte när det gäller valsedelshanteringen. Slutsatsen i Riksrevisionens och Valmyndighetens rapporter är att valhemligheten är ändamålsenligt skyddad i Sverige och att den dessutom har förstärkts med den reform vi genomförde med avskärmade valsedelsställ.
Det står i bjärt kontrast mot det som Fredrik Lindahl påstår i sin interpellation, där han ju skriver att valhemligheten inte anses säker. Det stämmer alltså inte. Val är inte till för kommunerna eller för Valmyndigheten. Valet är till för medborgarna. Det viktiga är att vi säkrar medborgarnas intressen.
Jag skulle nog vilja säga att det system vi har, som är väl inarbetat, enkelt och okomplicerat, borgar för att vi också fortsättningsvis kommer att ha ett ganska högt valdeltagande. Och det är av mycket stort och viktigt värde i en demokrati att ha ett högt valdeltagande för att just den här kammaren ska vara representativ för medborgarna.
Om vi skulle gå en väg som ökar krånglet och då riskerar att minska valdeltagandet kommer legitimiteten för den här kammaren att minska. En sådan utveckling vill jag absolut inte se. Det är precis därför som jag håller på det system som vi i dag har. Sedan vill jag lösa en del frågor som är angränsande till denna, till exempel hur synskadades valhemlighet ska kunna säkras på ett bättre sätt.
Jag vill också utvärdera avskärmningen vid valsedelsställen men inte ändra hela systemet. En parlamentarisk kommitté kommer att se över dessa delar men inte hela systemet.
Morgan Johansson (S):
Mikael Strandman har frågat mig om regeringen kommer att se över lagarna, med förarbeten och annat som därtill krävs, för att uppdatera dessa så att etniska svenskar inte särbehandlas negativt när de blir utsatta för hatbrott och diskriminering.
I interpellationen diskuteras brottet hets mot folkgrupp och den straffskärpningsregel som innebär att det ska beaktas som försvårande om ett motiv för ett brott har varit att kränka en person eller en grupp på grund av till exempel nationellt eller etniskt ursprung. Det hävdas att dessa bestämmelser skulle särbehandla brott mot svenskar. Så är inte fallet.
Vad gäller straffskärpningsregeln följer det varken av regeln som sådan eller av dess förarbeten att ett hatbrott mot en person med svenskt ursprung ska anses som mindre allvarligt än ett hatbrott mot en person ur en minoritetsgrupp. I förarbetena anges att de motiv som bestämmelsen bör träffa oftast torde föreligga i fall då brottslighet riktar sig mot minoritetsgrupper. Men det anges också att bestämmelsen naturligtvis även bör vara tillämplig vid andra brott som begås med sådana diskriminerande motiv.
Som exempel nämns uttryckligen situationer då någon med utländskt ursprung angriper någon annan just för att den är svensk. Att brott mot minoritetsgrupper rent faktiskt är vanligare har alltså ingen betydelse för hur straffskärpningsregeln ska användas. Ingenting i förarbetena antyder att brott mot svenskar borde ses som mindre allvarliga.
Vad gäller hets mot folkgrupp är det riktigt att Justitiekanslern tidigare har yttrat att fall då någon uttrycker kritik mot svenskar inte torde ha varit avsedda att träffas av straffbestämmelsen. I ett remissyttrande från 2016 har Justitiekanslern dock anfört att det, om frågan åter skulle bli aktuell, finns skäl att noga överväga innebörden av det ställningstagandet. Både regeringen och riksdagen har uttalat att hets mot svenskar är straffbart.
Riksdagen tog 2013 ställning till motioner om en översyn av hetsbrottet i syfte att säkerställa att även svenskar omfattas av det. Justitieutskottet anförde att det torde stå klart att brottsbalkens bestämmelse om hets mot folkgrupp omfattade de situationer som motionerna handlade om, nämligen hets mot svenskar. Riksdagen ställde sig bakom utskottets betänkande och avslog motionerna. Regeringen har haft samma tolkning som utgångspunkt i lagstiftningsarbete både före och efter riksdagens ställningstagande. Jag kan alltså inte se att de nu aktuella bestämmelserna skulle särbehandla svenskar.
De behöver därmed inte ses över.
Morgan Johansson (S):
Detta är återigen ett klassiskt SD-grepp. Man griper ett påstående ur luften och hoppas att ingen ska syna bluffen. Som jag var inne på tidigare går det där i en kommunal nämnd någonstans men inte i riksdagen.
Här påstås att lagstiftningen inte omfattar hets mot svenskar på grund av etniska skäl. Här påstås också att straffskärpningsregeln inte kan tillämpas i dessa fall. Båda dessa påståenden är falska.
Det står tydligt och klart att straffskärpningsregeln också kan tillämpas när brottsoffret är svenskt och när någon angrips med de motiven. Att Mikael Strandman inte hittar några domar på det är inte ett argument för att detta inte gäller. Det gäller i lagen, och när en åklagare kan åtala för det ska åklagaren också göra det.
En tingsrätt har ingen praxisverkan, utan det är först högre instanser som bestämmer hur detta ska tolkas. Men både förarbeten och lagstiftning är mycket tydliga i detta med att det kan tillämpas också i dessa fall. Detsamma gäller hetslagstiftningen. Här hänvisar Mikael Strandman till ett nästan 20 år gammalt JK-utlåtande. Han glömmer dock bort att säga att JK har signalerat en omprövning av denna hållning.
Framför allt glömmer han bort att nämna att riksdagen har uttalat sig med kraft i denna fråga. Detta gjorde man 2013, och det vet jag bestämt eftersom jag var ordförande i justitieutskottet vid den tidpunkten. Det betänkandet är solklart: Hetslagstiftningen kan användas också för de fall där det handlar om hets mot svenskar. Denna syn har regeringen också haft i alla de lagstiftningsförslag som vi har lämnat till riksdagen och som har berört denna typ av frågor.
Då infinner sig givetvis frågan: Varför vill SD till varje pris försöka föra ut bilden av att denna lagstiftning inte täcker dessa fall trots att SD egentligen vet att det förhåller sig så? Jag tror att det beror på att SD helt enkelt inte bryr sig om att hålla sig till sanningen.
Sverigedemokraternas enda intresse i detta är att de själva ska kunna fortsätta att hetsa mot invandrare i olika situationer. Därför vill ni sprida en bild av att det är tillåtet att hetsa mot svenskar. Men det är det alltså inte. Det är djupt felaktigt. I grunden är det inte dessa brott Sverigedemokraterna är emot utan invandrarna, och därför driver de diskussionen på detta sätt. Låt mig vara tydlig.
För mig spelar det ingen roll om man är svart eller vit. Om man begår brott ska man buras in, och om man begår brott med hets- och hatmotiv ska man buras in ännu längre. Det gäller oavsett vem brotten är riktade mot och vem som utför dem.
Morgan Johansson (S):
Det är ju lika för alla. Det är ju precis det jag säger. Men det verkar Mikael Strandman inte bry sig om - även om det finns förarbeten, utlåtanden och riksdagsbetänkanden som gång på gång säger att det är samma regler som gäller, att straffskärpningsregeln också innefattar om någon till exempel begår hatbrott mot svenskar och att hetslagstiftningen också kan tillämpas i dessa situationer.
Så är det enligt både lagstiftning och förarbeten. Mikael Strandman säger att det inte finns några fällande domar. Det kan ju faktiskt bero på att det motsatta är betydligt vanligare, det vill säga att minoriteterna i Sverige utsätts för betydligt fler rasistiska tillmälen och hatbrott.
Det som Sverigedemokraterna livnär sig på och som definierar Sverigedemokraterna är att hela tiden försöka driva fram ökade konflikter mellan svenskar och invandrare och utmåla invandrare som särskilt kriminella, särskilt farliga och människor som egentligen inte borde vara här. Det är essensen av Sverigedemokraternas politik.
För oss spelar det som sagt ingen roll ur en straffrättslig synvinkel. Om man är svensk och hetsar mot invandrare ska man dömas för det brottet. Om man är invandrare och hetsar mot svenskar ska man också dömas för det brottet.
Lagstiftningen ska vara neutral i detta avseende, och jag hävdar att lagstiftningen är det. Jag vänder mig med kraft emot Sverigedemokraternas ständiga försök att slå in kilar och öka polariseringen mellan svenskar och invandrare.
Det är därför nästan dråpligt att höra Mikael Strandman oroa sig över en polariserad debatt när Sverigedemokraterna är det parti som står allra mest för att hetsa och undergräva förtroendet mellan olika folkgrupper. Jag vet inte varifrån Mikael Strandman har fått det där om att det skulle vara just svenska pensionärer som hetsar mest mot muslimer. Det är inte min bild.
Kanske har Mikael Strandman något belägg för detta eller så är det, som så mycket annat, gripet ur luften.
Morgan Johansson (S):
Som sagt: Det är lika för alla. Det framgår av både förarbeten och riksdagsbetänkanden att det är så, och det är denna grund som domstolarna har att döma efter. Sedan, i likhet med alla andra brott, måste en handling bevisas för att det ska hålla i en rättegång.
Det finns ett stort antal anmälningar om hets eller hatbrott mot invandrare som inte heller har lett till fällande domar av det skälet att man inte har kunnat bevisa att det var fråga om det eller att syftet var det. Detta är också ett mycket stort bekymmer i en del fall. Vi har förstärkt polisens insatser när det gäller hatbrott.
Vi har nya hatbrottsgrupper i storstäderna nu, och vi har också en organisation som täcker hela landet. Dessa hatbrottsenheter kommer naturligtvis att jobba med båda delar om det skulle komma så långt. Detta gäller både om man hittar fall där personer hetsar eller angriper svenskar och om man hittar fall där personer hetsar eller angriper någon av minoriteterna.
Rättsligt sett är det som sagt likabehandling, och detta är viktigt att ha klart för sig. Därmed faller grunden för Mikael Strandmans interpellation. Om man går tillbaka och tittar på hur det egentligen ser ut både i förarbeten och i utskottsbetänkanden kommer man att se att det är på det sättet.
Morgan Johansson (S):
Richard Jomshof har frågat kultur- och demokratiministern samt ministern med ansvar för idrottsfrågorna Amanda Lind om hon kan tänka sig att verka för att en folkomröstning om invandringspolitiken hålls i Sverige. Interpellationen har överlämnats till mig. Den 14 juni 2019 beslutade regeringen att tillsätta en parlamentariskt sammansatt kommitté som ska ta ställning till den framtida svenska migrationspolitiken. I kommittén deltar samtliga åtta riksdagspartier, däribland Sverigedemokraterna.
Jag konstaterar att migrationspolitiken är föremål för en omfattande debatt och behandlas ingående inom ramen för de beslutsförfaranden som den representativa demokratin tillhandahåller. Jag avser därför inte att verka för en sådan folkomröstning som Richard Jomshof efterfrågar.
Morgan Johansson (S):
Så har vi då hört denna retorik ett varv till. Det är inte första gången som det talas på detta sätt. Jag verkar i en tradition som bygger på solidaritet, medmänsklighet, internationell samverkan och allas lika värde. Det är detta som i grunden styr det socialdemokratiska partiet. Richard Jomshof verkar i en annan tradition.
Den traditionen bygger på att odla hat, att odla misstro mellan etniska grupper, att hetsa mot invandrare, att skylla alla samhällsproblem som över huvud taget går att finna på någon annan och på att peka ut den gruppen samt på att framställa människor som har en annan etnisk bakgrund som obegåvade, som korkade, som mindre värda och som farliga. Detta är genomgående i Sverigedemokraternas retorik så gott som alltid.
Det är detta den går ut på - syndabockstänkandet. Alla problem ska skyllas på invandrarna. Richard Jomshof glömmer att av de människor vi pratar om är det i dag över 1 miljon löntagare på svensk arbetsmarknad som är födda i andra länder. Richard Jomshof talar om tärande.
Alltså, vi talar om industriarbetare, undersköterskor, lärare, läkare och butiksanställda - hundratusentals människor som är födda utomlands men som varenda dag går till jobbet för att arbeta för det land som är vårt gemensamma hem - Sverige. De arbetar för dig, Jomshof, de arbetar för mig, de arbetar för oss, de arbetar för våra barn och de kommer att arbeta för oss när vi blir äldre och en dag ska in i äldreomsorgen.
Då säger Jomshof att nu ska vi folkomrösta om invandring och bedriva kampanjer för eller emot invandring. Det har bedrivits sådana kampanjer förr i Sverige. Jag lade precis ifrån mig Ola Larsmos bok Djävulssonaten , som handlar om retoriken på 30-talet och hur man drev kampanjer just mot exempelvis att Sverige under den tiden skulle ta emot judar. Det mest kända mötet var i Uppsala studentkår 1939, Bollhusmötet.
Då handlade det om ifall Sverige skulle ta emot en grupp judiska läkare från Tyskland. Då, fru talman, gick den tidens Jomshofar upp i talarstolen och sa precis det som Jomshof säger i dag. De varnade för allt hemskt som skulle inträffa om Sverige skulle göra detta. Främmande folkelement kallade man det på den tiden. Jomshof använder andra ord, men han menar exakt samma sak.
Stoppa judeimporten, sa de. Jomshof använder andra ord, men han menar exakt samma sak. Fru talman! Den tidens socialdemokrater stod på andra sidan. De sa: Vi måste visa medmänsklighet och humanism i den värld som vi lever i. Fru talman! Det här är varken första eller sista gången som vi har den här debatten; den kommer att fortleva. Vad tror ni hände efter kriget?
Jo, alla den tidens Jomshofar sprang och gömde sig i skogen när det gick upp för dem vad den här typen av retorik hade inneburit på riktigt. Fru talman!
Min åsikt är att Sverige ska ta ett ansvar för flyende människor, men inte mer än vi klarar av, inte tillbaka till 2015, inte på ett oreglerat och kaosartat sätt utan med ordning och reda men med bevarad medmänsklighet och humanism.
Morgan Johansson (S):
Jag kan nog leva med att Richard Jomshof tycker att jag är otrevlig och oförskämd. Så fort man ger lite mothugg till Sverigedemokraterna får man höra det där. Men det börjar kanske bli dags att sätta ned foten mot er på ett lite tydligare sätt, så att ni får känna på vad det handlar om när man verkligen sätter sig emot er argumentation.
Richard Jomshof, åk till koncentrationslägren i Tyskland och läs listorna över döda socialdemokrater och fackföreningsmän som hamnade där när nazisterna tog över! Sedan kan vi tala om historien. Stå inte här och försök göra någon historieförfalskning, historierevision, för den debatten kommer du att förlora. Fru talman! För mig spelar det ingen roll om man är svart eller vit. Begår du brott ska du buras in.
Det måste vara samma regler som gäller rakt av. Här skiljer vi oss åt, för Sverigedemokraterna bryr sig i praktiken inte om brott som svenskar begår. Jag ser aldrig sverigedemokrater reagera när det är en etnisk svensk som har begått ett brott, utan ni använder kriminalpolitiken för att driva fram frågor i er invandringspolitik. Det är inte brotten ni är emot, utan det är invandringen. Det är det som skiljer oss åt.
Det arbete som vi nu har börjat sätta i sjön när det gäller att bekämpa gängkriminaliteten kommer vi att fortsätta med. Jag är övertygad om att med rätt resurser, fler verktyg för polisen och hårdare straff kommer vi att kunna stampa ut också den allra mest allvarliga gängkriminaliteten. Men blanda inte ihop det här med någon allmän invandringsdebatt! Det ställer jag inte upp på.