Beatrice Ask (M):
När det gäller ordningen på besvarande av interpellationer är jag övertygad om att det har gått i rätt ordning. Det viktiga är väl ändå att frågan diskuteras. Rättsfrågorna är oerhört centrala. Regeringen har på olika sätt redan arbetat aktivt för det.
Vi har inrättat Säkerhets- och integritetsskyddsnämnden med mycket viktiga uppgifter att granska hur polisens insatser genomförs och hur man hanterar olika frågor där det annars inte finns så mycket allmän insyn. Vi har en ny ordning för internutredningarna. Det har utretts två gånger och analyserats på längden och tvären.
Vi gör nu en väldigt självständig organisation med all den kraft som jag tror är nödvändig. Det gör vi utan att för den skull kalla den en särskild myndighet, vilket oppositionen delvis har krävt. Integriteten i den utredningsverksamhet som nu kommer att ske tror jag ingen kan ifrågasätta och inte heller kvaliteten i det de gör.
Vi håller också på med ett arbete för att se över vad man kan göra för att få bättre möjligheter att få resning i till exempel brottmål. Även i det perfekta systemet dyker det upp situationer där den enskilde kan känna att frågan måste prövas ytterligare. Vi arbetar absolut med dessa frågor och kommer att fortsätta att göra det. Vi går tillbaka till det som ändå är interpellationens frågeställning, eftersom jag tycker att den är viktig.
Här har vi haft en händelse där det väckts frågor utifrån de rapporter vi har fått via medierna och annat. Åklagare har nu det ärendet. Det gör att jag inte kan gå in på det i detalj. Jag tycker att det är rätt ordning. Ingripanden från polis på grundval av de anmälningar och den information man har kan innebära situationer som är väldigt besvärliga.
Det är oerhört viktig att i laga ordning reda ut och utvärdera för att polisen hela tiden ska utveckla sin metodik. Det går inte att undvika att enskilda människor ibland är med om att polisen gör ingripanden fastän de inte är skyldiga. Faktum är att ingen är skyldig förrän dom har fallit.
Oavsett om det är en person som skulle befinnas vara skyldig i slutänden kommer det i omgivningen att finnas människor som störs eller påverkas av ett ingripande. Det är just därför jag är oerhört angelägen om att denna typ av arbetsinsatser från polisen utvärderas.
Vi måste hela tiden utveckla en metodik som löser uppgiften men som också i sin professionalitet, sitt bemödande och sin uppföljning innebär att människor känner att insatsen var relevant och förstår varför den gjordes. Det som inte framgår av vare sig medierna eller annan rapportering är vilket underlag polisen hade för sitt ingripande.
Till dess att en utredning är klar måste vi förutsätta att polisen har arbetat proportionellt utifrån de underlag som de hade. Det är när man har alla dessa faktorer med som man kan bedöma om det var rätt och riktigt.
Jag är noga med att vi ska ha ordning och reda när det gäller vilka insatser som krävs och att polisen ska följa de regler som gäller om att arbeta med så lite våld som nöden kräver men också på ett sådant sätt att inte oskyldiga människor i onödan påverkas eller får problem därför att insatser har gjorts. Nu får detta utredas och prövas i det rättsväsen som vi har för att lösa uppgifterna.
Jag tycker att det är oerhört viktigt att det blir gjort.