KBLab/rixvox huggingface dataset:
Karolina Skog (MP):
Lars-Arne Staxäng har frågat barn-, äldre- och jämställdhetsministern om hon och regeringen avser att ta några initiativ för en översyn av nuvarande strandskyddslagstiftning för att underlätta för byggande av fler bostäder. Han har även frågat om hon avser att vidta några åtgärder för att åstadkomma en mer restriktiv användning av 300-metersregeln i strandskyddet.
Detta är inte en barnfråga, inte en äldrefråga och inte heller en jämställdhetsfråga, och arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Strandskyddet återkommer i flera frågor och debatter, och jag svarade så sent som i går på två skriftliga frågor om strandskyddet från Lars-Arne Staxängs partikollegor Åsa Coenraads och Lars Hjälmered .
Som jag anförde i mitt svar på de frågorna har regeringen velat avvakta resultatet av de ändringar av strandskyddsreglerna som alliansregeringen beslutade om - bland annat 2009 års regler om områden för landsbygdsutveckling i strandnära lägen - innan eventuella ytterligare förändringar görs. Regeringen anser nu att det är dags att se över reglerna om områden för landsbygdsutveckling i strandnära lägen - de så kallade LIS-reglerna.
Detta är en del av regeringens aktiva arbete för fler bostäder i hela landet. Vi vill se en levande landsbygd som kan utvecklas, samtidigt som ett attraktivt landskap kan bevaras och värdefulla naturmiljöer skyddas, och bedömer att det finns potential att utveckla LIS-instrumentet i det syftet. Det är lite grann på det sätt som mäklare brukar använda ordet potential när de talar om renoveringspotential i fråga om ruckel.
Regeringen har därför i budgetpropositionen för 2017 aviserat att det ska göras en översyn av LIS-reglerna. Syftet med översynen ska vara att ytterligare främja landsbygdsutveckling i områden med god tillgång till stränder utan att de värden som strandskyddet långsiktigt syftar till att skydda riskerar att skadas.
Som Lars-Arne Staxäng redogör för i sin interpellation kan länsstyrelserna under vissa förutsättningar besluta att utvidga ett strandskyddsområde till att gälla upp till 300 meter från strandlinjen. Genom 2009 års ändring av strandskyddsreglerna skärptes kravet för att få utvidga ett strandskyddsområde. Utvidgning får sedan dess ske endast om det behövs för att säkerställa något av strandskyddets syften.
Avsikten är att det ska finnas ett tydligt och långsiktigt behov av ett utvidgat strandskydd. I samband med ändringen gavs länsstyrelserna i uppdrag att se över och fatta nya beslut om utvidgade strandskyddsområden i det egna länet för att bättre anpassa dem till strandskyddets båda syften. Enligt Naturvårdsverkets analys av resultatet av översynen minskade den totala arealen utvidgat strandskydd för landet som helhet.
Regeringen har mot denna bakgrund för närvarande inte för avsikt att se över länsstyrelsernas möjlighet enligt gällande rätt att utvidga strandskyddet i ett område utöver 100 meter om det behövs för att säkerställa något av strandskyddets syften.
Karolina Skog (MP):
Jag vill börja med att berömma Lars-Arne Staxäng rakryggade sätt att erkänna att den borgerliga regeringens LIS-reform måste ses som ett misslyckande. Den har inte uppnått sina syften. Det är bakgrunden till att vi från regeringens sida nu har aviserat en översyn.
Syftet är att inom ramen för det aktiva arbetet för fler bostäder i hela landet se över hur en reform kan utverkas så att vi når målet att bidra till en god landsbygdsutveckling - tillsammans med ett gott skydd för stränder, friluftsliv och natur.
Jag vill på samma sätt berömma den tidigare regeringen för initiativet att ta om alla beslut om det utvidgade strandskyddet. Det ger visserligen en stor arbetsbörda, men det har lett till att vi har kunnat uppmärksamma vissa delar av skild praxis runt om i landet.
Det ska självklart inte finnas, och genom denna stora genomgång kan vi komma åt detta så att vi får en saklig och jämbördig praxis i hanteringen av strandskyddet över hela landet. Det var ett bra initiativ. Jag vill också kommentera debatten. Man kan bedriva opinion på olika sätt.
Regeringen bjöd in till breda bostadssamtal, bland annat för att kunna ta upp frågan om strandskydd i syfte att nå samförstånd. Moderaterna valde dock att lämna de samtalen, vilket jag verkligen beklagar, och därför har vi nu blivit tvungna att ensidigt från regeringen närma oss dessa frågor som är viktiga.
Jag måste säga att jag tycker att det är ett tråkigt sätt att bedriva opinion att hoppa av ett samtal för att sedan ägna sig åt att klaga på att det inte går tillräckligt fort eller inte blev precis som man ville. Detta är frågor vi bör kunna nå samförstånd om. Jag tror att vi i grunden är överens bland annat om att det kommunala självstyret är viktigt och att avvägningsfrågorna till allra största del ska ligga just på kommunerna.
Men samtidigt ska vi ha ett statligt regelverk som tillämpas sakligt och jämnt över landet, och det är den balansen vi försöker finna. Då är översynen av LIS-reformen ett viktigt steg.
Karolina Skog (MP):
Lars-Arne Staxäng och jag kanske pratar förbi varandra. Det viktiga är inte bara när beslut fattas. Ofta tar det flera år att genomföra beslutet. Det gäller också det beslut som jag alldeles nyss berömde den borgerliga regeringen för. Det fattades 2009. Man beslutade då att alla beslut om strandskydd upp till 300 meter ska omprövas. Det pågår nu. Arbetet är inte slutfört, utan det är en pågående process.
Regeringen hanterar en stor mängd överklaganden som rör just översynsärenden. Vi har återförvisat ett antal ärenden, bland annat till Länsstyrelsen i Västra Götaland, med synpunkter på det formella i hanteringen. Den översyn som pågår just nu bidrar till en större likvärdighet i hanteringen av strandskydd.
En del problem har kommit i dagen, och det är gott så. Samtidigt ser vi under den här översynen att mängden strandskydd över hela landet har minskat. Därför är det inte sakligt rätt att påstå att 300metersregeln skulle vara en praxis som tillämpas över hela landet.
Det är helt enkelt inte korrekt. Det som Lotta Finstorp tog upp om de ekonomiska aspekterna är mycket viktigt. Det är bra att det kommer fram i diskussionen. Initiativet att se över LIS-områden är inom regeringens arbete att tillse att det blir fler bostäder, och då pratar vi om helårsbostäder, runt om i landet.
Då är de ekonomiska villkoren en väsentlig aspekt. De ska självklart vara en del i en sådan översyn av LIS-områdena. Vi kan konstatera att det inte har fungerat med dagens system. Det är bakgrunden till att översynen behövs. Vi vill inte ha snygga regler, vi vill ha ut fler bostäder där de efterfrågas, vilket gäller över hela landet.
Problemet med att finansiera bostäder på landsbygden är i dag stort och en viktig orsak till att det inte byggs i den omfattning som efterfrågan ger vid handen. Vi har samma verklighetsbild, och jag har hopp om att översynen av LIS-oråden kommer att kunna möta åtminstone vissa av de problem som finns i dag. I den översynen hanteras 300-metersregeln, och det är ett mycket aktivt arbete.
Karolina Skog (MP):
I den här debatten finns det många delar som vi nog är överens om över partigränserna. Vi är överens om att bostadsbyggandet behöver öka över hela landet där det finns en efterfrågan. Vi är överens om att skyddet av stränder är viktigt för friluftslivet och naturskyddet. Det behövs ett tydligt, långsiktigt regelverk som tillämpas likvärdigt över landet och på ett korrekt sätt.
Kommunerna, som har ansvaret för bedömningen, måste få förutsättningar att sköta sina uppgifter både ur bostadsförsörjningssynpunkt och ur naturskyddssynpunkt. Mot bakgrund av detta bjöd regeringen i våras in till breda bostadspolitiska samtal i hopp om att nå ett samförstånd. Jag beklagar att det inte blev så.
I stället hamnade vi här i en debatt om frågor som vi kanske skulle ha nått samförstånd kring. Det var tråkigt, men det gör inte att vi från regeringen är passiva, utan vi har ensidigt tagit initiativ - vi har en lista på 20 punkter.
Bland annat ska vi se över LIS-reglerna så att vi får till större möjligheter att bygga helårsbostäder runt om i landet.
Karolina Skog (MP):
Jag tackar så mycket för en viktig debatt. Det är viktigt att vi pratar om de friluftspolitiska målen, om huruvida vi ser ut att klara dem och om vad som händer. Jag vill upprepa att den ökning av stödet till friluftsorganisationer som vi har gjort var från 28 miljoner till 48 miljoner. Det är en väldigt kraftig ökning.
Jag har fått förmånen att träffa flera av medlemsorganisationerna inom Svenskt Friluftsliv, och jag ser exempel på vad de gör med de här pengarna. Lite anekdotiskt: En av de saker de gör är att vända sig till skolor och stötta deras arbete med att få ut barn i naturen. Svenskt Friluftsliv hjälper sina medlemsorganisationer att nå nya grupper och "öppna upp".
Det är ofta verksamheter som inte kräver att man är medlem, utan det kan vara öppet - en specifik dag kan man dyka upp ganska spontant. Det tror jag är väldigt viktigt, inte minst för barn i utanförskap, där medlemskapet annars kan vara en tröskel. Fokus nu måste vara att vi följer utvecklingen med de nya pengar som har kommit. Vilken verksamhet blir det?
I vilken mån bidrar den verksamheten till att nå de mål som riksdagen har satt upp? Vi måste låta det gå ett tag innan vi fattar nya beslut om eventuella ännu större tillskott.
Karolina Skog (MP):
Även jag har haft flera diskussioner med organisationen Svenskt Friluftsliv, dels för att följa upp vad som händer med pengarna, dels för att se hur det ser ut i arbetet med de friluftspolitiska målen. I de diskussionerna är det tydligt att anslagen är en viktig del men att det också handlar om flera andra delar. En del är att det behövs infrastruktur ute för att man ska kunna bedriva verksamheten. Där är de tillskott som regeringen gjort till drift och underhåll och skydd av natur väldigt viktiga.
Det handlar om att upprusta leder och skydd men också om väldigt basala saker som att upprusta toaletter och se till att de är handikappanpassade. Det kan vara en väldigt viktig förutsättning för en förening som ska ta ut barn, inte minst barn som är ovana vid att vara i naturen.
Svenskt Friluftsliv är även involverat i den diskussion som förs kring att öka barnens rörlighet under skoltid och inspirera till rörligheten under skoldagen. Det handlar inte bara om anslag utan även om att engagera den kunskap som finns inom organisationen i flera olika delar men också skapa förutsättningar i form av infrastruktur för att man ska kunna växa.
Karolina Skog (MP):
Jag vill avsluta med att säga att jag är väldigt glad för att det finns ett stort engagemang i Svenskt Friluftsliv. Det är fråga om stora organisationer med många medlemmar som gör mycket nytta för folkhälsan och livskvaliteten och möjliggör för många svenskar att förverkliga sin kärlek till den svenska naturen. Jag är väldigt glad att få diskutera det här i riksdagen, som har fastslagit de viktiga friluftspolitiska målen.
Svar på interpellationer
Karolina Skog (MP):
Katarina Brännström har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att skynda på regeringens hantering av överklaganden från kommuner om utvidgat strandskydd. Den 1 juli 2009 trädde av den borgerliga regeringen beslutade ändringar av strandskyddsreglerna i kraft. De innebar bland annat att kravet för att få ett utvidgat strandskyddsområde skärptes.
Utvidgning får sedan dess endast ske om det behövs för att säkerställa något av strandskyddets syften, och en utvidgning gäller efter den 31 december 2014 endast om den har beslutats med stöd av den nya lagstiftningen.
I samband med att dessa ändringar trädde i kraft gavs länsstyrelserna i uppdrag att se över och fatta beslut om utvidgade strandskyddsområden i det egna länet. Enligt Naturvårdsverkets analys av resultatet av översynen har den medfört att arealerna utvidgat strandskydd har minskat för landet som helhet.
Regeringen prövar efter överklagande länsstyrelsernas beslut om utvidgat strandskydd. Översynen av det utvidgade strandskyddet har medfört att regeringen på kort tid har fått in ett mycket stort antal ärenden, många i vilka såväl kommunen som ett stort antal enskilda har överklagat.
Ofta kräver ärendena omfattande utredning av såväl formella som sakliga frågor, och de berör normalt flera olika allmänna och enskilda intressen. Allt detta påverkar självklart handläggningstiden. Miljö- och energidepartementet har som mål att 75 procent av nu aktuella ärenden ska vara avgjorda inom ett år från det att de inkom till departementet.
Men eftersom ärendena skiljer sig åt vad gäller komplexitet och omfattning varierar handläggningstiderna. Utgångspunkten för regeringens handläggning är dock alltid att den ska ske snabbt, effektivt och utan att rättssäkerheten eftersätts.
Karolina Skog (MP):
Då vill jag återigen påminna ledamoten och lyssnarna om att det beslut som det här handlar om är ett uppdrag som den förra regeringen gav till samtliga länsstyrelser att se över samtliga utvidgade strandskydd. Som bekant har vi en mycket lång kust och väldigt stora arealer som är aktuella för ett utvidgat strandskydd. Det var förväntat att det skulle leda till en mycket omfattande ärendehantering.
Det hoppas jag verkligen att regeringen förstod när man fattade det beslutet. Mellan oktober 2014 och februari 2015 inkom till Miljö- och energidepartementet 108 överklaganden som föranleddes av just den här frågan. Det ska jämföras med att det ett normalt år inkommer till denna enhet ungefär totalt 100 ärenden.
Det här beslutet genererade alltså lika många överklaganden som samtliga beslut i övrigt. Men inför beslutet gjordes det på departementet en förstärkning på handläggarnivå för att man skulle kunna hantera dessa ärenden.
Hanteringen av den nya lagstiftningen har också genererat många samtal. Regeringen har en mycket aktiv dialog med den samlade kretsen länsstyrelser om vilken som är den rimliga hanteringen och hur man ska arbeta med tillämpning av lagstiftningen i enlighet med uppdragen att verka för ett ökat bostadsbyggande. Den här regeringen är mycket tydlig med att det är högt prioriterat.
Vi är också väldigt tydliga med att samtliga myndigheter ska ha med det när man gör sina avvägningar och fattar beslut i handläggningsfrågor. En försvårande omständighet är att nästan alla som överklagar begär inhibition, och då ska den hanteras först och skyndsamt. Det är ett av skälet till att vissa ärenden blir liggande länge eftersom vi alltid måste hantera inhibitionerna först.
Det hade man inte förutsett, men det är en sak som fördröjer handläggningen utan att den direkt skapar någon nytta. Om man tittar bakåt är det väldigt sällan som det blir en inhibition, men frågan måste ändå prövas, och det slukar väldigt mycket tid.
Det viktiga här är dialogen mellan regeringen och länsstyrelserna, hur man hanterar frågorna samfällt och hur man gör avvägningar mellan olika intressen. Det är komplicerade frågor, inte minst för att det rör enskilda intressen på ett sätt som verkligen påverkar äganderätten.
Utifrån det stora uppdrag som den förra regeringen gav till samtliga länsstyrelser får vi nog acceptera att dessa svåra frågor behöver ta sin tid att pröva.
Karolina Skog (MP):
Först vill jag tydligt poängtera att om regeringen i dag ändrar lagstiftningen om hur man får fatta beslut om utvidgat strandskydd kommer det självklart inte att på något sätt påverka pågående rättsprocesser. Där vill jag rätta ledamoten. De processer som är igång ska hanteras korrekt och effektivt.
Det finns ett stort tryck för bostadsbyggande över hela landet. Regeringen är mycket tydlig med att vi måste få gå fram här. Det var därför som regeringen tog initiativ till breda bostadspolitiska samtal för att bland annat diskutera möjliga regelförenklingar. Tyvärr blev det inget därför att oppositionen valde att lämna samtalen.
Men regeringen har ändå identifierat ett antal förenklingar som vi kommer att gå vidare med på eget initiativ. Till skillnad från den förra regeringen har vi ändrat i överklagandereglerna och tagit bort en överklagandeinstans i plan- och byggprocessen i Sverige. Vi såg att den inte tjänade syftet med ett ökat medborgarinflytande.
Frågan är komplex. Samtidigt är samhällsplanering och strategiskt byggande ett viktigt redskap för samhället att möta de utmaningar vi står inför. Det är otroligt viktigt att med alla nya bostäder som byggs i Sverige följer en offentlig service som är genomtänkt och klok.
Den ska lösa sina uppgifter, bidra till våra miljöer och skapa god livskvalitet. Här finns en avvägning att göra. Min kollega bostadsminister Peter Eriksson är mycket aktiv med att titta på vilka regelförändringar som kan göras.
Han har bland annat tagit initiativ till en översyn av arbetet med de så kallade LIS-områdena som rör strandskyddet, i syfte att verkligen stärka utvecklingen av bland annat bostadsbyggande på landsbygden. Ingenting av detta förändrar att det nu råder en omfattande process om det utvidgade strandskyddet, som är sjösatt och är igång.
Vår uppgift just nu är att hantera den korrekt och effektivt samt göra kloka avvägningar mellan allmänna och enskilda intressen. Jag vill också erkänna att syftet med översynen var att mängden utvidgade strandskydd skulle minska. Det har de gjort.
Därmed är reformen arbetskraftskrävande, men den verkar ändå nå sitt syfte.
Karolina Skog (MP):
En viktig sak för att förstå det som händer är att de överklaganden som når ända upp till Miljö- och energidepartementet är komplicerade och komplexa. De enkla ärendena löses lägre ned i systemet. Ärendena skiljer sig mycket åt.
Några av dem sticker ut genom att vara överklagade av flera olika parter, inte sällan med motsatt intention i sin överklagan, och rör flera enskilda intressen, det vill säga flera fastighetsägare. De berör i juridisk mening flera allmänna och enskilda intressen och är komplexa till sin natur. De sticker ut vad gäller handläggningsärenden.
Sedan finns en kommunikation mellan konstitutionsutskottet och Miljö- och energidepartementet om detaljerna. Det är en anledning till att jag inte vill gå in för djupt i detaljerna. Det finns en sådan kommunikation. Självklart har arbetet stärkts, och vi gör också ytterligare förstärkningar för att hålla en tillräckligt god bemanning. Men detta är inte det enda svaret.
De frågor som är komplexa innebär också mycket kommunikation i hela ärendet och mycket bred beredning i Regeringskansliet. De berör då flera departement. Vi arbetar självklart mycket intensivt med dessa frågor. Jag har fått möjlighet att ta ett hyfsat antal av dem till beslut. Vi jobbar på - det lovar jag.
Karolina Skog (MP):
För att reda lite ordning i detta: Det fanns tidigare riktigt gamla beslut om strandskydd som hade fattats enligt den förrförra lagstiftningen, som var smalare. Sedan utvidgades lagstiftningen till att inkludera fler värden. När lagstiftningen gjordes om igen beställdes en översyn av alla beslut.
Då måste man rimligen ha förstått att det fanns ett antal beslut som var fattade enligt en gammal lagstiftning som var betydligt smalare. När översynen gjordes var det självklart att det skulle innebära vissa utvidgningar eftersom omprövningen görs enligt gällande lag, som i förhållande till vissa av besluten är mer omfattande.
Det kan inte ha varit en överraskning för den regering som beställde översynen. Det är en mycket väntad effekt. Sedan har, precis som intentionen var, den areal av marken i landet som helhet som är skyddad med 300 meters strandskydd minskat. Men att det skulle bli olika effekter i olika delar av landet måste ha varit väntat.
Annars måste jag undra vad den förra regeringen tänkte när den gjorde beställningen. Det är också tydligt att den omfattande förändring som gjorts av strandskyddet har lett till stora och omfattande juridiska prövningar. Det har bland annat inneburit ett hundratal överklagandeärenden, som ligger på regeringens bord. Vi måste ha respekt, tycker jag, för den typen av juridiska processer och låta dem ha sin gång.
Man tar en fråga i taget och angriper där det är viktigast. Jag uppfattar att det finns en bred uppfattning att LIS-reformen inte har uppfyllt sitt syfte. Jag tycker att det är en god ordning att vi börjar med att se över den delen och gör det i syfte att nå ökat bostadsbyggande och god landsbygdsutveckling - med respekt för de naturvärden som ska skyddas.
Jag vill verkligen framhålla att det är en god ordning att vi börjar i den delen och inte ser över 300-metersregeln innan den rättsliga prövningen av omprövningsbesluten är färdig. Det vore en förhastad styrning.
Karolina Skog (MP):
Ledamoten ägnar tid i riksdagens kammare åt att recensera statliga myndigheters myndighetsutövning. Jag kommer inte att instämma i den kören. Vi har en mycket omfattande ordning för att pröva besluten. Just nu pågår ett hundratal ärenden om överklagande av enskilda beslut. Det arbetas väldigt hårt, och det ska ske i laga ordning.
Inom Regeringskansliet arbetar vi också som bäst med innehållet i uppdraget kring LIS-reglerna.
Det är ju viktigt att vi verkligen lär av det som inte har fungerat i tidigare uppdrag och landar rätt denna gång så att vi når de syften vi är överens om: en levande landsbygd, möjlighet att bygga bostäder över hela landet, säkrad tillgång till relevanta områden för friluftsliv och säkrade naturmiljöer. Det är en svår fråga, och därför är det viktigt att landa rätt och inte upprepa tidigare misstag.
Strandskyddet var - det tycker jag också är värt att notera - en av de frågor som diskuterades inom ramen för de blocköverskridande bostadspolitiska samtalen. Moderaterna och övriga allianspartier valde att lämna samtalen och lämnade därmed också möjligheten till en bred överenskommelse om bland annat strandskyddet. Jag beklagar verkligen detta.
Men från regeringens sida har vi ändå valt att gå fram och lova en översyn av LIS-reglerna, som inte fungerar till fullo; det ger vi prioritet.
Karolina Skog (MP):
Jag vill passa på att gå tillbaka och kolla varför vi har ett strandskydd. Det har sin bakgrund i 1950-talets bestämmelser om möjlighet att förbjuda bebyggelse i strandområden. På 90-talet tillkom syftet att skydda den biologiska mångfalden.
För min del skänker jag ofta, när jag reser i andra länder, en tacksam tanke till strandskyddet, när man kan bevittna hur människor exkluderas från värdefulla strandområden och hur naturvärden exploateras på ett kortsiktigt sätt. Samtidigt har vi, precis som ledamoten konstaterar, generöst med stränder i detta land, och det ska vi skatta oss lyckliga för.
Att landsbygden kan fortsätta utvecklas och att det innebär nya bostäder på landsbygden är vi brett politiskt överens om. Vi är också brett politiskt överens om att LIS-reformen inte har nått sitt syfte och närmast kan kallas ett misslyckande.
Jag beklagar att vi inte kunnat gå fram brett med ett gemensamt uppdrag att se över detta, men regeringen prioriterar att göra en översyn för att verka för god utveckling i hela landet - med nya bostäder och skydd för både friluftslivet och naturvärden.
Karolina Skog (MP):
Jag tackar ledamoten för en relevant fråga. Att öka bostadsbyggandet över hela landet är en angelägen uppgift som regeringen tar på stort allvar. Vi arbetar brett med denna fråga.
Vi har, precis som ledamoten poängterar, blivit uppmärksammade på att det finns brister i gränsdragningen i va-lagstiftningen som inte stämmer överens med den höga ambition vi har när det gäller va-lagstiftningen. Vi har uppmärksammat frågan och delar problembilden. Jag kan i dag inte i detalj säga mer, men jag kan meddela att vi har uppmärksammat problemet.
Jag delar bilden att det vore bra att åtgärda det. Frågan är under beaktande av regeringen. Jag kan inte i dag ge exakta besked om vad som kommer att hända.