KBLab/rixvox huggingface dataset:
Peter Johnsson (S):
Interpellationsdebatten får interpellanterna stå för. Jag har själv inte lyssnat på debatten. Men vi har inte gjort någon förändring av vår inriktning när det gäller internationell politik för Försvarsmaktens räkning. Rolf Gunnarsson nämnde 550 timmar och frågade hur vi kom fram till att det inte ska vara 550 timmar. Du lyssnar inte på vad jag säger, Rolf. Jag säger så här: Gör saker och ting i rätt ordning!
Då kanske vi kommer fram till något annat än 550 timmar, beroende på vilken inriktning vi ska ha internationellt. Om vi inte ska vara framework nation exempelvis i framtiden kanske vi inte behöver 550 timmar. Vi vet inte det eftersom vi inte har haft en ordentlig diskussion om på vilket sätt vi ska använda den svenska försvarsmakten i framtiden. När det gäller de insatser vi gör i dag använder vi ju Hercules. Herculesplanen har motmedelssystem, men de kan inte flyga så långt.
Det var det jag sade i mitt inledande anförande, att när det gäller långsiktiga insatser som är av längre art, där vi inte behöver stå i beredskap i tio dagar utan kanske 30-90 dagar, har vi en påfyllnad via andra transportmedel. Det är exempelvis båt, som kör till en hamn och att vidaretransporten sedan sker med Hercules, på järnväg eller väg beroende på hur det ser ut i den insatsort där vi är.
Det fungerar ju i dag. Det är egentligen inte det som är det stora bekymret. Vi har sagt i vår reservation: Titta över, diskutera och ta fram ett underlag så kanske vi i framtiden kommer fram till ett förslag som är mer balanserat än ett åtagande på 20-30 år till, när Försvarsmaktens ekonomi är i fullständigt haveri som den är för tillfället. Det får naturligtvis ni i regeringen vara ansvariga för.
Det kan ni inte skylla på oss socialdemokrater. Ta tag i politiken på det här området så ska ni se att vi kan föra ett resonemang i framtiden!
Peter Johnsson (S):
Man förundras lite när man hör Staffan Danielsson. Om det skulle vara som Staffan Danielsson säger, hur kom vi då ned till Afghanistan och Liberia? Cyklade vi då? På något sätt måste det finnas en sanningshalt i det man säger om hur vi har ställt oss till det här avtalet. Det är här avtalets art och hur det ser ut som vi ifrågasätter. Det finns också en annan sak som är ganska viktig.
Den ekonomiska situationen för Försvarsmakten i dag är inte speciellt bra. Det gäller de förslag som ÖB nu försöker lämna med nedläggning av förbandsorter till höger och vänster. Ibland är det Luleå, och sedan är det Ronneby och Revinge. Det är ett fullständigt kaos och moras.
I det läget står vi här i kammaren med skygglappar och fattar beslut om att vi långsiktigt ska investera 7,5 miljarder och kanske ännu mer i en strategisk flygförmåga som vi i dag använder i ett annat koncept som kallas för Salis. Det är vad man på något sätt är emot. Vakna, vi har bekymmer i försvarspolitiken!
Ni vänder er mot oss och pekar på att vi inte soldariskt ville ställa upp på inriktningen att gå med internationellt. Jag vill säga: Fy skäms! Vi vill visst solidariskt ställa upp i internationella insatser runt om i världen där behovet finns. Det har vi alltid gjort och kommer alltid att göra med ett FN-mandat i botten. Den politiken ligger fast. Det diskussionen handlar om i dag är avtalets art och på vilket sätt det ser ut.
Det är en bindning 30 år fram i tiden av en förmåga som vi behöver. Det gäller just avtalets art.
Peter Johnsson (S):
Som jag sade förut står Nordic Battlegroup som ingår i EU:s krishanteringsförmåga just nu i beredskap för att kunna åka 600 mil utanför Bryssel med tio dagars beredskap. Det gör vi i dag. Hur kan vi göra det när Staffan Danielsson säger att vi inte har den förmågan? Vi har i dag den förmågan. Det avtal som vi kommer att besluta om här är ett nytt avtal och ett nytt samarbete som ska skapas.
Jag har nu flera gånger sagt att det är avtalets art som vi kritiserar och inte att vi måste ha den här förmågan. Det finns också en annan fråga. Man måste se försvarspolitiken och försvarsmaterielpolitiken i en helhet. Vi har i dag en Herculesflotta. Jag ska inte säga att den är föråldrad, eftersom den nu håller på att modifieras om. Dess livslängd kanske varar 10-15 år till.
Vi måste ha en taktisk flygförmåga. I diskussionen om C 17 fanns också Airbus med. Airbus är ett nytt flygplan som är medelstort. Det är inte lika stort som C 17 men större än Hercules. Troligtvis är det i så fall det planet som vi måste köpa in för att kunna ha den taktiskt flygförmågan. Den skulle också kunna användas till strategisk flygförmåga. Den diskussionen har inte varit uppe. Den måste komma upp i framtiden när vi ska ersätta Herculesflottan.
Avtalet gäller så lång tid, 30 år fram i tiden. Förhoppningsvis är det då vi som har tagit över makten. Men vi kommer i så fall att fatta beslut om ytterligare kostnader på materielsidan. Ni skulle ha genomarbetat detta mycket mer och väntat på de beredningar som nu pågår som ni själva har tillsatt för att se framtidens försvarspolitiska inriktning. Efter det skulle ni ha tagit socialdemokratin i hand och sagt: Nu diskuterar vi hur vi ska lösa detta.
Ni gör precis tvärtom. Då får ni stå där i hörnet med mössan i näven i framtiden. Det här kommer att bli mycket dyrt. Ni kommer att få svårt att hålla ihop försvarspolitiken.
Peter Johnsson (S):
Det blir lite upprepning, men jag vill ändå ställa en fråga till Allan Widman. Anser Allan Widman att Försvarsmakten har ekonomiska problem i dag? Om han anser att Försvarsmakten har ekonomiska problem, hur anser han i så fall att de ska lösas? Det finns en koppling till den diskussion vi haft i dag för det finns ett åtagande 20-30 år framåt i tiden.
Det handlar om 7, 8, 9, kanske 10 miljarder, beroende på hur situationen ser ut, som vi ska låsa upp. Den svenska Försvarsmakten har andra stora behov som behöver täckas i framtiden vad gäller försvarsmaterielsidan. I samtliga frågor duckar regeringen, utom just när det gäller den här frågan. Där är man glasklar. Den ska vi fatta beslut om i dag, innan en grundlig analys gjorts.
Det är det vi påpekar, och vi tycker att det är en felaktigt inriktad politik. Sedan finns behovet av strategiska och även taktiska flygtransporter. Det måste Sverige naturligtvis ha, självklart. På något sätt känns det som att regeringens politik i dag är att lägga ned så många förband som möjligt. Man gick till val på jobbpolitiken. På många områden läggs nu försvarsmateriel - såsom torped, mina, sensor - ned.
Hundratals människor kommer att bli arbetslösa på grund av regeringens politik, och det menar Allan Widman och Folkpartiet är köp över hyllan. Er politik hänger inte ihop, och det är det jag pekar på. Slutligen: Vi sparar precis lika mycket pengar som regeringen, ingenting annat. Jag hoppas att det är sista gången Allan Widman står i talarstolen och ljuger om Socialdemokraternas budgetpolitik, för det är fortfarande inte 7 miljarder utan 4 miljarder vi ska spara. Det är precis lika mycket som regeringen.
Peter Johnsson (S):
Låt mig påminna om att ÖB kom till regeringen för några veckor sedan och hade ett förslag. Det var inte mer pengar ÖB ville ha i sin budget, utan han ville överföra ett antal miljoner kronor från försvarsmaterielanslaget till förbandsverksamheten. Han ville utifrån sin utgångspunkt och sin kunskap om Försvarsmaktens situation lösa detta men fick inte det för regeringen. I stället säger regeringen att Försvarsmakten ska gå ut och låna.
Tänk om vi förde den typen av politik vad gäller vår hushållsekonomi, att vi skulle låna till konsumtionen, alltså låna till att köpa mat. Hur länge tror Allan Widman att det skulle fungera? Det är självklart ett jättebekymmer att ni inte litar på ÖB. Det är lite frustrerande, för ÖB hade förslag till förändringar. Nu måste han utifrån regeringens direktiv gå ut och skära mycket kraftigare i grundorganisationen. Det är ett bekymmer.
Samtidigt som ÖB svettas och sliter sitt hår fattar vi i kammaren beslut om ökade utgifter på 7 1⁄2 upp till kanske 10 miljarder. 363 000 i timmen kostar flygplanet, och då kanske vi inte ens ska flyga med det. Det tycker Allan Widman och Folkpartiet är ansvarsfull ekonomisk politik.
Jag förstår att Allan Widman håller fast vid de 7 miljarderna och inte inser att det inte är 7 miljarder. Utifrån den politiska utgångspunkt som gäller de frågor vi nu talar om är det väl detsamma när det gäller budgetpolitiken.
Peter Johnsson (S):
Det svar som näringsministern har lämnat i kammaren är intressant. Jag tror att företagsledare, kommunfullmäktigeföreträdare, fackliga ledare och regionledare i Västra Götaland nu sitter framför tv:n och lyssnar på den här debatten. Svaret från näringsministern är att Trollhättepaketet ska genomföras.
Jag är Trollhättebo och vet hur viktig fordonsindustrin är, inte bara för Trollhättan utan för hela landet.
Efter 90-talets kris när Trollhättan befann sig i ett oerhört prekärt läge med 17-18 procents arbetslöshet och en utveckling som såg negativ ut var det fordonsindustrin, alltså Saab och Volvo Aero, som med sin utveckling och förutsättning att skapa en framtid drev Trollhättan mot en positiv utveckling samtidigt som ekonomin förbättrades.
Därför var det här Trollhättepaketet unikt. Det var unikt på grund av att det inte bara var en satsning från staten, utan det var en gemensam satsning från staten, GM som företag och koncern, kommunens företrädare, regionens företrädare, de fackliga och riksdagen. Man enades om ett antal punkter med viktiga insatser när det gäller forskning och utveckling och infrastruktur. Fru talman!
Näringsministern menar i sitt svar att forskningsprogrammet kommer att fortsätta. Gröna bilen-programmet kommer att fortsätta. Utvecklingen av produktionsteknik och demonstration kring forskning och IT kommer att fortsätta efter 2008. Infrastruktursatsningarna är klara 2012, vilket var utgångspunkten för Trollhättepaketet.
Jag vill peka på att det står i näringsministerns interpellationssvar att Trollhättepaketet togs fram enbart för att rädda Saab just då. Visst var det en konkurrens mellan Trollhättan och Rüsselsheim, men utgångspunkten är att det hela tiden pågår en kamp inom bilindustrin. Det är en kamp som pågår nu när vi står här i kammaren.
Därför är näringsministerns signal oerhört viktig, inte bara för Trollhätteborna utan också för GM:s ledning att vi verkligen genomför det som vi kom överens om. GM:s ledning struntar i om det är en borgerlig regering eller en socialdemokratisk regering. De vill se ett resultat av en överenskommelse som är gjord när det gäller utvecklingen av Saab som bilmärke och produkt.
Vi möttes senast när näringsministern var på Volvo Aero Corporation. Då sade näringsministern att hon är oerhört stolt över Volvo Aeros men också över Saabs teknikutveckling och utveckling inom sina specifika områden och det som pågick just då.
Jag hoppas - jag ska inte säga kräver, det är kanske för starkt - att Trollhättepaketet genomförs utifrån de utgångspunkter som fanns från start. Av svaret uppfattar jag att det blir så.
Peter Johnsson (S):
Som jag sade i mitt första inlägg är Trollhättepaketet just ett paket. Det är därför det heter så. Där ingår forskning och utveckling och även infrastruktursatsningar. I näringsministerns andra inlägg delade hon på något sätt av det i två delar; jag vet inte om det gällde Trollhättepaketet eller forskningssatsningar och liknande rent generellt. Det är viktigt att Trollhättepaketet hänger ihop.
Överenskommelsen är att det inte bara handlar om infrastruktur, även om det kanske är den största delen sett ur ett ekonomiskt perspektiv. När det gäller långsiktiga investeringar på infrastruktur kan man inte från dag ett veta exakt hur mycket de kommer att kosta i framtiden. Det finns en prisökningseffekt och en flaskhalseffekt. Dessutom finns en effekt vad gäller råvaror, vilket avgör hur stor en sådan satsning totalt kommer att blir framöver.
Det viktiga är dock ingången, att vi genomför detta för fordonsindustrins framtida överlevnad. Samtidigt talar vi om att bygga ihop Västra Götaland till en region som liknar Stockholmsregionen. Den regionen skulle omfatta Göteborg-Trollhättan-Skövde-Borås. För att i framtiden kunna bli en självförsörjande region krävs en god infrastruktur, och i det nätbyggandet är fordonsindustrin spindeln.
Att Trollhättepaketet är så viktigt för just Trollhättan beror på att det finns en långsiktig tanke bakom, en inriktning. Det finns en inriktning som bygger på att Saab i framtiden ska konkurrera på en global marknad där kampen om bilindustrin kommer att fortsätta. När Trollhättepaketet togs fram var det kanske en chockupplevelse för många att kampen var så tydlig, att företag så att säga ställdes mot varandra på ett så tydligt sätt.
Därför var det ännu viktigare att vi prioriterade utifrån de 14 projekten och satsade på just Trollhättepaketet så att Saab skulle kunna överleva även i den konkurrensen.
Peter Johnsson (S):
Jag vill tacka försvarsministern för svaret på min fråga om vi har något marint försvar kvar i framtiden. Svaret lämnar dock ett antal frågetecken som jag vill ha utredda i dag. Det är inte bara för mig själv utan också för de hundratals utvecklingsingenjörer, konstruktörer, industriarbetare och officerare som blir berörda av regeringens och Moderaternas beslut att lägga ned stora delar av den framtida marina förmågan.
I omställningsarbetet från ett invasionsförsvar till ett insatsförsvar var den springande punkten att vi skulle kunna använda Försvarsmakten här och nu, eller som överbefälhavare Håkan Syrén uttrycker det: både-och. Vad jag förstår av svaret från försvarsministern har vi där samma uppfattning.
Då är det märkligt att man utan konsekvensanalys pekar ut TMS - torped, mina, sensor - och vidareutvecklingen av Visbykorvetten som materielsystem som inte behövs i framtiden. Var finns den analysen? Och varför har i så fall inte försvarsutskottet fått ta del av den? Jag tror att jag vet svaret. Det finns ingen analys.
Försvarsministern, eventuellt den tidigare försvarsministern, och finansministern skjuter från höften för att finna pengar till de gigantiska skattesänkningar som man vill genomföra. Herr talman! Konsekvensen av den här hanteringen av högteknologisk kompetens drabbar inte bara möjligheten till en framtida effektiv användning av skattemedel utan gröper också ur den marina förmågan såväl nationellt som internationellt. Jag har några följdfrågor.
TMS är ju ett vapensystem som ska ersätta dagens torpeder på korvetter, ubåtar och helikoptrar. TMS skulle med sin multiförmåga kunna användas i många olika operativa uppdrag som naturligtvis bekämpning av mål, underrättelseinhämtning etcetera. Min fråga är: Var kan man köpa ett likvärdigt system på marknaden och vad skulle det kosta?
Och eftersom det är ett samverkansprojekt, något som inte försvarsministern har med i sitt svar: Vad säger då Finland? Finland var ju med vid framtagandet av ett eventuellt TMS-system. När det gäller Visbykorvettens utveckling i framtiden skriver försvarsministern att det inte skulle bli kostnadseffektivt. Var finns den analysen? Herr talman!
Vår försvarsmakt ska kunna användas för att skydda det svenska territoriet, vår gräns, mot yttre hot men också kunna användas internationellt. Vår kustnära miljö är relativt unik. Den är mycket lång och relativt grund. Det gör att vårt marina försvar behöver anpassa både sin operativa förmåga och de vapensystem som används.
Gör man nu som regeringen och Moderaterna vill, att man plockar bort stora delar av den tekniska kompetensen för den framtida marina förmågan, leder det till att man urvattnar förutsättningarna för ett framtida robust marint försvar utan analys. Eller finns det möjligtvis en dold agenda som inte försvarsministern vill nämna här i kväll?
Peter Johnsson (S):
Jag vill ytterligare en gång, för protokollets skull men också till försvarsministern, peka på att det inte handlar om 7 1⁄2 miljard. Det handlar om 4 1⁄2 miljard. Det betyder att vi ligger i ungefär samma härad när det gäller besparingar. Även från försvarsministerns och regeringens sida har man ju sagt att 3-4 miljarder kan man tänka sig att spara 2010.
I det avseendet är vi alltså likvärdiga. Vi kommer att göra en analys av detta. Vi ser ju att det finns förutsättningar inom materielfonden på grund av att vissa materielprojekt i framtiden kommer att fasas ut. Men vi vill naturligtvis analysera detta noggrant för att säkerställa att vi eventuellt kan ta hem de här besparingarna på 4 1⁄2 miljard.
En diskussion har förts under ett antal år om att man ska köpa över disk - man använder olika uttryck för detta. Är det alltid det billigaste alternativet? Man kan fråga sig det. TMS och den förmågan behövs i stor utsträckning för vår kustnära miljö för att försvara oss i framtiden mot den hotbild som kan uppstå.
Säg att man nu eventuellt skulle köpa in en ny torped efter 2015 på den öppna marknaden. Det finns då kostnadsberäkningar från försvarsindustrins sida, där man har en bra bild av vad de här förmågorna och torpederna kostar. Det skulle bli ca 4 miljarder dyrare att köpa in.
Då pratar jag inte om att köpa in den förmåga som TMS har, utan jag pratar om de torpeder som ska användas och som finns på marknaden. Då kan man fråga sig vad det ligger för kostnadseffektivitet i det.
Peter Johnsson (S):
Isabella Jernbeck försöker i sitt anförande lägga fram frågan som att socialdemokratin, Miljöpartiet och Vänsterpartiet inte har något regeringsalternativ. Nej, vi har inget behov av det för tillfället. Det är de borgerliga som sitter i regeringen och ansvarar för dagens politik.
Den dagen 2010 när vi eventuellt vinner valet ska vi kunna ha en politik som är klart mycket mer framåtriktad men också strategiskt mer tänkande kring just försvars- och säkerhetspolitiken inkluderat försvarsindustrin.
I budgeten har vi nu lite mer pengar på försvarsindustriområdet, och de pengarna kan man eventuellt använda till SEP:en, ett system som successivt skulle medföra besparingar inom försvarsmaterielområdet och markstridsområdet. Även torped-mina-sensor skulle kunna medföra besparingar långsiktigt, när det gäller att man har ett system som kan användas på flera områden.
Det var en politik vi tog fram, för vi såg att det var viktigt att ha en bottenutrustning som klarar av olika typer av förmågor och på det sättet ha en underhållskostnad som är mindre än vad den är i dag. Det är det vi menar, och det är det som vi har vår motivreservation om. Det var inte de områdena som Isabella lade stor kraft på när det gällde offset.
Vi är överens om att det är oerhört viktigt, och att vi i Europa måste jobba mot att ha en gemensam strategi. Men det är långt kvar där än. I dag köper fransmännen inte ens tvål till försvarsmakten på den öppna marknaden på grund av nationella säkerhetsinsatser. Det är alltså långt kvar tills vi når fram till det mål som både jag och Isabella vill nå. Det vi pekar på är att det måste finnas en nationell försvarsindustristrategi först, för att man sedan ska kunna applicera den på en europeisk. Vi måste själva först veta vad vi vill.
Det är det jag tror att vi är överens om, Isabella, att detta hänger ihop. Det är det vi pekar på i vår motivreservation.
Peter Johnsson (S):
När det gäller den försvarspolitiska inriktningen var Försvarsberedningen överens om en inriktning, men när det gäller exempelvis pliktlagstiftningen är vi inte lika överens. Den försvarspolitiska inriktningen finns kvar. Det som är skillnaden nu och anledningen till att regeringen inte lade fram någon inriktningsproposition är konflikten i Georgien.
Jag tror att det var ett svepskäl för att man inte riktigt vet. Man har liksom inte satt ned foten. Man har ingen egentlig strategi i de borgerliga partierna. Här är det ju Folkpartiet och Allan Widman som styr inriktningen på försvarsindustripolitiken. Jag är livrädd för det, för jag har hört Folkpartiets syn på de här områdena. Man är mycket naiv när man utgår från att det finns en stor öppen marknad för försvarsmateriel.
Det finns inte någon sådan, och det kommer inte att finnas det under överskådlig tid, men kanske i framtiden. Därför tycker jag och Socialdemokraterna att utlåtandet i stora drag är bra. Vi måste ha en process där detta pågår. Jag ser på situationen för Volvo Aero i Trollhättan. Nu lägger regeringen eventuellt ned rymdprogrammet, som har genererat enorma framgångar på lättviktsområdet på materielsidan.
Man har alltså kombinerat den civila marknaden och den militära marknaden och på det sättet blivit världsledande. Det lägger regeringen nu ned. Det är samma där: Det finns ingen näringspolitisk strategi. Detta menar jag är så viktigt. Tänk om ni hade skrivit in i utlåtandet att ni tror, tycker och vill detta - att man har kombinationen med en nationell industristrategi kopplad till en europeisk försvarsindustristrategi. Då hade vi varit nöjda, och då hade det inte varit någon reservation från Socialdemokraterna.
Peter Johnsson (S):
När det gäller den kommande budgetdebatten - den ska vi ju också ha här i kammaren inom närtid - kommer Staffan Danielsson säkert att få information om hur vi hanterar de kommande årens budget på försvarsmaktssidan eller försvarets sida. Det enda är att vi lägger mer pengar på materiel än vad regeringen gör. Sedan tar vi bort lite när det gäller de internationella insatserna. Det gör vi i större utsträckning än vad regeringen gör.
Men jag skulle vilja ställa en fråga om just detta. Tycker inte Centerpartiet och Staffan att det är viktigt att man har en nationell försvarsindustristrategi som lägger sig som bas när man sedan går ut och arbetar fram en europeisk försvarsindustristrategi, så att man liksom vet vad man gör? Jag känner att regeringen på något sätt gömmer obekväma frågor.
Man tillsätter en genomförandegrupp och lite annat smått och gott som ska titta på detta medan vi parlamentariker i Sveriges riksdag inte får delta på det sätt som vi kanske skulle göra. När det sedan gäller ordning och reda och samarbete med Vänsterpartiet och Miljöpartiet vill jag säga att vi har regerat i tolv år. Det har varit olika konstellationer. Vi har till och med samarbetat med Centerpartiet på försvarsområdet, så vi kan konsten att samarbeta.
I och med det vi har sett under de här två och ett halvt åren när det gäller regeringen kan man fundera på hur samarbetet har fungerat på det här området. Jag tänker på försvarsindustrimaterielfrågor, försvarsmaktsfrågor, signalspaning och lite annat. På något sätt är det självklart så att det inte är något bekymmer för oss. Men frågan är ställd till Staffan: Tycker ni inte att det skulle ha varit viktigt att ha med en nationell försvarsindustristrategi som bas i ett sådant här underlag? Det var egentligen det som vi ville ha in. Det sade ni nej till. Varför?
Peter Johnsson (S):
Poängen med vår motivreservation är att vi tycker att riksdagen ska ge signaler till regeringen om hur man ser på olika frågor. När det gäller försvarsindustristrategier tycker vi att riksdagen ska sätta pekfingret i ögat på regeringen och säga att den ska komma med något. Försvarsindustrin skriker efter inriktningar om vad den ska göra, Försvarsmakten likaså.
Jag tycker att det är allvarligt, och det har varit ett allvarligt läge under ganska lång tid nu. Det var det som var vår poäng, signaler härifrån. Vi skriver in att vi vill ha en nationell försvarsindustristrategi. Då vet vi att regeringen kommer att leverera. Vi vet inte om regeringen kommer att leverera en sådan strategi nästa år. Man säger det, men det har man sagt om många frågor. Man ska komma med propositioner, och så kommer det inget. Jag menar att det här är viktigt.
Tror Staffan Danielsson att Frankrike, Storbritannien och Tyskland, stora länder, kommer att gå ifrån sitt protektionistiska sätt att omhulda sin egen försvarsindustri? Jag tror det kanske på jättelång sikt. Men har man någon tidsaspekt när man tror att det här ska komma att genomföras i verkligheten? Det är också viktigt.
Det gäller att vi ger tydliga signaler att vi står bakom den svenska försvarsindustrin så att den inte känner att den är utlämnad av oss politiker i förhållande till övriga länder som har en stor försvarsindustri. Signalpåverkan är viktigt rent generellt.