KBLab/rixvox huggingface dataset:
Morgan Johansson (S):
Vi är förstås återigen ense om den grundläggande hållningen att den som behöver skydd ska få skydd. Men problemet är ibland att kunna göra dessa bedömningar, och de ska göras individuellt, det vill säga att varje enskilt fall måste betraktas för sig. I dag har vi ordningen att Migrationsverket fattar beslut, som man sedan kan överklaga till en migrationsdomstol. Om man också får avslag där kan man i vissa fall överklaga till en migrationsöverdomstol.
Denna ordning inrättade vi för 20 år sedan. Det var ett sätt att se till att politiken inte längre skulle bestämma detta, utan att domstolarna skulle göra det. Det tycker jag i grunden är rätt. Därför vill jag inte gå tillbaka igen till en ordning där det är politiken som ska fatta beslut om detta.
Men det som jag upplever att Lotta Johnsson Fornarve med sina frågor far efter är att vi här i riksdagen eller regeringen ska fatta beslut utifrån enskilda länder huruvida man ska få stanna eller inte. Det gör vi inte av skälet att vi tycker att det är bäst att domstolarna hanterar detta. Den som behöver skydd ska få skydd. Men det är den sökande som har bevisbördan, och så är det i alla asylärenden.
För att kunna visa att man behöver skydd tillämpar vi det som vi kallar för fri bevisbörda, det vill säga att man kan hänvisa till egentligen vilken information som helst kring landet för att belägga att man behöver skydd. Det finns inga gränser för detta, utan man kan hänvisa till olika former av information.
I Sverige har vi dessutom ett bra system när det gäller juridisk hjälp för alla asylsökande. Sammantaget har Sverige ett rättssäkert system, vill jag påstå.
När det sedan gäller just Kina hänvisar jag här bara till att beviljandegraden de senaste åren ser ut att ha ökat, från ungefär 20 procent 2018 till drygt 30 procent 2019 och till knappt 50 procent 2020. Det kan vara ett tecken på att myndigheterna och domstolarna nu ser på läget i Kina på ett annat sätt, att det har blivit allvarligare.
Det är svårt att dra några långtgående slutsatser, för det kan vara så att de som har kommit till Sverige de senaste åren har personliga bakgrunder som gör att de i ökad utsträckning fått asyl. Men det kan ändå vara en fingervisning. Jag vill inte tillbaka till den ordning där politiken bestämmer om sådant här, utan det måste trots allt domstolarna göra.
Något som också Vänsterpartiet en gång drev väldigt hårt var nämligen att vi skulle ha en domstolsprocess här. Då kan man inte i ena andetaget säga detta och i nästa andetag kritisera Migrationsverket och domstolarna för de beslut som de fattar, utan då måste man respektera politikens gränser i de enskilda fallen. Återigen: Jag kan konstatera hur läget ser ut just nu.
Jag ser ingen anledning till att vi ska ändra några lagstiftningar i det här avseendet på grund av detta.
Morgan Johansson (S):
Jag kan nog ändå inte se att det finns belägg för att det finns brister i hanteringen från Migrationsverkets sida. Det är klart att det ibland kan vara väldigt svårt att göra de här bedömningarna. Men om man är missnöjd med den landinformation som Migrationsverket har står det i så fall den sökande helt fritt att hänvisa till egen information och få den granskad och bedömd.
Dessutom är det så att om man får ett avslag från Migrationsverket kan man överklaga beslutet till domstolen. De fall som Lotta Johnsson Fornarve menar präglas av brister antar jag har blivit överklagade och att domstolen i så fall har bekräftat avslaget. Sedan kan man i vissa fall gå ytterligare ett steg, till Migrationsöverdomstolen.
Jag vidhåller nog att den ordning vi har med domstolar, med juridisk hjälp och med fri bevisprövning i grunden är rättssäker. Jag vill påstå att det är ett av de mest rättssäkra system som finns i världen. Innebär det att det aldrig görs några fel? Nej, det går självklart aldrig att garantera.
Men man ska se till att ha så mycket information som man behöver ha för att göra bedömningar i det enskilda fallet. Det gäller både Migrationsverket och domstolarna. Återigen: Den som behöver skydd ska få skydd. Det är viktigt att vi alltid har den utgångspunkten. Tack för den här debatten! Som sagt fortsätter jag naturligtvis att följa de här ärendena väldigt noga.
Morgan Johansson (S):
När det först gäller förverkandelagstiftningen är det alltså så att vi sedan 2016 har nya regler på plats. Vi utvidgade så att säga användningen av det så kallade utvidgade förverkandet. Det innebär att man vid fler tillfällen än tidigare kan beslagta kriminellas tillgångar, och jag vill påstå att det har varit ett mycket verkningsfullt instrument.
Det gör att vi bland annat kan göra de stora beslag jag har redovisat. Vi är dock inte nöjda med det, utan vi är beredda att ta ytterligare steg. I 34-punktsprogrammet pekade vi ut en ytterligare översyn av förverkandereglerna, och den utredning vi då tillsatte ska redovisa sitt betänkande under nästa år.
Vi ser förstås fram emot att kunna gå fram med ny lagstiftning, så att vi kan få detta löst under den här mandatperioden. Då handlar det om att öka utrymmet ytterligare så att vi gör det ännu enklare, får jag väl säga, för myndigheterna att beslagta dessa tillgångar. Jag tror nämligen att det ofta är där det gör riktigt ont.
När myndigheterna dyker upp och plockar av de kriminella gängen deras fina bilar, klockor, guldkedjor och kontanter tror jag att det har en påtaglig effekt. Sedan tar Boriana Åberg upp två saker när det gäller Skatteverket och när det gäller tullen, och jag tar gärna med mig de två exemplen även om ingen av myndigheterna är min.
När det gäller Skatteverket tror jag inte att finansministern tvekar en endaste sekund inför att styra upp verksamheten på ett sådant sätt att det blir lättare att samarbeta med andra myndigheter och även bistå andra myndigheter på det här sättet. Jag och inrikesminister Mikael Damberg träffade för övrigt Skatteverkets generaldirektör bara i förra veckan för att bland annat gå igenom folkbokföringsfrågan, som ligger på Skatteverket.
Vi har en nära dialog också med andra myndigheter, även om de ligger utanför våra departement. Både i den fråga om Skatteverket och i den fråga om tullen som togs upp lovar jag att försöka se vad regeringen som helhet kan göra för att lösa de eventuella knutarna. Det finns inget skäl för oss att försvåra för myndigheterna på något sätt, utan vi vill tvärtom snarare se till att det blir mer effektivt.
Morgan Johansson (S):
Om det är Lasse Wierups bok Svensk maffia som Boriana Åberg hänvisar till kan jag säga att jag läste den redan när den kom. Han har dessutom kommit med ett par uppföljare efter det. Jag behöver alltså inte låna den, för jag har den redan.
När det gäller sakfrågan, det vill säga utvisningarna, är det alltså så - vilket jag sa i interpellationssvaret - att vi nu ser över reglerna för medborgarskap. Det handlar bland annat om att införa ett språkkrav för svenskt medborgarskap, och det betänkandet kommer någon gång under nästa år. Det är en sådan sak som finns i januariavtalet och som vi kommer att gå vidare med.
Det finns dock även en annan fråga i den utredningen, nämligen att det i vissa fall - framför allt för ungdomar - räcker att anmäla sig för att få ett svenskt medborgarskap. Man behöver alltså inte ansöka om svenskt medborgarskap. Det gör att även personer som kan vara dömda för grova brott och vara indragna i kriminell verksamhet med nuvarande regler faktiskt ganska enkelt kan få ett svenskt medborgarskap.
De reglerna måste också stramas upp, och det ligger som sagt med i översynen. När detta väl kommer till riksdagen är jag övertygad om att det kommer att kunna gå igenom. Till syvende och sist handlar det enligt min uppfattning om att helt enkelt fortsätta med de förstärkningar vi har gjort - med polisen, straffskärpningar och kameraövervakning - men samtidigt också göra insatser för att bryta nyrekryteringen till de kriminella gängen.
Här måste vi nämligen arbeta både på kort och på lång sikt för att försöka förbättra situationen och få ordning på den typen av kriminalitet.
Morgan Johansson (S):
har frågat mig vilka initiativ regeringen ämnar ta för att komma åt brottslighet kopplad till assistansersättning. Han har också frågat om regeringen är beredd att justera upp lönegolvet för en fri arbetskraftsinvandring till svensk snittlön och införa en näringsprövning för de arbeten där månadslönen understiger densamma. Att motverka felaktiga utbetalningar och bidragsbrott inom välfärdssystemen är nödvändigt för att upprätthålla förtroendet för välfärdsstaten. Det är ett ständigt pågående arbete både för regeringen och för ansvariga myndigheter. Regeringen har vidtagit en rad åtgärder för att motverka fusk och felaktiga utbetalningar.
Bland annat har såväl bidragsbrottslagen som lagen om underrättelseskyldighet vid felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen skärpts. Försäkringskassan bedriver också ett systematiskt kontrollarbete, såväl för att förebygga felaktiga utbetalningar som för att i efterhand upptäcka sådana utbetalningar. Regeringen har även fastslagit ett mål för att minska de felaktiga utbetalningarna från välfärdssystemen och tillför berörda myndigheter medel för att intensifiera arbetet med att motverka felaktiga utbetalningar.
Regeringen ser väldigt allvarligt på uppgifter om att systemet för arbetskraftsinvandring utnyttjas. De senaste åren har flera rapporter presenterats som beskriver hur regelverken för personlig assistans och arbetstillstånd systematiskt utnyttjas av organiserad brottslighet. Regeringen har mot den bakgrunden gett en särskild utredare i uppdrag att överväga olika åtgärder för att motverka missbruk av systemet för arbetskraftsinvandring och utnyttjande av arbetskraftsinvandrare.
Utredaren ska kartlägga i vilken utsträckning regelverket för arbetskraftsinvandring används för organiserat missbruk och vid behov föreslå åtgärder. Utredaren ska bland annat undersöka de så kallade cirkeltillstånden. Det handlar om organiserat missbruk av företag som tar hit arbetstagare med familjemedlemmar som är i behov av personlig assistans. Utredaren ska även lämna förslag om skärpta straff för arbetsgivare som utnyttjar systemet för arbetskraftsinvandring och skadestånd till arbetstagare.
För en månad sedan överlämnade utredaren ett delbetänkande som bland annat innehåller förslag om utökade kontroller av arbetskraftsinvandrares villkor. För vissa arbetsgivare föreslås också en straffsanktionerad anmälningsskyldighet när anställningsvillkoren försämras. Utredaren lämnar också ett förslag om försörjningskrav för arbetskraftsinvandrare som vill ta hit sina familjemedlemmar. Det innebär att den som kommer till Sverige för att arbeta och tar med sig sin familj måste tjäna tillräckligt mycket för att kunna försörja såväl sig själv som sina familjemedlemmar.
Det gör stor skillnad för inkomstkravet om en arbetstagare vill ta med sig sin familj. Förslagen är nu ute på remiss, och ytterligare åtgärder för att motverka missbruk av systemet kommer att presenteras i slutbetänkandet som ska överlämnas senast den 1 november.
Morgan Johansson (S):
Det kanske är så att om man vill ha någonting sagt ska man fråga en kristdemokrat och om man vill ha någonting gjort ska man fråga en socialdemokrat. Kristdemokraterna kan ha en politik i opposition och en helt annan politik i regeringsställning, och det är precis det som vi har sett just nu. Politiken i regeringsställning var total liberalism och de mest generösa reglerna i hela världen. Det var det som ni drev igenom då.
Men i politiken i opposition har ni vänt 180 grader och har en helt annan position. Det kan man också se att de andra partierna har gjort, förstås under trycket från verkligheten eftersom det har visat sig att de här reglerna har varit så förfelade. Då ska vi reformera dem och gör det med ett steg i taget. Jag har fått ett delbetänkande som handlar om till exempel försörjningskrav för anhöriga och om bättre kontroll av vilka villkor man arbetar under.
Sedan har utredaren också ett öppet mandat att titta på cirkeltillstånden men också på vilka övriga åtgärder man behöver vidta för att minska fusket och fifflet. Vi får se vad utredaren kommer fram till i den delen i november.
Men jag kan försäkra Hans Eklind om att jag ser det som en av den här mandatperiodens viktigaste arbetsuppgifter att reformera arbetskraftsinvandringsreglerna, så att skattebetalarnas pengar används på det sätt som de ska användas och så att vi kan förebygga den människoexploatering och det utnyttjande som i dag tyvärr i alltför stor utsträckning sker på många av våra arbetsplatser.
Jag kan lova Hans Eklind att det här är en av de viktigaste arbetsuppgifterna framöver.
Morgan Johansson (S):
Mikael Strandman har frågat mig om regeringen har övervägt att överlåta licensieringen av advokater till en statlig myndighet och om inte vad som är anledningen till detta. Advokater har en central roll i vårt rättssystem. Genom sin skyddade titel har advokater ett särskilt förtroende men också ett särskilt ansvar. Den som anlitar en advokat ska kunna känna sig trygg med att få juridisk rådgivning av hög kvalitet och att advokaten följer det etiska regelverk som gäller. Det är naturligtvis oacceptabelt att en advokat bryter mot gällande regler.
För sådana fall ska det finnas kännbara påföljder. I rättegångsbalken finns tydliga regler om vem som får bli advokat och vilka disciplinära åtgärder som kan vidtas mot advokater som inte lever upp till sina skyldigheter. Där framgår också att advokater är skyldiga att följa god advokatsed. Genom en lagändring 2018 utvidgades reglerna om uteslutning av advokater. Då infördes en möjlighet att utesluta en advokat ur Advokatsamfundet om han eller hon har gjort sig skyldig till brott utanför advokatverksamheten.
Under förra året avgjorde Advokatsamfundets disciplinnämnd över 200 ärenden, varav 159 ledde till disciplinär påföljd. I tre av dessa fall beslutades om uteslutning. Advokatsamfundets självständiga tillsynsroll ger uttryck för den oberoende ställning som advokater har och ska ha i ett demokratiskt samhälle. Parallellt har Justitiekanslern insyn i disciplinverksamheten och möjlighet att ingripa om det behövs.
Genom systemet tillförsäkras advokaterna sitt oberoende samtidigt som samhällets behov av insyn och granskning tillgodoses. Detta är en god och sedan länge väl fungerande ordning. När frågan om ökat statligt inflytande över advokattillsynen senast utreddes blev slutsatsen att ett sådant alternativ inte skulle medföra några påtagliga fördelar och att det dessutom skulle kunna hota advokatkårens självständiga ställning.
Jag vet att Advokatsamfundet arbetar aktivt med etikfrågorna, bland annat genom utbildningsinsatser och en proaktiv tillsynsverksamhet. Nyligen tillsatte Advokatsamfundet en arbetsgrupp för att se över straffavgifterna i disciplinärenden. Representanter för Sveriges Domstolar, Åklagarmyndigheten och advokatkåren har också nyligen tagit fram gemensamma handlingsregler för professionella aktörer i rättssalen som ska ge vägledning för advokater, domare och åklagare som agerar i domstol. De anklagelser som på senare tid har förts fram mot vissa enskilda advokater är allvarliga.
Uppgifterna är för närvarande föremål för advokatsamfundets respektive Högsta domstolens granskning. Jag har fullt förtroende för dessa instanser och kommer att följa utvecklingen i de här frågorna noga.
Morgan Johansson (S):
Detta är en i grunden ganska viktig principiell fråga eftersom den handlar om statens förhållande till advokatkåren. Min inställning är att advokatkåren ska ha en självständig och oberoende ställning i förhållande till staten. En advokat har i grunden en lojalitet, och det är den till sin klient. Det är viktigt att markera.
Samtidigt ska de givetvis följa de etiska regelverk som finns och givetvis också god advokatsed. Min poäng är att det måste finnas ett respektavstånd mellan stat och advokatkår. Det är viktigt, och som företrädare för regeringen tänker jag hålla på detta respektavstånd. Sverigedemokraterna har en annan inställning och talar om att förstatliga advokatkåren. Detta vill jag starkt avråda från.
Sådant ser man ofta i auktoritära stater där advokaterna är en del av statsapparaten. I den riktningen vill jag absolut inte gå. Tillsyn och kontroll måste förstås fungera, vilket jag tycker att det i huvudsak gör. Vi har drygt 6 000 advokater i Sverige, och de allra flesta gör ett mycket bra jobb, ofta under svåra förutsättningar.
Men i en sådan stor grupp finns det givetvis individer som gör fel och som kan vara direkt olämpliga för det uppdrag de har. Då ska man kunna vidta disciplinära åtgärder och i allvarliga fall även kunna utesluta dem ur samfundet - och precis som jag sa i mitt interpellationssvar görs också det. Förra året var det 159 disciplinpåföljder varav 3 uteslutningar.
I den disciplinnämnd som finns inom Advokatsamfundet finns också allmänhetens företrädare, och dessa tre ledamöter utses av regeringen. Det finns alltså en insyn också i den kontrollen. Jag tänker inte gå in på några enskilda ärenden och avråder även Mikael Strandman från det. Jag tycker inte att man ska göra det utan ha respekt för de processer som finns i enskilda ärenden.
Efter den diskussion som har varit har Advokatsamfundet inlett en process för att se över påföljderna. De högsta straffavgifterna har inte höjts sedan 1997, och man tittar bland annat på den frågan.
Denna process ska vara färdig under våren, och resultatet kan bli ett underlag för regeringen om lagändringar behöver göras. I grunden tycker jag att systemet fungerar bra, men det är bra att Advokatsamfundet har inlett denna process som ett svar på den kritik som har förekommit.
Morgan Johansson (S):
Mikael Strandman säger att advokaterna granskar sig själva. Det är inte helt sant. Justitiekanslern har en roll och kan gripa in. Dessutom har allmänheten tre företrädare i disciplinnämnden och har därmed insyn i arbetet med de enskilda ärendena. Advokatsamfundet ser nu över påföljderna, och resultatet av det kommer under våren.
Jag är förstås beredd att genomföra de lagändringar som kan behöva göras för att ytterligare strama upp systemet. Jag är dock inte beredd att gå över till ett förstatligat advokatsystem. Jag tror att det är Sverigedemokraternas auktoritära reflexer som spökar här.
De förstår nog inte riktigt hur viktigt det är att ha en oberoende och självständig advokatkår som man kan lita på och vet står fri från staten. Det är en av grundbultarna i en fungerande rättsstat. Inom systemet måste det dock alltid finnas ordentliga regelverk som gör att de som är olämpliga för detta yrke skiljs från yrket. Vi har ett sådant system.
Mikael Strandman pratar om grova övertramp, som fusk med bevis och brott mot restriktioner, och de är grund för uteslutning. Förra året uteslöts det som sagt tre advokater. Även året dessförinnan uteslöts advokater. Detta händer alltså lite då och så. Jag tycker att man ska vara försiktig med denna balans. Ett respektavstånd måste gälla mellan stat och advokatkår.
Jag tänker inte ta kliv i den riktningen som Sverigedemokraterna vill, det vill säga i praktiken förstatliga advokatkåren. Jag menar att det måste finnas en bra balans, men jag är förstås beredd att strama upp regelverket med underlag av Advokatsamfundets nu pågående arbete.
Morgan Johansson (S):
Det låter återigen på Mikael Strandman som att staten inte har någon roll alls i dessa ärenden, men det har den ju, via Justitiekanslern. Justitiekanslern har en tillsynsroll och får del av alla beslut som Advokatsamfundets disciplinnämnd fattar och har också möjlighet att överklaga besluten till Högsta domstolen.
Ett av ärendena är faktiskt överklagat och ligger nu hos Högsta domstolen, så den delen fungerar på så sätt att staten har en roll när det gäller att övervaka att systemet fungerar. Jag skulle vilja säga att det inte finns någon avgörande skillnad i förhållande till andra länder.
Det vanligaste i olika länder är att det finns ett avstånd mellan stat och advokatkår, just för att man inte ska blanda samman sina roller och för att man ska kunna lita på att en advokats främsta plikt är i förhållande till sin klient och inte till någon annan. Jag ser fram emot vad processen i Advokatsamfundet kan leda fram till. Den ska vara färdig under våren.
Om lagändringar och förändringar och uppstramningar av regelverket behöver göras kommer vi naturligtvis att leverera dem till riksdagen. Men jag är inte beredd att gå in i en situation där vi gör ett systemskifte och förstatligar advokatkåren. Då, menar jag, skulle man träda över de viktiga principiella gränser som man måste ha i en rättsstat.
Morgan Johansson (S):
Tobias Andersson har frågat mig om jag ämnar vidta några åtgärder för att stärka statusen för svenskt medborgarskap och skapa incitament för utlänningar i Sverige att verka för att erhålla svenskt medborgarskap. Utredningen om språk- och samhällskunskapskrav för medborgarskap och andra frågor om medborgarskap lämnade den 13 januari i år förslag om krav på kunskaper i svenska och grundläggande samhällskunskaper för svenskt medborgarskap och hur dessa kan genomföras i praktiken. Syftet med utredningens förslag är att stärka medborgarskapets status och främja ett inkluderande samhälle.
Kunskaper i svenska och samhällskunskap är en nyckel till arbete och till att komma in i det svenska samhället. Förslagen avser att öka personers möjligheter att bli aktiva samhällsmedborgare, utöva sina rättigheter och förstå sina skyldigheter. Betänkandet har nyligen skickats på remiss. Att införa språk- och samhällskunskapskrav för svenskt medborgarskap är en del av januariavtalet, och regeringen är angelägen att införa det. Det svenska medborgarskapet är mycket eftertraktat.
Medborgarskapet innebär en ovillkorlig rätt att resa in i och vistas i Sverige samt ger rösträtt och valbarhet till riksdagen. Med medborgarskapet öppnas dörren till yrken som polis, domare och militär. Ytterst få pass ger möjlighet att besöka lika många länder utan krav på visering som det svenska. Incitamenten för att ansöka om svenskt medborgarskap är således många och starka.
De förslag som nu förbereds syftar till att främja ett inkluderande samhälle och bidra till en bättre balans mellan rättigheter och skyldigheter för den som vill bli svensk medborgare.
Morgan Johansson (S):
Nej, vi skiljer oss nog åt på betydligt fler punkter. Precis som jag var inne på i mitt förra inlägg finns det nämligen en skillnad mellan Sverigedemokraterna och övriga partier i synen på vem som kan betraktas som svensk. När Björn Söder säger att den som är jude eller same inte kan vara svensk undrar jag om man i så fall kan vara svensk om man är muslim.
Det är den frågan som skiljer ut Sverigedemokraterna från övriga partier - den exkluderande svenskheten. Ni vill inte acceptera att Sverige består av alla de olika etniska, språkliga och religiösa delar som finns i vårt land, Tobias Andersson. Jag står i stället för en inkluderande svenskhet som säger att de som lever upp till vissa krav - förstås - och får ett svenskt medborgarskap ska vara en del av vår gemenskap.
Jag tänker aldrig hemfalla till en retorik där vi pekar ut enskilda grupper på det sätt som Sverigedemokraterna hela tiden gör. Sedan är frågan hur starkt det svenska medborgarskapet är. Är det något att eftersträva? Som jag sa i mitt första inlägg är det svenska passet någonting som eftersträvas av fler människor än någonsin.
Det eftersträvas, respekteras och beundras av människor över hela världen. Det är ju en följd av att vi under årtionden faktiskt har skött vårt land på ett sätt som har fått väldigt många människor att se med stolthet på Sverige. Det är jag stolt över, och därför är jag stolt över Sverige i sin helhet. Jag är stolt över vår plats i världen och över den roll vi spelar i världen.
Jag hör dock aldrig Sverigedemokraterna föra fram sådant i några internationella forum, utan där Sverigedemokraterna är aktiva i internationella medier handlar det tvärtom bara om att smutskasta Sverige. Det, herr talman, känner jag ett stort och starkt obehag inför.