KBLab/rixvox huggingface dataset:
Cecilia Magnusson (M):
Till skillnad från justitieministern ska jag besvara frågorna. Eftersom Thomas Bodström inte besvarade min fråga vill jag bara tala om att i justitieutskottets betänkande från 2003/04 som riksdagen antog skrev vi moderater ett särskilt yttrande.
Där ville vi ha en tidsplan för förslaget från regeringen vad gäller otillbörliga medel. Vi ville att regeringen skulle återkomma till riksdagen senast våren 2005.
Ni som lyssnar här har hört justitieministern säga att han kanske vid årsskiftet 2005/06 ska tillsätta en utredning. Det visar hur viktig lagstiftning mot människohandel är för justitieminister Thomas Bodström. Det är cyniskt. Hemma i Göteborg skulle vi säga att det är skämmigt. Nu går jag över till justitieministerns frågor.
Det är faktiskt inte förbjudet med prostitution i det här landet. Det är förbjudet att köpa sex. Det är just därför som vi moderater också var emot sexköpslagen; det var en av anledningarna. Man kan inte kriminalisera en del utan att också göra någonting åt den andra delen när det gäller sexköpslagen. Regeringen har inte velat utvärdera lagstiftningen.
Det måste man göra för att se om den har haft någon verkan. Verksamma poliser säger att prostitutionen har gått under jorden i stället. Jag vill gärna besvara det här med trafikdatalagring. Justitieministern vet ju inte vad det kommer att innehålla och vad det kostar. Ta fram underlag som vi kan ta ställning till!
Cecilia Magnusson (M):
Jag tackar Leif Pettersson som gör det möjligt för oss att uppehålla oss vid dessa viktiga frågor ännu en stund. Kulturutredningen föreslår att kulturen ska bli en aspektpolitik på alla andra områden. Jag tycker att Leif Pettersson är en utmärkt talesman för Kulturutredningens kommande förslag.
Det är ju oerhört viktigt och spännande. På tal om Kulturutredningen talades det tidigare om att remisstiden var så kort; den är tre månader. Jag vill betona att det är brukligt med tre månader - bara så att vi har det klart för oss eftersom det har ifrågasatts i ett tidigare betänkande i debatten.
När det gäller Leif Petterssons aspekter på arbetslösheten glömmer Leif Pettersson vad som är grunden till att så många unga är arbetslösa. Det är att Socialdemokraterna under sina tolv år vid makten inte gjorde något åt den utan lät den växa.
Vi har lyckats ganska väl, innan lågkonjunkturen kom, med att få in unga människor på arbetsmarknaden. Leif Pettersson har tydligen glömt att regeringen i budgeten i höstas lade fram ytterligare förslag för att underlätta unga människors insteg på arbetsmarknaden.
När det gäller tjejjourerna har man gjort oerhört mycket för att öka stöden till dem. Man har till exempel slutit avtal mellan staten och de ideella organisationerna.
Cecilia Magnusson (M):
Jo, Leif Pettersson, jag nämnde remisstiden tre månader för Kulturutredningen eftersom det var uppe tidigare att det var kort tid. Nu vet du varför. Du förstod det ju inte i det förra inlägget. När det gäller ungdomarna och arbetslösheten har vi inte lyckats. Det beror på att det är ett jättestort problem.
Leif Pettersson och Socialdemokraterna kan vara säkra på att vi i alliansregeringen, till skillnad från den tidigare regeringen, arbetar stenhårt med att komma till rätta med arbetslösheten, inte bara för ungdomar utan för alla som är utanför arbetslivet. För oss är det arbetslinjen som gäller.
När det gäller tjejjourerna och indraget anslag vet jag inte vilket anslag Leif Pettersson pratar om. Det jag vet är att regeringen har slutit avtal med de ideella organisationerna om en samverkan och om en starkare finansiering. Anledningen till att jag inte kan frågan i detalj är att den inte ligger på kulturutskottet.
Det är socialutskottet som har hand om den. När det gäller de juridiska frågorna har justitieutskottet en del av dem på sitt bord. Därför kan jag inte gå in i detalj och besvara Leif Petterssons frågor i den delen.
Cecilia Magnusson (M):
Jag ska börja med att instämma i Ida Karkiainens bifallsyrkande när det gäller helheten av betänkandet och yrkar avslag på de sex reservationerna. Jag ska inte vara särskilt långrandig, eftersom det är många talare i detta ärende. Men jag ska kommentera två saker.
Det första gäller propositionen som behandlas. Det är en uppföljning av den viktiga proposition som alliansregeringen lade fram och som riksdagen godkände under förra mandatperioden. Man kan därför säga att detta är allianspolitik som läggs fram av regeringen.
Därför ställer vi oss gärna bakom denna förändring, även om den inte är så stor. Det andra som jag tänkte kommentera är det tillkännagivande som finns i betänkandet. Det är min gode allianskollega Bengt Eliasson som har skrivit den motion som ligger till grund för tillkännagivandet.
Det gäller att vi ska ha fler fristäder i Sverige och att vi ska ha större möjligheter att ta emot människor som jagas i sina länder och där de inte kan ägna sig åt sin kulturutövning.
Inte bara författare utan även andra konstnärer ska ha möjlighet till detta, och vi från statens sida ska se till att kommunerna får bra förutsättningar för detta. Detta tycker vi är viktigt. Jag håller därför inte med Ida Karkiainen när hon uttalade att detta kan verka onödigt.
Nej, det är mycket nödigt att vi har fristäder för författare och andra kulturutövare. Jag skulle nästan kunna tro att Sverigedemokraterna står bakom den svenska utlänningslagstiftningen, som de i alla andra sammanhang så hårt kritiserar och vill ta bort och till och med fälla alla regeringar som står bakom utlänningslagstiftningen.
Läser man den skrivning som finns i Sverigedemokraternas reservation vad gäller fristäder kan man luras att tro detta. Sverigedemokraterna vill inte heller att vi ska ha den här möjligheten utan yrkar avslag i sin reservation.
Anledningen till att det här är så viktigt är att vi vet att det första man ger sig på när demokratin i ett land får ge vika är kulturen och dess utövare.
Vid sidan av att aktivt arbeta för att sprida demokratin runt om i världen är en ökad möjlighet att ge författare och andra kulturarbetare en fristad - och fler fristäder - mycket viktigt för oss i Alliansen.
Cecilia Magnusson (M):
Det var ju alldeles utmärkt att Ida Karkiainen tog chansen att förtydliga sig; det tycker jag behövdes i allra högsta grad. Det är nämligen väldigt viktigt med fristäder, och det är bra att vi har det här tillkännagivandet och trycker på regeringen. Det är viktigt att de jobbar vidare och mer aktivt med den här frågan så att fler städer kan ta emot författare och andra kulturutövare.
Det var alltså alldeles utmärkt med ett förtydligande - tack för det! När det gäller frågan om Moderaterna i Gävle ville de ju få prövat om detta låg inom den kommunala kompetensen. Jag tycker att det är ett utomordentligt domstolsutslag som har kommit, senast från kammarrätten, nämligen att detta ligger inom den kommunala kompetensen och att man kan ha både statliga och kommunala uppgifter.
Jag är alltså väldigt glad att kammarrättsdomen blev så klar att vi kan arbeta vidare med den här viktiga frågan.
Cecilia Magnusson (M):
Jag vet inte riktigt om det fanns någon fråga jag ska svara på, men jag uppfattar detta som ett förtydligande. Jag är väldigt glad om Sverigedemokraterna numera står bakom den lagstiftning vi har när det gäller att ta emot och se till att människor kan komma till vårt land och få ett bra omhändertagande.
När det gäller fristäder och att ta hand om och hjälpa författare eller andra kulturutövare vet vi att det första som får stryka på foten när demokratin lämnar ett land är kulturutövare. Det är därför fristäderna är så viktiga - för att man kan hjälpa dessa människor på ett mycket mer adekvat sätt under en kortare eller längre tid.
Jag tycker att det är synd att Sverigedemokraterna inte kan ställa upp på detta. Jag lyssnade dessutom uppmärksamt på Aron Emilssons anförande, och det är något jag inte riktigt förstår. Å ena sidan talade Aron Emilsson om den plattform när det gäller fristäder man har antagit i Nordiska rådet.
Då gäller det alltså Nordiska rådet och inte Sveriges ansvar. Å andra sidan talade Aron Emilsson dock om nordisk språkförståelse och att vi i Sverige borde göra mycket mer för detta. Men vad ska vi då ha Nordiska rådet till? Är det inte det de jobbar med? Det kan Aron Emilsson säkert svara på eftersom han sitter i Nordiska rådet.
Cecilia Magnusson (M):
Det var ju jättebra med även detta förtydligande från Aron Emilsson. Jag kan bara säga att jag, Moderaterna och Alliansen tycker att Sverige ska vara öppet och ha möjlighet att ta emot de människor som måste komma hit av en eller annan anledning.
Sedan är det så att kulturarbetare och författare är särskilt sårbara när demokratin har fått ge vika, och därför är det viktigt att fristäderna kan bli fler så att vi - så länge världen ser ut som den gör i dag - kan vara öppna och ta emot fler kulturarbetare.
Till slut, herr talman, vill jag bara poängtera att det är en folkpartistisk allianskollega som har skrivit den motion som har gett tillkännagivandet.
Cecilia Magnusson (M):
Jag var tvungen att begära ordet igen eftersom debatten har börjat kantra åt olika håll. Det gäller framför allt Niclas Malmbergs men även Ida Karkiainens uttalanden. Jag tycker att fristadshanteringen har mått bra av att prövas i domstol.
Det har inte förvärrat eller försämrat möjligheterna utan snarare gett kommunerna råg i ryggen. De har faktiskt rätt till detta. Kammarrätten uttalade att det finns samhälleliga angelägenheter som kan betecknas som både statliga och kommunala. Nu har vi fått det svart på vitt.
Det har varit lite otydligt tidigare, men nu har vi fått det klarlagt, vilket är jättebra. Tillkännagivandet är oerhört viktigt. Ida Karkiainen och Niclas Malmberg står här i talarstolen och säger att det är bra att inte mer än 15-16 städer eller regioner deltar i det här. Vi har 290 kommuner i det här landet!
Regeringen och Kulturrådet behöver alltså göra betydligt mer än de gör i dag. Till sist: Biblioteksstrategin har inte varit uppe i det här ärendet i dag, men flera har tagit upp det. Det är den enda smula av regeringens handlingskraft som syns, men det står ingenting om det i betänkandet. Men glöm inte att bibliotekslagen som alliansregeringen lade fram för riksdagen blev antagen.
Man gav Kungliga biblioteket i uppgift att ta fram en biblioteksstrategi om det fanns ett behov av en sådan. Så är det.
Cecilia Magnusson (M):
Vi tycker att tillkännagivandet är oerhört viktigt. Det har klarlagts i den här debatten att Socialdemokraterna och Miljöpartiet är nöjda med det som görs. Vi i Alliansen är inte det. Det är därför som vi i utskottet har drivit fram ett tillkännagivande till regeringen som vi fattar beslut om i kammaren i dag. Det är jättebra att vi ger det här eldunderstödet så att mer blir gjort.
Jag är inte nöjd med att endast 14-16 kommuner är med i systemet. Jag tycker att varenda kommun i det här landet borde vara med. Vi har 290 kommuner. Det behövs ett tillkännagivande mer än väl.
Cecilia Magnusson (M):
Jag vill börja med att tacka kulturministern för svaret. Det är första gången vi möts i ett ordutbyte på detta sätt i en interpellationsdebatt. Jag vill önska kulturministern lycka till i sitt viktiga värv. Den här interpellationen tycker jag och vi moderater är mycket viktig. Museerna är historiens fyrbåk.
Det är där vi kan lära av historien för framtiden. Museerna ska vara tillgängliga. Alliansregeringen valde att prioritera tillgängligheten för barn och unga.
Därför är det fri entré på alla statliga museer för barn upp till 19 år och på alla utställningar, till skillnad från det förslag som nu håller på att beredas i riksdagen.
Vi i alliansregeringen införde 2009 reformen fria museer därför att vi ville ge museerna mer självständighet. Vi tillförde också resurser för att de skulle få möjlighet att vara mer självständiga och självbestämmande. Kulturministern stod här i kammaren tidigare i eftermiddags under frågestunden och berättade om regeringens främsta prioriteringar.
Det var tillgänglighet och delaktighet. Om man ska applicera det på frågan om fri entré kan man ha olika syn på tillgängligheten. Digitalisering är något som innebär att museisamlingarna blir tillgängliga över hela landet.
I det förslag som vi nu bereder om fri entré på några museer ökar tillgängligheten för moderattanter på Östermalm och tyska turister. Det tycker jag inte är bra prioritering. Det andra var delaktighet. Vad är det för delaktighet med museerna och museiledningar att tvinga dem att ha fri entré på museerna?
Vad blir det för arbetsförutsättningar för de statliga museerna med sådana pekpinnar och tvångströjor? Vilken självständighet ska ministern och regeringen ge sig på nästa gång på museerna? Det finns ju många sätt att begränsa självständigheten för museerna.
Ministern säger i svaret att vi äger de statliga museerna tillsammans och att det därför är viktigt att så långt som möjligt öppna dörrarna på vid gavel. Man kan, herr talman, göra en jämförelse med Vattenfall. Vattenfall äger vi gemensamt. Det är ett företag.
Vill kulturministern se gratis el för att göra det tillgängligt så mycket som möjligt? En sådan insats skulle vara mycket graverande, precis som fri entré. Man sätter konkurrensen ur spel. Många museer ägs privat. Det finns många kommunala och regionala museer. Här sätter vi konkurrensen ur spel.
Det tycker jag inte är sjyst. Jag stannar här med de tre frågorna, som jag hoppas att kulturministern kommer att ge svar på i vår diskussion.
Cecilia Magnusson (M):
Jag ställde tre frågor i mitt första inlägg. Det gällde självständigheten för museerna och hur den kommer att påverkas av detta. Det gällde även arbetsförutsättningarna för museerna och konkurrensnegativismen som man nu slår fast. Ingen av dessa frågor fick jag svar på.
Men jag har ännu fler frågor, och jag hoppas att kulturministern svarar på frågorna i sitt nästa inlägg. Jag ska lite grann kommentera det som kulturministern sade om varför det är viktigt att öppna dörrarna till museerna på vid gavel. Det är ingen vid gavel. Det blir inte fri entré på alla statliga museer. Varför blir det inte det på alla statliga museer?
Är inte Vasamuseet en klenod, en historiens fyrbåk, som visar mycket av vår historia och som vi kan lära av för framtiden? Varför gäller det inte alla statliga museer? Och varför gäller det inte alla utställningar? Jag ska ge ett exempel.
Den första utställningen som Armémuseum visade efter att vi hade slopat fri-entré-tvånget 2006 handlade om spioner. Då gick köerna ut på gatan från kaserngården vid Armémuseum för att det var så många människor som var intresserade och ville se den här utställningen. Det är oerhört viktigt att man har kvalitet.
Det är nämligen till specialutställningar som många människor går vid sitt första besök på ett museum. Därför är det väldigt viktigt att man kan genomföra specialutställningar. Men de blir avgiftsbelagda. Varför gäller detta inte alla statliga museer, och varför gäller detta inte alla utställningar på alla museer?
Det skulle vara mycket värdefullt om vi kunde få svar på det. Kulturministern säger: Vi vill inte ha ett "vi" och "dem". Det ska bara vara vi. Men varför ska vi ha museer utan innehåll?
När museerna inte får kompensation för de nedskärningar som slopade avgifter innebär har de inte råd med kvalitet på vare sig basutställningar eller specialutställningar. Och de kan för den delen inte heller genomföra digitalisering.
Kollegan Lars-Axel Nordell berättade om länsmuseet i Örebro, där man har varit tvungen att halvera personalen för att man nu har så dålig ekonomi. Det kommer att innebära problem med kvaliteten. Hur kommer kulturministern att garantera och arbeta för att det inte ska bli kvalitetsförsämringar på de statliga museerna?
Hur ska de kunna genomföra specialutställningar, och hur ska de kunna vårda och ta hand om sina basutställningar? Det är viktiga frågor som jag lägger till de tre frågor som jag fortfarande inte har fått svar på.
Cecilia Magnusson (M):
Tack, ministern! Vi kan börja med att bocka av åtminstone en fråga som har fått svar. Men jag blir lite brydd när jag hör ministerns svar. Hon säger att man i Regeringskansliet bereder vilka specialutställningar som också ska kunna vara utan avgift.
Ska alltså kulturministern sitta och säga den utställningen, men inte den, från museum till museum? Det kallar jag ministerstyre, och det ska bli väldigt spännande att se hur det faller ut. Herr talman!
På frågan om varför fri entré inte gäller alla museer svarar kulturministern att vi inte har råd. Varför säger man inte det då? Man har ju slagit i folk att de statliga museerna ska ha fri entré, men det är bara några museer som ska ha det, inte alla. Kulturministern säger också, herr talman, att man för ständiga diskussioner med museerna om detta.
Den här regeringen har suttit i sju veckor - hur många ständiga diskussioner kan man ha haft kring detta? Vi har diskuterat den här frågan ända sedan 2007, och Socialdemokraterna har hela tiden sagt att 80 miljoner räcker. Underlaget som man bygger detta beslut på är alltså från 2007. Det är väldigt länge sedan.
Det behövs betydligt mer pengar för att kvaliteten och arbetsförutsättningarna ska kunna upprätthållas. Jag hoppas att kulturministern ger svar på de övriga frågorna.
Cecilia Magnusson (M):
Det är intressant att höra kulturministern yttra sig som arkitekt. Det var ett nytt grepp i retoriken. En grundplatta - nej, herr talman - när jag lyssnar på kulturministern uppfattar jag snarare ett luftslott utan förankring i verkligheten över huvud taget. Momspengarna slutar komma in därför att ingen går på bio. Vad gör regeringen då? Jo, man drar ned anslaget till filmproduktionen.
Den illegala nedladdningen vill man inte göra något åt. Det är inte så konstigt eftersom kulturministern är miljöpartist - de vill ju inte göra något åt illegal nedladdning. Filminspelningarna går utomlands därför att alla andra länder har produktionsincitament. Senast nu i veckan genomförde Island en höjning från 20 till 25 procent.
Detta är vad jag kallar ett luftslott. Det finns ingen stabilitet. Aron Emilsson, herr talman, betraktar det som ett tält. Men nej, det är inte ens ett tält - det är ett luftslott utan förankring i verkligheten. Kulturministern satt här och lyssnade men har inte svarat på en enda av mina frågor. Jag ska upprepa dem.
Om riksdagen nu fattar ett majoritetsbeslut, tänker kulturministern tillsätta en filmutredning då? Kan vi få ett klart besked om det? Vad är svensk film för kulturministern? Hur ska barn få ett kritiskt tänkande? Och ska Svenska Filminstitutet utvärdera sin verksamhet - är det klokt och demokratiskt?
Herr talman! Riksdagen är ingen diskussionsklubb - det är ett beslutsforum.
Cecilia Magnusson (M):
Det är förvånansvärt när kulturministern står här i kammaren och säger: Jag har tagit tag i den illegala nedladdningen. Men det kunde hon ju ha skrivit in i sin proposition. Det är faktiskt kulturutskottet som nu tvingar fram detta från kulturministern. Varför var det inte med i den proposition som vi nu har arbetat fram ett betänkande om?
Den förankring som kulturministern talar om är ytterligare ett luftslott. När hon sa upp filmavtalet var alla intressenter jätteförvånade: Var kommer detta ifrån?
Förankringsprocessen har ni också misslyckats med, kulturministern. De som har skrivit en debattartikel i dag säger att en ny filmpolitik kräver mod att utmana maktstrukturer. Men det har ni ju inte gjort.
Jag är övertygad om att de kommer att bli ytterst besvikna den dag de inser att Svenska Filminstitutet kommer att sitta där bakom sin stiftelsevägg och vägra att lämna svar på de frågor de har ställt under filmavtalet. Kulturministern och regeringen vill inte göra någonting för att förändra Svenska Filminstitutets struktur.
När det gäller detaljregleringen uttalade kulturministern häromdagen att nu ska minsann Svenska Filminstitutet få utreda om det behövs fler regler, inte färre. Kulturministern har sagt att det ska bli mindre reglering, men hon gör uttalanden i pressen som går åt ett helt annat håll.
Cecilia Magnusson (M):
Ni missade mitt inledningsanförande. Där ställde jag ett antal frågor till bland andra Anna Wallentheim. Jag har knappast fått några svar, och det är därför som jag har begärt replik. Först måste jag ändå kommentera att detta betänkande inte berör idrott, som Anna Wallentheim uppehöll sig länge vid. Vi kommer senare att ha möjlighet att tala om det.
Men så är det: Tomma tunnor som skramlar måste prata om annat än de viktiga frågor som det här betänkandet innehåller. Anna Wallentheim inledde med att säga att man ständigt har ett barn- och ungdomsperspektiv men inte att det var den främsta prioriterade frågan. Det är skillnaden mellan oss i Alliansen och er i Socialdemokraterna.
Ni har ett ständigt perspektiv - inte den främsta kulturprioriteringen. Så till de här två satsningarna: Hur ska maxtaxa i kommunal kulturskola ge fler lärare i kulturskolorna? Hur ger det högre tillgång till kulturskolan för de barn som i dag står i kö?
Det skulle vara väldigt skönt att få det klargjort, om Anna Wallentheim kan ge oss svar på detta. Det är faktiskt viktigt för de barn som i dag har behov av att komma in på de kommunala kulturskolorna. Anna Wallentheim talade om att barn har rätt till kultur, att skapa för barn.
Men förklara för svenska folket vad fri entré för utländska turister och vana museibesökare i Stockholms innerstad, som har införts sedan två dagar tillbaka, har för samband med det!
Cecilia Magnusson (M):
Det var inte särskilt mycket till svar som Anna Wallentheim lyckades åstadkomma, framför allt inte beträffande hur vi med en maxtaxa ska få bättre tillgång till kommunala musikskolor eller fler lärare. Det behöver alla barn i detta land få klart för sig.
Jag skulle - eftersom Anna Wallentheim inte kan svara på mina tidigare frågor - vilja ställa en tredje fråga. Om man nu står bakom våra motioner, till exempel möjligheten att utreda skolresor till förintelseläger, varför gick man inte med på det? Varför gick man inte med på de övriga förslag som Alliansen kom med?
Mona Sahlin sa mycket riktigt i dagens Aftonbladet att det gäller att agera, Anna Wallentheim, inte bara att prata. Att prata rätt är bra, men att agera rätt är mycket bättre, tycker jag.
Ge nu svar på frågan om hur fri entré för vuxna, utländska turister och medelålders äldre damer på Östermalm ska gynna barn och unga och framför allt museiovana äldre människor. Hur ska denna satsning komma dem till del?
Ge besked i dessa viktiga frågor nu, tack!
Cecilia Magnusson (M):
Jag hade förväntat mig att Niclas Malmberg lite mer skulle försvara betänkandet. I stället pratar han om frågor som inte ens behandlas i betänkandet eller som vi har yrkat bifall till i fråga om reservationer.
Jag ställde ett antal frågor i mitt anförande, och jag hoppades att miljöpartisten Niclas Malmberg, med närheten till makten i Kulturdepartementet, kunde svara på några enkla frågor. Hur ska fler barn få tillgång till kommunal musikskola med maxtaxa?
Anna Wallentheim kunde inte svara på den frågan, så jag hoppas på Niclas Malmberg. I frågan om att alla ska få fri entré till de statliga museerna, hur ska specialutställningarna vara tillgängliga? Ska alla barn få fri entré på specialutställningarna, som det har varit hittills, eller kommer ni att försämra kvaliteten?
Hur ska ni försäkra er om att kvaliteten bibehålls och förbättras på de statliga museerna med mindre pengar? De 80 miljoner kronorna kommer inte ens att räcka till ökad städtjänst. Hur ska museerna få museiovana människor att ta sig dit? Det finns inte några extrapengar för sådant.
Det vore tacksamt om maktens man Niclas Malmberg, herr talman, kunde svara på dessa enkla frågor.