KBLab/rixvox huggingface dataset:
Adam Marttinen (SD):
Det är såklart jättefint att regeringspartiet Socialdemokraterna förstår att det är bekymmersamt att vi har ett utbrett tiggeri i Sverige. Men jag tycker att det också är bekymmersamt att detta tiggeri har fått fortsätta under så många år, under hela regeringsperioden, utan att regeringen har vidtagit en enda handlingskraftig åtgärd som har motverkat det utbredda tiggeri som leder till så många fruktansvärda saker som människohandel och människoexploatering.
Om man tycker att det är cyniskt att det förekommer måste det vara än mer cyniskt att inte ha politiskt mod att i regering motverka de förutsättningar som skapar just detta cyniska utnyttjande av utsatta människor. Det måste vara det värsta av allt, tycker jag, särskilt om man sitter i regering. Jag tycker att man är svaret skyldig varför man fortsätter göra det tillåtet att tigga i Sverige, när det är själva grundförutsättningen för att de här nätverken ska kunna existera och verka i Sverige.
Jag tycker att jag i flera sammanhang har fått ganska tydliga svar från regeringspartierna. Jag hade en interpellationsdebatt med Morgan Johansson där han sa att tiggeriförbud inte fanns på dagordningen vare sig för regeringen eller för Socialdemokraterna. Vi får heller inget annat svar av Helene Petersson, som företräder ett av regeringspartierna, när det gäller om man kommer att införa tiggeriförbud. Man kommer i stället att fortsätta att tillåta tiggeri i Sverige. Nätverken kommer att fortsätta att existera.
Även om vi antar lagstiftning som kriminaliserar i högre grad - man höjer straffen och sådana saker - bygger detta på att människor anmäler brott från första början. Det gör man sällan om man befinner sig i en så stark beroendeställning till dessa människohandlare som många gör. Jag tycker att man måste angripa det problem som är grundförutsättningen: pengar som kommer in från första början. Vi måste ha ett nationellt tiggeriförbud som snabbt åtgärdar detta och bryter ned de här strukturerna, som leder till ett hänsynslöst utnyttjande av människor i Sverige.
Men det är det tydliga val som väljarna har att göra i höst: om man vill rösta på regeringspartierna, som inte gör någonting, eller på oss, som faktiskt föreslår verkningsfulla åtgärder.
Adam Marttinen (SD):
Jag har ett par frågor med anledning av den debatt vi har haft i dag och det betänkande som är underlag för debatten. Den första frågan är givetvis vad det är som har ändrats sedan december 2015, när vi hanterade ett förslag om utökat straffansvar för terrorism här i riksdagen. Sverigedemokraterna väckte då en följdmotion till regeringens dåvarande proposition med just syftet att kriminalisera terrorresor till ett eget medborgarskapsland.
Regeringen valde att inte beakta det då utan gjorde det tillåtet att åka på terrorresor till det egna medborgarskapslandet - det som nu åtgärdas i detta betänkande. Jag vill bara veta vad det är som har ändrats i regeringens ståndpunkt och gör att man landar i den slutsats Sverigedemokraterna efterlyste redan 2015. Den andra frågan gäller medborgarskap. Vi har sett hur många andra länder i Europa hanterar just frågan om medborgarskap.
Vi kunde exempelvis ta del av ett fall i Danmark där en person med dubbelt medborgarskap, född och uppvuxen i Danmark, fråntogs sitt danska medborgarskap och blev dömd till livstids utvisning för ett terrorbrott med sex års fängelse. Det finns många andra länder i Europa som också praktiserar det här, och Sverigedemokraterna är ett av de partier som står bakom detta.
Moderaterna har anslutit sig till principen när det gäller det dubbla medborgarskapet, men vi vill gå längre och även kunna frånta dem som inte har något annat medborgarskap än svenskt deras medborgarskap. Här i Sveriges riksdag är det vi som företräder denna linje, men regeringen vill inte att man ska kunna frånta personer med dubbelt medborgarskap som exempelvis har mördat kvinnor och barn i terrorkriget i Syrien och Irak det ena medborgarskapet. Jag bara undrar: Varför? Vad är mervärdet för våra svenska medborgare när vi behåller de här terroristerna i Sverige? Var ska de jobba?
Vem ska de bo granne med när de har avtjänat sina fängelsestraff? Det blir min andra fråga.
Adam Marttinen (SD):
Just när det gäller frågan om att kriminalisera resor till medborgarskapsland kanske regeringen nu inser att det ibland finns en poäng med att lyssna på delar av oppositionen som man vägrar att samtala med. Vi poängterade den här saken för flera år sedan, och nu har det gått flera år då det har varit icke-kriminaliserat att resa till ett medborgarskapsland för att utföra terrordåd eller utbilda i terrorsyfte. Det är en stor brist, och detta är någonting som regeringen verkligen borde ta till sig.
Man har byggt in stora hål i lagstiftningen som man först nu, efter krav från EU, säger sig ha kommit på behöver åtgärdas. Kritiken har funnits, och möjligheterna till samtal har funnits genom att bjuda in oss i Sverigedemokraterna till samtal eller genom att åtminstone lyssna på våra reservationer. Men det är ni lite för fina för. Det är som jag sa: Ni ägnar er åt ett dagisspel i den här församlingen när det handlar om så allvarliga saker som terrorlagstiftning, som ska skydda våra svenska medborgare och svenska liv. Då bygger ni in hål i lagstiftningen.
Jag tycker att ni ska ta till er vad jag säger här, för det finns en poäng med det. När det handlar om att bryta mot internationella konventioner när man fråntar någon medborgarskap undrar jag vad Sultan Kayhan har för syn på Danmark? Vad har du för syn på Frankrike? Vad har du för syn på flera andra europeiska länder som praktiserar det här? Så sent som för bara ett halvår sedan kunde vi läsa om en dansk medborgare som är född och uppvuxen i Danmark, med dubbelt medborgarskap. Danmark tar ifrån personen medborgarskapet, för Danmark sätter danska liv och danska medborgares säkerhet i första rummet.
Det gör inte den rödgröna regeringen när det gäller svenska medborgare när man tar så lättvindigt på de här frågorna. Vi har fullblodsterrorister som hatar vårt land, hatar allt vad vi står för och hatar vårt sätt att leva. Det kommer inte att försvinna genom att de sitter i fängelse. De måste utvisas.
Adam Marttinen (SD):
Inledningsvis vill jag bara säga att Sverigedemokraterna står bakom arbetet med att renodla polisens arbete, så att fler arbetade timmar kan läggas på det som ger effekt med ingripande verksamhet och utredning av brott. Det är också anledningen till att vi står bakom ett tillkännagivande om ytterligare renodling av polisens verksamhet och att utredningen om renodling av polisens arbetsuppgifter ska få sätta fart i enlighet med det som tillkännagivandet beskriver.
Men att utreda hur polisens verksamhet ska renodlas behöver inte betyda att man ställer sig bakom samtliga förslag som syftar till att leda i den riktningen. När det kommer till djurpolisen är vi av en avvikande mening från betänkandet. Vi menar att polisens arbete med djur kan utvecklas i stället för att avvecklas.
Det finns ett mervärde i att polisen hanterar djurfrågorna och har ett samlat grepp kring olika situationer där exempelvis brott kan ske i samband med djur. Vi har under många år föreslagit att vi ska ha en nationell djurskyddspolis där djurens rättigheter och djurens väl får en status som med ett mer splittrat ansvar riskerar att gå förlorad.
Att motivera att polisens fokus ska ligga på exempelvis gängkriminalitet i stället för exempelvis djurplågeri kan för vissa låta som ett rimligt argument, och det är jag faktiskt beredd att hålla med om. Det är ett argument som finner sympati när polisens resurser tryter och man upplever att de mest allvarliga brotten inte klaras upp. Det har aldrig varit Sverigedemokraternas önskan att minska polisens kapacitet.
Det var Alliansen och den rödgröna regeringen som ansåg att vi inte behövde utbilda fler poliser i början av den här mandatperioden. Resultatet ser vi i samhället i dag. Lösningen på poliskrisen är inte att riva ned fungerande verksamheter inom polisen, utan det är att kraftsatsa på polisen. Det har varit, är och kommer att vara Sverigedemokraternas främsta prioritet.
Med Sverigedemokraternas polis har vi inte bara råd att lägga resurser på den mest akuta brottsligheten i vårt land. Med Sverigedemokraternas polis har vi även råd att ge en status och ta ett samlat grepp kring djurfrågor genom en nationell djurskyddspolis. Därför vill jag yrka bifall till vår reservation som syftar till just detta.
Adam Marttinen (SD):
Det finns mellan varven alltid någonting att glädjas över. I detta betänkande är det bland annat att regeringen har gått Sverigedemokraterna till mötes när det gäller straffen för de grova vapenbrotten.
Redan första året av den här mandatperioden föreslog Sverigedemokraterna att straffen för grovt vapenbrott skulle skärpas så att den som går omkring med ett skarpladdat vapen eller automatvapen på stan direkt skulle kunna häktas i stället för att släppas fri. Regeringen såg vid det tillfället inget behov av någon lagändring utan ansåg att lagen var väl avvägd som den var. Inte heller ställde sig något alliansparti bakom Sverigedemokraternas förslag; de ansåg därmed också att lagen var väl avvägd som den var.
Så här har läget sett ut till så sent som för bara ett år sedan då jag senast ställde en fråga till den före detta inrikesministern, Anders Ygeman, huruvida regeringen avsåg att skärpa straffet. Inte heller då kunde regeringen ge något besked utan betonade i stället andra åtgärder som lösning på de eskalerande vapenrelaterade brotten runt om i vårt land. Slutligen har dock polletten trillat ned för regeringen. Fler fritidsgårdar och korvgrillning med grovt kriminella gav uppenbarligen ingen effekt.
Då tittar man till slut på vad Sverigedemokraterna har föreslagit, och man kopierar och presenterar det som sin egen politik. Det välkomnas från mig, fru talman, med ett bättre sent än aldrig. Det här är det stora problemet med socialister och liberaler: Man ska alltid testa att grilla korv i tre år så fort ett nytt kriminellt fenomen utmärker sig. Under den tiden hinner kriminella döda både varandra och oskyldiga.
Barnfamiljer får sina fönster söndersprängda eller sönderskjutna. Mer korvgrillning, säger liberaler och socialister. Kanske ska det också vara fler fritidsgårdar eller förtur i bostadsköer eller till arbete. Fru talman! Sverige behöver ett nytt politiskt ledarskap, ett som inte alltid hittar svaren i samma gamla politik. Vi behöver ett ledarskap som tar samhällsproblemen på det allvar som de förtjänar och handlingskraftigt agerar i tid.
I detta sammanhang förtjänar faktiskt både den borgerliga oppositionen och den rödgröna regeringen kritik. Även om vi i huvudsak är positivt inställda till huvuddelen av de förslag som regeringen har landat i anser vi utöver att minimistraffen bör skärpas också att straffens olika maximinivåer bör skärpas. För detta har vi en glasklar reservation i betänkandet som beskriver alla detaljer.
Jag yrkar bifall till denna reservation.
Adam Marttinen (SD):
Även jag känner mig lite nödgad att gå upp i debatten och ta ett litet replikskifte. Vi får höra från Miljöpartiet: Varför skärpte man inte straffen för exempelvis handgranater under förra mandatperioden, eftersom det har uppenbarat sig som ett så stort problem i den kriminella miljön? Till att börja med tycker jag att det är kul att Miljöpartiet har anslutit sig till tanken att straff har effekt på vilken typ av kriminalitet som utspelar sig i vårt samhälle.
Är det så att man höjer straffen för vissa typer av exempelvis vapenbrott kommer det att ske en förändring i det att människor slutar att spontant beväpna sig för att spontant kunna utföra skottlossningar gentemot kriminella rivaler eller i andra sammanhang. Det har effekt att skärpa straffen. Det är välkommet att Miljöpartiet, som har varit den största motståndaren till skärpta straff under hela mandatperioden, nu ansluter till det förstånd som vi andra har haft så länge.
Det talades om att skärpa straffet i god tid. Vi är inne på sista året av mandatperioden. Nu kommer en framhastad proposition från regeringen om att skärpa straffet för grovt vapenbrott och exempelvis explosiva varor. Man har kritik mot att den förra regeringen inte gjorde någonting under sin mandatperiod just när det gäller explosiva varor. Man klagar och säger att saker och ting skulle ha gjorts i god tid.
Varför lyssnade man inte på Sverigedemokraterna redan år ett när det gällde grovt vapenbrott och höjda straff? De här problemen är på inget sätt något nytt för i år. De problemen har utspelat sig i vårt samhälle med all tydlighet under hela mandatperioden. Varför har inte regeringen agerat i tid?
Adam Marttinen (SD):
Jag fick kanske inte något direkt jättebra svar på frågan om varför man inte har gjort någonting när problemen har varit så tydliga under en lång tid. Miljöpartiet säger att man tittar på forskning innan man fattar beslut i olika frågor. Men häktningspresumtionen har alltid varit två år för grovt vapenbrott, och det har alltid funnits ett problem med att personer i kriminella miljöer beväpnar sig lite på måfå när de går ut på stan. Så har det sett ut.
Effekten av det lagförslag som ni nu under galgen presenterar har varit väl känd under hela mandatperioden. Problemen har varit väl kända under hela mandatperioden. Jag tycker, fru talman, att Mats Pertoft gör sig lite grann skyldig till det han anklagar Alliansen för när han säger att Alliansen inte agerade i tid. Nu är vi inne på sista året. Vad är det som har tagit så lång tid för Miljöpartiet när det gäller att förstå att detta är ett nödvändigt lagförslag? Min fråga kvarstår.
Adam Marttinen (SD):
När jag sa att regeringen har gett polisen i uppdrag att göra ingenting, fortsatte den meningen med: som på riktigt bryter ned de strukturer som organiserar tiggeri och leder till människohandel. Vi måste väl ändå kunna vara överens om att det fortsatt finns ett utbrett tiggeri i Sverige och att det utbredda tiggeriet ofta leder till att människor utnyttjas?
I den meningen hade jag en viktig poäng med att polisen faktiskt inte har lyckats bryta ned de strukturer som vanligt folk kan se ute på gator och torg, framför butiker och på andra ställen. Jag vill fortfarande ha ett litet förtydligande när det gäller just frågan om Socialdemokraterna utesluter ett tiggeriförbud. Vi får ofta till svar att man inte utesluter att det behöver göras mer.
Men jag vill ha ett konkret svar på frågan om ministern utesluter just ett förbud mot tiggeri. Det borde inte vara för mycket begärt att få ett konkret svar på det. När det gäller den andra frågan, vad regeringen har gjort hittills för att motverka detta, är vi överens om att brott i samband med tiggeri ska beivras och att det ska finnas en robust lagstiftning för att ge dem som utsätter andra människor för brott ordentliga straff.
Men den stora skillnaden gör man inte genom att lagföra personer som anmäls för brott, utan den stora skillnaden gör man när man angriper själva förutsättningen för att detta tiggeriproblem ska finnas i Sverige, nämligen insamlingen av pengar. Ett tiggeriförbud är inte normalbilden i Europa, men det är den lösning i Europa som har gett störst effekt på kortast tid. Vi har ett förslag som har praktiserats i flera olika länder med gott resultat på kort tid.
Är det inte värt att vi prövar det också i Sverige, i stället för att göra det som regeringen har försökt göra en hel mandatperiod utan att lyckas nämnvärt? Svaret på frågan om ett förbud från Socialdemokraterna kvarstår. Jag vill gärna ha ett svar på den frågan.
Adam Marttinen (SD):
Om man tittar tillbaka på riksdagens partiers olika budgetsatsningar genom åren kan man konstatera att det endast finns ett partis budget som skulle ha resulterat i fler poliser, nämligen Sverigedemokraternas. Nu finns i stället färre poliser i dag än när regeringen tillträdde. Detta sker samtidigt som allt fler särskilt utsatta områden har genererat grövre och mer svårutredda brott i uppgörelser mellan allt fler grovt kriminella.
Kombinationen av den röda och den gröna politiken har gjort att grova brott, till exempel våldtäkter, har hamnat långt ned på polisens prioriteringslista när utredningsresurserna tryter. I stället för en uppmaning till att göra något halvhjärtat ställer jag en fråga till Gustav Fridolin: Kan han med handen på hjärtat ärligt säga att regeringen anser att Polismyndigheten har utvecklats väl med Miljöpartiet och Socialdemokraterna vid makten?
Det är nu färre utbildade poliser i tjänst och färre uppklarade brott, och nu ligger till och med våldtäktsfall mot barn i månader i väntan på utredningsresurser.
Adam Marttinen (SD):
Min fråga går till justitieminister Morgan Johansson. I början av veckan gjorde Aftonbladet en granskning av samhällets stöd till utsatta kvinnor som drabbats av återkommande hot, våld, förföljelse och trakasserier. Det visade sig att ca 70 procent av dem som ansöker om kontaktförbud får avslag på sin ansökan. För att förstå att det här är ett problem behöver man bara läsa om alla de fall där kvinnor har ansökt om ett kontaktförbud, fått avslag och sedan mördats av sin förföljare.
Sverigedemokraterna har ganska många förslag som rör just sådana här situationer, men jag ska konkretisera min fråga: Varför vill inte regeringen göra det enklare för kvinnor att få ett kontaktförbud utfärdat, och varför vill regeringen ha kvar böter på straffskalan för den som bryter mot ett kontaktförbud?
Adam Marttinen (SD):
Det är ett väldigt högt tonläge i debatten, inte minst från Liberalerna, som har initierat den. Man talar aggressivt om att vi har för få poliser i dag. Nu är vi inne på andra halvåret 2017. Om man hade velat ha fler poliser i dag skulle man ha satsat pengar på det i budgeten hösten 2014.
Om vi tittar tillbaka på vad som hände hösten 2014 ser vi att Liberalerna satsade 0 kronor mer än regeringen på att utbilda fler poliser i Sverige. Faktum är att hela Alliansen satsade 0 kronor mer på att utbilda fler poliser. Det är därför vi har det antal poliser som vi har i dag: Ni var överens med regeringen hösten 2014 om att vi inte skulle utbilda fler poliser. Herr talman!
I debatten hoppas jag att jag har lyckats belysa huvudproblemet och hur vi bäst kan möta problemen. Allt som de respektive partierna vill göra hinner vi av förklarliga skäl inte ta upp i denna debatt.
För oss är det viktiga och mest akuta att utöka den polisiära kapaciteten, skärpa straffen och göra det enklare för rättsväsendet att samla in tillräckliga bevis som kan leda till fler fällande domar. Därför kommer vi att fortsätta att driva på för utökade resurser till polis och rättsväsen.
Vi kommer att propagera för våra DIKO-lagar mot organiserad brottslighet, försöka införa ett kronvittnessystem, göra det enklare för polisen att använda kameraövervakning, göra det möjligt att vittna anonymt och givetvis se till att riktigt farliga terrorister, våldtäktsmän och gängmedlemmar inte släpps fria om det finns en påtaglig risk för återfall i brott. Jag tackar återigen för initiativet till denna debatt.
Om jag kunde yrka bifall till något, herr talman, skulle det vara till allt som jag har sagt.
Adam Marttinen (SD):
Den senaste nationella trygghetsundersökningen presenterades nyligen. I den konstaterades att antalet utsatta för brott har ökat från föregående mätning. Ett av de allvarligare brotten, som också visar störst ökning, är andelen utsatta för sexualbrott. Att andelen sexualbrott har ökat så kraftigt de senaste åren sammanfaller väl med de uppmärksammade sexualbrotten i samband med festivaler och andra offentliga tillställningar. Herr talman!
I dessa sammanhang har unga män med utländsk bakgrund varit överrepresenterade bland gärningsmännen i de berättelser som har framkommit. Sverigedemokraterna är det enda parti som i riksdagen driver att ge Brottsförebyggande rådet ett nytt uppdrag för att kartlägga sexualbrott och ursprung. Även Moderaterna har visat stöd för en sådan utredning. I morse yrkade de dock avslag på ett sådant förslag.
När vi nu har haft en sådan historiskt intensiv migration till Sverige, Ylva Johansson, är det då inte dags att ta fram ny statistik så att vi kan fortsätta bekämpa sexualbrotten med bra faktaunderlag?
Adam Marttinen (SD):
Jag kan ha viss förståelse för att en regering som bär ansvar för en misslyckad migrationspolitik inte vill ta fram statistik som bekräftar just det, men detta är ett agerande som långt ifrån är ansvarsfullt. Att som regering nöja sig med det faktum att män är den enda gemensamma nämnaren bland gärningsmännen vid sexualbrott gör också att insatserna mot sexualbrott blir oerhört trubbiga. Att inte ta fakta på allvar när det gäller sexualbrott är ett tydligt svek mot alla dem som utsätts för sådana brott.
Adam Marttinen (SD):
Min fråga går till biträdande justitieminister Heléne Fritzon. Brottsförebyggande rådets trygghetsrapport, som släpptes nu i veckan, visar på en ihållande trend, nämligen att otryggheten ökar i vårt land. Det gör den enligt min mening på goda grunder. Antalet mord, våldtäkter, gruppvåldtäkter och inte minst attacker mot poliser och polisstationer, senast i går kväll, visar på en otäck samhällsutveckling. Trots regeringens 100 propositioner från Justitiedepartementet går utvecklingen åt fel håll.
Det är inte själva antalet som är problemet utan sannolikt det politiska innehållet. Sverigedemokraterna har inte sällan kritiserat regeringen och haft synpunkter på att resurser och befogenheter har varit otillräckliga, precis som vi har kritiserat regeringens propositioner när det kommer till sakliga straffskärpningar och så vidare. Är regeringen nöjd, Heléne Fritzon? Eller kan ni tänka er att hålla med om Sverigedemokraternas kritik när det gäller att varje försök till framryckning från regeringen har varit otillräckligt?
Adam Marttinen (SD):
I tisdags åtalades Rakhmat Akilov. Han genomförde för snart ett år sedan ett terrorattentat på Drottninggatan. Fem personer miste livet, och ett hundratal fanns bland de drabbade. Jag tror inte att jag överdriver när jag säger att en enda terrorist kan sätta skräck i en hel nation. Det betyder att vi med ansvar för frågor om rikets säkerhet inte har råd att göra ett enda misstag. Efter att både ha noterats av Säkerhetspolisen och fått ett andra avslag på sin asylansökan uppmanas Akilov i slutet av 2016 att lämna landet.
Han väljer att inte lämna landet, och polisen får i uppdrag att försöka hitta Akilov och verkställa utvisningsbeslutet. Med Sverigedemokraternas politik hade Akilov suttit i förvar till dess att myndigheterna hade kunnat garantera att utvisningen verkställts. Med regeringens politik hamnade Akilov i en lastbil på Drottninggatan. Morgan Johansson! Varför gör ni det fortsatt möjligt för utlänningar att undgå utvisningsbeslut i vårt land när vi vet att ett enda misstag kan få förödande konsekvenser?
Adam Marttinen (SD):
Vi vet att utvisningsbeslut kan vara en trigger för många asylsökande och göra dem utåtagerande med våld som inslag. Vi har ett uppmärksammat fall i Västerås i närtid. Två personer knivhöggs ihjäl, och motivet var att hämnas på Sverige för ett avslag på en asylansökan. Tar man inte frågan om förvar vid avslag på asylansökan på allvar tar man inte heller rikets säkerhet på allvar. Det här är inte första gången regeringen förtjänar kritik i detta sammanhang, men förhoppningsvis är det den sista med tanke på att vi närmar oss ett val.