KBLab/rixvox huggingface dataset:
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, Jens Holm, för de intressanta frågor som du ställer till mig här. Du är helt inne på rätt linje, tycker jag. Du för in debatten på ett mycket intressant spörsmål, nämligen att våra jordbrukare inte konkurrerar på samma villkor som de europeiska. Det är precis rätt. Det är fantastiskt att vi hör det här i dag. Du har fattat galoppen.
Vi talar hela tiden om att våra mjölkbönder och våra bönder över huvud taget inte får konkurrera på lika villkor. De har en tung ryggsäck. Vem har lagt tyngden i ryggsäcken? Jo, ledamoten Jens Holm, det är faktiskt vi politiker i den här kammaren. Det är vi som har lagt tyngden. Det är faktiskt så. Vi har en högre dieselskatt än övriga Europa. Vi har beteskrav som bara finns i Sverige.
Vi har andra saker som byråkratin som kostar förfärligt mycket pengar. Du är helt inne på detta. Jag tycker att det lät jättespännande. Det ska bli intressant att få fortsätta debatten med dig en annan gång, Jens. Jag tror att vi är på rätt linje.
Magnus Oscarsson (KD):
Den svenska djurhållningen ska präglas av höga djurskyddsambitioner. Bra skötsel och god hygien i djurhållningen ger inte bara bättre djurskydd utan också hög livsmedelskvalitet. Sverige har en stark djurskyddslag. Det medför att djuruppfödare i Sverige har högre kostnader än konkurrenterna i andra länder. Bönder i dessa länder kan sälja sina produkter till lägre pris till följd av lägre djurskyddskrav.
För att svenska bönder inte ska missgynnas är det viktigt att djurskyddslagstiftningen harmoniseras inom EU genom att EU-kraven skärps. Strävan måste vara att svenska bestämmelser på djurskyddsområdet ska tjäna som vägledning för arbetet inom EU. Inte minst är det viktigt att befintliga regler efterlevs. Redan 2001 blev rutinmässig kupering av grisarnas svansar förbjuden inom EU.
Trots detta får enligt EU:s livsmedelsmyndighet Efsa den allra största delen av alla grisar inom EU sina svansar bortklippta. Även EU-kommissionen har framhållit att direktivet mot svanskupering inte efterlevs. Sverige är ett av de få länder där grisarna fortfarande kan slå knorr på svansen.
Herr talman! Sedan 2006 är det inom EU förbjudet att blanda antibiotika i djurfoder i tillväxtfrämjande syfte. Även denna regel kringgås tyvärr ofta i praktiken. Den omfattande användningen av antibiotika inom djuruppfödningen leder till ökning av antibiotikaresistenta bakterier. Två tredjedelar av all antibiotikaanvändning sker inom djurhållningen.
Världshälsoorganisationen, WHO, varnar för att antibiotikaresistenta bakterier är det största globala hotet mot folkhälsan. Det är förfärligt att sjukdomar som vi vanligtvis kan bota med antibiotika inte kommer att kunna botas i framtiden. Att bryta resistensutvecklingen bland bakteriestammarna är en ödesfråga för mänskligheten.
Här är Sverige tack och lov i högsta världsklass, och det ska vi vara glada över. Men fler länder måste följa vårt exempel. I mars 2016 beslutade EU-parlamentet att införa förbud mot förebyggande gruppbehandling med antibiotika. Däremot ges fortfarande utrymme för att kunna strö medicin på fodergivor eller ge den via vatten.
Det är viktigt att täppa igen dessa kryphål. Herr talman! Ingen kan ha missat att den tuffaste mjölkkrisen i mannaminne pågår. Fem mjölkbönder slutar varje vecka. Priset på mjölk är nere på 2,50 per kilo.
Det är minst en krona för lite för att en mjölkbonde ska gå plus minus noll. Konkurrenskraftutredningen slog fast att våra svenska bönder får bära en mycket tyngre ryggsäck när de ska konkurrera med de europeiska bönderna, en ryggsäck som vi politiker här i kammaren har bestämt om. I ryggsäcken finns bland annat högre dieselpriser och beteskrav.
Jordbruksverket har nyligen presenterat förslag om att se över reglerna för beteskrav för kor. Det ser vi som positivt. Det är en fråga som vi kristdemokrater tidigare har aktualiserat. Vi vill se över beteskraven för kor i lösdriftshallar. Inriktningen är att kor som har det bra också mjölkar bra. Därför har alla mjölkbönder incitament för att öka djurets välbefinnande.
Det är värt att påpeka att det är en stor skillnad mellan hur korna har det i dag och hur de hade det när beteskravet infördes för 30 år sedan.
Magnus Oscarsson (KD):
Jag yrkar bifall till Alliansens gemensamma reservation 3 i utskottets betänkande. Torsk, ål och lax hotas på olika platser av flera olika miljöproblem såsom överfiske, vandringshinder och marint skräp. Vi vill att Östersjöns och Västerhavets fiskbestånd ska vara livskraftigt och att man utan oro ska kunna äta den fisk som fiskas här.
För att nå ett långsiktigt resultat krävs arbete med generationsmålen och miljökvalitetsmålen, en effektiv myndighetsstruktur och styrning. Detta bör särskilt uppmärksammas med anledning av Vattenverksamhetsutredningens förslag till ändrade vattenrättsliga regler och genomförande av åtgärdsprogrammen för vattendirektivet.
Hänsyn måste tas till olika samhällsintressen, och målsättningarna berör flera myndigheter. Det som här sagts bör riksdagen ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Herr talman! Fisket är en uråldrig näring som bedrivits med havet, insjöar och vattendrag som den centrala resursen under många årtusenden.
Förutom den socioekonomiska betydelsen är fisket också en pusselbit i Sveriges försörjning av livsmedel. Fritids- och sportfisket är ett brett intresse för stora delar av svenska folket. Det är viktigt att både yrkesfisket och rekreationsfisket kan samexistera.
Såväl yrkesfiskarnas som fritidsfiskarnas och kustbefolkningens intressen måste beaktas. Det är av stor vikt att lönsamheten inom fisket inte försämras. Kristdemokraterna vill ha levande skärgårdar med plats för boende, näringsidkare och turism.
Jag vill här hålla med ledamoten Tysklind om hur viktigt det är med att det förs en dialog mellan olika parter, myndigheter, partier och politiker för att få ett samförstånd och en förståelse för vad man håller på med. Fisket kan inte utformas frikopplat från havsmiljöpolitiken.
Haven och vattendragen utgör känsliga ekosystem där de olika arterna har viktiga roller. Om en art försvinner eller minskar kraftigt rubbas balansen i ekosystemet. Kristdemokraterna stöder inriktningen att undanröja vandringshinder för fisk.
Men, herr talman, vi anser inte att privatpersoner ska ta den stora kostnad som de nu tvingas göra. I de fall där utrivning eller anläggande av vandringsväg är lämpliga åtgärder ska dessa finansieras med offentliga medel.
Länsstyrelsernas bidragsregler måste förändras så att det klart framgår att även de dammägare som blivit ålagda att vidta vissa åtgärder ska omfattas av statligt stöd bland annat inom ramen för det så kallade LONA-bidraget för att vidta nödvändiga åtgärder. En sådan åtgärd brådskar, herr talman, då dammrivningar redan pågår för fullt.
Magnus Oscarsson (KD):
Jag tackar Isak From för frågan. Det är som han säger - vi har haft åtta år då vi suttit i regeringen och försökt göra vad vi kunnat. Men man vill alltid göra ännu mer. Den verkliga krisen inträdde under 2014. Det har varit väldigt tuffa år för mjölkbönderna under 2014 och framför allt 2015. Och krisen blir inte mindre.
Vi märker, som jag sa i mitt huvudanförande, att krisen fortsätter. Mjölkbönder har det oändligt tufft och svårt. Gör vi ingenting utan bara låter detta vara kommer vi att se en förlorad generation. Vi kommer att se väldigt många mjölkbönder försvinna. Vi var på ett seminarium i morse där författaren Malin Sundin talade om situationen för mjölkbönderna.
När man lyssnar på hennes historia förstår man att massor av mjölkbönder kan komma att ge upp för att det inte funkar att bedriva mjölkproduktion i vårt land. Då kan man säga att det är gott så - eller så gör man någonting för att försöka förbättra för Sveriges mjölkbönder. Kristdemokraternas förslag är inte det enda tänkbara.
Det går säkert att lägga fram andra förslag. Men vi tycker att vi måste göra någonting för att förbättra för mjölkbönderna. Vi kan inte bara stå och titta på och säga "det var väl tråkigt". Vi lägger fram förslaget. Det är klart att vi kan verka för detta i EU. Det är oändligt viktigt att vi gör någonting och vill göra skillnad.
Magnus Oscarsson (KD):
Jag tackar Isak From för repliken. Det är bra att vi för en diskussion om detta. Jag hoppas att det bara är början på en diskussion om mjölkböndernas situation. Det är jättebra att Isak From, Socialdemokraterna, Miljöpartiet och regeringen tittar på det här. Jag vet att ni har gjort det. Vi vet också att lite pengar faktiskt har kommit fram. EU har lagt 73 miljoner, och lika mycket har staten lagt.
Det är bra. Men det är inte tillräckligt. Det behövs ett engagemang för att vi ska ha kvar en produktion i landet, för att vi ska kunna säga till våra barn, till kommande generationer, att vi har en mjölkproduktion i landet, att det finns mjölk att tillgå som är svensk. Det är oerhört viktigt. Det närmar sig jul, Isak From. Det är bara några dagar till julafton.
Du ska få en present av mig, en bok med titeln Spilld mjölk . Den ska du läsa i jul och så kan vi, när vi träffas efter nyår, fortsätta att diskutera situationen för svenska mjölkbönder. Det gäller inte bara det som varit, utan också det som sker just nu. Gör vi ingenting fortsätter det. Låt oss diskutera frågan på Mjölkens dag den 14 januari.
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, Anders Forsberg, för frågan! Det är intressant att ni tar upp beteskravet, Anders Forsberg, för jag har inte riktigt förstått hur ni tänker där. Är ni med på att modernisera betesersättningen?
Många gånger fastnar vi i hur det var förr genom att vi kanske ser på gamla tv-filmer. Vi som växte upp med Emil i Lönneberga har framför oss en bild av hur det ser ut med den delen av produktionen. Men beteskravet kom till för 30 år sedan, och mycket har hänt.
Det är klart att det måste ses över. Min fråga går tillbaka till dig, Anders. Jag vill ha klarhet i, och passar på att fråga, hur ni ser på beteskravet. Är ni med på att se över det? Finns det något som Sverigedemokraterna vill göra på den punkten?
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, Anders Forsberg! Det är viktigt att få det klargjort, för jag märker när jag diskuterar med mjölkbönder ute i landet att många undrar vad Sverigedemokraterna tycker. De undrar om Sverigedemokraterna förstår deras vardag eller om de bara talar om det i riksdagen och sedan lägger fram någonting annat. Det är viktigt att du sa att ni är för någon form av modernisering.
Ändå vill ni inte förändra på djupet. Det tycker jag är en brist. Det är viktigt att vi kan diskutera frågan i Sveriges riksdag. Det är vettigt. Vad gäller frågan om dieselskatten vill jag säga att vi självfallet vill se en förändrad dieselskatt. I vårt budgetförslag har vi sträckt oss så långt att vi vill ge alla lantbrukare kompensation för höjningen. Vi sänker alltså dieselskatten för lantbrukarna.
Det tycker vi är viktigt. På sikt skulle vi naturligtvis vilja göra mycket mer om pengarna fanns, för det är en orättvisa. Det är viktigt att se över alla kostnader som Sveriges mjölkbönder, och bönder över huvud taget, har i vårt land. Det är kostnader som kanske bara finns här. De måste ses över, och jag hoppas att vi längre fram kan lägga fram fler sådana förslag.
Magnus Oscarsson (KD):
Jag tackar Emma för anförandet. Jag tänkte också hålla mig till skogen. Det verkar vara en viktig fråga för många av oss. Därför frågar jag: Hur vill regeringen och Miljöpartiet ha den framtida skogspolitiken? Kan de tusentals skogsägarna runt om i Sverige vara trygga med devisen från 1993, Frihet under ansvar?
Eller kommer det att bli inskränkningar för avverkningar i framtiden?
Magnus Oscarsson (KD):
Min fråga kommer sig av att Miljöpartiet har drivit på en översyn av skogspolitiken. Nu kommer ett utredningsdirektiv, och enligt det ska allmänhetens rätt att överklaga Skogsstyrelsens beslut analyseras. Om det blir verklighet är det ytterst allvarligt.
Jag vet många som är djupt oroade över detta. Det gäller hela skogsbruket med skogsägare och skogsindustri. Hur tänker Miljöpartiet här? Har Miljöpartiet med sig sin regeringspartner i denna viktiga fråga?
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, landsbygdsministern! Det är bra att vi har debatter om mjölkkrisen i Sveriges riksdag och jättebra att det har kommit en fråga om det här. Det är viktigt att vi diskuterar detta, för det är någonting som påverkar mycket i vårt land. Vi fick nu i veckan veta att Arla kommer att sänka priset ytterligare med ungefär 10 öre.
Priset är nu alltså nere på en bottennivå på 2,44 kronor från den 1 maj. Det här kommer att påverka mycket. Det var dåligt före nedsättningen för många mjölkproducenter, och efter den 1 maj blir det sämre. Ministern var inne på det här med kvoterna och hur det påverkar Europa.
Vi vet att vissa länder producerar väldigt mycket mer mjölk just nu. Någon tog upp Irland som exempel här. Det är precis så det är. Det är nästan en överproduktion där. I Sverige däremot har produktionen minskat ganska rejält. Min fråga till landsbygdsministern handlar om när kvoterna togs bort. Hur tänkte landsbygdsministern då?
Jag vet att det är någonting som bestämdes långt innan, före den här regeringen och alltihop, men ändå: Vad tänker ministern om detta att kvoterna försvann och att mjölkpriserna nu är nere på de här nivåerna? Fem mjölkbönder slutar varje vecka.
Det var så innan också, naturligtvis, och du brukar skylla på den förra regeringen, och så kan det vara, men nu är det du som är minister, Sven-Erik Bucht. Hur tänker du om det här? Om det här får fortsätta får det enorma konsekvenser för vårt land. Vi är vana vid att se betande djur och vid att det finns mjölkproduktion i vårt land, men vi kommer faktiskt att behöva vara beredda på att det inte är så i framtiden.
På grund av den kris som pågår nu kommer många att slå igen. Man hör nu att ännu fler kommer att slå igen i höst, för om det kommer att fortsätta vara det här priset kommer det inte att funka. Mina frågor till ministern är alltså: Hur ser ministern på det som hände när kvoterna försvann? Vad finns det för ytterligare åtgärder som regeringen kan vidta?
Hur går diskussionen bland ministrarna när det gäller att åtgärda detta på ett ännu bättre sätt?
Magnus Oscarsson (KD):
Jag tackar ministern för svaret. Vart fjärde år är det ju val, vilket vi vet allihop. Vi brukar då prata om en levande landsbygd. Det är någonting vi alla brukar tala om. Vi vet också att en levande landsbygd innebär att det finns företag. Oftast har många företag på landsbygden med lantbruk att göra, och många av de företagarna är just mjölkbönder.
Vi vet att fem mjölkbönder slutar varje vecka, och när priset nu är nere på 2,44 vet vi att många ytterligare kommer att lämna branschen i höst. Det är en kris som man kan säga inte har varit så djup någonsin i vårt land.
Jag tänkte fråga ministern hur lågt han och regeringen anser att mjölkpriset kan bli. Det nere på 2,44 nu, vilket är bottennivåer. Samtidigt säger man att det kan gå ned ytterligare framöver. Min fråga är om det förs samtal med parter.
Vi vet att det högnivåmöte ministern hade innehöll olika bitar. Det var samtal med mejerier, lantbrukare, banker och andra aktörer, affärer med mera. Är det fortsatt så att man har samtal om hur vi ska rädda svensk mjölkproduktion? Det är nämligen det som är huvudfrågan.
Om den kris som nu pågår får fortsätta kommer vi inte att ha många mjölkbönder kvar i vårt land.
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, näringsministern, för svaret! Det som nu händer i vårt land är en nedsläckning och en nedmontering av stora delar av vår landsbygd. Eller vad säger näringsministern om att Telia under året kommer att klippa koppartråden för 10 000 abonnenter runt om i landet? Många av abonnenterna på landsbygden kommer att drabbas. Näringsministern nämnde några kommuner. Jag tänkte också ta upp några här. Vi pratar om exempelvis om Nordanstig.
Där kommer nästan 70 procent av alla som bor på landsbygden att förhoppningsvis ha tillgång till telefon men inte till bredband.
I Eksjö är det 64 procent, i Finspång 50 procent, i Ockelbo 48 procent, i Östhammar 47 procent, i Sjöbo 47 procent, i Tidaholm 45 procent, i Lindesberg 43 procent, i Dorotea 36 procent, i Ljusnarsberg 34 procent, i Surahammar 27 procent, i Vindeln 27 procent, i Lycksele 25 procent, i Sala 23 procent, i Köping 22 procent och i Ydre 22 procent.
Jag skulle kunna hålla på ett tag till. Listan fortsätter med flera kommuner. Detta är en nedmontering av landsbygden. Tyvärr är det bara början. Telia har nämligen lovat att fortsätta klippa av koppartråden för ännu fler 2017. Då talar vi om 12 500. Det talas ibland om det delade Sverige.
Det stämmer verkligen. Detta visar på storstadens arrogans. Innan det finns hållbara alternativ klipper man tråden. Det är som att säga: Bor du på landsbygden, ja, då får du skylla dig själv! Jag har en fråga till näringsministern. Regeringens olika företrädare yttrade före valet 2014 den berömda frasen "hela Sverige ska leva". Vad betyder det löftet för dig och regeringen i dag?
Är löftet något värt, eller gäller det bara vart fjärde år och under valrörelsen?
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, näringsministern, för ditt svar! Precis som du sa har naturligtvis även den förra regeringen ett ansvar. Men nu är det den här regeringen som har ansvaret. Därför vill jag verkligen ta upp det här. Det har kanske blivit mer alarmerande nu än någonsin. Vi kan läsa i tidningar, exempelvis i Land Lantbruk.
Vi hör om företag som blir drabbade och som är helt beroende av fungerande bredband för att kunna hålla sin verksamhet igång. Jag träffade företagaren och entreprenören Olle Forsell, som har sin verksamhet med hästturism, krog, övernattning, ridhus med mera i Norra Vi, som ligger i Ydre.
När jag var där berättade han hur det i princip är kört efter det att Telia klippte koppartråden. Telefonen funkar bara ibland. Bredbandet kan vi totalt räkna bort - det är helt kört. Olle menar att det inte går längre. Han säger: Vi får ge upp. Vi får ge upp verksamheten. Han är tyvärr inte ensam.
Företagare efter företagare har hört av sig till mig. Liksom Olle tänker de kanske ge upp. Konsekvenserna kommer att bli ännu allvarligare, för det kommer att bli ännu mer urbanisering i stället för en levande landsbygd. Att privatpersoner själva får stå för bredband kan bli väldigt kostsamt.
Min fråga är: Vad anser ministern är en rimlig kostnad för att återfå en fungerande uppkoppling, för dem som avsiktligt berövats en fungerande uppkoppling? Du tar upp att ni satsar pengar i budgeten. Det är sant. Men det jag hör när jag är ute och åker är att pengarna är slut i olika landsdelar, för trycket är så stort.
Min fråga är: Kommer regeringen att ta fram ännu mer pengar för detta? Och vad anser ministern är en rimlig tid som abonnenter ska vara utan bredband?
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, ministern! Precis som du är inne på är bredband otroligt viktigt. Uppkopplad vill man ju helst bli. Men när det inte går och Telia har klippt koppartråden och ADSL är borta, då står man där. Samtidigt som vi pratar om det här vet vi att staten lämnar många delar av samhället.
Det sägs att man som privatperson ska gå in på nätet och fixa saker. Men kan man inte bli uppkopplad är det bekymmersamt. Runt om i Sverige talas det om en skandal, det stora bredbandssveket.
Ett socialdemokratiskt kommunalråd i Vännäs kommun vädjade till Telia att skjuta upp avvecklingen tills det finns fungerande alternativ. Min fråga är: Vilken signal vill näringsministern ge alla som blir utan bredband? Har det gjorts någon utvärdering innan Telia går igång igen och klipper ännu mer?
Vi pratade förut om 10 000 som blir utan bredband i år, och nästa år är det 12 500. Kommer näringsministern att lyssna på sin partivän uppe i Vännäs och tala med Telia och be dem vänta med att klippa koppartråden och därmed nedmontera landsbygden, be dem vänta tills det finns ett hållbart alternativ?
Magnus Oscarsson (KD):
Jag vill tacka landsbygdsministern för svaret. Det är glädjande att även ministern ser med oro på läget i landet. Vi har en självförsörjning på under 50 procent. Mer än varannan tugga som vi äter kommer alltså inte från Sverige utan från utlandet. Jag oroas över att kurvan pekar åt fel håll.
Självförsörjningen minskar i stället för att, som vi önskar, öka. Det är alarmerande. Vad händer ifall det skulle hända något i vår omvärld som innebär att vi inte kan importera det livsmedel som vi räknat med? Det finns utredningar som visar att hyllorna i Stockholms stad, där vi är just nu, kommer att stå tomma efter två dygn.
I andra större städer kan det dröja uppemot en vecka. Denna information kan göra oss förskräckta, eller också kan vi rycka på axlarna och säga: Det kommer aldrig att ske. Jag är av den åsikten att det vore förödande att inte ha beredskap för detta.
Låt oss titta på vår omvärld, exempelvis vårt grannland i öster, Finland. Där är man noga med att ha en självförsörjning på åtminstone 80 procent. Där är man, även på den högsta politiska nivån, mån om lantbrukets och livsmedelsförsörjningens villkor. I Sverige har vi inte samma känsla för våra livsmedelsproducenter.
Det kan måhända hänga samman med att Sverige - tack och lov - har levt i fred i över 200 år. Men i Finland har man fått uppleva krigets fasor mycket närmare i tiden, och överlevande där kan ännu berätta om det. Kan det vara en förklaring till att vi delvis lever i olika verkligheter? Har Sverige automatiskt en fredligare framtid bara för att vi har en fredligare historia?
Om några veckor kommer landsbygdsministern att presentera livsmedelsstrategin. Kommer Sveriges självförsörjningsförmåga att vara en viktig punkt i den? Om det finns med, på vilket sätt tänker sig då ministern att det ska göra skillnad?
Om landsbygdsministern och jag ses här i kammaren om fem år, vilken självförsörjningsgrad kommer Sverige att ha då, om ministern själv får bestämma?
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, ministern, för ditt svar! Det är helt riktigt att vi hade regeringsmakten i åtta år. En del saker var bra medan andra saker naturligtvis var mindre bra. Så var det. Men här pratar vi om nuet, herr minister. Det är faktiskt du som är minister just nu i den här regeringen.
Tendensen för självförsörjningen ser, som sagt, dyster ut, och då tänker jag inte minst på våra mjölkbönder. För några veckor sedan kom det som en chock att Arla sänkte priset på mjölken från den 1 maj till 2,44 kronor per kilo. Nu kommer nästa kalldusch. Priset på mjölken sänks ytterligare till bottennivån 2,32 kronor.
Det innebär att en mjölkbonde går med minst 1,30 kronor per liter mjölk som levereras i förlust. Hur länge kommer mjölkbönderna att kunna fortsätta att leverera till det låga priset? Vi har under en ganska lång tid talat om att fem mjölkbönder slutar varje vecka.
Tyvärr kommer man kanske att behöva dubbla den siffran till hösten och vintern under detta år.
Konkurrenskraftsutredningen kom fram till att svenska bönder som konkurrerar på den europeiska marknaden har en tyngre ryggsäck från början med högre dieselskatter, med lagar och förordningar som bara finns i Sverige samt med en byråkrati som är förfärligt kostsam.
Jag vet, herr minister, att det inte finns några lätta svar, ingen quickfix, för att ändra bottennivåer på mjölkpriset. Men landsbygdsministern pratar ganska ofta om "a bridge over troubled water". Kan inte ministern börja att bygga brofästet över detta berömda vatten nu? Vi hade Mjölkens dag 2015.
Då krävde vi en mjölkkriskommission. Jag gladde mig då över att landsbygdsministern tog initiativ till ett högnivåmöte. Nu är situationen värre än någonsin. Hur lågt kan mjölkpriset bli? Är det dags nu igen, landsbygdsministern, att tillkalla ett krismöte? Jag tycker att det är hög tid för en mjölkkriskommission eller ett högnivåmöte 2.0 - om ministern vill kalla det så.
Det viktiga är att ministern gör någonting. Min fråga är: Kommer landsbygdsministern att kalla till ett sådant möte med mjölkbönder, mejerier, livsmedelsbranschen, banker, politiker, you name it, för att få till en förändring så att vi även fortsättningsvis kan leverera svensk mjölk till våra svenska konsumenter?