Bengt Eliasson (L):
Utgiftsområde 17 innehåller många delar. Föregående talare har berört många av de områden som utgiftsområdet innehåller. Jag ska göra som en del talare tidigare gjort, nämligen hålla mig i huvudfåran när det gäller kulturpolitiken.
Det innebär inte på något vis att vare sig jag eller Liberalerna nedprioriterar folkbildnings-, ungdoms-, medie-, idrotts, spel- eller trossamfundspolitiken på något sätt - tvärtom. Herr talman! Kulturen är intellektets infrastruktur. Det har jag påpekat i tre år vid denna tidpunkt varje år, och jag kommer att fortsätta göra det.
Det är ett klassiskt liberalt uppdrag att stärka individens förmåga att ta makt över sitt eget liv. Kulturen i dess olika uttrycksformer innebär att man lär känna sig själv, andra och samhället. Därför är kultur en demokratisk rättighet och en kärna i demokratin. Men det är också en demokratisk möjlighet.
Det räcker inte att veta var man kan hitta information. Man måste också ha kunskap som gör att man kan orientera sig i en värld fylld av påståenden. Det är någonting som faktiskt aktualiseras nästan varje dag i debatten just nu i vår tid. Som liberal skulle jag faktiskt kunna beundra regeringens förslag till kulturbudget. Den är relativt sett stor.
Det är mycket stora utgiftsökningar på området. Det är satsningar. Men räcker det, herr talman, att konstatera vad som står på sista raden i budgetkolumnerna? Herr talman! Kvalitet är nyckelordet i Liberalernas kulturpolitik.
Principen om armlängds avstånd ska gälla, det vill säga att det är kulturskapare och experter som fattar de konstnärliga besluten och de beslut som konsten faktiskt är beroende av och inte politiker. Det är här, herr talman, som regeringens budgetförslag blir problematiskt.
Jag kan faktiskt inte påminna mig att vi tidigare har sett så korta armar, så många små och smala stuprör som alla pengar hälls ned i och fördelas i. Det balanserar så nära att regeringen gör direktbeställningar på vilken kulturform som ska utföras av vem, när, var och hur som man faktiskt kan komma.
Kulturpolitiken ska värna kulturens eget värde gentemot rena nyttoändamål. Offentliga bidrag och anslag ska driva kvalitet, tillgänglighet och tillgång - inget annat. Kulturen är inget integrationsprojekt, ingen arbetsmarknadspolitisk åtgärd eller åtgärd för sammanhållning av det ena eller det andra.
Givetvis kan det faktiskt vara så att den blir det, men den är inte enbart det och inte som enda syfte. Kulturpolitiken ska slå vakt om såväl bredd som spets. Liberalerna vill att de erbjudna kulturupplevelserna ska vara av högsta kvalitet och vill även stimulera enskilda människor till eget deltagande och skapande av kulturaktiviteter i hela landet.
I detta har kultursamverkansmodellen en central roll och en nyckelroll. Det vi ser i majoritetens budgetförslag är många små och smala rör, där pengarna portioneras ut och i alltför stor utsträckning leder till Stockholms innerstad och till våra stora städers förorter. Herr talman! Vi vet och vill annorlunda.
Staten vet inte alltid bäst var pengar gör bäst nytta eller vilka målformuleringar som gör bäst nytta. Det vet man på lokal och regional nivå. Statlig kulturpolitik behöver minska i sitt styrande och öka i sitt tillåtande förhållningssätt.
När samverkansmodellen infördes tillfördes inte vidare mycket extra statliga medel, och den del som i praktiken fördelas till regionerna har heller inte ökat i samma takt som den regionala finansieringen. Detta har bidragit till att det varit svårt att uppnå någon direkt förnyelse av kulturpolitiken, vilket var ett av syftena med samverkansmodellen.
Det är därför vi från Liberalernas sida avsätter 100 miljoner kronor mer än regeringen för att förstärka kultursamverkansmodellen och faktiskt sätta kraft bakom orden. Herr talman! Läsning och litteratur bör ha hög prioritet i kultur- och bildningspolitiken. Det handlar om demokrati, och det handlar om jämställdhet och jämlikhet.
Ytterst handlar det om bildning. Sverige har en tradition av hög läskunnighet och ett stort intresse för den goda berättelsen, men det finns som sagt stora klyftor i läsvanorna. Dessa klyftor får effekt på skolresultat och på samhällsdeltagande och därmed på den enskildes egenmakt.
Det är därför bibliotekens roll är så otroligt central för att stärka läsningens och litteraturens ställning, och den kan inte överskattas. Vi gör därför en riktad förstärkning av anslagen för att möjliggöra ökade inköp av litteratur till såväl folkbibliotek som skolbibliotek. Anslaget ska också kunna användas till trygghetssatsningar på de bibliotek som har problem med ordningsstörningar, hot och ibland till och med öppet våld, herr talman.
Biblioteken ska vara den frizon för läsning de faktiskt är tänkta som. Avslutningsvis, herr talman: Riksdagen har genom rambeslut avvisat Liberalernas förslag till inkomstberäkning eller fördelning av utgifter per anslagsområde. Därmed tar Sverige en annan väg än den vi i Liberalerna vill se.
Sverige kommer att tappa i kunskap, kulturmångfald och försvarsförmåga. Vårt budgetförslag är att betrakta som en helhet. Därför väljer vi liberaler att inte delta i beslutet om fördelningen till anslaget inom utgiftsområde 17 enligt punkt 1. I övrigt yrkar jag bifall till utskottets förslag i dess helhet.