Fredrik Malm (L):
Tack så mycket till Kristdemokraterna, som har tagit detta väldigt viktiga initiativ till den här debatten i dag! Förra veckan skanderades på arabiska i Malmö: "Vi ska skjuta judarna." I Göteborg attackerade maskerade personer med brinnande föremål en ungdomsfest i synagogan. I Stockholm skrek man att judar är apor och svin.
Expressen berättade för några år sedan hur elever i Malmö bildade talkörer utanför klassrummet och skrek jävla jude, jävla jude åt sin lärare. På judiska förskolan i samma stad leker barnen bakom skottsäkra glas. De judiska församlingarna lägger en stor del av budgeten på att skydda sina medlemmar.
Särskilt efter terrorattackerna runt om i Europa är många rädda för att besöka sina institutioner och visa sin judiska identitet. Judehatet är ingenting nytt i Sverige. Det har alltid funnits här. Jag har till och med själv drabbats av det, trots att jag inte har någon judisk bakgrund. Under mina 20 år som engagerad mot antisemitism har jag sett detta hat på nära håll.
Jag har blivit attackerad av maskerade syndikalister, som efteråt skickat pressmeddelanden om att jag är sionist. Jag har ordnat möten där Palestinaaktivister har slagit ned både LUF-ombudsmän och Förintelseöverlevare. Jag har fått leda i väg min 83-åriga farmor i skydd av polishästar medan ordningsmakten brottade ned stenkastande extremister. Fru talman!
Det finns en bred uppslutning mot antisemitismen, den antisemitism som kommer från högerextremt håll. Detta visade inte minst avskyn mot nazisternas marsch i Göteborg i höstas. Men när det handlar om antisemitismen från vänsterhåll och framför allt från muslimskt och islamistiskt håll har politikerna inte varit lika tydliga.
Men vårt samhälle måste upprätthålla en nolltolerans mot all antisemitism, inte bara den som kommer från högerradikalt håll. I arabvärlden har det pågått en systematisk hjärntvätt i årtionden. Varje generation har fått lära sig från barnsben att judarna är onda och smutsiga. Somar Al Naher är född i Syrien.
Hon beskrev detta på ett väldigt konkret och starkt sätt i Expressen häromdagen: "Min uppväxt i huvudstaden Damaskus präglades av hat och rädsla för Israel och judar. Redan i tidig ålder fick vi barn lära oss att aldrig någonsin låta oss förknippas med judisk kultur. Judiska namn, symboler, språk, allt som andades judiskhet betraktades som en del av en sionistisk världsordning."
Vidare: "Är skolorna dåliga? Det är judarnas fel. Är sjukvården i Syrien usel? Det är judarnas fel. Räcker pengarna inte till? Det är judarnas fel." Fru talman! Många människor som har kommit till Sverige har under hela sin uppväxt levt i ett antisemitiskt samhällsklimat. Det betyder inte att alla är antisemiter. Faktum är att många avskyr sina regimer, och det är därför de har flytt.
De har sett igenom propagandan. Men det gäller långt ifrån alla. Antisemitismen kan motas tillbaka.
Men under nuvarande förhållanden med växande segregation, politisk undfallenhet och avsaknad av ett långsiktigt brett arbete mot radikalisering kommer inte Sverige att klara av att mota tillbaka antisemitismen. Den svenska regeringen och stora delar av vänstern har under lång tid stuckit huvudet i sanden.
Man har dessutom eldat på hatiska stämningar mot judar. Den förmodligen största demonstration som Socialdemokraterna i Malmö har organiserat sedan millennieskiftet var ett protestmöte mot israeliska tennisspelare. Efter terrordådet i Paris mot en judisk teater och en kosheria kopplade vår utrikesminister ihop detta i en SVT-intervju med palestiniernas frustration över sin situation.
Man har inte haft förmågan att hålla två tankar i huvudet samtidigt: att antisemitism kan finnas i grupper som själva är utsatta och i behov av hjälp. Denna oförmåga att kalla en spade för en spade är en skandal och har varit en bidragande orsak till att svenska judar i dag frågar sig om Sverige verkligen vill ha dem här. Fru talman!
Efter de senaste händelserna har statsministern uttalat sig på ett bra sätt. Men än så länge är det bara ord. Vi ser ingen handling för hur man ska skydda judars säkerhet eller hur man på längre sikt ska bekämpa antisemitiska åsikter hos de grupper som flytt hit på grund av krig och utsatthet. Jag kommer i mitt andra inlägg att återkomma till mer konkreta insatser som behövs för att bekämpa antisemitismen.
En rad av talarna här har talat om att judar inte kan hållas ansvariga för Israels politik. Det är inte Israel som har beslutat att flytta USA:s ambassad till Jerusalem. Det är ett amerikanskt beslut av en amerikansk president. Det är över huvud taget inget israeliskt beslut.