KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lorentz Tovatt (MP):
Bara för att förtydliga: Min irritation över detta riktar sig egentligen inte mot Mikael Larsson. Ledamöter från alla högerpartier i kammaren har sagt exakt samma sak i den här debatten. Ingen är villig att ta in fakta i frågan. Tyvärr är man faktaresistent. Tyvärr har man en faktaresistent inställning om man tittar på forskningen som finns i dag och säger att utsläppen kan minska i närtid och att vi kan fortsätta att flyga som i dag - eller som precis före corona.
Det är faktaresistens, och jag förstår inte hur det kan vara okej. Det är inte som att vi i andra debatter har en nivå där vi alla slänger oss med det vi hoppas på eller det vi tror kanske kan ske någon gång. Det gör vi inte i andra debatter. Det är inte så att vi säger om gängkriminaliteten att det kanske löser sig om några år, utan vi vill ha resultat här och nu.
Vi vill minska mängden skjutningar. Jag förstår inte varför det är okej att göra så här när det gäller teknik och klimat. I den mest akuta fråga vi har, nu och i framtiden, ska vi helt enkelt tillåta oss att gissa. Jag rabblar upp forskare efter forskare och forskningsrapport efter forskningsrapport, och det enda det bemöts med är gissningar. Jag förstår inte hur det kan vara okej. Som sagt var det egentligen inte meningen att ta ut allt detta på Mikael Larsson.
Men jag kan ändå konstatera vilka partier det är som brinner för dubblerat flygande i Sverige. Det stod åtminstone tidigare tre centerpartistiska ledamöter på talarlistan för att underblåsa ohållbart flygande - och två moderater.
På punkt efter punkt är det nästan alltid Centerpartiet och Moderaterna - och de övriga högerpartierna, naturligtvis - som gång på gång är villiga att slösa bort skattebetalarnas pengar på att underblåsa ohållbart flyg, det snabbaste sättet att steka vår planet. Jag förstår inte hur det går ihop med att kalla sig ett grönt parti.
Malcolm Momodou Jallow (V):
Jag håller med dig, Larry Söder, när det gäller LSS-problematiken. För Vänsterpartiet är det mycket viktigt att man får sitt stöd utifrån behov, precis som jag sa i mitt anförande. Det är viktigt att skattepengarna används för detta och ingenting annat. Som du sa förlorar människor sin värdighet i denna process på grund av byråkrati.
Det tycker vi inte är acceptabelt. Vi har varit mycket tydliga med att vi tycker att de människor som behöver hjälp ska få den hjälp som de behöver. Det kommer vi att fortsätta jobba för från Vänsterpartiet. Trots att vi samarbetar med S, MP och regeringen är vi fortfarande ett oppositionsparti. Det är vi mycket tydliga med. Vi ingår inte i regeringen. Därför kan vi inte ta ansvar för det som regeringen gör.
Det som vi kan göra är att använda vår position som oppositionsparti för att försöka påverka så mycket som möjligt med vår politik, och det är det vi har gjort i den budgetförhandling som vi har deltagit i. När det gäller det som du nämnde om den offentliga verksamheten tycker vi att det är mycket viktigt att så mycket som möjligt av skattebetalarnas pengar används för att hjälpa de människor som bor i detta land.
Vi har sett hur den offentliga verksamheten, till exempel när det gäller välfärden, har krackelerat. Vi har sett hur välfärden håller på att nedmonteras. Det är en mycket viktig fråga för oss att välfärden, som människor under många år har jobbat för att bygga upp, ska upprätthållas så att alla som behöver använda välfärden ska få den hjälp som de behöver. Det är inte vinsten som ska avgöra, utan behovet. Det är Vänsterpartiets politik.
Malcolm Momodou Jallow (V):
Jag har, som sagt, inte någon avvikande mening när det gäller just det som har med LSS att göra. Precis som du säger är människor värda mycket mer. Vi ska inte låta människor lida på grund av byråkrati. Det håller jag med om till hundra procent. När det gäller just den offentliga sektorn vill jag framhäva mycket starkt att vi inte ingår i regeringen.
Vi försöker påverka med vår politik. Vi förhandlar, precis som man gör i all annan politik, och försöker få fram den politik som vi står för. Det är det som vi har gjort. Det innebär inte på något sätt att vi ingår i regeringen. Det vill jag tydliggöra. Vi är kanske inte överens i denna fråga, men jag vill verkligen tydliggöra att vi inte ingår i denna regering. Vi gör vårt bästa för att påverka politiken i Sverige, precis som alla andra gör och precis som ni gör.
När det gäller LSS, den offentliga sektorn och allt annat i Sverige som vi har talat om är det mycket viktigt att också tala om problematiken och orsaken till problematiken.
Anledningen till att många människor inom välfärdssektorn - poliser, lärare, sjuksköterskor och andra - går på knäna är att det har bedrivits en politik som bygger på skattesänkningar. Vi kan inte finansiera välfärden utan skatteintäkter.
Om vi inte har skatteintäkter kan vi inte finansiera denna viktiga kärna, och då kommer våra viktiga institutioner i samhället inte att fungera som det är tänkt. Det är en politik ni står för, Larry Söder. Det är en politik som ni stod för under åtta års tid, då ni gång på gång sänkte skatten för de rika. Det har påverkat just dessa viktiga samhällsfunktioner, och det måste vi kunna prata om.
Malcolm Momodou Jallow (V):
Statsrådet svarade att målet för biståndet är att motverka förtryck. Men vi ser gång på gång motsatsen: att biståndet används för att förtrycka människor. Vi har sett det i Libyen. Det finns flera exempel på det. Maxime Ndong är en av 250 migranter som lyckades återvända till Kamerun från Libyen och som vittnade om förslavandet. Han säger så här: "Det sker slavhandel med svarta människor där.
Människor som vill ha förslavade afrikaner kommer för att köpa dem. Om du gör motstånd, skjuter de dig." Flyktingar som har stoppats på havet och satts i förvar vittnar också om beskjutning och tortyr. Det finns flera rapporter om att kustbevakningen skjutit mot flyktingar som försöker ta sig över till Europa.
Precis som min kamrat Yasmine Posio Nilsson nämnde i sitt anförande är Sverige i egenskap av stor givare styrelsemedlem i EU Emergency Trust Fund for Africa. Sverige är också medlem i FN:s säkerhetsråd, men det var Frankrike som kallade till krismöte för att försöka göra någonting åt förslavandet av afrikaner i Libyen. Fru talman!
Vart tog den så kallade humanitära stormakten vägen när grova övergrepp begås till följd av EU-politik? Var är den så kallade feministiska regeringen när svarta kvinnor våldtas, avhumaniseras och säljs på auktioner? Det kanske inte gäller svarta kvinnokroppar, för regeringen lyser med sin frånvaro.
Vad gör Sverige som medlem i säkerhetsrådet och styrelsemedlem i EU Trust Fund for Africa för att förebygga, bekämpa och stoppa de övergrepp som begås mot flyktingar och förslavandet av afrikaner i Libyen och för att lagföra de ansvariga? Det vill jag veta.
Malcolm Momodou Jallow (V):
Jag vill börja med att tacka finansministern för svaret. Jag har känslan av att finansministern är klämd mellan vad hon tycker och vad hon ska säga för att inte försvåra samarbetet med Ekofin etcetera. Det präglar ju hennes svar när man lyssnar på det.
Svaret beskriver egentligen bara vad som formellt har överenskommits, men det innehåller inte så mycket bedömningar av om detta i sig är tillräckligt eller om det implementeras på rätt sätt och likvärdigt gentemot alla jurisdiktioner. Det är egentligen det min första fråga handlar om. Fru talman!
Som finansministern nämnde beslutade Europeiska unionens råd att upprätta en EU-förteckning över icke samarbetsvilliga jurisdiktioner på skatteområdet. Anledningen är väldigt enkel: Man har ansett att skatteflykt är problematiskt och velat ta fram åtgärder för att motverka detta, vilket är väldigt bra. Man har kommit fram till tre olika villkor.
Det handlar om skattetransparens, om rättvis beskattning och om att jurisdiktionerna ska åta sig att vidta åtgärder för att motverka skattebaserosion och flyttning av vinsten. Detta är väldigt viktigt.
På den så kallade svarta listan har man satt länder som Amerikanska Samoa, Guam, Namibia, Palau, Trinidad och Tobago, Sydkorea, Barbados, Bahrain och så vidare. Ni förstår - inte ett enda land från EU.
Denna lista och granskningen har fått ganska mycket kritik från flera håll, bland annat från Oxfam och från Diakonia här i Sverige, för att den inte innehåller några av de EU-länder som anklagas för att underlätta aggressiv skatteplanering, till exempel Luxemburg, Malta, Irland och Nederländerna. Det riktas till och med kritik från EU-kommissionen.
Kommissionären Moscovici hävdade vid en presskonferens den 7 mars 2018 att skattelagarna i Belgien, Cypern, Ungern, Irland, Luxemburg, Malta och Nederländerna har potential att underminera rättvisan på EU:s inre marknad och öka bördan för skattebetalarna.
Min första fråga i interpellationen till finansministern var om hon avser att arbeta för att EU ska tillämpa sina egna kriterier angående skatteparadis så att även länder som Irland, Luxemburg, Malta, Nederländerna, Belgien och så vidare kommer med på listan. Hon svarar: Nej, de har ju uppfyllt kraven. Hur kan de ha uppfyllt kraven?
Vi har genom de senaste läckorna sett hur dessa länder underlättar för skatteflykt. Stora bolag - kapitalister som Ikea och så vidare - kan använda skattelagar och skattesystem för att undangömma pengar från den svenska staten. Hur kan vi fortsätta blunda när vi vet att dessa länder borde finnas med på den här listan?
Därför vill jag verkligen höra från ministern: Om de nu har gjort framsteg och är samarbetsvilliga, vad exakt är det de har gjort som gör att de inte kan finnas med på den här listan?
Malcolm Momodou Jallow (V):
Jag hör vad finansministern säger, och det hon säger bekymrar mig. Vi är överens om att skatteflykt är ett globalt problem. Då är det viktigt att det finns globala åtgärder. Men varför har vi en rad åtgärder för EU-länder som skiljer sig från åtgärderna för andra länder? Varför har vi det så?
När vi har villkor som gäller den här problematiken måste det vara rättvisa villkor som tillämpas lika för alla, oavsett om man tillhör EU eller inte. Men den kritik som vi hittills har sett handlar just om att EU inte vill smutskasta sina medlemsländer genom att ha dem på den här listan. Det blir inte trovärdigt, och det blir inte effektivt.
Därför är kritiken om att listan har urvattnats essentiell i debatten. Man har en lista och har villkor, men villkoren gäller sedan inte lika för alla, Man har särskilda villkor för en liten klubb. Vi alla har rätt till våra åsikter, men ingen har rätt till sina egna fakta.
Det finns fakta som visar att dessa länder har bristande skattepolitik och skattelagar som uppmuntrar skatteflykt. Om vi nu menar allvar med att vi ska bekämpa skatteflykt måste vi se till att villkoren gäller samtliga länder. De ska gälla alla jurisdiktioner utan undantag, tycker jag. Kommissionären som nämnde dessa länder finns med i arbetet.
Han är medveten om konsekvensen av att inte tillämpa de här villkoren lika för alla. Det är därför han specifikt nämner dessa länder i EU och säger att Belgien, Cypern, Ungern, Irland, Luxemburg, Malta och Nederländerna har potential att underminera rättvisan inom EU:s inre marknad och öka bördan för skattebetalarna.
Det här är en människa som jobbar med detta dagligen, och för några veckor sedan sa han så här. Om regeringen menar allvar med att bekämpa skatteflykt tycker jag att det är väldigt viktigt att lyssna och titta på fakta.
Man ska inte blunda för verkligheten, för det kommer inte på något sätt att vara till hjälp i vårt arbete och våra ambitioner för att bekämpa skatteplanering. Den avancerade skatteplaneringen innebär att framgångsrika globala företag minskar sin skatteandel på bekostnad av andra företag och även medborgare, som får bidra till en oproportionerligt stor del av den gemensamma välfärden. Detta vill vi undvika.
Vänsterpartiet tycker att det är väldigt viktigt att inte göra det som håller på att hända nu: Vi tar vissa länder inom EU och ger dem speciella privilegier, trots att vi vet att de fuskar och att det finns lagstiftning som nästan omöjliggör det arbete som vi försöker göra här i Sverige.
Därför vill jag återigen upprepa frågan: Avser finansministern att arbeta för att se till att de EU-länder jag och kommissionären nämnt hamnar på den här listan? I dag visar alla fakta att de länderna inte följer de kriterier som vi har.
Malcolm Momodou Jallow (V):
Den andra frågan som jag ställde till finansministern handlar bland annat om konsekvenserna av brexit.
Vad tänker Sverige göra åt att vissa delar av länder och vissa städer, som London, har sina egna lagstiftningar? The City of London är en tämligen unik företeelse med medeltida utformning. Den utgörs av en liten kvadratisk yta mitt i Londons finansiella centrum.
I dess fullmäktige har såväl medborgare som företag, till exempel de största bankerna och revisionsbyråerna, rösträtt. Företagen har också flera röster beroende på hur många anställda de har. Vad tänker vi göra åt detta? Storbritannien kommer inte att vara med när det lämnar med brexit. Hur tänker vi agera? Det påverkar också Sverige. Det är skatteflykt på högsta nivå.
Det är inte acceptabelt att vi samarbetar med länder som har sådana system som urholkar skattesystem runt om i världen. Därför vill jag veta exakt vad finansministern tycker om det. Slutligen vill jag betona följande. Om vi säger att vi ska jobba för att motverka skatteflykt, skatteundandragande och skattefusk måste vi se till att vi över huvud taget inte kompromissar om de här frågorna.
Vi måste se till att vi jobbar med det dagligen oavsett om det är ett EU-land eller icke EU-land och avsett vilken jurisdiktion det är. Vi ska tillämpa lagar och kriterier lika för alla.
Malcolm Momodou Jallow (V):
Tack, Henrik Edin! Jag tänkte ställa en fråga om den regelförenkling som Henrik nämnde i sitt anförande. Henrik nämnde att bruksvärdessystemet ska förändras, och Henrik och Liberalerna stöder ju regeringens ambition att införa marknadshyror.
Under efterkrigstiden lades den svenska bostadspolitiken om. Den tidigare marknadsstyrda bostadspolitiken hade lett till svår trångboddhet, undermåliga boendemiljöer, ockerhyror och så vidare. Den mesta forskningen i dag visar att fri hyressättning, som marknadshyror, inte är lösningen.
Varför vill Liberalerna stödja en regering som vill införa marknadshyror?
Malcolm Momodou Jallow (V):
Det stämmer att vi inte har samma verklighetsbild, Henrik Edin. Jag har jobbat på lärosäte i nio år och träffat studenter som kämpar för att få någonstans att bo, och min och deras verklighetsbild stämmer inte överens med den verklighet Henrik beskriver.
Vi har haft marknadshyror i Sverige, och historien har visat vad konsekvensen blir. Folk bodde i tält, och en stor del av stockholmarna bodde inneboende. Vad har förändrats? Vad är annorlunda i dag? Vad är det som säger att om vi återgår till detta system kommer saker och ting att bli annorlunda?
Vad är det som säger att marknadshyror, som bygger på efterfrågan och tillgång och där den som har den tjockaste plånboken har möjlighet att få bostad, kommer att gynna nyanlända, som inte har pengar? Vad är det som säger att det kommer att gynna låginkomsttagare och studenter? Det vill jag gärna höra.
Malcolm Momodou Jallow (V):
Tack för dina frågor, Lars Beckman! De var många, men jag ska försöka svara. Förköpslagen är viktig för oss. Den är viktig framför allt i dessa dagar när vi, så som har sagts här tidigare, har en nationell bostadskris. Människor måste ha någonstans att bo.
För att kunna bygga behövs mark, och då måste kommunerna, som har bostadsförsörjningsansvar, ha tillgång till mark. Om kommunerna inte har tillgång till mark kan vi stå här och ha hur många reformer som helst och ge dem hur mycket stöd som helst - det kommer inte att byggas några bostäder.
Om man vänder sig till dem som har privatägd mark tänker de på marknadsekonomi, som du pratade om, Lars Beckman. De säger: Varför ska vi bygga? Vi kan ju spekulera och vänta och se hur höga priserna kan bli, och då kan vi bygga eller sälja marken. Detta är inte något som gynnar allmänheten.
Det är en rättighet för varenda människa att ha någonstans att bo, och därför måste vi riksdagsledamöter ha ordningar och reformer som gör det möjligt för kommunerna att ha tillgång till mark. Detta innebär att kommunerna också måste ha en effektiv markpolitik, vilket jag anser att många kommuner inte har. Jag nämnde min egen kommun Malmö, där man sålde mark varje gång vi hade kommunfullmäktigemöte, som om det skulle växa fram ny mark.
Detta är inte ett bra eller effektivt sätt att bedriva markpolitik. Därför tycker vi i Vänsterpartiet att förköpslagen, som vi hade tidigare, borde komma tillbaka så att vi kan möjliggöra för kommunerna att bygga bostäder.
Malcolm Momodou Jallow (V):
Jag tror att Lars Beckman aktivt väljer att inte höra det jag sa. Det jag pratar om är förköpslagen. Det jag pratar om är en lag som vi har haft i Sverige nyligen - den togs bort 2010.
Skillnaden mellan Vänsterpartiet och Moderaterna är att vi i Vänsterpartiet vill värna allmänheten - alla i en gemenskap. Det är detta som är viktigt för oss. Moderaterna fokuserar på individens välmående, vilket inte är särskilt viktigt för oss.
Om vi på något sätt kan skapa ett samhälle där fler människor har någonstans att bo och där fler människors livsvillkor blir bättre kan jag säga att till och med de individer som Lars Beckman och Moderaterna värnar om är inkluderade. Men med den politik som Lars Beckman och Moderaterna bedriver är inte fattiga, utsatta och hemlösa människor inkluderade. Det är detta som är skillnaden.
Det vi pratar om är en kris där människor behöver någonstans att bo, och vi försöker hitta lösningar så att de får det. Det här är inget nytt utan något som vi har haft innan. Och Lars Beckman står här och säger att vi är det enda parti i hela Sveriges riksdag som gör detta.
Vad gäller Lantmäteriet tror jag att alla är överens om att man måste göra något åt de långa handläggningstiderna. Vi är också överens om att det är viktigt att staten tar ansvar och levererar samhällskontrakt. Det är inte detta frågan handlar om, i alla fall inte för oss.
Malcolm Momodou Jallow (V):
Återigen: Det är viktigt att lyssna på vad som sägs eller kanske läsa vår reservation ordentligt. Ola talar om att ta mark från privata markägare utan skälig ersättning. Det har ingen påstått. Vi har talat om kommuner som blir beroende av enskilda markägares goda vilja för att kunna planlägga.
I det fallet menar jag helt enkelt att privata markägare ganska ofta vill göra så mycket vinst som möjligt på sin mark. Detta är kapitalismens logik. Varför ska jag sälja min mark billigt när jag vet att om jag avvaktar kommer marknaden att leda till att prisnivån höjs ytterligare.
Varför skulle jag göra det? Det går emot marknadens och kapitalismens logik. Det är detta som avses här. Kommunerna litar på de enskilda markägarnas goda vilja för att kunna få tillgång till marken eller kunna planlägga. Det tycker vi är djupt problematiskt. Vi lägger, återigen, inte skulden för problematiken bara på de privata markägarna, utan vi lägger den också på kommunerna.
De har dålig markpolitik, vilket måste förändras.
Malcolm Momodou Jallow (V):
Som Ola vid det här laget kanske vet älskar jag att ha ideologiska debatter. Kapitalismen är motsatsen till vad jag och mitt parti står för och den ideologi jag tror på. Jag har en stark övertygelse om socialismen. Det handlar om att bygga en gemenskap. Det är det här Sverige handlar om, om en gemenskap där vi bygger en välfärd.
Jag som är frisk kan jobba och betala skatt för att den som är sjuk kan få vara hemma och tillfriskna. Jag som har jobb kan betala skatt för att den som är arbetslös ska kunna ha någonstans att bo och pengar att leva på. De som kan bidrar med sin förmåga, och de som har olika behov kan få det de behöver. Det är vår grundläggande ideologi.
Det handlar inte om individer utan om vi i gemenskapen. Jag ska visa solidaritet för min närmaste medmänniska. Det är detta som är skillnaden mellan Vänsterpartiet och liberaler. Liberaler tänker på individen. Det är precis som i USA och andra kapitalistiska länder. Om du är individ och är stark och kan använda armbågarna för att klara dig bryr du dig inte om hur din nästa har det. Jag vill inte leva i ett sådant samhälle.
Det är därför vi talar om att bostadsbyggandet ingår i den gemensamma välfärden i Sverige. Det måste gälla alla. Vi kan inte ha enskilda individer som köper mark och använder den för sin privata vinst medan det finns ett stort behov att bygga nya bostäder för olika människor - pensionärer och barnfamiljer - som är hemlösa.
Jag vill inte leva i ett sådant samhälle, och det är därför jag är socialist.
Malcolm Momodou Jallow (V):
Det måste verkligen vara ett desperat läge när Socialdemokraterna argumenterar för äganderätten. Det är inte det man förväntar sig. Ola Möller nämner att det inte är de mest utsatta som köper kontrakt, utan det är de rika som har råd.
Jag kan säga så här: Jag har jobbat inom utbildningssektorn, på ett lärosäte, under nio år. Där träffade jag många studenter. En student kom med sin fru som var gravid i åttonde månaden. De hade ingenstans att bo. De sov i universitets lokaler och på centralstationen mitt i vintern.
De pratade med socialen, och socialen sa att de inte hade några lägenheter. De gick till MKB för att hitta en lägenhet, men det fanns inga lägenheter. De ställde sig i kö, men det skulle ta flera år. Frun var gravid i åttonde månaden. De var inte höginkomsttagare utan låginkomsttagare. Ola Möller menar alltså att om den här personen har möjlighet att betala för att få någonstans att bo med sin fru så ska det kriminaliseras.
Genom att göra det begår alltså den här personen ett brott. Men ska personen i stället vara hemlös, utomhus, med sin fru som är gravid i åttonde månaden? Det är inte rimligt! Varför ska vi kriminalisera människor som har blivit hemlösa på grund av den politik som ni har misslyckats med?
Varför kan inte regeringen och Socialdemokraterna driva en politik som ser till att varenda människa som behöver någonstans att bo ska få någonstans att bo i enlighet med lagen?
Malcolm Momodou Jallow (V):
Det är viktigt att ha en förankring i verkligheten. Det jag säger är fakta. Det här är verklighet för många människor och för många barnfamiljer i min kommun. Det är verklighet för många studenter. Det vet jag, för jag har personligen anordnat boende för hemlösa studenter i Malmö. Det här vet jag, för jag har jobbat med detta under nio år.
Det är ingenting jag hittar på. Det är sanningen. Det är verkligheten. Historien om den gravida kvinnan är verklighet. Ola Möller kan kolla i Sydsvenskan, där det rapporterades. Det var till och med det som ledde till att just det här lärosätet började jobba med att försöka hitta bostäder till studenter. Det här är verklighet, även om Ola Möller inte tror på det. Även om man väljer att blunda för just de här utsatta människornas verklighet kommer problemet inte att försvinna.
Det mest allvarliga i den här historien är dock att i stället för att jobba tillsammans för att hjälpa denna kvinna och hennes man och barnfamiljerna i Malmö att få någonstans att bo som de har råd med när de behöver det så står Ola Möller för att säga nej, vi ska kriminalisera dem, för det de gör ska vara brottsligt.
Hur kan det vara brottsligt när det är vi som ansvariga politiker som inte respekterar och följer lagen, den lag som är stiftad i samma kammare och som vi har sagt att vi ska följa? Vi följer inte den här lagen, för om vi hade följt lagen hade inte dessa barnfamiljer i Malmö varit hemlösa. Den bostadsbrist som finns i hela Sverige skulle inte finnas.
Det är politiker som har misslyckats. Varför kriminaliserar vi inte ansvariga politiker och säger att de inte följer lagen och därför måste straffas? Varför ska vi straffa just de människor som är offer för bristen på bra politik?