KBLab/rixvox huggingface dataset:
Magnus Oscarsson (KD):
Tack för att jag får vara med i denna interpellationsdebatt! Bränslepriserna är en viktig fråga som vi har debatterat här i kammaren väldigt många gånger. Som del av den dåvarande oppositionen hade jag mycket åsikter om vad den förra regeringen borde ha gjort.
Nu är det intressant att höra vilka påhopp vi i den nuvarande regeringen utsätts för av den förra regeringen. Det har faktiskt skett mycket. Vi har sänkt skatten på drivmedel, och mer är på väg.
Det är otroligt viktigt att ta en sådan fråga som bränslepriserna på största allvar. Jag vet inte hur många människor som sa till mig när jag åkte runt i Sverige att skatten är alldeles för hög på just diesel och bensin. Vi diskuterade förut olika delar av Sverige. Själv kommer jag från Ödeshög, en ort där många åker till olika platser.
En person sa till mig: Magnus, jag kan inte åka längre; det är för dyrt. Det var precis detta som den här regeringen hörde. Någon ledamot undrade om man skulle skratta eller gråta. Var det något som många sa förut så var det att de grät - det var alldeles för höga priser. Därför är jag så glad för att den här regeringen nu har lovat att ta tag i reduktionsplikten.
Faktum är nämligen att jag tankade min dieselbil för över 28 kronor litern när det var som värst. Med en sänkning av skatten nu och en sänkning av reduktionsplikten från den 1 januari 2024 kommer det att hända saker - den saken är klar.
När oppositionen nu kommer med kritik mot detta tycker jag att vi ska ha klart för oss vad det var som hände förut. Vi hade exempelvis en reduktionsplikt. Den är i dag på ungefär 30,5 procent. Men målet för den förra regeringen var att den skulle upp till 66 procent. Varenda människa i det här landet kan begripa att priset skulle ha gått upp med en sådan ökning av reduktionsplikten.
Nu kommer man och säger: Uj uj uj, vad priset är högt! Då ska man veta hur det kunde ha blivit om den förra regeringen hade fortsatt. Då var planen att reduktionsplikten skulle upp till 66 procent, med mycket högre pris vid tankning. En ledamot sa att Socialdemokraterna har många förslag.
Det låter ju väldigt bra. Han nämnde att man skulle få en tankning gratis, i princip - en tankrabatt, tror jag att han pratade om. En tankrabatt låter fantastiskt bra, men alla andra tankningar, då?
Om priset är uppåt 28 kronor, vad pratar vi om då? Jag tycker att man måste inse att den här regeringen kommer att göra och redan har gjort allt den kan och naturligtvis kommer att se till att reduktionsplikten sänks. Och då vet vi att priset kommer att gå ned.
Magnus Oscarsson (KD):
Det är intressant att höra, tycker jag, vad den nuvarande oppositionen säger. Det sägs att vi är helt svarslösa och att en del väljare blir skrämda. De väljare jag pratar med säger: Det är bra att ni har en plan. Det är bra att ni visar att ni vill någonting. De väntar såklart på resultat och på att det ska bli färdigt.
Nu har vi sänkt priset med 1 krona. Det var viktigt, men det är inte klart. Det viktiga är faktiskt det som händer den 1 januari 2024, när vi sänker reduktionsplikten. Reduktionsplikten är intressant. Förra regeringen ville inte sänka den. Den skulle däremot höjas.
30,5 procent är det nu, och det skulle upp till 66 procent till 2030. Vi hörde av ministern hur mycket pengar det skulle bli. Vi köper faktiskt väldigt mycket av bränslet från andra länder. Det mesta, ungefär 80 procent, köps från Indonesien eller Brasilien.
Det tycker jag också att vi ska prata om, för det är inte speciellt miljövänligt att vi gör på det sättet. Det viktiga är nu att vi har en regering som har sagt: Vi kommer att sänka reduktionsplikten. Det är viktigt. Det är också viktigt att vi har börjat agera och att människor, våra väljare och svenskar som bor runt om i Sverige, ska veta att denna regering har en plan.
Vi kommer att sänka priset vid pump från den 1 januari 2024.
Carl Schlyter (MP):
Vi har haft en liknande debatt när ni föreslog något som Miljöpartiet håller helt och fullt med om. Det är samma sak. Nu sitter vi med i en regering. Vi har möjlighet att få regeringen att lägga fram förslagen, och det kan finnas förbättringar. De förslag som Jens Holm läste upp håller jag med om, men det kan finnas ytterligare förslag som en regering kan lägga fram som inte finns med.
Låt oss få regeringen att lägga fram förslagen; sedan kan Jens Holm och jag diskutera om de är tillräckligt bra eller inte och försöka göra bästa möjliga av dem. Det är samma sak med djurskyddslagen. Här behöver vi vår egen budget, som vi tyvärr inte fick igenom, för att kunna prioritera rätt. Nu kommer vi att få en egen budget, och vi kan jobba vidare med frågan. Även djurskyddslagen ligger på bordet hos regeringen. Så sent som i mars hade vi kontakt med regeringen och berättade vad som bör finnas med. Den kommer.
Ge oss lite tid så kommer vi att lägga fram förslag som Jens Holm konkret kan rösta ja eller nej till så att det blir verklighet av dem.
Carl Schlyter (MP):
Jag kan inte hjälpa dig med din oro, Jens Holm, eller med dina spekulationer om vad vi kommer och inte kommer att göra. Vad jag kan hjälpa dig med är att säga att vi kommer att jobba så mycket vi kan med att få till ett så bra förslag som möjligt.
Du kan ta replik på andra om du vill diskutera vad de har sagt, men vad jag röstar för i dag är vad som står i betänkandet: att Näringsdepartementet bereder utredningsförslaget och att en sådan lagstiftning skulle innebära just sådana skärpta krav på hur minkarnas naturliga behov ska tillgodoses som motionärerna avser. Jag väljer att tolka det positivt att regeringen vill gå i den riktningen.
Både Socialdemokraterna och vi i Miljöpartiet har ju i våra valmanifest och i andra partidokument sagt att vi vill skärpa detta så att djuren på riktigt ska ha rätt till sitt naturliga beteende. Spara lite av din besvikelse till om vi misslyckas! Då får du återkomma med den.
Carl Schlyter (MP):
Jag kan informera dem som eventuellt tittar på denna debatt om att jag inte heter Sven-Erik Bucht. Jag är inte ansvarig minister, och därför kan jag inte göra hans tidsplanering. Vad jag kan lova dig, Åsa Coenraads, och alla andra är att vi ska få till ett så bra förslag som möjligt. Vi försöker få till det så fort som möjligt, men det måste verkligen bli bra. Vi har haft lite hinder på vägen i och med att vi inte har kunnat regera i lugn och ro på den budget vi ville ha. Det har också satt käppar i hjulet.
Dessutom är den gamla utredningen över tre år gammal, vilket gör att man behöver uppdatera en del saker för att kunna genomföra den i praktiken.
Carl Schlyter (MP):
Tack för en bra fråga, Magnus Oscarsson! Det är det den här diskussionen ska handla om, känner jag: mervärdet av att ställa högre krav. Ett problem som vi har är att bönderna har svårt att få betalt för detta mervärde. Då kan vi politiker på nationell nivå genomföra de stödåtgärder som landsbygdsministern redan har deklarerat.
På kommunal nivå och landstingsnivå kan vi när vi när vi upphandlar mat se till att ställa de krav vi ställer på svenska bönder när vi köper mat till våra medborgare. Vi kan som konsumenter prata med våra detaljhandlare om att en stor del av oss konsumenter faktiskt har råd att låta bönderna få en lite större del av kakan.
I min matbutik sänkte man nyligen priset på en lång rad mejerivaror. Det finns en del som verkligen måste spara de örena i sin vardagsekonomi, men det finns också många skulle känna att det är okej att betala det mervärdet för bönderna och hitta marknadsmekanismer som ger det.
Bristen på konkurrens som trycker böndernas andel av priset för långt ned är också ett skäl till att de har det svårt. Slutligen: I förhandlingarna med USA om villkoren för det nya handelsavtalet TTIP är regeringen överens om att vi ska stå upp för svenska djurskyddsvillkor och för djurens väl och ve.
Vi ska inte underminera de reglerna utan se till att handeln kan leda till bättre villkor för djuren. Alla de här åtgärderna tror jag skulle gynna svenska bönder. Att sänka kraven, beteskrav och liknande, tror jag inte gör det.
Carl Schlyter (MP):
När det gäller analysen av vad vi behöver göra finns det stora likheter mellan Magnus Oscarsson och mig. När det gäller upphandlingen har jag i min tidigare egenskap av EU-parlamentariker jobbat i flera år med de nya upphandlingsreglerna. Det fanns ett stort intresse av att förtydliga dem. Jag vill betona att möjligheter redan har funnits att ställa högre djurskyddskrav vid upphandlingar. Det gäller bara att göra det på rätt sätt.
Svenska förvaltningsdomstolar har ibland haft en mer kritisk inställning till vad man får och inte får göra än EU-domstolen har haft när den har fått ärenden på sitt bord när det gäller upphandling av djurskyddsskäl och miljöskäl. Här har vi alltså alla möjligheter att hjälpa kommunerna med vägledning att göra rätt miljöval. Det var tråkigt att den gamla regeringen lade ned Miljöstyrningsrådet, men vi kan kompensera det genom att ge kommunerna bra och fin vägledning så att de kan upphandla på det sätt de vill.
Och som sagt: Utredaren Anders Wijkman har kommit fram till att vissa av upphandlingarna inte är lönsamma vid så små belopp att själva upphandlingen kostar en för hög andel av det man köper.
Om man höjer upphandlingsgränserna något, dem som vi frivilligt har infört utöver det som EU kräver, finns det en möjlighet att få kostnadseffektivitet i att kunna köpa in mer via lokal direktupphandling. Det kan faktiskt gynna till exempel skolbarn och andra och göra att de bättre förstår säsongerna i jordbruket och relationerna till djur och jordbruket. Det kanske även kan ge möjligheter till samarbeten.
Det finns väldigt positiva exempel från England. Man har köpt in lokal mat, lagligt, i enlighet med EU:s regler, och kunnat få en högre kostnadseffektivitet. De lokala bönderna har kunnat sälja de svårare styckdetaljerna, som vanligt folk inte längre har tid att laga till. Då kan man få billigare ekologisk mat i skolan genom den typen av upphandlingar. Där kan vi säkert samarbeta.
Carl Schlyter (MP):
Låt oss ta alkoholen först. Frankrike har även infört ett mycket striktare reklamförbud mot alkohol än Sverige. I Sverige utsätts vi för massiv alkoholreklam i tv även om det är förbjudet eftersom vi inte fullt ut utnyttjar möjligheten att ha en dialog med England där företagen befinner sig. Det finns alltså många andra åtgärder där alkoholkonsumtionen kan begränsas med vettiga medel.
Märkning är ingen universalåtgärd, men det finns studier som tydligt visar att när konsumenter får information om alkohol väljer de mindre söt eller mindre stark alkohol och minskar intaget. Under en pubkväll kan det skilja 200 kilokalorier i intag, vilket är 10 procent av dagskonsumtionen, mellan de konsumenter som får information och de som inte får den. Det spelar alltså en väsentlig roll. Så till den ekologiska maten.
Jag har tio års erfarenhet från EU-parlamentet och har stor vana vid att rösta på det jag tycker är bra och rösta bort det jag tycker är dåligt. Men här i riksdagen fungerar det annorlunda, har jag börjat begripa. Jag har själv svårt att förstå varför vi inte alltid kan rösta för det vi tycker låter bra. Det här förstår du nog bättre än jag, Jens Holm, eftersom du har suttit här längre och kan förklara hur procedurerna funkar.
Jag tror att också väljarna har svårt att förstå hur vi jobbar, så jag skulle vilja se en reform så att vi i ökad utsträckning kan bifalla förslag som vi tycker är vettiga. Hur ska väljarna förstå vad vi gör när vi röstar nej till saker vi står för? Det gör ju alla partier hela tiden. Den som förstår riksdagens arbetsformer bättre än vad jag gör kan nog förklara det bättre för väljarna, för jag har svårt att begripa varför vi inte alltid kan rösta ja till de förslag som vi tycker är bäst. Det är jag van vid.
Carl Schlyter (MP):
Jag kan nog övertyga dig, Jens Holm. Studierna visar tydligt att många väljer att minska sitt alkoholintag när de får information. Allt jag begär är att folk ska veta vad de gör, att de får fullständig information så att de kan förstå konsekvenserna av det de gör. Om de sedan väljer att agera utifrån det eller inte är olika. Men det har en effekt; det är bevisat. När det gäller röstningen är vi ett regeringsparti.
Då kan det ibland vara mer effektivt att påverka och vi kan få igenom mer genom att ta ett samtal med regeringen när beredning pågår så att vi kan åstadkomma ett bra förslag som du, Jens Holm, sedan kan rösta ja till så att det blir verklighet, för en motion blir inte automatiskt verklighet här. Det kan vara en förklaring till att man som regeringsparti inte alltid röstar ja till det som man tycker låter bra. Man kan få större genomslag genom att påverka regeringen.
Det kan vara en förklaring, som jag har förstått det hittills i alla fall.
Carl Schlyter (MP):
När man pratar om tobaksprodukter finns en medveten strategi. Den har funnits länge och är ingenting nytt. Företagen har utnyttjat möjligheten att säga att saker är naturliga eller smaksatta på ett bra sätt för att få dem att framstå som mindre farliga än de är. Därför tillåter man inte ekologiska cigaretter eller "naturliga" cigaretter.
Vi har ett globalt avtal på tobaksområdet där företagen har lovat att inte göra så. Det är rimligt att vi står upp för de globala avtal vi skriver på. Det gjorde inte den borgerliga regeringen, Åsa Coenraads.
Ni tillsatte folk från tobaksindustrin till viktiga folkhälsoinstitutioner, vilket är totalt förbjudet, ni införde inte transparens för lobbyism inom tobaksindustrin och på tre månader berättade ni inte vilka dokumentkonversationer ni hade haft med tobaksindustrin, när jag frågade.
Det är bra om vi är överens om att vi ska hålla de avtal vi har ingått och genomföra dem tillsammans, för regeringen kommer nämligen att göra det. När det gäller snuset var det ett misstag i lagstiftningen. Det var en sista-minuten-kompromiss, och man glömde att ändra alla relevanta artiklar. Det som då uppstod var att EU förbjöd det.
Tillsammans med andra som var där har vi nu försökt förklara varför det är nödvändigt att Sverige självt får bestämma om detta. Den utredare du talar om, Åsa Coenraads - det är inte regeringen - hade ingen möjlighet att ta politiska eller andra hänsyn, utan han var tvungen att göra lagens bokstav. Det var ett misstag i lagstiftningen som jag tror att vi gemensamt kan rätta till.
Om Sverige ska få bestämma vad snus ska smaka ska vi också ha rätt att bestämma hur märkningen ska se ut.
Carl Schlyter (MP):
Låt mig komma med en chockerande, avslöjande nyhet här i dag: Jag är inte minister, och det är inte någon av våra riksdagsledamöter heller. Därför är vi inte regeringen. Vi är ett parti som har hjälpt till att bilda en regering. Därför förhandlar jag med regeringen. Det är mina partikamrater och socialdemokratiska partikamrater som sitter där, och dem förhandlar jag med.
Jag ingår inte i regeringen, men jag tillhör en riksdagsminoritet som stöder regeringen. Det är så förhållandet ser ut. Om vi går tillbaka till sakfrågan och mina löften kring den finns det en logik i att man inte ska ha några som helst möjligheter till reklam på cigarettpaket. Det rekommenderas av FN och den konvention vi har skrivit under.
Många bra vetenskapliga studier visar att om man tar bort alla möjligheter att göra reklam för tobak, även på paketen, har det en direkt effekt. Nu har jag inget exempelpaket med mig, men om man håller fram ett neutralt utprovat paket med en särskilt tråkig färg, utan varumärken, logotyper och grejer, framför en ung människa är det en lägre andel som accepterar att testa en cigarett.
Regeringen föreslår dessutom displayförbud - att man inte ska kunna exponera i butik - då detta är branschens sista möjlighet till reklam. Det är en folkhälsopolitik som är bevisat effektiv, och då ska vi ha den. Jag vill inte att fri marknadskraft ska råda när det gäller cigaretter. Det är en alltför skadlig produkt. Den har dödat 100 000 svenskar de senaste åren.
Carl Schlyter (MP):
Många av oss här är för unga för att minnas Ulf Peder Olrog, men jag tror att nästan alla känner igen hans melodi Konserverad gröt . Allting går att sälja med mördande reklam. Kom och köp konserverad gröt! Allting går att svälja med mördande reklam, även lagom söt konserverad gröt. Varför skrevs den sången? Jo, den skrevs på 40-talet, under andra världskriget, då matfusket var väldigt utbrett.
Både det ena och det andra hamnade i maten - dolt, fult och farligt. I dag är det en annan form av svält som orsakar många konsumentproblem. Det är snarare en finansiell svält där man i panik snabbt tar ett lån för att klara sig. För drygt tio år sedan satt jag i EU-parlamentet och tryckte på knappen när vi röstade om det här direktivet. Nu är det skönt att få sitta i riksdagen när det äntligen genomförs fullt ut.
Det är artikel 9 i direktivet som vi nu inför som paragraf 7 i vår lagstiftning. Då blir detta tillägg relevant: utnyttjar ett speciellt missöde eller en speciell omständighet som näringsidkaren känner till. Någons missöde, panik och brist på pengar utnyttjas. Man måste ha mat i dag och kanske tar ett sms-lån.
Jag tror inte att det är helt okänt bland folk att det kan vara lite besvärligt att säga upp eller ändra ett avtal, mycket besvärligare än vad man trodde när man ingick det. Det kan vara svårt att ringa, svårt att nå fram, och det kan vara svårt att få företagen att faktiskt göra det som de har lovat att göra. Det är mycket bra att vi äntligen genomför den här lagstiftningen rakt av. Jag ser också fram emot Johan Löfstrands utredning som ska presenteras i slutet av september. Vi kommer att gå vidare med särskilt de finansiella bitarna.
Även inom EU pågår ett arbete. Det är ju negativt, inte bara för konsumenten utan för ekonomin i sin helhet, när folk drabbas av osunda affärsvillkor som det är svårt att ta sig ur. Man kanske blir deprimerad och får svårt att klara vardagen. Det försämrar både samhällets produktivitet och människors livssituation. Nu kan vi gå vidare. Det här är ett första steg, som jag dessutom är nöjd med att vi har enhällighet om här i riksdagen. Ändring i reglerna om aggressiv marknadsföring
Carl Schlyter (MP):
Först vill jag säga att när det gäller minkar håller jag med. Vi ska leverera det vi lovar. Annars får du skälla på oss om ytterligare ett år, för om vi inte levererar vad vi har lovat förtjänar vi det.
När det gäller frågan om Konkurrenskraftsutredningen och likvärdig tillämpning på EU-nivå betyder det inte att vi ska sänka vår standard till EU-nivå, utan det är lite samma sak som det jag tog upp om danskarna. Om EU har bestämt regler ska alla faktiskt följa de reglerna. Regeringen har redan tagit kontakt med kommissionen, särskilt just när det gäller grisar.
EU har en strategi för att bekämpa antibiotikaanvändning, och länder följer inte den heller. Det är det vi menar. Om vi kan få EU att tillämpa det som de redan har lovat förbättrar det konkurrenssituationen för Sverige och förhållandena för djur och människor och folkhälsan. Det är det som åsyftas. Jag håller med dig om att man ska ställa krav. Det ingår också. I de förhandlingar jag har varit med om när det gäller handelsavtal har vi alltid försökt trycka in djurskyddskrav i förhandlingarna.
Du har också varit EU-parlamentariker och vet hur det är, Jens Holm, och att kräva ett importstopp för djur som är uppfödda enligt EU:s egna villkor till Sverige blir väldigt svårt. Vad vi kanske skulle kunna jobba för är att göra på liknande sätt som när det gäller klimatansvar och hur man hanterar dem som smiter från det.
Om man inte kommer överens om koldioxidavgifter internationellt kan vi för den som inte uppfyller vissa krav faktiskt ha EU-avgifter vid gränsen som skulle påverka konkurrenskraften kraftigt. Vi kan tänka oss liknande krav när det gäller import till EU av djur som inte alls uppnår nivåerna. Men inom EU tror jag att vi inte har någon chans att vinna den striden även om vi skulle vilja ta den.
Carl Schlyter (MP):
Nyckelordet här är just tillämpning. Hade det inte stått skulle du ha haft helt rätt. Jag kan inte garantera att ingen annan som har suttit med i utredningen eller som har läst utredningens slutbetänkande tänker på ett annat sätt, men om man ska följa vad som står handlar det just om tillämpningen. Då ska inga krav sänkas, utan då ska tillämpningen genomföras bättre i hela EU.
Hur folk tolkar det är en sak, men när det står så som du läste upp det är det så man läser det. När det gäller djurtransporter vet du mycket väl att jag inte kan stå här och lova någonting som man i regeringen inte ens har pratat med mig eller med varandra om.
Däremot tycker jag att det är fullt logiskt rent rättsligt att om någonting är förbjudet och jag planerar en transport som bryter mot det är det olagligt, och det känns orimligt att man inte ska kunna göra någonting åt det. Själva grundprincipen att det är någonting som vi borde göra någonting åt är jag helt överens med Jens Holm om.
Exakt vad vi ska göra åt det kan jag inte lova någonting om, men jag kan lova att jag ska kämpa för det.
Carl Schlyter (MP):
Jag tackar för att du tog upp frågan om näringsfrihet, Åsa Coenraads. Jag har inte personligen pratat med Damberg om exakt detta, för det är kollegor till mig som har hand om den frågan. Du får fråga dem. Generellt tycker jag att det finns en stor potential, särskilt på landsbygden, för nya former av företagande. Jag har varit med och invigt ett bygdebolag. Där jobbar man tillsammans för bygdens bästa i ett gemensamt bolag.
Jag har också sett hur just lokal livsmedelsförädling kan öka inkomstmöjligheterna så att man kan tjäna pengar på mer än en enda sak. Man minskar sårbarheten. När det gäller tillgången till riskkapital tycker jag att kreditgarantiföreningarna är fantastiska. Vi har nu reglerat dem. Det finns redan flera, både på EU-nivå och i Sverige. På det sättet kan man få tillgång till kapital för att investera och testa nya saker på landsbygden. Det finns alltså mycket intressant på området. Jag tror dessutom att vi kan komma överens om en del saker där.
När det gäller hög svansföring undrar jag vilken debatt i riksdagen som det är bättre att ha hög svansföring i än en djurdebatt. Jag hoppas att den inte ska behöva sänkas. Men jag kan inte lova att jag får stöd i regeringen för allt som jag och Miljöpartiet tycker. Det finns också partier som ganska ofta tycker tvärtom i frågorna, liksom du Åsa Coenraads. Vi måste få igenom det i riksdagen också.
Men om du håller med om att vi ska höja djurskyddsstandarden i Sverige, behålla vår djurskyddsstandard, att den ska vara högre än i EU och att utmaningen är att se till att få betalt för det kanske vi kan komma överens. Du efterlyste ett samarbete. Jag är van, just från EU-parlamentet, vid att man samarbetar och försöker hitta lösningar. Jag pratar gärna med dig, dina moderata partikollegor och andra från Alliansen. Det skulle vara bra för djuren om vi kan komma överens om vissa villkor. Men vi har olika grundinställningar.
Du tror att lönsamheten blir bäst om vi sänker kraven till EU-nivå. Då tror jag inte att det går att komma överens.
Carl Schlyter (MP):
Ursäkta att jag inte förhandlar med sossarna här i plenum. Det är mycket lättare att få bra gehör för bra politik om jag gör det med dem innan jag gör det med dig, Åsa Coenraads. Jag sa vad jag tänker i mitt inlägg. Jag missförstod nog en sak. När du sa näringsfrihet, menade du då just minkfarmarna? Jag tycker att näringsfriheten ska följa lagen.
Om lagen säger att djur ska ha rätt till naturligt beteende och om vi konstaterar att minkar, såsom de hålls på många ställen, inte har rimliga förutsättningar för naturligt beteende är det inte längre näringsfrihet. Om minkfarmarna ska få fortsätta agera på det sättet är det vilda västern. Där håller jag helt enkelt inte med dig.
Däremot är jag jätteglad över att vi kan samarbeta och kämpa för att EU ska höja sina miniminivåer, sina standarder. Det tror jag att alla partier i salen är överens om. Där ser vi inga nackdelar. Där kan vi alltså samarbeta. Men om du tycker att näringsfrihet betyder att minkfarmar ska kunna bryta mot regler gällande naturligt beteende är vi inte alls överens.
Om sedan jag, regeringen och riksdagen fattar beslut om att vi ska tolka den här lagen på det här sättet blir ingen mer nöjd än jag. Om jag förlorar kanske du blir nöjd.