KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anders Ygeman (S):
Lars-Arne Staxäng har frågat mig hur Polismyndighetens utredningsarbete respektive utryckningsarbete har påverkats av den ökade migrationen och den förhöjda terrorhotnivån det senaste halvåret och vilka åtgärder jag har vidtagit för att bidra till att detta arbete inte blir lidande. Vidare har han frågat mig hur andelen uppklarade fall har påverkats det senaste halvåret och vilka åtgärder jag har vidtagit för att bidra till att detta arbete inte blir lidande.
Slutligen har Lars-Arne Staxäng frågat mig om Polismyndigheten har behövt prioritera om och vilka brott man i så fall har valt att prioritera ned eller bort. Den kraftiga ökningen av antalet migranter har påverkat hela den offentliga verksamheten och i stor utsträckning Polismyndighetens arbete. För att hantera situationen har det varit nödvändigt för myndigheten att göra omprioriteringar i verksamheten. Exempelvis har poliser i yttre tjänst tagits i anspråk för att förstärka gränspolisverksamheten i region väst och syd.
Det stora antalet asylsökande har också inneburit ett ökat behov av polisiär närvaro vid asylboenden, transporter av asylsökande till Migrationsverkets anläggningar med mera. Omdisponeringarna av personal har minskat utrymmet för såväl egeninitierad som planlagd verksamhet. Exempelvis märks en tydlig minskning av antalet upprättade ärenden gällande narkotikabrott under hösten 2015 jämfört med samma period föregående år. Antalet utfärdade ordningsböter för trafikförseelser har också minskat under 2015.
Responstiden har i vissa fall blivit längre för händelsestyrda uppdrag, vilket i sin tur har medfört ett större övertidsuttag. Inom brottsutredningsverksamheten ökar behovet av tillgång till tolkar och kapacitet att fastställa identiteter. Polismyndigheten lämnade den 29 februari ett budgetunderlag till regeringen. Myndigheten bedömer där att antalet polisanställda behöver öka med 3 300 personer fram till och med 2020. Detta kräver enligt myndighetens bedömning ett tillskott av medel om 3,9 miljarder kronor.
Regeringen avser att noga följa utvecklingen för Polismyndighetens förutsättningar att fullfölja sitt uppdrag.
Anders Ygeman (S):
Jag vill börja med att tacka Lars-Arne Staxäng för frågorna och för en konstruktiv attityd. Jag tror att vi måste dela upp frågeställningen i två delar. Den ena delen är vad som görs för att komma tillbaka till en normalsituation efter att vi har haft en enorm påfrestning av gränskontroller, en migrationsutmaning som är extremt stor och en terrorhotnivå som har varit förhöjd och tidvis högre än någonsin.
Det handlar om en tillfällig situation. Den andra delen handlar om vardagsbrottslighet - vi pratar handlare på landsbygd och så vidare. Där är det min uppfattning att polisen inte har presterat tillräckligt bra under lång tid och kanske inte heller har haft verktyg för att prestera tillräckligt bra under ett antal år. Det krävs mer strukturella grepp för att ändra den situationen.
Hur slår vi ut vanebrottslingarna? I dag upplever många poliser att de griper samma brottsling flera gånger, och personen släpps ut på gatan igen väldigt snabbt. Man upplever att det finns en form av straffrabatt - egentligen finns den inte i lagstiftningen, men den tillämpas för att begränsa utredandet och göra det effektivare. Det är jobbigt.
Många handlare upplever att det är näst intill meningslöst att hålla kvar en snattare eftersom signalen från rättssamhället inte är tillräcklig. När det gäller de strukturella problemen är jag beredd att återkomma vid ett senare tillfälle med ett samlat grepp. Jag tror att vi har låtit detta pågå lite för länge, även under den tid Socialdemokraterna varit i ledning.
Vi har byggt upp ett antal vanekriminella som är näst intill immuna mot de rättsvårdande myndigheternas insatser. Där måste vi ta ett samlat strukturellt grepp. Den nuvarande situationen, som är extrem på grund av omorganisationen, migrationsströmmar, terrorhot och så vidare, måste vi jobba oss igenom och komma ut på andra sidan.
Jag tror att situationen blir långvarig och att vi måste tillföra ytterligare resurser till polisen. Polisen har kommit in med ett underlag till regeringen. Vi får i lugn och ro gå igenom det. Bara det faktum att vi har fått in ett underlag från polisen räcker inte för att avgöra resursbehovet, utan vi måste också kritiskt granska det för att se till att de skattepengar som går till polisen används på absolut bästa sätt.
Anders Ygeman (S):
Jag tror att också den fråga som Jessica Rosencrantz tog upp i den tidigare interpellationen, kameraövervakning, är något vi behöver diskutera. Regeringen har tillsatt en utredning om formerna för den. Jag tycker att de bedömningar som har gjorts när det gäller om man får använda kameraövervakning eller inte ibland har varit högst otillfredsställande.
Jag tror att det faktum att regeringen har infört identifikationskrav för passagerare och passagerarlistor på färjor är en viktig del när det gäller att polis och tull i förväg ska ha koll på vilka människor som kommer till vårt land. Det kommer att bli ett kraftfullt verktyg för att bekämpa de stöldligor från exempelvis Litauen som har kommit hit. Detta är en sak som är viktig när vi talar om strukturella grepp. Vi pratar om gruppen vanekriminella. Där måste vi göra mer. Och jag tror att vi måste ha ett annat angreppssätt än vad vi har haft hittills.
Sedan tar Lars-Arne Staxäng upp personalomsättningen inom polisen. Vi har väldigt många duktiga poliser. I grunden välkomnar jag att de är attraktiva på arbetsmarknaden och att andra människor och företag vill anställa dem.
Men då krävs det också att Polismyndigheten är en attraktiv arbetsgivare och att man kan möta upp i det avseendet. Jag tror ändå att man ska ta siffrorna i fråga om personalomsättningen med en nypa salt. Polisen har en relativt låg personalomsättning jämfört med de flesta andra statliga arbetsgivare. Den har ökat något.
Samtidigt vet vi att det är så här: Om man gör den största omorganisationen sedan 1965 och om alla chefer får söka nya chefsbefattningar är det naturligt att varje person har en egen tankeverksamhet. Vill jag vara kvar? Vill jag pröva något nytt i livet? Det blir en naturlig nystartspunkt för en mängd poliser. Jag tror att man ska ha respekt för de överväganden som de gör.
Kanske är det så att de efter tre, fyra, fem år i annan verksamhet återvänder till polisen med nya erfarenheter och kan vara med och berika polisverksamheten. Det är en sista liten sak som man ska veta när man läser statistiken. Säkerhetspolisen blev en egen myndighet vid förra årsskiftet.
De poliser som lämnar polisen för att börja jobba hos Säkerhetspolisen räknas nu som att de har bytt jobb, medan de i den tidigare statistiken räknades som om de var kvar hos samma arbetsgivare. I och med att det ofta är tidsbegränsade förordnanden hos Säkerhetspolisen ser personalomsättningen ut att vara mycket större än vad den faktiskt är. Det är inte hela förklaringen men en liten delförklaring.
Anders Ygeman (S):
Sten Bergheden har frågat mig på vilket sätt jag kommer att arbeta i Sverige och i EU-sammanhang för att värna de svenska vapenägarnas intressen och samtidigt säkerställa att de svenska vapenägarna inte ska få anledning att tvivla på regeringens ståndpunkt i detta avseende. Regeringen har varit konsekvent och tydlig när det gäller inställningen till EU:s vapendirektiv.
Så snart kommissionen lade fram sitt förslag i november 2015 välkomnade regeringen det samtidigt som vi ställde oss tveksamma till vissa enskilda delar. Mot bakgrund av de senaste årens allvarliga terrorattentat där skjutvapen använts är det angeläget att EU:s regelverk om skjutvapen ses över.
Regeringen ansåg, och anser fortfarande, att det bland annat är viktigt att kontrollen över de farligaste vapnen förstärks. Förslaget remitterades i december 2015. Den 2 februari hölls en överläggning med justitieutskottet, där regeringen fick enhälligt stöd för sin ståndpunkt.
Sammantaget har Sverige en offensiv och tydlig ståndpunkt inför de fortsatta förhandlingarna, vilket ger oss en stark förhandlingsposition. På så sätt tar regeringen på bästa sätt till vara svenska enskilda och allmänna intressen.
Anders Ygeman (S):
Först och främst: I riksdagen svarar regeringen på interpellationer om regeringens hållning. Vill man diskutera EU-parlament, kyrkofullmäktige, kommunfullmäktige eller andra parlamentariska organ går det alldeles utmärkt att kandidera till dem och ställa frågor där. Är det ett problem, frågar Sten Bergheden, att man i ett parti har flera olika ståndpunkter? Nej, jag tror att det är helt vanligt.
Vi har de senaste dagarna sett att Moderaternas tidigare statsminister Fredrik Reinfeldt hårdfört har kritiserat den nuvarande moderata linjen för att vara hjärtlös, samtidigt som den förra kulturministern i regeringen går ut och kritiserar den moderata regeringen för att vara för mjuk och kritiserar den så hårt att den nuvarande partiledaren säger: Hon hade inte kunnat vara statsråd i min regering.
Sten Bergheden har nog en hel del att fundera på i sitt eget parti när det gäller att hålla en enhetlig linje. I regeringen är vi eniga. I riksdagen är vi eniga. Det är det viktiga för Sveriges ståndpunkt. Jag redogjorde för de sex krav som vi i enighet har fört fram. Jag skulle vilja säga att förhandlingsläget är gott.
Vi hade en runda vid senaste ministerrådsmötet, och jag hyser stor tillförsikt om att vi kommer att få igenom betydande delar av det som är den svenska regeringens och riksdagens förhandlingsposition. Jag vill också i det här sammanhanget säga att jag är väldigt glad att vi har lyckats samla Sveriges jägare bakom den här ståndpunkten.
Det är centralt för Sverige, när vi driver frågor i internationella forum, att vi kan enas över partigränser och intressegränser, så att vi står enade när vi driver folkrörelsesynpunkter och nationens synpunkter. Det blir vi mycket starkare av. Sedan tror jag att det ankommer på alla att föra fram sina synpunkter i de olika ärendena.
Anders Ygeman (S):
Vi behöver inte prata om den oeniga röran av före detta ministrar. Låt oss prata om EU-parlamentet! Hur många gånger, Sten Bergheden, hände det att moderata EU-parlamentariker gick emot den moderata regeringens linje? Och hur många gånger gick Sten Bergheden ut och kritiserade det?
Jag kan berätta att moderata EU-parlamentariker låg i topp - hade medaljplats - under den moderata regeringstiden på att gå emot den egna regeringens ståndpunkter. Hur många gånger kritiserade Sten Bergheden det? Mig veterligt noll gånger.
Anders Ygeman (S):
Roger Haddad tar upp två delar. När det gäller polisens närvaro i de socialt utsatta områdena kommer regeringen att säkerställa det dels genom den polisreform som vi och Liberalerna är överens om, dels genom att tillföra ytterligare resurser för polisen så att den exceptionella situation som polisen är i nu inte i hög grad drabbar den operativa verksamheten. De kommer att tillföras pengar redan under innevarande år.
När det gäller de åtgärder mot terrorism som Roger Haddad tar upp och som också fanns i det svar om polisen och säkerhetspolisen som Roger Haddad läste upp springer ju samtliga dessa åtgärder ur den nya nationella strategin mot terrorism som regeringen tog fram i augusti och som i allt väsentligt den borgerliga oppositionen anslöt sig till i december.
Anders Ygeman (S):
Det vore klädsamt om Roger Haddad ändå hade tillgodogjort sig de senaste årens utveckling. Roger Haddad och alliansregeringen tog initiativ till den största polisreformen på 50 år. Den hade goda syften: fler poliser närmare medborgarna. Sverige har 28 000 hårt arbetande polisanställda, betydligt fler per invånare än exempelvis Danmark som har drabbats hårt av terror.
Nu har vi för första gången på 22 år en situation där Sverige bedriver gränskontroll som slukar stora polisiära resurser. Vi har det största flyktingmottagandet någonsin, vilket naturligtvis slukar polisiära resurser. Vi har haft det största terrorhotet någonsin, och vi har fortfarande en förhöjd terrorhotnivå.
Det är därför inte konstigt om det ställer polisorganisationen inför stora påfrestningar när man samtidigt ska göra omorganisationsarbetet. Det är också skälet, precis som jag sa, till att regeringen i den kommande vårpropositionen kommer att skjuta till ytterligare pengar till polisen.
Men grunden i den reform som Roger Haddad har varit med om att ta fram och som Liberalerna har varit drivande bakom är att fler poliser ska komma närmare medborgarna. Vi ska hämta hem effekterna av att vi slår samman 21 it-administrationer till en och av att vi slår samman 21 personaladministrationer till en.
Det är klart att vi måste se effekter av det under det här året, men man kan ju inte tänka bort terrorhot, flyktingström och gränsbevakning, för i så fall lägger man en orimlig börda på de tungt och hårt arbetande poliserna ute i vårt land.
Anders Ygeman (S):
Roger Haddad gör det enkelt för sig. Det är begripligt; det är kanske oppositionens privilegium. Låt mig ändå slå fast några sanningar. Vi har aldrig satsat mer resurser på polisen än nu. Vi har inte haft fler poliser någon gång när någon liberal har suttit i regeringen. Vi tillför polisen ytterligare resurser.
Eftersom det tar två och ett halvt år att utbilda en polis tillför vi dem resurser på så sätt att man anställer civilanställd personal som kan avlasta gränskontroll och trygghetsarbete. På så sätt kan vi frigöra utbildade poliser som kan vara i de områden som Roger Haddad talar om. Vi har också tillfört polisområdena mer resurser. Exempelvis har Storgöteborg fått 100 nya poliser, och Malmö har fått nya.
Men de har ätits upp av den extrema situation vi har haft det senaste året med terror, gränsbevakning och asylsökande. Vi tänker inte låta denna extrema situation gå ut över medborgarnas trygghet i Sverige. Därför tillför vi redan innevarande budgetår denna halva miljard, 500 miljoner kronor, i trygghet och i återvändandesatsningar.
Vi är inte främmande för att skjuta till ytterligare resurser. Vi ska ha en noggrann genomgång av de siffror och budgetunderlag som polisen har kommit in med. Avslutningsvis: Vi har fler poliser än någon gång som Liberalerna, Moderaterna, Centern och Kristdemokraterna ansvarade för polisens budget.
Anders Ygeman (S):
Erik Ottoson har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkerställa att den svenska polisen har de verktyg som den behöver för att avvärja hot från drönare som används i brottsligt syfte. Användningen av obemannade flygande farkoster, så kallade drönare, har ökat kraftigt i Sverige under de senaste åren. Drönare har många positiva användningsområden och kan till exempel användas vid besiktningar, inspektioner av skogsområden och elledningar och bevakning av polis, räddningstjänst och kustbevakning.
Samtidigt går det inte utesluta att drönarna kan användas i brottsligt syfte, inte minst vid fientliga attacker mot samhället. Den tekniska utvecklingen på drönarområdet har öppnat för nya tillvägagångssätt för hotaktörer. Det kan utmana etablerade principer för fysiska skyddsåtgärder vid byggnader, anläggningar och områden men även för åtgärder inom personskydd. Polismyndigheten påbörjade i februari en förstudie för att kartlägga omfattningen av problemen med drönare som används i brottsligt syfte.
I förstudien ska man inventera omfattningen av drönarangrepp, vilka områden som är mest utsatta och problem i bekämpningen av brott där drönare används. Studien, som ska vara klar senast den 31 maj, ska utgöra en grund för Polismyndigheten att gå vidare med för att säkerställa att polisens brottsbekämpande verksamhet är utformad på bästa sätt för att möta utvecklingen på området.
Tillsammans med bland annat FOI, Totalförsvarets forskningsinstitut, arbetar Polismyndigheten också med en gemensam ansökan till ett EU-projekt inom Horizon 2020 när det gäller bland annat utveckling av motmedel mot drönare. Polismyndigheten följer alltså noga utvecklingen på området och vidtar adekvata åtgärder. Därför ser jag inga skäl att i dagsläget själv vidta några särskilda ytterligare åtgärder. Riskerna på området ska dock tas på största allvar, och jag kommer givetvis att följa utvecklingen noga.
Anders Ygeman (S):
Tack, Erik Ottoson, för frågan! Nej, så ska man inte tolka det. Det finns naturligtvis motmedel i olika former, men strategin och motmedlen är inte tillräckligt bra givet den tekniska utvecklingen. Den tekniska utvecklingen stannar ju inte heller av, utan snarare accelererar den.
Då är det viktigt att polisen internt i Sverige och i EU kan arbeta fram både taktik och strategi och bättre kan implementera de elektroniska motmedel som finns i verksamheten. Därav det utvecklingsarbete som sker inom polisen.
Anders Ygeman (S):
Jag kan nog vidimera den bild som Erik Ottoson ger. Här finns det mer att göra. Framför allt måste det ske inom ramen för polismakten. Vi rör oss med begreppet drönare som om det vore en typ av farkost när det egentligen är ett samlingsnamn för en stor mängd av olika farkoster som både kan vara utrustade med kamera och inte vara utrustade med kamera.
När det gäller kameradelen för drönare utreds den frågan specifikt i en utredning som justitieminister Morgan Johansson har tillsatt. När det gäller de farkoster som inte är försedda med kamera handlar det dels om konflikter med andra flygande föremål, dels om möjligheten att kunna använda dem för andra typer av attacker eller kriminella syften.
Det landar mer på polismyndigheten att se över. Sedan har vi frågan om kärnkraften och de skyddsobjekten, där vi har infört förbudszoner. Bedömningen av om ytterligare sådana behövs får polisen göra. Jag tror att jag med det har gått igenom de frågor som Erik Ottoson ställde.
Anders Ygeman (S):
Jag vill börja med att tacka Erik Ottoson för att han har ställt denna interpellation. I stort håller jag med Erik Ottoson. Detta är ett område där tekniken har utvecklats ganska snabbt och kommer att fortsätta att göra det. Det är viktigt att lagstiftning och myndigheter följer med i den utvecklingen. Som bekant finns ofta en viss eftersläpning, och det är viktigt att den inte blir så stor att vi utsätter medborgarna för fara.
Jag ser fram emot fler debatter med Erik Ottoson om vad som konkret kan göras för att myndigheter och samhället i övrigt ska kunna möta utmaningen men också dra nytta av fördelarna, både i det vanliga samhällslivet och i de rättsvårdande myndigheternas uppdrag.
Anders Ygeman (S):
Johan Hultberg har frågat klimat- och miljöminister Åsa Romson om hon avser att se över miljöbalken för att förtydliga ansvaret för oljesanering av stränder och om hon avser att se över och förtydliga de statliga myndigheternas ansvar och roller vid händelser likt oljepåslaget på Tjörn 2011. Interpellationen har överlämnats till mig. Havsmiljön är en högt prioriterad fråga för regeringen. Oljeutsläpp innebär risker för våra hav och kuster. Det är därför viktigt att regelverken är tydliga. Det miljörättsliga ansvaret på området är tydligt.
Det saknas därför anledning att se över det. Det ligger dock i sakens natur att sanering efter ett oljeutsläpp kan behöva göras innan ansvarsförhållandena har klarlagts. Miljötillsynsmyndigheten kan i ett sådant fall besluta om rättelse på den felandes bekostnad. Då vidtar myndigheten de åtgärder som är nödvändiga för att senare kräva ersättning av den som är ansvarig. Kustbevakningen har räddningstjänstansvaret när det gäller oljeutsläpp till sjöss, medan kommunerna ansvarar för nödvändiga räddningstjänstinsatser om oljan når land.
Utöver detta har flera aktörer stödjande funktioner vid inträffade oljeutsläpp. Exempelvis kan Myndigheten för samhällsskydd och beredskap i viss utsträckning bistå med förstärkningsresurser när kommunens och regionens egna resurser inte är tillräckliga för att begränsa de uppkomna skadorna. Jag vill understryka den stora betydelsen av att alla aktörer som berörs av ett oljeutsläpp har en väl fungerande samverkan för att så snabbt som möjligt kunna begränsa uppkomna miljöskador. Flera myndigheter arbetar även förebyggande och förberedande inom oljeskyddsområdet.
Ett exempel på det är arbetet med Sveriges fjärde strategi för området oljeskadeskydd, som antogs i juni 2014. Strategin innehåller ett underlag för långsiktig planering i syfte att uppnå en god förmåga för hela området oljeskadeskydd utmed Sveriges kuster och de stora insjöarna. Det pågår alltså ett ambitiöst arbete för att stärka samhällets samlade förmåga i fråga om oljeskadeskydd. Regeringen följer utvecklingen på området och kommer vid behov att vidta ytterligare åtgärder.
Anders Ygeman (S):
Jag instämmer i mycket av det som både interpellanten och Lars Tysklind för fram. Oljepåslaget på Tjörn var ju det första oljepåslag som hanterades efter det att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap bildades 2009. Både Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, Kustbevakningen och Sveriges Kommuner och Landsting har lärt sig en hel del av det oljepåslaget och de erfarenheter som redovisades i utvärderingen. Jag vågar påstå att Sverige är bättre rustat nu än vad man var då.
Det var beklagligt att Tjörns kommun fick ligga ute med pengar, även om det är naturligt vid en sådan här händelse. Men Tjörns kommun har ersatts för allting. Även staten i sin tur har blivit ersatt av den som faktiskt har ansvaret, nämligen av verksamhetsutövaren och den som bedrev fartygstrafiken och dess försäkringsbolag. Genom MSB:s försorg finns det nu fem depåer med material utmed våra kuster.
Det finns möjlighet för kommunerna att få hjälp av MSB men också av Kustbevakningen, som ju har ett saneringsfartyg och som bedriver kontinuerlig övervakning av havsytan för att i tid kunna upptäcka den här typen av utsläpp. Precis som Lars Tysklind var inne på är det viktigt att man upptäcker oljeutsläpp så tidigt som möjligt så att man i bästa fall kan förhindra att oljan når stränderna där det är betydligt svårare att sanera.
Jag tror dock inte att det krävs några nya organisatoriska reformer på området, som Johan Hultberg frågade mig om. Vi har en organisatorisk struktur med ansvarsfördelning mellan berörda myndigheter. Sedan behöver det alltid övas, och man behöver öva också internationellt. Oljepåslaget på Tjörn är ett exempel på en internationell olycka som har drabbat Sverige.
Under april månad kommer kustbevakningarna i Sverige, Danmark och Tyskland att samöva en motsvarande händelse för att kunna förbättra sin beredskapsförmåga att stå emot den här typen av olyckor.
Anders Ygeman (S):
Dessa två frågor, som också ingick i utvärderingen, är tänkta att tas om hand dels genom den fjärde myndighetsgemensamma strategin för oljeskadeskydd, som togs fram 2014, dels genom den handlingsplan som kommer att lanseras om en och en halv månad, i maj 2016. Det är tänkt som svar på den kritik som fanns i utvärderingen.
Det finns möjlighet för både Johan Hultberg och Lars Tysklind att återkomma i framtida interpellationsdebatter om handlingsplanen inte skulle möta de högt ställda krav som finns. I grunden tror jag att vi är överens om att det här är ett viktigt område och att delar av samordningen behöver tydliggöras men att ansvaret i grunden är tydligt. Det är först och främst verksamhetsutövaren som är ansvarig.
Den ansvariga myndigheten är sedan kommunen, och den ska få stödinsatser från Havs- och vattenmyndigheten, Kustbevakningen och MSB. MSB är ansvarigt för att det finns material för att kunna göra den här typen av insatser, utöver det som Kustbevakningen gör. Jag vill med det tacka för en bra interpellation.
Anders Ygeman (S):
Jag vill tacka Johan Hultberg för en bra interpellation och en konstruktiv ton i interpellationsdebatten. Det är bra att en liten nation som Sverige kan uppvisa politisk enighet i den här typen av frågor. Jag tror att det är rätt väg framåt. Jag hoppas att vi tillsammans, även Lars Tysklind, kan bevaka att resultaten av den handlingsplan som ska presenteras i maj blir önskvärda, så att Sverige står bättre rustat att möta det här.
Jag instämmer också angående behovet av att skärpa det internationella regelverket kring flaggstaterna. Men det är någonting som lättare låter sig sägas än göras, eftersom de internationella kraven på rederier och rederinationer är så låga. Det skulle verkligen behövas en skärpning för att främja miljöarbetet men också arbetstagarnas rättigheter och standarden på internationell sjöfart. Där kan vi ha ett gemensamt arbete framåt.