Siv Holma (V):
Vi debatterar i dag ett litet motionsbetänkande som berör flygplatser samt miljö- och säkerhetsfrågor inom luftfarten. Utskottsmajoriteten har avstyrkt samtliga motioner med att hänvisa till en planeringsprocess som gäller för dessa frågor. Fru talman! Vänsterpartiet anser att alla transportslag ska bära sina samhällsekonomiska kostnader och det också på lång sikt.
Det är därför viktigt att luftfarten bidrar till utsläppsminskningar så att de av riksdagen fastställda miljökvalitetsmålen kan nås. Räknat per passagerarkilometer är flyget det transportsätt som använder mest energi, ökar klimathotet och förorenar miljön mest.
Flyg är alltså inte ett energieffektivt tranportmedel, och vi anser därför att flyget ska användas i sammanhang där andra alternativ inte finns. År 1998 införde Sverige avgasrelaterade landningsavgifter på de statliga flygplatserna. Avgiften ligger på 50 kronor per kilo kväveoxider. Fru talman!
För två veckor sedan var trafikutskottet inbjudet till ett studiebesök på Arlanda. Där framkom att Arlanda har ett utsläppstak som innebär att flygplatsens samlade utsläpp av kväveoxider och koldioxid år 2011 inte får överstiga 1990 års nivå.
Sedan 1990 har Arlandas utsläpp av kväveoxider sjunkit med 45 procent, medan koldioxidutsläppen år 2006 var 2 procent lägre än takvärdet från år 1990. Det är viktigt att utsläppstaket kvarstår och inte förändras. Det ger viktiga incitament till att se transporter i ett helhetsperspektiv och försöka hitta samordningslösningar mellan de olika trafikslagen.
Under studiebesöket framkom att marktransporterna var en av de stora utmaningarna för att få ned miljöbelastningen på Arlanda. Fru talman! Vänsterpartiet anser att Arlanda i dag har två problem att lösa. För det första finns det höga utsläpp av koldioxid. Minst hälften av flygplatsens utsläpp kommer från vägtrafik till och från flygplatsen.
För det andra råder det ett överutnyttjande av marktransporter, eller med andra ord: Det är helt enkelt för trångt. Dagens spårkapacitet kan ge ökad tillgänglighet då det finns stort utrymme att köra fler tåg. För att lösa problemen med utsläpp och kapacitetsbrist vore det därför rimligt om fler kunde åka kollektivtrafik till Arlanda flygplats.
I dag beräknas hälften av alla 10 miljoner resor till och från Arlanda ske med personbil. Om fler använder sig av kollektiva resor minskar vägtrafikens miljöbelastning, och samtidigt skulle befintlig järnvägsinfrastruktur kunna användas i högre grad. Arlandabanan har redan i dag kapacitet att ta emot 10 miljoner resenärer.
Problemet är att det är ett privat företag, A-Train, som ansvarar för drift och underhåll fram till 2040, och det gör att Arlanda Express inte är en del av Sveriges övriga järnvägssystem. Om det hade varit en del av järnvägssystemet som förvaltades och drevs av Trafikverket hade det drivits med samhällsekonomisk vinst och miljöansvar i första rummet.
Med ett privat företag som driver Arlandabanan är det den företagsekonomiska vinsten som befinner sig i det första rummet. Det innebär att det inte primärt är intresset av att få fler att åka tåg, utan huvudsyftet blir högsta möjliga vinst till lägsta möjliga kostnad.
Utifrån dessa förutsättningar ligger biljettpriset på Arlanda Express på en så hög nivå att många väljer att i stället ta sig till och från Arlanda på annat sätt. Om driften utgått från samhällsekonomiska villkor skulle biljettpriset kunna halveras, och dubbelt så många skulle ha råd att åka på Arlandabanan. Det skulle kunna gå fler turer. De skulle kunna anställa mer personal och kanske till och med införskaffa fler tåg.
Tillgängligheten skulle öka och miljöpåverkan minska. Det hade varit lättare att använda sig av en annan prispolitik om Arlandabanan hade tillhört Trafikverket.
Den privata tågoperatören på Arlandabanan är ett bra exempel som tydliggör att rationella beslut och överväganden av privata och företagsekonomiska intressen inte alltid överensstämmer med samhälleliga mål. Just därför vill Vänsterpartiet att järnvägen ska återregleras.
När det är nationellt ägt kan det drivas med samhällsekonomisk nytta och miljöskäl som huvudprincip. Om staten använder sin option att ta över driften av Arlandabanan skulle samhället kunna anlägga ett samhällsekonomiskt perspektiv på banan. Det skulle troligen leda till sänkta biljettpriser för resenärer och lägre banavgifter för andra tågoperatörer.
Det i sin tur skulle innebära att Arlandabanan fick fler resenärer och därmed minskad miljöbelastning. Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation 3 som går ut på att Bromma flygplats snarast bör avvecklas. Jag instämmer i mycket av vad Annika Lillemets har sagt i sitt anförande.
Vänsterpartiet vill avveckla Bromma flygplats och i stället upprätta en ekostadsdel med 4 000 nya bostäder och rekreationsområden. Förutom miljö- och klimatvinsten skulle det innebära 2 000 arbetstillfällen som behövs för att genomföra omställningen. Nuvarande Brommaflyglinjer kan med fördel flyttas till andra flygplatser eller ersättas med annan form av resande.
Det finns en rad nackdelar med Bromma flygplats, och de viktigaste rör miljön och säkerheten men också att flygplatsen hindrar bostadsbyggande. Flygtrafiken på Bromma är ett av stadens största miljöproblem. Brommaflyget genererar buller och utsläpp av kväveoxider och en mängd andra föroreningar i ett område som redan är hårt ansträngt av andra trafikleder. Fru talman!
Jag läste på hemsidan stoppabrommaflyget.nu att när arrendeavtalet förlängdes den 3 mars 2008 röstade Moderaterna, Folkpartiet och Kristdemokraterna i Stockholm för en fortsättning. Däremot röstade förutom Vänsterpartiet och Miljöpartiet även Socialdemokraterna mot att arrendeavtalet skulle förlängas.
På nämnda hemsida finns uppgifter om att den socialdemokratiska partikongressen har beslutat att allt inrikestrafikflyg ska koncentreras till Arlanda. Jag noterade att både Folkpartiet och Kristdemokraterna 1991 respektive 1998 hade gått till val på att avveckla Brommaflyget. Men efter båda valen svek dessa partier sina vallöften för att få vara tillsammans med Moderaterna och dela makten i Stockholms stadshus.
I dag har dessa partier en unik möjlighet att stå upp för det de gick till val på 1991 och 1998. Fru talman! Det finns alltså möjligheter för en majoritet i riksdagen att bifalla reservation 3 om att Bromma flygplats ska avvecklas. Jag hoppas naturligtvis att reservationen vinner majoritetens gillande vid kommande votering.