Ulla Andersson (V):
Jag kan konstatera att regeringen planerar att tillföra ungefär 5 miljarder i generella statsbidrag till landets samtliga 290 kommuner och 20 landsting. Samtidigt planerar man att sänka skatten med 6 miljarder för de mest välbeställda höginkomsttagarna, det vill säga framför allt män i Danderyd och Djursholm.
De välbeställda höginkomsttagarna får alltså mer av regeringen i tillskott än vad hela Kommun- och landstingssverige får tillsammans i generella statsbidrag. Det säger något om de prioriteringar regeringen gör. Förutom detta kan vi konstatera att kommunsektorn räknar med ungefär 5 procent i kostnadsökningar på grund av att Arbetsförmedlingen inte fungerar utan är helt sönderslagen i ett nyliberalt experiment.
Att det inte finns någon myndighet på plats vare sig fysiskt eller fungerande får också konsekvenser i en annalkande lågkonjunktur. Kommunernas ekonomi kan låta väldigt tråkigt när man pratar på det här sättet. Men det handlar ju om vilket samhälle vi vill leva i och hur vi ska hålla ihop det här samhället. Jag brukar praktisera i hemtjänsten för att själv kunna ta del av, lyssna på och se hur det faktiskt fungerar i praktiken.
I somras pratade jag med en av undersköterskorna i Alfta. Hon gillade verkligen sitt jobb. Men för henne var de delade turerna av ondo. Hon kunde åka hemifrån vid sextiden på morgonen då hennes barn fortfarande inte var vakna och komma hem halv elva på kvällen och inte ha träffat barnen på hela dagen. Hon satt där i några timmar mitt på dagen utan betalning och bara väntade. Så ser det ut i Välfärdssverige. Det måste man också ha med sig.
Det pågår ett undersköterskeuppror och ett förskoleuppror, alltså i de välfärdsverksamheter som de flesta anser vara de viktigaste vi har. Men arbetsvillkoren och lönerna är alldeles för dåliga, och trots de tillskott vi fick igenom den förra mandatperioden är det stora brister. Vi har stora "effektiviseringskrav", som det brukar heta i Kommunsverige, det vill säga egentligen reella besparingar varje år. Men nu är besparingarna betydligt större.
I Norrköping ligger de, tror jag, på 700 miljoner. I Gävleborg, där jag kommer ifrån, räknar man med att behöva skära ned ungefär 6 procent av kostnaderna. Det är väldigt mycket pengar, för det mesta av en budget handlar ju om personalen. I Ljusdal planerar man att stänga skolor. Så här ser det ut runt om i landet. Det är kris på gång. Men regeringens prioriteringar ser inte ut riktigt så.
Det beklagar jag djupt, för det skulle verkligen behövas. Angående det utjämningssystem som statsrådet gärna lyfter fram är det förstås bra att det sker en liten utjämning. Men 1,7 miljarder - bara Gävleborgs regions budget är på 10 miljarder. Då förstår man att 1,7 miljarder inte gör så stor skillnad. Jag tror att Sorsele räknade med att de skulle få 5 miljoner.
De behöver 130 miljoner. Gävleborg skulle tillsammans med övriga statsbidrag få 130 miljoner, medan man behöver 600 miljoner. Det är ganska tydligt och klart att det som regeringen planerar inte på långa vägar räcker till och att personalen där ute kommer att behöva fortsätta att slita och släpa och betala med sin hälsa.
Underbetalda kvinnor med dåliga arbetsvillkor verkar vara mindre prioriterade än välbeställda män, och det är sorgligt i sig.