KBLab/rixvox huggingface dataset:
Maria Andersson Willner (S):
"Vi nöjer oss inte med en kvantitativ målsättning utan fäster större fokus vid kvaliteten och ett bistånd som är inriktat på effektivitet och resultat med de mest utsatta människorna i fokus. Bistånd ska vara till för en positiv utveckling i mottagarlandet och inte för att givarländer ska nå kvantitativa målsättningar." Detta är ett direkt citat från Sverigedemokraternas särskilda yttrande. Samtidigt ifrågasätter ni hela det svenska biståndet på grund av att det inte har utvärderats kvantitativt.
Vad menar ni egentligen? Är det kvalitet som ska vara styrande, eller nöjer ni er med att Sverige når kvantitativa målsättningar?
Maria Andersson Willner (S):
Jag tackar Hans Linde för frågorna. Jag ser fram emot den debatt som vi ska ha här längre fram under våren.
Jag är säker på att regeringens förslag kommer att innehålla tydliga skrivningar om politik för global utveckling och demokratikriterier och att detta leder till ett hållbarhetsperspektiv och ett förtydligande av den målkonflikt som vi ser på området.
Maria Andersson Willner (S):
Vapenexport är i regeringens skrivelse identifierad som en av de svåraste målkonflikter som vi har att hantera i politiken för global utveckling. Jag tror att vi kommer att stöta och blöta detta i den debatt som nu följer med anledning av det nya förslaget till krigsmaterielexportlagstiftning.
Jag tror att vi kommer att vara mycket tydligare i den lagstiftningen än vad vi har varit tidigare. Det är också en ny tid. Den gamla lagstiftningen har ju några år på nacken, och det är viktigt att vi anpassar oss till det rådande läget. Jag kan inte lova att Hans Linde och jag kommer att bli helt överens i den debatten.
Men jag kan lova att vi kommer att ha en grundlig diskussion om hur vi ska kunna hantera denna svåra målkonflikt, så att svensk krigsmaterielexport inte bidrar till att försämra för fattiga människor och från hållbarhetssynpunkt försämra utvecklingen i fattiga länder.
Maria Andersson Willner (S):
Min bestämda uppfattning är att skrivelsen ger regeringens syn på hur man ska utveckla en politik för samstämmighet. Sedan håller jag med Sofia Arkelsten om att vi har de nya hållbarhetsmålen. Hur vi ska hantera de två olika processerna är ett utvecklingsarbete.
Men att politiken för global utveckling ska vara uppföljbar och styrd av politiska målsättningar är vi helt överens om. Jag är också överens med Sofia Arkelsten om att riksdagen har en viktig roll att följa och påtala detta för regeringen, och det tycker jag att vi har gjort. Vi har också en pågående dialog om hur vi ska kunna fortsätta med det arbetet.
Maria Andersson Willner (S):
Jag delar inte Sofia Arkelstens uppfattning att regeringen inte tog möjligheten. Det vi kan se är en nystart. Som jag sa kanske inte allting är fulländat vid första försöket, men det finns en god vilja och en bra grund att stå på.
I skrivelsen har man redovisat några av de intressekonflikter som man särskilt har fördjupat sig i och försökt att hitta svar på, och de gäller hållbart företagande, kapital- och skatteflykt, hållbar energi, konsumtion och produktion samt säkerhet och utveckling.
I skrivelsen finns utvecklat och uttalat både målkonflikter och områden där vi kan hitta en bättre synergi mellan olika politikområden.
Jag tycker att det är en bra redovisning av vad regeringen gör och önskar göra i politiken just för att skapa en global utveckling.
Maria Andersson Willner (S):
Agenda 2030 och PGU är inte samma sak. Vi har nu en mer omfattande global agenda som mer liknar det arbete som vi i Sverige har försökt driva under lång tid.
Vi ser bredare på politikens möjligheter, och det finns också ett särskilt mål om samstämmighet. Jag är helt övertygad om att regeringen kommer att återkomma när det gäller både Agenda 2030 och PGU och att vi kommer att få många tillfällen att diskutera detta.
Men politik för global utveckling är ju ett sätt att se på politiken, medan Agenda 2030 mer ska ses som de mål vi ställt oss bakom gemensamt inom FN.
Det finns en policy för hållbart företagande. Jag vet inte om Kerstin Lundgren syftar på att man skulle haft den med tydligare även i den här skrivelsen. Men det är klart att det finns intressekonflikter och att Sverige har ett ansvar att se till vi har ett hållbart företagande i de svåra områdena.
När det gäller Iran var det en hög facklig företrädare som deltog i den svenska delegationen, så man hade täckt in det perspektivet i besöket där. Jag har lite slarvigt skrivit PGU som sista resurs. Kerstin Lundgren får återkomma. Jag kommer inte ihåg vad du frågade om och ber om ursäkt för det.
Maria Andersson Willner (S):
Tack, Kerstin, för påminnelsen! När det gäller frågan om krigsmateriel och PGU har vi ju en del export till Norge. Mitt korta svar är att PGU-perspektivet kanske inte är riktigt lika relevant där. Vad avser Iran vidhåller jag att den svenska regeringen hade en väl sammansatt delegation med bland andra höga fackliga företrädare som lyfte upp just frågor om fackliga rättigheter.
I regeringens skrivelse står det avseende mål- och intressekonflikter och företagande på svåra marknader att "det kan gälla brister i respekten för mänskliga rättigheter, jämställdhet och arbetsvillkor, miljö- och klimatmässig påverkan samt problem med korruption och svaga institutioner".
Dessa intressekonflikter har man identifierat, och dem försöker man adressera i skrivelsen om politik för global utveckling.
Maria Andersson Willner (S):
I dag debatterar vi regeringens skrivelse med anledning av Riksrevisionens granskning av förutsägbarhet och långsiktighet i biståndet. Utvecklingsbistånd är en investering, en investering i bland annat jobb, utbildning, sjukvård och miljö - till största delen i andra delar av världen. För att vara maximalt effektiv måste en investering vara förutsägbar och långsiktig. Ett hus bygger man inte på lösan sand.
Man har tänkt igenom hur många rum som behövs, läget och vad det kommer att kosta. Det finns en ritning och en plan. Förutsägbarhet och långsiktighet inom biståndet är viktigt, såväl för att säkra effektiviteten i insatserna som för att öka riksdagens möjlighet att granska regeringens budget som helhet och påverka politikens inriktning. Det är bra att Riksrevisionen har granskat planering och förutsägbarhet inom biståndsverksamheten.
Goda planeringsmöjligheter är en förutsättning för biståndseffektivitet, vilket utgör en grundläggande princip i det svenska utvecklingssamarbetet. Regeringen har redan vidtagit viktiga åtgärder med anledning av Riksrevisionens granskning för att uppnå en ökad förutsägbarhet i biståndet. Detta är mycket välkommet. Det gör investeringen och kalkylen mer trovärdiga.
Regeringen har till exempel redan påbörjat ett arbete med en översyn av den modell som används för prognos, budgetering och redovisning av asylkostnader inom biståndet. Från utskottets sida instämmer vi i att det finns ett behov av att se över modellen och dess påverkan på biståndsverksamhetens finansiering i syfte att skapa bättre planeringsförutsättningar inom biståndet.
Regeringens användning av ändringsbudgetar är ett transparent sätt att anpassa kalkylen efter omvärldsförändringarna, och underlaget i budgetarna kommer att utvecklas ytterligare för att riksdagen ska få bättre information om skälen till förändringarna och om konsekvenserna. Både Sida och UD har ett pågående arbete för att utveckla arbetssätt och analyser för att uppnå bättre beredskap att hantera förändringar.
Vi ser fram emot att få en samlad redogörelse av regeringen om det förbättringsarbete som pågår. Med detta vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer.
Maria Andersson Willner (S):
Tack, Hans Linde, för frågan! Jag är väldigt glad över att Concord har utkommit med denna rapport. Den visar också att transparensen ökar med den här regeringen. Från Concords sida säger man att rapporten skulle ha varit omöjlig att skriva under den förra regeringen eftersom det är så svårt att ta sig in i de här siffrorna.
Jag har all anledning att tro på regeringen när man säger att de avskrivningar som görs är Dacfähiga. Det är upp till regeringen att bedöma detta. De granskningar som har gjorts av detta i efterhand visar också att det som vi har rapporterat som Dacfähigt också har varit Dacfähigt.
Maria Andersson Willner (S):
Tack för frågan, Hans Linde! Jag är övertygad om att statsrådet i sitt inlägg kommer att återkomma till de här frågorna. Vi har ett regelverk som regeringen har att tolka när det gäller avräkningar i enlighet med Dac. Vi ska vara väldigt noga med att de avräkningar som görs är Dacfähiga, och det är vi också.
Vi är en stor biståndsgivare, och vi har ögonen på oss. Det finns all anledning för oss att vara väldigt noga med detta. I den översyn av modellen som görs kommer det att bli mer transparent. Det underlättar för riksdagen att granska.
Precis som Hans Linde påpekar har vi från utskottets sida understrukit vikten av transparens när det gäller biståndsramen och vad som ingår i avräkningarna. Jag ser fram emot det arbete som regeringen gör på området och att det kommer att leda till att vi från riksdagens sida har bättre möjligheter att granska.
Maria Andersson Willner (S):
Det är jättebra att Lotta Johnsson Fornarve lyfter fram denna viktiga fråga och att vi fortsätter att debattera. Ett av de områden där Sverige ändå bistår Västsahara är just det humanitära. Den här konflikten har, precis som beskrivits tidigare här i debatten, skapat en utdragen flyktingsituation och betydande mänskligt lidande.
Dessutom blockerar konflikten regional utveckling över tid, vilket gör att de humanitära insatserna kommer att vara livsavgörande under lång tid. Den översyn som Sverige gjorde visar också på behovet av en utveckling av det svenska biståndet till Västsahara. Jag tycker att ministern här i dag också har visat att vi gör det och att vi anpassar oss till det rådande läget.
Det humanitära biståndet har ökat, och Sverige följer noga utvecklingen i Västsahara. Det jag skulle vilja tillägga är att Sida är en självständig myndighet, och att ministern ska ansvara för innehållet i matransonen blir på något vis orimligt.
Men självklart är det oerhört viktigt att vi inser att det här är ett långsiktigt och livsavgörande humanitärt stöd och att vi måste se till att finansiera det tillräckligt. Precis som Lotta Johnsson Fornarve säger måste vi därför garantera att den här krisen inte överskuggas av andra akuta kriser, och det tycker jag att Sverige visar att vi inte kommer att tillåta.
Maria Andersson Willner (S):
Jag konstaterar i mitt sista inlägg att det stora problemet är att människor fortfarande tvingas vistas i dessa flyktingläger.
Vi stöder FN-processen och FN:s särskilda sändebud för Västsahara, Christopher Ross, och hans arbete som syftar till en rättvis, varaktig och ömsesidigt acceptabel politisk lösning som ger Västsaharas folk självbestämmande i enlighet med de regler som har beslutats av FN:s säkerhetsråd. Under tiden, på vägen dit och samtidigt som vi stöder FN-processen ökar vi det humanitära stödet.
Vi måste också se till att det blir en överbryggning till ett mer långsiktigt utvecklingsbistånd dels för att skapa förutsättningar för den politiska processen att bli framgångsrik, dels för att långsiktigt förbättra livssituationen, möjligheten till utbildning och arbete för de människor som år efter år bor kvar i lägren.
Maria Andersson Willner (S):
Min fråga riktar sig till näringsminister Mikael Damberg. När varsel inom industrin drabbar olika orter är det viktigt att lyfta blicken och ha hela bygden för ögonen. Det finns en uppenbar risk att vi missar vissa orter, och hjälp till dessa, för att det blir ett stort fokus på stora företag och stora orter. Ett exempel är från min egen hembygd. Vad som händer med Ericsson är centralt för hela Sjuhärad. Underleverantörsföretag riskerar att drabbas, och många pendlar in till jobb från intilliggande kommuner.
Många hundra anställda som utgör skatteunderlag i kommuner som inte hyser själva industriföretaget drabbas också. Samtidigt som framtiden för Ericsson i Borås är oviss har Herrljunga drabbats av två stora industrivarsel. På Fideltronik vet vi att 60 personer blir av med arbetet, och på Starsprings är 64 personer varslade och ytterligare 25 inhyrda berörda. Detta innebär att 149 personer riskerar att bli arbetslösa inom några månader.
Min fråga till Mikael Damberg gäller Näringsdepartementets helhetssyn på de drabbade orterna. Gör ni tillräckligt?
Maria Andersson Willner (S):
Samtidigt som vi har en svår situation i Herrljunga finns det en stor efterfrågan på arbetskraft till industrin i både Herrljunga och närliggande Vårgårda. Precis som näringsministern påpekar behöver vi se till att det finns omställningskapacitet och omställningsförmåga även på små orter. Vi behöver en aktiv arbetsförmedling, möjlighet till omskolning och vidareutbildning via komvux samt insatser för att öka bostadsbyggandet så att företag kan rekrytera, utvecklas och behålla sin personal.
Maria Andersson Willner (S):
Min fråga går till biståndsminister Isabella Lövin. Sverige har långa och starka band till Afghanistan. Vi har tagit emot många afghanska flyktingar, och vi har både biståndsinsatser och militära insatser på plats för att bistå i arbetet för trygghet och utveckling. I Afghanistan finns många minoriteter, däribland hazarerna. Vi får nu signaler om att de nästan helt saknar stöd av Sverige.
Hur ska biståndsministern se till att det svenska biståndet fördelas rättvist mellan de olika regionerna och att alla minoriteter, även hazarerna, får del av utvecklingssamarbetet?
Maria Andersson Willner (S):
Min fråga går till statsrådet Ann Linde. Vad som händer med relationerna med Storbritannien efter brexit är ett stort frågetecken såväl politiskt som ekonomiskt. Hemma i Vårgårda och Herrljunga finns flera mindre företag med konkurrenskraftiga varor som klarar sig väl på den internationella marknaden. Flera företag säljer varor på den brittiska marknaden, bland andra Spridermaskiner, Herrljunga Cider och Herrljunga Terazzo. Kommer de att påverkas av brexit? Kommer de att behöva vidta åtgärder?
Hur ser deras förutsättningar ut för att fortsätta handla med Storbritannien? Vad kan ministern säga om detta så här långt?
Maria Andersson Willner (S):
Jag tackar statsrådet för svaret. Självklart är små och medelstora företag mer sårbara i denna process än multinationella företag. Det är därför viktigt att Sverige värnar handeln med Storbritannien och därmed arbetstillfällen och investeringar i Herrljunga, Vårgårda och runt om i landet. Vi ser fram emot att regeringen fortsätter att värna frihandeln och små och medelstora företags möjlighet att delta på den europeiska marknaden.
Maria Andersson Willner (S):
Min fråga går till statsrådet Linde. I och med all oro över EU:s framtid och vad som händer med det europeiska projektet och europeisk samverkan hör vi ibland en undran om vad EU egentligen är bra för. Tanken om folks förbrödring och fred i Europa är självklart viktig liksom den gemensamma kampen för de centrala värdena om demokrati och mänskliga rättigheter. Men förutom detta: Vilket värde har vi i Sverige av medlemskapet, och vad har hänt sedan vi gick med?
Maria Andersson Willner (S):
Tack, statsrådet! Det är viktigt att vi talar om den betydelse som EU:s inre marknad har för våra jobb och för svensk ekonomi. Jag hoppas att statsrådet och regeringen kommer att fortsätta lyfta fram den fina betydelse som EU faktiskt har för Sverige och allt vi tjänar på att vara med.
Maria Andersson Willner (S):
Tack för frågan, Birgitta Ohlsson. Vi följer detta avtal noga. Ett avtal med Kuba om ett utvecklingssamarbete måste såklart syfta till att stärka förutsättningarna för en demokratisk utveckling.
När vi i Sverige besöker Kuba i fråga om olika relationer som vi har med landet är vi mycket noga med att träffa civilsamhället, och vi försöker på olika sätt stötta de aktörer som ändå finns. Självklart kommer vi också att bevaka detta i det EU-samarbete som ska leda fram till ett avtal.
Vi hoppas att detta avtal ska leda till en positiv utveckling för Kuba på sikt.
Maria Andersson Willner (S):
Vi kommer att få anledning att återkomma till Kuba. Precis som Birgitta Ohlsson hänvisade till är detta en fråga som är aktuell. Svenskt utvecklingssamarbete syftar till att stödja den pågående moderniseringen av landet och värna mänskliga rättigheter. Det är vår grundsyn.
Vi tror också att det även fortsättningsvis är viktigt att driva denna linje i EU för att vi ska få till stånd bra relationer mellan EU och Kuba. Men vi får, som sagt, anledning att återkomma till frågan.
Maria Andersson Willner (S):
Tack, Sofia Damm, för frågan. Jag tror att vi alltid behöver värna en konstruktiv dialog. Oavsett vilka länder som det handlar om är det alltid bättre att tala med varandra än att inte tala med varandra. När det gäller hur väl vi har lyckats i fråga om Iran och Kuba är det ett pågående arbete.
Det finns många frågetecken kring utvecklingen i Iran, och vi ska ha en mycket ärlig och rak kommunikation med Iran om de utmaningar som vi ser. Men, som sagt, jag tror alltid att samarbete, samtal och en konstruktiv dialog där vi kan framföra våra synpunkter och vår oro för utvecklingen är att föredra.
Maria Andersson Willner (S):
Tack för att du lyfte fram dessa frågor, Sofia! Vi skulle önska att vi kunde höja i alla delar.
När det gäller strategin för hållbar fred finns det insatser även på andra områden, men jag kan dela uppfattningen att den strategin är oerhört viktig för att vi ska åstadkomma förutsättningar för utveckling runt om i världen. Samtidigt är det så att vi har en större budget än vad Moderaterna har.
Det innebär andra förutsättningar att allokera resurser dit de behövs. Det är inte så att vi minskar biståndsbudgeten, utan det är snarare tvärtom så att Sofia Arkelsten företräder ett parti som inte står fast vid enprocentsmålet och som jämfört med regeringens förslag saknar över 3 miljarder. Det ger sämre förutsättningar att på bredden bidra till utveckling.
Vi har hört återkommande i debatten här i dag att vi lever i en värld med enorma behov. Vi måste fokusera på de fattigaste och de mest utsatta, och man ska inte sticka under stol med att det krävs resurser om vi ska kunna göra det arbetet.
Maria Andersson Willner (S):
Tack för detta, Sofia! Det är befriande att jag kan stå här och företräda 1 procent av statsbudgeten och inte behöver förhålla mig till alla de andra. Oavsett balans eller inte kan vi konstatera faktum: Bni ligger på en viss nivå, och 1 procent av bni är lätt uträknat - typ 49 miljarder kronor. Det är också det vi avsätter för biståndsbudgeten.
Jag tycker att det är bra att du förtydligar att vi inte heller har haft 1 procent under hela mandatperioden, Sofia. Vi har dock fullföljt det löfte vi gav, nämligen att vi under mandatperioden skulle komma upp i den nya nivå som den förändrade bni-beräkningen ger. Det gör vi också för 2018, och jag är väldigt stolt över att vi har lyckats med det.
Jag bekymrar mig över om Moderaterna nu kommer att lyckas med detta om man faktiskt sackar efter så här mycket redan nu. Det är en fin ambition att man ska uppfylla målet 2022, men 2015 var ambitionen att man skulle uppfylla det 2018. Nu har man skjutit på detta till 2022.
Min kollega från Kristdemokraterna talade om att världen snurrar runt Sverige, och det kanske den inte riktigt gör. Men vi har i alla fall haft synen att vi är en humanitär stormakt, och vi har fått mycket kredd för att vi har stått upp för enprocentsmålet.
Det är väldigt få länder som ens lever upp till målet om 0,9 procent, och jag är stolt över att vi nu också levererar 1 procent enligt den nya beräkningsgrunden.
Maria Andersson Willner (S):
Tack för möjligheten att diskutera Syrien, Markus Wiechel! Det stämmer inte att Sverige inte bryr sig om det arbete som görs inne i Syrien.
Vi jobbar på olika sätt med den nya strategi vi har, som jag redogjorde för till viss del och som nu har verkat under snart två år, för att på olika sätt vara behjälpliga i att stärka motståndskraft och bidra till återuppbyggnad. Vi bidrar också stort till humanitärt stöd i Syrien.
Sverige bidrar alltså till utsatta människor i Syrien på flera sätt.
Maria Andersson Willner (S):
Stödet till Syrien utvecklas kontinuerligt. Vi har just nu en Syrienkrisstrategi som verkar. Den omfattar 1,7 miljarder under åren 2016-2020. Vi har ett humanitärt stöd som sedan 2011 har uppgått till 2,7 miljarder kronor. Vi jobbar på olika sätt för Syrien genom vår plats i säkerhetsrådet.
Självklart måste vi hela tiden vara beredda att hitta ett så effektivt stöd som möjligt för att vi ska nå ut till civilbefolkningen i Syrien och för att de som är hårdast drabbade, det vill säga vanligt folk, ska nås av det stöd som vi ger.
Maria Andersson Willner (S):
Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. I dag debatterar vi politik för global utveckling. Det handlar om samstämmighet i politiken, både mellan politikområden och mellan utformningen av politiken och genomförandet och uppföljningen av densamma. Det handlar om komplexa samband och om att orka och kunna se världen som en helhet.
Den här samstämmiga politiken syftar ytterst till en hållbar, fredlig och rättvis utveckling. Under den här mandatperioden har regeringen gjort en nystart av PGUarbetet. Nystarten skedde i linje med de svenska civilsamhällesorganisationernas rekommendationer.
Regeringens arbete för att göra PGU till hela regeringens politik har varit framgångsrikt. Vi har tydligt orkat och lyckats koppla den till arbetet med Agenda 2030, och det har tagits emot positivt. Det finns en ökad öppenhet och vilja till dialog från regeringens sida vad gäller att ta in synpunkter från civilsamhället och akademin.
De organisatoriska förutsättningarna för att genomföra PGU har också förbättrats. Vi har blivit ännu bättre på att ta till vara synergier mellan olika politikområden. Trots det finns det självklart kvarstående intresse- och målkonflikter, som också redovisas av regeringen.
Redan 2003 gav PGU Sverige ett viktigt redskap för att förverkliga ambitionen om en samstämmig politik. Den är ett centralt bidrag till att kunna uppfylla de nya globala målen. Jag skulle särskilt vilja lyfta fram regeringens arbete med mål 5 i Agenda 2030, jämställdhetsmålet.
Regeringens arbete fortsätter. Det finns saker att göra när det gäller förankringen i riksdagen. Ett enigt utskott står bakom att vi måste hitta bättre former för förankringen i riksdagen. Men arbetet har påbörjats.
Förankringen i civilsamhället och förankringen i Regeringskansliet på bredden har kommit en bra bit på väg.
Maria Andersson Willner (S):
Tack för frågan, Sofia Arkelsten! PGU är ett verktyg för genomförandet av Agenda 2030 i kraft av sig självt och det riksdagen har fattat beslut om.
Jag tycker att Yasmine Posio Nilsson från Vänsterpartiet sa det bra tidigare, nämligen att det dels handlar om att använda samstämmighet för att se till att genomföra Agenda 2030, dels handlar om vad vi kan göra utöver genomförandet i fråga om att identifiera målkonflikter och se till att politiken är samstämmig och levererar utifrån fattiga människors perspektiv och rättighetsperspektivet.