Åsa Romson (MP):
Jag noterar att ministern undviker att gå till djupet. Jag tror att det är olyckligt. Tittar vi långt i framtiden, och infrastruktursatsningar är långsiktiga, måste vi se till optimeringen teknikmässigt, digitalt och alla de fina ord som ministern använde för det som går att göra inom transportslagen. Det är ingenting som vi i Miljöpartiet vänder oss emot, tvärtom. Det är helt nödvändigt att göra det.
Men vi måste också se att transportsektorn måste fungera optimalt som sektor betraktad. Då är det inte optimalt att vägtransporterna ökar hela tiden. Det är ett stort misslyckande i Sverige att godstransporterna på väg ökar och personbilstrafiken ökar därför att man inte säkerställer att man har bra tågtrafik och kollektivtrafik. Det är en politik som ligger till grund för det. Utan politik får vi inte en kollektivtrafik som fungerar.
Den frågan undviker ministern att ta tag i när hon luddar till det och säger att vi inom varje transportslag ska ha det så optimalt som möjligt. Det är självklart att de går mot varandra. I vårt vardagliga liv vet vi att valet mellan bilen, bussen, tunnelbanan eller cykeln alltid finns där. Det är väldigt konstigt att vi som politiker skulle hantera det på ett annat sätt. När vi kommer till stadsluften är det en fråga som jag har varit väldigt engagerad i. Jag kommer själv från Stockholm.
Jag har sett hur barn och föräldrar har gått ut på gatorna och lappat bilar för att de känner till kopplingen. Man är i denna stad väldigt medveten om kopplingen mellan bilarnas utsläpp i avgaserna och den dåliga luften. Jag tycker inte att det är acceptabelt att vi år efter år konstaterar att det inte är bra att miljökvalitetsnormerna överskrids, som det så vackert heter. Vad det betyder, Catharina Elmsäter-Svärd, är att det finns barn och äldre som drabbas.
Det är människor med redan nedsatt hälsoförmåga eller som ska utveckla sina lungor, kärlsystem, hjärtan och ha hela den utveckling som sker hos barn i en boendemiljö och livsmiljö som inte är optimal när det gäller deras basala tillgång på ren luft.
Det är ganska klart att det intresset måste stå i absolut första rummet när vi tittar på hur vi planerar våra städer och vad vi gör med politiska beslut för att möjliggöra en bättre hälsa för dessa barn. Då är det inte acceptabelt att detta fortsätter år efter år. Det här är inget nytt problem. Jag satt själv som vice ordförande i miljönämnden här i Stockholm när vi för flera år sedan skickade ett remissvar med förslag på miljözoner för personbilar. Det har legat på ministerns bord sedan dess.
Man drar då på saken och säger att det finns komplikationer. Det är klart att det finns komplikationer! Men jag är medveten om att man kan göra mycket i kommunen. Man har många åtgärder som man kan vidta, och jag kan säga att vi i de gröna har stridit ganska hårt i olika städer för att få ett parti som Moderaterna att förstå att man ska använda de åtgärder man har. Det handlar inte minst om stadsplanering, kollektivtrafiksatsningar och cykelsatsningar. Men man behöver också de åtgärder som kan göra att vi kommer till en helt ny vändning.
Rapporter visar tydligt att det inte räcker med att man stänger av den tunga trafiken på några gator i en stad som Stockholm för att få bättre luft. Vi måste kombinera det med en smart politik där man också tittar på vad de smutsigaste bilarna ställer till med. Jag skulle vilja säga att vi står inför ett liknande problem som när vi skulle förbjuda rökning på krogen.
Det handlar någonstans om att göra en avvägning av vad som är en rimlig inskränkning för den enskilde. Jag tror inte alls att det är omöjligt att man på ett sansat, informativt och välavvägt sätt inför reformer som gör att bilparken i stora städer växlas snabbare. De allra smutsigaste bilarna ställer till med alldeles för mycket problem för våra barn. Barnen måste sättas i första rummet, ministern.