Isak From (S):
Vi debatterar i dag miljö- och jordbruksutskottets betänkande MJU9, Jakt och viltvård . Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet i dess helhet utom till förslaget under punkt 2. Jakt- och viltvårdsfrågorna berör utan tvekan både stort och smått. Vi har 30 motionsyrkanden som ligger till grund för betänkandet.
I dag på morgonen har vi hört att 87 procent av den svenska befolkningen är positivt ställd till jakt. Av de övriga känner 8 procent inte till vad jakt innebär över huvud taget. Det är alltså en påfallande liten del som inte tycker att jakt och viltvård är speciellt viktigt.
Yrkandena och motionerna berör främst frågor om ny viltmyndighet, miljöorganisationernas talerätt, jakttider, vildsvinsförvaltning, dubbelregistrering av jaktområden, småviltsjakt ovanför odlingsgränsen och terrängkörning vid jakt. I betänkandet finns tio reservationer från S, M, SD, MP, C och V. Utskottet föreslår två tillkännagivanden.
Ett är enigt och innebär att regeringen ska låta utreda ett antal frågor som den nu avvecklade Jaktlagsutredningen haft i uppdrag att utreda. Majoriteten i utskottet gör också ett tillkännagivande om att regeringen bör inrätta en myndighet för viltförvaltning och jaktfrågor. Vi socialdemokrater tycker att det är bra och viktigt att regeringen får återkomma till oss i riksdagen med de sakfrågor som fanns i Jaktlagsutredningen.
Vi tycker att det är viktigt att regeringen prioriterar frågan och så snabbt som möjligt kommer till riksdagen med förslag till hur man kan åtgärda och styra upp överkonsumtionen, kanske man kan kalla det, av ripjakt, som dessutom är ett direkt hot mot den biologiska mångfalden i fjällen. Det handlar även om samernas rätt att jaga, den så kallade dubbla jakträtten.
Många av samebyarna och jakträttsinnehavarna sköter den här frågan bra och på ett förtroendefullt sätt, men vi socialdemokrater är väl medvetna om att det också är ett ständigt trätoämne, som i vissa fall beror på dåliga personrelationer.
Vi tycker att frågan måste lösas, och vi tror att det kan ske genom stöd till viltförvaltningsdelegationerna och rennäringsdelegationerna i de berörda länen. Det är likväl en fråga där regeringen ska återkomma till riksdagen.
När det gäller jakt i den svenska ekonomiska zonen och jakt på allmänt vatten ser vi socialdemokrater gärna att möjligheterna till jakt i den ekonomiska zonen och på allmänt vatten kan förenklas och handläggningen effektiviseras. Även det ska regeringen återkomma med.
Beträffande förvaltningen av säl ser vi socialdemokrater det som positivt om det kan utarbetas gemensamma förvaltningsplaner mellan Sverige och Finland. Jakten på kronhjort är i dag reglerad på ungefär samma sätt som älgjakten. Det finns goda skäl för det. Kronhjorten är den av våra hjortvilt som det tar längst tid att hantera för att den ska bli kapital.
Det innebär att det krävs ett särskilt skydd för kapitaltjurarna. Därför är det ytterst olämpligt med allmän jakt på kronhjort, men vi anser att det finns skäl för regeringen att titta på frågan. Ett sätt kunde vara att samla dem i gemensamma klövförvaltningsområden med licenstilldelning som följd. Även det får regeringen återkomma med.
När det gäller regelförenklingar beträffande viltvårdsområden och allmänna regelförenklingar ser vi socialdemokrater det som självklart att man ska se över om det går att förenkla överlåtelse eller upplåtelse av jakträtt inom viltförvaltningsområdena och viltvårdsområdena.
Vi anser att det dessutom är mycket viktigt att tydliggöra länsstyrelsernas roll och se om det går att stärka den regionala viltförvaltningen ytterligare. Majoriteten i utskottet, herr talman, bestående av Moderaterna, Centerpartiet, Folkpartiet, Kristdemokraterna och Sverigedemokraterna gör ett tillkännagivande om att regeringen bör inrätta en myndighet för viltförvaltning och jaktfrågor. Herr talman!
I debatten lyfts ofta upp att en ny myndighet skulle vara det allena saliggörande för jakt och viltvård. Vi socialdemokrateter vill särskilt framhålla att det finns anledning att ta till sig att mycket har hänt sedan 1938 när jaktlagen stiftades.
Det är viktigt att samarbetsregeringen fortsätter att arbeta med Jaktlagsutredningens andra delbetänkande, som just lyfter fram en ny myndighet som en möjlig väg till bättre samordning i viltförvaltningsfrågor. När det gäller att förbättra samverkan mellan ansvariga myndigheter vill jag säga att det krävs förvaltningsplaner för fler vilt än bara för rovdjur.
Det finns dock ingen anledning att som Moderaterna, Centerpartiet, Folkpartiet, Kristdemokraterna och Sverigedemokraterna negligera länsstyrelsernas roll i viltförvaltningen och kräva snabba beslut om en ny myndighet, som dessutom är direkt budgetpåverkande.
Nya myndigheter är utan tvekan en fråga för regeringen att besluta om. Vi delar bilden och vill gärna framhålla att det råder stora regionala skillnader vad gäller rovdjur samt betestryck från älg och vildsvin. Det ser olika ut, och därför är det extra viktigt att den regionala nivån beaktas.
I Jaktlagsutredningens andra delbetänkande konstateras att Naturvårdsverket inte har varit drivande i jakt- och viltförvaltningsfrågor och att det finns anledning att tro att den omorganisation som skett vid verket inte har gynnat jakt- och viltförvaltningsfrågorna. Vi socialdemokrater delar den bilden.
Det är därför bra att Naturvårdsverket i enlighet med sitt regleringsbrev ska göra en översyn av vilt- och rovdjursförvaltningen, som ska resultera i en övergripande strategi för vilt- och rovdjursförvaltning. Strategin ska innehålla en övergripande vision samt mål och delmål.
För det har Naturvårdsverket som central myndighet för frågor om vilt, rovdjur och jakt ett övergripande ansvar. Naturvårdsverket ska lämna sin rapport senast den 30 juni 2015. Vi socialdemokrater tycker att det är viktigt att avvakta rapporten.
Det har i Jaktlagsutredningens andra delbetänkande framkommit ganska mycket kritik mot Naturvårdsverket. Utredningen har noterat och lyft fram att det finns ett brett missnöje och misstroende främst hos markägar- och jägarorganisationer.
Vi socialdemokrater delar den bilden och vill särskilt påtala vikten av att regeringen återkommer och förklarar hur man tänker sig att förbättra viltvården, underlätta för jakt och börja bygga upp förtroendefulla samarbeten mellan jägarorganisationer och naturorganisationer. Det behövs, herr talman, om vi ska skapa respekt för frågorna och långsiktighet. Vi behöver inte ha nya vargrelaterade konflikter i de här frågorna.
Det behövs utan tvekan en samordning av Naturvårdsverkets, Skogsstyrelsens och Jordbruksverkets respektive myndighetsuppdrag. Även med en ny myndighet kommer det att följa gränsdragningskonsekvenser som man också måste ta hänsyn till.
En ny liten myndighet, som utredningen föreslog, dessutom kanske uppsplittrad i tre olika delar, kan inte gynna den regionalisering som vi har jobbat med under några år och som vi socialdemokrater vill fortsätta att jobba med; det handlar om att ge viltförvaltningsdelegationer och länsstyrelserna huvuduppdraget.
Det finns därför särskild anledning att ta fasta på remissinstansernas synpunkter. Det gäller speciellt länsstyrelsernas synpunkter. De har varit eniga och överens om att en ny myndighet inte kommer att stärka jakten och viltförvaltningen i Sverige.
Det är också därför vi socialdemokrater säger att den här frågan måste fortsätta att utredas noga och att regeringen har ett tydligt uppdrag att återkomma om hur vi kan stärka jakten och viltvården i Sverige. Herr talman! Varken jägarna eller bevarandet av vargar, älgar, ripor, sälar och tjädrar tjänar på nya konflikter.
Jag hoppas att vi kan hitta sätt att undgå att skapa nya konfliktområden inom jakt och viltvård. Jag ser fram emot fortsättningen på debatten.