Lena Hallengren (S):
Vi lever i samma verklighet men i lite olika kommuner och har lite olika nätverk. Jag hoppas att samtliga tre frågeställare är flitiga besökare i våra svenska förskolor och att ni också besöker många föräldrar. Det finns nämligen otroligt få föräldrar som känner igen sig i den mörka dystra bild som här förmedlas.
Högt bullerljud, otroligt stora grupper och att barnen inte mår bra är en verklighet som jag tror att väldigt få känner igen. Jag tycker inte att det är ointressant att se vad Svenskt Kvalitetsindex pekar på när brukare får berätta om de är nöjda med sin verksamhet. Då kan man jämföra förskolan med polisen, räddningstjänsten, skolan eller annan offentlig verksamhet. De senaste sju åren har förskolan toppat eller legat tvåa.
Jag säger detta därför att jag tycker att det är så intressant att Kristdemokraterna aldrig egentligen talar om förskolan. Ulrik Lindgren säger här: Det är väl ingen nyhet att också vi står bakom mycket av det som statsrådet tidigare nämnde i sitt svar. Jag måste säga att för mig är det många nyheter.
Att Kristdemokraterna till exempel skulle vara för maxtaxan, att Kristdemokraterna skulle vara för den nya läroplanen och Kristdemokraterna skulle vara för det som ingick i maxtaxereformen, nämligen möjligheten för barn till arbetslösa och föräldralediga att få vara kvar i förskolans verksamhet, är en omsvängning som jag verkligen välkomnar. Men Kristdemokraterna har definitivt inte varit drivande för att få de besluten till stånd och för att de reformerna ska bli genomförda.
Det finns naturligtvis några saker att fundera över i den här debatten. En är definitionen av barnomsorg. Definitionen av barnomsorg är denna: en pedagogisk verksamhet med utbildad personal i kommunal eller enskild regi som tar emot grupp av inskrivna barn från flera familjer. Förskolan ingår numera i och utgör det första steget i samhällets samlade utbildningssystem för barn och ungdom.
Det blir lite svårt att relatera det till det vårdnadsbidrag som åtminstone Kristdemokraterna talar sig varma för - att för 3 000 kr i månaden få möjlighet att stanna hemma längre med sina barn. Det är snarare en otroligt ogenerös förlängning av föräldraförsäkringen. I stället för att tala om 80 % av tidigare inkomst talar man om 3 000 kr i månaden.
Nu finns det tre debattörer från samma parti här som kanske skulle kunna hjälpas åt att utveckla några saker: Vilka är det som ska betala vårdnadsbidraget? Vem är det som lever på 3 000 kr i månaden?
Det hänvisas ständigt till lokala folkomröstningar och de resultat de ger. Det talas om att det skulle vara lämpligt om de folkomröstningarna fick lite genomslag i den verkliga politiken så att man verkligen visade de människor som deltog att det fanns demokrati. Det håller jag med om.
Det kanske också är så att de som tog initiativ till folkomröstningar skulle fundera på om de gäller frågor som den lokala nivån kan fatta beslut om. Eller vad är det mer för frågor vi ska rösta om i lokala folkomröstningar? Det är ju att föra människor bakom ljuset och lura dem att tro att de kan påverka en fråga som inte ligger inom den kommunala sfären.
Det vore intressant om inte minst Torsten Lindström kunde reflektera lite över det tassande i lagens yttersta marker som han tidigare talade om när det gällde folkomröstningar i frågor som faktiskt inte tillhör den kommunala sfären.