KBLab/rixvox huggingface dataset:
Magnus Oscarsson (KD):
Precis som min kollega John Widegren vill också jag tacka ministern för att vi har en minister att prata med, för så var det inte förra gången. Det är bra, för jag känner ändå att det finns ett engagemang i frågan. Det vill jag berömma ministern för. Jag hoppas att vi kan föra mer samtal och att det utifrån samtalet blir verkstad, för det är just det som många vill ha.
Precis som jag inledde med att säga finns det en vädjan och ett rop där ute: Gör någonting, för vi går i kvav! Jag hoppas att ministern tar med sig detta. Vårt utskott kommer att få besök av Jordbruksverket, LRF och andra, och jag tror att det är väldigt viktigt att vi får lyssna till dem. Jag vill anknyta till livsmedelsstrategin igen.
Där sägs det att självförsörjningen ska öka. Men nu har det faktiskt blivit tvärtom; det ser man på hur Sveriges siffror ser ut. Det är klart att det blir så när vi har jordbrukare som slutar. Det brukar kunna vara så när det är vårsådd, som någon var inne på här, men i år säger man att man inte gör så utan lägger marken i träda i stället. Då är det klart att det inte blir mer mat. Vi ser vad pandemin har inneburit. Vi ser att hyllorna har varit tomma.
Vi vet också att det i Stockholms stad bara skulle gå två dygn i en kris- eller krigssituation innan hyllorna skulle vara tomma. I landet som sådant skulle det ta ungefär tio dygn innan det är tomt. Då gapar mathyllorna tomma. Det här är jätteallvarligt. Jag hoppas att jag nu får till svar av ministern att den här frågan är den absolut viktigaste fråga ni jobbar med.
Det handlar just om hur vi ska göra i en sådan situation, med tanke på hur det nu ser ut med ryssen som håller på på ett sätt som är mycket allvarligt för oss och vår omvärld.
Magnus Oscarsson (KD):
Det är kris i det svenska jordbruket. Det går inte en dag utan att vi får se eller höra om krisen i medierna. Vad är då pudelns kärna, fru talman? Jo, kostnaderna för jordbrukarna har fullkomligt exploderat.
Priset på diesel, el, foder, handelsgödsel och i princip allt som bonden använder till livsmedelsproduktionen har ökat. Detta är väldigt allvarligt. Vi har haft en negativ utveckling under ganska många år nu. Jag tänker på mjölkkrisen 2014 och åren därefter. Sedan kom torkan 2018, och nu har vi denna kris.
Många jordbrukare som jag talar med säger att de aldrig får återhämta sig - det finns ingen buffert att ta av. Under flera år har jag haft diskussioner med olika ministrar. Vi har sett att ungefär fem mjölkbönder har slutat varje vecka under några år. Det är lite mindre än vad det har varit.
I dag har vi ungefär 2 950 mjölkföretag kvar i landet. Med denna kris kommer utvecklingen tyvärr inte att stanna upp. Fler har redan slutat eller aviserat att de kommer att sluta. Varför? Därför att ekonomin är så ansträngd. Intäkterna är för små och utgifterna för stora.
Detta är inte konstigt. Vad kostar det i dag att köpa en liter diesel vid pump? Det kostar 21,37. En bonde sa så här till mig: Det är illa nu, men tänk när vårbruket drar igång och vi börjar köra traktor på allvar. Det vågar jag inte ens tänka på i dagsläget.
Vi kristdemokrater har lagt fram ett förslag i miljö- och jordbruksutskottet om att minska reduktionsplikten. Det skulle innebära en sänkning av dieselpriset med 3 kronor. I dag hade vi detta uppe i miljö- och jordbruksutskottet, men tyvärr fick vi inte majoritet för förslaget. Regeringen och Centern sa nej till förslaget.
Min fråga till statsrådet är: Nu säger regeringen nej till att minska dieselpriset med 3 kronor, men vad har regeringen för plan för att minska kostnaden för jordbruket? Regeringen kan ju inte bara säga nej, nej, nej, utan det måste komma några förslag som kan visa att man faktiskt regerar och har någonting att komma med när det gäller jordbruket.
Regeringen och statsrådet kan inte bara säga att man för resonemang, gör analyser och sysslar med kunskapsinhämtning. När får vi ett svar från regeringen och statsrådet om vad som kommer att ske?
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, statsrådet, för svar! Vi antog en livsmedelsstrategi - det har vi pratat om ganska många gånger - i juni 2017.
Det var viktigt att vi antog den och att vi var politiskt överens, för den talar mycket om att vi ska ha ett konkurrenskraftigt jordbruk, att lönsamheten ska öka och att vi ska öka livsmedelsberedskapen i landet.
Om man ser på resultatet av den livsmedelsstrategi som vi antog 2017 märker man att det faktiskt är precis tvärtom. Med det som händer nu kommer takten att öka. Det är vi kanske överens om.
Jag gläder mig ändå över att statsrådet säger att man tar till sig det vi nu har sagt och att ministern tar till sig det som sägs på torsdag. Jag tror att det nu är otroligt viktigt att vi ser att regeringen tar tag i detta på största allvar.
På tal om livsmedelsstrategin - jag har sagt detta förut - har jag mött många jordbrukare runt om i landet. Fortfarande har ingen sagt till mig: Magnus! Livsmedelsstrategin som ni antog var bra. Vad mycket nytta jag ser av den hemma på min gård! Jag har inte hört en enda säga det. Och det är ganska många år sedan vi antog strategin.
Min fråga till ministern är: Vad säger ministern när hon möter bönder och får samma fråga?
Magnus Oscarsson (KD):
Att vara skogsägare i Sverige i dag är sannerligen inte enkelt. Det har varit många turer kring hur myndigheten säger sig tolka art- och habitatdirektivet och fågeldirektivet i kombination med artskyddsförordningen. Summan blir att skogsägaren ska vara expert på alla fågelarter som finns i markägarens skog innan det är aktuellt med avverkning.
Dock kom regeringen med ett pressmeddelande om att regeringen nu har gett uppdrag till berörda myndigheter att ta fram en hållbar strategi i frågan. Direktivet ska vara klart den 30 september nästa år. Ni hörde rätt - nästa år ska det vara färdigt! Min fråga till landsbygdsministern är: Hur ska alla de skogsägare som planerat avverkning av sin skog nu göra?
Är svaret att de måste vänta ett och ett halvt år innan de kan få svar? Vi behöver en regering som skyndsamt och resolut löser denna fråga.
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, Anna-Caren Sätherberg, för din fråga! Falukorv är väldigt gott. Det tycker i alla fall jag. Det är väl något som var betecknande för valrörelsen att man diskuterade priser, precis som ledamoten var inne på. Den här regeringen har nu suttit i nio veckor, om jag minns rätt.
Det är klart att det är mycket som man då får till sig. Man tar så att säga över pärmen från föregående regering och ser hur det är ställt med landet. Det är självklart att den nya regeringen inte kan göra allting färdigt på en gång. Det förstår nog alla som har lite insikt i hur läget ser ut.
Den regering som nu har tillträtt gör allt man kan för att göra det så bra som möjligt. Det som ledamoten tar upp just nu handlar om Norrland. Det stöd som kommer till producenterna i elprisområde 3 och 4 bygger ju på föregående år. Det är alltså inte det innevarande året.
När priserna nu går upp även i norra Sverige har faktiskt regeringsföreträdare sagt att man ska se över om även elprisområdena 1 och 2 kan få stöd. Det är väl svaret på frågan. Sedan är det väl bäst att interpellera näringsministern om detta, så får ledamoten ett ännu bättre svar, för jag kan ju inte veta precis vad den här regeringen tänker göra. Det är för mig ganska omöjligt.
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, återigen, Anna-Caren Sätherberg, för en jättebra fråga! Jag tycker att vi ska ta det från början. Ledamoten börjar med en falukorv. Men man kan väl börja med en annan korv, alltså helt enkelt hur det såg ut när regeringen tog över?
Att vi har höga elpriser har att göra med att vi har haft en regering som under åtta år som stängt ned kärnkraft. Det gör ju att priset går upp. Man har byggt vindkraftverk, men ibland blåser det inte. Oj, det tänkte man inte på!
Det är detta som gör att vännerna uppe i Norrland, som ledamoten talar om, får lida i dag. Priset har ju gått upp för att vi inte har tillgång till energi på samma sätt som förut. Det är ingen liten summa som går tillbaka till vännerna i Sverige. Det är faktiskt 55 miljarder som går tillbaka, baserat på hur mycket el man förbrukade förra året.
Vännerna i Norrland hade faktiskt ganska lågt energipris förra året. Det är precis detta det handlar om. De 55 miljarderna gäller ju förra året. I år är ett annat år. Det är klart att vi ska se till att även Norrland och elprisområdena 1 och 2 ska få del av stödet när det blir så här höga priser. Om det är något den här regeringen värnar är det våra företag och våra konsumenter.
Det vet de flesta om. Nu talar vi om elpriset. Regeringen värnar också våra jordbruk. Det är viktigt: Alla ska veta att den här regeringen bryr sig om vårt land och dem som bor här.
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, Daniel Bäckström, för en jättebra fråga! Precis som ledamoten var inne på har vi här i Sveriges riksdag försökt lyfta frågor som handlar om dessa bekymmer. Som jag sa har jag själv under mina åtta år i riksdagen varit med om att våra jordbrukare har haft det väldigt tufft och genomlevt fyra kriser. Som jag sa i mitt anförande märker man att det kanske inte är stöd som är det viktigaste.
Det är klart att det är viktigt med stöd när det är som det är, men helst skulle man ha velat fylla ladorna innan. Man skulle vilja att det hade varit så bra att man kunde fylla ladorna i förväg, så att man skulle slippa att alltid stå med mössan i handen och begära allmosor. Det är väl detta som den här regeringen behöver jobba för framöver.
Det stöd som ledamoten nu talar om är en jättebra fråga. Jag tänker ta med mig den till landsbygdsministern. Jag kan även föreslå att ledamoten Bäckström interpellerar landsbygdsministern om just den här frågan.
Precis som ledamoten säger är det viktigt att på olika sätt ta upp detta med stöden även med den nuvarande regeringen.
Magnus Oscarsson (KD):
Jag tackar återigen Daniel Bäckström för frågorna. Det är väldigt viktiga frågor. Jag delar verkligen uppfattningen att det är viktigt att vi på olika sätt trycker på. Vad gör vi nu och framåt? Ledamoten tar själv upp sänkt drivmedelsskatt. En annan fråga som vi tar upp handlar om att vi minskar reduktionsplikten 2024. Det tror vi kommer att göra ganska mycket för priset.
Det är viktiga saker. Det ska hela tiden lyftas upp att det görs mycket. Under detta år kommer vi att jobba för att minska byråkratin. Det är viktigt att hela tiden försöka göra det enklare att göra rätt. Man ska inte hela tiden känna att byråkratin är så pass tuff och hård att man får så många stenar i ryggsäcken att man går under.
Jag har faktiskt till och med hört jordbrukare som säger: Jag lägger ned nu. Jag lägger av, för detta funkar inte längre. Så kan vi inte ha det. Jag tror att det är sådana saker. Precis som ledamoten sa har vi lovat mycket i valrörelsen. Nu är det viktigt att också leverera. Jag håller verkligen med om det. Nu har vi en regering som står framåtlutad för att verkligen jobba med frågorna.
Det tror jag är en viktig signal - att vi jobbar. Sedan vet vi alla hur det är med vår omvärld, som ledamoten var inne på. Det är kostnader som vi kanske inte räknade med och allt vad det är. Men vi har i alla fall nu en regering som kommer att göra allt den kan och som kommer att jobba med frågorna för att göra svenskt jordbruk mer konkurrenskraftigt och för att få mer lönsamhet för svenskt jordbruk. Det tror jag är viktigt.
Magnus Oscarsson (KD):
I dag debatterar vi trafikutskottets utgiftsområde 22. Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag. I morgon, fru talman, är det upplysningsvis fjärde advent. Julen är utan tvekan snart här. Det är en fantastisk högtid, och i särklass den högtid då människor i Sverige är ute och åker som mest.
Statistiken visar att under jul och nyår använder 70 procent av Sveriges bilägare sin bil, och över hälften av dessa resor är längre än 20 mil. Tåget är också ett mycket populärt färdsätt. Hela 13,7 miljoner mil åks av svenskarna över jul och nyår. Många av oss kommer alltså att vara ute på resande fot; det är ett som är säkert.
Och just säkra är någonting vi hoppas att våra vägar är. Vi hoppas att de är saltade, sandade och farbara så att risken för olyckor minimeras. Vi hoppas att vi kan lita på att tåget vi åker med kommer i utsatt tid. Så är det tyvärr inte i dag. Vi har en stor underhållsskuld på vägnätet. Många av landets vägar är bristfälligt skötta.
Vägarna är i dåligt skick och har passerat bästföredatum. Det är många boende på landsbygden som hade hoppats att den väg som de använder skulle fixas och iordningställas, men i stället sänks farten på vägsträckan. Det är svaret till oss som bor och verkar på landsbygden: I stället för att fixa vägen sänker man farten. Det är direkt landsbygdsfientligt.
Det tar längre tid att komma till och från arbetet, och företag som verkar på landsbygden förlorar mycket i konkurrenskraft. Jag har talat med människor som har åkt runt. Min kollega som satt i utskottet före mig har åkt runt i Sverige, och han säger att det är förfärligt i vissa delar, exempelvis i inlandet. Det här måste fixas.
Det är därför det är så viktigt att vi har fått en ny regering med tydligt uppsatta mål: Landets vägar ska rustas upp och säkerställa en trygg och konkurrenskraftig infrastruktur. Det är en oerhörd viktig signal till alla åkare, busschaufförer, bilåkare - ja, alla som behöver bra och fungerande vägar. Det är också viktigt att järnvägen rustas upp framöver.
Det är bra, fru talman, att regeringen också satsar på laddinfrastruktur i hela landet. Tillgången till laddstationer ska vara god, och detta ska vara ett bra alternativ för alla invånare oavsett var de bor. Det är också väldigt viktigt för miljön. Det finns många viktiga frågor och utmaningar för den nya regeringen framöver. Jag ser verkligen fram emot de här fyra åren och att få arbeta tillsammans med er i utskottet.
Jag vill passa på att önska fru talmannen och alla ledamöter en riktigt god jul och ett gott nytt år.
Magnus Oscarsson (KD):
Stort tack, Ulrika Heie, för dina viktiga frågor! Jag börjar med den sista frågan. Jag tyckte att det var väldigt tydligt när ministern för bara någon dag sedan var ute och talade just om satsningarna. Det tydliga är dels att det kommer svar, förhoppningsvis före nyår, dels att svaret säkerligen innehåller saker som kommer att vara positiva.
Exempelvis var ministern tydlig när det gäller Ostlänken, där han säger att det redan har satsats 7 miljarder på detta. Det är klart att det vore bortkastade pengar om det inte blir något av det. Mer än ett sådant svar kanske jag inte kan ge i den frågan just nu. Men jag tycker ändå att det är ganska tydligt.
Sedan är det, precis som min kollega sa här förut, så att vi säger nej till den här höghastighetsjärnvägen som det har talats om. Vi ser att det är otroligt mycket pengar. Vi som sitter i utskottet vet ju också att det handlar om en allt större pengapåse ju mer åren har gått.
Att satsa på något som vi inte vet exakt vad det blir av tyckte vi alltså var ett dåligt förslag. Vi ser att det är bristfälligt i hela landet, som jag sa förut, inte bara mellan Stockholm och Malmö och Stockholm och Göteborg. Vi har ju hela Norrland, hela den delen, som behöver fixas.
Jag tycker att det är jättebra att den här regeringen nu faktiskt sätter ned foten och säger att vi behöver hjälpas åt att fixa i ordning i hela landet. Det är ett stort arbete. Det kommer att krävas mycket pengar, och det är mycket bättre än att lägga de pengarna på en höghastighetsjärnväg.
Magnus Oscarsson (KD):
Tack återigen, Ulrika Heie, för dina frågor! Jag tänker också, precis som du är inne på, att detta nog är en interpellationsfråga som du skulle ställa till ministern. Jag tror att det är bättre att du gör det i den frågan. När det gäller det andra du tar upp tycker jag att det är intressant att du frågar vad vi gör för satsningar för de boende på landsbygden. Du nämner exempelvis reseavdraget.
Jag bor själv i Ödeshög - det är ju än så länge inte en jättestor stad, kan jag säga. De som bor hemma hos mig säger: Vad bra att det höjs! En person skrev till mig: Det är förfärligt att det fortfarande är 18,50. Jag jobbar på Väderstad AB, och det här kommer inte att funka för mig. Vi har ju hört vad människor säger i landsbygden: Hjälp oss, det här går inte!
Det är samma sak när det gäller att vi sänker reduktionsplikten. Jag hörde ledamoten själv säga i sitt tal här förut att det har blivit dyrare för konsumenten och att det har ökat för barnfamiljer.
Det är just därför vi säger: Jamen vänta nu, reduktionsplikten är en sak som vi själva har kommit på, och då vill vi sänka den för att faktiskt göra så att fler människor kan leva och verka på landsbygden. Detta är väl det korta svaret, men det finns ju mycket mer man kan säga.
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, Daniel Helldén, för dina frågor! Absolut, det är jätteintressant det du tar upp om att vi har mycket slitage på våra vägar. Och det visar ju sig också när man ser över detta att många vägar inte har fixats. Jag nämner också i mitt anförande hur det ser ut i Sverige. När man reser runt i landet är det faktiskt förfärligt.
Det är detta som den här regeringen har förstått och försöker göra någonting åt - att vi har en skuld i att våra vägar ser ut som de gör. Det är därför vi satsar otroligt mycket pengar för detta. Det är klart att när man ser detta kan man tänka att vi då kan bygga järnväg i stället. Men vi kan ju inte bygga järnväg till varenda del av vårt land, utan då har vi lastbilar.
Vi kan nu också ha tyngre lastbilar på våra vägar. Vi tror nog ändå att det är viktigt för landsbygden att vi faktiskt satsar på våra vägar nu. Det var också fråga om att Trafikverket faktiskt själva sa att de inte kunde göra av med alla pengarna, och det var därför vi lyfte bort dem.
Till nästkommande år kan man naturligtvis undersöka detta mer: Om ni får mer pengar, vad kan ni göra för detta? Det svar regeringen fick nu var dock att de inte kunde göra av med mer pengar. Då plockar man från den delen och lägger det på vägnätet där det finns enorma hål att avhjälpa.
Jag tror att det är väldigt viktigt att man nu faktiskt skärper till, lagar broar, fixar i ordning det som är eftersatt och börjar resan. Den kommer inte ta slut nästa år, kan jag lova, men den har i alla fall börjat.
Magnus Oscarsson (KD):
Tack för din fråga, Daniel! Jag tror att vi på ett sätt ändå ser likadant på frågan. Vi ser ett problem i Sverige. Vi har väldigt eftersatta vägar. Vi har en skuld av underhåll som inte är gjort. Man ska inte skylla allt på gamla regeringar, men man hade ju kunnat hoppas att det gjorts mer genom åren. Det har fattats mycket pengar.
I stället har man satsat på nya vägar, och det ska man naturligtvis också göra. Men vi har ett land som behöver bra vägar för att vi ska kunna ta oss fram. Människor lever och verkar som sagt i olika delar av vårt land. Då är det viktigt att våra vägar finns och att man fixar i ordning dem. Daniel Helldén frågar om det är dumt att vi låter lastbilar åka, om vi behöver göra i ordning broar och så vidare. Jag tror att det är viktigt att detta görs.
Trafikverket har sagt att detta är någonting vi kan göra. Vi behöver rusta upp våra vägar inför framtiden. Nu har regeringen börjat resan med de här pengarna, och vi hoppas att vi längre fram kommer att kunna säga att det var nu man började och att det var nu man såg en nystart för vårt land och för landets vägar.
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, ledamoten Helldén, för svaret! Jag tyckte att gotlänningarna var väldigt tydliga med att det var just detta som var viktigt för dem - det är deras väg över till fastlandet. Jag tycker att det är bra att alla på ön nu hört vad Miljöpartiet driver. Är ni beredda att bygga exempelvis en bana till på Arlanda, som man pratade om? Det är också viktigt för att få till detta.
Det här är viktiga frågor. Sedan tänker jag också på detta med reduktionsplikten; jag kan inte bara lämna den, utan jag går över dit. I dag är den på 30,5 procent, men till 2030 har man pratat om att den ska vara upp till 66 procent. I dag är det många ute i landet som säger: Kära nån, vad dyrt det är att tanka! Då är det alltså 30,5.
Vad blir det då framåt? Man pratar om kanske 4-5 kronor till - exakt hur många vet vi inte. Det blir väldigt mycket pengar. Det vore intressant att höra vad Miljöpartiet säger till alla som bor och verkar på landsbygden. Jag tänker på jordbrukare, som har det tufft i dag. Jag tänker på åkarna; som vi hörde förut kostar det 16 000 att tanka en lastbil. Jag tänker på alla bussbolag.
Det är väldigt mycket pengar, och det är bara en försmak jämfört med hur det skulle bli om Miljöpartiet fick bestämma. Nu får de inte det, och då tänker vi sakta in och till 2024 ha en annan procentsats. Men min fråga är alltså: Vad säger Miljöpartiet om detta?
Magnus Oscarsson (KD):
Jag tackar statsrådet för hans mycket klara budskap som jag tror är viktigt och värdefullt för oss att höra. Jag hör ett väldigt stort engagemang för att bygga en ny höghastighetsjärnväg. Med ett så stort åtagande som det skulle bli att bygga en sådan järnväg vet vi också att det innebär otroligt stora risker.
Jag vet att många som sitter här i kväll också sitter i trafikutskottet. Vi har också hört i vilket dåligt skick som vår järnväg är. En höghastighetsjärnväg skulle tränga bort mycket annat som måste göras.
Jag som ny ledamot i trafikutskottet kan tycka att det är väldigt märkligt att den förra regeringen ändå lade så mycket kraft på att bygga denna järnväg när man visste att det finns så många underskott i fråga om den järnväg som finns i dag.
Min fråga till interpellanten Carina Ödebrink är hur hon tänker att regeringen skulle göra. Vi behöver nämligen rusta upp nuvarande järnväg. När vi har varit ute på olika platser har vi hört så mycket om att det finns sådana brister och så mycket som behöver göras. Det krävs väldigt mycket pengar till detta.
Då är det väldigt märkligt att man ändå vidhåller att man vill bygga denna höghastighetsjärnväg.
Magnus Oscarsson (KD):
Det är viktigt att vi ser till hela Sverige. Med en snabbjärnväg skulle vi lägga alla ägg i samma korg. Det är inte positivt. Jag tycker att statsrådet är tydlig med att regeringen kommer att jobba för att förstärka och rusta upp dagens järnvägssystem. Fru talman!
Det är inte många som pratar om kostnaden för att bygga projektet. År 2016 pratade man om 230 miljarder. År 2019 var man uppe i 400 miljarder. Med en tyvärr svag krona och hög inflation kan vi bara fundera på hur många miljarder det skulle handla om i detta läge. Jag tycker att man pratar för lite om vilken prislapp det handlar om.
Projektet är ett högriskprojekt. Fru talman! Det Sverige behöver är en satsning på befintlig järnväg, så att människor kan känna sig trygga när de står på perrongen och vill komma från A till B. Den här regeringen kommer att jobba för det. Det tycker jag är mycket positivt.