Mats Odell (KD):
Thomas Östros har frågat mig om, och i så fall hur, jag avser att agera för att garantin ska börja fungera, om jag kommer att fortsätta att driva på för en utförsäljning av Nordea och SBAB trots att detta ytterligare försämrar kreditgivningen i Sverige samt slutligen om jag kommer att agera för att stärka bankernas kapitalbas genom till exempel ett statligt kapitaltillskott.
Regeringen har under hösten vidtagit en rad åtgärder för att säkerställa stabiliteten i det svenska finansiella systemet. Nämnas kan bland annat upprättandet av ett institutionellt ramverk för hanterande av systemviktiga institut, höjningen av insättningsgarantin och införandet av ett statligt garantiprogram för institutens upplåning.
Den förstnämnda åtgärden utformades till stor del efter våra erfarenheter av vår egen bankkris under 90-talet, medan de två sistnämnda följde av den principöverenskommelse som antogs av Europeiska rådet den 16 oktober 2008 och som var ett samordnat europeiskt svar på den uppkomna krisen.
Regeringens åtgärder har, tillsammans med övriga myndigheters agerande, bidragit till att en finansiell kollaps har kunnat undvikas. Vi ser nu att bankerna i högre grad lånar ut pengar till varandra igen, även om situationen ännu inte kan sägas ha normaliserats. Kreditgivningen till svenska företag har dock försvårats genom att den internationella kapitalmarknaden till stora delar har upphört att fungera.
Att steg för steg komma till rätta med dessa problem är avgörande för att förhindra att konjunkturnedgången förstärks. För att öka bankernas förmåga att förse hushåll och företag med krediter till rimliga villkor har regeringen därför beslutat att möjliggöra för bankerna att stärka sin kapitalbas genom statliga kapitaltillskott. Ett statligt tillskott inom ramen för detta program ska utformas på ett sådant sätt att skattebetalarnas intressen värnas.
I första hand ska tillskottet lämnas på marknadsmässiga villkor och således ge avkastning till staten. Dessutom ska de deltagande bankernas ersättningssystem inte ge incitament till ett överdrivet risktagande, vilket varit en bakomliggande orsak till den finansiella krisen.
Angående min förestående resa till, som Thomas Östros kallar dem, oljestaterna kan jag meddela frågeställaren att denna resa syftar till att i första hand knyta affärskontakter mellan svenska finansiella företag och beslutsfattare inom den finansiella sektorn i Mellanöstern. Det är således avsett att vara en exportfrämjande resa för den finansiella sektorn i Sverige, och leds därför av mig i min egenskap av finansmarknadsminister.
De åtgärder som regeringen nu vidtar för att garantera stabiliteten i det finansiella systemet kan inte, och bör inte, sättas i samband med svenska statens ägande i två finansiella aktörer. Allians för Sverige gick till val på att minska det statliga ägandet i företag som verkar på kommersiella marknader med fungerande konkurrens.
Regeringen har riksdagens mandat att minska ägandet i sex namngivna företag, varav tre nu är sålda - OMX, Vin & Sprit samt Vasakronan. Dessutom har 8 procent av den svenska statens innehav i Telia Sonera avyttrats. Budgetlagen och den proposition på vilken regeringens bemyndigande vilar säger tydligt att försäljningar ska genomföras affärsmässigt.
Det innebär att varje försäljning kommer att genomföras när det kan förväntas leda till en bra affär avseende pris och andra villkor för det svenska folkhushållet. Jag tror att de försäljningar som regeringen hittills genomfört talar för sig själva i det avseendet. Ibland medger dock inte yttre omständigheter att en försäljningsprocess kan inledas.
Det innebär inte att regeringen omedelbart avbryter alla försäljningsplaner och ber att få återlämna sitt bemyndigande. I stället agerar vi som vi anser att varje ansvarsfull ägare bör göra i ett sådant läge. Vi arbetar nära våra företag, och med stor omsorg om att säkerställa att de värden som finns i dem utvecklas på bästa sätt.
Ett bra exempel på detta, fru talman, är den proposition om ett utvidgat uppdrag till SBAB som nyligen överlämnades till riksdagen. Syftet med detta förslag är att slå vakt om och stärka SBAB:s konkurrenskraft.
Om det slår väl ut kan värdet på SBAB väntas öka fram till dess en försäljning är möjlig, samtidigt som ytterligare en aktör kan vara med och bidra till förbättringar inom det finansiella området. Regeringens ambition att minska det statliga ägandet ligger således fast. Varje försäljning måste dock anpassas till det rådande marknadsläget.
Staten är en ansvarsfull ägare och agerar också ansvarsfullt som säljare.