KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ingemar Nilsson (S):
Jag har faktiskt försökt läsa på en del av det som ska handla om sysselsättningsförutsättningar för unga. Men jag får inga svar från statsrådet om vad man kan förvänta sig på dessa områden. Jag tycker att det skulle vara viktigt att få en tydlig bild av hur näringsministern ser på hur EU:s krisstöd till dessa tre regioner ska kunna används på ett sätt som ger unga människor stöd och möjligheter till jobb och som samtidigt kan medverka till en positiv utveckling av näringslivet i dessa regioner, bland annat i Västernorrland.
Det handlar trots allt om mer än 1 miljard kronor som finns för att skapa dessa förutsättningar. När det gäller ett antal diskussionspunkter som handlar om olika synsätt är det intressant att höra att man i vissa fall lyssnar på vad expertmyndigheterna säger och att man i andra sammanhang inte gör det. När expertmyndigheterna påstår att de förslag och system som regeringen har infört är ineffektiva, dyra och suboptimerade lyssnar man inte på dem. Men när de har synpunkter på de förslag som vi har lagt fram lyssnar på dem.
Då är det helt plötsligt sanning. Det är oerhört intressant. 90-dagarsgarantin är en offensiv satsning för att visa på vikten av att unga människor inte lämnas vind för våg. I stället för att ha ett aktivitetsförbud i tre månader vill vi ha en absolut gräns som innebär att unga inom tre månader ska garanteras jobb, utbildning eller praktikplats. Det är skillnad i synsätt. Det kanske också är skillnad i människosyn som gör att vi har ett sådant synsätt.
Sedan är det lite imponerande och skrämmande att höra från Gustav Nilsson, när han kastar sig in i debatten, att han är nöjd med ett tillstånd där 400 000 människor i Sverige är arbetslösa och där 90 000 unga människor är arbetslösa i Sverige. För mig är detta ett skrämmande synsätt. Sedan tar statsrådet upp de lyckade satsningar som man har gjort. Bland annat handlade det om skolan. De senaste diskussionerna som jag har hört om svensk skola handlar knappast om att det är en succé och en framgång. Där ligger väl en del av problemen med den ungdomsarbetslöshet som vi har.
Vi har en skola som inte klarar att rusta unga för den arbetsmarknad som vi har. Det är också en synpunkt som är mycket tydlig från de företagare som jag möter, alltså att kompetensbristen och bristen på adekvat utbildning är en av de grundläggande orsakerna. Min avslutningsfråga är: Hur många förbättringar kommer vi att få se som ett resultat av EU:s krisstöd till Sverige?
Ingemar Nilsson (S):
Cecilie Tenfjord-Toftby är en av ledamöterna i Energikommissionen och har en alldeles utmärkt chans, både som person och som företrädare för sitt parti, att bidra till de lösningar som behövs. Vi kanske skulle behöva göra någonting här och nu. Det är nämligen så, med tanke på det anförande som Cecilie Tenfjord-Toftby höll, att både Ringhals 1 och Ringhals 2 är ur produktion, om jag inte är helt felunderrättad. Ringhals 2 har ganska allvarliga problem. Vi klarar oss nog i det korta perspektivet.
Regeringen har redan signalerat att man i det korta perspektivet kommer att föreslå riksdagen att förlänga effektbalansen. Det är precis den typ av åtgärder som i så fall behövs. Jag sa i mitt anförande att vi behöver fatta beslut här och nu på kort sikt och att vi behöver fatta beslut på lång sikt. Det är precis det som är Energikommissionens uppgift.
Vi sitter inte i någon akutsituation, utan vi konstaterar bara att när Vattenfall höll sin presskonferens påverkades prisbilden på Nordpool Spot med 1 öre. Det var marknadens avvägning av konsekvenserna av det beslut som kablades ut från presskonferensen. Jag är övertygad om att vi har ett så bra utgångsläge att vi klarar den typen av störningar.
Det viktiga är att vi hittar en uppgörelse om hur vi långsiktigt ska lösa de svårigheter och utmaningar vi står inför, precis som jag beskrev. Det förändrar inte Energikommissionens uppdrag. Cecilie Tenfjord-Toftby är välkommen att bidra i det jobbet.
Ingemar Nilsson (S):
Jag vill bara säga att det du gör just nu, Cecilie Tenfjord-Toftby, är att totalt underkänna det ni bejakar i så många andra sammanhang, nämligen en fungerande marknad. Om vi nu ska ha en fungerande elmarknad i Sverige är detta resultatet.
Vattenfalls vd konstaterade att lönsamheten är så låg i elproducentsbranschen att det inte går att driva reaktorerna vidare rent företagsekonomiskt. Det var hans utgångspunkt. Han sa också - eftersom Cecilie Tenfjord-Toftby tog upp ett antal saker i sitt anförande - att effektskattehöjningen bidrog på marginalen. Ungefär 2 procent av produktionskostnaden är effektskatt - 2 procent.
Det var det marknaden taxerade in till 1 öres höjning i ettårsperspektivet. Kärnavfallsfondens avgift är ett beslut som värks fram av den ansvariga myndigheten och som är en konsekvens av en utveckling som vi själva inte råder speciellt mycket över. Som Cecilie Tenfjord-Toftby mycket väl känner till är de ökade säkerhetskraven, i den mån de implementeras, en effekt av händelser runt om i världen som aktörerna har tagit in.
Vi har, möjligtvis till skillnad från Cecilie Tenfjord-Toftby och Moderaterna, under ganska lång tid haft kontakt med producentbranschen och fått väldigt tydliga signaler från flera aktörer om att lönsamheten är extremt låg när det gäller kärnkraftsproduktion. Det kommer den att vara under överskådlig tid, enligt de prognoser som finns för hur denna marknad utvecklas.
Om det är en reglerad marknad som Moderaterna vill ha, om det inte är den fria marknaden, där tillgång och efterfrågan styr priset, som är det önskvärda för just den här sektorn, är det kanske en annan energipolitik som vi kommer att ha i Sverige framöver. Men det är det vi tillsammans ska diskutera och se om vi hittar lösningar på inom ramen för Energikommissionens arbete.
Ingemar Nilsson (S):
Till Rickard Nordin: Det är klart att det kan upplevas som en cynisk bild. Men jag har faktiskt varit med till och från på den politiska arenan sedan vi hade kärnkraftsomröstningen här i landet 1980. Att påstå att frågan om svensk energipolitik och kärnkraftsfrågan inte har använts som ett politiskt tillhygge i debatten tycker jag är på gränsen till naivt, eller också är det någon sorts verklighetsförfalskning man ägnar sig åt.
Det har inte varit ett kärnvapenkrig, men det har varit ett kärnkraftsslag - det är ingen som helst tvekan om det. Det har varit till och från och inte bara från politiska företrädare, vilket jag också sa, utan också från en del andra aktörer. Visst har detta varit ett slagträ i diskussionen. Apropå förlorade år: Jag tycker att Energikommissionens direktiv är väldigt öppna, och det tycker jag är en fördel. Jag hälsar det med tillfredsställelse, för det ger stora möjligheter. Det är inget som hindrar kommissionen här.
Det var också därför jag sa att vi behöver fatta ett antal beslut i relativ närtid för att hantera de frågor som vi ser dyker upp från 2020, 2025, 2030 och så vidare. Vi kan inte vänta till 2025 - det är inte avsikten. Vi kommer att tvingas fatta beslut här och nu. Om det är några förlorade år eller inte kan diskuteras.
På temat en fungerande elmarknad kan vi konstatera att den så ofta omtalade energiuppgörelsen, som den forna alliansregeringen träffade 2010, i vart fall av marknaden väl är bedömd som fyra förlorade år, för det har inte hänt ett enda dugg på den marknaden under de åren, så de har i praktiken underkänt den uppgörelsen.
Ingemar Nilsson (S):
Jag kan ge Rickard Nordin rätt såtillvida att utbyggnaden av det förnybara, som handlar om både vindkraft och bioenergi, i grunden har varit positiv. Men vad debatten hela tiden kretsar kring är det som av en del kallas baskraft och av en del kallas något annat. Det är det krig som jag tidigare beskrev, som handlar om kärnkraftsdebatten. Där har marknaden gett ett underkännande, vilket gör att vi har problem på investeringssidan.
Vi har inte i det här replikskiftet diskuterat nätutbyggnaden. Men det är ett annat område som inte accepterar den uppgörelse som finns eftersom man inte är beredd att investera. Lönsamheten är låg, och osäkerheten om hur den framtida produktionen ska se ut är alldeles för stor, och därför kommer inte nödvändiga investeringar fram. Visst har man underkänt stora delar av uppgörelsen - det är alldeles tydligt.
Jag vill avsluta med något som jag vill skicka med till Rickard Nordin. Jag tycker att du i ditt anförande hade ett par positiva anslag på det här området. Jag tycker att det finns anledning för kommissionen att titta på tidsschemat. Det vet jag att vi har full möjlighet att göra. Du har ett antal intressanta anslag kring havsbaserad vindkraft och annat, där jag tycker att det finns all anledning att föra dialogen vidare.
Jag ser fortfarande stora möjligheter att hitta de breda uppgörelserna, om vi kan lämna skyttegravsdiskussionerna, och det tror jag faktiskt att Rickard Nordin och Centern är garant för att vi kan göra.
Ingemar Nilsson (S):
Det är möjligt att jag lyssnade för dåligt. Jag vet inte om jag uppfattade frågeställningen, om frågeställningen gäller om det är rimligt att man för den ekonomiska politik man för om man känner till den bristande lönsamheten i energiproducentbranschen - jag tolkade frågan på det sättet.
Jag misstänker då att Mattias Bäckström Johansson i första hand avser diskussionen kring effektskatten. Jag har tidigare berört den i mitt replikskifte med Cecilie Tenfjord-Toftby och kan konstatera att både företrädare för branschen och andra säger att den har oerhört liten betydelse. Problemet är inte effektskatten, utan problemet är att hela energiproduktionsområdet har extremt låg lönsamhet.
Det är ingen svensk företeelse. Det är en europeisk företeelse. Det är likadant överallt. Min fråga till Mattias Bäckström Johansson är: Vad vill Sverigedemokraterna och Mattias Bäckström Johansson? Vill ni ha en reglerad marknad där vi stänger nationsgränserna? Du var nämligen i ditt eget anförande mycket skeptisk till utlandsförbindelser och överföringsförbindelser med andra länder. Ser ni el och elproduktion som en vara och en tjänst på en marknad, eller vad ser ni det som? Det tror jag är en viktig utgångspunkt. Du är också en av ledamöterna i Energikommissionen.
Det är en viktig utgångspunkt hur vi definierar el. Vad är el i detta sammanhang? Är det en vara och en tjänst som ska röra sig fritt över gränserna, eller är det någonting annat? I så fall, med vilka regler ska den prissättas? Det tror jag är mycket viktigt för att klara ut hur den här diskussionen och debatten ska kunna tas vidare. Jag får ingen tydlig bild av vilken typ av energipolitik som Mattias Bäckström Johansson och Sverigedemokraterna förespråkar i detta fall.
Ingemar Nilsson (S):
Vi kan säkert diskutera skatter hur länge som helst. Jag kan bara konstatera att senast den termiska effektskatten höjdes var 2008 under den dåvarande regeringen. Den höjdes då med 24 procent. Men jag fick inget svar på vilken typ av marknadslösning som Mattias Bäckström Johansson och Sverigedemokraterna står för. Jag förstår det som att de är mycket angelägna om att värna kärnkraftens roll i detta sammanhang. Det kan jag ha respekt för.
Det är dock problematiskt att om vi ska ha en avreglerad elmarknad i Sverige, där produktionsvillkoren ska vara enligt marknadens spelregler, blir det oerhört problematiskt. De nuvarande kärnkraftsägarna är nämligen mycket tydliga med att lönsamheten är så dålig att deras anläggningar med de driftskostnader som de har inte klarar att konkurrera.
Vill man titta på förutsättningarna för en fortsättning på detta kan jag rekommendera ett studiebesök i Finland eller i Storbritannien för att man ska få se hur de framtida marknadsmässiga lösningarna ser ut för detta kraftproducentslag. De ser inte speciellt ljusa ut. Alltså måste vi diskutera om det finns andra lösningar. Därför kommer jag tillbaka till diskussionen om utlandsförbindelser. I dag har vi ett produktionsöverskott på 10-20 terawattimmar varje år i Sverige.
Om vi har tillräckligt många utlandsförbindelser kan vi ligga på den nivån även i framtiden. Då kommer vi till stor del att kunna klara de effektfrågor som Mattias Bäckström Johansson tar upp i detta fall, om vi har en så stor produktion. Men det förutsätter att vi har fungerande utlandsförbindelser och fungerande överföringskapacitet. Då kan vi gynna oss själva och se till att vi har en klimatsmart, leveranssäker och konkurrenskraftig elproduktion i Sverige.
Men vi kan också bidra till en positiv utveckling i vårt närområde i denna del av Europa. Det tycker jag är en bra och klimatsmart energipolitik. Jag hoppas att Mattias Bäckström Johansson också kommer till denna slutsats inom ramen för Energikommissionens arbete.
Ingemar Nilsson (S):
Jag kände mig nästan apostroferad, så jag tar repliken. Jag vill börja med att säga till Jörgen Warborn att jag har den största respekt för det du inleder med att konstatera. Det finns naturligtvis en arbetsmarknadspolitisk och en regionalpolitisk konsekvens av detta. Men det är inte det vi i första hand ska diskutera i dag. Sedan har jag en filosofisk fundering.
Om man nu bor i Varberg, är det så självklart att man då kan mer om kärnkraften och dess konsekvenser? Jag vet inte. Jag har bott i Varberg i halva mitt liv. Jag har bott i Bua, och jag har sett Ringhals kärnkraftverk från köksfönstret. Jag påstår inte att jag kan mer om kärnkraft än någon annan i kammaren. Jag är inte säker på att Jörgen Warborn kan det heller. Jag tycker att det är ett egendomligt sätt att argumentera. Jag har tidigare försökt att relatera regeringens besked till kärnkraftsbranschen.
När Jörgen Warborn nu säger att det kommer att bli högre elpriser för den konkurrensutsatta industrin och högre elpriser för elkonsumenter i område 3 och 4 är det inte vad marknaden har taxerat in. Marknaden taxerade in Vattenfalls besked med en prognostisering på 1 öres prisskillnad.
Vattenfalls vd Magnus Hall konstaterade på sin presskonferens att ungefär 2 procent av konsekvenserna är en direkt följd av den regeringspolitik som nu är förd. Om man har så små marginaler i en verksamhet som kraftproduktion som kräver dessa långa investeringshorisonter är det ganska naturligt att man på affärsmässiga grunder fattar det beslut som Vattenfall har gjort. Jag ser ingen dramatik i det.
Vi har ett elöverskott och ett produktionsöverskott i Sverige som gör att vi fortfarande har, vilket jag tidigare har berört, ett fönster som är hyfsat stort att hantera dessa frågor. Det kommer inte att ske något dramatiskt i närtid. Vi kommer inte att ha något underskott i närtid. Men vi behöver påbörja ett gemensamt arbete för att lösa frågorna på sikt. Det är beskedet från Socialdemokraterna i det här läget.
Ingemar Nilsson (S):
Den här diskussionen kan tendera att dra i väg till att bli någonting helt annat än en energipolitisk diskussion, Jörgen Warborn. Det kan också bli någon sorts marknadsfilosofisk diskussion. Jag vill än en gång understryka att jag har full respekt för den oro man känner i Varberg. Jag har full respekt för alla människor som upplever hot mot sina jobb och sin anställning. Det finns självklart en arbetsmarknadspolitisk effekt av detta.
Men om vi ser både arbetsmarknadspolitik och energiförsörjning som nationella frågor och inte som lokala frågor får vi nog försöka att hantera den. Det växer också fram möjlighet till många nya jobb runt om i landet och säkert även i Varberg inom energiområdet på andra områden än just kärnkraftsproduktionen. Vi får väl tro att oron kan lägga sig så att vi kan hantera den frågan. Diskussionen om huruvida det ska vara en fungerande marknad eller inte är ganska intressant.
Jag lyssnar på vad Vattenfall säger och vad andra företag i branschen säger. Det kan väl ändå inte vara så att vi ska ha en företagsbeskattning i det här landet som ska ta hänsyn till varje enskild branschs lönsamhet vid det enskilda tillfället? Är det den typen av företagsbeskattningspolitik som Jörgen Warborn förespråkar skulle jag nog klassificera hela den diskussionen som någon form av försök till ett dolt statsstöd enligt de EU-diskussioner som varit här tidigare. Vi måste ha en konsekvent företagsbeskattningspolitik.
Senast den termiska skatten höjdes var 2008. Då höjdes den betydligt kraftigare än vad man gör nu. Då var det inga protester från Moderaternas sida, vad det nu kan ha berott på vid det tillfället. Det är en form av indexering vad gäller miljöskatter som är ganska rimlig med tanke på de år som har gått. Men det är fortfarande en oerhört marginell effekt. Möjligtvis ska vi ha en annan princip för företagsbeskattning.
Om det är vad Jörgen Warborn förespråkar är det lika bra att han säger det rakt ut och inte gör det till en fråga för just den här delen av energiproduktionen, det vill säga kärnkraftsproducenterna.
Ingemar Nilsson (S):
Man skulle kunna vara lite elak med Ulf Berg. Men det vill jag inte vara, eftersom jag tycker att Ulf Berg är en frisk fläkt i debatten. Jag hälsar honom välkommen i näringsutskottet och i den energipolitiska debatten. Men man skulle kunna beskriva en del av den historieskrivning som du gör som ett exempel på ett marknadsmisslyckande. Du sa själv i ditt anförande att det har funnits en bred politisk enighet om elcertifikaten. Om det skulle vara så att vi skulle plocka bort all den el som produceras av vindkraften i dag skulle vi fortfarande ha ett överutbud av el i Sverige.
Den totala konsumtionen och efterfrågan på el har minskat dramatiskt. Jag har en fråga tillbaka till Ulf Berg. Industrin efterlyser väldigt långsiktiga spelregler, och det säger också du här. Vi förespråkar långsiktiga spelregler. Men de kan inte bli mer långsiktiga än vad en levande demokrati förutsätter och ger möjligheter till.
Min fråga tillbaka blir: Hur förenar Moderaterna i sin politik denna långsiktighet med låga elpriser för bibehållen konkurrenskraft och att ändå ha investeringsincitament till industrin? Det är vad man inte klarar. Det är underkännandet av Alliansens energiöverenskommelse. Det byggdes mig veterligen ingen ny kärnkraft från 2009 till 2014, i varje fall i Sverige. Frågan blir då: Vad är det som är så bra?
Vad är det som har accepterats av marknaden i energiöverenskommelsen som ni träffade? Ingenting. Tvärtom är sanningen, Ulf Berg, att energiöverenskommelsen underkändes av kraftbranschen eftersom den inte gav förutsättningar. Den var inte tillräckligt bred, och den var inte tillräckligt långsiktig. Den är klart och tydligt underkänd av marknaden. Vad är det som krävs, Ulf Berg, för att marknaden ska acceptera och inse att de långsiktiga spelreglerna fungerar?
Ingemar Nilsson (S):
Jag tror inte att världen är så enkel, Ulf Berg, att det finns ett absolut linjärt samband mellan basindustrin och kärnkraften. Fråga den svenska basindustrin vad den är beredd att betala för elpris. Fundera på vad nyetablerad och nyproducerad kärnkraft skulle kosta. Du kan göra ett studiebesök i Finland för att ta reda på förutsättningarna för att producera ny kärnkraft.
Vi har sagt, och det kommer vi aldrig att göra avkall på, att vi håller leveranssäkerhet och konkurrenskraft som oerhört viktiga. Det är två av de tre parametrar som jag räknade upp tidigare. De är en absolut förutsättning. Vi ska se till att den svenska basindustrin, den svenska industrin och det svenska näringslivet, precis som resten av samhället, har en säker och trygg tillgång. Vilka produktionsslag det ska vara är en av de sakar som Energikommissionen ska diskutera och debattera. Men det förutsätter att vi tar in alla omvärldsfaktorer som finns över huvud taget.
Att vi ska ha konkurrenskraft i den svenska industrin har vi aldrig ifrågasatt. Det kommer vi inte heller att ifrågasätta i framtiden. Hur produktionsslagen ska se ut och hur marknadsmodellerna ska se ut är vad Energikommissionen ska fundera över. Det hoppas och tror jag att vi kommer att fortsätta att göra. Jag hoppas också att vi ska nå fram till det som är Energikommissionens mål, nämligen en långsiktig, bred politisk överenskommelse som ger förutsättningar för svensk industri att utvecklas.
Ingemar Nilsson (S):
Jag vet inte om Penilla Gunther och Kristdemokraterna har varit på några andra sammanträden eller samtal med Energikommissionen än vad jag har varit på. Jag har inte varit på något sammanträde som jag kan dra mig till minnes där vi inte sagt - som jag tror att kommissionens ordförande uttrycker det - att vi måste ha den svenska kärnkraften som en brygga in i framtiden. Vi är inte ännu framme vid ett svar på hur det framtida produktionssystemet för svensk elförsörjning ska se ut.
Energikommissionen har ägnat en väldigt stor del av sitt första år till att ta in hur omvärlden ser ut vad gäller teknikutveckling, ekonomiska förutsättningar och forskning och utveckling. Om svaret på frågan hade funnits hade vi inte behövt ha Energikommissionen. Energikommissionens syfte är att skapa underlag för en bred politisk uppgörelse.
Den ska vara baserad på så mycket fakta och omvärldskunskap som det över huvud taget är möjligt och inte på gamla känslor och gamla övertygelser. Här gäller det att ta in så mycket fakta som möjligt. Det är en förutsättning. Penilla Gunthers ursprungliga fråga var: Vad är alternativet, och hur ser regeringspartiernas förslag ut? Svaret på det är: Vi har tillsatt Energikommissionen. Det är den som har uppgiften att göra det.
Ingemar Nilsson (S):
Jag gav vår syn på det i mitt anförande. Där talade jag om vattenkraften son navet i det hela. Låt mig konstatera att det som Penilla Gunther och några andra tar upp som något slags jakt på den småskaliga vattenkraften är ett resultat av alliansregeringens sista år vid makten. Det innebar att man gav ett klart incitament till de lokala myndigheterna att starta det jobbet genom det anslag som de fick extra för att inleda det.
De skulle undersöka de vattenverksamheter som inte hade tillstånd för sin verksamhet. Det är vad som pågår just nu. Regeringen kommer att återkomma till kammaren med en proposition om den svenska vattenkraften och synen på den. Jag vill hänvisa till den nationella strategi som två myndigheter har tagit fram på området. Den ger en ganska god vägledning för hur man bör se på den svenska vattenkraften och dess framtid. Det innebär att man måste se på den i ett helhetsperspektiv.
Man måste se på den storskaliga vattenkraften och varje enskilt vattendrag för sig och lösa varje område för sig. Svaret på Penilla Gunthers fråga är: Det är inte produktion av el som är vårt näraliggande problem inom överskådlig framtid. Problemet som vi har att diskutera utifrån de förutsättningar som ges, ekonomiskt och tekniskt, är hur vi hanterar effektfrågor. Också där kommer vi att komma tillbaka. Även Ulf Berg talade i sitt anförande om effektfrågan. Vi kommer att återkomma till den.
Jag vill bara retoriskt på slutet konstatera att när jag lyssnade på Penilla Gunthers anförande talade hon om sin och Kristdemokraternas syn på effektfrågan och effektreserven. Det är snubblande nära att det förslag som Penilla Gunther framför blir en kapacitetsmarknad för svensk elmarknad. Det är väldigt intressant om det är den inställning som Penilla Gunther och Kristdemokraterna har. Det är någonting som de övriga partierna tidigare har sagt att de inte vill ha.
En effektreserv i den storleksordningen blir en kapacitetsmarknad. Det beklagar jag.