Inger Davidson (KD):
Grundskolan lägger i bästa fall grunden till och skapar lust till ett lärande som sedan pågår resten av livet. Men den kan också leda till ständiga misslyckanden eller brist på utmaningar, som i stället leder till precis det motsatta. Därför är det viktigt att alla, från föräldrar, lärare och skolledare till politiker på alla nivåer, inser hur avgörande satsningar just på grundskolan är.
Tyvärr har det varit dåligt med den insikten hos ansvariga politiker. Egentligen är det inte så svårt som det kan verka. Det börjar redan vid skolstarten. Om den anpassas till den enskilda elevens mognadsgrad och intresse är möjligheten till en bra start självklart betydligt större än om alla ska börja vid en bestämd tid och en viss ålder. Flexibel skolstart är därför ett viktigt krav från Kristdemokraterna.
Nästa steg är att man gör regelbundna avstämningar för varje elev. Får hon tillräckligt med stimulans? Är det något moment som hon inte har förstått eller klarat av? Utifrån den informationen ska nödvändiga åtgärder sättas in. Men lärare kan behöva stöd i den bedömningen. Därför behövs det fler och tidigare nationella prov i dag, för jämförelsens skull. Detta är något som s-regeringen fortfarande motsätter sig.
De åtgärder som behövs ska diskuteras tillsammans med eleven, föräldrarna och läraren. De ska tillsammans utforma det som vi kristdemokrater kallar ett ansvarskontrakt, som preciserar vilka insatser som krävs av eleven, av föräldern och av läraren under en bestämd period. Kontraktet ska följas upp och förnyas årligen.
Med ett sådant system tror jag att man skulle kunna komma till rätta med det som i dag har börjat kallas "papperiseringen" av skolan, det vill säga alla de formulär som ska fyllas i och som upptar mer och mer tid för lärarna. Ett tydligt ansvarskontrakt kompletterat med betyg från årskurs 6 skulle ge den information som behövs om hur eleven klarar de uppställda målen så att individuella åtgärder kan sättas in i tid.
Det skulle därför kunna ersätta flera av de planer och åtgärdsprogram som finns i dag. Ansvarskontraktet ska självfallet handla om inte bara elevens kunskapsutveckling utan också den sociala utvecklingen, för de hör ihop. Eleverna måste få arbetsro och känna sig trygga i skolan, annars lär de sig helt enkelt ingenting. Det ställer krav på var och en att följa vissa överenskomna regler, så att alla i skolan tar hänsyn till och visar respekt för varandra.
Det är klart att vi inte kan fortsätta att acceptera att Sverige ligger sist i internationella undersökningar när det gäller arbetsro i skolan. Lärare, elever och föräldrar har ett gemensamt ansvar för att vända den negativa trenden, men de måste också få stöd från politiker. Språkbruk där man tilltalar varandra med "hora" och diverse könsord eller andra nedsättande ord får aldrig accepteras. Ord och handling följs åt.
Verbal mobbning följs av fysisk. Det brukar vara regel. Därför är nolltolerans mot alla former av kränkning det enda som kan accepteras. Om vi kommer till rätta med det hårda klimat som råder i alltför många skolor i dag kommer också kunskaperna att öka. Men för att det ska lyckas behöver värdegrundsarbetet utvecklas och förstärkas ännu mer, och en kompetensutveckling av lärarna på det här området vore en bra början.
Men lärare och skolledare behöver också ett tydligt mandat när det gäller att tillrättavisa elever som kränker eller våldför sig på sina kamrater, stör undervisningen, kommer för sent ofta eller skolkar, något som tyvärr är svåra problem i många skolor i dag. De saknar, märkligt nog, i dag mandat för detta. Kristdemokraterna arbetar därför för att förtydliga skollagen på det området.
Även om skolan lyckas motivera de allra flesta eleverna kommer det alltid att finnas de som av olika orsaker inte trivs med skolan eller sig själva. Om de får möjlighet till ett studieuppehåll kan det leda till ny motivation. Kristdemokraterna anser därför att det ska finnas möjlighet att göra ett studieuppehåll under en termin eller max ett år före årskurs 9. Det förutsätter förstås att skolan till exempel ordnar en praoplats, så att eleven får en vettig sysselsättning under tiden.
Studieuppehållet ska också kunna varvas med en eller ett par dagars studier i skolan. Invandrarelevernas speciella situation är det också viktigt att vi tar särskild hänsyn till. Modersmålsundervisningen är avgörande för alla andra ämnen för dessa elever. Trots detta är den i många kommuner satt på undantag. Det är bara hälften av de elever som är berättigade till det som får modersmålsundervisning i dag.
Den ses ofta som stödundervisning, men det är helt fel. Den måste integreras med övrig skolverksamhet. Att få undervisning på sitt modersmål i andra ämnen är också ett sätt för barn som kommit till Sverige lite högre upp i åldrarna att snabbare komma in i den svenska skolan och få sin självtillit stärkt. Det arbetssättet anser Kristdemokraterna behöver utvecklas mer. Det handlar både om att lära sig sitt modersmål och om att få undervisning på sitt modersmål.
Jag ska avsluta med några ord om läromedlens betydelse. Att man har tillgång till uppdaterade och hela och rena böcker är en viktig förutsättning för att skolarbetet ska fungera på ett bra sätt. En elev som får en trasig och nedkluddad bok känner knappast lust att ta del av innehållet, medan en ny bok, med hårda pärmar som luktar gott, i sig själv kan ge lust både att läsa och lära.
Kristdemokraterna vill att eleverna ska få behålla minst en bok per årskurs och att läromedelsinventering ska vara en viktig punkt vid den statliga kvalitetsgranskningen av skolorna och vid den kommunala uppföljningen och utvärderingen av skolorna. En del av det jag har tagit upp kräver ekonomiska resurser. Statliga bidrag till kommunerna är ett sätt att åtgärda det. Därför kräver Kristdemokraterna år efter år mer pengar till kommunerna än vad regeringspartierna kräver.
Men allt handlar inte om pengar. Attityder och värderingar behöver bearbetas, och ett gemensamt förhållningssätt behöver skapas mellan alla vuxna i skolan och mellan hem och skola. Då måste kommunala skolor, precis som de fristående, få stor självständighet att utforma ett eget arbetssätt. Det tror jag är bästa sättet att nå framgång för att utveckla den svenska skolan. Jag yrkar bifall till reservationerna 5 och 60.