Alice Bah Kuhnke (MP):
Olof Lavesson har frågat mig hur jag avser att agera med anledning av Svenska Filminstitutets brev om situationen inom svensk film samt om jag avser att verka för ett återställande av den höjda biografmomsen. Regeringen har valt en stabil och långsiktig finansiering av filmpolitiken.
Denna innebär att momsen för biografföreställningar höjts från 6 till 25 procent samtidigt som den biografavgift som biografägarna betalade under det tidigare filmavtalet avskaffades. Nettoeffekten för de allra flesta biografer motsvarar därför en höjning från 16 till 25 procent.
Denna finansieringsmodell har Sveriges riksdag beslutat om, och den ligger fast. Reformen har inneburit en stor omställning, och det är därför rimligt att reformen utvärderas när det har gått en tid så att alla konsekvenser kan bedömas och reformen i sin helhet utvärderas. I övrigt följer regeringen, liksom Filminstitutet, löpande utvecklingen och gör, precis som för andra kulturpolitiska områden, justeringar om och när det behövs.
För att kunna utvärdera politiken behöver vi ha tillgång till statistik. Sveriges Biografägareförbund vill emellertid inte lämna ut den statistik som behövs för att en fullgod utvärdering ska kunna göras. Detta faktum gör Sverige mer eller mindre unikt i jämförelse med såväl Europa som USA.
Oavsett filmpolitisk finansieringsmodell eller beskattningsnivå finns det i de allra flesta länder offentlig biografstatistik att tillgå. Jag har full respekt för att vi kan ha olika syn på momsfrågan och olika förslag till finansieringslösningar. Men man kan också välja olika strategier för att agera mot ett beslut som man inte gillar.
I Filminstitutets skrivelse finns ett antal exempel på hur Sveriges Biografägareförbunds agerande drabbar filmsektorn och biopubliken, till exempel genom att försvåra utbetalning av stöd som bygger på publiksiffror eller bromsa den tekniska utvecklingen av bokningssystem.
Svenska Bio, en av de ledande aktörerna i Sveriges Biografägareförbund, har också aviserat att man inte längre avser att hyra ut sina lokaler till Stockholms filmfestival. Jag har även fått en skrivelse från Riksföreningen Biograferna. De samlar 100 mindre och medelstora biografägare, och praktiskt taget samtliga är beroende av stöd från Filminstitutet.
Många av dessa biografägare är även anslutna till Sveriges Biografägareförbund och utgör drygt 50 procent av Sveriges Biografägareförbunds medlemmar. I skrivelsen kritiseras Sveriges Biografägareförbund för att agera i strid med sina egna medlemmars intressen.
Bristen på statistik gör att vår gemensamma kunskap om biografmarknadens utveckling, bland annat om antal sålda biljetter och prisutveckling på biobiljetter, försämras. Detta innebär naturligtvis att det blir svårare att utvärdera effekterna av den nya politiken. Den situation som uppstått genom Sveriges Biografägareförbunds agerande är olycklig för svensk film.
Regering och riksdag har ett ansvar för att de pengar som svenska skattebetalare investerar i svensk film används på ett sätt som bidrar till att de av riksdagen beslutade filmpolitiska målen kan uppnås, och det är därför av yttersta vikt att effekterna av den nya politiken fullt ut kan utvärderas. Tillgången till statistik är ett viktigt led i detta arbete.