Per Åsling (C):
Sjöfarten är en synnerligen internationell näring, och möjligheterna för svenska rederier att konkurrera på sjöfartsmarknaden bygger i grunden på att svenska rederier ges likvärdiga konkurrensförutsättningar. Sverige är det enda land inom EU som inte har infört tonnageskatt.
Processen kring tonnageskatten har varit lång. I mer än ett decennium har frågan utretts och beretts, men nu är vi framme. Det är angeläget att vi med ett brett stöd i riksdagen kan fatta beslut om ett svenskt tonnageskattesystem. I maj presenterade regeringen en proposition. Man gjorde det trots att förhandlingarna med EU-kommissionen inte var riktigt slutförda.
Man signalerade då behovet av att snabbt komma vidare i frågan, vilket jag tycker var rätt. Skatteutskottet inledde beredningen. Tyvärr drog förhandlingarna ut på tiden men slutfördes under sommaren, och omedelbart efter riksdagens öppnande för två veckor sedan fortsatte skatteutskottet med beredningen.
Vi har forcerat hanteringen, men vi har berett frågan utifrån riksdagsordningens krav på öppenhet och transparens i beredningen. Det nya regelverket kan på grund av den forcerade hanteringen träda i kraft vid årsskiftet. Utskottet har gjort detta för att vi tycker att det är viktigt att förändringarna på skatteområdet kommer till stånd snabbt.
Svenska rederier har inte haft förutsättningar att konkurrera på samma villkor som utländska. Genom införandet av en tonnageskatt rättas det till. De svenska rederierna har flaggat ut under många år. Det har inte bara inneburit att arbetstillfällen har försvunnit.
Vi har också tappat möjligheter att vara pådrivande i den internationella sjöfarten. Det gäller inte minst på miljöområdet. Genom tonnageskattereformen skapas nu rättvisare möjligheter för Sverige att konkurrera på en internationell marknad.
Sjönäringens tillväxt i de länder som infört tonnageskatt har varit i storleksordningen 50-70 procent. Det måste anses som en mycket god tillväxt. I dag finns det ca 350 svenskkontrollerade fartyg, varav hundratalet har svensk flagg.
Det är inte rimligt att tro att alla svenskägda fartyg kommer att ha svensk flagg efter införandet av tonnageskatt men betydligt fler än i dag. Det bör också noteras att det i dagsläget finns ca 60 fartyg på varvens beställningslistor. Det är den högsta nivån sedan finanskrisen och lågkonjunkturen 2008-09.
Det är mycket glädjande, och vi kan hoppas att en stor del av dessa nybyggda fartyg hamnar under svensk flagg. Herr talman! En stor utmaning är att få tillbaka de fartyg som redan har lämnat Sverige men etablerats under svensk kontroll.
De är i grunden svenska fartyg men har i dagsläget på grund av skattereglerna utländsk flagg. Flera av ägarrederierna har uttryckligen uttalat att de gärna kommer hem igen. Det kan röra sig om ca 200 fartyg och några tusen arbetstillfällen.
Låt mig konstatera att i och med införandet av tonnageskatten kommer det svenskkontrollerade och svenskflaggade tonnaget att ha goda tillväxtmöjligheter. Förutsättningarna blir avsevärt förbättrade för att de svenska registren i framtiden kommer att innehålla betydligt fler fartyg än i dagsläget.
Sjöfarten är viktig, speciellt för ett exportberoende land som Sverige. Den svenska exporten motsvarar 54 procent av bruttonationalprodukten.
I och med att ca 90 procent av den svenska utrikeshandeln någon gång i transportkedjan transporteras till sjöss är en väl fungerande sjöfart till och från svenska hamnar en avgörande förutsättning för svensk industri med produktion i Sverige och dess möjligheter att konkurrera på världsmarknaden. Sjöfartens betydelse för Sveriges ekonomiska tillväxt framhålls också i EU:s Östersjöstrategi.
Herr talman! Land, sjö- och lufttransporter är en förutsättning för det moderna välfärdssamhället. Att frakta gods till sjöss är både effektivt och bättre för miljön än många andra transportmedel.
Sverige, med sin långa kust med stor hamnkapacitet genom mer än 52 hamnar och med sina utmärkta inre vattenvägar, har stor kapacitet att ta ytterligare godsvolymer med fartyg. Herr talman! Betydelsen av en sjöfarts- och rederinäring är mångfasetterad. Den ger exportinkomster. Den ger inflytande över transporterna såväl inom som från och till Sverige.
Den bidrar till en internationell skeppsteknisk utveckling mot mer miljövänliga fartyg och transportsystem. Den kan både avlasta och utgöra alternativ till de hårt ansträngda vägarna och järnvägarna. Den uppfyller också det behov som uppstår av det blotta faktum att en stor del av den svenska utrikeshandeln av geografiska skäl transporteras på köl.
Med Europas längsta kuststräcka och goda hamndjup svarar sjöfarten för en stor del av flödena i den svenska utrikeshandeln. Jag yrkar bifall till skatteutskottets förslag.