Sven-Olof Sällström (SD):
Jag vill börja med att yrka bifall till reservationerna 2, 3, 6 och 7. Vi debatterar alltså i dag 2014 års redogörelse för företag med statligt ägande. I redogörelsen för förvaltningen av statens företagsägande beskrivs utvecklingen under 2013 till och med den 1 maj 2014. I verksamhetsberättelsen redogör regeringen för statens ägarpolicy och hur förvaltningen och företagen har utvecklats under året.
Enligt skrivelsen är värdeskapande ett övergripande mål för förvaltningen av företag med statligt ägande. Det står att detta innebär att företagen ska ha förutsättningar och möjligheter att utvecklas och fortsätta konkurrera på sina marknader. Det är målsättningar som vi sverigedemokrater naturligtvis står bakom.
Det är enligt skrivelsen inte självklart att staten ska äga dessa företag, men så länge staten är ägare anger regeringen att det är viktigt att staten fortsätter att vara aktiv, agerar på ett professionellt sätt och är tydlig i sin ägarroll. Vi kan naturligtvis bara instämma.
Vi sverigedemokrater ser inte utförsäljningar av statens egendom som ett ideologiskt självändamål, men heller inte ett fortsatt statligt ägande på samma grunder. Statligt ägande ska ha en tydlig samhällsnytta, påverka samhällsutvecklingen positivt inom den sektor företaget verkar i samt ha tydliga målsättningar och direktiv från ägarna.
Statligt engagemang i för Sverige centrala, viktiga sektorer anser vi stärker Sverige som nation, och i många fall är det absolut nödvändigt för att bibehålla och utveckla ett konkurrenskraftigt näringsliv och viktiga samhällsfunktioner i hela landet. I vissa fall förvaltar statliga bolag delar av våra gemensamma naturresurser, där det statliga ägandet garanterar att dessa kommer Sveriges medborgare till del.
Statligt innehav ska under vissa omständigheter kunna reduceras där man inte kan motivera att just statligt ägande är till nytta för medborgarna. Herr talman! Sverigedemokraterna anser att Vattenfalls strategi gällande förnybar energi bör ses över och anpassas efter rådande förhållanden på den svenska och den europeiska energimarknaden.
Vi vill ha rimlig lönsamhet genom sund ekonomisk konkurrens mellan energislagen utan subventioner som snedvrider marknaden. I regeringens budgetproposition för 2015 kunde vi läsa följande: "Regeringen avser ta ett helhetsgrepp om det statliga bolaget Vattenfall och av styrningen av bolaget i syfte att göra det ledande i omställningen av energisystemet mot en högre andel förnybar energi.
Vattenfalls planer på att förbereda för byggandet av ny kärnkraft avbryts." Jag upprepar den sista meningen: "Vattenfalls planer på att förbereda för byggandet av ny kärnkraft avbryts." Från Sverigedemokraternas sida anser vi detta vara fullständigt förödande för svensk basindustri.
Man kan dra paralleller till det så kallade tankeförbudet, som infördes av en tidigare socialdemokratisk regering 1987. Herr talman! Lyckligtvis gäller nu inte just den här budgetpropositionen för 2015. Det återstår att se om Alliansens företrädare i kommande budgetar kommer att ställa sig bakom detta tankeförbud.
Vattenfall och den svenska energiförsörjningen kommer min kollega Mattias Bäckström Johansson att ta upp mer om i sitt anförande. Herr talman! Sverige måste driva en mer aktiv gruvpolitik. Vi menar att det finns ett ömsesidigt intresse mellan staten och gruvnäringen.
En aktiv gruvpolitik kan innefatta såväl en reformering av mineralersättningen som ett system där staten återfår ett slags brytningsvitsord, som tidigare har funnits. Mineraler är en ändlig resurs.
Dagens regelverk medger att ibland mycket svaga ägare, ibland rena lycksökare men även multinationella bolag på ett otillbörligt sätt och till oerhört låga statliga ersättningsnivåer tillåts prospektera, starta och driva gruvor i Sverige. Mineraler är en ändlig resurs, och vi anser att de inte minst av den anledningen har en särställning.
Samhällsnyttan och mervärdet för medborgarna måste vara tydliga. En del i en mer aktiv gruvpolitik är enligt vår mening att det statligt ägda LKAB får ändrade ägardirektiv. Därför anser vi att riksdagen bör tillkännage för regeringen att LKAB:s ägardirektiv ska reformeras med ett tydligare fokus på prospektering. Herr talman!
Den svenska försvarsindustrin berör ca 30 000 jobb direkt, och en stor andel av dessa är civilingenjörer. Indirekt sysselsätter försvarsindustrin ca 100 000 människor i vårt land, detta trots att Sverige har en strikt lagstiftning och en god kontroll i fråga om export av försvarsmateriel. Så är det i de flesta fall, men det finns som alla vet övertramp även där.
De ska naturligtvis beivras i de fall de uppstår. Sveriges starka försvarsmaterielindustri är en stor fördel för vår egen försvarsmaterielförsörjning, inte minst nu när vi med kraft måste återta vår sedan länge havererade försvarsförmåga.
När investeringar görs i svenskproducerade materielprojekt kan nettokostnaden bli låg, och vinst kan till och med uppnås i samhällsekonomin på grund av export, men också genom att teknikutvecklingen ofta kommer civil användning och produktion till del. Vid export av försvarsmateriel är ett fungerande exportkreditsystem av stor vikt.
Detta är fallet inte minst när det gäller de mindre företagen. Därför anser vi att det statligt ägda AB Svensk Exportkredit bör få möjlighet att agera ännu mer offensivt för att främja den svenska försvarsmaterielexporten.