Håkan Svenneling (V):
Sveriges ekonomi går bra, men det är långt ifrån alla som får ta del av det. Under lång tid har klyftorna ökat. Det har aldrig funnits fler svenska miljardärer än i dag, och de är dessutom rikare än någonsin. Vi är många runt om i Sverige som vill ha en ekonomisk politik som är till för alla och som gör upp med ojämlikheten.
Det är med detta i ryggen vi i Vänsterpartiet har gått in i budgetförhandlingar med regeringen, och vi har fått igenom reform efter reform som gör livet bättre för vanliga medborgare. Vi höjer underhållsstödet för ensamstående föräldrar, och vi gör det billigare för äldre att gå till tandläkaren. För barn har vi infört gratis medicin och bidrag till glasögon. Ingen ska behöva se dåligt bara för att ens föräldrar har det tufft ekonomiskt. Det är ett exempel.
Som vänsterpartist är jag stolt över de fina jämlikhetsreformer vi har fått igenom, men vi behöver bli fler som trycker på för att ta tag i den stora ojämlikheten. Det behövs en politik som på allvar tar tag i problemen med de ekonomiska klyftorna. Sverige behöver en ekonomisk politik för alla, inte bara de rikaste. Den 23 februari skrev Vänsterpartiet på DN Debatt att vi krävde 10 miljarder till välfärden.
Vårt krav var och är att det är dags att höja ambitionsnivån. Med 10 nya miljarder till kommuner och landsting skulle man kunna anställa fler i vården, omsorgen och skolan. Pengarna räcker till ungefär 7 000 socialsekreterare, 8 000 förskollärare och 8 000 undersköterskor. Det motsvarar alltså omkring 25 000 fler tjänster i välfärden. Välfärden har i dag stora eftersatta behov.
Barngrupperna i förskolan är för stora, kunskapsskillnaderna i skolan växer och personalen inom vård och omsorg är i många fall överbelastad. Från och med 2017 får kommun- och landstingssektorn 10 miljarder kronor i ökade anslag. Tillskottet är permanent, och det är det största tillskottet till de generella statsbidragen sedan de infördes 1993. Det ger möjligheter att anställa fler inom skolväsendet, vården och omsorgen.
Under de första åren kommer de kommuner och landsting som har tagit emot flest asylsökande och nyanlända att få lite mer pengar än de andra. Med 10 nya välfärdsmiljarder till kommuner och landsting kan man anställa fler. Fler anställda är A och O om man ska syssla med kvalitetsförbättringar. Ett stort problem i dag är att många utbildade lärare och socialsekreterare lämnar sina yrken för att de inte anser sig kunna göra ett bra jobb med dagens arbetsvillkor.
Med fler anställda blir arbetsvillkoren bättre. För att lösa det enorma rekryteringsbehov som välfärden står inför under de närmaste decennierna behöver vi höja lönerna för undersköterskor och andra yrkesgrupper. Men lönen är inte den enda faktorn som är viktig för att man ska trivas på jobbet. Det är minst lika viktigt att man kan känna sig stolt över sin arbetsinsats. Den som kroknar under en orimlig arbetsbörda går sällan hem från jobbet uppfylld av just yrkesstolthet.
Satsningen med 10 miljarder till välfärden fanns inte med vid förhandlingsbordet när regeringen mötte Vänsterpartiet. Men den 4 april presenterade vi att vi var överens med regeringen. Det är därför som Vänsterpartiet är ett ansvarstagande oppositionsparti som samarbetar och gör skillnad. För Vänsterpartiet är det inte möjligt att stödja en budget utan satsningar på välfärd och investeringar.
Det är långt ifrån självklart att vi alltid lyckas komma överens med regeringen i förhandlingsrummet. Allt handlar om hur mycket omfördelningspolitik och välfärdssatsningar som vi lyckas pressa fram. Det gör helt enkelt välfärden i Sverige bättre. Reinfeldts regering dränerade välfärden på resurser. På något sätt måste 140 miljarder i skattesänkningar finansieras. Under den borgerliga rege-ringens tid urholkades stödet till kommuner och landsting.
År 2007-2014 minskade de generella statsbidragen i fasta priser med en halv miljard - detta samtidigt som befolkningen växte mycket kraftigt. Denna utveckling kan jämföras med perioden innan, 2000-2007, då de generella statsbidragen i fasta priser ökade med 17 miljarder kronor. Det är alltså skillnad på höger och vänster i svensk politik. Alltmer i den svenska välfärden styrs av privata företag som är där för att göra vinst.
I stället för omtanke om elever och äldre blir det jakten på pengar som styr. Resultatet av det kan vi se varje dag omkring oss. Vänsterpartiet säger nej till vinster i välfärden. Det är dags att befria skolan, vården och omsorgen från vinstintresset så att vi får en välfärd som vi kan lita på. I dag går flera miljarder av det vi betalar i skatt till välfärden i stället till privata vinster.
Inte sällan går vinsterna dessutom till riskkapitalbolag som själva gör sitt bästa för att smita undan skatt. När ägarna plockar ut vinster samtidigt som förskolebarnen får vatten och hårt bröd visar det vad vinstjakten leder till. Om verksamheten en dag inte är lönsam kan ägaren låta den gå i konkurs. Sådana konkurser drabbar redan tiotusentals elever. Det som kostar mest pengar i välfärden är personalen.
Därför är det inte konstigt att det oftast är personalen företagen sparar in på för att göra sin vinst. Till exempel har privat äldreomsorg 10 procent färre i personalen än vad den kommunala har. I gymnasieskolorna har de privata gymnasierna 17 procent lägre lärartäthet än de kommunala. Det blir mindre tid för de äldre och mindre tid för eleverna som effekt. Det leder ibland också till att personalen får sämre lön och är mindre utbildad jämfört med sina kollegor.
Lägre personaltäthet ökar dessutom stressen för de anställda. Det är färre heltider och färre fasta anställningar i det privata jämfört med offentlig sektor. Undersökningar bland Kommunals medlemmar visar att bland dem som hade arbetat både i privat och i offentligt driven äldreomsorg var det ungefär dubbelt så många som föredrog villkoren i det offentliga jämfört med i det privata. Frågan om vinster i välfärden är också en fråga om hur vi ser på varandra och på samhället.
När vi går till vårdcentralen vill vi vara trygga i att vi bemöts utifrån vad vi behöver, inte utifrån hur lönsamma vi är. När våra barn börjar i skolan vill vi att de möts som elever, inte som kunder eller i värsta fall som vinstmöjligheter. Där vinsttänkandet styr påverkas våra relationer till varandra. Välfärden ska vara en fristad från sådant. Nu har Ilmar Reepalu överlämnat en utredning på 850 sidor som heter Ordning och reda i välfärden och som har landat på regeringens bord.
Utredningen föreslår att tillståndsplikt införs för alla juridiska personer som ska bedriva offentligt finansierad välfärdsverksamhet och att en reglering införs som syftar till att offentliga medel ska användas till den verksamhet som de är avsedda för. Eventuella vinster ska återinvesteras i verksamheten. Det innebär att vi kommer att ha många olika utförare att välja på men samtidigt slipper jakten på vinster. Vi vill också att det alltid ska göras noggranna bedömningar och fattas demokratiska beslut när verksamheter ska startas för skattepengar.
Så är det inte i dag. Därför hoppas jag och Vänsterpartiet att vi snart kan se till att välfärden inte är till salu så att vi kan få en välfärd som man kan lita på. Jag yrkar bifall till förslaget, som också innebär bifall till de 10 vänstermiljarderna.