Lars Beckman (M):
Jag tror att det är uppenbart för alla som följer den här debatten att statsrådet ägnade fyra minuter åt att prata om moderat politik. Det är något även jag gärna och ofta gör. Men statsrådet fråntar sig hela ansvaret, trots att han ingår i en regering som har hela makten. Det är statsrådet som har makten att skriva regleringsbrev till Försäkringskassan. Fru talman!
Det var ju det som den här regeringen gjorde 2016, när finansministern i en uppmärksammad intervju i Dagens Eko sa: Vi måste spara pengar på Sveriges funktionsnedsatta. Mycket riktigt gav man också ett uppdrag till Försäkringskassan att minska antalet timmar i LSS och antalet personer som hade LSS. Det är sannolikt så även i den här frågan.
Det är alltså ingen slump att de svagaste i samhället, som behöver samhällets stöd allra mest, de individer som är på daglig verksamhet, blir utsparkade ur aktivitetsersättningen. Jag tycker att statsrådet hade kunnat utnyttja makten. Han hade kunnat läsa i protokollet vad han själv sa för över ett år sedan. Han hade kunnat skriva ett regleringsbrev till Försäkringskassan om att bryta den här utvecklingen. Men i själva verket låter man den fortgå.
Vi kan titta på vad Inspektionen för socialförsäkringen sagt, som har granskat flera av Försäkringskassans beslut när det gäller aktivitetsersättningen. Den har sett en formulering som kan tyda på att Försäkringskassan tolkar lagen för hårt. Sedan berättar utredaren om varför. Statsrådet och andra kan naturligtvis ta del av det. Jag förutsätter att statsrådet har gjort det.
Är det så att statsrådet vill lämna den politiska retoriken och det höga tonläget har statsrådet hela makten att instruera sin myndighet att ändra sig, att instruera sin myndighet att agera på ett acceptabelt sätt.
Jag tror att det är väldigt få förutom statsrådet och regeringen som anser att det är lämpligt att personer som går i daglig verksamhet sparkas ut ur aktivitetsersättningen för att hamna i kommunernas försörjningsstöd. Det spelar väl ingen roll att regeringen har gett ett uppdrag att hjälpa den som har tappat aktivitetsersättningen att kunna få försörjningsstöd. Vad är människovärdet i det?
Vad är människovärdet i att en ung man i Ljusdal ska hamna i försörjningsstöd? Han kommer aldrig någonsin att få ett reguljärt jobb. Det säger i varje fall kommunen, läkare och alla andra. Att i det läget om man är minister och har hela möjligheten att instruera sin myndighet, hela makten att lägga fram förslag till riksdagen, och inte gör det men använder ett högt tonläge i stället blir det bara falsk retorik.
Det kan vara personer som tog del av debatten för över ett år sedan och lyssnade på statsrådet. Statsrådet sa redan då: Jodå, vi ska ändra regelverket. Samma sak säger statsrådet till SVT Nyheter Öst enligt en tidningsartikel här: Vi vill ändra regelverket. Då kvarstår frågan: Varför gör inte ministern någonting? Det är ministern som har makten. Det är ministern som kan agera.
Om han inte agerar är det tyst samtycke. Om han inte instruerar Försäkringskassan att det verkligen på riktigt är oacceptabelt att de som behöver samhällets stöd allra mest sviks, är det helt i linje med finansminister Magdalena Anderssons uttalande 2016 att man skulle spara pengar på Sveriges funktionsnedsatta. Det är bara att ta del av Ekots intervju i Sveriges Radio. Det finns Google.
Om ministern inte har hört det kan han gå in och lyssna på sin egen finansminister. Problemet är inte att Magdalena Andersson sa det. Problemet är hur regeringen har agerat mot Sveriges svagaste. Det är de som vi betalar skatt för, de som verkligen behöver trygghetssystemen. Varför agerar inte regeringen, fru talman?