Jens Holm (V):
I lördags kväll slöts i Paris ett historiskt avtal. Det klimatavtal som världssamfundet har förhandlat om så länge kunde man till slut komma överens om. Jag var själv på plats, och jag har studerat avtalet noga. Det lämnar en del övrigt att önska, det ska nog sägas först.
Det saknas till exempel kvantifierbara, vetenskapligt grundade mål och datum för när man ska uppnå målen för utsläppsminskningar. Det var en av de största förhoppningarna att man skulle få in det i ett avtal, men det är förvånansvärt positivt att man skrev in att man ska begränsa den globala uppvärmningen till att vara väl under två grader.
Man ska också vidta åtgärder för att försöka begränsa uppvärmningen till 1,5 grader. 1,5-gradersmålet är det mål som utvecklingsländerna har drivit i de globala klimatförhandlingarna. Det är också en målsättning som vi i Vänsterpartiet har motionerat om i den här kammaren, åtminstone sedan jag kom in i riksdagen.
Ifall vi har 1,5 grader som målsättning kommer det att innebära nya förväntningar på den svenska klimatpolitiken. Här i Sverige har vi haft tvågradersmålet som det övergripande långsiktiga målet. Därför tycker vi i Vänsterpartiet att vi måste skynda på klimatpolitiken här i Sverige.
Vi tycker exempelvis att vi kan uppnå nollutsläpp redan till 2040 och inte till 2050 som man hittills har pratat om. Jag tycker att med det budgetförslag som vi diskuterar nu finns det många bra förslag som tar steg framåt mot en sådan målsättning.
Därför står Vänsterpartiet bakom budgeten som helhet, liksom utgiftsområde 20 som vi debatterar i kväll. Jag vill också säga att det finns en del saker som vi hade hoppats att vi skulle ha kommit längre med. Vi hade hoppats att vi skulle ha kunnat få in högre klimatmål redan till 2020 i den här budgeten.
Vi hade hoppats att vi skulle ha kunnat få in en strategi för utfasning av miljöskadliga subventioner. Sådana subventioner är omfattande även i vårt land. Detta var två exempel. Men som jag sa är den här budgeten helt klart ett steg i rätt riktning. För första gången på många år ändrar vi kurs i svensk politik och får nu ökade satsningar både på välfärden och på miljön.
Miljö- och klimatområdet är ett område som under lång tid har gått på en svältkur i svensk politik. Med det här betänkandet höjer vi anslagen med drygt 40 procent, från 5 miljarder kronor i förra årets budget, som ju var den budget som de borgerliga partierna fick igenom med stöd av Sverigedemokraterna, till 7,7 miljarder kronor.
Som Matilda Ernkrans från Socialdemokraterna sa tidigare är det här den största miljö- och klimatsatsningen på åtminstone 20 år. I de här satsningarna finns till exempel det lokala klimatinvesteringsprogrammet som redan har debatterats här.
Det handlar om lokala satsningar som kommuner och landsting tillsammans med lokala företag kan göra för att bygga ut antalet laddstolpar och satsa på förnybar energi, energieffektivisering, medborgarnas hållbara livsstil och så vidare. Den här satsningen är jag helt övertygad om kommer att bli ännu bättre än tidigare lokala klimatinvesteringsprogram.
Det tidigare klimatinvesteringsprogrammet, Klimpprogrammet, som det kallades, utvärderades rigoröst av vår expertmyndighet Naturvårdsverket.
Man konstaterade i sin slutrapport att programmet ledde till utsläppsminskningar på 11 miljoner ton under perioden 2003-2012 och att 2,2 terawattimmar fossil energi kunde plockas bort, vilket alltså innebar stora energieffektiviseringar runt om i våra kommuner.
De här utsläppsminskningarna, som bland annat Johan Hultberg från Moderaterna slår sig för bröstet över, har kunnat göras mycket tack vare de tidigare klimatinvesteringsprogrammen. Med den här budgeten får vi också de största satsningarna på länge för skydd av mark och naturvård i vid bemärkelse.
Det här innebär inte att vi bara kan få fler naturreservat och nationalparker, utan det ger oss också bättre förutsättningar för till exempel ekoturism runt om i hela Sverige. Det kan leda till nya jobb och bättre möjligheter för människor att bo kvar på landsbygden om de önskar göra det. I den här budgeten finns också en fördubbling av anslaget för marksanering.
Det är viktigt, för vi har många gravt förstörda marker runt om i vårt land. Men det är inte bara så att markerna kan renas och man kan få bort kemikalier, tungmetaller och annat, utan när man sanerar skapas också möjligheter att bygga nya bostäder, och det är ju någonting som vi verkligen behöver i det här landet.
Våra expertmyndigheter Naturvårdsverket, Kemikalieinspektionen och Havs- och vattenmyndigheten får också välbehövliga, ökade anslag med den här budgeten. Den här budgeten är långt ifrån perfekt, men vi ser en klar skillnad mellan höger och vänster. Vi satsar på ökade miljö- och klimatanslag.
Reservanterna, Moderaterna, Centerpartiet, Liberalerna, Kristdemokraterna och Sverigedemokraterna, representerar olika nyanser av nedskärningar i miljardklassen på miljöområdet. I det avseendet är det enkelt för Vänsterpartiet att ta ställning. Vi yrkar bifall till den här budgeten och till utskottets förslag i betänkandet. Herr talman!
Jag ber om ursäkt för att jag drar över något på talartiden, men jag är ordförande för utskottets uppföljnings- och utvärderingsgrupp, och i en bilaga till det här betänkandet finns vår utvärdering och analys av regeringens redovisning av utgiftsområde 20.
Vi konstaterar i den analysen att det har skett vissa förbättringar vad gäller regeringens redovisning av hur man spenderar sina pengar men att det finns förbättringspotential. Vi konstaterar att regeringen ibland blandar ihop insatser, alltså vidtagna åtgärder, med utfallen, alltså resultaten av de genomförda insatserna.
I det här betänkandet skickar vi en uppmaning till regeringen om att åtgärda det, om att de i sina framtida redovisningar ska fokusera på just resultaten av anslagen. Det finns som sagt med som bilaga i betänkandet.