Eva Johnsson (KD):
Som varande, förmodligen, den sista talaren denna sena afton ska jag försöka vara något kortfattad men kanske inte fullt så effektiv som mina kolleger tidigare har varit. De har visat prov på en stor effektivitet när de har sammanfattat sina anföranden. Jag ska göra ett försök.
Jag börjar med att yrka bifall till förslaget i betänkandet. En fungerande elmarknad är en förutsättning för att man ska kunna hålla priserna nere, för en fungerande konkurrens och för en tillfredsställande leveranssäkerhet.
Utskottet slår fast i sitt betänkande att elmarknadspolitiken ska inriktas på att åstadkomma en effektiv elmarknad med väl fungerande konkurrens som ger en säker tillgång på el till konkurrenskraftiga priser. Flera åtgärder har genomförts under både 1990-talet och 2000-talet för att skapa en bättre fungerande elmarknad i Sverige.
Dessutom har det skapats ett utökat samarbete inom Norden och Baltikum, som vi tidigare har hört mina kolleger prata om. Baltikum kommer också att knytas allt närmare detta samarbete, och inom EU arbetas det alltmer intensivt för att skapa en mer integrerad elmarknad på EU-nivå.
Kritik riktas ofta mot att elmarknaden har nära monopolliknande eller i alla fall oligopolliknande ställning där ett fåtal aktörer dominerar totalt på marknaden. Det är helt klart att konkurrensen skulle kunna fungera bättre. Där tycker jag att man kan vara en aning självkritisk.
Men avregleringen av elmarknaden har ändå varit bra, och möjligheten för kunden att välja leverantör har skapat ökad konkurrens även om situationen skulle kunna vara bättre. Fru talman!
Förra veckan hade jag förmånen att träffa styrelseledamöter från ett litet småländskt elbolag, Alvesta Energi, för att få höra om deras syn och infallsvinklar på de möjligheter och framtida utmaningar som de har att förhålla sig till. När vi talar om elproducenter tänker vi ofta på de där stora bolagen, men låt oss inte glömma bort de många små elbolag som står för en viktig del av den svenska elförsörjningen.
Det är helt uppenbart att de små bolagen har en helt annan utmaning att hantera när det gäller de här stora förändringarna på elmarknaden. Det är förändrade krav när det gäller konkurrens, regelförenkling, uppföljning och säkerhet. Det är inte något självändamål, vill jag påstå, att bevara alla små elbolag. Ytterst handlar det faktiskt om konsumentnytta och konsumenternas bästa.
Men med konsumenternas bästa som det yttersta målet är vi, trots allt, helt övertygade om att det är viktigt att vi bibehåller och värnar en mångfald inom eldistributionen. För att råda bot på den bristande konkurrensen har Konkurrensverket inkommit med ett flertal förslag för att förbättra konkurrensen på svensk elmarknad.
Bland annat föreslår myndigheten att den nordiska elmarknaden bör fortsätta att integreras, att samägandet av elproduktion bör brytas upp, inte minst inom kärnkraftsindustrin, och att en ägarmässig åtskillnad av nätverksamheter genomförs. De här förslagen är intressanta och bör studeras vidare. Regeringen har redan inlett ett arbete för att se över konkurrenssituationen med anledning av samägandet av kärnkraft.
Vad det gäller de små bolagen torde möjligheten till utveckling av olika samverkansmodeller också kunna vara en viktig framtida framgångsfaktor. Integreringen av den nordiska elmarknaden fortskrider, och den utvidgas till att även omfatta de baltiska staterna, vilket är mycket positivt. Det är betydelsefullt att den här processen får fortgå.
Vidare är det viktigt att tillsynen fungerar tillfredsställande på den del av elmarknaden som inte är konkurrensutsatt, nämligen nätverksamheten. För att stärka kundperspektivet har kunderna sedan 2006 rätt till ersättning av elnätsföretagen vid längre tids avbrott. Från 2011 ska ett elavbrott inte få vara längre än 24 timmar.
De här lagändringarna är mycket välkomna då de ställer ökade krav på elleverantörerna att erbjuda bra service och hög kvalitet. Vi har redan under tidigare anföranden fått höra beskrivningar om stormen Gudruns konsekvenser och framfart i vårt land för något år sedan.
Själv boende på landet skulle jag kunna ha en egen liten berättelse om vad det innebar att leva i mörker på svensk landsbygd, men jag sparar det till något annat trivsamt tillfälle. Vindkraften står inför en kraftig utbyggnad under kommande år. Vindkraften utgör en viktig del i att klara målen om förnybar energi.
För att göra processen för byggandet av ny vindkraft snabbare och mer effektiv har regeringen lagt fram förslag till en effektivare planprocess som ska korta tiden från ansökan till tillstånd utan att rättssäkerheten för den sakens skull urholkas. Den ökade andelen vindkraft ställer krav på flexibilitet i elnätet, då vindkraftens kapacitet skiftar beroende på vindförhållanden.
Det här är saker som är kända, tror jag, för oss allihop här. Fru talman! Jag vill slutligen kort beröra de säkerhetspolitiska aspekterna av en ökad integration av elnäten i Europa. De ska inte underskattas. Genom att vi stärker den europeiska elmarknaden kan vi bli mindre beroende av exempelvis rysk gas.
Det är ingen hemlighet att Ryssland under senare år har använt energipolitiken som ett vapen för att demonstrera sin styrka gentemot andra länder. Ukraina, Estland och Georgien har alla blivit drabbade. Det visar på energipolitikens säkerhetspolitiska dimension och risken med att vara beroende av omvärldens energiproduktion.
Av EU:s totala energikonsumtion importeras 50 procent. Prognosen för 2020 visar att 70 procent av energin kommer att importeras om ingenting görs. Denna siffra är alltför hög. Därför bör EU noga överväga hur beroendet av import av energi från tredjeland kan minskas, inte minst från länder med bristande demokrati.
En fortsatt integrering av den europeiska elmarknaden underlättar det arbetet.