Ulla Andersson (V):
Nu ska vi tala om skuggbanksektorn. Bara namnet kan få en att fundera på vad det faktiskt handlar om. Men om man tänker på skuggbank förstår man ju att det inte är någon vanlig bank. Det är alltså inte banker inom det ordinarie systemet, utan det är banker som agerar i skuggorna, det vill säga i mörkret. Det är fullt medvetet att man har en skuggbank, eftersom man inte vill verka under de regleringar som samhället har satt upp.
Trots att finanssektorn är så pass central och påverkar samhällsekonomin och samhällssystemet så otroligt mycket har vi i dag en väldigt svag reglering av finanssektorn, men även den tycker man är för skarp för det man håller på med - därför namnet skuggbanksektorn. Nu har EU skickat ett förslag till Sveriges riksdag som kallas en grönbok för skuggbanksektorn.
Man tycker att det är dags att titta på den här sektorn lite mer än vad man har gjort hittills. Det tycker också finansutskottet, men till min förvåning ser inte finansutskottet de stora risker som finns med skuggbanksektorn.
Skuggbanker kommer många gånger till genom att man lyfter ut saker och ting ur de ordinarie bankernas bokföring för att lägga dem i ett separat bolag. Det var också en av de grundläggande orsakerna till finanskrisen. Och skuggbanksektorn har starkt bidragit till krisen och också vuxit sig väldigt stor.
Av den grönbok som vi nu diskuterar framgår att man uppskattar storleken på skuggbanksektorn till hela 46 biljoner euro, vilket är en ökning med 21 biljoner euro sedan 2002, det vill säga nästan en fördubbling. Det motsvarar 25-30 procent av det totala finansiella systemet och hälften av bankernas tillgångar.
Ja, ni förstår vilken stor sektor som knappt står under någon tillsyn eller någon form av reglering, en sektor som påverkar allas våra liv och som består av väldigt mycket risktagande och spekulation. I USA är andelen ännu större, uppskattningsvis 35-40 procent av det totala finansiella systemet.
Enligt uppskattningar har andelen tillgångar i det parallella skuggbanksystemet i Europa ökat kraftigt de senaste fem åren medan andelen i USA har minskat.
I Sverige uppgår tillgångarna i banker, försäkringsbolag och finansiella institut till sammanlagt omkring 600 procent av Sveriges bnp, det vill säga att vi har en finanssektor här i Sverige, om man inbegriper försäkringsbolag, banker och andra finansiella institut, som är sex gånger vår egen bnp. Ja, ni kan ju förstå vad det skulle orsaka om det skulle hända något!
Det är egentligen en enorm risk. Och på detta ska vi lägga en skuggbanksektor som egentligen ingen vet storleken på här i Sverige, men den kan faktiskt också vara så stor som en hel bnp-omslutning. Ändå tycker inte finansutskottet att det är en så stor risk i Sverige.
Jag menar att i och med att vi redan har en så stor finanssektor blir den här risken desto större för oss. Om skuggbanksektorn i Sverige är 100 procent av vår bnp handlar det om 3 500 miljarder kronor. Sedan finns det självklart en massa oklarheter, enligt den definition som EU gör av skuggbanksektorn, om hur stor andelen är i Sverige.
Det är ingen som riktigt vet, och bara det gör mig orolig. Dessutom kan våra banker ha en hel del skuggbanksaktiviteter i andra länder. Jag menar därför att utskottets utlåtande visar att man inte tar frågan på tillräckligt stort allvar, även om man efter Bo Bernhardssons initiativ har skärpt skrivningarna.
Det jag tycker är bra, för från början hade man en väldigt positiv inställning till skuggbanksektorn i sina skrivningar. Därför yrkar jag bifall till vår motivreservation. De regleringar som man nu vill göra på EU-nivå för skuggbanksektorn ska utgöra ett golv, så att Sverige och andra länder ska kunna gå längre i sina krav på regleringar.
Jag vill absolut inte att kraven ska vara ett tak, eftersom de brukar bli väldigt urvattnade innan EU är klar med sina förhandlingar och kompromisser. Därför tycker jag att det är viktigt att de utgör ett golv. Jag tycker att Sverige med en så stor finansiell sektor måste kunna reglera även skuggbanksektorn hårdare än vad man vill på EU-nivå.