Roza Güclü Hedin (S):
Jag vet inte om ministern minns hur det var när hon själv tog körkort. Det gör jag. Det var ungefär tolv år sedan. På den tiden såg riskutbildningen lite annorlunda ut än den gör i dag. Ändå fanns principen, och den var densamma. Först läste man in teorin om riskerna och vad man kunde möta ute på vägarna. Man fick veta varför och vad som kunde påverka att en olycka skedde och så vidare.
Jag, liksom mina kursvänner, var lagom kaxiga när vi gav oss ut på halkbanan och skulle börja köra. Vi tänkte: Det är väl ingen match. Det är väl bara att bromsa och hålla i ratten stadigt. Men när vi väl var där ute på banan, gasade upp fordonet, körde i väg och bromsade hände ju någonting. Jag kunde inte hantera det här fordonet.
Den insikten och den kunskapen har jag med mig än i dag när jag är ute och kör i halt väglag. Det är just det här som jag tycker är så viktigt, den praktiska tillämpningen. Jag håller med om allt det du säger. Det är jätteviktigt att man tränar upp kunskapen, alla åtgärder och infrastrukturen är väldigt viktiga, men allt det här är ju i teorin. Allt det som förarna har med sig - det finns policyer för företagen - är i teorin.
Vad händer den dag de måste tillämpa det här? De vet inte hur det känns. De missbedömer läget. De vet inte alltid hur fordonet reagerar ute på vägen när de bromsar. Det finns otroligt många filmer på nätet, som jag gärna vill att ministern tar del av, där man kan se vad det är som påverkar och vad som händer när en stor lastbil bromsar. Det är ungefär 30 meter mellan en personbil och en lastbil.
Vid en bromsning är det i princip ingenting kvar däremellan - det säger poff. De som tar C- och D-körkort i dag har ju kravet att ha B-körkort i grunden. Faktum är att det är helt olika fordon, helt olika förutsättningar, och att de beter sig olika på vägen vid olika situationer.
Dem man träffar som jobbar med de elever som studerar till yrkesförare vittnar om att det råder en viss attityd bland våra yngre förare. Du var själv inne på attityderna. Det är oroväckande. I dag överlåter vi åt unga förare med tunga fordon att praktiskt lära sig att köra ute på vägarna med laster på upp till 60 ton, utan att de egentligen vet vad som skulle hända om det händer. Det är ju det - om det händer. Det handlar om förebyggande arbete.
Kunskapen är viktig. Praktisk tillämpning är också otroligt viktig. Min avsikt är inte på något sätt att generalisera. Jag återger bara de erfarenheter och observationer som finns runt om i landet. Det finns siffror som pekar på att de flesta olyckor där tunga fordon är inblandade har framförts av förare som är under 25 år. Det är tyvärr så att man kan koppla ihop det här med oerfarenhet.
Jag tror som sagt att det kan förebyggas med hjälp av praktiska övningar. Vi har otroligt duktiga förare i Sverige. Många har väldigt lång erfarenhet. Många har varit skonade från olyckor. Tack och lov!
Det är inte de som ska påverkas av det nya körkortskravet, riskutbildning för körkortsbehörighet C och D. Det är de nya förarna, de som är mellan 18 och 25 år eller de som i senare ålder också vill lära sig att köra buss eller lastbil. Låt mig igen påminna om att våra grannländer redan har det här kravet. Norge, Finland och Danmark har det här kravet, varför kan inte vi ha det? Jag ser liksom ingen motsättning.
Varför kan inte vi ställa som krav att man genomför en halkutbildning, en riskutbildning för blivande förare. Jag ser inga motsättningar i det här.