Lennart Pettersson (C):
I dagens debatt om fastighetsrätt har vi ungefär 25 motioner av olika karaktär. En av dessa berör köp av fastighet, tomträtt och bostadsrätt. Där vill motionären att en budgivare ska vara bunden vid sitt bud i 24 timmar. Syftet är att skapa en stabilare marknad. Syftet är gott men i mina ögon förfelat. I några länder har man ångerrätt när man har köpt en fastighet. Jag hoppas att vi aldrig kommer dithän.
Vad har då det med motionsförslaget att göra? Jo, om man ställer krav på ett bindande muntligt bud, ökar risken för att även andra delar i lagen kommer upp till behandling och att man för att balansera styrkan mellan köpare och säljare kan anse att det ska det finnas en ångerrätt när man har skrivit under köpekontraktet. I dag är det så att enbart skriftliga avtal gäller för fastighetsköp, och den ordningen vill jag ha även framöver.
I en annan motion, om fel i fastighet, finns önskemål dels om kortare preskriptionstid, dels om att säljaren ska göra en besiktning. Även här finns det en väl fungerande lagstiftning som jag som fastighetsmäklare har fått gå i clinch med vid några enstaka tillfällen. Det är klokt att det är köparen som får ansvara för besiktningen utifrån sina egna kunskaper och behov. Säljaren har redan i dag en upplysningsplikt som till viss del delas med mäklaren.
I det fall man uppger de fel och brister, rådighetsinskränkningar med mera som man känner till, uppstår sällan eller aldrig några problem. Jag ser inte heller här några starka skäl för en lagändring. Kravet på att alla som deltar i en budgivning i efterhand ska ha rätt att få del av en budgivningslista kan jag inte riktigt förstå nyttan av. Det viktigaste är att köparen får informationen.
De övriga hade ju ändå inte varit beredda att betala lika mycket som den slutlige köparen och då är det ju ointressant att veta vilka de övriga budgivarna är. En annan motion avser besiktningsmannens ansvar, och det finns önskemål om standardisering och enhetliga regler. Enligt min bedömning är inte heller detta ett särskilt stort problem i dag.
Däremot är det betydligt vanligare att köpare hoppar av en affär på grund av att de inte kan tolka det som besiktningsmännen har skrivit eller vad de säger. Det kan vara svårt att ta till sig att en fastighet är en begagnad vara, där det alltid finns fel och brister på grund av ålder utan att det för den skull är några allvarliga fel. Det finns en viss likhet med oss människor. Herr talman!
Lagfartskapningar är en påfrestande historia för dem som drabbas. Det är få som är berörda, men för dem är det en otrevlig upplevelse. Det finns förslag från Lantmäteriverket som nu behandlas inom Regeringskansliet och förhoppningsvis kommer att mynna ut i en skärpt kontroll i lagfartsprocessen. Det finns ett antal motioner om tomträtter.
Det som har föranlett motionerna, är att vissa kommuner tyvärr missbrukar sin ställning gentemot villaägarna och höjer tomträttsavgälderna med belopp som inte hade accepterats i andra sammanhang. Från att ursprungligen ha varit en möjlighet för människor med begränsad ekonomi, har tomträtten blivit en kassako för en del kommuner. Problemen har accelererat och därför behövs det en ändrad lagstiftning.
Ett närmande mot arrende- och hyreslagstiftningen är fullt tänkbart, för där finns det både begränsningar och prövningsprocesser som fungerar. Fram till dess att en ny lagstiftning börjar gälla kan jag bara uppmana politikerna i berörda kommuner att besinna sig och beakta det som utskottet skriver i sitt ställningstagande och som väl stämmer överens med den reservation som har skrivits.
Det finns en uppenbar samsyn om att det behövs en ändring i gällande lagstiftning. Herr talman! När det gäller en motion om ersättning vid expropriation nöjer jag mig med att hänvisa till pågående utredning men vill markera att det vid tvångsförsäljning bör utgå en högre ersättning än vid en vanlig försäljning av en fastighet. Att bli tvingad att sälja måste ha ett pris. Vanvårdade byggnader handlar en motion om.
Det som är intressant är att motionärerna åberopar byggnader i centrumkärnor. För mig är frågan bredare än så. Det finns minst lika många fastigheter på landsbygden, i mindre orter och i förorter som påverkar omgivningen på ett negativt sätt. Jag instämmer dock i uppfattningen att de nuvarande verktygen är för svaga och hoppas att vi framöver kommer att kunna se en lagändring.
Nu går det ju inte att göra allt på en gång, och önskvärda förändringar måste ha en prioriteringsordning. Det innebär att jag riktar in mig på att det kommer att ske saker under nästa mandatperiod. Det finns också en motion om skymmande vegetation. Ofta är det fråga om att grannar inte kan lösa problemen tillsammans. Det innebär dock inte att det för den skull behöver ske någon lagändring. Rättigheten att plantera på den egna tomten måste rimligen få finnas.
I en del andra fall kan det handla om skymmande vegetation i gathörn och i vägkorsningar. Här finns det tydliga regler för vad som gäller. Däremot är min uppfattning att kommunerna inte är särskilt aktiva när det gäller att påtala för berörda fastighetsägare att de måste hålla sig till regelverket, vilket får till följd att det ibland inträffar onödiga trafikolyckor. Utskottet föreslår att samtliga motioner ska avslås.
Jag bifaller detta och yrkar bifall till förslagen i utskottets betänkande.