Tobias Billström (M):
Oavsett varifrån antisemitismen kommer är det i Sverige förbjudet att hetsa, hota och attackera. Judehat från invandrare från Mellanöstern är lika förkastligt som judehat från nazister i Almedalen. Att inte kraftfullt ta avstånd från alla antisemitiska yttringar, oavsett varifrån de kommer, är att ställa sig på fel sida av historien.
Det finns anledning att oroa sig för att regeringen inte tillräckligt tydligt tar ställning och markerar mot mörkrets krafter. Miljöpartiet har upprepade gånger gjort avsteg från den nolltolerans som måste gälla mot antidemokratiska och odemokratiska åsikter och i stället agerat som passiv åskådare.
Jag kan som exempel ta miljöpartisten Kamal al-Rifai, som förra året bjöd in predikanten Salman al-Ouda till en gala i Malmö, trots att al-Ouda representerar såväl homofoba som antisemitiska åsikter. Han är en uttalad Förintelseförnekare som har kallat Förintelsen en myt av enorma proportioner. Trots detta uteblev ett fördömande från regeringen.
Med anledning av denna händelse hade jag en interpellationsdebatt med kultur- och demokratiminister Alice Bah Kuhnke då hon sade: Det är inte regeringens som säger till föreningar och organisationer vem och vilka som de bjuder in. Ett sådant samhälle vill vi väl inte ha? Det hoppas jag att riksdagsledamöterna håller med mig om.
Detta måste också ses mot bakgrund av att antalet våldsbejakande extremister i Sverige inte längre räknas i hundratal utan i tusental. Då måste kampen intensifieras och regeringen visa att man inte är passiv i denna fråga utan tar ledningen. Man måste också vara konsekvent i sitt motstånd mot ideologier, mot religioner och mot rörelser som inte vill erkänna alla människors lika värde. Fru talman!
Det har också framkommit exempel där offentliga medel har betalats ut till en organisation som har bjudit in så kallade hatpredikanter, detta trots blocköverskridande överenskommelser om att offentliga medel inte ska gå till att finansiera spridandet av antidemokratiska och våldsbejakande budskap. Ett problem i dag är att det inte går att kräva tillbaka offentliga medel som riskerar att användas, direkt eller indirekt, för att främja eller stödja antidemokratiska verksamheter.
Här borde regeringen ta ett initiativ till en lagändring. Det är väl känt att saudier och Saudiarabien ger ekonomiskt stöd till muslimsk verksamhet, till exempel moskéer, på olika platser i världen. År 2011 rapporterades i olika medier att saudiska pengar finansierat Göteborgs nya moské, som kostade 67 miljoner kronor. Saudiarabien har sedan 1970-talet globalt missionerat för salafismen, vilken är den mest bokstavstrogna varianten av islam.
Att bidra med pengar till moskébyggen är ett sätt att sprida salafismen, som varken erkänner rättigheter för kvinnor, för hbtq-personer, för personer som följer den shiitiska inriktningen av islam eller för människor som tror på att antisemitismen faktiskt är någonting fruktansvärt. Här är ytterligare ett exempel där vi behöver göra mer för att stå upp för våra demokratiska värderingar. Salafismens värderingar hör inte hemma i Sverige, och det är olyckligt att den sprids med stöd av betydande saudiska resurser.
Det försvagar de goda muslimska krafter som tror på alla människors lika värde och på respekt för andra religioner. Vi måste därför se över hur många svenska trossamfund som tar emot utländska bidrag samt vilka belopp, ändamål och villkor som förekommer. Det räcker inte med att stanna vid ord och fördöma dessa attacker.
Vi som politiker och medmänniskor har också ett ansvar att agera på riktigt, och vi måste enas om konkreta åtgärder för att garantera allas säkerhet i Sverige.