Lars Tysklind (L):
I dag diskuterar vi jakt och viltvård. Eftersom jag inte på något sätt är jägare kan jag inte säga att det väcker några minnen till liv, men jag tycker ändå att det är en viktig diskussion vi för här i dag. Jag vill inte på något vis förminska den. Jag börjar med att yrka bifall till förslagen i betänkandet och då speciellt till förslagen om tillkännagivanden till regeringen under punkterna 1 och 2.
Det första är det utskottsinitiativ som har tagits för att återuppta och slutföra ett antal viktiga delar i den numera nedlagda Jaktlagsutredningen. Den startades 2012 efter beslut av alliansregeringen men lades ned av den rödgröna regeringen nu i februari. Det har tagits upp här några gånger att skälet skulle vara brist på resurser.
Precis som Eskil Erlandsson tycker jag att det är lite märkligt att man samtidigt tillsätter en ny utredning för att utreda vargen ytterligare en gång. Det andra tillkännagivandet handlar om en ny viltmyndighet.
Båda besluten bygger på att vi ska få till en långsiktigt hållbar jakt- och viltförvaltning och att den ska fungera tillsammans med övriga näringar på landsbygden. Det handlar i grunden om förstärkt markanvändning att man ser de värden som finns på landsbygden. Herr talman! När det gäller Jaktlagsutredningen vore det rent slöseri att inte fullfölja den.
Jag utgår från att mycket i de frågor som vi nu behandlar är sådant som man redan har påbörjat. Det är därför glädjande att utskottet tar sig an de mer specificerade punkterna och fullföljer dem. Vilka punkter det gäller har tagits upp här tidigare, så jag behöver väl inte redovisa dem igen.
Det är typiskt sett sådana punkter där det finns onödiga konfliktytor eller åtminstone konfliktytor som det vore väldigt bra om man kunde få bort. Isak From nämnde att det kunde vara personmotsättningar och sådant. I vilket fall som helst finns det konflikter i sammanhanget.
En punkt som kanske är speciellt intressant ur havsmiljö- och fiskesynpunkt är detta med förvaltning av säl. Om vi skulle kunna få till stånd en förvaltningsplan tillsammans med Finland vore det en väldigt stor framgång. I det sammanhanget är det viktigt att Sverige fortsätter driva sin politik i EU-sammanhang om att vi ska få fortsätta handla med sälprodukter.
Som nämndes vid ett tidigare möte i dag är det en svensk jakttradition att ta hand om allt - vi ska inte jaga djur och sedan inte ta hand om det som vi har jagat. Det handlar alltså i grunden om att ta bort konflikterna, förtydliga regelverket och förenkla handläggningen av vissa punkter. Herr talman!
Låt mig ta upp detta med en ny myndighet. Detta är inte första gången vi ser ett behov av en helhetssyn på ett område. Det mest aktuella vi har i närtid är bildandet av Havs- och vattenmyndigheten, där vi såg att detta var ett område där det behövdes en samordning för att se helheten.
Den har inte funnits mer än ett antal år. Jag tror att alla är väldigt nöjda med det beslutet. Naturligtvis är det, för att tala med Isak From, inte allena saliggörande att göra nya myndigheter. Man måste ha en bra idé när man bildar en ny myndighet.
Idén med att föreslå en ny viltmyndighet är att skapa just ett helhetsgrepp över viltförvaltning och jaktfrågor. Det handlar om samordning på nationell nivå. Det står inte i motsatsställning till den regionala förvaltningen, och det stämmer inte att det skulle kunna skada den regionala förvaltningen.
Jag tror snarare tvärtom, att om man får en helhet på nationell nivå har den regionala nivån ännu lättare att utvecklas på ett bra sätt. Det kanske viktigaste är detta med samförvaltning, som vi talar om i andra sammanhang, alltså att man samförvaltar olika vilttyper.
I naturen finns det ju ett samspel som vi inte kan stuprörsbehandla i politiska sammanhang. Felet blir ofta att man då inte ser konsekvenserna av det ena beslutet i nästa led. Den stora utmaningen för en ny viltmyndighet är just att balansera de olika intressen vi talar om.
Jag vill återigen framhålla att detta är en viktig fråga för landsbygden. Det handlar naturligtvis om jakt, och jakt är i likhet med fiske och turism en väldigt stor möjlighet att skapa arbetstillfällen på landsbygden. Kan vi skapa och optimera förhållandena med detta är det en vinst för inte minst landsbygden.
På alla dessa områden - jakt, fiske och turism - finns det väldigt stora ekonomiska värden att utvinna ur systemet om man har ett företagande på landsbygden. En viltmyndighet är också ett bra exempel på en myndighet som man kan placera någon annanstans i landet än just i Stockholm.