Beatrice Ask (M):
För tio år sedan, när möjligheten att ta DNA-prov av misstänkta personer utvidgades av oss här i riksdagen, konstaterades att detta kunde få betydande positiva konsekvenser, främst i form av ökad brottsuppklaring och minskat lidande för brottsoffer. Sedan dess har en hel del hänt. I dag kan DNA-resultat också prövas över nationsgränserna. Sverige har kopplat in sig på flera länder, vilket kan ge väldigt goda resultat. Det är bra.
Men ett framgångsrikt arbete kräver dels att man tar DNA-prov och gör ordentliga brottsplatsundersökningar, dels att man när man får träff tar reda på vad det kan leda till i en brottsutredning.
Tyvärr har Dagens Nyheter i en granskning visat att polisen inte ens följer upp träffar systematiskt; brott förblir helt ouppklarade, trots att man fått en DNA-träff. Vad värre är meddelar Nationellt forensiskt centrum att man är väldigt dålig på att ta nya DNA-prov och förnya innehållet i våra register, som därmed blir mer och mer innehållslösa.
Vi fick en topp för några år sedan, då det vidtogs särskilda åtgärder, men det är lite pinsamt att Polismyndigheten efter tio år fortfarande inte har sjösatt de här rutinerna. Det har tagits initiativ av och till, men absolut för lite. För ett år sedan frågade jag inrikesministern vad han tänkte göra åt de här problemen. Då var beskedet att inrikesministern inte tyckte att det fanns behov av särskilda åtgärder.
Jag är därför både glad och överraskad över att vi nu får beskedet att Polismyndigheten under det här året kommer att införa bättre rutiner och ta tag i de här frågorna. Jag tycker att det är klokt. Det jag undrar är naturligtvis hur ministern kommer att säkerställa att det som krävs verkligen kommer på plats.
Det är oerhört viktigt att säkerställa att Polismyndigheten och alla som arbetar inom polisen tar till sig ny metodik. Det är ingen mening med att vi genom lagstiftning och annat plockar fram nya möjligheter om de sedan inte används.
Det värsta är att det gång efter gång kommit exempel på ärenden rörande allvarliga brott där det uppenbarligen funnits underlag för att klara upp brotten och komma åt förövarna men där man inte gjort något. Jag tror att förtroendet för myndigheterna och rättsväsendet står och faller med att människor känner att man gör vad man kan för att klara upp brott.
Det vore därför intressant att höra hur inrikesministern nu kommer att följa upp det som Polismyndigheten uppenbarligen ska göra under detta år.
Vi kan inte ha en situation där vi får allt sämre underlag i våra egna register och där det egentligen bara blir plakatpolitik när vi kopplar upp oss mot andra länder därför att vi har föråldrade uppgifter i våra system eftersom förövare inte har matats in trots att de förmodligen redan har varit i kontakt med polisen. Den gränsöverskridande kriminaliteten blir alltmer uppenbar.
Inte minst när det gäller bostadsinbrott på landsbygden och en hel del andra brott är det just genom denna teknik som vi har möjligheter att komma åt det hela. Vi har ligor som reser genom landet väldigt snabbt, över nationsgränserna och rör sig runt i Europa. Det är skälet till att EU har gjort dessa möjligheter och att vi har kopplat upp oss.
Men det står och faller med basarbetet och kärnuppgifterna inom svensk polis för vårt vidkommande. Där tror jag att vi måste ha en tydlig uppföljning.