Peter Hultqvist (S):
Jag har försökt att göra detta till en principiell fråga genom att utgå från en lokal verklighet och ta upp en principiell debatt. Jag har inte begärt att kammaren ska göra något särskilt ställningstagande när det gäller Nacka kommun. Jag uppfattar inte att jag känslomässigt befinner mig i något spinnläge. Det var väl mer en liten knorr som ministern försökte sig på för att kanske leda in detta på några andra tankebanor. Jag noterar att ministern uttrycker sig lite allmänt när det gäller uppföljning, ansvar och sanktioner.
Jag upplever ändå att det finns en vilja att försöka göra något på denna punkt. Det är vällovligt med generella formuleringar, men jag känner fortfarande en tveksamhet inför detta eftersom ordvalet är lite allmänt. Jag vill markera att det krävs en välbehövlig skärpning av gällande regelverk, och det är självklart att regelverk bör gälla lika oavsett vilken huvudman det är. Men här har vi ett privat exempel.
Det är ett privat företag som uppenbarligen har havererat med verksamhet på förskolans område. Det kan vara så att med privat verksamhet finns risker att åtaganden, utfästelser och uppgörelser i förhållande till läroplan och regelverk kommer på skam. Det kan bero på att ekonomiska betingelser och krav på verksamheten enligt företagsekonomisk praxis måste gå ihop, och det måste redovisas vinst.
Detta kan påverka. Företag har dessutom från sina ägare ofta ett preciserat ägarkrav på avkastning. Ingen ska tro att det råder något annat förhållande när det gäller privata företag på förskolans område. I fallet Nacka och Maestro Svindersvik AB ser vi ett tydligt exempel på hur ett privat företag havererar sin verksamhet och hur man låter detta gå ut över barn och föräldrar. Vi ser också en kommun som låter driftsformen gå före sunt förnuft.
I stället för att aktivt bidra till en lösning förfaller man i detta sammanhang till en massa byråkratiska argument, såsom att tjänstemännen i Nacka kommun inte kan återkalla företagets auktorisation, att man inte kan anställa personalen i kommunal regi utan att det är en fråga för produktionsenheten för barnomsorg och att det inte går att överta hyreskontraktet eftersom det har reglerats mellan bolaget och kommunens fastighetsbolag.
Detta är besked som inte leder framåt. Det leder till att föräldrarna är missnöjda. I praktiken är det så att en havererad privatföretagare flyr och kommunen gömmer sig bakom byråkrati. Svartepetter får barn och föräldrar. Det är inte särskilt snyggt.
En förälder skriver så här: "Jag ser en skolledning som står utan i stort sett hela sin ursprungliga personalstyrka - orsak: bristfällig kommunikation och förmodad okunskap om barnomsorg." De sade upp sig i protest allihop. "Jag ser en kommun som helt enkelt inte vill, eller kan, erkänna de missförhållanden som både ses och upplevs av de drabbade i personal- och barngrupp. Inte någonstans, i något brev eller dokument, hittar jag någon antydan till att någon från kommunen lyssnat på föräldrarna vid Lilla Maestro.
Varför? Vad är ni rädda för?" Så här fortsätter det. Det är en total förtroendeklyfta som speglas här. När man sysslar med politik bör man väl ändå ta till sig exemplen och utifrån det titta över vilka bristerna i lagstiftningen är så att detta inte ska upprepas i olika sammanhang.
Det är särskilt viktigt att peka på detta när kommunen i fråga är så pass överideologiserad att man uppfattar att privatisering sker för dess egen skull och man inte ens en gång kan ta över i kommunal regi när man är i skarpt läge i haveriet.
Jag tycker att ministern ska göra ett försök att ytterligare precisera hur sanktionsmöjligheterna skulle kunna se ut och tydligt markera hur du tänker gå vidare med frågorna. Var så exakt och tydlig som du kan! Det skulle vara intressant att höra det.