Karin Nilsson (C):
Nu har turen kommit till de processrättsliga frågorna. Det är ett årligt återkommande betänkande som den här gången tar upp 35 motionsyrkanden, mestadels från förra årets allmänna motionsperiod. Det handlar om allt från rättshjälp till penningtvätt och strafflindring på grund av medverkan i brottsutredning. Jag kommer inte att beröra samtliga dessa frågor. Det skulle ta alldeles för lång tid, och dessutom känns det inte som om det finns några större konfliktytor.
Jag lägger hellre fokus på de frågor som Centerpartiet länge har drivit. Herr talman! Centerpartiet har i ett antal år drivit frågan om att rättshjälpen måste bli bättre för svenska medborgare som blir utsatta för brott utomlands och för svenska medborgare som blir misstänkta för brott utomlands. Vem som helst kan råka ut för brott vid en resa till ett annat land.
Det kan vara ett enklare brott, som en stöld, där det finns en begränsad anledning att vara med på en rättegång. Men det kan också vara fråga om grova brott, som våldtäkt eller misshandel, där det blir rättegång och där du som brottsoffer ska närvara som målsägare för att vittna och kanske också i ett senare skede få skadestånd.
I dag har den som utsätts för sexuella brott tack och lov fått bättre möjlighet att få rättshjälp för att kunna delta i rättegångar i andra länder, men för den som drabbats av en annan typ av brott är det fortfarande betydligt svårare. Vi centerpartister anser att det måste förbättras.
Även om det är landet där rättegången hålls som har huvudansvaret för att ge tolkning, målsägarbiträde och liknande har Sverige ändå ett sekundärt ansvar för att hjälpa svenska medborgare i svåra situationer. Men det är inte bara som brottsoffer som svenska medborgare kan hamna i problem utan även som misstänkta och åtalade för att ha begått brott.
För att den som åtalas för brott ska få en rättvis rättegång krävs det till exempel tolkning, översättning av dokument och tillgång till en försvarsadvokat som ger den åtalade möjlighet att förstå vad som sker och någon att kommunicera med. Även i dessa fall har landet där rättegången ska hållas ansvaret för att det blir en rättvis rättegång.
Men tyvärr fungerar det inte så överallt, inte ens inom EU där vi har överenskommelser som gör att vi mellan länderna utlämnar våra egna medborgare. Då måste Sverige ha ett sekundärt ansvar för att hjälpa medborgare om de inte annars kan få en rättvis rättegång. Någon kanske tänker att det bara är att se till att inte begå brott, men det är inte alltid så enkelt.
Du kan missuppfatta de franska trafikreglerna och vålla en olycka. Du kan av helt oförklarliga skäl hamna i slagsmål utanför en krog, till exempel i Bryssel. Du kan oskyldigt misstänkas för misshandel och dråpförsök när du är på semesterresa.
Vem som helst kan hamna i en situation där man misstänks för brott om man befinner sig på fel plats vid fel tillfälle, och då måste det finnas rätt till en rättvis rättegång. Tänk er in i en situation där ni riskerar åratal i fängelse och inte ens förstår vad åklagaren säger när han anklagar dig för att ha begått ett brott!
Domstolsverket lämnade i mars 2009 en rapport till regeringen med förslag till åtgärder som stärker den rättssökandes rätt. Regeringen bereder fortfarande den frågan, och jag ser med förväntan fram emot att regeringen lägger fram förslag till åtgärder som leder till en rättssäkrare situation då svenskar berörs av ett annat lands rättssystem. Herr talman! När det gäller penningtvätt tycker vi i Centerpartiet att det ska vara ett självständigt brott.
Misstänkta penningtransaktioner ska kunna frysas under en förundersökning. Just nu håller regeringen på att ta fram direktiv till en utredning, och denna bör inte föregripas. Vad gäller strafflindring för den som medverkar i en brottsutredning motionerade Centerpartiet redan 2004 om att kronvittnessystem borde kunna utredas.
Ett kronvittne är en person som fälls för brott men får sitt straff nedsatt eller vinner någon annan förmån till följd av vittnesmål i domstol mot någon med ännu värre brottslighet på sitt samvete. Syftet är att förmå personer som annars inte skulle våga vittna att träda fram.
Inom den organiserade brottsligheten är av naturliga skäl de viktigaste vittnena ofta själva inblandade i lagöverträdelserna. Att tillåta förhandlingar med kriminella för att dessa ska kunna ange andra, tyngre belastade personer är ett stort avsteg från svensk rättstradition, men åtgärden bör ändå utredas grundligt. Herr talman! Med detta vill jag yrka bifall till förslaget i justitieutskottets betänkande och avslag på samtliga reservationer.