Linus Bylund (SD):
Vi debatterar i dag socialförsäkringsutskottets betänkande SfU2 Ekonomisk trygghet vid ålderdom . Jag tyckte att det var kul att gå hit till riksdagen i dag. Politik är roligt. Att inför debatter gå igenom såväl våra egna förslag som regeringens och oppositionens är ofta givande och stimulerande.
Det råder ju samsyn kring ganska många grundförutsättningar inom detta utgiftsområde. Då menar jag inte att vi i sak tycker lika, för det gör vi inte, gudskelov. Jag menar att det sällan är svårt att förstå eller till och med ibland dela respektive partis utgångspunkt i många av dessa frågor. Det är en bra grund för konstruktiva debatter.
Men det är också väldigt allvarligt och ansvarstyngt med politik, inte minst när vi talar om de äldres situation. Även om det är kul med politik är det inte alltid lika kul att titta på verkligheten, den verklighet som måste utgöra grund för allt beslutsfattande, här såväl som överallt annars. Herr talman! Det som ligger på bordet i den här frågan är ingen munter syn.
Förutsättningarna för vårt lands välfärd är inte de bästa. Och jag är rädd att det tyvärr kommer att bli ännu sämre en tid innan det förhoppningsvis, med rätt prioriteringar, blir bättre. I dag lever närmare en kvarts miljon äldre under ekonomiska förutsättningar som EU betraktar som fattigdom - en kvarts miljon. Lägg till det en övrig välfärd som i stora stycken inte håller måttet.
Lägg till det vårdköer, vanvård, matransonering i äldreomsorgen, allmän otrygghet och så vidare. Det ska f-n bli gammal i det här landet, höll jag på att säga. Sverigedemokraterna har måhända en lite speciell syn på Sveriges äldre. Vi ser bortom det konventionella plus- och minustänkandet i budgeten. Vi ser de äldre som en grupp människor som vi faktiskt är skyldiga något. Det har vi pratat om här förut.
De har skapat detta land och vår relativa välfärd åt oss. De har gett oss möjligheten att överhuvudtaget stå här och tala om hur vi ska fördela våra gemensamma resurser. De har gett oss vårt land - vår arvejord, om ni så vill - för oss att ärva.
Och utan att i alltför hög utsträckning glida in på andra politikområden så är det rimligt att här nämna att det finns väldigt många andra välfärdskonsumenter som inte kan stoltsera med att ha gett oss vårt land.
Förutom att även Sverigedemokraterna naturligtvis delar uppfattningen att alla svenskar ska ha rätt till en rimlig lägstanivå för överlevnad förtjänar våra äldre faktiskt mer än så. De förtjänar såväl goda ekonomiska förutsättningar som aktning och respekt. Det är vi skyldiga dem. Herr talman!
Även om det inte ligger under detta utskott vill jag ta tillfället i akt att återigen lyfta fram det orättfärdiga i att pensionärer fortfarande betalar högre skatt än de som arbetar. Pensionen och pensionspoängen är ju också ett slags lön för arbete, även om själva arbetet utfördes för länge sedan, i arbetslivet eller i hemmet.
Nuvarande ordning är orimlig, av flera skäl, och i ett teoretiskt scenario där övriga partier i denna kammare hade valt att rösta på vår budget för en tid sedan hade skatteskillnaden mellan löntagare och pensionär varit 0 procent om två och en halv vecka, den 1 januari 2017. Det hade gjort skillnad för Sveriges pensionärer. Den andra riktigt stora satsning vi gör för äldre är ett ordentligt lyft för våra garantipensionärer.
Garantipensionärer är äldre som av någon anledning inte förvärvsarbetat i en grad som ger dem rätt till vanlig pension. En typisk garantipensionär är en kvinna som har arbetat oavlönat med hem och barn under stora delar av sitt liv. Vi menar att arbete i hemmet var en viktig del, ja till och med en förutsättning, för Sveriges sociala och ekonomiska framgångar under förra seklet.
Sverigedemokraterna anser att de kvinnorna, och i förekommande fall naturligtvis även männen, är värda en bättre ekonomisk situation på ålderns höst. Vi vill därför anslå medel för att höja garantipensionen ordentligt. Det är helt enkelt ett effektivt sätt att nå en grupp som vi vet har det särskilt knapert i dag. Med vår satsning på ca 3 miljarder per år skulle en garantipensionär, beroende på civilstånd, få 700-800 kronor mer i plånboken per månad.
Ja, vi i Sverigedemokraterna har valt att lägga väldigt stora resurser på gruppen äldre i vår budget. Det handlar om principer - heder, respekt och så vidare - men också om att vi faktiskt tror att det är någonting som på sikt gynnar oss alla. Jag hör ibland invändningar mot detta synsätt. Inte minst ser jag ett motstånd mot detta synsätt i regeringens och även andra partiers budgetar. Det är vid första anblicken en ren kostnad att genomföra sådana här reformer. Därför avstår man.
Vi sverigedemokrater ser det inte riktigt så. Vi vet att människor med små ekonomiska marginaler i hög utsträckning använder eventuella ekonomiska tillskott för konsumtion - det är en konsumtion som gynnar både sysselsättning och tillväxt. Men vi tror också att ett samhälle som tar hand om de äldre på ett värdigt sätt är ett bättre samhälle. Det är ett samhälle som mår bättre.
Jag kan redan nu säga att situationen för i synnerhet den kvarts miljon äldre som med EU-termer lever i fattigdom kommer att vara en väldigt viktig fråga för oss sverigedemokrater i valrörelsen och inför kommande regeringsbildning om mindre än två år från i dag. Herr talman! Jag vill avsluta med att yrka bifall till reservation 2.