Morgan Johansson (S):
Till att börja med är det helt fel som Adam Marttinen påstår, att det inte spelar någon roll för straffmätningen hur många brott man begår. Så är det inte. Ju fler brott du begår, desto högre straff får du, såklart. Detta är inbyggt i det nuvarande systemet. I det aktuella fallet var det väl inte fyra års fängelse? Det var sju år och sex månader - bara så att vi är korrekta. Domen var sju år och sex månader, inte något annat. Det vi har gjort under de här åren är att vi, som sagt, har drivit fram den strängaste sexualbrottslagstiftningen någonsin.
Vi har infört samtyckeslag och oaktsamhetsbrott, och vi har höjt minimistraffet för både grov våldtäkt och grov våldtäkt mot barn från fyra till fem års fängelse. Begår du flera sådana brott plussas det på så att straffmätningen ökar totalt - ett stort antal år kan läggas på. Så fungerar det.
Jag bara pekar på att om man, som Sverigedemokraterna har sagt, ska plussa på varje enskilt brott riskerar det att få orimliga effekter. Fem inbrott skulle plötsligt ge ett högre eller lika högt straff som en grov våldtäkt. Det fungerar inte på ett bra sätt, tycker jag; det är orimligt. Adam Marttinen säger att han inte över huvud taget tar ansvar för någon finansiering.
Han stod till och med här och sa att riksdagen inte har hela ansvaret för finansiering av statsfinanserna. Jo, det är faktiskt det riksdagen har. Det är därför ni fattar beslut om budgetar. Det är riksdagen som har det fulla ansvaret för de beslut som fattas, även finansieringsmässigt. Jag kan konstatera att det bakom tillkännagivandet inte finns någon gemensam finansiering från partierna i fråga.
Sverigedemokraterna har satt av pengar i sin budget, men det finns ingen gemensam finansiering för detta tillkännagivande. När man följer hur Sverigedemokraterna har uppträtt både i debatterna och i beslutet visar det sig att er politik inte hänger ihop över huvud taget. Ni har under dessa sex år haft ett tillfälle att påverka budgeten.
Det gjorde ni hösten 2018, precis efter valet, när vi var en övergångsregering och inte kunde göra satsningar. Då tog ni chansen, ihop med Moderaterna och Kristdemokraterna, och trumfade igenom en budget här. Vilka var då de stora delarna i den? Det var skattesänkningar på 20 miljarder. Det var nedskärningar på brottsförebyggande arbete. Och så var det en underfinansiering av Kriminalvården med över 300 miljoner kronor.
Det första jag fick göra när jag återkom som justitieminister igen i januari 2019 var att hälla i ytterligare en halv miljard till Kriminalvården för att den skulle kunna lösa sin uppgift. Det duger inte, fru talman, att stå här och prata om att vi måste höja straffen - särskilt inte om vi skulle ta steget fullt ut med era förslag som de ser ut nu - och sedan i nästa andetag inte vara beredd att anslå medel utan tvärtom underfinansiera Kriminalvården. Det finns fler exempel på just detta.
Vi håller nu som sagt på att bygga ut Kriminalvården kraftigt: 3 400 platser ligger i planen för de kommande tio åren. Då måste man kunna bygga fängelser. Vi hade långt framskridna planer på att bygga ett nytt fängelse i Svedala i Skåne. Vad gjorde Sverigedemokraterna då? Jo, då började man bilda opinion mot att denna anstalt skulle byggas, och till slut lyckades man få ett nej från kommunen. Vi tappade kanske två år i planeringen. Nu får vi bygga anstalten i Trelleborg i stället.
Återigen - det duger inte att stå här och prata sig varm för mer och högre straff om man samtidigt inte klarar av att finansiera de saker man vill göra och om man lokalt dessutom motverkar precis de investeringar vi måste göra för att klara av det. Svenska domstolar dömde som sagt 2019 ut över 10 000 fängelseår. Det var en ökning med 30 procent på bara två år.
Detta är en effekt av de straffskärpningar vi har gjort, och vi kommer att fortsätta att gå den vägen.