Jennie Nilsson (S):
Detta är viktiga frågor, och de är viktiga på riktigt. Magnus Oscarsson listade både ett antal utmaningar och också exempel på vad den förra regeringen ändå gjorde.
Detta är en sektor, en bransch, som har varit försummad under lång tid såtillvida att det inte har funnits någon sammanhållen, långsiktigt hållbar politisk strategi för vad vi vill med svenska livsmedel och svensk livsmedelsproduktion. Det rådde vi bot på under den förra mandatperioden när livsmedelsstrategin togs fram. Det gjordes i bred enighet.
Den är självklart i första hand långsiktig och syftar till att långsiktigt stärka svensk konkurrenskraft inom sektorn. Men med detta sagt delar jag Magnus Oscarssons ambition och önskan om att vi när vi nu går vidare med livsmedelsstrategin ska fokusera på åtgärder där den enskilda bonden märker tydligare resultat direkt på gårdsnivå.
Jag tror att exempelvis regelfrågan är något som skulle kunna ha stor betydelse. Låt mig gå över till antalet mjölkbönder och mjölkgårdar.
Att antalet mjölkgårdar i sig blir färre är inte nödvändigtvis ett bekymmer under förutsättning att man bygger lönsamhet genom att man får större gårdar som kan ha en effektivare produktivitet och skapa bättre förutsättningar för en större lönsamhet. I detta sammanhang är jag dock angelägen om att framhålla att nya gårdar växer fram.
När man som jag och, tror jag, Magnus Oscarsson reser runt mycket i landet och möter många bönder slås jag av en positiv sak. Det kommer nya generationer som trots att de inte varit bönder tidigare och har detta som ett arv bestämmer sig för att slå sig in i denna bransch.
Ofta gör de det väldigt innovativt och har fantastiskt mycket spännande idéer om hur de kan göra saker på ett nytt sätt, ekologiskt, hållbart och långsiktigt, och de ser det egentligen som en livsstil. Detta ska vi fortsätta att skapa förutsättningar för. Samtidigt som man kan se en strukturomvandling till större gårdar behöver vi säkerställa att det också tillkommer något nytt.
Vi behöver också säkerställa grundreglerna eller grundstrukturerna. Medelåldern är nu ganska hög i en del av dessa segment, och när den som har varit bonde länge står inför ett val att göra nya investeringar, i exempelvis mjölkrobotar eller annat, för att kunna hänga med och vara konkurrenskraftig väljer en del att inte göra detta utan lägger i stället ned.
Vi måste därför säkerställa att den verktygslåda som finns att jobba med är tillräckligt stor. Vi har dels livsmedelsstrategin och de förutsättningar som finns i den. Jag håller med Magnus Oscarsson om att vi behöver jobba vidare för att stärka den och göra den slagkraftig och verkningsfull. Vi har dels också EU:s gemensamma jordbrukspolitik, det vill säga CAP, som vi förhandlar om på Brysselnivå just nu.
Exempelvis investeringsstödet har haft stor betydelse. Det har hjälpt väldigt många att ta steget att investera i något nytt och välja att vara kvar i stället för att lägga ned. Det är viktigt att bevaka detta i den nya CAP:en, som vi håller på att förhandla om just nu. Den behöver utformas på ett sådant sätt att den driver och skapar förutsättningar för svenska mjölkbönder att kunna fortsätta göra valet att vara mjölkbonde i Sverige.