KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mikael Damberg (S):
Vi ska inte komma in i diskussionen om vad som gjordes tidigare eller inte - jag tycker att den blir ganska fördummande och är nedsättande mot dem som lyssnar på debatten. Men när vi talar om poliser, som vi vet är det viktigaste verktyg vi har mot de gängkriminella, vet vi att det tar två och ett halvt år att utbilda en polis. Under ett antal år var det väldigt få som började på polisutbildningen, och det lider vi av än i dag.
Nu har vi fått upp volymerna, och vi kommer att fortsätta att öka volymerna för att få ut nya kraftfulla resurser på gator och torg. Det är viktigt att vara uthållig och orka prioritera detta, och det gör regeringen. Vi väljer inte att till exempel genomföra nya jobbskatteavdrag, alltså skattesänkningar för dem som redan har det bra. Vi väljer att satsa 2 1⁄2 miljard mer på polisen nästa år för att den ska kunna fortsätta med sin växtkraft.
Man har redan anställt ungefär 3 000 och ska anställa fler för att växa. Men det räcker inte; det kommer att krävas andra åtgärder också. Det åtgärdspaket som gängkriminalitetslistan utgjorde bestod dock i huvudsak av nya förslag, som måste tas fram och utredas. Detta tar längre tid. Det här handlar om polisens resurser här och nu. De åtgärder vi redan har vidtagit, som kameraövervakning och hemlig dataavläsning, är de insatser som får effekt på kort sikt.
Sedan menar jag att vi exempelvis måste ändra regelverket för ordningsvakter. Men jag tror inte att ordningsvakter löser problemet med sprängningar i Sverige. För att komma åt de kriminella gängen krävs kraftfulla polisiära befogenheter och en stark polis, men också en del skärpta straff som ger polisen möjlighet att använda hemlig dataavläsning och ytterligare insatser som är kraftigt integritetskränkande. Det som händer på kort sikt är att polisen växer och att Tullverket får nya befogenheter.
Myndigheten växer nu med över 100 anställda för att kunna skärpa kontrollen vid Sveriges gränser när det gäller bland annat narkotika och vapen. Detta är en nödvändig insats för att begränsa skjutningarna och sprängningarna. Vi kommer att fortsätta arbetet med oförminskad kraft. Vi har tagit detta på allvar, och jag säger det igen: Om ytterligare insatser behövs kommer vi att göra ytterligare insatser. Men vi har presenterat det största åtgärdsprogrammet mot gängkriminalitet någonsin i modern tid, och vi kommer att genomföra det. Det kommer att ge polisen ytterligare kraft i detta arbete.
Mikael Damberg (S):
Tack, David Josefsson, för en viktig interpellation! Frågan om sprängningar och skjutningar i Sverige förenar oss. Vi ska stoppa detta, och vi ska göra vad som krävs för att vända denna utveckling. Vi har påbörjat en del insatser. Vi har gjort mycket på detta område - det handlar om skärpta straff, nya befogenheter och försvårade möjligheter att få tag på kemikalier och annat, som nu kommer i nästa steg. Vi gör alltså väldigt mycket, men mer kommer att behövas.
Jag välkomnar verkligen att vi på de områden där vi kan hittar breda uppgörelser i Sveriges riksdag och är överens om nya tag. Jag uppfattar att till exempel nya, moderna regler för ordningsvakter är något som behövs, både för att se till att ordningsvakter har ett bra yrke, en bra utveckling och en stabil utbildning för de arbetsuppgifter de ska utföra och för att ge möjlighet att avlasta polisen. Detta är alltså en viktig fråga för mig, och jag uppfattar att den är viktig även för David Josefsson. Men det kommer att behövas mycket mer.
Den absolut största insatsen är dock att fullfölja satsningen på polisen. Det är den som gör skillnad genom större närvaro och fler verktyg för att komma åt de kriminella gängen. Detta kommer jag att fortsätta jobba för med kraft, för det går att vända denna utveckling. Staten och samhället är alltid starkare än kriminella gäng. När vi använder styrkan i det samlade Sverige slår vi ned på dessa gäng, och det ska vi göra.
Mikael Damberg (S):
Marléne Lund Kopparklint har frågat mig hur jag ämnar agera för att svenska jägare och sportskyttar fortsättningsvis ska kunna mängdträna och delta i vissa sportskytteformer. Hon har även frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta för att jägare och sportskyttar inte ska drabbas negativt av den nya vapenlagstiftningens definition av magasin. Sedan regeringen presenterade förslaget om att reglera löstagbara vapenmagasin har en rad missuppfattningar förekommit i debatten.
Marléne Lund Kopparklints frågor verkar bygga på ett par av dessa missuppfattningar. Förslaget innebär att den som har tillstånd eller rätt att inneha ett visst vapen för skjutning fritt får inneha ett eller flera löstagbara magasin till vapnet. Det får man ha så länge magasinen är avsedda för samma ändamål som vapentillståndet eller rätten att inneha vapnet. Förslaget berör därför i praktiken inte våra ansvarstagande jägare och sportskyttar.
De har givetvis tillstånd för sina skjutvapen och kommer även fortsättningsvis att kunna träna med sina vapen och använda de magasin som är avsedda för jakt och målskytte utan att behöva ansöka om tillstånd för magasinen. Vapenlagen kommer inte att innehålla en uttrycklig definition av begreppet löstagbara magasin. Avgörande för om vapenlagen är tillämplig eller inte kommer dock att vara om magasinet är komplett och fungerande. Det är svårt att tro att legala vapeninnehavare inte skulle ha klart för sig vad ett komplett och fungerande vapenmagasin är.
Det behöver de normalt sett inte heller fundera närmare över eftersom det inte krävs tillstånd när de köper magasin som är anpassade till deras vapen. Förslaget riktar sig främst mot sådana magasin som finns i kriminella miljöer, där innehavarna inte har vapentillstånd. Vid skjutningar i sådana miljöer används oftast pistoler eller automatvapen. Det kommer att vara uppenbart för polisen och andra myndigheter som ska tillämpa lagen vilka magasin som används till sådana vapen och om de omfattas av regleringen.
Polismyndigheten anser att en reglering av alla vapenmagasin på ett tydligt sätt skulle förbättra polisens möjligheter att stoppa illegal användning av skjutvapen i Sverige. Vi behöver lyssna på polisen och ge den bättre förutsättningar att beslagta alla vapenmagasin som påträffas i kriminella miljöer. På så sätt förbättras möjligheterna att stoppa skjutningar innan de inträffar.
Mikael Damberg (S):
Det här är en svår debatt eftersom interpellanten uppenbarligen missuppfattar i princip varenda del av lagstiftningen och kommer med påståenden som inte är sanna. Polismyndigheten har kommit in med två skrivelser till regeringen där man säger att en reglering av alla vapenmagasin i Sverige skulle underlätta deras arbete med att komma åt gängkriminella som skjuter.
Senast i går hade vi en dödsskjutning i Sverige. Detta är allvarliga problem. Om polisen då säger att man genom att reglera alla vapenmagasin i större utsträckning kommer åt de gängkriminella och kan förhindra att vapnen används vid dödsskjutningar i Sverige anser jag att vi ska lyssna på polisen och agera, och det är detta vi gör.
Jag vill fråga: Är det Moderaternas avsikt att rösta nej till polisens begäran om en reglering av vapenmagasin i Sverige? Det är ju ett ganska viktigt besked för den här kammaren. Sedan finns det ett antal missförstånd, och dem behöver vi hjälpas åt att reda ut. Det första är att om man har ett tillstånd att vara sportskytt eller jägare har man naturligtvis rätt att använda ett eller flera magasin.
Man behöver inte söka tillstånd för detta, och man får också öva med de magasin som man behöver. Det är väldigt klart. När det gäller definitionen utgår man från att magasinet är komplett och fungerande. Det är väl ganska rimligt. Om ett magasin är komplett och fungerande är det ett vapenmagasin. Då jagar vi inte jägare och sportskyttar. Det är inte poängen.
Problemet är att vi har en massa kriminella som i dag har vapenmagasin. Eftersom det är helt oreglerat får man äga hur många vapenmagasin som helst. Fru talman! Jag hade tänkt bära med mig vapenmagasinet hit, men jag tyckte ändå att det var lite olämpligt att vifta med det i kammaren. Jag ska inte ha ett vapenmagasin. Kriminella ska inte ha vapenmagasin. Men jägare och sportskyttar måste ju ha vapenmagasin till de vapen som de har tillstånd för.
Det är inte detta som frågan gäller, och jag tror att det är viktigt att vara tydlig med det. Detta är en fråga som är på tapeten nu eftersom vi har skjutningar och sprängningar. Eftersom detta i dag inte är lagreglerat kan de kriminella som använder vapenmagasin och förvarar dem - ofta hemma, där polisen inte alltid kan ta dem i beslag och ibland tvingas lämna tillbaka vapenmagasin till kriminella - inte dömas för något.
Med den föreslagna lagstiftningen kan en gängkriminell dömas till upp till sex månaders fängelse, på samma sätt som när det gäller ammunition. Det är detta som är syftet med lagstiftningen. Jag hoppas verkligen att Sveriges riksdag lyssnar på polisen och ställer sig bakom det förslag som polisen har förordat, för det kommer att ha effekt när det gäller att bekämpa gängkriminella som i dag helt obehindrat kan hantera och förvara vapenmagasin i exempelvis sina hem.
Annars är det svårt för polisen att komma åt dem.
Mikael Damberg (S):
Jag har svarat på flera av de frågor som har ställts, men om interpellanten inte vill lyssna på eller ta till sig svaren kan jag inte göra någonting åt det. Vi har ett stort problem i Sverige med skjutningar. Polisen har kommit in med två skrivelser till regeringen där de begär att alla vapenmagasin ska regleras för att man lättare ska kunna komma åt de gängkriminella. Då ska vi göra det, men vi ska inte göra det på ett sätt som försvårar för jägare eller sportskyttar.
Därför hanteras denna fråga på samma sätt som ammunition hanteras. Jägare och sportskyttar är väldigt vana vid att hantera det. Vi använder alltså samma logik som när det gäller ammunition för sportskyttar och jägare. Däremot vill jag vara väldigt öppen med att jag verkligen hoppas att Moderaterna gör det som sägs i kammaren i dag: tittar ordentligt på förslaget. Jag menar att vi ska lyssna på polisen.
Och vi ska agera när polisen begär detta, så att vi får en lagstiftning som kan börja gälla redan nästa år och som kan få effekt i de kriminella miljöerna. Poängen med att reglera detta är ju att man ska komma åt de kriminella, som inte har några licenser eller tillstånd för att hantera vapen eller, i framtiden, vapenmagasin. Men det är inte det enda vi kan göra. Vi måste göra mycket mer. Vi har stärkt tullen tre år i rad.
Tullen anställer fler människor för att kunna kontrollera att vi inte får in vapen och narkotika, som driver mycket av gängkriminaliteten, i Sverige. Vi genomför nu hela 34-punktsprogrammet och betar av det mot gängkriminaliteten. Polisen gör sin stora operation Rimfrost, en nationell särskild händelse. De går då väldigt hårt åt de gängkriminella, vilket är bra. En av de viktigaste lagstiftningar vi har gjort de senaste åren gäller de grova vapenbrotten. Förra året lagfördes 370 personer för grova vapenbrott.
970 vapen togs i beslag. Det var ett väldigt viktigt år. Nu gäller det att se till att klämma åt de gängkriminella också när det gäller vapenmagasin. Polisen efterfrågar det. Jag hoppas att vi kan vara överens om det i Sveriges riksdag.
Mikael Damberg (S):
Thomas Morell har frågat mig om jag och regeringen avser att förstärka kontrollerna på väg för att öka skyddet för den seriösa åkerinäringen. Nyligen debatterade Thomas Morell och jag här i riksdagen de polisiära resurserna till kampen mot kriminaliteten på våra vägar och frågan om yrkesförarnas trygghet. Vi var då överens om att detta är viktiga frågor och att tryggheten måste öka på vägarna, på motsvarande sätt som i övriga samhället. Regeringen arbetar hårt för att kriminaliteten ska minska.
En tillgänglig polis, ett starkt rättsväsen, en god myndighetssamverkan men också ändamålsenlig lagstiftning kan bidra till att alla former av brottslighet bekämpas. En av regeringens prioriterade frågor är därför att fortsätta satsningen på att stärka det polisiära arbetet. Samtidigt förstärker vi också de andra delarna av rättskedjan. Den studie som Thomas Morell hänvisar till är en viktig studie. Den är gjord av Trafikanalys på uppdrag av regeringen.
Studien pekar bland annat på att efterfrågan på uppställningsplatser är stor och att lastbilschaufförerna är en utsatt grupp. Studien visar visserligen inte på någon ökning av brottslighet på uppställningsplatser, men samtidigt har Trafikanalys undersökningar visat att ett stort antal chaufförer upplever otrygghet och uppger sig blivit utsatta för brott och att mörkertalet kan vara stort. Regeringen har sedan studien presenterades vidtagit flera åtgärder som syftar till att höja tryggheten i samhället och längs vägarna.
Trafikverket har till exempel fått i uppdrag att göra en översyn av hur brister på säkra uppställningsplatser för yrkestrafiken längs större vägar kan avhjälpas. Trafikverket ser nu över hur utformningen av rastplatserna kan öka säkerheten och om kameraövervakning bör användas i större utsträckning. Vad gäller frågan om ökade kontroller har Polismyndigheten ett omfattande uppdrag som ofta innebär svåra avvägningar när det gäller resursfördelning mellan olika angelägna arbetsuppgifter och geografiska områden.
Det är dock viktigt att Polismyndigheten lever upp till sina åtaganden i hela landet. Det är Polismyndigheten som avgör hur resurser ska fördelas internt inom organisationen och vilka åtgärder som behöver vidtas för att fullgöra de arbetsuppgifter och mål som myndigheten har.
Mikael Damberg (S):
Jag tackar Thomas Morell för debatten och problembeskrivningen. Låt mig fråga Thomas Morell om de åtgärder som jag har räknat upp har betydelse i frågan. Har förra årets 1 100 nya poliser runt om i landet betydelse? Har större möjligheter till kamerabevakning genom ny lagstiftning som gör att polisen inte behöver söka tillstånd utan kan använda kameror där det behövs betydelse?
Har uppdraget till polisen att öka kontrollen av yrkestrafiken betydelse? Har Trafikverkets uppdrag från regeringen att jobba med säkerhet ihop med branschen när det gäller kontrollplatserna betydelse? Vidare: Har den skärpta vapenlagstiftningen betydelse? Vi har alldeles för många illegala vapen i Sverige, och det är fruktansvärt. Nu får tullen nya befogenheter och resurser tre år i rad för att stärka gränsskyddet.
Men vi har också skärpt lagstiftningen så att minimistraffet om någon påträffas med ett skarpladdat vapen är minst två år i fängelse. Rör det sig om grövre brottslighet handlar det om många fler år än så. Politikens roll är att prioritera och fokusera på denna typ av problem. Jag tycker att dessa åtgärder går i rätt riktning.
Kan vi dessutom använda det nya vägpaketet som är på gång i Europa, där Sverige är pådrivande för nya regler inom transportsektorn, kommer vi att kunna kontrollera en del av den illegala trafik som skapar så mycket stök och oro på svenska vägar. Vi jobbar hårt med frågan, men jag lyssnar gärna på förslag och synpunkter från olika aktörer.
Men framför allt har Tomas Eneroth en nära dialog med branschen om ordning och reda på vägarna. Det innefattar också trygghetsfrågorna för chaufförerna.
Mikael Damberg (S):
Det är bra att vi är inne på ungefär samma tanke. Regeringen har startat ett arbete för att se över hur vi inte bara ska ha regler för ordning och reda på vägarna utan också hur kontrollverksamheten ska fungera, vilket är exakt det Thomas Morell är inne på. Vi menar att yrkestrafiken ska präglas av sund konkurrens med sjysta villkor och god arbetsmiljö. Då måste reglerna inte bara finnas där utan också följas.
Därför har vi tillsatt en utredning som ska se över hur kontrollverksamheten av yrkestrafiken ska bedrivas för att förbättra förutsättningarna. Utredningen ska ta fram förslag för detta men också föreslå en samlad organisationsform för kontrollverksamheten för att uppnå större slagkraft. Jag ser fram emot att polisen med sin växande organisation kommer att kunna göra fler kontroller och jobba smartare.
Jag ser också fram emot att vi kommer att få förslag på hur man på ett smart sätt kan skapa en samlad organisationsform för bättre kontrollverksamhet. Vi ska ha ordning och reda på vägarna och god arbetsmiljö för chaufförerna.
Mikael Damberg (S):
Ludvig Aspling har frågat mig om jag avser att verka för att våldsbejakande imamer som utgör säkerhetshot ska kunna portas från moskéer och om jag anser att en svensk version av restricted leave policy skulle vara användbar. Lagen om särskild utlänningskontroll, ofta benämnd LSU, är ett verktyg för att hantera utlänningar som bedöms utgöra säkerhetshot mot Sverige. Potentiella terrorister kan hindras från att komma in i eller att stanna kvar i Sverige.
En utredning arbetar för närvarande med att se över bland annat LSU . Syftet är att åstadkomma en ändamålsenlig, effektiv och överskådlig reglering som samtidigt är förenlig med ett väl fungerande skydd för grundläggande fri- och rättigheter. I vissa avseenden uppfattas lagen som svårtillämpad, och lagstiftningen är i behov av en översyn. I en hemställan till regeringen har Säkerhetspolisen efterfrågat att vissa bestämmelser i lagen förtydligas och görs mer ändamålsenliga och att luckor täpps till.
De frågor som Säkerhetspolisen har tagit upp i sin hemställan är omhändertagna av utredningen. Uppdraget tar också om hand de frågor som väckts i riksdagens tillkännagivande om LSU. Av utredningens direktiv framgår bland annat att utredaren ska överväga hur kontrollen av de personer som bedömts utgöra ett säkerhetshot, och som inte kan utvisas, ska förstärkas.
Det system som finns i Storbritannien och som i frågan benämns som restricted leave policy påminner om det kontrollsystem som LSU-utredningen nu överväger. Det är viktigt att lagstiftningen i stort ses över och särskilt att kontrollsystemet för dessa personer skärps. Eftersom utredningens arbete pågår kan jag inte i dag redogöra för vad utredningen kommer att föreslå, men jag ser fram emot att utredaren redovisar sitt uppdrag inom kort, nämligen senast den 31 mars 2020.
Mikael Damberg (S):
Ju mer man läser om detta och jämför systemen, desto mer ser man att det finns fler likheter än skillnader. Sedan finns det skillnader, precis som interpellanten är inne på. Bostadsorten är definitivt en sådan annorlunda reglering där man i Storbritannien går längre än vi gör enligt den svenska lagen. Å andra sidan har vi, precis som de, systemet med anmälningsplikt som också begränsar rörligheten och möjligheterna att agera över hela landet.
Det gör att polisen har bättre koll på dem och även begränsar deras möjligheter att agera i Sverige. Om jag ska tolka det som att man ska arbeta som imam har man inte rätt att arbeta som imam i Sverige heller, eftersom man inte har rätt att arbeta. När jag läser om det brittiska systemet sägs det att man inte får jobba inom vissa sektorer och att man inte får ha vissa jobb.
Men man får de facto i Storbritannien ganska ofta ha vissa jobb. Så har inte vi konstruerat vårt system. Vi är därför generellt tuffare kopplat till arbete enligt LSU på detta område. När det gäller frågan om man har rätt att arbeta har man inte rätt att arbeta i Sverige enligt den svenska lagstiftningen.
Jag har tidigare sagt, och det kanske blir en sådan diskussion framöver, att LSU-skrivelsen till riksdagen kanske ska växa i omfång och så vidare. Men då måste man också vara mycket noga med att vi inte har med för mycket information, eftersom vi vill att Säkerhetspolisen i första hand bedriver ett hemligt arbete i fråga om detta och inte avslöjar sina metoder. Framför allt handlar det om att öka tryggheten för oss i samhället. Därmed är det inte säkert att allting ska redovisas och öppet diskuteras i alla sammanhang.
Men om det finns önskemål från riksdagspartierna om att denna LSU-skrivelse är felaktigt utformad har jag tidigare sagt att det måste föras en diskussion i ordnade former om skrivelsen ska utvecklas framöver. Jag hittar inte några exakta skrivningar i mina underlag nu. Men jag kan ta upp biståndsfrågan, alltså försörjningsstödsfrågan. Den generella principen är att man inte automatiskt har rätt till försörjningsstöd i Sverige.
Men det akuta försörjningsbiståndet, om man står utan någonting, har man rätt till. Det gäller även dessa individer. Om jag läser och förstår det brittiska systemet rätt är det snarlikt. Det innebär att även om man riskerar allt har man rätt till någon form av nödbistånd i Storbritanniens system. Jag kan inte ta gift på detta, men det är så jag och mina jurister har förstått det när vi har läst om det brittiska systemet. Jag säger därför igen att det kan finnas en skillnad på marginalen.
Men i första hand är syftet också på detta område att vi inte ska ha någon allmän bidragsgivning till dessa personer eftersom de inte har rätt att stanna i Sverige och inte har rätt att jobba i Sverige, och de ska ut ur Sverige när det är möjligt.
Mikael Damberg (S):
Det är en svår fråga eftersom jag inte har sett intervjun. Jag vet inte exakt hur han tänkte, men det kan mycket väl vara de frågor vi diskuterar här - rätten att arbeta, rätten att få bostadsbidrag och rätten att vistas var man vill, det vill säga friheten att inte gå till en polisstation och anmäla sig flera gånger i veckan.
I många fall där LSU tillämpas har man dessutom möjlighet att använda hemliga tvångsmedel, vilket i stor utsträckning inkräktar på den personliga friheten för de personer som vi ser utgör ett stort säkerhetshot mot Sverige. Jag tycker fortfarande att det är lite oklart hur Sverigedemokraterna tänker kring imamfrågan och begränsningar, för precis som interpellanten säger är det ganska komplicerat.
Jag tror därför att vi måste läsa utredningen i dess helhet. I den kommer systemet att beskrivas, och nya förslag om begränsningar kommer att läggas fram. Finns det ytterligare tankar om hur vi kommer framåt får vi väl diskutera det då, men då kanske man också ska tänka igenom det legala. Detta är nämligen juridik, och det måste landa i tydlig juridik. Vi kan inte ha begränsningar i frågor som har väldigt nära koppling till mänskliga fri- och rättigheter utan att det finns en tydlig juridisk ram för det.
Jag vill bara påminna om att det redan är straffbart att offentligt uppmana andra att begå terroristbrott och att finansiera terroristbrott i eller utanför en moské. Ett förbjud för imamerna att predika eller besöka moskéer skulle kunna vara problematiskt i förhållande till grundlagsstadgade rättigheter.
Då måste man i så fall hitta en sådan gräns, för jag tror inte att vi är betjänta av en lagstiftning som undergräver våra mänskliga fri- och rättigheter i ett läge där vi har en lagstiftning och en säkerhetstjänst som försöker försvara våra grundläggande mänskliga fri- och rättigheter.
Mikael Damberg (S):
Mikael Oscarsson har frågat statsministern på vilket sätt han avser att agera för att ändra rutinerna för tjänstevapen och vapenhantering för att förhindra fler stölder från Regeringskansliet. Interpellationen har överlämnats till mig. Säkerhetsarbetet i Regeringskansliet innehåller flera delar som tillsammans bidrar till att skapa en hög skyddsnivå. Bevakningstjänster är en del av det arbetet.
Regeringskansliet har för detta ändamål efter en offentlig upphandling anlitat ett företag för att tillhandahålla bevakningstjänster. Vapen ska inte kunna försvinna från Regeringskansliets lokaler. Att vapen har försvunnit från bevakningsföretaget är självklart mycket allvarligt, och det inträffade utreds nu av polisen. Regeringskansliet har också haft dialog med bevakningsföretaget, och olika åtgärder har vidtagits.
Eftersom säkerhetsarbetet i Regeringskansliet omfattas av sekretess kan jag inte gå in på några närmare detaljer om vilka dessa åtgärder är.