Per Lodenius (C):
Centerpartiet värnar assistansen. Centerpartiet värnar individens valfrihet. Vår utgångspunkt är att alla människor kan växa, vill kunna försörja sig själva och vill vara fullt delaktiga i samhällslivet. Men hur ser Socialdemokraterna och Miljöpartiet - och faktiskt också Vänsterpartiet - på assistansen? Hur försvarar och förklarar man regeringens trippelstöt mot assistansen?
Regeringen räknar inte upp schablonen för timkostnaden för assistansen till samma nivå som löneuppräkningen. Det kommer att slå ut många mindre assistansbolag, vilket i sin tur ger sämre valmöjligheter och valfrihet för brukarna. I regleringsbrevet till Försäkringskassan ger man order om strängare tillämpning av lagstiftningen när det gäller assistansen. Försäkringskassan ska bidra till att bryta utvecklingen av antalet timmar i assistansersättningen.
Man tillsätter också en utredning med syfte att dra ned på kostnaderna, enligt direktiv som är beslutade av regeringen. Samtliga tre åtgärder är alltså regeringsbeslut som inte riksdagen har att besluta om. Det är en trippelstöt från regeringen direkt riktad mot assistansen.
Vi är många som ifrågasätter regeringens intentioner med assistansen och dess tydliga fokus på resurser, men att Vänsterpartiet försöker plocka poäng i frågan ter sig lite ironiskt, kan jag tycka. De har nämligen själva möjliggjort den politik regeringen nu bedriver. Står inte Vänstern för den politik man i andra sammanhang säger sig stödja? Hur kunde Vänsterpartiet gå med på detta i budgetförhandlingarna med Socialdemokraterna och Miljöpartiet?
Eller gjorde man helt enkelt en dålig budgetförhandling, som man nu försöker lappa och laga så gott det går? Herr talman! Centerpartiet värnar den grundläggande intentionen med lagen om stöd och service. Det är en rättighetslag som ger personer med stora funktionsnedsättningar möjlighet att leva som andra. För Centerpartiet är dessutom principen att den som behöver assistans också själv ska ha makten att bestämma både vem som ska ge assistans och hur den ska utföras, vilket inte alltid är en självklarhet.
Den som efter en omprövning får mindre än 20 timmars assistans i veckan kan gå från att ha en stor grupp utövare av assistans att välja mellan till att bli hänvisad till den assistans som erbjuds av kommunen. Det begränsar brukarens möjlighet att själv styra över sin assistans. För Centerpartiet är det i stället självklart att alla brukare ska ges likvärdiga möjligheter att bestämma över sin egen assistans.
Gällande bestämmelser föreskriver också att ett beslut om assistansersättning ska omprövas efter två år. Skälen till omprövning grundar sig i det faktum att behov kan ändras över tid, men för en del är det faktiskt ganska osannolikt att tillståndet skulle förändras på två år. Då tvåårsomprövningarna dessutom ofta är en mentalt påfrestande process för berörda anser vi i Centerpartiet att systemet måste förenklas. Herr talman!
Det är inte fel att se över assistansen och LSS. Det behöver ständigt göras som inom alla politikområden, vilket jag också sa i mitt första anförande. Men regeringspartiernas utgångspunkt har varit att minska kostnaderna. Det visar inte minst trippelstöten mot assistansen från regeringspartierna Socialdemokraterna och Miljöpartiet med stöd av Vänsterpartiet.
Syftet med utredningen borde i stället vara att undersöka hur assistansen kan förbättras och stärkas utifrån individens behov och hur valfriheten för individen värnas - allt med syfte att nå målet att kunna leva som andra och med det också vara en del av samhället och samhällsutvecklingen.