Anders W Jonsson (C):
Då ska vi återigen ha en debatt om ANDTS. Precis som många har sagt lade regeringen för ett år sedan fram en proposition på det här området. Jag vill hålla med den socialdemokratiska ledamoten om att det här är ett otroligt viktigt dokument. Det är ett styrdokument för alla i Sverige som jobbar förebyggande inom området.
Då är det desto mer beklagligt att regeringen efter att riksdagen för ett år sedan avslog propositionen inte väljer att ha en dialog med socialutskottet för att hitta en majoritet för det här väldigt viktiga dokumentet. I stället lägger man fram det som en skrivelse. För dem som lyssnar på debatten kan jag berätta att när det gäller en skrivelse kan riksdagen inte göra annat än att lägga den till handlingarna. En proposition kan man däremot avslå.
Om det här hade varit en proposition är jag övertygad om att den, precis som för ett år sedan, hade fått avslag, fru talman. Det är lite förvånande att regeringen inte ser möjligheten att skapa en bred majoritet här. Desto bättre är att det på området finns ett antal positiva signaler. Av de ingående delarna står A för alkohol.
Där har vi sedan några år tillbaka en positiv utveckling vad gäller att totalkonsumtionen i Sverige minskar. Den började minska under tidigt 2000-tal bland ungdomar, vilket var mycket glädjande. Kort därefter började den också minska vad gäller vuxna. Det finns egentligen ingen som vet vad det beror på. Men utvecklingen är positiv, och den har skett i en tid då vi har haft en kraftig liberalisering på området.
Tillgängligheten har ökat, det är enkelt att beställa från utlandet och marknadsföringen har varit ganska fri i medierna. Trots det är det en vikande tendens. Icke desto mindre har vi problem på det området också. Det handlar om de som har ett riskbruk och de som faktiskt är fast i ett beroende av alkohol. Där får det, även om totalkonsumtionen sjunker, förödande konsekvenser.
Vi har efterlyst att det inom ramen för strategin borde finnas betydligt tydligare anvisningar för hur vi i Sverige ska jobba för att ge de människor som har ett alkoholberoende eller för den delen ett riskberoende hjälp med att komma ur det och hantera det. Det saknar vi, fru talman. Det andra området där det är en positiv utveckling gäller rökningen.
Där har vi i Sverige en internationellt sett väldigt låg förekomst av att man röker tobak. Det är, i olika mätningar, nere på 7-8 procent. Det är oerhört glädjande siffror. Just bruket av tobak i form av rökning får ju förödande konsekvenser och är orsak till en väldigt stor belastning på det svenska sjukvårdssystemet. Det sjunker och fortsätter att sjunka.
Men även här har riksdagen efterlyst ytterligare åtgärder för att minska rökningen. Man borde fokusera på det som är verkligt farligt och som verkligen utgör ett hälsohot: rökningen. Jag är den första att säga att andra nikotinprodukter, som snus, e-cigaretter och så vidare, definitivt inte är några hälsoprodukter. De har också negativa effekter på hälsan, vilket har visat sig framför allt under senare år.
Men det är trots allt rökningen som är den riktigt stora faran för folkhälsan och inte minst för individen. I debatten för ett år sedan handlade den främsta kritiken gentemot regeringen om narkotikapolitiken. Där är regeringen helt låst vid att bara prata om nollvisionen. Det är bra att vi ska se till att arbeta förebyggande och att så få människor som möjligt ska fastna i ett narkotikaberoende.
Sverige ligger på ganska låga nivåer internationellt sett. Men när det gäller de människor som faktiskt får ett narkotikaberoende är problemet att vi i Sverige är oerhört dåliga på att se till att de får vård och behandling som gör att de överlever och inte drabbas av svåra sjukdomar.
Jag har flera gånger sagt i den här talarstolen att Sverige hör till de länder som har högst dödlighet inom EU vad gäller människor som har ett narkotikaberoende. Det är helt oacceptabelt. Man kan också se det från riksdagens sida i och med de tillkännagivanden gentemot regeringen som vi nu föreslår. Det gäller två ytterligare områden, utöver de som kom förra året.
Det handlar om att se till att inom kriminalvården, där många har ett narkotikaberoende, erbjuda betydligt bättre vård. Dessutom ska man se till att öka tillgången till naloxon och se till att det kan användas mer. Det är snart bara regeringen och Socialdemokraterna som har denna oerhört märkliga låsning i dessa frågor.
Världshälsoorganisationen och numera vår egen expertmyndighet Folkhälsomyndigheten säger att det är dags att vi i Sverige börjar fundera över om kriminalisering av själva bruket faktiskt kan vara en av orsakerna till den höga dödligheten. Det vägrar den socialdemokratiska regeringen att ta till sig.
Man tror, tycker och tar inte reda på fakta, utan man låser sig i en diskussion om nolltolerans. Det är djupt olyckligt. Jag hoppas verkligen att vi under kommande år kan hitta en samsyn i detta och tar till oss vad forskningen och expertisen visar och inte minst vad vår egen expertmyndighet Folkhälsomyndigheten pekar på.
Jag står bakom Centerpartiets reservationer, och jag yrkar bifall till reservation 40.