KBLab/rixvox huggingface dataset:
Helene Petersson (S):
Då tror jag inte att Margareta Cederfelt lyssnade riktigt ordentligt. För jag sade just det, att diskrimineringslagstiftningen har fått en ny skrivning där man har tagit med könsöverskridande identitet eller uttryck. Det var också därför som vi förra året avvaktade lite i konstitutionsutskottet. Vi ville se hur man behandlade detta i diskrimineringslagstiftningen, om det fanns en möjlighet att i det sammanhanget också plocka upp hets mot folkgrupp.
Men jag har en fråga till Margareta Cederfelt. Om ni, som ni har skrivit i utskottets ställningstagande från majoritetens sida, är beredda att stoppa in frågan i Yttrandefrihetskommittén undrar jag: Varför är ni inte beredda att ställa er bakom vår reservation?
Eller varför kunde vi inte få en gemensam utskottstext där man faktiskt hade gett ett uppdrag till regeringen att se över och göra en utredning av om det skulle vara relevant att också ha den skrivningen när det gäller hets mot folkgrupp?
Helene Petersson (S):
Ja, men det är ju två helt skilda lagstiftningar. Diskrimineringslagen är inriktad på en individ. Om individen heter Kalle eller Mona, eller vad den nu heter, så är det den individen. Men hetslagstiftningen är kopplad till om det sker någon hets mot personerna just för att de tillhör denna grupp.
Där har vi plockat in homosexuella. Vi har tagit med sexuell läggning som då också omfattar bisexuella. Men eftersom transpersoner inte ingår i gruppen sexuell läggning för att det är kopplat till en könsidentitet omfattas inte den gruppen. Sedan gällde det att det inte skulle finnas belägg för att de här trakasserierna sker.
Folkhälsoinstitutet har gjort en ganska stor undersökning där man har tittat på homosexuellas, bisexuellas och transpersoners hälsotillstånd. Man har, som jag nämnde i mitt anförande, också sett att gruppen transpersoner ligger högre när det gäller de här hotsituationerna, trakasserierna.
Då kan man, som sagt, verkligen fundera över om detta inte är hets mot en folkgrupp eller en grupp personer. Det är precis det vi vill utreda. Det är precis det vi vill titta på, för det har inte gjorts någon utredning eller någon ytterligare direkt forskning eller översyn av det här. Vi säger inte att det ska skrivas in, men vi vill att man verkligen utreder detta.
Det är alltså en skillnad på diskrimineringslagstiftningen och lagstiftningen när det gäller hets mot folkgrupp.
Helene Petersson (S):
Det är spännande att höra Cecilia Wigström tala så varmt för denna lagstiftning och säga att ni har varit pådrivande under hela tiden. Då undrar jag vilka skäl som gör att ni inte redan i dag kan ställa upp på att ge regeringen ett direktiv.
I utskottets ställningstagande står det att belysning kan komma att ske. Det finns alltså inga garantier. Det finns inget som lovar att Yttrandefrihetskommittén kommer att ta upp den här frågan. Vi tycker att frågan är så viktig. När man hör att det handlar om eftertanke och analys, att det finns många skäl och att vi behöver mer underlag tycker jag att det låter som om Folkpartiet faktiskt tycker som vi i denna fråga också.
Varför är ni då så rädda för att ge regeringen i uppdrag att ge tilläggsdirektiv så att vi är säkra på att Yttrandefrihetskommittén verkligen tar upp detta? Cecilia Wigström säger "när Yttrandefrihetskommittén lämnar sitt förslag". Jag hoppas att det kommer att bli så, men det finns inga garantier.
Varför vill ni inte ställa upp och se till att det kommer att ske en utredning?
Helene Petersson (S):
Om det vore så väl att frågan låg hos Yttrandefrihetskommittén, men det gör den inte. Vi har lyft in den. Ingvar Svensson lyfte in den, och jag höll med och tyckte att det vore bra om den kom på bordet. Men frågan finns alltså inte med i Yttrandefrihetskommitténs arbete och planering. Kommentaren var: Vi plockar med oss den. Vi undersöker.
Man kan inte säga att det pågår något arbete. Det vet vi inte. Det finns inga garantier för det. Yttrandefrihetskommittén har ett brett mandat. Vi har försökt att lyfta in meddelarskyddet också i denna kommitté. Men bara för att man som kommittéledamot har lyft upp frågan finns det inga garantier för att frågan kommer att utredas.
Är Folkpartiet inne på samma linje som vi och verkligen vill ha en utredning ska ni rösta för vår reservation. Regeringen gör mycket arbete och har gått in med diskrimineringslagstiftningen, som jag tycker är jättebra. Se till att man verkligen får garantier för att vi får ett tilläggsdirektiv i kommittén.
Då kan man vara garanterad och säker på att frågan kommer att behandlas av Yttrandefrihetskommittén, men så är inte fallet nu i dag.
Helene Petersson (S):
Tack, kulturministern, för svaret! Jag har en viss förståelse för att kulturministern inte vill föregripa det arbete som pågår i Regeringskansliet. Vi fick besked i dag om att kulturministern kommer till KU nästa vecka för information. Jag är ändå lite otålig, och det är inte bara jag som är det. Vi har nämligen en hel bransch som också är otålig.
Vi har 77 tidningar som inte riktigt vet vilket regelverk som kommer att gälla efter den 1 januari 2009. Branschen har levt med denna osäkerhet i två år. Nu har vi fått ett besked från kommissionen att det är ett befintligt stöd och att ändringarna inte har ändrat klassificeringen.
Det här är ett bra och tydligt besked som innebär att ändringarna kan genomföras, vilket kulturministern också skriver i svaret, utan att något företag skulle riskera att behöva betala tillbaka det. Min första fråga till kulturministern är: Kommer riksdagens beslut från 2006 med justeringarna av presstödet att träda i kraft den 1 januari 2009? Det är just detta besked branschen väntar sig.
Ska jag och branschen tolka det ministern skriver i svaret som att det faktiskt kommer att bli så eller öppnas det bara upp en möjlighet efter kommissionens svar och det här är ett citat därifrån? Det nya presstödet som vi tog beslut om 2006 öppnar många möjligheter. Det är inte bara det att stödnivån höjs, vi sänker också inträdeskraven.
Det finns många tidningar som har jobbat hårt på att försöka nå upp till de här nivåerna, och för dem är det ett mycket viktigt besked. Jag koncentrerar mig i denna omgång på om det kommer att bli ett genomförande den 1 januari. Min andra fråga är om regeringen i så fall har övervägt några övergångsbestämmelser.
Det finns nämligen en del i det nya regelverket där vi går från 51 procent eget redaktionellt material till 55 procent. Eftersom hela branschen i två års tid har levt i osäkerhet finns det, vad jag har hört, tidningar som är lite oroliga för om man kommer att kunna leva upp till detta. Regelverket går ju bakåt i tiden.
Stödet 2008 baseras på vad som har hänt 2007, och eftersom man levde i ovisshet 2007 kan det finnas tidningar som är på gränsen. Frågan är alltså: Har ni tittat på övergångsbestämmelser eller vet vi kanske till och med att det inte finns några tidningar som behöver det?
Det kanske är klart att alla har möjlighet att även 2008 i så fall få stöd. Det är ett väldigt viktigt besked, och jag tycker att det är regeringens ansvar att verkligen se till att inte några tidningar kommer i kläm i så fall. Svaret ska vara inne den 7 december.
Det är ett par veckor dit. Jag tror att branschen skulle ta det som ett bra tecken om vi här i kväll kunde få beskedet att de nya reglerna gäller från den 1 januari 2009.
Helene Petersson (S):
När det gäller övergångsbestämmelserna har man kanske inte diskuterat om sådana skulle behövas, för då var det ett halvår framåt. Nu kommer det med kanske tre fyra veckors varsel att man ska ändra de här reglerna. Jag hoppas att det inte drabbar några tidningar, för det kanske är så illa att man inte bara får försämrade villkor utan att man även förlorar stödet.
En annan förändring i det nya stödet är att vi faktiskt inte har någon avtrappning. Gällande den förändring som genomfördes tyckte man ju från utredningens sida att det inte fanns någon anledning att stoppa in mängder med pengar i tidningar som var på väg att försvinna från marknaden.
Vi får hålla frågan under bevakning, för om detta korta varsel innebär att tidningar blir lidande, då är det inte bra. När det gäller den andra delen säger kommissionen att första steget i förfarandet avser ett befintligt stöd. Det är väl det man får titta på.
Det är bra att kulturministern säger att man ska fortsätta att försvara också storstadsstödet. Vi hade en departementspromemoria angående detta för någon månad sedan där regeringen lade fram ett förslag om att man skulle drastiskt förändra villkoren för storstadspressen. Det förslaget drogs tillbaka efter framför allt kritiken från myndigheterna och JK.
Jag tycker alltså att Justitiekanslerns yttrande verkligen är något man ska titta på nu. Man säger att syftet med stödet och alla förändringar som har gjorts inte väsentligt har förändrat det. Då kan man också ifrågasätta vad det är som har hänt under resans gång.
Jag vet att vi har ställt den frågan till kulturministern tidigare, men nu har vi det svart på vitt att här måste vi från Sveriges sida gå in och argumentera att vi ju faktiskt inte har gjort några förändringar. Det har inte skett någon större förändring i omvärlden som skulle ha de konsekvenserna att man så drastiskt behöver förändra detta stöd.
Det finns också en annan sak som jag tycker att Justitiekanslern pekar på väldigt väl, och det är vilka konsekvenser det får för yttrandefriheten men framför allt vilka effekter ett förändrat storstadsstöd får när det gäller monopolsituationen. Kommissionen lyfter upp att vi har en konkurrenssituation mellan stater, men här är det även en konkurrenssituation inom nationen.
Det har egentligen inte EU-kommissionen med att göra, kan vi tycka. Men det kommer att bli en väldig förändring om någon av de här tidningarna försvinner. Då har vi en ännu starkare monopolsituation på den svenska tidningsmarknaden. Då är det en stor koncern som gäller, vilket vi också har diskuterat tidigare. Det är koncernen Bonnier som kommer att ha hela den stora mediemarknaden runt om i Sverige.
Det är ingen situation som är bra. Kulturministern har till och med ett uppdrag från riksdagen att titta på hur det ser ut i mediemonopolsituationen. Det finns mycket i den här biten. Framför allt när Justitiekanslern pekar på konsekvenserna för yttrandefriheten tycker jag att det är tunga argument som regeringen måste ta med sig och titta ordentligt på när det gäller skrivelsen tillbaka till kommissionen.
Helene Petersson (S):
Om man ska sammanfatta det här så kommer stödet i alla fall att genomföras från och med den 1 januari 2009. Det är ett väldigt bra besked. Om vi återgår till klagomålen var det lite intressant i den skrivelse som kom härifrån. Flera tredje parter har lämnat uppgifter till kommissionen. Kulturministern säger ju nu att också ett danskt tryckeri har gjort det.
Kommissionens avdelning har hållit flera möten med bland andra branschorganisationer och företag. Det är något nytt - åtminstone känner inte jag igen det. Klagomålen känner jag igen, men inte mötena. Är det något som kulturministern har vetat om under resans gång? Jag vill lyfta fram en sak till. Jag har hört att ministern har varit i Bryssel i veckan, eller kanske till och med i helgen, och diskuterat de här frågorna.
Om det är riktigt känns det bra att frågan har lyfts från tjänstemannanivå upp till politisk nivå. Det är också en av de saker som vi har tagit upp tidigt i processen; vi tycker inte att det ska vara en diskussion utan papper och på tjänstemannanivå.
Om vi nu har papper och om ministern har varit i Bryssel ser jag det som en positiv ändring av inriktningen på hanterandet. Det finns som sagt många delar i dokumentet som verkligen behöver bemötas. Det sägs att det finns 20 betalda tidningar i Stockholmsområdet - låg, hög och tabloid.
Man måste tala om att det är stödet till dagstidningar, det vill säga prenumererade allmänna nyhetstidningar och inte vilka tidningar som helst. Göteborg plockas också upp som ett exempel. Men där har vi inte haft den problematiken över huvud taget. Det finns många punkter där regeringen och ministern verkligen kan göra mycket.
Jag utgår från att ministern tar ett stort ansvar för det här och att vi får behålla ett rejält och ordentligt presstöd även i fortsättningen.
Helene Petersson (S):
Tack, statsrådet, för svaret! Det är ett långt svar där jag tycker att statsrådet mest lägger problemen i knät på branschen och inte ser sitt ansvar och sina egna möjligheter att göra något. Jag kommer från Småländska höglandet. Detta område har länge varit det träindustritätaste området i landet. 80 procent av Sveriges träindustri finns i Småland. Det betyder ungefär 20 000 arbetstillfällen.
Det gäller inte bara husfabriker utan sågverk, underleverantörer som tillverkar takstolar, inredningar, fönster, dörrar, möbler och allt annat som är kopplat till boendet. Den 28 februari minskade Trivselhus personalstyrkan från 320 till 181 personer. På en gång blir 139 personer utan arbete. Under hela vintern har det varit rubriker om varsel i våra tidningar hemma.
Myresjö varslar ytterligare 50 och är nu uppe i 79. Smålandsvillan varslar ytterligare 50, Finndomo ytterligare 100 och lägger ned en fabrik. Jag kan göra listan hur som helst med sådana rubriker. På ett halvår har över 1 000 arbetstillfällen försvunnit i min kommun och grannkommunen, och då talar jag bara om dem som har varit kopplade till just träindustrin.
Totalt har 7 000 av Skogs- och Träfackets medlemmar varslats i landet, alltså 23 procent av hela medlemskåren. Av alla varsel hamnar ungefär 93 procent i arbetslöshet. Det rör sig om 6 500 arbetslösa träindustriarbetare. Samtidigt har vi ett jättestort behov av och en stor efterfrågan på bostäder. Det saknas inte förslag till åtgärder, fru talman.
Statsrådet och statsrådets kolleger har inte saknat uppvaktning. Landshövdingar, varselsamordnare, branschorganisationer och trähusledningar har både skrivit till och besökt statsrådet. Men vad har hänt? Ingenting! Den enda hänvisning som har kommit är att vänta möjligtvis till vårbudgeten eller till att reglerna för ROT-avdraget ska bli klara.
Den 27 november träffade statsrådet en delegation från TMF, Trä- och Möbelindustriförbundet. Efter det mötet kunde man i tidningar hemma läsa att nu fanns det förhoppningar att statsrådet hade insett problemen. Frågan är om det var så. Både jag och branschen betvivlar det. Nu skriver vi den 17 mars, fyra månader senare, och fortfarande har ingenting hänt.
Branschen vill hjälpa till att hitta lösningar. De hade med sig förslag vid besöket i november. De har skrivit ett brev i februari med ytterligare åtgärdsförslag. De regionala varselsamordnarna i Smålandslänen har lämnat förslag. Landshövdingarna har uppvaktat regeringen. Men vad händer? Ingenting! Nu kommer detaljerna i det aviserade ROT-avdraget.
Ett av förslagen från branschen, varselsamordnarna och landshövdingarna har varit att låta ROT-avdragen också gälla nyproduktion av småhus. Men inte ens till att gälla nybyggnation av friggebodar sträcker sig regeringens förslag. Jag betvivlar att regeringen inser problemet.
Helene Petersson (S):
Frågan är vad regeringen har gjort för att folk ska vara tvungna att vara mer försiktiga.
Jag tycker att statsrådet lägger problemet i knät på branschen när han i sitt svar skriver om de höga produktionskostnaderna och de omfattande kvalitetsbristerna, att det är viktigt att produktionen blir effektiv och kvalitativ och att den rådande lågkonjunkturen kan verka dämpande på produktionskostnaderna.
Är det en förhoppning om att vi ska ha sänkta löner inom denna bransch? Ska trähusindustrin lägga sig på en mycket lägre nivå och erbjuda sina arbetare att stanna kvar på jobbet men med sänkt lön?
Den jobbpolitik som statsrådet hänvisar till i svaret har inte gett de effekter som åtminstone vi hade hoppats på. Det har i stället blivit tvärtom. Löper man risk att bli arbetslös får man dubbelt straff. Man får en stor sänkning i a-kasseersättningen och höjd skatt på grund av att jobbskatteavdraget inte faller ut. Då är det självklart att folk blir försiktiga.
Regeringen har inte gjort någon större insats för att dämpa denna oro. När det gäller att ha en löpande kontakt med branschen uttalade statsrådet vid sin träff den 27 oktober att det skulle tillsättas en bostadsgrupp och att branschen skulle få möjlighet att vara med i denna. Vad har hänt med den? Har den försvunnit?
Eller väntas den med vårpropositionen så att man kan ha en löpande diskussion med branschen? Det senaste brevet från branschen skrevs till näringsministern i februari.
Branschen fick ett kortfattat svar där Näringsdepartementet tackade för brevet och meddelade att man tagit till sig synpunkterna men att brevet överlämnats till statsrådet Odell. Har statsrådet Odell sett detta brev?
Där finns många synpunkter och förslag från branschen på vad man faktiskt kan göra. Statsrådet sade att jag ingår i ett parti som vet hur man bereder. Självklart vet vi det, men ser vi att det fordras snabba åtgärder vet vi att det går att göra saker mycket snabbare.
Man kan framföra det i propositioner till riksdagen och få det åtgärdat. Det finns mycket som kanske inte behöver göras i propositionsväg heller. Både vi och branschorganisationerna har plockat upp upprustningen av miljonprogramsområdena. Jag nämnde förut ROT-avdraget och att det också ska kunna omfatta nyproduktion. Man kan tidigarelägga offentliga investeringar.
Statsrådet tog själv upp att kommunerna kommer att ha dåligt med pengar. Det beror ju på vad regeringen har satsat på och att man har lagt för lite pengar på kommunerna. Man har satsat på skattesänkningar. Det är en prioritering som i dag får ett stort bakslag. Det finns saker att göra, statsrådet.
Helene Petersson (S):
Jag håller med statsrådet. Det är klart att vi ska hushålla med statens medel. Men då gäller det också att göra prioriteringar. Var gör pengarna mest nytta? Hur kan vi få i gång de branscher som har problem i dag? De behöver stimulanser, inte kompensation. Vi ska inte kompensera de här branscherna.
Det är viktigt att stimulera, så att vi får i gång byggandet. Vi vet ju såväl att det byggs för lite, och det har statsrådet själv påpekat. Vi behöver fler bostäder. Vi behöver fler flerfamiljshus. Göte Wahlström nämnde alla våra besök.
Under mina sex år i riksdagen har jag regelbundet varje år under ett flertal heldagar varit ute tillsammans med Skogs- och Träfacket och besökt upp emot ett hundratal träindustrier runt om i Jönköpings län. Det finns förslag. Det finns hur många möjligheter som helst. De vill inte att man permanentar en massa åtgärder.
Därför tycker jag att det är helt galet att det förslag till ROT-avdrag som ni kallar något annat, HUS-avdrag eller något sådant, permanentas. Det är också en subvention till dem som har det bättre ställt. Det gäller att prioritera var vi lägger statens resurser. Då handlar det om att stimulera dessa branscher. Det är inte att ge bort pengar.
Det är att skapa arbetstillfällen i stället för att folk ska behöva gå ut i arbetslöshet. Det finns åtgärder. Branschen har talat om det. Jag tycker att statsrådet verkligen ska läsa det här brevet. Jag uppfattade en liten skakning på huvudet så jag antar att Mats Odell inte har sett det. Jag rekommenderar starkt att statsrådet gör det.
Helene Petersson (S):
Jag vill ställa en snabb fråga. Ge mig ett skäl, Björn Leivik, till att ni inte vill ge ett tillkännagivande. Du säger att det pågår arbete med att skriva och att man tittar på ett direktiv. Men fortfarande förutsätter ni att man gör det på andra sidan. Ger vi ett klart och tydligt tillkännagivande härifrån måste regeringen plocka upp det. Jag förstår inte detta.
KU ska vara det vakande ögat över just dessa frågor. Det är demokratins kärna. Jag hoppas att vi får ett regeringsskifte i höst. Det är lätt att en fråga kommer att glömmas bort eller falla undan. Det är inte säkert att direktiven nu hinner bli färdiga. Det kan bli något som släpar med. Vi har sett vad som kan hända vid ett regeringsskifte.
Ge mig ett skäl till att ni inte vill ha ett tillkännagivande.
Helene Petersson (S):
Björn Leivik förutsätter att direktiven kommer innan sommaren är slut. Det är ju bra att de i varje fall dyker upp. Sedan var det ett tillkännagivande vi hade inom KU. Inom radio- och tv-frågor och digitaliseringen vet jag att vi hade ett tillkännagivande. Vi skickade tillbaka frågor till regeringen. Jag tycker inte att vi ska vara rädda för den här biten.
Är det något som vi tycker är viktigt, och vi är fullständigt överens i sakfrågan, menar jag att riksdagen ska stärka sin ställning. Tycker vi detta ska vi tala om det för regeringen. Det finns väl ingen anledning att låta dem på andra sidan vattnet ta upp det om de vill. Vi ska tala om att vi har upptäckt detta. Det är jätteviktigt, och det ska ni ta upp i någon form.
Är det så att regeringen inte tycker att man vill ta med det i ett direktiv måste den ändå återkomma till riksdagen och förklara varför man vill inte vill plocka upp det. Jag tycker att det är att stärka riksdagens ställning och riksdagens makt.
Helene Petersson (S):
Det är knappt ett år sedan vi debatterade minoritetsfrågor utifrån propositionen Från erkännande till egenmakt . I dag är det motioner från allmänna motionstiden 2009 som är föremål för KU:s behandlingar. En del av motionerna ligger inom samma område som behandlades förra våren. Därför följer vi upp den reservation som vi hade då angående tillsyn av minoritetsspråkens användning, bland annat inom äldreomsorgen.
De förändringar som beslöts i våras har nyss trätt i kraft, och förändringar behöver tid på sig. Därför har vi inte några säryrkanden i de motioner som berör exempelvis älvdalskan eller utvidgning av förvaltningsområdet för finskan.
Det kommer säkert att behövas fler reformer på detta område och säkert också ökad utvidgning, men vi ser också att det är fler kommuner som vill finnas med och slå vakt om de nationella minoritetsspråken genom att själva ansöka om att få finnas med inom förvaltningsområdet för finskan eller samiskan, och det är bra. Vi har fått kritik av Europarådets ministerkommitté.
En del kommer säkert att bli åtgärdat genom vårens riksdagsbeslut, men det gäller att inte slå sig till ro med det. På det här området finns det mycket kvar att arbeta med för att vi med stolthet ska kunna säga att vi lever upp till minoritetsspråkskonventionerna. Herr talman! Därför tror vi inte att det är tillräckligt med bara uppföljning.
Remissinstanserna och diskrimineringsombudsmannen påtalade det i samband med behandlingen av propositionen Från erkännande till egenmakt . Finns det ett tillsynsansvar för en myndighet, Länsstyrelsen i Norrbotten eller möjligtvis Socialstyrelsen, får beslutet och uppdraget en större tyngd.
Det finns också möjlighet för enskilda människor att framföra klagomål och anmäla brister när kommunen inte uppfyller kraven på tillgång till äldreomsorg på de nationella minoritetsspråken. Det är bra att det utförs djupintervjuer med personer som talar minoritetsspråk och att Socialstyrelsen fortsätter att göra brukarundersökningar där även befolkningen som talar minoritetsspråken ingår.
Detta påbörjades redan under den förra mandatperioden, och det är bra att det fortsätter även nu. Det kommer säkert fram en hel del som kan åtgärdas på ett ganska enkelt sätt, men vi anser att det behövs en instans som har ett tillsynsansvar. Övrig äldreomsorg sker ju under tillsyn, så varför skulle inte denna del omfattas? Herr talman!
Jag vill också tillägga att det är viktigt att tillsyn sker även på förskolans område, men reservationen baseras denna gång på en motion som behandlar äldreomsorg på minoritetsspråk. Med det, herr talman, vill jag yrka bifall till reservationen.