KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lena Ek (C):
Jag vill tacka interpellanten Sara Karlsson och också Jens Holm, som har anslutit till debatten om EU:s handel med utsläppsrätter. Jag har varit engagerad i dessa frågor i väldigt många år.
Jag och regeringen tycker att det är oerhört viktigt att EU:s kanske skarpaste klimatverktyg fungerar bra och med den spänst som det måste göra för att kunna klara förväntningarna från både engagerade och intresserade människor och framför allt ur miljöperspektiv. Det är också viktigt att miljöintegriteten finns där.
Eftersom detta nu är ett marknadsbaserat system tror jag inte på prisregleringar och korridorlösningar, det vill säga att man ska sätta prisgolv och pristak. Jag tror att man måste fundera väldigt mycket över vad man kan göra för att se till att de vanliga marknadsfunktionerna mellan utbud och efterfrågan fungerar så bra som möjligt i handelssystemet.
Vi kommer naturligtvis att analysera kommissionens förslag noga och de sex olika alternativen. Vi kommer också att diskutera med våra partner i Europa, de som verkligen vill se till att EU är duktigt på klimat, så att vi har en möjlighet att gå till 30 procent.
Något som vi också måste fundera över i det här sammanhanget och gör det ändå viktigare är att Kina nu har försöksverksamhet i sju stora regioner med Cap and Trade. Det är ett handelssystem med tak som i varje fall är kusinliknande med det vi har i EU. Det är sju regioner som var och en är större i utsläpp än vad Sverige är enskilt. Det innebär att vi har en möjlighet att få en större global diskussion om handel med utsläppsrätter som vi måste ta.
Då måste vi också visa att vårt eget system fungerar bra.
Lena Ek (C):
Jag välkomnar denna diskussion och är inte alls rädd att ta debatten. Några saker måste jag dock påpeka.
Nyss lyssnade jag på interpellationsdebatten om hälsofrågor där fyra ledamöter från Socialdemokraterna deltog, och det vore kanske klädsamt att jämföra vad man säger i olika interpellationsdebatter. Utsläppen från sjöfarten orsakar 50 000 för tidiga dödsfall i Europa per år.
I Sverige orsakar dålig luftkvalitet mer än 3 000 för tidiga dödsfall. Man kan räkna med allt mänskligt lidande innan dess, man kan räkna med frånvaro från jobbet, man kan räkna med alla sjukvårdskostnader och människors livskvalitet. Jag ska inte ta upp tiden med att gå igenom hur allergiframkallande det är.
Men jag ska ta upp tiden med att påpeka att de här förhandlingarna påbörjades 2003 och drevs mycket konsekvent och kompetent av Lena Sommestad som miljöminister. För att ha framförhållning är det viktigt med långa tidsled och globala överenskommelser för all industri. Det gör omställningen lättare, bättre och mindre kostsam.
Den här diskussionen påbörjades 2003; den har pågått i tio år. År 2008 togs beslutet i den internationella sjöfartsorganisationen. Det ser många andra branscher som väldigt goda ledtider när det gäller regelförändringar. Det är inte alla branscher som har fått en sådan global överenskommelse.
Det kanske är dags att titta på det bränsle som används i dag. Bunkerolja är egentligen en restprodukt från raffinaderierna, och därför är den billig. I svavelkontrollområdena tillåts i dag bränslen med en halt om 1,0 viktprocent svavel. Destillatbränsle är det bränsle som redarna behöver använda i framtiden.
Det är en raffinerad produkt som påminner om eldningsolja och har lägre svavelinnehåll, ca 0,1 viktprocent. Det innebär en rejäl minskning. Diesel är hundra gånger bättre än det bränsle som man ska använda från 2015. Vi pratar om hälso- och miljöeffekter från biltrafiken.
Diesel är hundra gånger bättre än det bränsle med högre miljökvalitet som sjöfartsnäringen ska använda. Har Socialdemokraterna ingen miljöpolitik längre? Har ni gått ifrån principen om att förorenaren betalar - polluter pays principal? Har ni ingen diskussion i gruppen om hur ni besvarar och hanterar interpellationer? Det är helt olika budskap i den förra interpellationsdebatten och den här.
Jag ska fortsätta att debattera miljöfrågor med er utmärkta ledamot Matilda Ernkrans om en liten stund. Det måste finnas ett sammanhang i hur man hanterar frågorna. Sjöfartsverket har i dag sagt att deras siffror är föråldrade. Det kan jag förstå. Situationen är tekniskt en helt annan i dag än när man tog fram underlaget 2008.
Jag har besökt dem som tillverkar reningsutrustningen för båtar för dem som väljer att inte använda det miljövänliga bränslet utan vill ha någon form av katalysatorer eller scrubbers. Det är svenska jobb på Alfa Laval i Södertälje som ska ta fram dem. Kostnadsbilden är en helt annan. Därför har Sjöfartsverket i dag sagt att man kommer att göra om sin utredning. Resultatet väntas om ett par månader.
Det ska bli mycket intressant att se det materialet. Tiderna förändras.
Lena Ek (C):
Allra först: Jag tror att vi är överens om att miljökrav driver innovation och driver fram ny teknik. Det är någonting som är oerhört viktigt för att svensk industri ska vara konkurrenskraftig i ett längre perspektiv.
För att detta ska fungera och för att man ska ha tid på sig att ställa om är det ganska bra om det tar en viss tidsperiod. De svenska förhandlingspositionerna, mina vänner, sattes 2003 av Lena Sommestad. Hela frågan var färdigförhandlad i IMO 2008. Det är väldigt långa ledtider för en teknikomställning. Det har de som framställer bränsle tagit ad notam.
Vi har diskuterat detta med de olika bolag som kan förse sjöfarten med de nya bränslena, och de kommer att finnas där i tillräcklig mängd till 2015. De bolag som tillverkar reningsutrustningen, alltså scrubbers, har tagit detta ad notam.
Jag talar om Wärtsilä, som jag har varit och besökt, och jag talar om Alfa Laval i Södertälje söder om Stockholm, som jag har varit och besökt. Det är viktigt. Miljökrav i detta sammanhang gäller faktiskt, men det verkar i denna debatt som att de inte gäller här och nu, utan de gäller för någon annan.
Det handlar om det allra bästa sättet att klara ökade miljökrav, vilket vi faktiskt måste ha eftersom detta handlar om miljö och människors hälsa.
Om man nu tror på polluter pays principle, alltså att förorenaren betalar, vilket Matilda Ernkrans förtjänstfullt driver i väldigt många debatter i just denna kammare, handlar det faktiskt även om sjöfarten. Det är inga små mängder vi talar om. Sjöfartens utsläpp när det gäller svavel och kvävedioxid kommer att överstiga landbaserade utsläpp 2020.
Det är inga småslattar vi talar om i detta sammanhang, faktiskt inte. Därför tycker jag att det är viktigt och rätt - och det har varit alla regeringars position sedan 2003 - att dessa krav ska fram. De ska fram internationellt, och det ska vara en tidsrymd som medger omställning. Det finns många i industribranschen som har tagit det ad notam och faktiskt plockat fram den nya tekniken.
Om vi nu talar om var SECA-områdena finns och hur det påverkar just stål och massa ligger Rotterdam inom SECA-området. De fartyg som anlöper Rotterdam har alltså precis samma krav på sig som de som anlöper eller för den delen går in i och ut ur Östersjön. Den finska regeringen har valt ett annat sätt. De har valt att begära en förlängning.
Detta är inte godkänt än. Jag vet inte vad kommissionen kommer att komma fram till, men jag kan konstatera att kommissionsordförande Barroso i ett väldigt tydligt brev har talat om att han inte är beredd att medverka till några dispenser.
Därför har den svenska regeringen generellt sett jobbat med näringspolitiken på ett annat sätt, nämligen genom att i budgeten sänka bolagsskatterna generellt med 22 miljarder och lägga 12 miljarder på forskning. Vi har också plockat fram en ny innovationsstrategi för att hjälpa svensk industri att klara den omställning man måste klara för att finnas med på marknaden.
Konsumenterna världen över kommer nämligen att ställa krav på god miljöstandard och spårbarhet, och jag tror att det gäller överlevnad för svensk massaindustri att kunna visa att man har god miljöstandard också i sina transporter.
Lena Ek (C):
Jag tror att vi är överens om att principen om att förorenaren betalar ska fortsätta att stå stark i Sverige. Jag tror att vi är överens om att det är viktigt att de miljöregler vi ska ha beslutas i god tid och helst beslutas i globala överenskommelser. Nu har vi precis en sådan på plats, på ett område med oerhört allvarliga risker.
Vi pratar om 50 000 för tidiga dödsfall i Europa per år, mina vänner, för att inte tala om sjukskrivningar, mänskligt lidande, sämre livskvalitet och allergier som följer med i denna situation. Vi pratar om att sjöfartens utsläpp kommer att överskrida samtliga landbaserade utsläpp 2020. Lastbilar, personbilar och alla transportslag jobbar med att förbättra sin teknik och bli mer miljövänliga. Det måste också sjöfarten göra.
Jag vill att vi ska ha en stark och tydlig sjöfartsnäring i detta land. Jag vill att vi ska ha en tydlig, stark och konkurrenskraftig träindustri och stålindustri. Men vi får inte hantera de här frågorna som de som var emot elektrifiering eller emot digitalisering gjorde. Det handlar om innovation, forskning och utveckling.
Regeringen lägger 22 miljarder på att sänka bolagsskatten för att skapa ett bättre näringsklimat och 12 miljarder mer i forskningspengar för att ge möjlighet att utveckla innovationsstrategier, och jag kan hålla på länge och räkna upp vad som finns i den här verktygslådan.
Socialdemokraterna väljer i det läget att gå emot den enda globala, i tid hanterade och beslutade ordningen som finns när det gäller de här oerhört allvarliga miljö- och hälsoeffekterna. Vi har dessutom ett historiskt stort, strategiskt paket när det gäller infrastruktursatsningar.
Ni kommer att behöva bilda regering med ett miljöparti som straffbeskattar landsbygden med 50 miljarder i sin budget, och vi har i den här debatten inte hört ett ord om några socialdemokratiska satsningar i skuggbudgeten. Men det blir nog fler interpellationsdebatter, och jag ser fram emot dem.
Lena Ek (C):
Christina Karlsson har frågat mig vilken strategi jag har när det gäller att undersöka och komma till rätta med förgiftade havsbottnar längs Västernorrlandskusten. Flera myndigheter är inblandade i arbetet med att kartlägga och åtgärda förorenade havsbottnar. Naturvårdsverket och Havs- och vattenmyndigheten ansvarar för den samordnade miljöövervakningen. Övervakningen är uppdelad i en nationell del och en regional del under länsstyrelserna.
Länsstyrelsernas del finansieras delvis av medel från miljöövervakningsanslaget. Vad gäller det statliga bidraget för efterbehandling av förorenade områden ansvarar Naturvårdsverket för att samordna, prioritera och administrera det. Länsstyrelserna ansvarar för att identifiera förorenade områden inom länet.
Det stora flertalet av Västernorrlands 20 högst prioriterade områden med stora risker för föroreningsspridning ligger inom de kustnära kommunerna. Vid samtliga dessa områden pågår någon form av utredning eller efterbehandlingsåtgärd. Ungefär hälften av dessa områden omfattar även förorenade sediment. Anslaget Åtgärder för havs- och vattenmiljö är ett anslag som ska användas för insatser för att förbättra, bevara och skydda havs- och vattenmiljöer.
Medlen används bland annat för kalkning, vattenförvaltning, fiskevård och åtgärder som ska syfta till att förbättra havsmiljön. Utöver de insatser som således redan pågår inom miljöövervakning, havsmiljöarbete och sanering av förorenade områden är jag övertygad om att berörda myndigheter ser allvarligt på situationen och kommer att hitta lösningar för ytterligare undersökningar och åtgärder.
Jag vill i sammanhanget klargöra läget när det gäller Christina Karlssons beskrivning att anslaget till havsmiljöarbetet har minskat och att det i sin tur skulle ha minskat länsstyrelsens möjligheter till undersökning av förekomsten av miljögifter. Anslaget är nu tillbaka på den nivå, omkring en halv miljard kronor, som det låg på före den kraftiga ökning som skedde av särskilda skäl under ett enskilt år, 2012.
I budgetpropositionen föreslås att anslaget bibehålls de kommande åren, vilket ger en långsiktig säkerhet som underlättar för både länsstyrelser och Havs- och vattenmyndigheten i deras planering. Jag kan försäkra Christina Karlsson om att vår ambition för havsmiljöpolitiken inte har sänkts.
Vi har nu också en särskild myndighet etablerad med ansvar för att genomföra en sammanhållen svensk politik för hav och vatten, med målet att havet och dess resurser ska utnyttjas på ett hållbart sätt och så att livet i havet bevaras.
Lena Ek (C):
Jag skulle vilja tacka för den här interpellationen. Det är ett mycket viktigt ämne som berör de människor som bor i de här områdena i vardagen. Därför är det mycket bra att vi har den stora Havs- och vattenmyndigheten som har ett överordnat ansvar för detta.
När det gäller sanering av de här områdena sätter Naturvårdsverket nu i gång med sin samordnande uppgift. Det är många myndigheter som behöver finnas med i det här arbetet. De har precis satt i gång detta, och det är bra.
I 15 av de högst prioriterade områdena i Västernorrland pågår åtgärder, och i mer än 30 områden pågår utredningar och förberedelser för åtgärder. I storleksordningen 18 av Västernorrlands 20 högst prioriterade områden med stora risker för föroreningsspridning ligger i kustnära kommuner.
I samtliga av de här områdena pågår någon form av utredning eller efterbehandlingsåtgärd. Hälften av de här områdena omfattar även förorenade sediment, som nämndes särskilt. I många av de här prioriterade områdena i Västernorrland finns ett ansvar för föroreningarna, det vill säga hos dem som har släppt ut detta.
Det är ett särskilt problem när det kanske är företag som är nedlagda, har slutat med sin verksamhet eller flyttat. Men så är det inte alltid. Det är också viktigt att se till att förorenaren tar ansvar för sina föroreningar. Det är också någonting som Länsstyrelsen i Västernorrland håller på med. De här utredningarna och åtgärderna drivs genom länsstyrelsens tillsynsarbete.
Länsstyrelsen har fått statliga medel för både direkt tillsyn och specifika tillsynsprojekt, och en del av dem har också koppling till förorenade havssediment. Det här innebär sammantaget att de myndigheter som vi har i det här landet som har ett övervaknings-, tillsyns- och åtgärdsansvar nu har satt i gång ett arbete för att se exakt vad man kan göra och hur det här ser ut.
I många fall är också ett saneringsarbete påbörjat.
Lena Ek (C):
Det här är väldigt allvarliga frågor, och de visar vikten av att vi har en stark miljölagstiftning i Sverige, särskilt när det handlar om tillståndsgivningen för verksamheter som hanterar farliga kemikalier.
Nu har vi en situation inom Västernorrlands län och särskilt längs kusten där det finns många områden som är utpekade för misstänkta giftutsläpp. Det pågår en intensiv verksamhet för att se var det är, vilka gifter det handlar om och vilken påverkan de har. Arbetet försvåras naturligtvis av klimateffekterna och av landhöjningen.
Det är alldeles rätt, jag håller helt med om det. Det vi kan göra är att se till att våra expertmyndigheter för det första försöker att titta på vad det egentligen handlar om. Havs- och vattenmyndigheten har det uppdraget och har ett anslag på ungefär en halv miljard.
Naturvårdsverket har också ett ansvar för att samordna de myndigheter som arbetar med andra aspekter av de här frågorna och har precis påbörjat detta. Länsstyrelsen har en pågående kartläggning av områdena. Jag tror att det kommer att komma fram ganska allvarliga resultat av länsstyrelsens stora undersökning av havsbottnar. Rapporten kommer om inte alltför lång tid.
Särskilt bekymmersamt tycker jag att det är att man kan anta att den kommer att visa att det finns högre halter av DDT och PCB än vad man har trott. Att det finns höga halter av kvicksilver har varit känt sedan tidigare, och det i sig är naturligtvis allvarligt.
Tidigare har man bedömt att de här gifterna ligger stilla på bankarna och att det inte sker någon urlakning i och med att det lagras nya sediment ovanpå fiberbankarna. Men de absolut senaste rönen visar att det möjligen kan vara så att gasbildning som uppstår i bankarna gör att gifterna frigörs.
Det finns undersökningar där man tittar på äggen hos havsörnar, och det finns i olika vetenskapliga sammanhang forskningsprojekt som adresserar de här problemen. Det vi kan göra är att se till att man för de områden som utpekas som allvarligast drabbade försöker hitta åtgärdsprogram.
Jag har alldeles nyss redogjort för att det för de allvarligaste kategorierna just nu pågår mycket arbete. Det är naturligtvis otroligt viktigt. Jag kan inte nu uttala mig om resultatet av de olika undersökningarna.
För att kunna åtgärda misstänkta allvarliga miljöproblem är steg ett att man skaffar sig kunskap om hur det ser ut och att åtgärdsprogrammen sätts i gång på de ställen där man redan vet att problemen finns. Så är det i Västernorrland, eftersom det pågår arbete i 15 av de högst prioriterade områdena. I 30 områden pågår utredningar och förberedelse.
Där är vi alltså på väg, och så får vi försöka göra det här så gott det går. Grunden är att det måste finnas en samordnad kunskap, eftersom det har visat sig att det man trodde förut kanske inte stämmer då bankarna beter sig på ett annat sätt. Det är någonting som är ganska nytt.
Lena Ek (C):
Jag tror att Christina Karlsson och jag är lika bekymrade.
Under senare tid har vi varit i kontakt med Naturvårdsverket om hur samordningen av miljöövervakningen fungerar, att Havs- och vattenmyndigheten arbetar som det är tänkt med dessa undersökningar, ser på tillståndet och vad man kan göra för att åtgärda det.
Här ingår även Naturhistoriska riksmuseet och naturligtvis Länsstyrelsen i Västernorrland, som har en mycket viktig funktion i detta sammanhang. Dessutom har Livsmedelsverket ett stort ansvar liksom Socialstyrelsen och Kemikalieinspektionen.
Ansvaret för att så snart som möjligt samordna åsikter, kunskap och förslag på åtgärder från de olika myndigheterna har Naturvårdsverket, och de har påbörjat det arbetet.
Innan man kan besluta om åtgärder är det viktigt att ha klart för sig varför sambanden inte verkar fungera som man trott att de skulle göra, varför bankerna beter sig på ett annat sätt än man trodde att de skulle göra och varför halterna är högre i dessa områden än i resten av Östersjön.
En del kunskap finns, men vi måste få mer kunskap om de nya sambanden för att veta vilka åtgärder vi behöver vidta. Det är fråga om stora områden med havsströmmar och landhöjning. Klimateffekten berör också vatten. Dessutom har vi de stora regn som framöver kommer att komma mer frekvent och som vi planerar för. Regnen kommer även om vi satsar allt på att nå tvågradersmålet när det gäller klimatet.
I det här läget har vi gjort vad som kan göras. Vi får återkomma till denna diskussion när vi ser resultatet av underökningen.
Lena Ek (C):
Det är viktigt att försöka att styra om miljöpolitiken från projekt och enskilda förbud i enskilda detaljer. Vi måste ha ett mycket större systemtänkande. Vi måste basera vår politik på ekosystemtjänster, och vi måste fundera över hur olika faktorer påverkar varandra i miljöpolitiken. Anita Brodén har förtjänstfullt gått igenom skillnaderna vad gäller miljöbudgetar.
Jag tror att vi väldigt mycket behöver se till att miljöfrågor hanteras inom olika områden och att det blir en naturlig del att tänka på miljö, förutom att vi försvarar miljöbudgeten och det utgiftsområdet. En historisk järnvägssatsning är otroligt viktig hur miljösynpunkt.
Att lyfta forskningsanslagen med 12 miljarder mer är oerhört viktigt. Innovationsstrategin som regeringen har lanserat är också oerhört viktig.
Inom miljöteknikstrategin, om man nu ska tala om intressanta uppdrag, har Vinnova 65 miljoner för forskning och kunskapsutveckling inom miljöteknik, Innovationsbron har 10 miljoner till inkubatorsatsning som är väldigt spännande och lyfter fram ny teknik. Energimyndigheten och Vinnova har en innovationsupphandling som är jätteviktig liksom Vinnovas testbäddar.
Det satsas 30 miljoner på det förra och 36 miljoner på testbäddarna. Det är otroligt viktigt. Man talar om inspiration och spännande ny teknik, vad det innebär och vilken betydelse det har att miljötekniken utvecklas för basindustrin. Jag var med och förhandlade om handeln med utsläppsrätter under min tid i EU-parlamentet.
Vi bestämde då att ta undan en del av utsläppsrätterna för att bekosta europeiska satsningar på carbon capture and storage, det vill säga att avskilja växthusgaser. Men det var också lika mycket pengar för att satsa på alternativ energiteknik och utveckling av detta.
Det är fantastiskt roligt, särskilt för mig som var med när det föddes, att i dag kunna konstatera att Sverige har fått maximal utdelning. Det är tre svenska projekt som har valts ut. Det är Pyrogrot i Skärblacka inom Billerudskoncernen. Det är Gobigas, andra etappen, i Göteborg Energis förgasningssatsning. Det är Vindpark Blaiken, som också är väldigt bra.
Det innebär väldigt mycket. Vi måste ha den samlade satsningen. Miljökrav och miljöstandard driver på teknikutvecklingen. Vi ska satsa på ny infrastruktur, forskning och utveckling för att få fram kunskap och underlag till de produkter som sedan ska industrialiseras.
Det är den kombinationen som leder Sverige framåt både när det gäller miljö och våra miljömål men också när det gäller konkurrenskraft och jobb.
Lena Ek (C):
Ja, det pågår mycket som är bra. Jag tittade snabbt igen igenom Socialdemokraternas förslag och måste ärligt talat säga att jag har väldigt svårt att se vad som är nytt.
Det är jättebra att ta ansvaret för ny teknik och ny utveckling, lokalt samarbete, samarbeten mellan privata aktörer, länsstyrelser, företag och forskare. Ju mer vi kan göra det i Sverige, desto bättre är det. Men i miljöteknikstrategin finns innovationsupphandlingsuppdragen till Vinnova och Energimyndigheten.
Det finns fokuseringar på stadsplanering och hållbart byggande, inklusive saker som gatubelysning, vattenförsörjning, effekt- och avfallshantering, nya bränslen, energieffektivisering - alltihopa detta. Innovationsstrategin lyfter fram test- och innovationsverksamhet inom hållbar stadsutveckling. Och vi har en organisation och struktur för att ta hand om avknoppningar från universitet.
I Lund har vi svensktoppen inom clean tech i anslutning till Lunds tekniska högskola. Jag välkomnar verkligen Socialdemokraternas satsning, men jag måste säga att jag inte ser vad som är nytt. Dessutom har vi förstärkt forskningsanslagen ordentligt i den senaste budgeten, och miljöforskningen får rejält höjda anslag.
Jag vill igen lyfta fram Energimyndighetens arbete som oerhört viktigt och där det också finns mycket pengar och möjligheter - precis det som Matilda Ernkrans talar om.
För att gå över till vad som kommer ut ur det här systemet finns det enorma möjligheter till arbetstillfällen och konkurrenskraft genom att tillvarata det som vi har i Sverige när det gäller skog och vatten och vår kunskap inom alternativ energi och det som handlar om värme, kyla och elproduktion.
Vi sammanfattar det här i många olika sammanhang.
Allra senast diskuterade jag med Kinas klimatförhandlare om hur vi ska kunna samarbeta för att överföra allt det som kommer fram ur de svenska tekniksatsningarna så att det blir till ännu mer nytta för jobben naturligtvis men också för miljön i ett globalt sammanhang.