Monica Green (S):
Det är möjligt att Nyamko Sabuni vill mer än vad det har uppfattats som. Det uppfattas faktiskt som att jämställdheten har stått still under mandatperioden och att det inte har hänt särskilt mycket. Det är möjligt att det är orättvist och att Nyamko Sabunis strävanden inte har synts tillräckligt mycket. Men nu går till och med Moderaterna ut och säger att de inte är riktigt nöjda och att vi måste göra mer.
De uttrycker tydligt att könsmaktsordningen består trots det man har gjort och att de är beredda att flytta fram positionerna ytterligare. Då uppfattar jag nog det som att det inte bara är jag, Monica Green, som står och klagar på Nyamko Sabuni. Jag menar att det finns ett större tryck i hela samhället på att vi måste se till att ta vara på den kvinnliga kompetensen.
Nyamko Sabuni nämnde högskolesystemet och att kvinnor skaffar sig den utbildning som de behöver. Jag håller med om att kvinnorna har den utbildning de behöver och att de är mycket kompetenta, ofta har högre betyg än män och så vidare. Men de slår i glastaket när de sedan ska väljas in på olika ställen. När det gäller högskolesystemet och universiteten har Socialdemokraterna haft en målmedveten strävan.
Det var väldigt mycket protester när vi ville införa att 6 procent av professorerna skulle vara kvinnor. Det var jättestora protester mot att vi skulle kvotera in en så liten del när det gällde de kvinnliga professorerna. Vi gjorde det ändå, och vi flyttade fram positionerna steg för steg.
Vi har varit stolta över den jämställdhetspolitik som Socialdemokraterna har jobbat med under så många år och att vi har sett till att vi en gång i tiden var världens mest jämställda land. Vi betraktas inte som det längre, utan Norge har gått om oss nu, bland annat på grund av detta med kvinnor i bolagsstyrelserna där man inte tar till vara den kompetensen.
Sedan menar inte jag - där håller jag med Nyamko Sabuni - att det är det enda man ska göra. Självfallet ska vi jobba på många olika fronter. Vi ska jobba med olika sätt att stödja kvinnorna. Vi ska jobba med dialog. Vi ska jobba i en process. Men det ena förtar inte det andra.
Om vi ser på hur det har varit i politiken fanns inte kvinnorna, med några få undantag, för 20 år sedan. De kvinnor som fanns var emot: Nej, vi ska inte kvotera in här, för då kanske det inte märks att jag är någon särskild kvinna! Det fanns kvinnor som var emot varvade listor inom politiken, precis som det nu finns kvinnor i bolagsstyrelserna som inte vill ha konkurrens från duktiga kvinnor.
Vi får vara medvetna om det när vi tar den fajten, att det finns både män och kvinnor som inte vill ändra därför att det är jobbigt med förändring: Tänk om vi tappar kompetens! Vi kanske får in en annan typ av kompetens än vad vi har haft tidigare. Man är rädd för förändring.
Vi får vara medvetna om det, och därför måste vi vara tydliga med att vi ska stödja näringslivet på många olika sätt för att kvinnor ska kunna göra karriär inom näringslivet och så småningom ha möjlighet att få plats i bolagsstyrelser. Visst är det en process, men det ena förtar inte det andra.
Vi socialdemokrater har fastställt våra politiska riktlinjer på vår kongress, och där säger vi att vi ska ändra i bolagsstyrelserna efter valet så att vi tar till vara den kvinnliga kompetensen.