Leif Jakobsson (S):
Jag får först tacka för svaret från Anders Borg. Jag måste säga att jag anar en något annorlunda inställning från finansministern till en bred skatteöversyn än vad vi har hört innan, när jag har fört fram det här kravet. Det är kanske ganska naturligt att Anders Borg inte längre så lättvindigt kan vifta bort vårt förslag. De allra flesta som sysslar med skattefrågor, inte minst forskningen, ser och vet att vi snart är vid vägs ände.
Också den artikel som Saco och LO skrev gemensamt inspirerade mig till att ta upp frågan med finansministern. Det som för två decennier sedan var en modern och banbrytande skattereform, framburen av socialdemokrater och folkpartister, har under olika riksdagsmajoriteter urholkats, och speciallösningar har tillkommit.
Snart kan vi inte ens skönja konturerna av det som en gång var ett enkelt och undantagsfritt skattesystem. Det är kanske inte så konstigt. 20 år är en lång tid, och omvärlden är en helt annan nu. Vi har till exempel blivit medlemmar i Europeiska unionen under den tiden. Väldigt många skäl talar för att det är dags. Anders Borgs fögderi har sannerligen inte varit varsamt med principerna i skattesystemet.
Jobbskatteavdraget och behandlingen av pensionärerna, olika arbetsgivaravgifter för olika åldrar, avdrag för tjänster och laborerande med momssatser leder till nya gränsdragningsproblem och nya krav på undantag och särlösningar. Det är inte bra för skattesystemets robusthet, även om man i sitt politiska nit kan prestera argument för var och en av åtgärderna styckevis och delt.
Vi socialdemokrater menar att det finns ett antal frågeställningar som en sådan parlamentarisk skatteöversyn ska ta itu med. För det första behövs en rejäl genomlysning av demografins påverkan på skatteinkomsterna de kommande decennierna. Vid förra skatteöversynen, den som S och FP stod bakom, hade Moderaterna ståndpunkten att välfärdsstaten skulle minimeras och att privata försäkringslösningar skulle ersätta en solidarisk skattefinansiering.
I dag är bilden en annan. Moderaterna säger att man står för en skattefinansierad välfärd. Med det är finansieringen av välfärden långsiktigt med skatteintäkter ett gemensamt projekt. För det andra behövs en rejäl analys av hur den ökade globaliseringen framgent påverkar våra skattebaser. Vi ser många exempel på hur företag numera kan välja var de vill skatta vinsterna. Vilken strategi ska Sverige ha på det området?
EU signalerar på olika områden en ambition att mer direkt blanda sig i beskattningen - FTT är en, och harmoniserade bolagsskatter är en mannan. Vad betyder det för Sverige? För det tredje behövs en analys av de framtida skattebaserna i ljuset av både den demografiska utmaningen, globaliseringen och främjandet av tillväxt. Breda skattebaser och låga skattesatser var ledstjärnan vid förra översynen.
Hur kan vi leva upp till detta framgångskoncept i den nya tiden, och vilka skattebaser är stabila framdeles? För det fjärde vill vi söka förenkling och generalisering igen. Skattesystemen ska vara enkla och inte inbjuda till kringgående manövrer. Att branschen skattekonsulter har ökat på senare år och att ordet "upplägg" används alltmer frekvent är ett tecken så gott som något på att det är hög tid att förenkla igen.
Fru talman! En skatteöversyn handlar inte om nästa års skatteskalor och inte heller om enskilda regler eller momssatser, utan det handlar om att skapa en bas för kommande skattepolitik. Därför är Anders Borgs argument om att partierna har olika syn på dagens konkreta skattepolitik inte adekvat som argument.