KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jens Holm (V):
Jag vill tacka miljö- och klimatministern för svaret på min interpellation. Det var ett ganska utförligt svar, vilket jag verkligen vill tacka för, i synnerhet vad gäller kommunikationen med EU. Det är svårt för oss riksdagsledamöter att få full insyn i detta; det är någonting som regeringen sköter.
Det här är en viktig fråga eftersom vi vet att transportsektorn står för en tredjedel av Sveriges totala utsläpp av växthusgaser och att vi skyndsamt måste minska dessa utsläpp. Vi har ju också ett mål om att minska dessa utsläpp med minst 70 procent till 2030. Det är förstås de drivmedel som används i transportsektorn som medför dessa utsläpp.
Det handlar inte bara om den påverkan som diesel och bensin har på klimatet utan också om dessa drivmedels ursprung, alltså om hur de här drivmedlen har tagits fram. Det handlar om den lokala miljöpåverkan, hur arbetare och ursprungsbefolkning har behandlats och så vidare. Det finns mängder med exempel på helt förfärliga omständigheter.
Det gäller till exempel hur ursprungsbefolkningen behandlades vid Shells utvidgning i jakten på att ta fram mer och mer olja i Nigeria, frackning i Nordamerika och hur man tar upp gas och olja i Sibirien i Ryssland. Vi vet också att många länder i Mellanöstern är diktaturer varifrån vi importerar olja.
Därför är ursprunget viktigt vid sidan av klimatmärkningen av drivmedel. Detta är ju en fråga som vi har diskuterat ganska länge. Åtminstone sedan fyra år tillbaka har regeringen haft förslag på hur man ska kunna ta fram en sådan här märkning. Det har även Energimyndigheten haft.
Märkningen vid pump skulle kunna se ut som på papperet jag nu visar. Då skulle man se att bensin - i detta fall - har en väldigt hög klimatpåverkan. Man skulle sedan kunna se ursprunget, alltså varifrån bensinen kommer. Det skulle kunna jämföras med el, som man ser inte har någon klimatpåverkan alls. Man kan, som på papperet jag nu håller upp, se att denna el kommer från Norden och att den kommer från förnybar energiproduktion.
Det här skulle kunna bli en väldigt viktig faktor i att ytterligare få bort de fossila drivmedlen från Sverige och göra att vi väcker uppmärksamhet när det gäller ursprunget och klimatpåverkan av det som vi tankar i våra fordon.
Nu har regeringen meddelat att det ska införas en klimatmärkning av drivmedel, men det ska träda i kraft den 1 oktober 2021. Jag vill påminna om att det är den tredje gången, vill jag minnas, som regeringen skjuter på införandet av märkningen, och det tycker jag inte är riktigt okej.
Vad gäller hur märkningen ska göras tycker jag att det är väldigt viktigt att den finns vid pump. Då säger miljö- och klimatministern att i kommunikationen med EU-kommissionen har de sagt att en sådan märkning inte kan göras vid pump. Men jag har tittat på det utlåtande som regeringen har fått från EU-kommissionen, och där är det en tydlig kritik mot ursprungsmärkning.
Men jag kan inte se att de säger att det absolut inte får göras vid pump. Jag vill därför fråga: Var säger EU att märkningen inte får göras vid pumpen?
Jens Holm (V):
Jag vill börja med frågan om hur märkningen ska göras. Ska den sitta vid pumpen där konsumenten befinner sig vid tanktillfället, så att man kan se den klart och tydligt och den inte går att undgå? Det är på samma sätt som när du köper kött i affären, där du ser om det kommer från Sverige eller om det är importerat från Brasilien.
Eller ska märkningen finnas på en hemsida som man aktivt måste söka upp? Jag är rätt säker på att om den här informationen ligger på en hemsida kommer nio av tio personer inte att söka upp den, utan det blir de mest intresserade som kommer att söka sig till den. Dessutom ska informationen finnas på drivmedelbolagets hemsida, som jag har förstått det, och det är inte helt säkert att informationen kommer att vara jättelätt att hitta där heller.
Jag vill fråga ministern om hon inte anser att det är väldigt mycket tydligare, enklare och bättre konsumentinformation om man kan hitta märkningen vid pumpen, alltså vid köptillfället. Jag tror att ministern tycker det, för det har också varit den svenska linjen. Men då säger ministern att det här har EU-kommissionen sagt nej till. Jag har läst det detaljerade utlåtandet från EU-kommissionen hösten 2019.
Visst, där säger de att ursprungsmärkning kan vara diskriminerande mot andra länder, att det är i strid med artikel 34 om frihandel och så vidare. Men jag ser inte att de klart och tydligt säger att ursprungsmärkningen inte får finnas vid pump, utan deras kritik är ju mot ursprungsmärkning som sådan.
Jag skulle vilja att ministern är tydlig här och berättar på vilket sätt EUkommissionen har sagt att Sverige inte får ha ursprungsmärkning vid pump utan bara får ha information på en hemsida, för jag hittar faktiskt inte den informationen, som jag tycker är viktig för den här debatten.
Jag skulle önska att den svenska regeringen insisterade gentemot Bryssel på att vi får göra märkningen vid pump, för det är den adekvata konsumentinformationen att ge. Jag skulle också vilja fråga ministern varför ni för tredje gången väljer att skjuta upp införandet av märkningen. Först var det tänkt att den skulle införas den 1 januari 2019.
Sedan sköts det upp till den 1 januari 2020 och därefter till den 1 maj i år, och nu säger ni att märkningen ska införas den 1 oktober nästa år. Ministern säger att det handlar om drivmedelsbolagens tid att anpassa sig, och jag har också läst ett pressmeddelande från ministern där hon säger ungefär samma sak. Men drivmedelsbolagen har ju i fyra år vetat att det här är på gång.
Och det är ingen hemlighet att drivmedelsbolagen inte vill ha denna detaljerade märkning av drivmedel, så det finns skäl att tro att drivmedelsbolagen vill förhala införandet så länge som möjligt. Min fråga till ministern är: Varför har ni lyssnat mycket mer på drivmedelsbolagen än på miljörörelsen och konsumentrörelsen, som inget hellre vill än att ha en väldigt tydlig konsumentmärkning av våra drivmedel?
Varför kan vi inte införa märkningen, som planerat, den 1 maj i år eller åtminstone så fort som möjligt? Varför vänta mer än ett år till?
Jens Holm (V):
Jag ställde en fråga som jag tycker är relevant i sammanhanget, men jag fick inte något riktigt tydligt svar. På vilket sätt eller när och hur har EU sagt till Sverige att informationen inte får sitta vid pump men däremot på en hemsida? Som jag sa har jag läst korrespondensen, åtminstone den korrespondens som går att hitta, mellan den svenska regeringen och EU-kommissionen.
Där kan jag inte se att de riktar in sig på att ursprungsmärkning vid pump inte får finnas, utan de har mer ett generellt resonemang om ursprungsmärkning. Jag kan ha fel här. Jag kanske inte har all information. Det är därför som jag ställer frågan, för jag tycker att den är viktig. Jag tycker att det hade varit bra ifall Sverige hade tagit strid för att informationen ska finnas för konsumenten vid köptillfället, för det är då som man når alla konsumenter.
Sedan håller jag med ministern om att huvudfokus är att få bort det fossila helt och hållet. Det är marginalskillnader i hur utvinningen utförs. Den är usel på alla sätt och vis, så den ska bort. Jag tror att en märkning kan skynda på omställningen. Jag tror också att ifall Sverige gör en sådan märkning kan det sedan spridas över världen, för många länder tittar på oss i detta sammanhang.
Med anledning av det här vill jag säga att jag tror att vi kan få märkningen fortare än drygt ett år. Regeringen skulle kunna införa klimatmärkningen nu, så fort som möjligt, och så tar man ursprungsmärkningen lite senare, när man har rett ut frågan med kommissionen. Jag skulle önska att regeringen går fram lite fortare än vad man har planerat.
Jens Holm (V):
Jag vill tacka klimatministern för svaret på min interpellation. Innan corona kom var flygsektorn den sektor där utsläppen ökade snabbast i världen och kanske också i Sverige.
Hade flygsektorn globalt sett varit ett enda land hade dess utsläpp hamnat på plats sju av stora utsläppare bland världens länder. Här i Sverige flyger vi extremt mycket mer än vad vi gjorde för bara 20-30 år sedan.
Utrikesflyget har ökat med 130 procent, och våra utsläpp har ökat med ungefär 60-70 procent sedan 1990. Någonting behöver verkligen göras. Nu kom coronakrisen, denna pandemi. Vi var dåligt förberedda.
Flyget som sektor dog nästan över en natt. Jag kan ha viss förståelse för att någonting behövde göras. Vi fick en proposition till riksdagen från regeringen. Vi hade en dag på oss att reagera på den propositionen. Det är inte särskilt mycket tid. I propositionen fanns stödet till flygsektorn på 5 miljarder kronor.
I propositionen fanns det inga som helst krav på att flygsektorn skulle behöva åta sig att minska sina utsläpp eller göra någon form av motprestationer för att få tillgång till de pengarna. Det är väldigt olyckligt. Vi kan titta på hur Frankrike har hanterat en liknande situation.
De har gått ut med ett stort stödpaket till Air France där de ställer krav på utsläppsminskningar. De säger också att där det finns fungerande tåglinjer där man snabbt kan åka med tåg från en punkt till en annan ska Air France inte köra flygplan. Det är exempel på motkrav som har ställts. Det är fullt rimligt att göra.
En kris är också en möjlighet. Vi ska inte, precis som klimatministern är inne på, upprepa gamla misstag och fortsätta att ge pengar till det som förstör och smutsar ned. Därför vill jag fråga klimatministern om regeringen ser att det kommer att komma framtida stödpaket till flygbranschen.
Jag gissar att det kommer att bli så. Hur väl förberedd är klimatministern då att den gången ställa krav på motprestationer för utsläppsminskningen? Jag tänker att förutom att flyget ska få mål om utsläppsminskningar kan det också vara en sådan sak som att tidigarelägga avvecklingen av flygplatsen Bromma här i Stockholm.
I dag är det inga flygningar till och från Bromma. Men Bromma kommer att finnas kvar till 2038 ifall inte vi och Stockholms stad agerar. Klimatministern säger också att hon förväntar sig att flygindustrin själv ska minska sina utsläpp och ta ett miljöansvar. Men hur följs denna förväntan upp?
På vilket sätt ser klimatministern till att det verkligen blir så?
Jens Holm (V):
Jag kan hålla med klimatministern om att de franska kraven inte är de skarpaste i världen. Men det är ändå någon form av krav, och det uttrycker att man har tänkt till lite längre än att man bara sprätter iväg pengar, om jag får säga så. Det uttrycker att man vill utnyttja det här stödet på något vis, och det tycker jag är rätt.
Det som regeringen säger i sin proposition om miljö och krav är konsekvensbedömningen på s. 7, där det står: Ja, det här kan få påverkan på miljön. Det får man tolka som att det kan få en negativ påverkan på miljön om regeringen går in med pengar till flygindustrin. Jag vill ställa en fråga: Kommer regeringen att avisera nya stödpaket till flyget?
Det vore bra att veta om ministern har koll på det och om regeringen då kommer att ställa någon form av motkrav. Det hoppas jag verkligen, för nu har vi gott om tid jämfört med mitten av mars, då det var tämlig panik på många områden. Jag tänker på flera av de saker som ministern tar upp, till exempel Miljömålsberedningen. Det är intressant.
Vad kommer den att få för deadline, på ett ungefär? Kommer det att bli en långvarig utredning, eller kommer vi att få ett tidssatt minskningskrav för flygbranschen under den här mandatperioden? Exempelvis detta tycker jag vore bra att veta. En annan konkret fråga som rör flygets utsläpp och corona är den fråga som vi avhandlade förra veckan på EU-nivå.
Det finns ett kompensationssystem som heter Corsia för det internationella flyget. Jag tycker inte alls att det är ett bra system. Det handlar om att flygbranschen får klimatkompensera för de växande utsläppen. Det fördes en diskussion på EU-nivå om att man skulle revidera baslinjen och hur mycket klimatkompensation man skulle behöva göra.
Beslutet blev tyvärr att man bara ska förhålla sig till 2019 års utsläpp och inte ta med 2019-2020, som det tidigare beslutet innebar. Sverige röstade ja till bara 2019. Det blev en stor besvikelse för oss i Vänsterpartiet, för vi vet ju inte hur flyget kommer att påverkas i framtiden.
Det vi vet i och med detta beslut är att för de närmaste åren kommer flygbranschen i princip inte att behöva betala en enda krona för sina växande utsläpp eftersom utsläppsnivån 2019 var så pass hög. Jag vill därför fråga ministern: Varför gjorde ni på det viset? Är inte det här ett konkret exempel där ni borde ha sagt ned foten och sagt nej? Borde ni inte ha sagt att ni inte tänker ändra baslinjen för utsläppen?
Fru talman! Jag skulle också vilja veta vad ministern anser om Fossilfritt Sverige, som nämns som ett intressant initiativ. Jag tror att det är 21 handlingsplaner för minskade utsläpp som har lagts fram. Det är näringslivet som driver detta, och även flygbranschen har lagt fram en sådan här handlingsplan. Men Fossilfritt Sverige är ju någonting som branschen själv driver.
Jag ser att det verkar som att regeringen har lagt fram förslaget, men finns det till exempel några pengar från regeringen så att man ska kunna kickstarta och få igång handlingsplanerna? Annars blir det ju mest en god intention från regeringen men väldigt lite verkstad.
Jens Holm (V):
Jag vill börja med att konstatera att klimatministern och jag är överens om att flygets utsläpp måste minska. Den minskning vi har fått nu under corona är inte den form av omställning vi vill ha, utan vi vill ha en strukturerad, organiserad omställning.
Precis som klimatministern sa kommer vi att behöva flyga även i framtiden, men det finns många områden där vi inte behöver flyga och där tåg och höghastighetståg ska vara ett självklart alternativ. Totalt sett är det inte hållbart att utrikesflyget har ökat så otroligt mycket i Sverige som det har gjort. Vi behöver fråga oss: Måste man resa hela vägen till Thailand etcetera för att få en fin semester? Jag tror inte det.
Vad gäller initiativet Fossilfritt Sverige vill jag på intet sätt förringa Svante Axelssons, och inte heller klimatministerns, engagemang i detta. Det har gått få förbi vilken idéspruta och katalysator Svante Axelsson är. Det är ett fint initiativ.
Men det jag lite saknar är ett ledarskap från regeringen, ärligt talat - att samordna de här färdplanerna, som spretar åt lite olika håll, och framför allt att gå in med pengar, som vi i Vänsterpartiet har föreslagit, så att det faktiskt händer någonting. Nu är det dags för nästa fas i detta. Jag välkomnar också att det, om det kommer fler stödpaket, blir någon form av klimatmässiga motkrav på flygbranschen. Så tolkar jag ministern. Det behövs verkligen. Då vill jag skicka med frågan om Bromma.
Ska vi ha den flygplatsen kvar ända till 2038? Arlandas expansion känns ju ganska obsolet nu i dessa tider. Ökad beskattning, både nationellt och internationellt, är också väldigt välkommet. Vad sedan gäller Corsia röstade ju faktiskt Sverige ja, precis som alla andra EU-länder, till 2019 som basår. Ni kämpade väl, men i slutändan röstade ni faktiskt ja till det. Jag vill tacka för den här debatten.
Jens Holm (V):
Jag vill tacka klimatministern för svaret på min interpellation om en grön återstart efter corona.
Jag tror att de flesta är rätt överens om att det är viktigt med sådant som en väl fungerande sjukvård och äldreomsorg, att vi samarbetar och hjälper varandra och att vi har en långsiktighet i politiken. En sådan sak som lagerhållning av läkemedel och material till sjukvården är det viktiga.
Samtidigt har vi under flera decennier haft en politik som har handlat väldigt mycket om just-in-time, om att vi organiserar offentlig sektor enligt new public management och att vi har avreglerat och privatiserat. Med andra ord har vi avhänt oss möjligheten att styra samhället åt det håll som vi vill. Vi har blivit illa rustade för kriser i Sverige.
Jag tycker att det här är viktiga dimensioner som måste finnas med när vi talar om livet efter corona och de möjligheter som vi då har - för en kris är ju inte bara en kris utan också en möjlighet att skapa någonting bättre. För klimatets del kan vi se att utsläppen har gått ned kraftigt.
Man talar om en snittminskning på 7-8 procent under 2020. Enbart i Sverige gick utsläppen bara i april ned med 28 procent. Det märks att vi befinner oss i en kris. Men det är inte den här formen av utsläppsminskningar som vi vill ha, utan vi vill att de ska vara frukten av vårt organiserade och strukturerade arbete för att skapa ett bättre samhälle.
Jag tycker att det som miljö- och klimatministern säger här låter bra och genomtänkt.
Jag skulle vilja ställa en konkret fråga till miljö- och klimatministern, som också är vice statsminister, och den är om regeringen planerar för ett samlat förslag om en rödgrön omstart av Sverige där alla de här dimensionerna som vi talar om nu finns med. På vilket sätt kommer ett sådant förslag i så fall att läggas fram?
Jag tänker också på en sådan sak som finansiella flöden, som klimatministern tar upp. Då tänker jag på våra AP-fonder, som bidrar till skövling av regnskog i Amazonas - det gjordes nyligen avslöjanden om Sjunde AP-fondens placeringar.
Jag tror att en bättre struktur när det gäller våra finansiella flöden och inte minst våra offentliga medel är extremt viktigt i det här sammanhanget. Jag vet att regeringen har lagt fram nya placeringsdirektiv för våra AP-fonder, men de verkar inte riktigt bita, utan pengarna placeras fortfarande i regnskogsskövling och fossila verksamheter. Vad tänker ministern göra åt det? Jag hade några frågor till, men jag antar att jag får återkomma med dem.
Jens Holm (V):
Det är precis som ministern säger; riksdag och regering har anslagit ungefär 240 miljarder kronor i omställningsstöd till privatpersoner, företag och offentlig sektor. Till det finns de 500 miljarder kronorna med gratis pengar, som Stefan Ingves från Riksbanken kallar det, alltså lån till nollränta.
Det som oroar mig är att det hittills inte ställts några krav på motprestationer vad gäller minskade utsläpp. Det skulle kunna vara biologisk mångfald eller andra gröna dimensioner. Nu är vi inte mitt uppe i den akuta krisfasen, som vi var i mitten av mars.
Nu vet vi mycket mer om hur vi kan utforma stödpaket som ger god samhällsnytta, för samhället i stort men inte minst för miljön och klimatet. Det är ett sådant samlat grepp jag skulle vilja se från regeringen.
Det finns också enorm potential i att rulla ut de stora investeringarna, exempelvis att bygga höghastighetsbanorna och att bygga järnväg i andra delar av landet. Det finns konkreta planer för det. Men de ligger ganska långt fram i tiden. Kan man tidigarelägga sådana investeringar? Detsamma gäller järnvägsunderhåll.
Om tågresandet har minskat med ungefär 70 procent på våra järnvägar frigörs faktiskt möjligheten att under långa tider utföra järnvägsunderhåll på ett mer sammanhängande sätt. Jag vet att regeringen anslog pengar - det var väldigt bra. Vi i Vänsterpartiet vill ha mer, så att det kan utföras mer järnvägsunderhåll. Klimatministern nämner initiativet Fossilfritt Sverige, som vi pratade om tidigare.
Det är som sagt ett intressant initiativ. Men det känns som att det verkligen är dags att ta nästa steg, att gå från de 21 färdplanerna och se till att de operationaliseras och att det blir handling av dem. Jag tror att det också är viktigt att se till att handlingsplanerna koordineras, så att det inte blir 21 färdplaner för mer biobränsle, vilket det ser ut lite som i dag i många av färdplanerna.
Man måste ta ett helhetsgrepp och ta med andra viktiga dimensioner, exempelvis biologisk mångfald. Jag instämmer helt i det ministern säger om vikten av att investera mer i välfärden. Kan man tänka sig något klimatsmartare än att låna en bok på ett bibliotek, att vara lärare för 25 elever och lära dem spanska, engelska och matematik eller att vårda människor i omsorg och sjukvård?
Det är verksamheter som har nästan inga utsläpp alls. Offentlig sektor är väldigt klimatsmart. Därför är det även av det skälet bra att investera mer i vår gemensamma välfärd.
På tal om Fossilfritt Sverige vill jag fråga ministern när vi får se ett mer samlat grepp för Fossilfritt Sverige, till exempel mer pengar, så att färdplanerna kan sättas igång i närtid. Vi hörde nu att det inte finns någon tidssatt plan för det omfattande återstartsprogrammet efter corona.
Men jag hoppas att det är något regeringen arbetar med och att vi kan få se ett samlat grepp någon gång efter sommaruppehållet, till hösten. Det behöver Sverige.
Jens Holm (V):
Jag hoppas att det i fortsatta omställningsprogram blir krav på motprestationer för miljön och klimatet.
Jag vill påminna ministern om att när de sex, eller om det är sju, tilläggsbudgeterna har lagts fram under våren har Vänsterpartiet spelat in många förslag om mer pengar till järnväg, mer pengar till underhåll, pengar till Fossilfritt Sverige, mer pengar till att bygga ut välfungerande bredband i hela landet och mer pengar till kollektivtrafiken. Det fick vi också nu.
Det är jättebra, men det kommer att behövas mer. Jag sa tidigare att en kris också är en möjlighet. Om vi tittar tillbaka i historien ser vi att det på 30-talet rådde massarbetslöshet i världen. Vad gjorde president Roosevelt i USA? Jo, han drog igång den nya given, en stor satsning för att skapa framtidshopp och nya jobb i Nordamerika.
Efter andra världskriget gjordes massiva investeringar i återuppbyggnad. Det skapade också stort hopp och framtidstro. I början av 70-talet var det oljekris med skenande priser på olja. Vad gjorde vi då? Jo, vi energieffektiviserade, fasade ut oljepannor i våra hus och satsade på förnybar energi och en del på kärnkraft - det var visserligen inte någon vidare satsning.
Det jag menar är att en kris är en möjlighet. Nu står ett fönster vidöppet för regeringen att satsa brett på välfärden och ge mer pengar dit. Vi kan investera i hållbara transporter, i järnvägen och i höghastighetsbanorna. Sumpa inte den chansen! Låt oss göra det! Låt oss lägga fram ett stort omstartspaket för Sverige som är hållbart!
Jens Holm (V):
Utsläppen från världens flygande har mer än fördubblats de senaste 20 åren. Detta är helt ohållbart, och det strider mot de klimatmål som vi har satt. Ett skäl till denna snabba ökning är att flyget inte betalar någon som helst skatt på det bränsle som man använder. Utöver att detta driver på utsläppsökningen innebär det en subvention med hundratals miljarder kronor. Denna skattebefrielse finns fastslagen i något som heter Chicagokonventionen.
Nästa vecka, tror jag, reser infrastrukturminister Tomas Eneroth till det internationella luftfartsorganet ICAO:s toppmöte i Montreal i Kanada. Här finns chansen att verka för att flygets skattebefrielse ska tas bort. Det är nu det gäller. Jag vill fråga infrastrukturministern om han tänker verka för att flygets skattebefrielse avskaffas vid ICAO:s toppmöte, som inleds nästa vecka.
Jens Holm (V):
Jag välkomnar detta, men jag undrar om infrastrukturministern skulle kunna vara lite mer specifik kring strategin att avskaffa flygets skattebefrielse. Infrastrukturministern säger att han ska ta upp det på ICAO:s toppmöte. Det är väldigt bra. Har infrastrukturministern också byggt upp ett stöd, till exempel inom Europeiska unionen, så att det är fler länder som verkar för att flygets skattebefrielse ska avskaffas?
Det är ju så vi kan få igenom detta.
Jens Holm (V):
Dagens Nyheter har i flera artiklar granskat Sveriges uppköp av billiga och osäkra utsläppskrediter. Krediterna må vara billiga, men klimatnyttan är låg eller ingen alls. Energimyndighetens uppköp av spisar och trädplanteringar i Uganda granskas specifikt.
I Uganda har exempelvis tusentals familjer tvångsfördrivits på grund av Energimyndighetens trädplanteringar. Man talar om luftslott och klimatkolonialism. Med anledning av detta vill jag fråga miljö- och klimatministern vilka slutsatser hon drar av dessa granskningar.
Jag vill också fråga ministern om hon tänker se till att fortsatta uppköp av osäkra utsläppskrediter stoppas för att uppnå våra svenska klimatmål samt om hon tänker verka för att dessa två specifika fall, där Energimyndigheten har varit involverad, ska utredas.