Joar Forssell (L):
Coronapandemin sveper som en storm över världen. I denna storm inskränks demokratin i länder, där ledare passar på att använda corona som ett svepskäl för att inskränka grundläggande friheter och mänskliga rättigheter.
Det här är en ganska speciell kris. Det är en kris som slår genom alla samhällslager, som slår mot hela världen samtidigt och som faktiskt för en gångs skull får hela Sveriges riksdag, från vänster till höger, att förstå - i alla fall i några av ändringsbudgetarna - att välstånd och välfärd hänger ihop. Fru talman!
Jobb och företag slås sönder när efterfrågan minskar, och allra värst är det kanske att människor förlorar livet. Herr talman! Här i Sverige måste vi göra det vi kan för att tackla de utmaningar och enorma belastningar som coronastormen innebär. Vi har gjort mycket tidigare. Vi kommer att behöva göra mer.
Det är ju så att hade vi inte haft livskraftiga företag, människor som går till jobbet eller entreprenörer som skapar något för andra, då hade vi inte heller kunnat finansiera välfärden. Det är det detta handlar om. Det handlar om att se till att välfärden fungerar så att de som jobbar med att aktivt bekämpa viruset får drägliga villkor.
Det som nu ligger på bordet innehåller flera viktiga saker. Det slopade fribeloppet innebär att personer som studerar nu i stället kan hjälpa till och stärka upp i vården.
Men det handlar också om att se till att vi långsiktigt kan finansiera välfärden genom att behålla välståndet, genom att rädda företagandet, genom att se till att människor får behålla jobbet, genom att se till att det finns en ekonomi också i morgon när krisen är över. Fru talman! Kina har inte bara gett oss det här Kinaviruset, covid-19.
Vi ser till att det inte är ekonomi som står i vägen när det handlar om att testa fler och köpa skyddsutrustning och den typ av utrustning som behövs för att vården ska klara av krisen.
När det viruset går över i nästa fas finns det risk att Kina utgör ett annat slags virus, ett virus som köper upp viktiga företag och profiterar när svensk ekonomi ligger i spillror.
Men, herr talman, om det inte finns människor som jobbar, om det inte finns efterfrågan eller om det inte finns företagsamma människor som skapar något kan man inte bygga några intensivvårdsavdelningar. Då kan man inte köpa några ECMO-maskiner. Då kan man inte betala några löner i vården. Det är företagande och människor som arbetar som får detta land och alla andra ekonomier att gå runt.
Det är också av det skälet som vi här och nu behöver göra ändringsbudget efter ändringsbudget för att stärka svensk ekonomi och stärka livskraftiga svenska företag så att de blir motståndskraftiga, inte bara mot den ekonomiska krisen nu utan också mot den typen av hot från andra länder såsom Kina. Fru talman!
Det går inte att ha välfärd utan att först ha välstånd. Därför är det hot som corona innebär mot välståndet också ett hot mot välfärden och ett hot mot de insatser i vården som behövs för att rädda liv. Jag är glad, herr talman, att det som vi röstar om i dag innebär tillfälliga justeringar i a-kassesystemet.
Därför är det bra att vi nu utökar systemet med korttidspermitteringar. Livskraftiga bolag ska inte behöva gå i konkurs därför att de drabbas av en kris som kommer utifrån och som de själva inte rår för eller har gjort något för att förtjäna.
Det innebär att människor får det lättare att finnas kvar på arbetsmarknaden och att vi ser till att företag klarar sina hyror bättre så att de inte slås ut på grund av kostnaderna.
Det är av de skälen som det är bra att vi nu ser till att gåvor till anställda blir omfattade av skattefrihet. Det kan handla om att en kommun delar ut checkar som man kan handla med i det lokala näringslivet. Det är ju något som är bra både för dem som är anställda av kommunen och för näringslivet.
Detta är avgörande för att vi även i framtiden ska kunna ha både välstånd och välfärd, så att vi kan klara av krisen och de kriser som kommer att komma i framtiden. När stormen har bedarrat och röken lagt sig kommer vi att behöva gå vidare och bygga upp mycket av det som har raserats i stormen.
Det är bra både för välfärden och för välståndet, och det är precis det som arbetet vi i Sveriges riksdag nu gör för att stävja coronakrisen handlar om. Fru talman! Jag är också väldigt glad för att Liberalerna i förhandlingarna har fått starkt gehör för detta med att tillfälligt ta bort förmånsbeskattningen på parkering.
Därför, herr talman, är jag väldigt glad över att det som vi röstar om i dag inte bara innehåller många av de ekonomiska bitar som vi har pratat om hittills här i kammaren i dag utan också innebär satsningar på utbildningssystemet så att de människor som kanske blir av med jobbet kan utbilda sig och komma tillbaka starkare på arbetsmarknaden.
Det är klart att det är orimligt att vi från statens håll säger att man inte ska åka kollektivt, att man inte ska åka med andra, men att man måste åka till jobbet eftersom vi har en kris där människor behöver jobba med att rädda liv - samtidigt som man åker på en skattesmäll om man får parkering som förmån.
Det innebär satsningar på kultur och medier, vilket är helt avgörande när vi ser hur demokratin utmanas i land efter land och när vi ser hur grundläggande mänskliga fri- och rättigheter inskränks. Ibland är det kanske nödvändigt med inskränkningar av hur många människor som får samlas på en plats samtidigt. Men det innebär också att medierna behövs ännu mer för granskning, och där är dessa stöd avgörande. Herr talman!
Det är klart att det är positivt att vi fått igenom detta i våra förhandlingar, men det kommer såklart inte att räcka hela vägen. Vi kommer att behöva göra mer. Fru talman!
Det finns också i detta pengar till att skydda barns rättigheter. Det handlar om redan utsatta barn som i isolation blir ännu mer utsatta. Dessa barn behöver vi också se till att hjälpa, och det finns också med i det paket som vi ska rösta om i dag. Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottets förslag. Jag vill påminna om att det kommer att behöva göras mer, och jag vill påminna om att denna storm inte är över än.
Vi i finansutskottet har nu lyckats enas kring ett tillkännagivande om den uppmärksammade frågan om förmånsbeskattning på luncher och på mat som altruistiska människor själva valt att skänka till dem som jobbar i vården.
Men när den har bedarrat kommer vi att behöva satsa på jobb och företagande, på mer utbildning och på att stärka demokratin för att på så sätt bygga ett välstånd så att vi också kan möta framtida kriser.
Det är såklart helt orimligt att en person som jobbar och sliter hårt i vården och gör allt den kan för att rädda liv och som någon annan vill bjuda på en lunch, en lurre, ska åka på en skattesmäll. Det är naturligtvis helt orimligt; det förstår alla. Det var därför vi lyckades enas kring detta i finansutskottet, och det är jag väldigt glad för.
Vad som däremot blir tydligt i våra diskussioner är att det är orimligt att, som man gjort fram till nu, ställa krav på en hårt arbetande, pressad och stressad till exempel sjuksköterska att den ska veta precis vad som ska förmånsbeskattas och inte. Jag ska ge några exempel. Om man får fika, till exempel en bulle, på sin arbetsplats ska det inte förmånsbeskattas. Men om man får en pizza, som ju är ett bröd med pålägg precis som en bulle, ska det förmånsbeskattas.
Men, fru talman, hur är det då med pizzabullen? Hur är det med pizzabullen? Det vet man inte, och det är svårt för en stressad och pressad person som bjuds på en pizzabulle av det lokala bageriet att veta om den ska förmånsbeskattas eller inte. Det är inte bara en skattesmäll; det är också så att vi fram till nu när vi tar detta initiativ har ställt helt orimliga krav.
Extra ändringsbudget för 2020 - Anpassning-ar av reglerna om stöd vid korttidsarbete och tillfälliga anstånd samt ett effektivare informationsutbyte inom Skatteverket m.m. med anledning av coronaviruset Detsamma gäller sallad. Hur mycket frukt ska det vara för att vara fika och fruktsallad? Räcker det med några russin i grönsalladen? Eller räcker det att bananen är skalad och upphackad för att den ska anses vara tillagad som lunch? Jag vet inte. Jag kan inte avgöra detta.
Det finns säkert experter på Skatteverket som kan avgöra detta, men det är helt orimligt att ställa kravet på stressad och pressad sjukvårdspersonal att de ska klara av att göra den bedömningen.
Det är av det skälet, för att man inte i efterhand ska åka på en helt orimlig skattesmäll därför att någon har varit sjyst och skänkt en pizzabulle, en sallad med lite russin i eller något annat, som vi i ett enigt finansutskott med ett tillkännagivande nu försöker få bort denna orimliga förmånsbeskattning.