Jan Björklund (L):
Det sista året med socialdemokratisk regering var barngruppernas genomsnittsstorlek 16,7 barn. Efter katastrofen med borgerlig regering och neddragningar är, hör och häpna, gruppstorlekarna i svensk förskola 2007 exakt densamma, nämligen 16,7 barn. Den våldsamma förändring och försämring som Peter Hultqvist beskriver har skett med den efter ett år med den borgerliga regeringen visar att gruppstorlekarna är exakt desamma.
16,7 barn är genomsnittet. Peter Hultqvist drar alldeles för stora växlar på att statsbidraget blev generellt 2007 i stället för som den förra regeringen hade tänkt sig, 2008. Den väldiga krisstämning som Peter Hultqvist försöker framkalla saknar nog motsvarighet i verkligheten.
När man ställer frågan till Sveriges föräldrar - de flesta kommuner frågar förskoleföräldrar, grundskoleföräldrar, gymnasieföräldrar, särskoleföräldrar och allt vad det nu är - visar det sig att just förskolan är den skolform som föräldrarna är allra mest nöjda med. Jag väljer att kalla det för skolform. Det kommer det nämligen att bli i den nya skollagen. Resultaten och utvecklingen har gått åt rätt håll, Peter Hultqvist. Jag ger gärna ett erkännande.
Till den utvecklingen har Socialdemokraterna absolut medverkat. Jag är kritisk till att Socialdemokraterna, när det gäller grundskolan, har fört en politik som har sänkt resultaten. Men när det gäller förskolan har vi gemensamt i denna riksdag, men under socialdemokratisk regeringsledning, genomfört reformer som har utvecklat förskolan åt rätt håll. Vi fick en läroplan för tio år sedan. Förskolan är på väg in. I den skollag som jag nästa år lägger fram förslag om för riksdagen kommer förskolan för första gången att vara en skolform.
Det är en utveckling som är på rätt väg när det gäller svensk förskola. Resultaten är goda. Alla är nöjda. Och gruppstorlekarna är precis lika stora som under den förra regeringens tid. Den väldiga kriskänsla som Peter Hultqvist försöker framkalla märker aldrig jag när jag är ute i förskolans värld. Visst tycker många föräldrar att det vore ännu bättre om grupperna vore ännu mindre. Den synpunkten hör jag ofta. Men någon kris finns inte, och föräldrarna är överlag väldigt nöjda med svensk förskola. Jag håller med om att vi har ett par problem i förskolan.
Det ena är att vi har svårt att rekrytera förskollärare. Det är ett otroligt slag i luften när ni påstår att det är fler utbildningsplatser som behövs. Problemet är ju att det inte finns några studenter som söker till förskollärarutbildning. Det är det som är problemet. Det är inte att det är brist på platser. Det finns ett oändligt antal platser om det bara fanns de som ville söka dit. Problemet är att ni i 2001 års lärarutbildningsreform gjorde förskollärarutbildningen till en filial till grundskollärarutbildningen.
Plötsligt minskade intresset mycket radikalt. Sökintresset när det gäller att bli förskollärare sjönk väldigt kraftigt under ett par år i början av 2000-talet. Det är svårt att se någon annan förklaring till det än att utbildningssystemet just då helt lades om. Det var ni som gjorde det, och vi kritiserade det. Det blev precis som vi befarade, nämligen att intresset för att bli förskollärare kom att bli lägre. De som kommer in på lärarutbildningen vill bli grundskollärare i stället när det i stort sett är samma utbildning.
Förskollärarutbildningen måste återfå en egen identitet. Jag hoppas att ni är beredda att medverka till det i den lärarutbildningsreform som nu ligger framför oss. Det andra problemet är att vi har ett antal kommuner som systematiskt låter bli att tillgodose kravet på barnomsorgsgarantin. Värst är socialdemokratiska Göteborg som får ständiga anmärkningar från Skolverket för att man inte upprätthåller de tre fyra månaderna i kötid.
Många föräldrar får stå mycket längre i kö med stora och drastiska problem med att organisera privat- och arbetsliv. Där säger vi nu att vi i den nya skollagen kommer att införa lex Göteborg. Föräldrar ska ha rätt till skadestånd om kommunerna inte uppfyller skollagens krav på rätt till förskola. Kvaliteten i förskolan kan alltid bli bättre, precis som med allting annat. Men stå inte och utmåla att det är kris i svensk förskola för att vi lade om statsbidraget förra året.
Gruppstorlekarna är exakt desamma som när förskoleministern hette Lena Hallengren.