KBLab/rixvox huggingface dataset:
Janine Alm Ericson (MP):
I dag på morgonen nåddes vi av nyheten att regeringen fattat beslut om att instifta ett stipendium till minne av Zaida Catalán. Det var en välkommen nyhet. När Zaida blev mördad var hon på uppdrag av FN i Kongo-Kinshasa och samlade bevis mot lokala makthavares våld och övergrepp på kvinnor och unga flickor.
Världen förlorade då en engagerad förkämpe för mänskliga rättigheter, inte minst för kvinnor. Många i Miljöpartiet förlorade också en nära vän. Att stärka och bredda arbetet för kvinnors rättigheter är otroligt viktigt, och därför är stipendiet välkommet. Min fråga gäller dock inte stipendiet.
Frågan till biståndsministern, som var i Kongo-Kinshasa ganska nyligen, är: Hur kommer det att gå med att hitta dem som mördade Zaida? Kan vi räkna med att rättvisa skipas och att de ansvariga ställs till svars?
Janine Alm Ericson (MP):
Tack för svaret! Att män ställs till svars för våld mot kvinnor är en viktig del i arbetet med att minska våldet mot kvinnor, både det vanliga våldet och det sexuella våldet. Därför vore det en ödets ironi här om man inte kan ställa män till svars för det som har hänt. Det är positivt om det kan komma till en lösning och de ansvariga fälls.
Men hur är det med FN:s roll i detta - känns det som att FN har tagit ett tillräckligt stort ansvar för att komma till rätta med att en av deras medarbetare har blivit mördad?
Janine Alm Ericson (MP):
Min fråga riktar sig till statsrådet Per Bolund. Coronapandemin har ställt mycket i samhället på sin spets. Människors liv, hälsa och ekonomi står på spel, och världen som vi känner den har satts i gungning. När land efter land nu öppnar upp är frågan hur hjulen ska kunna börja snurra helt central för att människors försörjning ska tryggas och samhällsutvecklingen fortsätta.
Coronakrisen är dock inte den enda kris vi står inför. Klimatkrisen har inte stannat upp på grund av att en global pandemi har inträffat. Drastiska åtgärder för att minska utsläppen behövs lika mycket i dag som de gjorde förra året. Därför är min fråga till statsrådet: Vilka åtgärder och ingångar har regeringen för att säkerställa att återhämtningen av ekonomin, som nu behöver ske, är just grön och bidrar till att lösa klimatkrisen?
Janine Alm Ericson (MP):
Tack, statsrådet, för svaret! Jag vill understryka att det är otroligt viktigt att vi har satt in snabba åtgärder för att rädda företag, arbetstillfällen och liv i det här skedet. Men vi behöver nu också se på investeringarna längre fram. Det är ett glädjande svar som statsrådet ger. Men ska jag tolka det som att vi också kommer att jobba för att vi ska få en mer cirkulär ekonomi med förnybar energi och att vi håller ekonomin så att den utvecklas, men inom planetens gränser?
Janine Alm Ericson (MP):
Tack, Hans Wallmark, för frågan! Jag vill först understryka att det är viktigt att vi gör allt för att dessa svenska medborgare som sitter helt orättfärdigt tillfångatagna utomlands ska bli fria. Det sa jag också i mitt huvudanförande, och det är vi helt överens om. Precis som jag tog upp i mitt anförande och som Hans Wallmark nu också påpekade är detta en process där man kanske behöver höra argument flera gånger och bryta dem mot varandra.
Det spelar också roll hur man utformar en sådan här sak, och det får liksom inte riskera att bli dåligt i stället för bra. Det som vi i Miljöpartiet och, tror jag, också Socialdemokraterna var rädda för i början av den här processen gällde just detta.
Vi alla som nu står bakom det här har en gemensam ambition om att det måste leda till positiva effekter för fallen Gui Minhai och Dawit Isaak och också för kommande fall, för tyvärr kan liknande saker nog hända igen innan vi har en helt fri värld. Det fanns farhågor om att det här förslaget inte skulle leda till det som vi alla ville.
Nu tror vi att vi har hittat en utformning som gör att vi alla kan stå bakom detta. Vi tror att detta kan leda till bättre resultat utan att riskera att försämra läget.
Janine Alm Ericson (MP):
Jag är också glad över att vi har detta. Jag hoppas verkligen att vi kommer att få se resultat av granskningen som också gör att arbetet med att få dessa två män fria går bättre än hittills.
Jag vill också understryka det som Kenneth G Forslund sa i sitt anförande, nämligen att ansvaret för att dessa båda svenska medborgare sitter fängslade inte vilar på den svenska regeringen utan på regeringarna i de länder som håller dem orättfärdigt fängslade, och det är där vi måste sätta till alla klutar från svenskt håll och från EU, precis som vi gör nu.
Janine Alm Ericson (MP):
Jo, och därför sa jag också att jag är glad för att vi börjar debattera dessa frågor mer i den allmänna debatten. Vi behöver titta på var dessa gränser ska gå. Naturligtvis är det ett problem om jättar med stora plattformar där många människor får utrymme att komma till tals stänger ned konton.
Men vi måste också se till att det som sägs där inte bidrar till hot och hat och uppmanar till terrorhandlingar. När IS-krigare uppmanade till väpnad kamp och fick sina konton nedstängda hörde jag inte Sverigedemokraterna opponera sig.
Först när en högerpopulistisk ledare i en av världens, tack och lov fortfarande, demokratier manar till ett övertagande av den demokratiska institutionen Kapitolium höjer Sverigedemokraterna sin röst för att värna yttrandefriheten på dessa plattformar. Jag vill att vi ska ha en bra debatt om detta för att se var gränserna går.
Vi ska ha yttrandefrihet för så många som möjligt men utan hat, hot, skrämsel och uppvigling som berövar andra deras yttrandefrihet.
Janine Alm Ericson (MP):
I den frågan kan jag inte säga annat än att det är bra att frågorna kommer upp och att vi ser efter hur vi kan utveckla yttrandefriheten på nätet och annars. En stark yttrandefrihet är en garant för demokratin. Att detta ska ske genom att främja i stället för att hota, med tanke på den ton som ofta finns på dessa plattformar, är mycket bra.
Det gläder mig att Markus Wiechel är emot Trump och det sätt han har hanterat sitt Twitterkonto. Detsamma gäller tyvärr inte hans partiledare Jimmie Åkesson som i stället har uttryckt ett starkt stöd för Trump och en önskan om att han skulle vara kvar i Vita huset.
Jag ser fram emot att debattera dessa frågor mycket mer, och jag hoppas att vi är överens om att en stark och bra yttrandefrihet är grunden för att gå framåt.
Janine Alm Ericson (MP):
I fredags presenterade Miljömålsberedningen sitt betänkande, och Isabella Lövin som ansvarig minister tog emot en väldigt viktig bunt med förslag som ska säkra livet i havet för generationer framåt. Miljömålsberedningen hade i uppdrag att föreslå en strategi för förstärkt åtgärdsarbete för bevarande och hållbart nyttjande av hav och marina resurser.
Strategin ska bidra till att relevanta delar av generationsmålet och de berörda miljökvalitetsmålen nås och därmed också bidra till genomförande av mål 14 i Agenda 2030 om att bevara och nyttja haven och de marina resurserna på ett hållbart sätt. Jag vill därför fråga Isabella Lövin: Innehåller förslagen i betänkandet det som behövs för att klara den här målsättningen? Om inte, vad behövs mer?
Janine Alm Ericson (MP):
Tack så hemskt mycket för det svaret! Det är ju också en enig beredning som har gjort och, som ministern säger, lagt fram ett väldigt grundläggande och bra arbete. Politisk förändring är ändå aldrig så enkelt som det kan verka, så jag undrar om Isabella Lövin utöver eller kanske även inklusive den politiska dimensionen ser några stora svårigheter med att genomföra de här viktiga förslagen.
Janine Alm Ericson (MP):
Under lång tid har hotet om en nästan helt borttagen aborträtt legat över de polska kvinnorna. Trots massiva protester i höstas, liksom nu, kommer det hotet att förverkligas. Att mänskliga rättigheter också är kvinnors rättigheter verkar inte Polens regering hålla med om. Det är en politik som dödar kvinnor. När möjligheten till laglig abort förbjuds tar desperata kvinnor i stället till andra medel.
Många är de som mist livet genom egna försök med olika tillhyggen eller genom att gå till andra, oseriösa aktörer som erbjuder en lösning. Att detta sker i Europa i dag, i ett land mycket nära oss, är naturligtvis helt oacceptabelt. Därför vill jag fråga Ann Linde: Vad kan Sverige göra för att få Polens regering att ändra sig, och vad avser Sverige att göra framöver?
Janine Alm Ericson (MP):
Tack, Ann-Christine From Utterstedt, för anförandet! Jag skulle behöva få en förklaring. Mycket i anförandet gick ut på att integrationen är misslyckad, vilket för övrigt är missvisande. Samtidigt vill ni ta bort de insatser som har gjorts och som exempelvis har bidragit till en halvering av etableringstiden.
Min fråga är helt enkelt: Hur går det ihop?
Janine Alm Ericson (MP):
Jag noterar att Ann-Christine From Utterstedt inte alls svarade på min fråga om hur det går ihop. Först kritiserar hon integrationen och segregationen, där Sverige har stora problem. Det vet vi. Det är inget som vi inte är överens om. Men frågan är vad man ska göra åt det. Antingen har man förslag på åtgärder som förbättrar det, eller också gör man som ledamoten och spär i stället på rasismen.
Man får det att låta som att alla som har kommit hit från andra länder är snyltare som inte bidrar. Men de allra flesta som har kommit hit är med och bygger det här landet bättre. De bygger landet starkare. Utan dem stannar Sverige. Vi behöver dock ta krafttag mot segregationen och för integrationen. Min fråga är: Vad vill Sverigedemokraterna göra när det gäller det?
Janine Alm Ericson (MP):
Tack, Jakob Forssmed, för frågan! Jag noterade ditt intensiva bildspråk när du tog upp den här frågan i talarstolen. Jag har saknat det. Du har väldigt bra liknelser i dina anföranden, så också här. Men tidigare var de oftare musikaliska. Jag hoppas att de kommer tillbaka. Till frågan! Inflationstakten är verkligen oroande. Det ser inte bra ut.
Men det här är ju inte bara ett svenskt problem. Slå upp vilken tidning du vill i Europa eller USA, och du ser att det här är det som dominerar den ekonomiska rapporteringen just nu. Tyvärr ser vi att effekterna som jag pratade om i mitt anförande av covid, klimatkrisen och nu kriget verkligen ställer till det på utbudssidan och gör att priserna stiger väldigt mycket.
Jag vet att bland annat Kristdemokraterna tycker väldigt mycket om att utpeka nedläggningen av två kärnkraftverk i Sverige som roten till allt ont, men riktigt så enkelt är det inte.
Det är inte heller vi som lagt ned dem, även om det också är en lögn som man gärna vill klistra på oss, utan det var den energipolitik som vi hade kommit överens om i den energiöverenskommelse som flertalet av partierna stod bakom i den här kammaren vid den tiden. Det är också väldigt intressant hur man i den här debatten helt glömmer kärnkraftens dåliga sidor.
Det är klart att det hade varit skönt att ha mer baskraft i södra Sverige; det är det väl ingen som säger något om. Däremot vet vi ju att anledningen till att man lade ned är att kärnkraften är gammal och farlig och genererar avfall. Vi kommer att behöva inte använda den framåt.
Men det här är problem som Kristdemokraterna och alla andra som ser kärnkraften som en universallösning väljer att helt bortse från.
Janine Alm Ericson (MP):
Det finns bara ett problem med det Jakob Forssmed säger: Han framställer det som att de här mindre, fantastiska och ofarliga kärnkraftverken finns. Det gör de inte. Att få dem på plats kommer att ta otroligt lång tid och bli väldigt dyrt. Det här är i mångt och mycket en fråga om pengar, för ska det byggas ny kärnkraft i Sverige behöver den bli kraftigt subventionerad av staten.
Och jag har svårt att förstå varför man vill bygga ny energi som är dyr och långsam när man kan bygga sådant som är betydligt billigare och mycket snabbare. Där har vi vindkraften, som man nu runt om i kommunerna i väldigt hög utsträckning säger nej till. Det är bara att beklaga.
På fredag kommer vi att diskutera det kommunala vetot för detta och hur vi både ska kunna stärka kommunernas rätt att säga nej och få ett starkare och snabbare arbete framåt. Men vi behöver också investera i näten, som under väldigt lång tid har varit sorgligt eftersatta, så att vi får baskraft från vår vattenkraft och ned.
Men jag tycker att snabbare och billigare är betydligt bättre än något som inte finns och som är dyrare och långsammare.
Janine Alm Ericson (MP):
Inga mer än vi i Miljöpartiet hade önskat att vi både hade kunnat få igenom bättre incitament och kunnat ändra i vetot när vi har sett hur det har slagit. Vi tror att det finns två anledningar till att ändra i det kommunala vetot och lägga det betydligt tidigare i processen. Det finns kopplade kriterier till det som inte finns i det nuvarande sättet att hantera det.
Vi tror att det är otroligt viktigt att det finns tydlighet och transparens. I dag läggs också väldigt stora resurser på att se om det skulle fungera. Det är långa processer. Det kostar otroligt mycket för att sedan i slutändan få ett nej.
Vi tror att det kan vara lättare för politiken att se på sin översiktsplan, titta var det passar och tidigt i processen säga: Här ser det ut som att det passar. Det är två delar i detta. Det handlar om att göra det tydligare och mer transparent men också om att slippa en massa kostnader och investeringar som sedan går om intet. Vi har nu kommit med ett nytt förslag om ekonomiska incitament för kommunerna.
Det är också en viktig del för att öka detta. Vi har länge drivit ett annat förslag om att fastighetsskatten ska gå tillbaka, men där har vi inte kommit fram. Nu lägger vi fram ett bättre förslag som också ger mer pengar och blir mer stabilt för kommunerna.
Janine Alm Ericson (MP):
Om man tror att man lägger fram en utredning om ekonomiska incitament på ett par månader är det inte så. Det är ett ganska långt förarbete. Jag kan garantera att vi har haft med det jobbet att göra. Sedan lämnade vi som bekant regeringen därför att Centerpartiet var med och stödde en sverigedemokratisk budget. Det kan vi debattera mer en annan gång.
Jag förstår inte riktigt vad Rickard Nordin menar med att kommunpolitikerna får någonting som de kanske inte ville. Det är vindkraft man säger ja eller nej till. Man får vindkraftverk. Miljöprövningar och allting sådant är naturligtvis otroligt viktiga. De kommer sedan efter. Där sparar vi också myndighetsresurser i väldigt stor utsträckning.
Jag hör att Rickard Nordin säger att han inte tror att det kommer att leda till mer vindkraft och mer ja från kommunala högerpolitiker. Men samma bedömning gör inte Sveriges Kommuner och Regioner, Småkom eller branschen. De tror att det kommer att vara en väg som gör att det blir betydligt lättare.
Därmed känner vi oss trygga i att det förslag som nu läggs fram hade varit en del i att få mer vindkraft på plats betydligt snabbare. Den behövs för klimatet, och det kan inte vänta.
Janine Alm Ericson (MP):
Tack, Helena Storckenfeldt, för anförandena! De flesta frågor som jag hade har nu blivit besvarade. Jag skulle vilja ställa två frågor.
Nu har Helena Storckenfeldt väldigt tydligt sagt att enprocentsmålet är det största problemet med det här utgiftsområdet. Vi är många här i salen som ser väldigt många andra problem. Det är till exempel ett budgetområde som så uppenbart behöver betydligt mer resurser så som världen ser ut än mindre.
Vi behöver mer samarbete och mer arbete mot alla de kriser som vi ser internationellt i dag. Sveriges bistånd ger också Sverige en röst i världen och en möjlighet att tackla globala utmaningar som till exempel pandemin, klimatförändringarna och så vidare. Jag skulle gärna vilja ge Helena Storckenfeldt en möjlighet att prata mer om det. Vi hör flera olika saker.
Vi hör om 0,7 procent. Det är också en procentsats. Vi hör ibland om en fyraårig utgiftsram. Vi hör att Moderaterna vill fokusera och att göra rätt saker. Jag undrar helt enkelt: Vad är det i Moderaternas biståndspolitik som anses vara rätt saker? Vad vill man satsa på? Och framför allt: Var vill man skära ned?
Det är ändå uppenbart att det handlar om en minskning. Någonting annat har jag mycket svårt att tro. Samtidigt som man sänker biståndet rejält gör man skattesänkningar. Det är de facto att låta världens fattiga betala.
Janine Alm Ericson (MP):
Om Helena Storckenfeldt menar stöden till de stora internationella FN-organisationerna hoppas jag verkligen att jag hörde fel. Innan den förra regeringen tillträdde och under alliansregeringen gjordes absolut ingenting för att få någon som helst styrsel på området.
Nu finns strategier, mål och uppföljning, även om vi naturligtvis tar till oss Riksrevisionens kritik och ser att det kan finnas förbättringar när det gäller att få allt samlat på ett ställe. Jag vill återigen komma tillbaka till frågan: Vad är Moderaternas prioriteringar i biståndet? Vad är det som det ska fokuseras på, och vad ska bort? Är det fred och konfliktförebyggande? Är det den feministiska utvecklings- och utrikespolitiken?
Är det arbetet för mänskliga rättigheter? Eller vad är det? Någonting måste ju få stryka på foten.
Janine Alm Ericson (MP):
Tack, Aron Emilsson, för anförandet om biståndet för Sverigedemokraternas del! Jag måste börja med att konstatera att det är konstigt att Sverigedemokraterna säger att de vill hålla det svenska biståndet högt och har ett stort förtroende för det och samtidigt pratar ned det i stället för att tala om vad man faktiskt vill åstadkomma.
En kommentar gjordes om att kärnstödet i stort sett är pengar i sjön, och då undrar jag hur man ser på det internationella samarbetet och på hur vi ska kunna ha en förmåga att ha ett starkt internationellt system för att faktiskt kunna göra det som Sverigedemokraterna säger ändå behöver göras. Jag skulle också vilja fråga Aron Emilsson vad han menar med att det svenska biståndet motverkar sina mål och sitt syfte.
Målet och syftet är att lyfta människor ur fattigdom och förtryck, och mig veterligen har inga biståndspengar gått till motsatsen. Aron Emilsson ägnar sig också åt att prata mycket om kontraproduktiviteten.
Då skulle jag vilja fråga på vilket sätt som stöd för kvinnors rättigheter och ökad jämställdhet i världen är kontraproduktivt för ökad jämställdhet och hur arbetet mot klimatförändringar, när det gäller både utsläppsminskningar och anpassningar, kan vara någonting som bidrar till mer eller kan göra folk ännu mer utsatta.
Jag skulle vilja veta hur Aron Emilsson och Sverigedemokraterna tänker kring den globala pandemibekämpningen om vi inte ska ha ett bistånd och om vi inte ska ha internationella organisationer och ett internationellt samarbete. Jag undrar också om utmaningarna när det gäller biologisk mångfald och avskogning. Jag skulle kunna fortsätta räkna upp frågor. Är det inte så att vi behöver mer internationellt samarbete och mer bistånd i de här tiderna av multipla kriser?
Janine Alm Ericson (MP):
Det blir inte helt och hållet klart vad Sverigedemokraterna vill förutom det som gäller det humanitära biståndet. Om vi bara satsar på ett humanitärt bistånd kommer vi aldrig att kunna vända den utveckling som vi ser.
Att fortsätta dela ut matpaket och ha tält som folk bor i ger inte en positiv utveckling på alla de mål som vi till exempel ser i Agenda 2030 och som vi alla har förbundit oss att försöka arbeta för att nå. Det ser tyvärr ganska mörkt ut för tillfället. Det är också en anledning till att vi behöver sätta in mer resurser.
Vi behöver jobba mer och hårdare - naturligtvis med att hjälpa till i den humanitära kris som vi nu ser och som är större än på flera decennier, men att bara göra det och inte satsa på förebyggande arbete och mer utveckling blir direkt kontraproduktivt. Jag ser fram emot att få veta mer om Sverigedemokraternas mer detaljerade biståndspolitik och hur den kan föra utvecklingen framåt.
Janine Alm Ericson (MP):
Jag tackar Yasmine Posio för frågan. Det Yasmine Posio säger är otroligt viktigt. Vi måste göra precis allt som står i vår makt för att se till att fler blir vaccinerade. Innan alla är säkra är ingen säker. Vi har sagt det många gånger, och vi kommer tyvärr - med den utveckling som vi nu ser, med varianter som sprider sig snabbt över världen - att behöva säga det väldigt många gånger till.
Det finns naturligtvis många anledningar till att vaccinfördelningen är så ojämlik i världen. Det som Yasmine Posio precis frågade om rör ju ändringar i patenträttigheterna. Här finns det redan i det internationella regelverket tvångslicenser att använda. Detta är ett verktyg som man nu använder och som man öppnar upp.
Tyvärr är det svårt att tillverka dessa vacciner även om man har tillgång till licenser. En annan sak som har hänt är att det har satts upp handelshinder i tider när vi skulle behöva ha ännu mer handel med det här.
Vi har bevakat denna fråga under tiden i regeringen och kommer att fortsätta bevaka den så att vi undanröjer så många hinder som möjligt och kan fortsätta att se till att än fler blir vaccinerade så fort som möjligt.
Janine Alm Ericson (MP):
Det är ju jättemånga saker. Jag tycker att det känns som att Yasmine Posio inte riktigt vill se alla de utmaningar som finns utan har fokuserat bara på det här med patenträttigheterna. Jag tror att det är jätteviktigt att vi försöker att i så stor utsträckning som möjligt jobba inom de system som vi har upparbetade. Att starta nya sätt att arbeta brukar inte vara framgångsrikt i en situation då det råder kris. Det finns tvångslicenser.
De ska användas så långt som det är möjligt. Kommer det sedan fram att vi inte når dit med detta, utan att det som Yasmine Posio nu talar om skulle ge en enorm boost, är vi naturligtvis öppna för att titta på det. I en pandemi måste naturligtvis fokus vara på att få ut så mycket medicin som möjligt till så många som möjligt.
Janine Alm Ericson (MP):
Tack, Helena Storckenfeldt, för frågan! Bistånd är det som OECD-Dac utnämner som bistånd. Jag tror att det är otroligt viktigt att vi håller den definitionen så högt som möjligt. Annars kommer regelverken och tydligheten i vad som är bistånd och vad vi kan använda biståndspengar till och inte att ganska snabbt urholkas.
Vi vet att det finns flera partier, bland annat Moderaterna, som gärna skulle vilja använda mer biståndspengar till andra saker som inte är biståndsfähiga i dag. Det är en definitionsfråga. Att vi inte har något demokratibistånd till den ryska oppositionen är ju en helt annan fråga.
Det är naturligtvis någonting som man får titta på när det kommer till det minskade demokratiska utrymmet, övergrepp mot mänskliga rättigheter och så vidare i Ryssland, som vi ju vet är en situation som blir sämre för i stort sett varje dag som går. Jag skulle vilja passa på att ställa en fråga. Nu har ju debatten i dag väldigt mycket handlat om enprocentsmålet. Det måste den göra, för det handlar ju också om alla de miljarder som faktiskt finns i den här budgeten.
Moderaterna fortsätter att säga att vi måste använda ett annat sätt att göra. Det får gärna vara 0,7 procent, men i dag har vi kanske inte hört det lika tydligt. Om man håller demokrati och mänskliga rättigheter så högt som man säger, men ändå ska fortsätta att ha det humanitära biståndet, och om man vill öka det humanitära biståndet kommer man att tvingas dra ned med över 50 procent på de andra områdena.
Är det då vettigt att stå här och säga att man håller alla de andra biståndsmålen så högt, när vi vet att det kommer att bli neddragningar?
Janine Alm Ericson (MP):
Då har jag och Helena Storckenfeldt någonting gemensamt - att vi är beredda att stå upp för demokrati och mänskliga rättigheter varhelst det behövs i världen. Det finns ju en tydlig tillbakagång. Därför måste vi vara väldigt tydliga från svensk sida med att det här är en otroligt viktig prioritering. Som jag tror att Joar Forssell sa tidigare är det svårt att få en utveckling som går i positiv riktning i ett land om det inte finns demokrati.
Jag blir oroad av det besked som Helena Storckenfeldt nu ger angående hur man vill definiera bistånd, för då finns det ju alla möjligheter att finansiera i stort sett vad man vill med biståndet om det går i svensk riktning och för svenska intressen. Men biståndet är ju till för att lyfta fattiga människor ur fattigdom och förtryck.
Det är otroligt viktigt att vi fortsätter att hålla ögonen på det, och där vill Miljöpartiet verkligen finnas mitt i.