Anna Kinberg Batra (M):
I dag går ungefär 4 700 000 människor i Sverige till jobbet. Några av oss gick upp för några timmar sedan och åkte bil. Några tog bussen eller tåget. Några går. Några gör det om några timmar, och några gör det i kväll. Det alla har gemensamt är att alla gör sitt allra bästa för att Sverige är och ska vara ett av världens allra starkaste och bästa samhällen.
Det ska vi vara stolta över. Sverige är ett starkt samhälle som håller ihop. Men det kommer inte av sig självt. Det ställer krav. Det kräver att alla gör vad de kan för att bidra, för göra rätt för sig och för att efter sin förmåga göra sin del av det vi kallar vårt. Det är jag övertygad om att de allra flesta människor i Sverige vill, men alla har inte fått den chansen, ännu.
I dag lever ungefär var sjunde person i arbetsför ålder - 800 000 personer - i utanförskap, och fler riskerar det att bli. Alltför många utan gymnasieutbildning och alltför många utrikes födda har fortfarande aldrig fått in den första foten på arbetsmarknaden, har aldrig fått sitt första jobb.
Om inte något görs för fler vägar in i arbete riskerar ungefär 90 000 fler utomeuropeiskt födda varaktig arbetslöshet. Var och en av alla de människor som lever i utanförskap kan vittna om samma sak: frustrationen över att inte få en chans och känslan av att stå utanför.
Det är oacceptabelt, och därför måste utanförskapet brytas så att fler får sitt första jobb. Det är naivt att tro att flyktingkrisen är över. Sverige står inför en situation som ställer större krav på reformer och integration än kanske någonsin i modern tid. Men det talar inte statsministern om i dag.
Det han verkar riktigt engagerad i är inte reformer utan det partipolitiska spelet och lögner. Att ljuga om sina motståndares förslag må vara en sak - det är ganska illa - men den värsta lögnen från statsministern är den om hans egen politik. I högtidstalen, till exempel i ett för bara några dagar sedan, säger Stefan Löfven: "Här krävs nya verktyg för att alla som kan arbeta också verkligen arbetar."
Samtidigt gör regeringen precis tvärtom. När människor behöver fler enkla jobb för att få det där första jobbet halverar regeringen RUT-avdraget. När det behöver löna sig bättre att arbeta för att bryta utanförskapet höjer statsministern bidragen till dem som inte jobbar. När fler behöver lära sig mer i den svenska skolan för att kunna komma in på arbetsmarknaden säger regeringen nej till att Sveriges högstadieelever ska få mer matte.
Det hänger inte ihop. Herr talman! Om man menar allvar med att alla ska jobba och göra rätt för sig och att Sverige ska hålla ihop måste man göra något åt detta, i form av reformer. En moderatledd regering kommer inte att lagstifta om sänkta löner, men en moderatledd regering kommer att se till att fler kan få sitt första jobb och sin första lön.
Fler måste få känna känslan av att gå upp på morgonen även när det tar emot lite grann och att ha ett jobb att gå till och se fram emot. Då behöver Sverige ta åtminstone fem steg framåt. För det första måste arbete alltid löna sig. Vi har fortfarande höga skatter på arbete, och det slår hårt mot dem med lägst inkomster. Det är därför första-jobbet-avdraget behövs.
Förutom det behövs en satsning på att fler får behålla mer av försörjningsstödet om man börjar jobba, om än bara lite grann. Med våra förslag kan till exempel en ensamförälder som får ett deltidsjobb som ger 8 000 per månad få en extra tusenlapp att leva för varje månad. För det andra måste fler få chansen att lära sig jobbet på jobbet. Yrkesintroduktion, som vi införde, är bra, men det går för trögt.
Hittills har till exempel 28 yrkesintroduktionsjobb skapats i handeln. Det behövs många fler i många branscher. Därför behövs första-jobbet-anställningen, så att fler kan ta det första steget in på arbetsmarknaden och få möjlighet att lära sig jobbet på jobbet. För det tredje behöver det ställas tydligare krav på att anstränga sig för att få det första jobbet.
Det är därför vi behöver ha aktivitetskrav i försörjningsstödet, och det är därför det behövs en utbildningsplikt så att de som kommer hit utan grundskolekompetens kan få detta så snabbt som möjligt. För det fjärde måste fler lära sig mer i den svenska skolan. Där börjar vägen in i det svenska samhället. Därför behöver vi lyfta skolan mer, med tydligare kunskapskrav, bra betalt till skickliga lärare och mer tid för lärare och elever.
För det femte behöver vi fråga alla som kommer hit vad de kan. Det får inte ta flera år innan de får den frågan, som det kan göra i dag, utan det måste ske så snart som möjligt, första dagen. Sverige är ett land där vi ska lova varandra att göra rätt för oss och där vi ställer krav på att alla ska bidra efter sin förmåga. Då måste vi ta vara på allas förmåga, och därför behövs tidig kompetenskartläggning.
Herr talman! Sverige har klarat utmaningar förut, och vi kan göra det igen. Men då krävs att vi höjer ambitionen i reformer och inte bara höjer tonläget i debatten. Då krävs politiskt ledarskap av en helt annan sort än det som Stefan Löfven kan leverera.