Lotta Finstorp (M):
Tack, ministern! Vi hamnade dock utanför problematiken med att vi måste få fler som arbetar. Det är så det är: Vi måste få fler människor att arbeta fler år. Det är först då som vi får mer resurser till det gemensamma. Under de senaste två åren har sysselsättningsgraden minskat något bland dem som är äldre, trots att det är högkonjunktur och arbetskraftsbrist i många branscher. Den här utvecklingen måste brytas.
Det kan vara olika åtgärder och förändringar som har gjort att det har blivit färre sysselsatta bland dem som är äldre. Till exempel startades många seniorbemanningsföretag när taket på RUT och ROT var på den nivå som det var tidigare. Det kan också spela in i detta. Demografin ser ut som ett timglas, som ministern var inne på.
Det är många barn som föds och få på mitten som ska försörja den breda, större gruppen av äldre som finns i botten av timglaset. Man behöver inte ha jättemånga poäng i beteendevetenskap för att veta att ekonomiska incitament är väldigt styrande för den enskilde. Får man mer pengar i plånboken vill man också jobba längre. Det är därför vi har den här åtgärden i vår budget.
Nyligen publicerade Sveriges Kommuner och Landsting en debattartikel med ett upprop till riksdagspartierna att snarast fatta beslut om en höjning av åldersgränsen för pensionen, det vill säga ett beslut om ett förlängt arbetsliv. SKL konstaterar att år 2050 kommer en fjärdedel av befolkningen att vara 65 år eller äldre. När färre ska försörja fler, precis som det ser ut i de demografiska bilderna, måste vi jobba längre. Vi måste jobba fler år.
Riksdagen behöver fatta beslut om ramar för ett förlängt arbetsliv. SKL vädjar nu till riksdagspartierna om att vi måste sätta ned foten och fatta ett beslut om att flytta upp pensionsåldersnivån. Det handlar också om att antalet personer över 80 år kommer att öka kraftigt efter år 2020, som SKL beskriver i debattartikeln.
För välfärdens verksamheter är konsekvenserna både vikande skatteunderlag och ökade kostnader samtidigt som kompetensförsörjningsproblemen accentueras. Välfärdstjänster som vi i dag tar för givet att samhället ska klara av blir utifrån både ekonomiska och personella skäl allt svårare att upprätthålla, och det här ser vi redan i dag. Det fattas människor inom olika bristyrken i välfärdssektorn.
SKL uttrycker alltså en stor oro över hur vi ska klara det vikande skatteunderlaget och kompetensbristen. I avvaktan på beslut är det då väsentligt att de som vill och kan jobba längre ges rimliga, stimulerande förutsättningar för att göra det.
Pensionsåldersutredningen visade på samma saker 2013, och jag tror att det är nödvändigt att vi snarast kommer fram till ett beslut i den här kammaren som handlar om att höja pensionsåldern och också om att hitta stimulanser för att äldre ska vilja jobba längre. Det handlar också om att ha en bättre arbetsmiljö.
Tidigare var det de fysiskt tunga arbetena som gjorde att många var sjukskrivna, men i dag är det stressrelaterad psykisk ohälsa. Man orkar inte arbeta efter pensionsåldern om man inte har haft en bra arbetsmiljö under sitt arbetsliv.
Det finns också en jätteintressant rapport som Mårten Palme tog fram 2015 hos IFAU, och den visade att folkhälsan och människors hälsa är så god att man skulle kunna jobba mycket längre upp i åldrarna.