Suzanne Svensson (S):
Jag tackar minister Erlandsson för svaret. Förslaget om föreskrifter om bevarandesorter och amatörsorter av köksväxter har varit ute på remiss, precis som Tina Ehn sade. Jag förstod att ministern tycker att vi ska vänta och se vad som har framkommit och vad som händer under bearbetningen. Min erfarenhet är att om man ska påverka ska man få till stånd en förändring innan beslut är fattat.
Det förslag som skickades ut av Jordbruksverket i mitten av oktober gäller ett direktiv för bevarandesorter - gamla svenska sorter som produceras i Sverige - och amatörsorter som saluförs i mindre förpackningar till konsumenterna. Målet är, säger Jordbruksverket, att det ska bli lättare att saluföra vissa sorter av köksväxter som annars inte skulle bevaras.
Trots den skandalöst korta remisstiden på tre veckor har det kommit in mer än 650 svar - jag har läst en del av dem, men inte alla. Det visar på det stora intresse och engagemang som finns både från företag och privata odlare när det gäller odling. Det har funnits krav från remissinstanserna om mer information.
Jordbruksverket har därför bjudit in till ett seminarium i december, efter det att remisstiden är slut. I demokratisk ordning hade det varit bättre att förlägga seminariet tidigare som stöd i remissarbetet, tycker jag. Föreskrifterna föreslås träda i kraft den 31 december. Jag förutsätter att de företagare som sysslar med amatörodling redan har sin planering och distribution klar inför våren.
Varför finns det inte något förslag om en övergångsperiod så att man hade haft möjlighet att göra anpassningar och minimera förlusterna? Konsekvenserna av att inte införliva direktivet skulle enligt Jordbruksverket troligen bli att fler köksväxter och amatörsorter försvinner från den svenska marknaden med följd att svenska producenter och hobbyodlare får ett mindre utbud av sorter.
För en bevarandesort av lantbruksväxter subventionerar Jordbruksverket den årliga kostnaden. De sorterna behöver inte gå igenom samma prövning som amatörsorterna för att bli godkända. Det är naturligtvis bra för yrkesodlarna. I dag behöver en amatörsort endast anmälas till Jordbruksverket. Eftersom det har varit gratis innebär det nya direktivet en avsevärd försämring.
Man har angivit beloppet 3 000 kronor för att registrera en frösort och därefter en årlig avgift på 2 000 kronor. Jag förstår att man har uppfattat det så; det gör även jag när jag läser den remiss som har gått ut. Konsekvenserna av detta är flera.
Trots de god intentioner som Jordbruksverket har haft kommer många sorter att försvinna från den svenska marknaden på grund av de kostnader som tillkommer. Olika odlare har tittat på detta och säger att det skulle bli en ökning med 200-500 procent. Den kostnaden läggs naturligtvis på konsumenterna.
I veckan fick jag en frökatalog där jag kunde konstatera att priset för en fröpåse som tidigare var runt 20 kronor, nu ligger 20-30 kronor högre. Avgiften ser olika ut i Europa. I England har man tidigare bestämt att ta ut en engångsavgift på ungefär 1 100 kronor och ingen årlig avgift.
Jag har nu fått obekräftade uppgifter om att Jordbruksverket har tagit intryck av det som har skrivits av remissinstanserna och att man eventuellt kommer att föreslå en liknande avgift i Sverige. Jag hoppas att ministern verkar i den riktningen.