KBLab/rixvox huggingface dataset:
Tomas Eneroth (S):
Jag måste säga att jag blev lite oroad på slutet när jag hörde Thomas Morell helt friskriva arbetsgivaren från något som helst ansvar. Arbetsgivaren har ett ansvar att se till att man har en trygg arbetsmiljö och att det finns rutiner för att gripa in när någon utsätts för brott och anmäla detta. Det är allvarligt när en arbetstagare utsätts för brott. Man har då möjlighet att anmäla tillbud, och de ska sedan utredas.
Det är också så vi ger polisen underlag och verktyg för att studera hur brottsutvecklingen ser ut och vilka insatser som ska göras. Jag blir också lite orolig när jag hör Thomas Morell tala om att det skulle vara för strikta kör- och vilotidsregler som är ett bekymmer. En längre liberalisering kan ju leda till att man faktiskt pressar förarna till att köra ytterligare längre och att de blir än mer stressade i arbetslivet.
Jag tror att det är tillräckligt tufft att vara lastbilschaufför i dag med de tider som gäller för leveranser i ett alltmer stressigt tempo i den trafik vi har i dag. Tvärtom skulle vi nog behöva lite tryggare och bättre villkor för landets chaufförer, så att de känner att de har både arbetsgivarens och samhällets stöd i ryggen när det gäller kontroller mot osjyst konkurrens, vilket vi i dag ser på våra vägar, och naturligtvis också en polisiär närvaro.
Det var ett av skälen till att vi tillsatte utredningen om effektivare yrkeskontroller, så att vi kanske likt Tyskland kan ha en yrkestrafikinspektion. Jag tror att det skulle öka tryggheten på vägen och innebära bättre möjligheter att kontrollera att transporterna på våra vägar är lagliga och sker under sjysta villkor.
Det finns också ett förslag från Trafikverket om att utreda frågan om särskilda trafiksäkerhetsinspektörer eller -kontrollanter, ett förslag som jag välkomnat och som nu ligger inom ramen för utredningen. Då kan vi får fler som är ute och kontrollerar och bättre ordning och villkor på våra vägar.
Tomas Eneroth (S):
har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkerställa att underhållet av vintervägar blir godtagbart. Trafikverket har utvecklat moderna metoder och arbetssätt för uppföljning av entreprenörernas utförda arbete. Det är viktigt att entreprenörerna levererar enligt kontrakt och att det utförda arbetet kan följas upp. Det har inte medfört att några avvikande krav ställs eller att metoderna för vinterunderhållets genomförande har ändrats på något annat sätt.
Det är viktigt att såväl åkerier som privatpersoner använder vinterdäck som uppfyller kraven i den nya skärpta lagstiftning som nu införts. Thomas Morell anser att jag antyder att åkerierna inte lever upp till vinterdäckskraven. Det är ett felaktigt påstående. Den nya vinterdäckslagen har ju välkomnats av åkerinäringen, inte minst eftersom trafiksäkerhet och en trygg arbetsmiljö för chaufförerna är högt prioriterat.
Som jag redogjorde för i mitt svar på den tidigare frågan har Trafikverket de ekonomiska resurser som krävs. Det finns framtagna krav för vinterväghållningens standard samt rutiner och metoder för att följa upp entreprenörernas arbete på ett erforderligt sätt. Det skapar förutsättningar för en fungerande vinterväghållning.
Tomas Eneroth (S):
Det finns något som återkommer i sverigedemokratisk beskrivning av hur samhället och samhällsutvecklingen ser ut. Det var alltid bättre förr, det är alltid sämre nu och allting går faktiskt riktigt illa. Då hjälper ibland inte några som helst fakta, utan uppenbarligen har man bestämt sig för vilken verklighetsbild man vill ge.
Jag sa precis att vi har en utveckling med det lägsta antalet dödade och skadade i trafiken, och att vi har varit lyckosamma i vårt arbete med nollvisionen. Vi har faktiskt fått en säkrare trafikmiljö. Vi lägger dessutom till mer resurser nu än någonsin, inte minst vad gäller halkbekämpning. Men vill man med anekdotisk bevisföring och tidningsrubriker leda i bevis att allting ändå går i fel riktning kan man naturligtvis göra en sådan beskrivning.
Jag vill dock att Thomas Morell funderar över om det ändå kan vara några fördelar med den nya teknik som har kommit i halkbekämpningen. Har vi kanske ändå skaffat oss en bättre och säkrare situation på vägarna? Åtminstone statistiken talar för att det blir färre som dödas och skadas på våra vägar. Med det sagt är jag väldigt noga med att trafiksäkerheten är högt prioriterad. För mig är detta jätteviktigt. Det var därför jag drev igenom lagstiftningen om vinterdäck.
Om man sedan har Michelin, Gislaved, Nokian Hakkapeliitta eller vilka märken man än har - Trelleborg finns väl kanske inte längre - ska man ha adekvata däck. Man ska ha bra utrustade fordon. Det ska vara bra bromssystem på dem. Vi ska se till att skapa trygghet för inte bara de chaufförer som i sitt jobb kör på vägarna utan också för alla som möter dem som kör på vägarna.
Detta är ett av skälen till att vi ökar kontrollerna när det gäller kör- och vilotidsregler. Vi vill öka cabotagekontrollerna så att Thomas Morell eller jag som numera kör privatbilar på vägarna inte ska möta en uttröttad chaufför eller en chaufför som är stressad på grund av dålig arbetsmiljö. I den stunden kan en sådan chaufför inte kontrollera ett 60 ton tungt fordon utan riskerar att komma över på fel sida av vägen.
Det är detta trygghet på våra vägar handlar om: om arbetsgivarnas ansvar, om chaufförernas ansvar och om ditt och mitt ansvar som medtrafikanter. Det handlar även om insatserna för halkbekämpning och att vi har mer resurser för halkbekämpning. Vi måste naturligtvis också använda ny teknik för att det ska bli mer effektivt. Jag oroas över den tempoökning som vi har sett i trafiken. Men jag oroas än mer över att man beskriver det som om ingenting har blivit bättre, så som Sverigedemokraterna ibland systematiskt gör.
Jag tror ändå att vi kan konstatera att det har blivit väsentligt färre dödade i trafiken nu än vad det var på det 1970-tal som Thomas Morell refererar till.
Tomas Eneroth (S):
Jag tackar Thomas Morell för erbjudandet. Jag har flera gånger varit ute och rest på våra vägar tillsammans med Transportarbetareförbundet och Sveriges Åkeriföretag och är imponerad av den kunskap som finns om hur transportsektorn ska utvecklas.
Därför är jag också mån om att prata om hur vi utvecklar transportsektorn, hur vi ser till att det blir attraktivt att arbeta där, hur vi ser till att det blir bättre och tryggare arbetsmiljö och hur vi ser till att fler inser vilken otrolig betydelse som inte bara lastbilschaufförer utan hela transportsektorn har för att Sverige som industrination ska kunna fungera. Hela Sverige rullar, brukar vi ibland säga. Att vi har bra transporter är en förutsättning för att samhället ska kunna fungera.
Då är det klart att vinterväghållningen måste fungera. Där har vi resurser, och det behövs. Vi utvecklar ny teknik och ställer krav på dem som utför vinterväghållningen. Jag inser att det säkert alltid kommer att komma både nya tekniska lösningar och nya krav. En del överlåter jag med varm hand till specialisterna att utveckla i dialog med näringen. Andra saker har jag varit väldigt bestämd med att vi ska reglera på nationell nivå.
Det gäller till exempel den nya vinterdäckslagstiftningen, som nu för första gången träder i kraft. Det ska bli spännande att se hur utvecklingen kommer att bli denna vinter, när vi nu ska ha vinterdäck på alla hjul på alla tyngre fordon. Jag hoppas och tror att det kommer att leda till ökad trygghet på våra vägar. Här är Thomas Morell och jag överens. Vi vill att det ska vara trygghet på våra vägar. Vi vill att färre ska skadas eller dö i trafiken.
Då vill jag ändå bara konstatera att antalet döda och skadade i trafiken kraftigt har minskat sedan 70-talet. Vi är världsledande i trafiksäkerhet just på grund av det arbete vi gör, och det arbetet leds nu inte minst från regeringens och Trafikverkets sida.
Tomas Eneroth (S):
Jens Holm har ställt två frågor till mig om Förbifart Stockholm. Tidigare i år hävde Trafikverket avtalet med entreprenören som byggde tunnlarna under Lovön. Grunden för hävningen är kontraktsbrott avseende framför allt arbetsmiljö. De främsta orsakerna till att projektet nu får en förlängd byggtid och en ökad kostnad är de geologiska förutsättningarna i vissa avsnitt av berget samt hävningen av kontraktet för arbetet med tunnlarna under Lovön.
Jag har inte för avsikt att avbryta bygget av Förbifart Stockholm. Det skulle vara ett verkligt slöseri med skattebetalarnas pengar att bekosta såväl redan upparbetade medel som avvecklingskostnader, utan att alls kunna dra fördel av de nyttor Förbifart Stockholm kommer att bidra med när den är färdigställd. Med detta sagt vill jag samtidigt betona att jag ser mycket allvarligt på den försening och fördyring som uppkommit i projekt Förbifart Stockholm.
Det ingår självklart i Trafikverkets uppdrag att se över möjligheterna att vidta åtgärder som gör att fördyringen inte blir så stor som aviserats. Möjligheten och lämpligheten av att eventuellt öppna en del av sträckan tidigare utreds också. Förbifart Stockholm ingår i den så kallade Stockholmsförhandlingen från 2007. Det var en uppgörelse mellan statens förhandlingsman och företrädare för Stockholmsregionen om trafik- och infrastruktursatsningar för Stockholmsregionen.
Länsstyrelsen i Stockholms län, Stockholms läns landsting, Kommunförbundet Stockholms län, Stockholms stad samt dåvarande Vägverket och Banverket har sedan signerat ett avtal från 2010 om medfinansiering av satsningar enligt den så kallade Stockholmsförhandlingen. Den dåvarande borgerliga regeringen fastställde dessa satsningar i beslut om nationell plan för perioden 2010-2021.
Tomas Eneroth (S):
Ansvarigt statsråd, infrastrukturminister Tomas Eneroth, anser att avtal också ska hållas. Det ankommer inte på regeringen enskilt att förändra förutsättningarna för trängselskatter. Detta är ett avtal som har gjorts med lokala och regionala företrädare och med kommuner i Stockholmsregionen. Det är viktigt.
Jag tror att även trafikutskottets ordförande inser att det här är en diskussion som måste föras mellan alla parter som står bakom finansieringen, och då inte bara av Förbifart Stockholm utan också, inte minst, av finansieringen av viktiga tunnelbaneprojekt. Jag tror att det måste vara utgångspunkten. Jag noterar att Vänsterpartiet, vilket jag kan ha respekt för när man är i opposition, står och velar mellan att å ena sidan stoppa Förbifarten omedelbart, å andra sidan kräva en ombearbetad version.
Jag skulle vilja se hur det där stoppet skulle se ut och hur en halv tunnel går ned vid Skärholmen. Låt oss bara konstatera att vi är i ett läge där det är viktigt att titta framåt för att minska de kostnadsökningar som har varit i infrastrukturobjekten. Vi måste se hur vi kan säkerställa att vi klarar klimatkraven för transportsektorn.
Vi måste se till att vi kanske får mer resurser framöver för att göra rätt och fungerande infrastrukturinvesteringar, och då inte bara i Stockholmsregionen utan i hela landet. När vi nu lägger 100 miljarder mer än den borgerliga regeringen gjorde i nationell plan innebär det satsningar, inte bara i Stockholmsregionen. Det är en satsning på järnväg i Västerdalsbanan mitt i Dalarna, Norrbotniabanan, Mittbanan och renovering av bron över Stora Helvetet.
Det är satsningar på Sydostlänken mellan Älmhult och Olofström och ned till Karlshamn. Det är infrastruktursatsningar så att hela landet kan vara med i omställningarna. Det får inte bara bli en diskussion för storstadsområdet, för då får vi gula västar på många håll i Sverige. Vi måste se till att hela landet är med i omställningen. Det är stad, och det är land, och den omställningen ska hela Sverige vara med på. Det är min utgångspunkt i det arbete vi har med infrastruktursatsningar. Det ska inte bara gälla Stockholm.
Tomas Eneroth (S):
Magnus Jacobsson har frågat mig när jag och regeringen avser att ge besked om inriktningen för infrastrukturplaneringen samt om jag och regeringen avser att under år 2020 låta riksdagen ta ställning till infrastrukturplaneringen i form av en proposition från regeringen. Jag har nyligen, den 25 november 2019, svarat på en skriftlig fråga från Magnus Jacobsson om den nationella infrastrukturplaneringen. Mitt svar är detsamma nu som då.
Arbetet med kommande nationell infrastrukturplanering bereds för närvarande inom Regeringskansliet. Just nu genomförs den beslutade nationella trafikslagsövergripande planen för transportinfrastrukturen för perioden 2018-2029 med satsningar på totalt över 700 miljarder kronor. Det är över 100 miljarder kronor mer än den föregående nationella planen, som den borgerliga regeringen beslutade om.
Tomas Eneroth (S):
Tack, Magnus Jacobsson, för berömmet när det gäller den nationella planen! Jag är också ganska stolt över den, för den innehåller modiga satsningar som är viktiga för Sverige. Den innehåller, som sagt, 100 miljarder mer än vad som fanns i den föregående planen. Detta innebär att vi just nu rustar upp hela det svenska järnvägssystemet. Vi renoverar, vi reparerar och vi gör nyinvesteringar. Det innebär dessutom att vi - naturligtvis - satsar på vägar och sjöfart.
Vi har en särskild satsning på cykelvägar i den nationella planen. Vi ökar också trafiksäkerheten. Detta arbete fortgår; det sker just nu. På bristlistan och på 10-procentslistan finns angelägna objekt framöver. Jag uppvaktas - och det antar jag att Magnus Jacobsson också gör - av väldigt många kommuner och regioner som vill att vi ska göra mer satsningar.
Det välkomnar jag, för Sverige behöver göra mer investeringar i klimatsmart resande, inte minst om vi ska klara klimatkraven. Där är byggandet av nya stambanor en viktig del. Jag välkomnar det besked jag fick från Magnus Jacobsson om ett ja till samtal och om att Kristdemokraterna vill bygga nya stambanor.
Det hade jag inte riktigt uppfattat i partiledningens kommunikation, men om det stämmer - och det förutsätter jag att det gör - är det ett välkommet besked från Kristdemokraterna att man ser byggandet av nya stambanor som en viktig del i att utveckla det svenska järnvägssystemet. Återigen: Planeringsprocessen är en fråga som vi bereder i Regeringskansliet, och vi kommer att återkomma.
Tomas Eneroth (S):
När det gäller den förra processen om nationell plan berömdes vi i Regeringskansliet för vårt arbete. Vi åkte runt och besökte samtliga regioner. Jag träffade regionråd, kommunalråd, handelskammare och andra för att lyssna in alla önskemål och synpunkter på det som då var Trafikverkets förslag. Detta sätt att arbeta är otroligt viktigt att fortsätta vårda.
Självklart kommer det att vara en viktig del när vi reviderar och förändrar en ny nationell plan framöver. Jag vill påstå att Sverigeförhandlingens sätt att arbeta var någonting unikt. Alliansregeringen presenterade det som Sverigebygget, och det fortsatte sedan under rubriken Sverigeförhandlingen. Där inkluderade man kommuner och regioner med egna åtaganden i bostadsbyggande, eftersom mark frigjordes genom ny satsning på infrastruktur.
Nu förtydligar Magnus Jacobsson Kristdemokraternas ställningstagande, och då blir jag bekymrad igen. Ni säger alltså nej till Sverigeförhandlingens förslag; ni säger nej till att bygga nya stambanor för höghastighetståg. Det är så jag tolkar det.
Vad är då svaret till Jönköping, Borås, Linköping, Norrköping och Hässleholm, till alla de kommuner och regioner som har tänkt sig att det här ska bli en viktig del för att få en arbetsmarknadsförstoring och dessutom en möjlighet till stadsutveckling och bostadsbyggande? Lyssnar ni inte på den processen? Ni var ju själva med och startade den.
Att inte kunna ta ansvar för långsiktiga ställningstaganden, som infrastrukturbyggande faktiskt är, och påbörja en tio- eller tjugoårig process i Sverige och sedan ändra sig imponerar inte.
Tomas Eneroth (S):
Thomas Morell har frågat mig vilka konkreta åtgärder jag vidtar med utgångspunkt i den aktuella utredningen, eller annars, för att stärka trafiksäkerheten. Regeringens arbete med trafiksäkerhet utgår från nollvisionen, där ansvaret för trafiksäkerheten delas mellan dem som utformar och dem som använder transportsystemet. Svenskt trafiksäkerhetsarbete är framgångsrikt. Dödstalen i vägtrafiken har halverats sedan millennieskiftet.
Regeringens beslutade trafikslagsövergripande nationella plan för transportinfrastrukturen för perioden 2018-2029 innebär en satsning på över 700 miljarder kronor. Det innebär ett väsentligt bidrag till trafiksäkerheten, bland annat genom mötesseparering av viktiga vägsträckor, underhållsatsningar, trimningsåtgärder och forskning. Hastighetsöverträdelser och rattfylleri är fortfarande utmaningar.
Regeringen har stärkt trafiksäkerheten genom åtgärder såsom nykterhetskontroller i hamnar, skärpta vinterdäcksregler för tung trafik och förbud mot att förare under färd använder sig av handhållen mobiltelefon eller annan kommunikationsutrustning som hålls i handen. Sverige är världsledande inom trafiksäkerhet, och regeringen fortsätter att ha hög prioritet på detta arbete. Sverige står exempelvis värd för en global trafiksäkerhetskonferens under februari 2020.
Tomas Eneroth (S):
Tack, Thomas Morell! Jag uppskattar engagemanget för trafiksäkerhet. Det råkar vara min hjärtefråga. Jag tror att Thomas Morell, förhoppningsvis omedvetet, misstolkar vad jag sa i den förra interpellationsdebatten. Vi pratade om stress i arbetslivet och den stress som inte minst lastbilschaufförer utsätts för. Den leder till att man riskerar att hamna i ett läge där man kör för fort.
Det vi har sett och som både Transportstyrelsen och Trafikverket har redovisat är att enligt mätningar kör ungefär 70 procent av den tunga trafiken för fort. Ett grundläggande skäl till detta bedömer polisen vara stress i arbetslivet. Det är hård konkurrens i transportbranschen, inte minst den konkurrens som pressas av otillåten och ibland olaglig cabotagetrafik.
Det är tuffa marginaler, och det är transportköpare som ställer hårda krav, vilket gör att många förare pressas till marginalerna. Detta tycker inte jag är acceptabelt. I Sverige arbetar vi systematiskt med trafiksäkerhet när det gäller infrastrukturens utformning.
Det är detta nollvisionen handlar om - mitträcken, automatiska fartkameror och att försöka bygga infrastrukturen så att människor kan göra fel utan att det leder till dödliga olyckor. Där är vi framgångsrika. I samma andetag som vi pratar om dessa viktiga insatser måste vi, just för yrkestrafiken, säga att arbetsgivaren har ett ansvar för vilken arbetsmiljö man har och vilka utmaningar man ställs inför.
Politiskt tar vi detta ansvar genom att vi nu har lyckats förhandla fram ett vägpaket - mobilitetspaketet - i EU, där vi får smarta färdskrivare, där vi digitalt kan övervaka och säkerställa att man följer bland annat kör- och vilotidsregler, där vi får bättre kontrollmöjligheter och där fordonen i cabotagetrafiken och i kombitrafiken måste återvända till det land de kommer ifrån och att förarna också måste göra detta.
Det finns många åkare som tar ett stort ansvar för detta. Jag tror att det är viktigt att vi för denna diskussion med åkerinäringen och med branschen och att vi ser till att klara både sjysta konkurrensvillkor och drägliga och bra arbetsvillkor så att vi kan locka fler till den viktiga transportbranschen.
När det gäller trafiksäkerhetsarbetet generellt ska jag passa på att säga till Thomas Morell, till riksdagen och till alla som lyssnar att i februari 2020 står Sverige värd för världens största trafiksäkerhetskonferens. FN har gett oss uppdraget att hålla Global Ministerial Conference on Road Safety. Ett nittiotal ministerledda delegationer kommer hit och pratar om trafiksäkerhet och nya planer för de kommande tio årens trafiksäkerhetsarbete internationellt.
Man kommer hit till Sverige för att lära därför att vi är framgångsrika. Vi är nu nere i 205 omkomna, tror jag att den senaste siffran var. Det är all-time-low, och det är ett gott tecken. Låt oss hoppas att det håller under året nu, för det visar att vi är på rätt väg, med alkoholkontroller, hastighetskontroller, förebyggande arbete och nollvisionsarbetet. Här är vi långt framme.
Låt oss se till att arbetsvillkoren, inte minst inom yrkestrafiken, är sådana att man känner att man med trygghet kan följa de trafikregler som finns.
Tomas Eneroth (S):
Jag tackar Thomas Morell för detta. Det finns en utmaning i att fortsatt pressa ned antalet skadade och döda i trafiken. Det handlar om infrastrukturens utformning, övervakningsmöjligheter och ny teknik och hur vi använder den. Geofencing och digitalisering ger ökade möjligheter, på tal om smarta färdskrivare, att faktiskt få bättre flöden i trafiken och samtidigt sänkta hastigheter.
Här är jag ändå optimist när det gäller möjligheterna att minska antalet skadade och döda i trafiken. Men det handlar också om arbetsmiljöansvar och arbetsgivarens ansvar. När 70 procent av yrkestrafiken kör för fort är det någonting grundläggande som är fel. Jag tror att det handlar om osjyst konkurrens, stress i arbetslivet och brist på tydlighet när det gäller vilka regler som gäller. Här finns en läxa att göra också för svensk åkerinäring.
Man jobbar aktivt genom Fair Transport 2.0 på ett väldigt bra sätt med att stärka både förtroendet för åkerinäringen och engagemanget hos samtliga åkare. Kan transportköpare låta detta var riktmärket vid köp av transporter kommer det att gynna de seriösa åkare - vi känner väldigt många av dem - som lägger tid och kraft på att både vara goda arbetsgivare och att investera i moderna flottor för att minska klimatpåverkan från yrkestrafiken.
Jag vill avslutningsvis passa på att inte bara tacka för interpellationsdebatten utan också önska talmannen, riksdagens personal och riksdagens ledamöter en riktigt god jul. Jag hoppas att vi får det trivsamt och att alla tar det lugnt i trafiken, så ses vi på barrikaderna framåt januari.
Tomas Eneroth (S):
Kjell-Arne Ottosson har frågat stadsrådet Hallberg om erkännande av färöiska körkort. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på frågan. Den som har ett körkort utfärdat i Färöarna får köra i Sverige enligt sitt körkort. Har körkortsinnehavaren varit folkbokförd i Sverige i mer än ett år behöver personen dock ta ett svenskt körkort för att kunna fortsätta köra här.
Om personen bor tillfälligt i Sverige för exempelvis studier eller arbete kan undantag sökas om att körkortet ska gälla för längre tid än ett år. Jag har förståelse för att denna ordning kan skapa problem för körkortsinnehavare från Färöarna. Frågan om Sverige ska erkänna och byta ut körkort som utfärdats i länder utanför EES i vidare mån än i dag är komplex och innehåller bland annat frågor om trafiksäkerhet och andra säkerhetsaspekter.
Det finns även rekommendationer från EU att förhålla sig till. Jag ser frågan som angelägen, och den bereds för närvarande inom Regeringskansliet.