KBLab/rixvox huggingface dataset:
Yasmine Bladelius (S):
Tack, ledamoten Hultberg, för ditt anförande! Jag måste börja med att säga att jag hyser den största respekt för ledamoten Hultbergs engagemang i både dessa och många andra frågor. Vi är oftast inte överens. Det är inte konstigt - det ska så vara. Men vi har ofta en bra dialog.
Vi har också haft det om det här betänkandet, där vi har kommit överens om till exempel hårdare straffbestämmelser för dem som förmedlar tobaks- och nikotinprodukter till personer under 18 år. Jag tycker att förslaget är bra, så tack för det, ledamoten Hultberg! Vi är inte överens i frågan om smaksättning av e-cigaretter.
I många andra frågor väljer Moderaterna att lyfta fram barnens perspektiv, barnens skydd mot en otrygg och osäker uppväxt, barnens skydd mot skadliga produkter.
I många andra avseenden lyfter Moderaterna också upp frågan om att förslag som läggs fram ska bygga på evidens, beprövad erfarenhet och forskning.
Men när det kommer till frågan om smaksättning av e-cigaretter har Moderaterna fullständigt kapitulerat för industrins lögner om att bubbelgumssmak på e-cigaretter skulle få folk att sluta röka. Alla rapporter som kommer nu visar på raka motsatsen.
Det lockar barn och unga att börja med e-cigaretter och leder till att de också börjar röka. Jag vill fråga ledamoten Hultberg: Varför är barnens situation inte viktig när det kommer till dessa frågor?
Yasmine Bladelius (S):
Jag är glad över att jag efter debatten kan visa ledamoten Hultberg den evidens och de forskningsstudier som jag har läst. Vi kan sätta oss ned sedan så ska jag visa dem. De allra flesta studier som kommer nu visar att unga e-cigarettanvändare också använder vanliga cigaretter.
Det finns ingen evidens för att ecigaretter skulle leda till att färre röker vanliga traditionella cigaretter. Det var till och med så, när en forskargrupp nyligen skulle titta på frågan om huruvida färre röker traditionella cigaretter och går över till ecigaretter, att de inte kunde hitta en enda person att intervjua. Så pass få är de.
När det kommer till e-cigaretter med bubbelgumssmak, popcornssmak, salttillsatser och så vidare finns det studier som visar att användningen går lägre och lägre ned i åldrarna.
Polisen varnar för att barn så unga som i mellanstadieåldern använder e-cigaretter på daglig basis och att det har skett en explosionsartad utveckling på området. Det är barn och unga som lockas att använda e-cigaretter, och det är smaksättningen som är den största anledningen till det. Ledamoten Hultberg stod i talarstolen och sa att smaksättningen inte är farlig, men jag menar raka motsatsen.
Den är anledningen till att fler barn och unga kommer att ha ett nikotinberoende framöver. Jag och Socialdemokraterna tycker inte att det är en bra idé. Vi vill skydda barn och unga. Det är därför vi har lagt fram förslaget till lagstiftning. Moderaterna kommer att rösta emot det, och detta är beklagligt.
Yasmine Bladelius (S):
Jag har noterat de gånger som ledamoten från Sverigedemokraterna har stått i talarstolen och hänvisat till alla de mejl som vi riksdagsledamöter i socialutskottet har fått från alla som säger sig ha slutat röka med hjälp av e-cigaretter.
Jag vill börja med att rikta en fråga till ledamoten från Sverigedemokraterna som är ansvarig för dessa frågor för sitt parti i socialutskottet. Tror ledamoten verkligen att det är Ann-Marie 69 år som halv tre på natten skickar ett mejl till oss riksdagsledamöter och som hävdar att hon har slutat röka på grund av e-cigaretter med bubbelgumssmak?
Det är naturligtvis så att vi som sitter i Sveriges riksdag, som är lagstiftare och som är ansvariga för dessa frågor måste ha en förståelse för och kunna värja oss mot den enorma påverkanskampanj som leds av industrin i dessa frågor. Naturligtvis är det den industrin som ligger bakom dessa mejl.
Om det hade varit vanliga personer bakom alla dessa mejl är det lite märkligt att forskarlag som vill titta på dessa frågor inte hittar en enda person att intervjua.
De som lyckas sluta röka med hjälp av e-cigaretter med bubbelgumssmak, i stället för att ta hjälp av de evidensbaserade rökavvänjningsprodukter som finns på marknaden, är nämligen otroligt få.
Yasmine Bladelius (S):
Min fråga till ledamoten från Sverigedemokraterna var om hon på fullaste allvar inte tror att det är industrin som ligger bakom de enorma mängder mejl som vi får klockan halv tre på natten. De kommer från folk som hävdar att det är e-cigarretter med bubbelgumssmak som har hjälpt dem att sluta röka vanliga traditionella cigaretter.
Då var min fråga till ledamoten om hon på fullaste allvar inte tror att det är industrin som ligger bakom den enorma påverkanskampanjen. Jag vill ställa ytterligare en fråga. Det handlar om när ledamoten från Sverigedemokraterna talar om att förslagen ska bygga på evidens. Vi kan stå här och kasta evidens fram och tillbaka, fru talman, och hävda att vi har evidens hur mycket som helst.
För oss socialdemokrater handlar e-cigaretterna och skademinimeringsperspektivet om att skydda barn och unga. Det vi ser i dag i flera studier är att barn och unga lockas inte bara av smakerna utan också den extremt aggressiva marknadsföringen när det kommer till de här produkterna.
Jag tycker inte att skadereduceringsperspektivet ska stå över när det är ett faktum att vi i dag har barn och unga som hamnar i ett starkt nikotinberoende därför att de pushas in i att testa de här olika produkterna. Det gäller trots att de inte är exakt lika farliga som traditionella cigaretter.
Hur pass farliga och skadliga de här produkterna är vet vi inte i dag. Det vi vet är att nikotin är skadligt både för kropp och hälsa. Det är som allra mest skadligt i ungdomen och tonåren. Där vill vi sätta stopp så att inte fler barn och unga ska hamna i beroende av dessa produkter och skadas av dem.
Yasmine Bladelius (S):
Tack, ledamoten Steensland, för ditt anförande! Jag uppskattar verkligen innerligt ledamoten Steenslands hårda och gedigna arbete i de här frågorna, som vi haft ett gemensamt ansvar för under mandatperioden från olika partier.
Vi är inte alltid överens, men jag vet att ledamoten Steensland har ett enormt starkt engagemang i dessa frågor. Jag önskar naturligtvis att alla ska rösta på Socialdemokraterna i valet, men gör man inte det hoppas jag att man kryssar in Steensland i denna kammare igen. Jag tror att det är viktigt att vi också fortsättningsvis har en ledamot som är så öppen och engagerad och vill komma överens.
Det krävs nämligen att man gör det, fru talman, på det här området. Detta är viktiga frågor, och vi behöver jobba aktivt med dem också framöver. Vi är också överens i många frågor i propositionen. En fråga vi inte är överens om är smaksättningen.
Jag hade önskat att ledamoten Steensland kanske hade sett mer av ett försiktighetsperspektiv här, att hellre skydda barn och unga än att inte göra det. Men med det sagt, fru talman, är jag tacksam över ledamoten Steenslands engagemang i dessa frågor.
Jag är också alldeles övertygad om att en socialdemokratisk regering kommer att ta flera steg i de här frågorna, kanske också när det gäller den reservation som Steensland lyfte här i talarstolen. Jag tycker också att det är en oerhört viktig fråga att komma vidare med. Jag hoppas på ett gott samarbete också framöver i dessa frågor, fru talman.
Yasmine Bladelius (S):
Jag tackar ledamoten för frågan. Jag vill börja med att understryka det faktum att jag är oerhört glad över att vi i socialutskottet är tämligen överens i de här frågorna, för det är viktigt att vi är det och att vi ser problematiken som finns så att vi är redo att göra något åt den. Det vill jag också tacka ordföranden i socialutskottet för.
Jag vill naturligtvis också beklaga att vi kanske inte varit så tydliga i frågan om just avskiljningar. Jag vet att den ansvariga ministern har varit tydlig med att man på sikt vill se att avskiljningar upphör.
Jag tror också att man i det arbete som finns från både Regeringskansliet och myndigheten, i utbildningsinsatser och i de budgetar som ökar anslagen till det förändringsarbete som pågår inom verksamheten har ambitionen att avskiljningar på sikt ska upphöra och tycker att det är viktigt.
Men det är klart att när myndigheten så uttalat säger att man i dagsläget behöver de verktyg man har för att klara av situationerna, då måste vi någonstans lyssna på myndigheten och vad den säger i frågan. Med det sagt är jag tydlig, ledamoten Ankarberg: Avskiljningar ska på sikt upphöra. Det är inte värdigt ett land som Sverige att ha avskiljning som metod.
Det finns andra metoder; de måste bara få lov och tid att implementeras.
Yasmine Bladelius (S):
Ledamoten Ankarberg Johansson och jag är helt överens. Jag är också tämligen säker på att regeringen och myndigheten är överens om målet.
Fru talman! Vi är alltså överens i sakfrågan, jag och ledamoten Ankarberg. Jag tror att vi bara har olika sätt att se på vägen dit.
Yasmine Bladelius (S):
Tack, ledamot Blom, för ditt anförande och för ditt engagemang för barns och ungas rätt till en trygg och säker uppväxt! Jag ville vara tydlig i mitt anförande. Jag vill passa på att vara tydlig också nu, fru talman.
Det är och måste vara vår, regeringens, den här riksdagens kammares och riksdagens socialutskotts ambition att få ett stopp på avskiljningar.
Precis som ledamoten Blom säger är det inte de utåtagerande pojkarna, de unga kriminella killarna inom Sis verksamhet, som avskiljs. Det är de unga flickorna som avskiljs.
När jag pratar med anställda inom Sis verksamhet om det här och frågar varför man använder avskiljningar i de situationerna är svaret ganska entydigt. Det finns inget alternativ, enligt dem. De har inte verktyg och möjlighet att möta de intagna flickorna på något annat sätt. De vet inte hur de ska agera. Fru talman!
Där tycker jag att problematiken ligger. Där måste vi erkänna att vi inte har lyckats. Vi och myndigheten måste naturligtvis se till att de som arbetar inom verksamheten har andra metoder att använda och ta till i de situationerna. Det som görs nu är inte tillräckligt. Därför är vi också tydliga med att det måste få ett stopp på sikt.
De som arbetar inom verksamheten måste få de verktyg som krävs för att hantera det på andra vis.
Yasmine Bladelius (S):
Jag tackar Juno Blom för svaret på min replik. Jag kan naturligtvis inte svara för ledamoten Bloms interna samtal med statsrådet. Jag kan dock försöka svara på varför statsrådet inte är här i dag.
Det kan bero på att vi ännu inte har någon regering och att statsrådet därför inte kan vara här och ta debatten. Jag vet att statsrådet brinner för frågorna och gärna talar om dem. Hon har även uttalat sig för att avskiljningar på sikt ska upphöra. Det socialdemokratiska arbetarepartiet är tydligt i dessa frågor.
Vi vill att avskiljningar ska upphöra på sikt. Vi vill också se att de förändringar som nu har påbörjats och som pågår inom verksamheten leder till andra metoder som kan hantera dessa situationer och hjälpa dem som är anställda inom Sis att kunna hantera situationerna på annat sätt än att behöva ta till avskiljningar.
Precis som ledamoten Blom säger spelar det naturligtvis ingen roll om det handlar om unga flickor eller kriminella unga män som utsätts. Det är en traumatisk upplevelse. Jag tror att det är en traumatisk upplevelse för såväl de intagna som den anställde som tvingas ta till dessa åtgärder för att han eller hon känner att det kanske inte finns verktyg att hantera det hela på något annat vis. Vi har ett omfattande arbete kvar att göra.
Jag är övertygad om att vi är överens om att vi måste fortsätta arbeta aktivt med frågorna framöver.
Yasmine Bladelius (S):
I min hemstad Helsingborg används minutscheman inom hemvården. Jag fick för ungefär en vecka sedan se några exempel på sådana scheman. Man får exempelvis tre minuter på sig för att smörja in fötter och sätta på stödstrumpor. I dessa tre minuter ingår att gå in i bostaden, att göra den äldre redo för bytet, att smörja in fötterna och få på strumporna.
Sedan ska man ta sig ut ur bostaden och lämna personen i fråga i ett skick som är gott; det ska vara ombonat och trivsamt. Tre minuter! Var och en av oss förstår naturligtvis att detta är helt omöjligt. Detta sätt att lägga scheman reducerar undersköterskornas yrkesroll - de blir mer som robotar. De alldeles orimligt korta tider som ges för de olika insatserna omöjliggör också för sköterskorna att ge de äldre den omvårdnad av god och hög kvalitet som de naturligtvis väl förtjänar.
Därför undrar jag vad ministern anser om minutscheman och vad ministern gör för att arbeta med frågan.
Yasmine Bladelius (S):
Jag kan konstatera att det låter ganska likartat från oss oppositionspartier när vi begär ordet för att ställa frågor till ledamoten Hultberg. Jag noterade att Centerpartiets ledamot Jonsson frågade ledamoten Hultberg om det inte vore bättre att satsa på generella statsbidrag till regionerna och kommunerna än att ha riktade statsbidrag.
Jag skulle vilja omformulera frågan till ledamoten Hultberg lite grann. Regionerna och kommunerna väntas nu gå in i en tuff ekonomisk situation.
Vi hör från landets samtliga 21 regioner att de förväntar sig att göra stora underskott kommande år och därmed naturligtvis också att få göra nedskärningar och uppsägningar.
Skulle det då inte vara bättre, ledamoten Hultberg, att satsa 12,9 miljarder på generella statsbidrag till våra regioner och kommuner än på skattesänkningar på 10 000 kronor extra till dig och mig? Moderaternas ledamot sa i sitt anförande att han var övertygad om att det går att lösa dessa problem inom hälso- och sjukvården.
Då blir nästa fråga till ledamoten Hultberg: Men hur? Tillsammans med Sverigedemokraterna lägger ledamoten och regeringspartierna 6 miljarder i riktade statsbidrag.
De sänker skatterna för dem som redan tjänar gott med 12,9 miljarder, och de riktar statsbidrag på 6 miljarder till en sektor som förväntas gå med stora underskott och som kommer att behöva säga upp personal och göra nedskärningar på våra sjukhus.
Yasmine Bladelius (S):
SKR är tydliga: Minst 20 miljarder svenska kronor krävs för att bara bibehålla den nivå som vi har i dag. Sveriges regioner är också tydliga: De kommer samtliga att gå med stora underskott nästa år.
Hur många av de satsningar som ledamoten Hultbergs parti tillsammans med de övriga regeringspartierna och Sverigedemokraterna nu riktar, och som ledamoten nu också lyfter exempel på i detta replikskifte, anser ledamoten Hultberg kommer att genomföras? Hur många av dem tror ledamoten Hultberg faktiskt kommer att genomföras och få effekt ute i verksamheterna?
Dessa rapporterar ju samtidigt att de tvingas gå med stora underskott nästa år. De kommer att tvingas göra bortprioriteringar, tvingas göra nedskärningar och tvingas säga upp personal.
Inga av de satsningar som Moderaternas ledamot lägger fram här i talarstolen och som regeringspartierna lägger fram i sin budget kommer att få hundraprocentig, full effekt ute i verksamheterna eftersom man samtidigt inte satsar på de generella statsbidragen ens i närheten av det som SKR hävdar att man behöver för att bibehålla nuvarande nivå.
Det man däremot gör, fru talman, är att sänka skatterna för dem som redan tjänar skitmycket pengar med 10 000 kronor. Och då har jag inte ens räknat in de övriga skattesänkningar som regeringspartierna gör. Om man i stället för att lägga 12,9 miljarder på att sänka skatterna för de rika hade lagt dem på generella statsbidrag hade det kanske varit rimligt att tro att de förslag som ledamoten lägger fram skulle kunna genomföras i praktiken.
Så kommer dock inte att bli fallet, fru talman.
Maria Andersson Willner (S):
Min fråga går till utrikesminister Margot Wallström. Jag vill börja med att berömma utrikesministerns stora engagemang och ansvarstagande i diskussionen i ministerrådet gällande lagen om konfliktmineraler.
I omröstningen i Europaparlamentet i slutet av maj tog parlamentet ställning för en obligatorisk certifiering för importörer av tenn, tantal, volfram och guld från alla konfliktdrabbade högriskområden att systemet ska övervakas strängare att en analys av reglernas effekter på lokalbefolkningen i konfliktområdena och kostnaderna för EU:s näringsliv ska göras.
Jag skulle vilja fråga hur utrikesministern tänker fortsätta driva Sveriges linje i konfliktmineralfrågan. Den är tuffare och mer progressiv än andra EU-medlemsstaters i rådet. Hur ser läget ut kring denna fråga i rådet?
Maria Andersson Willner (S):
Jag tackar utrikesministern för svaret. Precis som utrikesministern nämnde har rådet röstat, och med 402 ja-röster mot 118 nej-röster samt 171 nedlagda röster antog Europaparlamentet mandatet för att påbörja informella förhandlingar med EU:s medlemsstater i rådet. Utifrån det vill jag fråga hur utrikesministern ser på trepartsförhandlingarna och om hon har någon känsla för vad utkomsten kan bli. Går detta att sia om?
Maria Andersson Willner (S):
Tack för frågorna! En folkomröstning är oerhört central i diskussionen. Vi stöder det arbete som FN nu genomför för att få detta till stånd. Parterna står långt ifrån varandra, och man måste få igång samtal och få igång processen igen. Vi kan inte fortsätta i det läge som råder.
Tyvärr är låsningarna stora när det gäller folkomröstningen. Men vi gör allt vi kan för att stödja FN:s arbete för att få till en bra process. När det gäller EU-domstolen och överklagandet tycker vi att det är positivt att vi får en dom i en högre rättslig instans så att vi kan få det hela klarlagt och veta hur det ligger till.
Därför valde vi att gå med här - för att man ska få en ordentlig juridisk prövning av avtalet.
Maria Andersson Willner (S):
När det gäller folkomröstningen är vår uppfattning att vi ska stödja FN-processen på alla sätt vi kan. Sverige har inte riktigt en position som gör att vi kommer att kunna vara de som på plats driver arbetet. Däremot kommer vi att stödja FN:s arbete på alla sätt vi kan för att man ska nå framåt och komma förbi de låsningar som finns.
I frågan om överklagandet är det rätt uppfattat att vi vill ha detta prövat i en högre rättslig instans för att få ett bättre och mer bindande utslag. Jag tappade din fråga lite grann, måste jag säga.
Jag kan dock säga att du tolkade mig rätt när det gäller att det är viktigt att vi har en stabil juridisk grund att stå på.
Maria Andersson Willner (S):
De 62 rikaste i världen äger i dag lika mycket som hälften av jordens befolkning. Att klyftorna växer är dåligt för alla. Att då kräva sänkta ingångslöner, som svenska borgerliga partier gör, är i otakt med tiden. I dag varnar till och med Världsbanken och IMF för att växande klyftor hämmar tillväxten. Men utvecklingen är möjlig att bryta. Det är dags för en Global deal, en uppgörelse mellan arbete och kapital om bland annat bättre arbetsmiljö och ett globalt lönelyft.
Hur tänker statsministern om Global deal? Hur skapar vi sjysta villkor för löntagare runt om i världen i samarbete och dialog mellan arbetsgivare och fackliga organisationer, mellan politik och samhälle? Jag vet att statsministern tog upp frågan om Global deal på Världsekonomiskt forum i Davos. Hur mottogs statsministerns initiativ?
Maria Andersson Willner (S):
Tack för frågan, Margareta! Nej, jag tycker absolut inte att Moderaterna ska svara på vad som ska prioriteras. Det görs redan i skrivelsen. Våra prioriteringar är demokrati, mänskliga rättigheter, global jämställdhet, miljö och klimat, fredliga och inkluderande samhällen, inkluderande ekonomisk utveckling, positiv syn på migration, jämlik hälsa, utbildning och forskning samt humanitärt bistånd. Det är de som anges i skrivelsen och som betänkandet också ställer sig bakom.
Det jag undrar är vad Moderaterna vill ta bort. Om man nu säger att det är en för bred agenda, då undrar jag vad det är vi ska ta bort. Vilka saker i Agenda 2030 ska vi inte ställa upp på? Vilka saker i utvecklingsfinansieringsdokumenten är vi inte längre med på? Ska vi inte leva upp till klimatavtalen längre? Prioriteringarna finns här.
Det är en bred palett av åtgärder som vi vill jobba med. Det som är intressant att veta är om det är något som ska tas bort. Jag vill passa på att tacka för möjligheten att utveckla mig lite vad gäller det humanitära biståndet. En av de viktigaste delarna i den nya agendan är att vi också inkluderar det humanitära biståndet, som styrs av egna principer.
Men vi måste se att det finns potential att integrera det rena utvecklingsbiståndet med det humanitära. Vi vet att humanitära konflikter pågår allt längre, och det är viktigt att de båda bistånden länkar in i varandra.
Maria Andersson Willner (S):
Nej, några särskilt nya prioriteringar är det inte. Vi tuggar på och tror att det vi har gjort hittills har varit framgångsrikt, att vi är bra på det vi gör, att vi är effektiva och att vi är efterfrågade internationellt. Jag tycker inte att vi behöver några nya prioriteringar. Utmaningarna är breda och många, och vi måste vara beredda att ha en bred ansats.
Sedan är såklart inte policyramverket direkt styrande ned på detaljnivå. Det kommer att omsättas i instruktioner, i regleringsbrev, i ägaranvisningar och i riktlinjer för strategier. Det är grunden, som sedan leder till verkstad ned på landsstrateginivå. Där tror jag inte att vi ska vara inne och peta i detaljer, och det tror jag inte heller att Margareta Cederfelt menar.
Jag tror att vi ändå är överens om att vi måste ha en bred agenda och en bred ansats för att kunna leva upp till de åtaganden som Sverige och det globala samfundet har ställt sig bakom och för att vi ska kunna möta de utmaningar som vi i dag ser.
Maria Andersson Willner (S):
Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande. Jag tänkte säga några ord om SRHR. Tillgången till sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter är en grundläggande mänsklig rättighet. Det är en av hörnstenarna för att främja jämställdhet och kvinnors roll i utvecklingen. Det är en förutsättning för hållbar utveckling och fattigdomsbekämpning.
Tillgång till SRHR är central för att förbättra flickors och kvinnors hälsa. Vi vet att detta är en kontroversiell fråga. Vi från Sverige ska fortsätta att lyfta fram även obekväma frågor om tillgång till preventivmedel, rätt till abort och rätt att bestämma över sin egen kropp och sin egen sexualitet. Vi ska vara internationellt pådrivande, och vi ska ha ett fortsatt fokus på rättighetsperspektivet.
Jag är mycket glad över att kunna säga att detta är en fråga som förenar brett i denna kammare. Sju av åtta partier står bakom detta. Denna regering jobbar aktivt med dessa frågor, likaså den tidigare borgerliga regeringen.
Vi har bland annat tagit olika initiativ nu när den finansiella situationen när det gäller dessa frågor blir allt svårare med en ny administration i USA. Flera talare har redan lyft fram initiativet She decides. Motvindsfrågor behöver globala partnerskap. Vi behöver jobba tillsammans med regeringar och parlament runt om i världen.
Detta är en fråga som förenar inte bara västländer, utan det är också ett brett syd-nord-samarbete som är mycket framgångsrikt i denna fråga. Rätten att bestämma över sin egen kropp, sin sexualitet och sin reproduktion är grundläggande. Med detta vill jag tacka för denna debatt. Jag tycker att det har varit en bra debatt.
Vi har en bra diskussion om mänskliga rättigheter i utskottet och i kammaren. Jag vill tacka för det.
Maria Andersson Willner (S):
Jag har också en fråga till Sofia angående landfokusering. Landfokusering låter jättefint - större koncentration. Fler länder ska enligt Moderaterna fasas ut för att vi ska kunna fokusera mer på dem som finns kvar. I budgetpropositionen kan vi se vilka länder som skulle fasas ut enligt den borgerliga regeringen. Irak skulle fasas ut, och det har Hans Linde redan tagit upp. Men ibland vänder verkligheten, och då måste vi också vända. Hade det varit rätt, med den information vi har i dag, att fasa ut biståndet till Irak?