Gunnar Andrén (L):
Det är naturligtvis med viss bävan man kastar sig in i en debatt med så utomordentligt lysande företrädare för svenskar som är födda i helt andra länder. För oss som är födda i antingen Uddevalla eller Eksjö är det en stor ära att få delta i denna typ av debatt i Sveriges riksdag. Detta är nämligen en av de allra viktigaste debatterna vi har i Sverige.
Vi ser just nu runt om i Europa fruktansvärda scener när det gäller hur man betraktar främlingar. Vi har debatten i Storbritannien, som borde handla om annat. Vi har ett val i Holland som man kan redan nu kan känna rysningar inför. Vi har sett det i Belgien, och vi ser det i Ungern och Österrike.
Därför är det naturligtvis otroligt viktigt - och det kanske är det allra mest centrala - hur vi ser på de människor som kommer till vårt land och som alla vi som är eniga här välkomnar. Vi välkomnar inte minst Luciano Astudillos ordval om att vi ska ha ett samtal om detta, för det är otroligt viktigt. När vi ser på vilka människor det är som kommer från andra länder ser vi att det är sådana som har brutit upp. Det är det viktigaste.
Det är ett oerhört stort steg för varje människa att bryta upp från den hemmiljö, god eller dålig, man har haft för att kasta sig ut i världen. Det är min erfarenhet, fru talman, att alla de människor som kommer till vårt land har väldigt höga ambitioner att etablera sig på det ena eller det andra sättet i vårt land. Här måste jag säga att jag inte tycker att vi har lyckats särskilt väl.
När det gäller just ordet "kompetens" kan vi som Luciano Astudillo säga - och det håller säkert statsrådet också med om - att vi dess värre har en alltför välutbildad taxiförarkår i det här landet. Vi har alla upplevt att det är på det sättet. Just den kompetens man för med sig till det här landet har vi väldigt svårt att ta hand om. Det har naturligtvis att göra med språkkunskaperna.
Det är svårt att etablera sig på arbetsmarknaden med bristande språkkunskaper. Man kan dock vända på detta. I Stockholms län har vi haft ett folkpartistiskt program kallat Jobbiga gruppen, där jag har varit ordförande. Statsrådet har ännu inte blivit bekant med detta, men vi håller på med det.
Vi har tittat på hur vi utöver den förmedlingsverksamhet Arbetsförmedlingen har ska kunna ta till vara just denna kompetens och återföra den språkkunskap vi har så rikligt av i Sverige. Det finns också kulturell och kommersiell kännedom om andra länder. Jag tror att inte minst småföretagsamheten skulle kunna dra nytta på många olika sätt.
Här har vi ett område där Arbetsförmedlingen kanske inte är den yttersta kompetensen. Vi kanske i stället måste se ytterligare möjligheter. Det handlar inte heller om sfi, utan detta är ett tredje område. Hur tar man till vara denna kompetens?
Det gäller inte minst inom kommersiell verksamhet där man arbetar mot andra länder och företag som vi svenskar med våra begränsade språkkunskaper inte riktigt känner till. Här tror jag att det oavsett vilken regering vi har finns väldigt mycket att göra framöver. Fru talman! Jag vill avsluta så som jag alltid brukar göra.
Den främlingsfientlighet vi ser är förskräcklig. Jag brukar ha ett litet talesätt, och det är så här: Den främling du ännu inte mött kan i morgon vara din bästa vän. Jag tror att det är ett väldigt klokt sätt att se på hur vi ska betrakta dem som inte är födda i Uddevalla eller Eksjö.