Joar Forssell (L):
Tack till föregående talare i denna viktiga debatt! I dag börjar ju chanukka, så jag kan väl börja med att önska en glad "christmukkah", som moderna människor i Sverige börjar fira i dag.
Jag skulle vilja försöka mig på ett alternativt svar på den eviga frågan om hönan och ägget. Faktiskt handlar den här berättelsen om hönan, ägget och räven. Det gör det ju lite tuffare för hönan, kan vi konstatera.
Om man har en höna eller kanske två hönor och kanske en tupp och vill ha fler hönor - man vill få ägg att sälja någonstans, man vill kanske äta fler ägg eller kunna sälja sina hönor - behöver man lite olika saker. Man behöver såklart foder till hönorna. Man behöver kanske värmelampor, så att äggen mår bra och så småningom kan kläckas.
Man behöver ha isolering, så att det inte blir för kallt på hönsgården. Man behöver kanske någon form av stängsel runt den plats där hönsen bor. Allt detta är alltså grundförutsättningar för att man ska få fler höns.
Översatt till det politikområde vi talar om i dag handlar det om att man behöver utbyggt bredband, vägar som fungerar, utbildning som fungerar, energi och el, alltså den grundläggande infrastruktur som behövs i botten.
Det är statens grundläggande åtagande för att vi ska kunna få tillväxt, för att hönorna ska bli fler och för att äggen ska värpas och kläckas så småningom. Men utanför hönsgården finns det en massa rävar.
Det spelar inte så stor roll hur många värmelampor, hur mycket isolering eller hur mycket foder man öser på hönorna om det hela tiden kommer in rävar och tar dem. Det kommer rovdjur och förstör för vår tillväxt, alltså för hönsen som vi ska föda fram.
Exempel på rävar kan vara höga skatter, tuff byråkrati, långa tillståndsprocesser och myndigheter som är svåra att ha att göra med. Även om man har infrastrukturen på plats kommer de att hindra tillväxt.
Oavsett hur mycket stöd och bidrag man ger och hur mycket man än bygger ut infrastrukturen blir det ingen bra output om det kommer rävar och äter upp våra hönor. Fru talman! I de här debatterna är det lätt för politiker att säga att man gör saker.
Det är lätt att peka på 1 miljon här eller där i budgeten - sådant som ibland lite hånfullt brukar kallas för pressmeddelandepengar. Det är små satsningar här och där - en liten värmelampa som man sätter upp i hönshuset.
Men det är viktigt att komma ihåg att även om vi bygger isolering och värmelampor, även om vi öser på med foder och även om vi ser till att infrastrukturen fungerar går det inte att få tillväxt i hela landet om man inte också har ihjäl rävarna, alltså minskar byråkratin, ser till att förkorta tillståndsprocesserna och ser till att näringslivet mår bra med konkurrenskraftigt låga skatter.
Fru talman! I diskussionen om den regionala politiken tenderar vi politiker att gilla konflikter. Nu rör jag mig lite bort från rävberättelsen, för jag tror att ni har förstått poängen. En konflikt som många politiker gillar att måla upp, förstora och elda på är den konflikt som finns mellan stad och land.
Men, fru talman, jag vill vända mig mot politiker som försöker göra svensk politik till en konflikt mellan stad och land, för det är faktiskt inte någon intressekonflikt mellan stad och land på riktigt. Staden behöver hela Sverige, och de som bor utanför städerna behöver städer. Varför?
Jo, vi behöver platser där tillväxt skapas och där jobb skapas, oavsett i vilken del av landet de finns. Vi behöver centrum för kunskapsutveckling och forskning, som ofta hamnar i städer. Men vi behöver också spetskompetens när det kommer till produktion.
Vi behöver vår gruvindustri, vår skogsindustri och vårt lantbruk för att hela landet ska fungera och gå runt. Det finns ingen inneboende konflikt mellan stad och land. Vi är en och samma. För att det ska fungera ordentligt tror jag att vi politiker behöver sluta att elda på denna konflikt och i stället se de likheter och möjligheter som finns. Fru talman!
Jag talade med en kollega som är politiker i en av våra nordliga kommuner och som poängterade likheterna mellan fjällkommunerna och skärgårdskommunerna i landet. Det finns likheter i fråga om antalet minuter som det tar att ta sig till arbetsplatsen. Det finns likheter i fråga om att service försvinner.
Det finns likheter i fråga om att det inte alltid finns ett ordentligt utbyggt bredband. Det finns ofta likheter i fråga om socioekonomi. Det finns likheter i fråga om att det ofta är lokala ekonomier som är säsongsbaserade. Jag talade med en annan kollega från en gammal bruksort, där bruket tyvärr har lagts ned och där strukturomvandlingar har gjort att människor har flyttat.
Kollegan pekade på de socioekonomiska likheterna mellan våra bruksorter och våra förorter i Sverige. Det är också en sak som vi måste ha med oss. Man har liknande utmaningar oavsett var i landet man bor.
Det handlar i grunden om att se till att få bort rävar, få bort onödig byråkrati och få bort onödigt höga skatter som gör att människors drivkraft, människors frihet, människors entreprenörskap och människors förmåga att lyfta sig och platsen där de bor hålls tillbaka. Men det handlar också om att se till att den grundläggande infrastrukturen finns.
Om man ska etablera ett företag ska man alltid veta att det finns energi, att det finns el och att det finns utbildningar som fungerar. Det handlar om att vi nu i coronans spår tar vara på de möjligheter som finns när till exempel många universitet har blivit bättre på distansundervisning och distansutbildningar. Fru talman!
Jag yrkar bifall till utskottets förslag i detta betänkande. Jag är glad över skattesänkningarna. Jag är glad över de skatteåtgärder som Liberalerna har fått med i budgeten som helhet och som vi kommer att få med. Jag är glad över de förslag som rör infrastrukturutbyggnaden och som finns med i just denna del av budgeten.
Och jag uppmanar mina riksdagskollegor att fundera på det där med rävarna lite mer och att inte bara fokusera på värmelamporna.