Annie Johansson (C):
Det som nu är i fokus under denna granskningsdebatt ägde rum för ett och ett halvt år sedan. Då var jag inte riksdagsledamot utan en vanlig samhällsintresserad medborgare som i medierna följde utvecklingen i Mellanöstern efter Muhammedkarikatyrerna men också den inrikespolitiska bevakningen av dåvarande utrikesminister Laila Freivalds, såväl i Sverige som utomlands.
Granskningsärendena 1 och 2, som rör Laila Freivalds under denna tid, har varit föremål för skriftlig kommunikation med Statsrådsberedningen. Men det har också varit offentliga utfrågningar av dåvarande utrikesministern och dåvarande statssekreteraren på Justitiedepartementet för att de skulle orientera oss i konstitutionsutskottet närmare och ge oss svar på frågor som krävdes för vår granskning.
Granskningen har resulterat i att konstitutionsutskottet, förutom ett särskilt yttrande, bestämt sig för att Laila Freivalds agerande var olämpligt och att hon med hänvisning till vår grundlagsfästa tryck- och yttrandefrihet borde ha undvikit sitt handlande våren 2006.
Jag ställer mig därför, trots vår enighet i utskottet, frågande till att Socialdemokraterna, som har varit positivt aktiva i samtalet, inte ställer upp i denna debatt. Ärendet rör två frågor, dels vilket budskap som det så kallade Jemenbrevet, undertecknat med Freivalds namn, signalerade i Mellanöstern, dels de kontakter som togs med webbhotellet Levonline.
I båda dessa frågor bär utrikesminister Freivalds som minister det yttersta ansvaret. Jag skulle vilja påstå att detta är det konstitutionellt mest spännande granskningsärendet då frågor som tryckfrihet, yttrandefrihet, censur och säkerhetsavstånd till dessa lagar, när framför allt regering och myndigheter är inblandade, kommer under granskningslampan.
Det handlar framför allt om hur man förhåller sig till dessa grundbultar i svensk demokrati i kristider, som det var under våren 2006 efter det att Jyllands-Posten hade publicerat karikatyrer på profeten Muhammed.
Här noterar konstitutionsutskottet i sitt ställningstagande att yttrandefrihetsgrundlagen och tryckfrihetsförordningen gäller oavsett vilket säkerhetspolitiskt läge som Sverige befinner sig i. Det är förbjudet för regeringen och en myndighet att hindra en grundlagsskyddad publicering. En tjänsteman får inte vidta åtgärder som har, eller med fog kan uppfattas ha, ett sådant syfte.
Om statliga myndigheter eller tjänstemän går in och försöker styra mediernas innehåll eller försöker hindra tal eller yttrande är det ett brott mot våra grundlagar och vår tryckfrihetslagstiftning. Det är utifrån denna bakgrund som vi har granskat ärendet och har kommit fram till att utrikeministern, som ytterst ansvarig, har agerat olämpligt. Sverigedemokraterna arrangerade i anslutning till det oroliga läget en teckningstävling på sin nättidning SD-Kuriren som webbhotellet Levonline tillhandahöll.
Hade det varit en papperstidning hade kontakten troligtvis tagits med den ansvarige utgivaren. Med den nya tidens tidningar på nätet togs kontakten inte med den ansvarige utgivaren utan med dem som tillhandahöll själva platsen för sidan. I det läget är agerandet att ses som att man vid tryckta medier skulle ha gått till självaste tryckeriet - vilket också utgör en intressant reaktion från Utrikesdepartementets sida. Fru talman!
Konstitutionsutskottets uppgift är att granska bakåt i tiden, men också att vara normerande inför framtiden. Konstitutionsutskottet granskar inte tjänstemän utan statsråd. Vi granskar också utifrån hur man agerat från våra grundlagar, och därför är det av yttersta vikt att hålla sig konstitutionellt stringent. Vår granskning är att ses som ett komplement till den prövning som Justitiekanslern har gjort.
JK bedömer inte ministerns agerande, utan det är en uppgift för oss i konstitutionsutskottet. JK lyfter fram precis det som vi i utskottet också har med i vårt ställningstagande, att agerandet hos Levonline inte varit ämnat att överträda förbudet utan enbart varit för information om det kritiska läget efter teckningstävlingen.
Företaget Levonline har också vidhållit att de inte kände sig tvingade att stänga SD-Kurirens hemsida utan menar att de fattade ett självständigt beslut i fråga om nedstängning. Däremot anser konstitutionsutskottet att det är viktigt att man från departementets sida upprätthöll ett betryggande säkerhetsavstånd. Det säkerhetsavstånd som man bör hålla träddes här för när, och kontakten som tjänstemännen, med Freivalds godkännande, tog kan ha varit ägnad att uppfattas som en påtryckning.
Det kan inte anses vara ett lämpligt agerande. Den andra frågan gällde det brev som skickades till de svenska beskickningarna utomlands för att förmedlas till varje lands regeringar på ett sätt som beskickningarna själva valde. Utskottet konstaterar att utrikesministern inte kan lastas för de tolkningar som utländska medier har gjort men att feltolkningar av det svenska budskapet hade undvikits om man iakttagit större försiktighet.
Här är ministern ytterst ansvarig. Med dessa ord om att agerandet borde ha undvikits, fru talman, vill jag yrka på godkännande av anmälan i konstitutionsutskottets granskningsbetänkande KU20.