Pernilla Stålhammar (MP):
Detta är en oerhört viktig debatt och viktiga utmaningar som vi har framför oss. Visst, jag håller med om att breda politiska lösningar är det allra bästa. Men på något vis tycks det som att Alliansen har hakat upp sig på JAS. JAS, JAS och JAS var lösningen på allt i stället för att se på den breda bilden.
Jag ställer mig väldigt frågande till det och skulle vilja höra något slags analys från alliansföreträdarna om varför man har hakat upp sig så till den grad enbart på JAS-plan. Det är ganska befriande att höra Karin Enström prata mer om den breda bilden. Vi har fått höra Allan Widman ta upp andra aspekter.
Jag instämmer i det som utrikesministern sa om att vi måste titta på den breda bilden. Sverige var snabbt med sin respons. Vi svarade också upp mot det som Frankrike frågade efter. Om Sverige skulle behöva hjälp skulle vi inte få någon hjälp därför att vi inte skickade några JAS-plan. Jag förstår inte det här.
Jag kan tänka mig att vi inte bara skulle vilja ha stridsflygplan till hjälp om vi behövde åberopa solidaritetsförklaringen i framtiden. Jag tror att vi skulle vilja ha den breda bilden, det lapptäcke som jag pratade om i mitt tidigare anförande. Därför vill jag ägna en liten stund åt att gå vidare med vad Sverige faktiskt gör i förhållande till Daish och konflikterna i Mellanöstern.
Det är enormt många människor som befinner sig på flykt i världen i dag. Många flyr just från Daishs terrorvälde. Det är bara ett fåtal som tar sig till Europa, men det är många fler som tar sig till länderna runt omkring. Då spelar det roll att Sverige är det land i Europa som tar emot flest asylsökande. Det spelar också en roll att vi samtidigt värnar biståndet och fortsätter att vara den största givaren per capita.
Det är också viktigt att regeringen skjuter till pengar till det humanitära biståndet i en tid då människors, inte minst kvinnors och flickors, liv står på spel i underfinansierade flyktingläger. På Folk och Försvar i Sälen var det någon som sa att tidigare kunde man räkna med att få en matsändning i jordanska flyktingläger en gång i månaden.
Numera kommer matsändningarna en gång varannan månad. Lika viktigt som att stödja arbetet med att mota undan Daish är arbetet med att stabilisera de områden som har befriats. Där är behoven stora av snabba insatser för att få igång det grundläggande stöd som civilbefolkningen behöver och stödet till de personer som faktiskt vågar återvända.
För att bekämpa Daish måste vi också ingjuta framtidstro hos dem som ska bygga upp regionen efter kriget och hos dem som söker sin tillflykt till Daish därför att de inte ser någon annan framtid. Genom den nyligen antagna strategin för Syrien satsar Sverige 1,5 miljarder på bistånd till Syrienkrisen. På ett nytt sätt gifter vi nu samman det humanitära biståndet med det långsiktiga biståndet.
Det är ett bistånd som kommer såväl Syrien som de kringliggande länderna till del. Detta är oerhört viktigt. Olika FN-organ kommer att hantera biståndet. Behoven i Syrien är enorma, och läget är jättesvårt. Vi och många andra givare anser att vi ändå måste försöka att möta dessa svårigheter. Det är i dag 2 miljoner barn i Syrien som inte går i skolan.
Det är mycket svårt för människor att över huvud taget kunna försörja sig utanför krigsekonomin. Sverige ska därför bidra till att tillhandahålla sådana grundläggande samhällstjänster som utbildning och försörjningsmöjligheter inne i Syrien där så är möjligt.
Genom strategin ökar vi vårt stöd till det civila samhället samt stödet till de demokratiska krafter som är avgörande för att förbereda för en hållbar fred och verka för en framtida demokrati.