Morgan Johansson (S):
Det vi nu genomför inom hela detta område är en rejäl uppstramning av säkerhetsarbetet, inklusive it-säkerhet. Vi tog i somras fram en ny strategi gällande just cyber- och informationssäkerhet, och i och med det gick ett stort antal uppdrag ut till myndigheter för att implementera strategin.
Samtidigt gör vi nu för de kommande åren en mycket stor satsning på det civila försvaret: 1,3 miljarder 2018-2020. Där ingår informations- och cybersäkerhet som en viktig del.
Det finns en uppgörelse mellan regeringen, Moderaterna och Centern inom ramen för den stora försvarsuppgörelsen om att få loss så pass mycket pengar, över 430 miljoner kronor per år de kommande åren, för att återupprätta det civila försvaret, där just denna del är central i ett modernt samhälle. Uppstramningen är faktiskt också en effekt av händelserna vid Transportstyrelsen.
Vi hade tidigare en diskussion som handlade om just detta. Där ställdes frågan om vilka lärdomar vi drar av händelserna vid Transportstyrelsen. Ja, en sådan lärdom är att vi måste se till att det aldrig händer igen och att vi måste vara mycket mer vaksamma när det gäller våra informationssystem - vad vi själva har och vad vi utkontrakterar på en annan part.
Under många år hade vi en slentrianmässig privatisering på detta område, inte minst under den förra regeringen, som inte så mycket tänkte i säkerhetsbanor när det gällde dessa frågor. Nu är det slut med det; nu är det säkerheten först som gäller. När det gäller gränserna för utkontraktering har Stefan Strömberg uppdraget att utreda vad man över huvud taget kan tillåta i form av upphandling och utkontraktering i dessa avseenden.
Vi lägger fram en ny säkerhetsskyddslag; lagrådsremissen har precis beslutats. Vi kommer också att utreda sanktioner för den som bryter mot säkerhetsskyddslagen. Det har vi inte nu. Vi kommer att implementera det så kallade NIS-direktivet, ett EU-direktiv som innebär en allmän uppstramning, inte bara för de offentliga utan också för de privata aktörerna, och ökade krav på informationssäkerhet. Men vi stärker också Säkerhetspolisens och Försvarsmaktens roll i detta sammanhang.
I ärenden som rör exempelvis rikets säkerhet och när det gäller upphandlingar får både Säpo och Försvarsmakten nu en mycket starkare roll. Myndigheter som planerar att lägga ut sådant på andra aktörer måste först samråda med Säpo eller Försvarsmakten.
Om de säger stopp och menar att det inte kan göras därför att rikets säkerhet äventyras är det också det som gäller; då ska man som enskild myndighet lyda och sätta stopp. Det handlar alltså om ett veto. Mikael Oscarsson frågar om tillsynen och vilken myndighetsstruktur vi ska ha. Min uppfattning är att en ny myndighet inte skulle tillföra något mervärde i detta avseende.
Mikael Oscarsson berättade att man hade FRA, Must och Säpo i utskottet för att tala om dessa frågor. En intressant fråga att ställa till Mikael Oscarsson är: Frågade han FRA, Must och Säpo om de ville ha en ny cybersäkerhetsmyndighet? Vad svarade de i så fall på det?
I alla diskussioner vi har med de myndigheter som detta berör framkommer nämligen att de väldigt gärna vill fortsätta att hålla på ansvarsprincipen, det vill säga att varje myndighet inom varje sektor har sitt ansvar. Det är nämligen där kompetensen finns, och det är i slutänden ändå de som kommer att få göra jobbet, oavsett vilka andra myndigheter vi har.