Rasmus Ling (MP):
Världen, Europa och Sverige förändras, på gott och ont. När jag började grundskolan i början av 1990-talet fanns Sovjetunionen fortfarande. När jag började mellanstadiet var Sverige ännu inte med i EU, eller EG som det hette då.
När jag började gymnasiet hade inte terrorattacken mot World Trade Center inträffat, och inte förrän jag hade gått ut och flyttat till Malmö utvidgades EU med de gamla staterna i Östeuropa. Vissa saker har onekligen blivit bättre. På andra håll har det tyvärr blivit sämre. Under hela den här tiden har vi sett konflikter och krig runt om i världen.
På 1990-talet var det ett förödande krig på Balkan, och omkring 150 000 människor omkom. Samhällen förstördes, och många tvingades fly. Det märktes förstås inte bara på Balkan, utan de flyende kom också till Sverige. Vi som gick i skolan i Söderhamn såg det, liksom man förstås gjorde på väldigt många andra håll i Sverige.
Det har fortsatt att vara konflikter runt om, även efter att det till slut lyckligtvis blev fred på Balkan, med efterföljande flyktingströmmar. I Syrien har det pågått sedan den arabiska våren inte blev vad vi hoppades på. Det har varit blodigt krig under 2010-talet.
Irak, Jemen, Libyen och Somalia är andra exempel, och i Afghanistan har kriget pågått i 40 år. Nu kommer det internationella samfundet att lämna landet, och det är få bedömare som tror att det kommer att föra något positivt med sig. Snarare tyder det allra mesta på att ett redan dåligt läge kommer att bli ännu sämre. Fru talman!
Under 2010-talet kom allt fler ensamkommande barn till Sverige, och under några år blev det väldigt många. Allra flest var det 2015, då omkring 36 000 ensamkommande barn ansökte om asyl i Sverige. Vi vet alla vad som hände under den tiden. Europa slöt sig.
Turkiets president Erdogan fick betalt av EU för att hålla gränsen till EU stängd. Europas länder inskränkte möjligheterna för dem som kom på olika sätt. Sverige var inte något undantag i det avseendet. Det var den 24 november 2015 som regeringen meddelade att Sverige skulle ned på EU:s miniminivå i migrationspolitiken, vilket var en enorm omsvängning.
Det hade tidigare under denna höst gjorts andra förändringar. Det var en blocköverskridande överenskommelse i oktober som sex av åtta partier i riksdagen stod bakom. Men det som skedde i november var oerhört mycket mer långtgående än så. Fru talman! Detta fick många följder, och gymnasielagen var en av dem.
För oss i Miljöpartiet var det oerhört viktigt att de som hade kommit hit som barn denna höst skulle få den prövning som de hade rätt till och att de skulle prövas utifrån den ålder de hade när de kom hit. Eftersom Migrationsverket blev oerhört belastat - man började också prioritera ärenden som gällde Syrien - ökade handläggningstiderna. Barnen hann fylla 18 år, och alltså bli vuxna, eller skrevs upp i ålder.
Därmed fick de också en svårare prövning än vad de annars hade fått. Gymnasielagen var inte en perfekt konstruktion. Men utifrån det läge som rådde var den det bästa möjliga att få till. Från Miljöpartiets sida hade vi helst från början haft en lösning där de hade kunnat få permanent uppehållstillstånd. Nu har det blivit en annan mer utdragen process.
Men gymnasielagen kom på plats, och de 7 000 som omfattas av den har fortfarande möjlighet att stanna i Sverige. Fru talman! Men sedan kom coronapandemin över världen. Inget land någonstans i världen var förberett på den. Coronapandemin har förstås diskuterats mycket, och det kommer att fortsätta.
Men det är nog ingen överdrift att säga att den ställde det mesta på ända och har fått oss att agera på helt annorlunda sätt än vad vi har gjort tidigare. Det har getts många miljarder i stöd till företag och extrastöd till kommuner och regioner. Det har lättats på reglerna i a-kassan och i andra system. Evenemang, stora som små, har ställts in eller skjutits upp.
Det har också gjorts stora inskränkningar i våra fri- och rättigheter, med demonstrationsförbud som ett exempel, för att hålla smittan borta. Detta har skett i Sverige, och andra länder har vidtagit ännu mer drakoniska åtgärder för att hindra smittan. Fru talman!
Därför var det fullt naturligt att justera och lätta på kraven i gymnasielagen - att öka tiden som man har på sig för att få ett jobb och att minska kravet på hur länge man måste ha detta jobb. Det är en liten förändring jämfört med väldigt många andra åtgärder som har vidtagits under denna pandemi.
Det var också en förändring som när den presenterades såg ut att ha majoritet i riksdagen, eftersom Centerpartiet hade efterfrågat exakt dessa förändringar bara några månader tidigare. Men Centerpartiet vände plötsligt när förslaget kom från regeringen. Nu sa man nej.
Och det som för bara några månader sedan var naturligt var nu att lappa och laga, och, fru talman, man ville inte laga ett system som inte fungerade. Centerpartiet pratar om att ta fram kraften i varje människa. Ni har säkert sett de stora affischerna i tidningar och på webben. Nu har ni chansen, Centerpartiet!
De som kom som ensamkommande kan få lättade krav med detta förslag om ni röstar på det. Ta fram kraften i varje människa! Fru talman! Det är nu den tiden på året då vi ser det som en del blir irriterade över men som de flesta av oss nog blir glada när vi ser.
Det är studenter på gator och torg som går runt och blåser i visselpipor, lätt salongsberusade trots att det inte ens är lunchtid. I bästa fall skiner solen. Och även om det fortfarande är restriktioner är det en tid av glädje, stolthet och fest när de som går ut gymnasiet firar att de är klara med skolan och att vuxenlivet väntar. De flesta av oss minns nog med glädje när vi själva tog studenten.
Kanske var det den härligaste tiden i livet. Framtiden var spännande och oviss. Kanske kan man också känna lite vemod över att tiden går så fort. Det finns en osäkerhet i denna tid också. Man kanske inte kom in på den utbildning man ville komma in på. Man kanske inte vet om man får jobb. Man kanske vill flytta men inte får en bostad. Man kanske vill bo kvar men har kompisar som flyttar till andra ställen.
Det är problem som de allra flesta unga vuxna har. Men för vissa som tar studenten nu är osäkerheten betydligt värre än så. De måste få jobb, annars väntar ett helt annat liv och en helt annan tillvaro.
De som omfattas av gymnasielagen och tar studenten nu måste få ett jobb inom ett halvår och ha det bestående samtidigt som arbetsmarknaden är enormt osäker, inte minst i de sektorer där unga vanligtvis får jobb. Fru talman! Jag vill vädja. Jag vet att partier sällan ändrar sig inför omröstningen i kammaren när vi har kommit så här långt.
Men konstigare saker har hänt och kommer att hända här i världen. Jag vill yrka bifall till propositionen och underlätta för de unga som inte vill något hellre än att bygga sina liv i Sverige och bidra till vårt gemensamma samhälle. Centerpartiet, det hänger på er!