KBLab/rixvox huggingface dataset:
Morgan Johansson (S):
Edward Riedl har frågat mig vilka initiativ jag har tagit för att stärka och anpassa lagstiftningen för att bättre skydda individer som har fallit offer för till exempel hämndporrbrott. Jag vill börja med att betona att det naturligtvis är fullständigt oacceptabelt att sprida exempelvis filmade sexuella handlingar mot någons vilja. Det är en allvarlig kränkning av integriteten för dem som utsätts. Det är framför allt flickor och unga kvinnor som drabbas. Det är viktigt för regeringen att säkerställa att det finns ett fullgott straffrättsligt skydd mot hot och kränkningar oavsett om de sker på nätet eller i andra forum.
Framväxten av internet har inneburit positiva förändringar för yttrandefriheten och den demokratiska debatten. Utvecklingen har emellertid också medfört att hot och andra former av kränkningar av den personliga integriteten tagit nya former. Det straffrättsliga skyddet för den personliga integriteten måste därför vara anpassat till samhällsutvecklingen och den moderna tekniken. Att sprida filmer med sexuellt innehåll mot någons vilja är i de flesta fall redan i dag straffbart som grovt förtal.
Även om många klandervärda gärningar alltså redan är straffbara finns det skäl att överväga om det straffrättsliga skyddet är tillräckligt starkt. En utredning har därför i uppdrag att bland annat lämna förslag till hur ett utvidgat straffrättsligt skydd mot spridning av bilder eller andra uppgifter med ett integritetskänsligt innehåll skulle kunna utformas utanför det grundlagsskyddade området. Utredningen ska också ta ställning till om mer kvalificerade ärekränkningsbrott bör kunna ge rätt till brottsskadeersättning.
Utredningen ska redovisa sitt uppdrag i nästa vecka, och jag vill inte föregripa den redovisningen. När utredningen väl har överlämnats är jag beredd att återkomma med förslag till lagändringar och andra åtgärder som behöver vidtas.
Morgan Johansson (S):
Jag tänker inte bara delta i detta; jag tänker försöka göra någonting åt det. Jag tror att vi har en gemensam strävan i så måtto. Jag delar Edward Riedls resonemang i de allra flesta delar.
Dessutom kommer alltså interpellationen sällsynt lägligt eftersom jag redan på onsdag i nästa vecka tar emot en utredning som har sett över just den här lagstiftningen. Det här är som Edward Riedl säger ett stort och växande problem. Vi har en ålderdomlig lagstiftning att förhålla oss till, tillkommen i en helt annan tid.
Titta bara på bestämmelserna kring förtal och ärekränkning - de bestämmelserna kom till i en tid då man kanske ville beivra skvaller på bygden och ärekränkningar. Man ville beivra rena förolämpningar öga mot öga. Så var det på den tiden.
Men den nya tekniken gör ju att den här typen av förtal och skvaller och att lägga ut bilder och filmer av den typ som Edward Riedl talar om blir mycket större och gör mycket större skada. För det första ligger de kvar i evig tid, de här bilderna eller filmerna.
Människor kanske kan glömma förtal i normala fall, men internet glömmer aldrig. Det kommer alltid att finnas där. För det andra kan det nå dig överallt. Du kan flytta från byn där du kanske var utsatt för skvaller och förtal, men du kan aldrig flytta från internet. Det kommer att nå dig överallt.
Någon gång i framtiden, till exempel när du söker jobb och arbetsgivaren googlar ditt namn, kommer det plötsligt bilder, skvaller, förtal, osanna uppgifter eller vad det nu är vi talar om. Frågan är ju bredare än så här; den rör hämndporr, som är ett av de värsta inslagen, men det finns många andra inslag. Det här kan förstöra människors liv. Så är det.
Vi måste modernisera, stärka och strama åt lagstiftningen. Vi måste se till att det här bekämpas på ett bättre sätt. Som jag sa är det så lyckligt att jag redan i nästa vecka tar emot en utredning med ett antal förslag. Jag ska inte gå händelserna i förväg, men jag vill säga att jag vill ha en förtydligad lagstiftning på det sättet.
Det ska vara otvetydigt kriminellt att sprida sådana bilder eller filmer. Vi behöver också en starkare lagstiftning totalt sett vad gäller vilka påföljder förövaren kan drabbas av. Man bör också kunna få brottsskadeersättning, tycker jag, om man utsätts för den här typen av kränkningar. Vi får som sagt ett förslag i nästa vecka.
Det blir sedvanlig remissperiod på det, och sedan kommer jag så fort som möjligt att gå till riksdagen med en ny lagstiftning så att vi rättar till det här. Jag är säker på att en bred majoritet i riksdagen kommer att stå bakom stramare regler på det här området.
Morgan Johansson (S):
Jag tror inte att vi står särskilt långt ifrån varandra. Det är en uppgift som vi får ta oss an gemensamt. Det handlar om att ta fram en ny lagstiftning som är modern och stramare och som ser strängare på den typen av handlingar än den tidigare. Det är, som Edward Riedl säger, oftast en man som är gärningsman, och brottsoffret är oftast kvinna, i många fall en yngre kvinna.
Det går inte bara igen i den typ av handlingar som vi nu talar om, att män lägger ut sexfilmer eller nakenbilder på sina tidigare flickvänner. Dessvärre går det igen också när vi har den breda diskussionen om kränkningar på internet generellt.
Till exempel berättar många kvinnliga journalister om vad de dagligen är utsatta för på internet i form av hotfulla och kränkande mejl och även skvaller, förtal och annat elände. Det finns anledning att ta mycket allvarligt på detta.
Det var bakgrunden till att utredningen tillsattes, den som jag tar emot nästa vecka. Då ska man även se till den typen av brott. Det finns inte mycket mer att säga än att vi ska modernisera lagstiftningen. Vi ska öppna upp för att få brottsskadeersättning också i de här fallen, i den mån den som drabbats inte lyckas få ut ersättning av gärningsmannen.
Det är så brottsskademekanismen fungerar. Jag tror att det finns anledning för oss att förtydliga dessa frågor. Det arbetet är redan inlett och går in i sitt avgörande skede nästa vecka. Jag återkommer till riksdagen så fort som möjligt med förslag till ny lagstiftning.
Morgan Johansson (S):
Det här är frågor där vi inte har stått långt ifrån varandra. Tvärtom har vi jobbat tillsammans med dem. Under förra mandatperioden, när vi var i opposition och jag var ordförande i justitieutskottet, drev vi socialdemokrater dessa frågor. Det känns därför utifrån mina utgångspunkter bra att nu kunna leverera något som vi arbetat länge med och som jag vet att det finns ett brett stöd för i riksdagen.
Jag vill tacka för debatten. Vi kommer att återkomma efter sedvanlig remisstid och den process som vi då har framför oss. Sedan jobbar vi i samma riktning och försöker stärka lagstiftningen på området.
Morgan Johansson (S):
Jag vill än en gång tacka Désirée Pethrus för interpellationen. Vi börjar inte från noll - tvärtom. Det här är ett arbete som har pågått under en ganska lång tid. Jag pekar på att länsstyrelserna fick det här uppdraget redan 2003. Och sedan 2005 har Östergötland ett särskilt uppdrag. Sedan bygger vi successivt ut verksamheten och ser till att stärka lagstiftningen och utveckla de samarbeten som behöver utvecklas. Jag har pekat på ett par saker som vi måste göra.
Det ena gäller de kommunala kartläggningarna, som tas upp av Désirée Pethrus i interpellationen. Vi måste hitta ett metodstöd för dem. Det är inte lätt att genomföra, men vi ska verkligen göra vad vi kan för att försöka hitta metoder för detta. Det andra handlar just om att utveckla samarbetet med ett antal länder som är aktuella.
Vilka diplomatiska medel vi använder oss av får vi ta från fall till fall. Ofta kan man lösa sådana frågor betydligt enklare än vad man kanske tror bara genom att sätta sig ned och prata om dem. Jag hade så sent som i dag ett möte med den marockanske talmannen där vi talade om marockanska barn här i Sverige och andra avvisningsärenden som vi måste lösa tillsammans.
Sätter man sig ned och talar med varandra och lyfter upp det på den nivån brukar man kunna lösa en hel del problem. Det ska vi nu också göra när det gäller den här delen. Vi ska också titta på hur andra länder gör det. Storbritannien har ett system som skiljer sig lite grann från vårt. Det gäller både förvaltningsstruktur och vilka möjligheter domstolar har att agera.
Tanken med att jobba riktat särskilt mot olika länder tror jag att vi absolut måste kunna bygga vidare på. Med det vill jag än en gång tacka för interpellationsdebatten.
Morgan Johansson (S):
Jag pekade på att den förra regeringen inte hade drivit de här frågorna över huvud taget. I stället fick vi ta över och driva dem. När det gäller fildelningsfrågan visade Fredrik Reinfeldts svar att upphovsrätten inte var särskilt viktig för den borgerliga regeringen. Det gäller en serie frågor, bland annat den som Jörgen Warborn tar upp, den om blockeringen.
Moderaterna satt på Justitiedepartementet i åtta år men drev över huvud taget inte blockeringsfrågan. Tvärtom framgår det av den information jag har att Moderaterna under sin tid i regeringsställning var emot att man skulle gå fram med blockeringsfrågan. Nu kanske det finns en annan politik. Man har kanhända ändrat åsikt.
Jörgen Warborn ska veta att det bland dem som driver dessa frågor, upphovsrättsinnehavarna, är väl känt att inställningen hos den tidigare regeringen var mycket passiv. Det berodde naturligtvis på hela integritetsdiskussionen.
Det finns en del liberala grupperingar som, framför allt när vi diskuterar fildelning, tycker att det är något slags mänsklig rättighet att få tillgodogöra sig allt som finns på nätet. Dem fanns det också företrädare för i den tidigare regeringen. Den nuvarande regeringen är mycket tydligare. Vi säger att vi slår vakt om upphovsrätten. Man måste få betalt för sitt arbete.
Blockeringsfrågan är föremål för fortsatt rättslig prövning. Det är riktigt att det kommit en tingsrättsdom, men den har överklagats och ärendet ligger nu i hovrätten. Vi måste avvakta den processen. Jag utesluter inte att vi från vår sida kan behöva vidta ytterligare åtgärder i den frågan, men innan vi tar några sådana initiativ måste vi avvakta och se hur den rättliga processen avlöper.
Låt mig summera: Vi slår vakt om upphovsrätten i EU-förhandlingarna. Det handlar bland annat om att försöka se till att vi exempelvis inte hamnar i ett läge där de licensieringsmöjligheter som i dag finns land för land undergrävs. Det vore mycket dåliga nyheter för bland annat filmbranschen. Vi driver på för att försöka klämma åt piratsidorna.
Som vi förstår det är kommissionens tanke - det är ju en process som pågår - att man i första hand ska försöka använda sig av något slags självsaneringsmekanismer, det vill säga få aktörerna att agera snarare än ta till lagstiftning. Där är man ännu inte från kommissionens sida. Vi måste avvakta och se vad kommissionen kommer fram till. Slutligen handlar det om att lösa problemen.
I stället för att se på stora systemförändrande insatser måste vi försöka lösa de praktiska gränsöverskridande problemen, till exempel portabiliteten. Det är en klar och enkel dagordning vi har från den svenska regeringens sida. Den är mycket tydligare än den som den tidigare regeringen lyckades prestera.
Morgan Johansson (S):
Vi har en mycket nära dialog med rättighetsinnehavarna, både på tjänstemannanivå och på politisk nivå. De vet vilka frågor vi driver och att vi gör det med kraft. Jag måste samtidigt säga att första gången vi träffade dem - då var det på statssekreterarnivå - var de oerhört frustrerade över att det inte hade hänt någonting på, som de sa, ett halvt decennium, det vill säga fem år.
De var oerhört frustrerade över situationen eftersom den tidigare regeringen inte hade orkat ta tag i dessa frågor. Då den tidigare regeringen inte tog tag i frågorna får vi göra det. Våra prioriteringar är som sagt tydliga. Vi slår vakt om upphovsrätten. Det var så jag uttryckte det. Jag kan lika väl säga att vi gärna vill stärka upphovsrätten. Det är mer en fråga om formulering.
Den är central för oss, det är den vi driver hårdast, och vi säger i förhandlingarna med EU att det gäller att lösa de praktiska gränsproblemen i stället för att hitta på något stort nytt system som riskerar att undergräva upphovsrätten. Lös alltså de praktiska problemen i stället, och kläm åt piratsidorna.
Såvitt jag vet är EU-kommissionens linje att man ska hitta en branschlösning, en självsaneringsmekanism där man till exempel ser till att begränsa möjligheten att göra reklam på piratsidorna. Det är detta de vill komma åt snarare än dem som bär själva informationen. Vi får se hur pass effektivt detta blir.
Sedan får vi säkert anledning att återkomma också till blockeringsfrågan. I den roll jag har måste jag dock avvakta den rättsliga process som nu pågår. Jag tänker inte föregripa den, men jag utesluter inte ytterligare åtgärder.
Morgan Johansson (S):
Ellen Juntti har i praktiken två frågor i sin interpellation. Den första är: Varför ska det ta två år innan regeringen kommer med förslag? Varför har ni inte kommit med fler på de här två åren? Den andra är: Varför har det bara kommit två förslag hittills? Det är två påståenden och två felaktigheter. För det första har vi inte suttit i två år. Vi har suttit i ett år och fyra månader, om jag ska vara exakt. För det andra har vi inte kommit med bara två förslag.
I interpellationssvaret radar jag upp nio åtgärder direkt kopplade till Carin Götblads åtgärder som vi redan har levererat. Detta har vi gjort på ett år och fyra månader. Betänkandet kom som sagt på sommaren 2014. Då ställer man sig frågan: Vad gjorde de borgerliga på sin tid? Moderaterna ledde Justitiedepartementet i åtta år. År ett gjorde man ingenting mot våld i nära relationer.
År två gjorde man ingenting mot våld i nära relationer. År tre gjorde man ingenting. År fyra gjorde man ingenting. År fem gjorde man ingenting. År sex tillsatte man en utredning. År sju väntade man på utredningen. År åtta tog man emot utredningen. Det är resultatet av de borgerliga åren då Moderaterna ledde Justitiedepartementet. Och så påstår ni att vi är saktfärdiga! Nu har vi levererat.
52 förslag kom Carin Götblad med i sitt betänkande. Vi har levererat på nio av dessa punkter på ett år och fyra månader. Den kanske allra viktigaste punkten, förutom en del av förhållningsförändringarna, är att vi kraftigt förstärker resurserna till kvinnojourerna.
Från 2014 till 2016 genomför vi en ökning av resurserna till kvinnojourerna med nästan 100 miljoner kronor på årsbasis. Det är mer än en tredubbling av resurserna. Vi vet hur situationen ser ut på kvinnojourerna. Många av dem får säga nej till dem som söker stöd, hjälp och boende eftersom man helt enkelt inte har tillräckligt många platser.
Vi vet att det finns ett oerhört stort behov, och det är därför vi är beredda att sätta av så pass mycket pengar. Vi ska försöka se till att kunna erbjuda mer stöd och hjälp. Dessutom genomför vi från och med i år en kraftig förstärkning till brottsofferjourerna. De har också en viktig roll i detta.
De har inte egna boenden på det sättet, men de kan stödja dem som har gjort en brottsanmälan - i det här fallet handlar det då om våld i nära relationer - så att man klarar domstolsprocessen och får stöd och hjälp i den mycket känsliga situation som det kan handla om. Där skruvar vi nu upp de statliga resurserna också till brottsofferjourerna på ett sätt som den borgerliga regeringen aldrig orkade med.
Sammantaget är det nog så att denna regering på ett år och fyra månader när det gäller brottsofferstödet och stödet för våldsutsatta kvinnor har levererat betydligt mycket mer än vad den tidigare regeringen har gjort. Och det här är bara det första året. Ge oss några år till så ska vi nog kunna klara av hela paketet!
Morgan Johansson (S):
Det handlar inte om att bara räkna förslag, utan det handlar om vilken vikt de olika förslagen har, alltså hur viktiga de är och vad de får för reell effekt. Det finns 52 förslag i utredningen, och vi har levererat på nio av dessa. Vi fortsätter att bereda förslagen vidare, och dessutom har vi fått in ytterligare förslag från de två andra utredningarna som jag pratade om.
Vi kommer att under det här året kunna presentera en nationell strategi för att samhället ska bli ännu bättre på att bekämpa de här brotten, både när det gäller våld i nära relationer generellt sett och när det gäller våld mot barn. Jag skulle till exempel gärna se att vi fortsätter utbyggnaden av det man kallar för barnahus, det vill säga platser för sammanhållna utredningar när det gäller brott mot barn. Det har visat sig vara oerhört effektivt och viktigt.
I slutänden handlar det om vilka olika resurser vi är beredda att sätta av till detta. Precis som jag har sagt och som den här regeringen har varit tydlig med kommer vi att fortsätta prioritera arbetet mot våld i nära relationer och brott mot barn. Det gäller för övrigt i rättsväsendet generellt sett - brott mot barn ska prioriteras och gå före andra mål.
Det finns kanske möjligheter att vi kan hitta andra vägar för att se till att rättsväsendet blir ännu mer effektivt i den delen. Det är jag självklart beredd att se över. Den här frågeställningen är högt prioriterad för regeringen, och jag har gärna en fortsatt dialog med oppositionen om vilka förslag som finns både i denna och i andra utredningar för att vi ska kunna komma framåt.
Vad jag har svårt att acceptera, och det markerade jag i mitt första inlägg, är påhopp om att vi inte levererar, inte tar det här på allvar eller inte ser till att göra saker och ting. Jag är, vilket väl framgick tydligt i mitt förra inlägg, ganska stolt över vad vi har klarat av att göra på ett år och fyra månader.
Ge oss ytterligare lite tid så kommer vi att kunna leverera ännu mer när det gäller detta, gärna i samarbete med oppositionen.
Morgan Johansson (S):
Vi ärvde som sagt ett land där klyftorna hade ökat snabbare än i något annat land i OECD-området. Vi ärvde också ett land där vi hade en mycket hög ungdomsarbetslöshet - och fortfarande har, även om den är på väg ned - i kombination med en fast etablerad och organiserad kriminalitet. Det är klart att man inte klarar ut det i en handvändning, utan det tar tid att försöka vända det. Ungdomsarbetslösheten är på väg ned.
Jag ser fram emot att vi ska kunna göra särskilda riktade satsningar mot de områden Beatrice Ask talar om, men då tror jag att det är viktigt att säga att man inte kommer någonstans med bara några enkla projektpengar. I grunden handlar det i stället om att man måste ha en politik som innebär att klyftorna totalt sett minskar i samhället. Det handlar om att bygga vidare på den generella välfärden.
Vi kan väl säga att utvecklingen i en del områden faktiskt är förskräckande i en del avseenden. Jag ser att till exempel antalet skottskador, om man tittar på den delen, ökade med 50 procent mellan 2006 och 2014. Det är en följd av att vapen har kommit in på ett annat sätt och av att de kriminella gängen finns. Nu går vi fram med insatser för att bekämpa de kriminella gängen. Det är ett antal lagförslag som kommer till riksdagens bord under våren, men vi går också in med sociala insatser.
Vi kommer att förstärka socialtjänsten med sammanlagt över 1 miljard kronor under de närmaste fyra åren. Det är en otroligt viktig satsning på den sociala barn- och ungdomsvården. Ska vi vända detta måste man arbeta både generellt på till de områden vi talar om och med riktade satsningar mot barn och unga.
Morgan Johansson (S):
Johan Forssell har frågat mig hur jag avser att säkerställa att de medicinska åldersbedömningarna återupptas och när vi kan förvänta oss att så sker. Inledningsvis kan det konstateras att medicinska åldersbedömningar utförs, om än i liten omfattning. Det har dock under lång tid varit svårt att få dessa genomförda bland annat beroende på brist på anbud från relevanta utförare. Det är därför angeläget att finna en bättre ordning för hur medicinska åldersbedömningar ska kunna genomföras. Socialstyrelsen utfärdade 2012 rekommendationer för hur medicinska åldersbedömningar bör utföras.
Enligt rekommendationerna bör en inledande barnläkarundersökning kompletteras med röntgenundersökningar av handskelett och tänder. En sammanhållen medicinsk bedömning grundad på dessa utlåtanden bör sedan göras av specialister. I praktiken har få medicinska åldersbedömningar genomförts beroende på låsningar mellan olika aktörer, oenighet om tolkningsföreträde och hur resultatet av den medicinska åldersbedömningen ska värderas tillsammans med övrig bevisning och utredning.
Socialstyrelsen ser för närvarande på eget initiativ över riktlinjerna för medicinsk åldersbedömning. En vetenskaplig genomlysning av metoder för åldersbedömning ska presenteras i april. Frågan om en asylsökande är under eller över 18 år är viktig, inte bara när det gäller frågan om uppehållstillstånd utan även när det gäller boende och omvårdnad. Det är till exempel inte lämpligt att vuxna asylsökande bor med ensamkommande barn i barnboendena, och resurser avsatta för barn ska inte gå till vuxna asylsökande.
En bedömning av åldern måste därför göras när den asylsökande inte kan göra sin ålder sannolik och det finns tveksamheter om den ålder som uppgetts. En medicinsk åldersbedömning kan bidra till underlaget och ge den sökande stöd för de uppgifter om åldern som lämnats. Mot bakgrund av detta har regeringen höjt ambitionsnivån när det gäller åldersbedömningar. Migrationsverket har i regleringsbrevet för 2016 fått i uppdrag att i ökad utsträckning bedöma åldern på ensamkommande barn vid registrering och prövning.
Senast den 4 maj ska myndigheten delredovisa vidtagna och planerade åtgärder till Regeringskansliet. Ett intensivt arbete pågår också inom Regeringskansliet för att finna en ordning så att fler medicinska åldersbedömningar av asylsökande kan genomföras. Regeringen avser att återkomma i denna fråga inom den närmaste tiden.