Sven Otto Littorin (M):
Jag tror att Berit Högmans grundinställning egentligen inte skiljer sig så hemskt mycket från min. Det är väl klart att man ska se till att slipa ned trösklarna till arbetsmarknaden och ha ett regelverk som sätter allas rätt och möjlighet till ett arbete främst. Vi har försökt vara väldigt tydliga med målsättningen, nämligen full sysselsättning. Alla som vill och kan ska ha möjlighet att vara med på arbetsmarknaden.
Interpellationen tar upp en lång rad aspekter på detta, men jag vill återkomma till den grundläggande tanken i vår analys, nämligen att den stora klyftan i svensk ekonomi går mellan dem som har ett arbete och dem som inte har ett arbete. Det är den klyftan vi måste överbrygga genom att ha en politik som effektivt försöker få fler tillbaka. Detta med deltidsarbetslösheten är intressant. Den har under det senaste året sjunkit med en femtedel.
Det vill säga den kraftigaste nedgång i deltidsarbetslöshet som vi har kunnat notera på väldigt många år, och den är betydligt kraftigare än under något av de år då Berit Högmans parti var i regeringsställning. Det finns naturligtvis diskussioner om alternativa vägval. Vi vet ju att Socialdemokraterna tidigare har förespråkat lagstadgad rätt till heltid som lösning på deltidsproblematiken.
Problemet med det - vilket också en förkrossande del av de instanser som svarade på den remiss om detta som skickades ut under den förra mandatperioden också pekade på - är just att det riskerade att bli rätt till nolltid i stället för rätt till heltid. Det finns inget instrument i en marknadsekonomi för att tvinga arbetsgivare att anställa.
Det måste till något som gör att man sluter klyftan av ofrivillig deltidsarbetslöshet. Vägen dit är naturligtvis komplicerad och svår, men jag är helt övertygad om att när vi nu genomför den här begränsningen som gör att man inte längre kan deltidsstämpla i upp till 18 år har det betydelse för hur man agerar.
Det har varit otillständigt att arbetsgivare har kunnat avstå från att organisera arbetet på ett sådant sätt att man erbjuder dem som arbetar deltid möjlighet till heltid och i stället skjutit över kostnaderna på a-kassorna och skattebetalarna. Det är ju det som i praktiken har gällt under väldigt lång tid.
När vi genomförde detta kunde man se rubriker i till exempel LO-tidningen som sade att de nya förändringarna har satt press på arbetsgivare att i stället erbjuda heltid. Det ser vi nu över hela landet. Det är också därför deltidsarbetslösheten sjunker snabbast i den kommunala sektorn. Jag var på SKL i dag på morgonen och höll föredrag om detta. Det är naturligtvis glädjande att det är på det sättet.
Jag hoppas att fler kommuner följer efter - nästan samtliga landets kommuner är ju den största arbetsgivaren på sin ort - och tar ett större sådant ansvar för att se till att vi får fler heltidstjänster till dem som vill och behöver det och som är kommunalt anställda. Det finns goda exempel. Vi har tidigare lyft fram några, och jag kan lyfta fram dem igen. Nynäshamn är en socialdemokratiskt styrd kommun som erbjuder heltider. Det är alldeles utmärkt. Linköping är en alliansstyrd kommun som gör detsamma.
Är man den största arbetsgivaren på bygden borde det inte finnas något skäl att inte kunna organisera arbetet på ett sådant sätt att man tillsammans med de fackliga organisationerna löser den här frågan. Svaret på interpellationens två frågor - vilka åtgärder jag avser att ta initiativ till så att regelverket inte sätter hinder för allas rätt till arbete och när jag tänker ta initiativ till ett enhetligt, harmoniserat regelverk som stöder allas rätt till arbete - är ju att detta i grunden är ambitionen i allt vi gör.
Det handlar om att sträva efter full sysselsättning och om att se till att vi har de rätta regelverken och incitamenten på plats för att organisera arbetsplatserna på ett sätt så att de kan erbjuda heltider men också om att se till att vi kan få fler i arbete.