KBLab/rixvox huggingface dataset:
Yasmine Eriksson (SD):
Min fråga går till justitie- och inrikesministern. Att smuggla in hundar till Sverige kan vara en mycket lukrativ affär för kriminella, men det sker på djurens bekostnad. Inte sällan kommer valparna från valpfabriker där de lever under miserabla förhållanden. Detta var ett problem redan före coronapandemin, men tyvärr framgår det tydligt av Tullverkets siffror att den illegala införseln av hundar ökar.
De kommer in i Sverige genom att de antingen hålls gömda i transporterna eller har förfalskade papper eller genom att man rent av chansar och hoppas på att inte fastna i en kontroll. Trots att arbetet pågår för att motverka hundsmugglingen fortsätter denna illegala verksamhet. Av statistiken att döma ser den ut att öka.
Min fråga till Morgan Johansson är därför om ministern menar att de åtgärder som finns i dag är tillräckliga. När kan vi i så fall få se ett slut på denna handel?
Yasmine Eriksson (SD):
Ledamoten Tegnér verkar ha missförstått mitt anförande. När det gäller beskattning av varor på de här plattformarna är det jag egentligen talar om att det, när plattformarna ska vidta dessa administrativa åtgärder, kommer att uppstå en kostnad för de företagen. Den kostnaden behöver man troligtvis få täckning för från annat håll.
Därmed kommer det att kunna bli dyrare för privatpersoner som använder plattformarna för att till exempel sälja sina varor. Detta skulle vara ett hinder i arbetet med en cirkulär ekonomi. Vi vill gärna främja att man återanvänder saker som kan återanvändas. Därför anser vi att det hade varit bättre att lägga en mindre börda på det området. Detta går egentligen ihop med det som ledamoten frågar om den administrativa bördan.
Det blir en ökad börda ju fler säljare man behöver rapportera till Skatteverket. När det gäller utvärdering av de nya regler som kommer att implementeras ställer vi oss positiva till det.
Yasmine Eriksson (SD):
Den administrativa börda som kommer att åligga dessa företag kommer att skilja sig åt. Vissa plattformar riktar sig bara till företagare och andra bara till privatpersoner, medan andra är blandade.
Om man uteslöt privatpersoners handel från företagens rapportering hade bördan kunnat minska och cirkulariteten öka, liksom viljan att sälja via dessa plattformar. Som ledamoten talar om när det gäller utvärdering av lagar är vi, som jag sa i min förra replik, positiva till att utvärderingen ska göras.
Det vi föreslog var en tidsgräns för när den ska göras som skilde sig från vad som anges i propositionen.
Yasmine Eriksson (SD):
Jag riktar min fråga till klimat- och miljöministern. Det finns en del nya klimatskatter eller avgifter att vänta framöver från EU-håll. Det rör sig bland annat om Fit for 55 och CBAM, alltså gränsjusteringsmekanismen för koldioxid vid import av varor från länder utanför EU. Det är tänkt att en avgift ska betalas när man importerar till exempel cement, gödsel eller elektricitet.
Det går att debattera anledningen till att man inrättar sådana här avgifter. Vissa menar att det handlar om att skydda EU:s inre marknad när våra egna verksamheter kan få konkurrensnackdelar med högre utsläppskrav.
Andra menar att det handlar om att hindra företag att flytta sina verksamheter till länder utan dessa krav och kostnader. Avgifterna paketeras i ett omslag av att EU kan sätta press på andra länder att öka ambitionerna på klimatområdet.
Därför undrar jag hur klimat- och miljöministern ser på dessa koldioxidtullar och vad hon anser att intäkterna kan användas till på bästa sätt.
Malin Larsson (S):
Jag tackar John Widegren för frågorna. När det gäller regelkrångel och konkreta åtgärder är min bild att det finns en fantastiskt stor uppskattning av det arbete som den socialdemokratiska regeringen påbörjade förra mandatperioden, och man lyckades få fram en gemensam livsmedelsstrategi. Den är mycket uppskattad. Två år är inte en jättelång tid. Men vi ser redan resultat där ute.
De tre unga lantbrukare som jag träffade på två olika gårdar vågar satsa nu. De ser en framtid i denna bransch tack vare att det nu finns stöd och möjligheter, även i Norrland där odlingsmöjligheterna inte är lika goda. Jag ser därför mycket positivt på framtiden. Jag ser redan nu att det har skett goda förändringar. Sedan behöver det ske mer.
Det är vi helt överens om, precis som vi är överens om ganska mycket i våra anföranden. Även vår landsbygdsminister Jennie Nilsson har sagt att den nya handlingsplanen ska bli vass och vara så träffsäker som möjligt. Hon lyfter också fram samarbetet. Det är det som är grunden, alltså att vi tillsammans - från politiken, branschen och näringarna - hjälps åt.
Där krävs det dialoger och att vi lyssnar på varandra och försöker hjälpas åt för att få fram så bra förslag som möjligt.
Malin Larsson (S):
Jag tackar återigen John Widegren. Jag tyckte att jag svarade lite grann. Men jag kan bolla tillbaka till John Widegren. Ni hade makten före oss och satt i regeringsställning. Men då togs det inte fram någon livsmedelsstrategi som det kunde fattas beslut om. Den socialdemokratiskt ledda regeringen pratade faktiskt inte bara utan handlade också. Det kommer vi att fortsätta göra, det kan jag lova dig.
Precis som du var inne på gäller det att vi konsumenter köper svensk mat men också att vi lyckas exportera mer av våra fantastiska produkter som bönderna och livsmedelsföretagen producerar här i Sverige.
Malin Larsson (S):
Tack för frågorna, John Widegren! Det var mycket som du hann ta upp. När det gäller budgeten har vi helt olika syn. Ska vi kunna göra satsningar behöver vi också pengar till det. Vi socialdemokrater ser på det här på ett helt annat sätt.
Vi hade behövt pengarna som det sjätte jobbskatteavdraget tog till att göra satsningar på landsbygden snarare än att öka klyftan mellan pensionärer och löntagare och mellan stad och landsbygd. Kompetensförsörjningen är superviktig, inom flera områden. Vi ska inte bara få fram jordbrukare. Det handlar också om djursjukvårdare och allt sådant.
Det finns alltså en otrolig bredd, precis som landsbygden i sig har en otrolig bredd. Det är jätteviktigt. När jag var på naturbruksgymnasiet i Nordvik hemma i Västernorrland var det glädjande att höra att de har mycket på gång med satsningar på YH-utbildningar och andra vuxenutbildningar inom området. Det gäller också andra landsbygdsdelar, som trädgård och så vidare.
Det var alltså mycket positivt och mycket glädjande. Jag är jätteglad över att de har fler sökande. En annan viktig del när det gäller landsbygd och kompetens är skogen. Tillsammans med Jennie Nilsson besökte jag Skedom, vårt skogsbruksgymnasium. Även där ser man att kompetensen behövs.
De skulle också satsa på vuxenutbildning tillsammans med SCA där uppe. Nu har jag bara några få sekunder kvar av min talartid. Jag skulle säga något om ökad lönsamhet, men jag får återkomma till det i nästa replik.
Malin Larsson (S):
Tack igen, John Widegren, för frågorna! Om vi inte hade haft ett sjätte jobbskatteavdrag hade vi haft ännu mer pengar till landsbygden. Landsbygden består ju inte bara av jordbrukare, utan även av allt annat. Vi ser en demografiutveckling som gör att vi kommer att behöva mycket mer pengar till äldreomsorg och så vidare. Där behöver landsbygdskommunerna mycket stöd.
Du talade även om det jag inte hann ta upp, det vill säga ökad lönsamhet. Det är jätteviktigt. En viktig del är att vi svenskar själva ser till att konsumera svenska varor.
Vi socialdemokrater har lagt fram ett förslag om märkning av kött på restauranger så att man som konsument och restaurangbesökare tydligt och enkelt kan välja svenskt. Detta håller ni tyvärr inte med om. Det vore annars ett sätt för alla att kunna välja svenskt när vi går ut och äter. Det kan vi ju göra i affärerna i dag.
Framför allt handlar det om att vi själva efterfrågar och köper mer svenskt. Sverige har fantastiska produkter som tillverkas ute i vårt jordbruk. Även ministern har tidigare talat om detta i kammaren. Vi ser dessutom en ökad export av våra premiumvaror, som det handlar om. Det skulle också kunna ge en ökad lönsamhet. Jag tror att det gäller att jobba på flera olika håll.
Det finns inte en enda lösning. Men jag tror absolut inte att sänkta skatter är lösningen.
Malin Larsson (S):
Tack, Staffan Eklöf, för frågan! Jag tycker absolut att Socialdemokraterna har vänt skutan. Som jag sa i mitt huvudanförande började vi vända skutan under den förra mandatperioden. Vi gjorde det både genom det 75-punktsprogram som Parlamentariska landsbygdskommittén jobbade fram och genom framför allt livsmedelsstrategin.
Socialdemokraterna lyckades få en bred enighet om den här i kammaren. Den är oerhört viktig för Sverige och svenskt jordbruk framöver. Vi politiker måste prioritera och fatta beslut. Sedan ska de beslut vi fattar också omsättas. Det ska bli konkret ute i landet. Det är det viktiga.
Jag tycker att vi börjar se resultaten av det nu. Men mycket jobb återstår. Det som framför allt är glädjande, vilket vi kan höra i dag, är att många av oss är ganska överens om att landsbygden är viktig. Det gäller dock att vi visar det i våra satsningar och i de beslut som vi fattar här i kammaren.
Malin Larsson (S):
Jag ska försöka ge dig ett svar, Staffan. Men tyvärr kan jag inte föregå regeringen och svara på vad regeringen kommer att göra med drivmedelsskatten. Det gäller också att komma ihåg att skatten är en liten del av det pris som står på macken när man tankar själv.
Det här med att skatten på drivmedel skulle vara den enda lösningen för att rädda landsbygden är något man hela tiden hör från Staffan Eklöf och från Sverigedemokraternas håll. Det känns som ett sätt att klamra sig fast och inte vilja följa med in i framtiden. Man verkar tro att detta ska rädda landsbygden. Något sådant håller jag definitivt inte med om.
Man måste precis som vi socialdemokrater tillsammans med våra samarbetspartier gör i januariavtalet ha flera olika satsningar på en bredd som gynnar hela landsbygden.
Malin Larsson (S):
Tack, Magnus, för frågan! Att minska regelverk och regelkrångel är något som vi alla tycker är viktigt. Självklart ska det inte vara krångligt för våra medborgare och våra lantbrukare där ute. Det ska vara rätt och riktigt men ändå lätt. Alla instämmer ju också i Riksrevisionens granskning av landsbygdsprogrammet.
Det har tagit alldeles för mycket administrativ tid och börda. Även detta kostar pengar. Vi vill ju helt klart att pengarna ska gå ut dit där de gör nytta, i myllan. Det är vi överens om. När det sedan gäller exakt hur det ska gå till är det ju flera olika delar, och det hör till flera olika myndigheter och så vidare. Det är en bredd ända ned till länsstyrelsenivå.
Men när jag har varit ute och träffat bönder som haft med länsstyrelsen att göra har de varit otroligt tacksamma och glada över den hjälp och det stöd de har fått. Det har gått jättesmidigt och enkelt. Det finns alltså ställen där det fungerar väldigt bra också, och det är det vi får lära av och ta med oss.
Malin Larsson (S):
Jag tackar Magnus Oscarsson för frågorna igen. Mycket som vi ska göra står ju i januariavtalet, som är under förhandling. Det vi har varit väldigt tydliga med är att januariavtalet ska genomföras, och det står vi fast vid.
Magnus Oscarsson och hans parti satt vid regeringsmakten under många år, men då kom det exempelvis inte fram någon livsmedelsstrategi. Det lyckades vi med under förra mandatperioden, när det var en socialdemokratiskt ledd regering. Jag tycker att vi har tagit många steg, och jag tycker att vi gör mycket. Vi är helt överens om att det ska märkas skillnad där ute för våra bönder. Det är de som ska märka det.
När jag är ute och möter bönder får jag inte riktigt den här dystra bilden. Den kan jag glädjande nog inte dela. Jag har mött unga bönder som verkligen vågar satsa, som har framtidsvisioner och som har långsiktiga planer på hur de ska fortsätta att utveckla sitt jordbruk. Det är otroligt glädjande. Det gäller också att vi ser det här politiskt långsiktigt.
Det ska inte vara något duttande här och nu, precis som jag var inne på i mitt huvudanförande, utan det gäller att se det långsiktigt. Det gäller att se vad framtiden har att utvisa och hänga med. Det är otroligt viktigt framöver. Det är glädjande, som jag sa innan också, att vi ändå tycks vara överens om ganska mycket vad gäller landsbygden.
Precis som med livsmedelsstrategin, där vi fick en bred överenskommelse, tror jag att det är viktigt för landsbygden att vi tillsammans hjälps åt och gör det bästa möjliga. Då tror jag att vi kan lyckas allra bäst.
Malin Larsson (S):
Tack, Kjell-Arne Ottosson, för frågan! Vi debatterade varg i förra veckan, och vi kommer att få fortsätta att debattera varg. Det är mycket utifrån det jag nämnde, att den väcker känslor och att den påverkar människor som lever och verkar på landsbygden.
Vi har sett att skyddsjakten fungerar bra på vissa håll i landet, exempelvis i Jämtland, där det har gått väldigt fort att få fram skyddsjaktsbeslut och där de också på ett effektivt sätt har lyckats avliva djuren snabbt. Man måste lära av varandra och se de goda exemplen.
Sedan är det viktigt att våra beslut grundar sig på en vetenskap som vi kan ha som grund. Jag tycker att det är viktigt att vi lyssnar till forskningen, för någon kan tycka en sak medan någon annan kan tycka något helt annat. Då är det viktigt att vi har forskningen att luta oss emot.
Det pågår en spillningsinventering, och de senaste siffrorna från den visade 333 individer. De senaste fem åren har stammen minskat från 400 individer ned till 300, men nu ökar den igen. Utifrån denna inventering tycker jag att vi kan förvänta oss licensjakt igen. Detta bör vi kunna göra utifrån antalet individer.
Malin Larsson (S):
Tack, Kjell-Arne Ottosson! Framför allt måste goda exempel spridas. Det har blivit mycket bättre de senaste åren utifrån de insatser som regeringen har gjort. Det går mycket snabbare. De överklaganden som kommer in hanteras skyndsamt så att skyddsjakten kan bli av. Ärenden prövas hela tiden, och det är viktigt att man får möjlighet att göra detta.
I den senaste debatten vi hade lyfte jag upp ett exempel från Tyskland som jag nyligen hade läst om. Det kan man säkert också tycka olika om, men det blir ändå spännande att följa allt som sker i andra länder och se hur man kan lära av varandra. När det blir för stora populationer på ett och samma ställe skapar det problem - det vet vi.
Det kan vara svårt att se och hitta de individer som är problemvargar vid en skyddsjakt. Det ska helt klart vara möjligt för folk att leva och verka på vår landsbygd, och då kommer det att krävas skyddsjaktsbeslut i framtiden också.
Malin Larsson (S):
Jag tackar John Widegren för frågorna. Renbeteslandet består av 51 procent av landets yta, och vi vet att det absolut inte fungerar att ha varg där. Där ska det inte heller finnas några vargar. De ställer till med oerhört stor skada när de kommer upp i renbeteslandet. Det är därför inte möjligt att ha dem där. De trivs alltså inte i norr och inte på slättlandet söderut.
Det är viktigt att hela tiden ta del av ny kunskap. När det gäller gynnsam bevarandestatus och så vidare säger vi samma saker. När vi kommer upp i en gynnsam bevarandestatus finns det möjlighet till exempelvis licensjakt, som jag nämnde tidigare.
John Widegren var i sitt anförande inne på att man skulle tillföra genetiskt viktiga individer. Det ställer jag mig lite frågande till. Därför skulle jag vilja ställa en motfråga. Vi vet väldigt mycket om olika smittor som sprids av djur i dag, och vi var båda inne på afrikansk svinpest i våra anföranden.
Här ser jag en risk att man kan få in smittor i landet om man tillför individer utifrån. Hur ser John Widegren på det?
Malin Larsson (S):
Jag tackar John Widegren för detta. Det är många frågor som vi ska hinna med här. Jag ser faktiskt en fara i att flytta in vargar från annat håll. Då finns det risk för spridning av dvärgbandmask, precis som du var inne på, John Widegren. Den vill vi absolut inte ha in mer av i landet. Det tror jag inte heller att alla våra bär- och svampplockare vill ha, eller för den delen jägare.
Ute i Europa där denna parasit är vanlig avråds människor från att plocka och äta bär och svamp från naturen. Och en av de fina sakerna i vårt land är att vi tack vare allemansrätten kan gå ut och fritt plocka bär och svamp med mera. Det är viktigt att vi hela tiden tar del av ny kunskap om vargen.
Det tyska exemplet nämnde jag i den debatt som vi hade i förra veckan om vargen. Jag hade läst om detta då, och det är ett intressant exempel att följa. Men vi har också ett art- och habitatdirektiv att ta hänsyn till och förhålla oss till. Det finns ett överträdelseärende som ligger.
Skulle EU tycka att Sverige går över gränsen kan det bli väldigt dyrt. Det handlar inte om några små belopp. Så detta vill vi inte riskera, utan vi vill kunna hantera detta så bra som möjligt själva - så lokalt och regionalt som möjligt. Det är vi helt eniga om.
Malin Larsson (S):
Förvaltningen av våra rovdjur är en svår fråga som berör många. Speciellt vargen har alltid väckt mycket känslor, som föregående talare var inne på. Vargen bidrar inte heller liksom annat vilt till klimatsmart kött på våra bord, utan tvärtom.
Samtidigt som vargen är en del av vår natur och bidrar till en viktig balans i naturen är den ett stort problem för både rennäringen och tamdjursägare. Jag pratade precis före interpellationsdebatten med en man från Kilafors, som nämndes tidigare, om vargproblematiken hos dem. Jag är själv jägare och har två stövare i familjen.
Löshundsjakten är den jaktform jag och många jägare med mig uppskattar allra mest. Tack och lov har vi inte drabbats av vargangrepp på våra hundar, men jag lider verkligen med dem som har drabbats. År 2018 minskade antalet vargdödade hundar, men det har tyvärr ökat i år igen. På ena sidan debatten står vargen.
På andra sidan står rennäring, löshundsjakt, fäbodbruk och tamdjursägare. Mitt emellan står vi beslutsfattare på olika nivåer. Vi ska fatta kloka beslut utifrån olika parametrar. Det är viktigt att vi följer utvecklingen och forskningen, men också att vi ser till att ha en juridiskt hållbar rovdjursförvaltning. Vi får hela tiden ny kunskap.
Med ny kunskap kan det också behövas nya beslut. Vi har dock ett ansvar att upprätthålla en gynnsam bevarandestatus i den svenska rovdjursförvaltningen, där vargen är en del. Samtidigt ska de som lever och verkar på landsbygden kunna jaga och ha djur, och de vargar som tar renar, hundar och tamboskap ska bort.
Sedan i onsdags har sammanlagt fem vargar avlivats i Jämtland i samband med skyddsjakt för att värna renskötseln i länet. Tre av vargarna fälldes i närheten av Överturingen, på gränsen mellan Jämtlands län och mitt hemlän Västernorrland. Under förra mandatperioden fattades det beslut om att öka rättssäkerheten vid beslut om skyddsjakt.
Det fattades också beslut om att införa ett skyndsamhetskrav och att se över möjligheterna till överklagan. Fru talman! Utifrån detta har jag en fråga till ministern. Tycker ministern att det med dessa beslut har blivit enklare att bevilja skyddsjakt på varg?
Malin Larsson (S):
Tack, ministern! Jag kan konstatera att den socialdemokratiska regeringen förra mandatperioden fattade beslut som gav en snabbare, effektivare och mer likvärdig beslutsprocess. Det har vi också sett resultat av i de inventeringar som genomförs varje år. Det senaste inventeringsresultatet från 2018/19 visar att det fanns 300 vargar i Sverige.
Det är att jämföra med 305 vargar 2017/18, 355 vargar 2016/17 och 415 vargar år 2015/16. Alltså har antalet vargar minskat fyra år i rad efter att den socialdemokratiska regeringen tagit tag i det på allvar. Ingen tjänar på en infekterad vargdebatt.
Det är bättre att försöka minska konflikterna kring alla rovdjur och få till en fortsatt hållbar licensjakt på rovdjur och också snabba skyddsjaktsbeslut som håller för domstolsprövningar. Att skyddsjaktsbeslut dessutom fattas regionalt är oerhört viktigt. Det ska vara nära dem som är berörda och känner sin egen bygd och dess förutsättningar.
Det handlar inte heller bara om antalet vargar utan framför allt om åtgärder. Vi måste fortsätta med åtgärder som gör skillnad och har betydelse samtidigt som vi har ordning och reda i den svenska rovdjursförvaltningen.
Malin Larsson (S):
Tack, Tomas Eneroth, för svaret! En utbyggnad av dubbelspår mellan Härnösand, Sundsvall och Gävle kan halvera restiderna och fördubbla kapaciteten. Detta gynnar såväl klimatet som passagerare och gods. Dessutom knyter ett dubbelspår ihop norra Sverige med södra Sverige.
När tror infrastrukturministern att vi kan inviga nya Ostkustbanan, vårt efterlängtade dubbelspår?
Malin Larsson (S):
Jag har en fråga till ministern för högre utbildning och forskning, Matilda Ernkrans. Jag vill börja med att säga att jag verkligen uppskattar ministerns engagemang för att Sverige ska vara en ledande kunskaps- och forskningsnation. Sverige rankas som ett av Europas mest innovativa länder inom sektorer som stål, skog och fordon.
Men när det gäller livsmedel rankas vi först på 14:e plats. Här har vi alltså en utvecklingspotential. Forskningen har en jätteviktig roll för att vi ska nå livsmedelsstrategins mål om bland annat en hållbar livsmedelskedja. Min fråga lyder: Hur tänker ministern kring forskningens roll för att vi ska hitta nya innovationer och utvecklingsmöjligheter inom livsmedelskedjan?
Malin Larsson (S):
Jag har en fråga till landsbygdsminister Jennie Nilsson. Under Socialdemokraternas ledning togs föregående mandatperiod en långsiktig livsmedelsstrategi fram för en ökad svensk matproduktion. Nu har regeringen fattat beslut om den nya handlingsplanen, och nästa steg i strategin tas nu.
Handlingsplanen, som är framtagen i samarbete med livsmedelskedjans aktörer, ska leda till en ökad svensk livsmedelsproduktion. Kan ministern utveckla hur den nya handlingsplanen för livsmedelsstrategin kommer att bidra till jobb och en hållbar tillväxt i hela vårt land? Och hur kommer ministern sedan att följa de regionala handlingsplanerna?
Malin Larsson (S):
Livsmedelssektorn har en samhällsbärande roll, och det är viktigt att livsmedelsförsörjningen fungerar. Alla bönder, livsmedelsföretagen som förädlar råvarorna, livsmedelsbutikerna och alla andra i livsmedelskedjan bidrar till att vi får bra mat på våra bord. Men just nu befinner vi oss i en helt ny situation.
I den oro som människor känner för risken att smittas av coronaviruset är det många som i förebyggande syfte bunkrar livsmedel. Många hyllor gapar tomma i butikerna. Med anledning av att fler bunkrar livsmedel vill jag fråga hur statsministern ser på landets beredskap när det gäller livsmedelsförsörjning.
Malin Larsson (S):
Det är en jätteviktig fråga att det finns veterinärer, precis som jag sa i anförandet, när och där man behöver dem. Vi har tidigare haft problem med att den privata marknaden inte har fixat detta. I mer glest befolkade områden i landet har det varit stor brist på veterinärer, och man har fått åka enormt långt.
Här gick regeringen in med en satsning på distriktsveterinärerna för att det ska finnas veterinärer i hela vårt land. Vi behöver fler veterinärer, framför allt på vissa håll. Agrifood tog - jag tror att det var i fjol - fram en rapport där man undersökte bristen på veterinärer.
Den visade att det inte fanns någon allmän brist men att det rådde brist i vissa län. Detta är, tycker jag, en fråga som regeringen har prioriterat. Regeringen satsade på detta redan i fjol. SLU fick medel för att kunna inrätta fler utbildningsplatser. De medlen är på plats, och det finns alla möjligheter till fler utbildningsplatser där.
Som Marléne Lund Kopparklint sa i sitt anförande skulle detta helst ha prioriterats i går. Det var precis vad som skedde; det prioriterades redan under fjolåret.