KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jonas Eriksson (MP):
Det är mycket som oroar i den globala utvecklingen i dag och som får ödesdigra konsekvenser för människor. Det som närmast är i tanken har berörts av flera frågeställare: terror, terrorhot, krig, förföljelse och de konsekvenser detta får för människor på flykt. Jag är därför väldigt glad över att statsministern har berört de frågeställningarna i tidigare inlägg. En annan fråga som världens länder nu samlas kring är hur vi ska hejda klimatförändringen.
Toppmötet i Paris står för dörren. Vad gör regeringen för att få till en kraftfull överenskommelse i denna ödesfråga på COP 21?
Jonas Eriksson (MP):
Jag vill inleda med att yrka bifall till alla punkter i utskottets förslag. I det här anförandet tänker jag uppehålla mig vid samepolitiken. Det samiska folket har, som Sveriges urfolk, en särställning. Genom historien har samerna utsatts för strukturell rasism och diskriminering. Samerna möter fortfarande rasism.
Det samiska språket och kulturen har försvunnit helt eller delvis på många platser i Sverige och i Sápmi. Samernas rättigheter måste säkerställas och respekteras. Jag är därför glad att regeringen tar de samepolitiska frågorna på allvar och att den har vidtagit flera åtgärder för att driva utvecklingen åt rätt håll.
En viktig del i detta arbete är arbetet med en nordisk samekonvention, vars syfte är att bekräfta och stärka det samiska folkets rättigheter att bevara, utöva och utveckla sin kultur, sina språk och sitt samhällsliv. Regeringen arbetar med att slutföra förhandlingarna. I arbetet har Sametinget såklart också deltagit, på samma villkor som de inblandade staterna.
För att förbereda arbetet med konventionen har regeringen också gett Marianne Eliasson i uppdrag att utreda vad en ratificering av den nordiska samekonventionen skulle innebära för svensk del. Jag ser fram emot framgång i det arbetet. Regeringen bedriver även ett arbete för att lösa den gränsöverskridande problematiken med renskötseln.
En annan viktig del i att stärka det samiska självbestämmandet och det samiska inflytandet är att regeringen fortsätter arbetet med att införa en konsultationsordning. Vi känner alla till att den psykosociala ohälsan finns hos en större andel av den samiska befolkningen än Sveriges befolkning i stort. Detta är förstås oroväckande.
Därför är det bra och nödvändigt att regeringen fortsätter att arbeta med en höjd ambitionsnivå för att främja det samiska folkets möjligheter att behålla och utveckla ett eget kultur- och samfundsliv, sin rätt till självbestämmande och ett samiskt samhällsliv med framtidstro.
Regeringen kommer också, i enlighet med vad Sverige har meddelat FN:s råd för mänskliga rättigheter, att fortsätta arbeta i riktning mot en ratificering av ILO-konvention 169. Slutligen blir det också en fråga för Sveriges riksdag. Nästa år är det val till Sametinget. Regeringen avser därför att under 2017 tillföra särskilda medel för genomförandet av det valet.
Jonas Eriksson (MP):
Jag tackar för detta replikskifte, vilket ger mig tillfälle att ytterligare utveckla några saker. Jag är glad att ni vill fortsätta att utveckla politiken rörande arbetskraftsinvandring, som vi var överens om förra mandatperioden. Jag hoppas också att ni kan komma tillbaka vad gäller vissa andra områden, inom invandrings- och migrationspolitiken, där vi också hade en samsyn då.
Vad gäller 3:12-reglerna har inte jag något annat svar än vad Jennie Nilsson har. Vi representerar ju båda regeringen i denna debatt. Jag är övertygad om att regeringen kommer att lyssna på remissinstanserna och göra rimliga avvägningar, vilket också har nämnts tidigare i den här debatten. Det finns ju skäl till att man nu ser över 3:12-reglerna. Även tidigare regeringar har gjort detta.
Målet är förstås inte att slå undan benen för småföretagare, eller företagare överlag, utan att komma åt missbruket av 3:12-reglerna som ett skatteplaneringsverktyg.
Jonas Eriksson (MP):
Visst är det många som är arbetslösa i dag, men dem hjälper vi inte till jobb genom att sänka skatter. Vad de människorna behöver är utbildning, kanske en kompletterande sådan. Det kan hända att de befinner sig i något slags limbostadium där de tidigare har varit sjukskrivna och inte är tillräckligt duktiga för att söka ett jobb, men de är heller inte tillräckligt sjuka för att vara sjukskrivna och på grund av detta få pengar att leva på.
Vad gäller de människor som är arbetslösa i dag handlar det inte längre om en matchningsproblematik, som vi tidigare har talat om. Det rör sig i stället om att man saknar den kompetens eller arbetslivserfarenhet som arbetsmarknaden efterfrågar. Kanske har man heller inte rätt kunskap om hur arbetsmarknaden fungerar. Därför är det oerhört viktigt att regeringen fortsätter med sina arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Detta är dock inte detsamma som att man bara ska höja skatten för företagarna.
Det måste finnas skäl för skatter. Skatterna är ju en finansieringsform, men skattesystemet måste vara korrekt utformat. Varken jag eller regeringen har någon ambition att på något sätt höja skatter för sakens skull. Det finns inga ambitioner av enbart sådan fiskal karaktär. Däremot finns det många andra skäl att se över skattesystemet.
Därför tycker jag, precis som Jennie Nilsson från Socialdemokraterna var inne på, att det vore positivt om vi tillsammans kunde börja att diskutera formerna för en större skatteöversyn som gör det billigare att jobba och dyrare att konsumera det som på sikt inte är bra för samhället eller för enskilda människor.
Jonas Eriksson (MP):
Jag vet inte om vi har olika uppfattning om vad som egentligen har hänt. Som jag minns det var det inte bara förändringar gällande RUT som regeringen genomdrev tidigare utan också förändringar i ROT - man införde en begränsning av möjligheterna att använda ROT.
Att hävda att man bara ger sig på traditionellt kvinnliga företagssektorer är inte korrekt. Jag tror att den absolut viktigaste jämställdhetspolitiska åtgärden, eller reformen, skulle vara om vi kunde få ett mer jämställt uttag av föräldrapenningen.
Om föräldrarna som man och kvinna, man och man eller kvinna och kvinna kunde dela på rollen som föräldraledig skulle detta påverka arbetsmarknaden, förväntningarna på män och kvinnor och även möjligheterna för män och kvinnor.
Om vi kunde enas på det området, att få en delad föräldraförsäkring, tror jag att detta genast skulle slå igenom också vad gäller kvinnors möjligheter att starta och driva företag. De skulle då inte bara vara hänvisade till välfärdsområdet eller traditionella kvinnoyrken.
Jonas Eriksson (MP):
Enligt en Sifo-undersökning vill hela åtta av tio svenskar se begränsningar av vinstuttaget i välfärden. Regeringspartierna och Vänsterpartiet är också väldigt måna om att skattemedlen i de här sektorerna faktiskt går till det som de är avsedda för.
På de företagsområden som du berör är rörelsemarginalerna inte särskilt höga, men avkastningen på eget kapital är mycket högre än i tjänstesektorn - i vissa delar så hög som 37-40 procent. Jag kan inte den exakta siffran. Om man jämför oss i Sverige med de andra nordiska länderna sticker vi ut.
Det finns andra sätt att organisera alternativen. Men jag har ingenting emot att man bedriver verksamhet även i de här sektorerna med privatägda företag. Egentligen spelar det inte så stor roll, men jag vill säga att om man nu tror att det finns företag som av vinstintresse inte längre vill driva de här företagen finns det andra som är beredda att driva alternativa verksamheter där.
Det fanns det även innan vi gav den här möjligheten. Sedan är det oerhört många kvinnor i de här yrkena, och jag är glad att det är många som vill jobba i dem. Men bekymret är att det är så få män som vill jobba i dem. Vi måste väl jobba för att få in män i de här yrkesgrupperna snarare än att skjutsa in ännu fler kvinnor där. Vi behöver ha en jämställd arbetsmarknad på alla områden.
Det är det som jag tycker att vi ska lägga krut på och inte att fortsatt möjliggöra stora vinstuttag i den här sektorn.
Jonas Eriksson (MP):
Tack, Lars Hjälmered. Jag är också väldigt glad över att du har läst vårt valmanifest. Jag hoppas att fler gör det. Det är förstås oerhört viktigt att man upplever att det är lätt att starta och driva företag. Jag kan notera att den förra regeringen under en period lämnade särskilda skrivelser till riksdagen om regelförenklingsarbetet men att man lade ned det arbetet. Jag tror att den sista skrivelsen kom 2010 eller 2011 och att det sedan rann ut i sanden.
Jag är därför väldigt glad över att regeringen ändå uttrycker en ambition på det här området och har gett specifika uppdrag till myndigheter och andra aktörer som regeringen har någon form av styrande möjlighet över att jobba med dessa frågor. Det är också viktigt att man noterar regeringens stora satsning på digitalisering. När frukterna av den faller ut kommer det säkerligen att hjälpa företagen på många sätt.
Det gäller både att lämna in ansökningar och att få ansökningar behandlade och besvarade. Där ligger Sverige ändå relativt långt i framkant globalt sett. Det är inte speciellt många andra länder där man är på väg att digitalt kunna hantera mycket av den administration som små och medelstora företagare i Sverige behöver ägna sig åt.
Jonas Eriksson (MP):
Det är viktiga frågor som Lars Hjälmered lyfter upp. Jag uppfattar inte att det finns olika ambitionsnivåer eller syn på behovet av att det ska vara enkelt att driva företag i Sverige mellan regeringspartierna och de borgerliga partierna. Jag är öppen för att samtala om förslag. Men det är någonting som man kanske gör betydligt tidigare innan man lägger fram dem i en motion. Det finns många olika sätt och öppningar från regeringen att diskutera med de borgerliga partierna.
Välkomna! Vi är öppna att föra dialog om många frågor.
Jonas Eriksson (MP):
Enligt Nationalencyklopedin beskrivs Centerpartiet i litteraturen som ett konservativt parti. Det känns lite grann som att jag får den bilden bekräftad när jag hör hur Helena Lindahl resonerar om kvinnligt företagande. Bilden blir att jämställdhet för Centerpartiet är att kvinnor ska fortsätta vara i de kvinnodominerade branscherna.
Jämställdhet i detta sammanhang blir det bara om man arbetar med detta som anställd, som egenföretagare eller småföretagare. Det tycker jag är mycket olyckligt. Kopplingen till RUT och ROT kan man förstås diskutera.
Om man tittar på hur dessa reformer har utvecklats har de blivit något som regeringarna, både den tidigare och den nuvarande, har lagt mer resurser på varje år. Det innebär att detta kapital förstås fortsatt jobbar inom dessa sektorer. Först när det blir en minskning av dessa avdrag innebär det egentligen också en nedskärning av de arbetstimmar som sker i denna sektor.
Att man förändrar systemet något är alltså inte samma sak som att grunden för denna typ av företagande minskar utan att det fördelas på ett annorlunda sätt. Jag skulle vilja fråga vad Centerpartiet egentligen tänker när det gäller att faktiskt komma till rätta med de strukturella problemen på arbetsmarknaden - den ojämställda arbetsmarknaden och den strukturella problematiken i fråga om ojämställdheten i företagandet.
Ni säger nej till kvotering av bolagsstyrelser, och ni säger nej till delad föräldraförsäkring. Det är kanske de två absolut viktigaste strukturella åtgärderna som på allvar skulle innebära en förändring i dessa frågor.
Jonas Eriksson (MP):
Ilmar Reepalus förslag är Ilmar Reepalus förslag. Jag ska kortfattat kommentera de riktade satsningarna på insatser för kvinnligt företagande. Den tidigare borgerliga regeringen gjorde satsningar, till exempel på ambassadörer för kvinnligt företagande.
Detta har utvärderats av Tillväxtanalys, som kom fram till att det fanns en liten - liten inte i positiv bemärkelse utan liten i negativ bemärkelse - potential att förändra den traditionella bilden av kvinnligt företagande. Vår bedömning är därför att vi behöver få till större strukturella förändringar för att faktiskt komma åt detta.
Att dessa åtgärder inte har gett effekt gör att det inte heller är meningsfullt att ha så riktade bidrag till denna typ av verksamhet. Däremot har Almi och Tillväxtverket fortfarande ett mycket tydligt uppdrag att jobba med en strategi för att män och kvinnor, oavsett etnisk bakgrund och ålder, ska kunna ta del av företagsfrämjande åtgärder på likvärdiga sätt.
Almi har fått ett tydligt uppdrag att i sitt arbete rikta ett särskilt fokus på kvinnor och personer med utländsk bakgrund. Turismen är jätteviktig. Helena Lindahl nämnde den och även ishotellet i Jukkasjärvi i sitt anförande. Sedan kom diskussionen om flygskatten. Arktis har varit 20 grader varmare än normalt i år.
Det är inte säkert att vi kommer att ha något ishotell i Jukkasjärvi om vi inte tar klimatförändringarna på allvar. Jag vet inte om Centerpartiet menar att flyget faktiskt inte ska betala sina egna kostnader. Man kan tolka det så när det sägs att flyget ska vara skattebefriat medan andra transportslag inte ska vara det. Sedan ska jag ta upp en mer retorisk del, eftersom det inte handlar om riktigt den delen av debatten.
Centerpartiet säger nej till Klimatklivet, till stadsmiljöavtal och till mer skydd av skog. Detta går inte.
Jonas Eriksson (MP):
Jag tänkte egentligen inte begära replik, men eftersom det var så uppenbart felaktiga påståenden i anförandet från Penilla Gunther kunde jag inte låta bli. Det var första steget i växa-stödet som inkluderade egenföretagare i enskild firma. Det som regeringen har föreslagit nu är att denna reform utvidgas till att också gälla aktiebolag och handelsbolag.
Det möter den kritik som jag personligen mycket väl förstår mot det första steget i reformen. Men nu kommer steg två. Det är en satsning som alltså innebär att en företagare som ger en lön på ungefär 25 000 kronor kan spara en lönekostnad motsvarande 63 000 kronor på ett år.
Socialt och kooperativt företagande är jätteviktigt även för den rödgröna regeringen, och det statliga riskkapitalet öppnar nu möjligheten på ett sätt som aldrig tidigare för den här typen av företag att söka medel. Jag förstår inte riktigt vad Penilla Gunther baserar sitt svepande anförande på. För mig är det bara tomt prat.
Jonas Eriksson (MP):
Det är i alla fall roligt att Penilla Gunther tycker att det är positivt att aktiebolag kan få en form av växa-stöd för att anställa sin första medarbetare. Men när det gäller kritiken mot de andra delarna, menar Penilla Gunther verkligen att det är negativt att handelsbolag och enskilda företagare har en möjlighet som de själva väljer om de vill utnyttja?
Vill Penilla Gunther och Kristdemokraterna förbjuda denna typ av företagare att ta del av ett stöd som regeringen är beredd att ge dem om de själva ser ett behov och intresse av att använda det?
Jonas Eriksson (MP):
Tack, Håkan Svenneling, för den frågan! Det finns en stor oro bland våra medlemmar och flera människor som är aktiva i den gröna rörelsen att vissa delar i avtalet ska göra det svårare att värna miljö och demokratiskt fattade beslut. Man måste ta den oron på allvar. Det gör också regeringen.
Miljöpartiet har tillsammans med det andra regeringspartiet Socialdemokraterna därför beslutat att ge Kommerskollegium ett nytt uppdrag att göra fördjupade konsekvensanalyser av avtalets effekter på en mängd olika områden, framför allt de områden som våra egna medlemmar och alla andra kritiker av avtalet har pekat ut som bekymmersamma.
Den redovisningen ska presenteras senast den 1 maj. Jag väntar med stort intresse på att få ta del av den. I väntan på den ser jag egentligen inte någon anledning att lämna något tydligare besked än att jag vill se det underlaget först. Därefter kommer jag gärna med fler kommentarer.
Jonas Eriksson (MP):
Det var många frågor i inlägget. Du började med att nämna, Håkan Svenneling, att man brukar skicka på remiss. Färdigförhandlade avtal brukar man inte skicka på remiss. Det har inte den här regeringen gjort, och det har inte tidigare regeringar gjort. Man försöker i stället att under förhandlingens gång, när man framförhandlar den här typen av avtal, föra en dialog med olika aktörer under hela processen.
I det uppdrag som Kommerskollegium har fått tar man verkligen detta på allvar. De har fått i uppgift att analysera CETA-avtalet när det gäller bestämmelser om investeringsskydd inklusive domstolslösningen, offentlig upphandling, miljö- och hälsorelaterade frågor, tjänstehandel samt forum för regleringssamarbetet.
Man ska analysera bestämmelserna om investeringsskydd och domstolslösningens effekter på svensk lagstiftning, svenskt policyutrymme, svenska skyddsnivåer och särskilt möjligheten att utan krav på kompensation från investerare införa strikt lagstiftning om förnybar energi, natur- och miljöhänsyn vid gruvverksamhet, kemikalier, integritetsfrågor och djurskydd. Vidare ska möjligheten att införa eller bevara monopol och andra allmännyttiga företag analyseras. Det är bara en fjärdedel av uppdraget som jag nu läser upp.
Jag har stort förtroende för att Kommerskollegium på ett väldigt bra och professionellt sätt hanterar de synpunkter som kommer in bland annat från Naturvårdsverket, Kemikalieinspektionen, Statens energimyndighet, Statens jordbruksverk, Socialstyrelsen, Läkemedelsverket, Upphandlingsmyndigheten, Konkurrensverket, Livsmedelsverket och andra berörda myndigheter.
När vi har fått de underlagen kan vi också ta ställning till vilka eventuella åtgärder man behöver vidta för att säkra det som är viktigt för oss i Sverige.
Jonas Eriksson (MP):
Ursäkta att jag var på väg från talarstolen, Hans Rothenberg! Jag vill självklart ha ett replikskifte med dig, och det gläder mig att vi till stora delar har en samsyn vad gäller handelspolitiken. Protektionism är ingenting som Miljöpartiet står för och inte heller nationalism. Vi är verkligen för öppna gränser och att människor ska kunna röra sig globalt, arbeta och söka sig till andra kulturer och njuta av och ha utbyte av dem.
Jag kan också vara tydlig med att vi har förtroende för svenska myndigheter och verk. Däremot är vi inte beredda att köpa grisen i säcken. Det är självklart att man sakligt måste granska alla typer av avtal som vi ingår som stat eller för den delen som privatpersoner, men nu är det Sveriges riksdag och regeringens arbete vi talar om. Det är oerhört viktigt att man bereder olika beslutsärenden.
Det finns också ett lagligt krav på detta. För min del är jag glad att vi har Miljöpartiet i regeringen, som tar beredningskravet på allvar och ser till att vi fattar beslut på välgrundade underlag.
Jonas Eriksson (MP):
En av de slutsatser som Kommerskollegium drog i sin rapport, som gjordes under sommaren förra året, var att det behövdes ytterligare analyser. Det är vad man säger själv på Kommerskollegium: Tiden har varit för knapp, och man har bara kunnat göra en övergripande analys. Analysen var i och för sig positiv när det gäller avtalet. Man bedömde att man inte kunde se att Sveriges möjligheter att fatta demokratiska beslut skulle påverkas eller förändras.
Äganderätten skulle inte förändras i någon omfattning. Det fanns massor med chill effects som man inte heller kunde se någon stor risk för. Men Kommerskollegium betonade att det var en översiktlig analys, och man sa själv att det behövdes fördjupade analyser. Detta tar vi på allvar, och vi har också sett till att sådana analyser är på gång. Jag vet inte om Hans har möjlighet att svara på detta, men nog ser jag en skillnad mellan ISDS och ICS. Det du sa förvånar mig lite grann.
Det handlar mer om formen för hur man löser tvister och inte vad man kan tvista om. Det viktigare är egentligen vad man kan tvista om. Det är det första steget. Ska man över huvud taget kunna stämma eller inte stämma? Sedan är frågan: Var ska stämningen ske, och hur ska den gå till? Där tycker jag egentligen att det finns mycket mer att diskutera, men det tillåter inte tiden i detta replikskifte.
Jonas Eriksson (MP):
Tidigare anföranden har väl redogjort för vad vi debatterar i det här betänkandet. Regeringen söker mandat att helt eller delvis avyttra statens ägande i ett antal bolag samt att AB Göta kanalbolag medges pantsätta, utarrendera, avstycka eller avyttra mark. Regeringen söker också stöd för att avveckla Swedesurvey Aktiebolag.
Med dessa beslut behöver även ett antal följdbeslut fattas. Jag behöver inte räkna upp dem; det är logiska följdbeslut. Jag kan konstatera att det finns en mycket stor samsyn i att det här är bolag som kan säljas.
Av de tre motioner som lagts fram med anledning av regeringens proposition ser jag att de två från de borgerliga partierna i stort slår in öppna dörrar. Det statliga företagsägandet behöver kontinuerligt ses över och utvecklas. Det är någonting som nämns i motionen, och det är också någonting som det råder samsyn om och som båda regeringspartierna står bakom.
Det är viktigt att de utvecklas för att skapa värden för ägaren, i det här fallet staten, och i förlängningen svenska folket.
Att däremot dra så långt som de borgerliga partierna gör i en av sina motioner att i ett enda slag fatta beslut om att så snart som möjligt, som det står i reservationen, sälja alla statliga bolag som i dag inte har ett samhällsuppdrag, det tycker jag inte är att sätta svenska folkets intresse i första rummet.
Jag går tillbaka till ursprungsmotionen som är bättre skriven än reservationen, om jag ska säga något gott om den ändå, men det är ju reservationen som vi tar ställning till här. När det gäller motionen angående Apoteksgruppen är det för mig självklart att regeringen agerar som den gör i alla sammanhang när det gäller förändringar av bolagsägande, det vill säga man anpassar varje försäljning efter respektive bolags förutsättningar.
Precis som de borgerliga partierna skriver i sin motion: ingenting nytt, ingenting konstigt. I den tredje motionen som har lagts fram vill Vänsterpartiet undanta två bolag från försäljning och avveckling, och jag kan bara respektfullt konstatera att vi gör olika bedömningar. Det är det politik handlar om. Fru talman!
Jag vill härmed yrka bifall till utskottets förslag och önska talmannen med medhjälpare, riksdagskollegor och åhörare som kanske ser oss på tv eller hör oss i radio eller i efterhand via webben en glad sommar, för det här är i alla fall näringsutskottets sista debatt före sommaruppehållet.
Jonas Eriksson (MP):
Det var många aspekter som lyftes fram här. Jag tror att om Centerpartiet skulle vända sig till regeringen och visa att man är intresserad av att diskutera ägardirektiv och samhällsuppdrag till flera av de bolag som finns i den statliga bolagsportföljen skulle dörren stå öppen.
Däremot tror jag inte att Centerpartiets kollegor i Alliansen till fullo skulle vilja följa med in genom den dörren. Jag tycker att Helena Lindahl ska prova att knacka på och se vad som händer.
Detta är något annat än vad som hände under Centerpartiets agerande i regeringen förra mandatperioden när det gäller Nuonaffären, Vattenfall samt sammanslagningen och omstruktureringen av Postnord. Jag tänker på hur mycket pengar och resurser som försvann från svenska folket under de omstruktureringarna och förvandlingarna.
Den typen av förändringar hoppas jag att vi ska kunna undvika framöver. I stället ska vi titta på hur vi kan använda den statliga bolagsportföljen till att bättre gynna hela landet i alla delar.