Aron Emilsson (SD):
I dag debatterar vi utrikesutskottets betänkande om det nordiska samarbetet. Jag vill inledningsvis yrka bifall till Sverigedemokraternas reservation 2. Liksom ordföranden vill jag börja med att tacka övriga i den svenska delegationen för ett gott och konstruktivt arbete under det år som varit. På vårt norra halvklot, i det nordligaste av Europa, bildar de nordiska länderna en familj med djupa relationer och gemensamma referensramar.
Norden är i storleksordningen världens elfte största ekonomi. Våra grannländer är några av våra viktigaste handelspartner och vi deras. Norden är den nordiska modellen, de gemensamma kulturyttringarna och det gränsöverskridande samarbetet. Norden är den skandinaviska språkförståelsen och gemensamma värderingar kring välfärdsstaten och sociala skyddsnät.
Norden är gemensam historia och kulturarv men också pulserande gränsöverskridande arbetsmarknadsregioner och ideellt idéutbyte i dag. Det nordiska samarbetet har gått in i ett nytt skede. Inte sedan före EU-inträdet har intresset för det klättrat på agendan så som vi kan se i dag.
Vi har en nordisk samordnare i EU och en rykande färsk rapport om hur vi i ett tidigare skede bättre kan lösa gränshinder mellan våra länder, som vore till nytta för de nordiska medborgarna i arbetspendling och flyttkedjor. Regeringen skriver i sina inledande ord om de nordiska statsministrarnas vision att Norden ska vara världens mest integrerade region. Det är en mycket positiv ansats som vi delar.
Men vi pekar i vår följdmotion tydligt ut områden som man på allvar kan göra mer för att nå. Vidare omnämner man årets ordförandeskap i Nordiska ministerrådet, Östersjöstaternas råd och Barentsrådet, samarbetsorgan där vi ser nordisk nytta. Det är för övrigt välkommet att regeringen inför planeringen av ordförandeskapet i ministerrådet involverade den svenska delegationen i Nordiska rådet i diskussionerna.
En nära dialog mellan regering och opposition och samarbetsministern och den parlamentariska delegationen är grundläggande för en parlamentarisk förankring och stabilitet. Sverigedemokraterna ser väldigt positivt på Nordens roll och samarbeten i omvärlden, inte minst det nordisk-baltiska samarbetet, som redan nämnts, mellan Norden och de baltiska staterna.
Genom svenskt samordningsansvar 2018 kan man inom N5-samarbetet ytterligare förstärka och öka närvaron i och samarbetet mellan Norden och de baltiska staterna. Detta gäller särskilt mot bakgrund av den osäkerhet som numera präglar Rysslands närområde. Nordens och de baltiska staternas nära relation kan och bör understrykas och utvecklas på flera plan. Låt mig nämna ett exempel.
I april var jag hos Baltiska församlingens kultur- och utbildningsutskott. Jag var inbjuden i egenskap av vice ordförande i Nordiska rådets kultur- och utbildningsutskott för att presentera och diskutera hur den nordiska kulturfonden kom till. Man vill i de baltiska staterna nu skapa och etablera något liknande i form av en baltisk kulturfond.
Samma dag som vi landade i Riga presenterades en undersökning som visade att närmare 70 procent av de baltiska medborgarna ville ha ett ökat samarbeta med Norden och de nordiska länderna. Det bådar gott. En fundamental faktor för att de nordiska länderna över huvud taget är så nära sammanbundna är vår förmåga att kommunicera med varandra.
Språkförståelsen och möjligheten att kommunicera med varandra på de nordiska språken är en nyckelfaktor i den nordiska gemenskapen och det nordiska samarbetet. En stark språkförståelse fungerar som smörjmedel för vår gemensamma kommunikation och minskar transaktionskostnader inom handel, samtidigt som den bidrar till arbetsmarknadernas integration och det kultur- och utbildningspolitiska samarbetet.
Flera av de nordiska språken är nära besläktade och förstås relativt lätt av invånare i andra nordiska länder, vilket är unikt. Att Nordiska rådet också uppmanar och uppmuntrar till kommunikation på de nordiska språken under gemensamma sessioner och sammanträden är mycket positivt och bidrar till att stärka språkförståelsen mellan parlamentarikerna. Samtidigt kan vi konstatera att den nordiska språkförståelsen befinner sig i ett skört läge, då den avtar bland yngre generationer.
Särskilt går svenskans ställning i Finland tillbaka. Vi ser det som principiellt viktigt att understryka alla de nordiska språkens unicitet och okränkbara värde, men vill samtidigt verka för ökade insatser för att förstärka och förbättra den nordiska språkförståelsen redan från skolåldern genom insatser. Inom Nordiska rådet är sedan länge skandinaviskan etablerad som arbetsspråk.
Sverigedemokraterna ser betydelsen av att skandinaviskan har en stark ställning och fortsatt ska ha det, men menar samtidigt att den uppgörelse som gjordes för att stärka finskans och isländskans ställning är viktig, inte minst symboliskt. Att sträva efter ett gemensamt arbetsspråk underlättar och har många fördelar.
Förbättringar måste också göras för att finska och isländska språkets ställning ska kunna hanteras på liknande villkor, utan att det innebär ett närmande till engelskan som arbetsspråk. Fru talman!
Norden är sedan länge - och utvecklas alltmer mot - en gemensam marknad för varor, tjänster och kapital, men regelverken är i mångt och mycket fortfarande utformade utifrån att medborgare och företag rör sig inom ett och samma nordiska land. Arbetet med att avlägsna onödiga gränshinder är dock ett högt prioriterat mål i det nordiska samarbetet. Varje år avskrivs också ett antal omotiverade gränshinder mellan länderna.
Sverigedemokraterna ser positivt på att samarbetsministrarna har fattat beslut om ett nytt mandat för Gränshinderrådet och att det är på bordet, så att fler gränshinder kan behandlas och lösas i framtiden. Men vi ser en generell problematik i att arbetet med att undanröja gränshinder alltför ofta börjar i fel ände - retroaktivt. Det är hög tid att vända på problematiken.
Gränshinder måste börja lösas proaktivt. Därför har vi också ett skarpt yrkande i årets följdmotion om att utreda förutsättningarna för att inrätta och etablera ett nordiskt lagråd som gemensamt kan skanna inflödet av ny kommande lagstiftning och samordna oss, så att man slipper resa onödiga gränshinder som man sedan måste arbeta med att demontera.
Det här är också ett förslag som framkommit i den rapport som lämnats i ministerrådet med förslag på hur man kan stärka det proaktiva gränshinderarbetet. Fru talman! Vi säger ja till nordisk integration och nej till EU:s federalism. Nästa år är det val till Europaparlamentet.
Vi menar att vi på allvar måste börja diskutera en omförhandling av EU-medlemskapet och hur ett långsiktigt svenskt utträde ur EU ska se ut. Vi vill att det ska följas av ett djupare, närmare och mer långsiktigt samarbete mellan de nordiska länderna - kulturellt, säkerhetspolitiskt, socialt och ekonomiskt. Vi lämnar inte bara något destruktivt bakom oss i ett sådant skede, utan vi utvecklar ett annat, mer konstruktivt samarbete på beprövad grund. Nordens sak är vår!