Jesper Skalberg Karlsson (M):
Jag tackar finansministern för svaret. Finansministern nämner två saker jag tycker att det är värt att bemöta när det gäller flygskatten. För det första är Parisavtalet en global överenskommelse om något, och det är väl rimligt när miljöfrågan är just så global. Man behöver helt enkelt komma överens länder emellan och inte ha egna styrsystem utan ett gemensamt mål och gemensamma verktyg. Detta har även miljöminister Karolina Skog tagit fasta på.
Hon sa så sent som i slutet av förra året att hon gärna ser lösningar inom ICAO för att möta flygets utmaningar med utsläppen, och nu är det på väg. Jag tycker att det är mycket välkommet att man sluter sådana internationella överenskommelser för flyget. För det andra kan jag när det gäller jämförelser med parkering bara säga att det lokala rödgröna styret ju höjer parkeringsavgifterna på Gotland, så vi får väl se hur länge de ligger över vad flygskatten kommer att kosta.
Jag ska ta några konkreta exempel på vad som faktiskt händer med Gotland som besöksmål och plats att resa till med en flygskatt. Först och främst innebär flygskatten att en fullt fungerande flyglinje kan tvingas lägga ned på Visby flygplats på Gotland. Ett av de bolag som trafikerar linjen mellan Arlanda och Visby har ju redan nu aviserat att flera avgångar kan försvinna och i förlängningen att hela trafiken till Arlanda är hotad, till förmån för trafiken till Bromma.
Det skulle kraftigt försämra tillgängligheten till Gotland eftersom vi alltså inte har alternativet att ta tåget. Ett annat konkret exempel är att Gotland som besöksmål och konferensmöjlighet drabbas. Det kan såklart kännas igen från annan socialdemokratisk retorik att flygskatten bara är några extra kronor och inte så mycket att gnälla över, men då ska man komma ihåg att det redan i dag är ganska dyrt att resa till Gotland.
Säg att ett företag ska ha konferens och vill skicka 25 personer - för dem handlar det om flera tusen kronor extra med den nya flygskatten. Försvinner tre eller fyra sådana resor försvinner också hotellnätter och restaurangintäkter. Det blir ringar på vattnet. Dessutom, som ett sista inspel, ska vi vara ärliga med att Gotlands roll som nationellt besöksmål inte är en naturlag på något sätt.
Den så kallade Stockholmsveckan har tappat besökare och renommé på senare tid, helt enkelt för att det är billigare att åka till Ayia Napa än till Gotland. Almedalsveckan, som är en annan populär vecka, är hotad eftersom lokala socialdemokrater har höjt markhyrorna kraftigt. Många gotlänningar vittnar om att lokalbokningar och hotellreservationer inte ligger på samma nivå nu som tidigare, och dessutom väljer ju statsministern att tillbringa veckan på annan ort.
Sammantaget bedriver alltså regeringen en politik som riskerar Gotlands utveckling och konkurrenskraft. Därför vill jag ha svar lite mer svart på vitt: Har man helt uteslutit möjligheten att införa några regionala undantag? Jag tycker självklart att det vore bättre om man slängde hela förslaget i papperskorgen, men jag antar att det vore dödsstöten för ett redan krisande Miljöpartiet. Jag vill även ställa frågan om det finns några andra möjligheter till ekonomisk kompensation för Gotland.
Det kan nämligen vara så att man inför flygskatten men hittar andra avgifter som man undantar Gotland ifrån. Det finns en rad olika exempel på det, och där tror jag att finansministern är mer kunnig än jag när det gäller hur man kan göra det rent bokföringstekniskt.