KBLab/rixvox huggingface dataset:
Morgan Johansson (S):
Jag trodde nog att Ola Johansson skulle tolka mitt svar lite mer positivt än vad han gör. Han säger: Det är bara en målsättning, kan vi verkligen lita på det? Då kan jag väl vrida det ett snäpp till och säga: Det är klart att det kommer en proposition till hösten. Jag är inte säker på att man kan jobba så väldigt mycket snabbare än vad vi har gjort. Utredningen kom i juni 2014. Det är inte ens ett år sedan.
Sedan var det tre månaders remisstid som löpte ut i oktober förra året. Sedan dess har tjänstemännen jobbat med detta. Det är ett ganska omfattande beredningsunderlag som vi talar om. Det tar alltid tid att gå igenom och hitta knäckfrågorna. Vi jobbar på så fort vi bara kan, och det jag säger i dag är att vi kommer att leverera en lagrådsremiss och en proposition under hösten. Det kan Ola Johansson lita på.
Jag delar uppfattningen att det är en viktig reform att få på plats, tillsammans med en massa andra reformer som behöver göras för att underlätta företagandet.
Jag kan kort nämna att vi tog ett initiativ i går, när vi gick till Lagrådet med en remiss som skulle förenkla och förtydliga reglerna när det gäller årsredovisning för mindre företag, för att minska den administrativa bördan ytterligare för de små företagen, vilket jag tror kommer att betyda ganska mycket för många småföretagare. Men det finns också många andra saker som vi kommer att göra. Herr talman!
Ola Johansson får ta mig på orden när jag säger att vi kommer att kunna leverera detta under året.
Morgan Johansson (S):
Det är precis en sådan fråga som vi tittar på. Det finns både för- och nackdelar med att gå den vägen. En annan fråga som vi tittar på är var man ska dra gränsen för att någon ska kunna få en skuldsanering när det gäller huruvida verksamheten har varit seriös eller inte.
Vi är ganska tydliga med att skuldsanering ska kunna beviljas endast om näringsverksamheten har bedrivits seriöst. Ansökan ska kunna avslås om verksamheten bedrivits på ett illojalt sätt, om företagaren inte har redovisat ordentligt, om betalningen av skatter har misskötts, om bokföringen har eftersatts och så vidare. Det finns en mängd frågor här som faktiskt måste lösas.
Det finns också risker med att bevilja en skuldsanering utan att ha riktig kontroll över vilken typ av beslut som man egentligen fattar. Det är alltså den typen av överväganden som måste göras. När vi är färdiga med det går vi först naturligtvis till Lagrådet med en produkt, och därefter går vi till riksdagen. Men mitt löfte här i dag är att målsättningen är att vi ska kunna klara detta under hösten.
Vi tycker också att det är angeläget.
Morgan Johansson (S):
För ordningens skull vill jag säga att jag inte har lovat att det blir den 1 september. Jag har lovat att det kommer en proposition under hösten. Jag tror att Ola Johansson drar det lite väl långt när han säger att vi på något sätt utgår från att allt företagande är oseriöst. Det gör vi självklart inte. Men vi har den nyktra inställningen att man ibland kan använda sig av företagsformer för att bedriva kriminell verksamhet. Det är bakgrunden till frågan om de så kallade SUP-bolagen.
Men när det gäller den här diskussionen måste vi, nu när vi skapar ny lagstiftning, hela tiden ha i huvudet om det finns möjligheter för kriminella att använda sig av denna lagstiftning och hur vi ser till att förebygga detta. Där tycker jag att den föregående regeringen faktiskt brast.
Man skapade både stödsystem och nya bidragssystem när det gäller till exempel Arbetsförmedlingen, olika typer av system som var ganska lätta att fuska med. När vi nu går igenom det ser vi att det sker ett omfattande fiffel och fusk. Då måste vi försöka komma till rätta med det. Det är ett annat initiativ som vi ska ta när det gäller att bekämpa ekonomisk kriminalitet. Men vi utgår inte från att allt företagande är oseriöst. Vi utgår från att allt företagande är seriöst.
Men sedan gäller det att hitta system för att förebygga kriminell verksamhet om någon skulle vilja använda dessa system för det. Då ska vi inte vara naiva utan täppa till dessa möjligheter i förväg så att vi slipper göra det efteråt. Men, som sagt, vi ska leverera denna produkt under hösten. När vi är på väg fram tar jag gärna kontakt med Ola Johansson och Centern så att ni i god tid kan titta på hur detta förslag ser ut.
Vi måste naturligtvis ha ett bra stöd i riksdagen när vi kommer hit med produkten.
Morgan Johansson (S):
Roland Utbult har frågat mig vad jag avser att uppnå med att tvinga alla kommuner att ta emot flyktingar, om jag avser att vidta åtgärder för att förändra lagen om eget boende, EBO, och om jag avser att vidta åtgärder för att staten ska ge hyresgarantier för byggande av modulbostäder. Ett stort flyktingmottagande innebär en utmaning för Sverige. Samtidigt innebär det en stor möjlighet att människor med kraft och kompetens flyttar hit och bidrar till att utveckla Sverige.
För att utmaningen ska bli den möjlighet till ökad sysselsättning som Sverige behöver krävs det flera förändringar. En av dessa är att Sverige behöver ett flyktingmottagande som är jämnare fördelat och överensstämmer med behovet, så att nyanlända snabbare ska kunna få en kommunplacering och påbörja sin etablering i samhället. För att uppnå det behöver alla kommuner vara med och ta ett solidariskt ansvar för mottagandet. Hur ett solidariskt ansvar för mottagandet bäst utformas bereds för närvarande i Regeringskansliet.
Om alla kommuner är med och tar ansvar kan nyanlända flytta till kommuner som har goda arbetsmarknadsförutsättningar. Då ökar chanserna för att de nyanlända ska få arbete, samtidigt som trångboddhet, ojämnt mottagande och oegentligheter som folkbokföring på falska adresser kan minskas. Syftet med en förändring som säkerställer att alla kommuner är med och tar ansvar för flyktingmottagandet är också att nyanlända inte behöver vänta långa tidsperioder i anläggningsboenden. Om denna väntan upphör går etableringen i samhället och på arbetsmarknaden snabbare.
Att vidta åtgärder som underlättar nyanländas etablering är ett viktigt och prioriterat arbete för regeringen. Eget boende innebär ofta att den asylsökande bor hos anhöriga eller bekanta som redan bor i Sverige. Detta leder inte sällan till trångboddhet. Konsekvenserna för barn är ofta särskilt bekymmersamma. En annan följd av att vissa orter får en större inflyttning är att det är svårt att hinna anpassa samhällsstrukturen för att klara ett bra mottagande.
Belastningen på skola och barnomsorg och övrig kommunal service blir därför periodvis hög. Regeringen har för närvarande inga förslag om att avskaffa EBO. Det är dock angeläget att förbättra boendesituationen och minska de problem som kan förknippas med eget boende. Även ur detta perspektiv är det viktigt att alla kommuner tar ett solidariskt ansvar för mottagandet. Regeringen har gett Boverket i uppdrag att kartlägga asylsökandes situation i eget boende.
Regeringen värdesätter också de konstruktiva samtal som förts med företrädare för flera kommuner som har många asylsökande i eget boende. Boverket har lämnat förslag på hur nyanlända i anläggningsboenden ska få tillgång till bostäder. Bland förslagen finns både byggande av modulbostäder och hyresgarantier. Boverkets rapport bereds inom Regeringskansliet. Regeringen har också aviserat ett generellt stöd till kommunerna för ökat bostadsbyggande. De närmare formerna för detta stöd kommer att presenteras i budgetpropositionen för 2016.
Morgan Johansson (S):
Sanningen är att vi hade en bostadsbrist, en akut bostadsbrist till och med, på många håll som var värre än på många år. Ni hade suttit i regeringen i åtta år och producerat en herrans massa utredningar men inte så mycket mer. Då säger Roland Utbult att det var lika illa när de tillträdde 2006. Det kan man naturligtvis träta om.
Men jag konstaterar bara att det första ni gjorde 2006 var att avskaffa investeringsstödet för hyreslägenheter på ett bräde, rakt upp och ned. Det innebar att produktionen av hyreslägenheter föll kraftigt från 2006 till 2007 och sedan låg kvar på en väldigt låg nivå. Det första ni gjorde var att slå undan benen för produktionen av hyreslägenheter. Sedan hände det inte så mycket mer, utan det var mest prat.
Regeringens målsättning är att alla kommuner ska ta emot flyktingar. Det finns olika vägar att nå dit. Vi har talat om ekonomiska incitament. Vi har också talat om en lagstiftning som ålägger kommunerna att ta emot flyktingar. Vi bereder frågan just nu, och när vi är färdiga med det kommer vi att lämna besked. Men låt mig bara säga att det inte är ovanligt internationellt sett att man har den här typen av lagstiftning. Danmark har haft en sådan sedan 15 år tillbaka. Där lägger man ut en fördelning av åtagandena på länen, deras amt.
Sedan kan kommunerna inom varje amt själva förhandla med varandra. Men i sista stund kan det vara staten som helt enkelt bestämmer. Likadant är det i Tyskland. Där lägger man ut fördelningen på bundesländerna på precis samma sätt som i Danmark, men där är det naturligtvis mycket större volymer.
Om man är för att fler EU-länder ska ta emot och att vi ska kunna ålägga EU-länder att ta emot flyktingar, och det tror jag att vi måste göra, då borde man också vara för att fler kommuner ska ta emot flyktingar. Jag vill peka på att det inte kan vara bara socialdemokratiska kommuner som ska ta emot flyktingar, utan det måste också borgerliga kommuner ta ansvar för.
Morgan Johansson (S):
Nooshi Dadgostar har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta för att åtgärda problemen med de hyresvärdar som missköter sina fastigheter så att hyresgästerna tvingas bo under dåliga förhållanden. Den skyddslagstiftning som i dag finns för hyresgäster har formats under flera årtionden. Vid flera tillfällen har lagändringar gjorts för att stärka skyddet för hyresgästerna och öka tryggheten i boendet för dem. Jag förklarade i mitt svar på Nooshi Dadgostars tidigare fråga att jag ser allvarligt på uppgifterna om att hyresgäster bor under dåliga förhållanden.
Jag framhöll också att det finns anledning att överväga ytterligare åtgärder vid sidan av de tvingande regler som finns i dag. Det finns flera frågor rörande hyresgästernas skydd som vi behöver titta närmare på. Konsekvenserna av avskaffandet av förvärvslagen är en sådan fråga. Regeringen avser att vidta åtgärder för att fortsätta arbetet med att stärka skyddet för hyresgäster.
Morgan Johansson (S):
Jag har förstås stor förståelse för bakgrunden till den här interpellationen. Bakgrunden är att vi under åtta år har haft en borgerlig regering som inte har skött bostadspolitiken på ett riktigt sätt, det vill säga att produktionen av bostäder har varit alldeles för låg, men också att framför allt borgerliga kommuner systematiskt har sålt ut hyresrätter. Det är klart att det ibland kan finnas skäl att förändra sitt bostadsbestånd.
Man kan sälja en del, köpa en annan del och bygga en tredje del. Men det vi har sett i många borgerliga kommuner är systematiska, ideologiskt motiverade utförsäljningar av en karaktär som jag vill hävda att vi inte ser i socialdemokratiska kommuner. Man vill ibland helt enkelt göra sig av med hela bostadsbeståndet, ibland till och med hela allmännyttan.
Utförsäljningar och för låg produktion av hyresrätter gör att vi sammantaget har alldeles för få hyresrätter. Det gör naturligtvis att oseriösa hyresvärdar kan ta chansen att använda det övertag man har på marknaden för att kliva in och ta över fastigheter som man sedan inte sköter. Då hamnar hyresgästerna till slut i kläm.
Det är ett problem som vi har sett växa, och det kommer att bli ett ökande bekymmer om vi inte klarar att bygga i fatt. Det här är en prioriterad fråga för regeringen, och vi förbereder ett initiativ kring detta. Jag fick den raka frågan av Nooshi Dadgostar om jag avser att titta närmare på detta. Svaret är: Ja, det gör vi.
Vi kommer att tillsätta en särskild utredare vars uppgift bland annat blir att utvärdera upphävandet av förvärvslagen, som vi talar om, och att ta ställning till om möjligheten att ingripa mot fastighetsägare som inte tillhandahåller ett godtagbart boende bör utökas. Det är fler frågor som ska utredas.
Men det här är en av de frågor som jag menar att vi måste se närmare på, för vi har under alltför lång tid haft en situation där hyresgästernas ställning successivt har försvagats. Vi måste försöka se till att också lagstiftningsvägen stärka hyresgästernas ställning. Svaret är alltså: Ja, vi kommer att tillsätta en utredning i precis den riktning som Nooshi Dadgostar efterfrågar.
Morgan Johansson (S):
I grunden handlar det om den bostadsbrist vi har fått ärva av de borgerliga partierna efter deras åttaåriga regeringsinnehav. Det försöker vi nu göra någonting åt med hjälp av de 6 miljarderna i bostadspolitiska satsningar för att öka byggandet av bland annat hyresbostäder. Det ska också skjutas till pengar till de kommuner där det byggs många bostäder. Den stora frågan är att se till att oseriösa hyresvärdar inte kan utnyttja situationen.
De vet att många av deras hyresgäster inte har något annat val än att bo kvar eftersom det inte finns något annat alternativ för dem. Så ser det ut så länge bostadsbristen är som den är. Interpellationen handlar om förvärvslagen. Jag säger då till interpellanten att vi är beredda att titta vidare på den frågan, och vi kommer att tillsätta en utredning inom kort.
Det kommer att vara en bredare utredning som handlar om att generellt sett stärka hyresgästernas ställning. Då svarar interpellanten att det finns ett stort antal andra frågor som vi också bör titta på. Jag tänker inte ta ställning till någon av dem i dag, utan jag säger bara att förvärvslagen kommer att ingå i utredningen. Det finns andra frågor också.
Interpellanten får vänta lite tills vi går ut med hela paketet innan hon kan få alla svar. Helt klart söker vi olika möjligheter för att stärka hyresgästernas ställning. Det finns många olika sätt som det går att göra på. Interpellanten får avvakta ett par veckor innan hela bilden finns.
Morgan Johansson (S):
Vi kommer att ta initiativ till att se över ett antal frågor som handlar om att stärka hyresgästernas ställning. Vi ligger i slutskedet av beredningen av en sådan utredning. Där kommer frågor om förvärvslagen att vara med, men vi kommer att behöva göra mycket mer.
Jag delar inte uppfattningen som Nooshi Dadgostar tycks ha att det är socialdemokratiska kommuner som på något sätt leder utvecklingen när det gäller att sälja ut bostäder. Precis som jag var inne på tidigare kan det finnas skäl att förändra bostadsbeståndet.
Ibland behöver man köpa, bygga eller sälja, men det jag har sett de senaste 15-20 åren är att det är borgerliga kommuner som systematiskt säljer ut eftersom de inte anser att bostadsbyggande är en kommunal uppgift. Ibland är det fråga om hela bostadsbeståndet. Inte minst i Stockholmsområdet har detta varit oerhört uttalat från borgerligheten. Jag tänker därmed inte sätta mig till doms över några socialdemokratiska kommunpolitiker och säga att de har fel där eller där.
De manövrerar efter bästa förmåga. Den ideologiska skiljelinjen går mellan vänsterpartierna och de borgerliga partierna, som inte tycker att bostadsbyggande är något att värna. Det har vi sett mycket klart uttalat i storstadsområdena. Vi jobbar vidare med dessa frågor, bland annat genom att se till att öka bostadsproduktionen som helhet.
Här gör vi en stor satsning på de 6 miljarderna tillsammans med Vänsterpartiet - eftersom vi är överens om budgeten i frågan. Sedan tar vi fram ytterligare lagförslag i fråga om att stärka hyresgästernas ställning.
Morgan Johansson (S):
Maria Malmer Stenergard har frågat finansmarknads- och konsumentministern på vilka fakta som han baserar sitt påstående att snabblånen har ökat, om han gjort övervägandet att det redan nu går att utvärdera effekterna av de senast genomförda regeländringarna, trots att snabblåneföretagen hade fram till årsskiftet på sig att söka tillstånd, och hur han ser på snabblånens roll i överskuldsättningen. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Snabblån har funnits på den svenska kreditmarknaden sedan 2006.
Det är en låneform som kännetecknas av sin lättillgänglighet och att det är fråga om relativt små belopp som lånas ut under en kort tid. De konsumenter som ansöker om snabblån har ofta en låg inkomst och andra lån som de redan har svårt att betala. För dessa konsumenter riskerar snabblånen att bli en inkörsport till allt djupare överskuldsättning. Snabblånen spelar därför en viktig roll i överskuldsättningen som samhällsproblem. Sedan 2007 har Kronofogdemyndigheten fört statistik på hur många ansökningar om betalningsföreläggande som har sin grund i obetalda snabblån.
Kronofogdemyndigheten definierade ursprungligen ett snabblån som en kredit på mellan 500 och 4 000 kronor med en löptid på upp till tolv månader. Från och med 2014 ändrade myndigheten definitionen, och ett snabblån kan numera avse belopp på upp till 15 000 kronor. Justeringen gjordes mot bakgrund av att det i dag erbjuds snabblån med större kreditbelopp. Statistiken visar att antalet ansökningar har ökat med 94 procent mellan 2007 och 2013 och att ökningen det senaste året varit 15 procent.
Antalet ansökningar uppgår nu till fler än 56 000, vilket är den högsta siffra som myndigheten någonsin har redovisat. Det är förstås svårt att säga hur Kronofogdemyndighetens ändrade definition har påverkat statistiken över antalet obetalda snabblån. Det viktiga är dock att siffrorna tydligt visar att det finns ett stort antal personer som beviljas snabblån som de inte har råd med. Situationen blir inte bättre av att det fortfarande kommer signaler om brister i flera av snabblåneföretagens kreditprövningar.
Bristerna är så pass allvarliga att Konsumentverket till och med har förbjudit ett snabblåneföretag att lämna krediter till konsumenter. Någonting måste göras för att få stopp på denna vårdslösa kreditgivning. För några veckor sedan tillsatte därför regeringen en utredning som ska föreslå effektiva åtgärder för att åstadkomma en mer ansvarsfull marknad för konsumentkrediter och komma till rätta med problem på snabblånemarknaden. En självklar del i utredningens uppdrag är att följa upp vilken effekt redan vidtagna åtgärder har haft.
Utredningen kommer då att kunna följa utvecklingen under de kommande ett och ett halvt åren. Jag ser fram emot att få ta del av utredningens uppföljning och förslag på åtgärder.
Morgan Johansson (S):
Man måste göra två saker, som jag varit inne på. Det ena är att se till att vi har företag som är seriösa och inte utnyttjar folks ibland utsatta position utan att företagen gör ordentliga kreditprövningar. Det är bara att konstatera att det inte ser ut så i dag. Sedan det här systemet introducerades 2006 har marknaden ökat kraftigt. Vi kan träta om statistiken. Men 2007 var det 25 000 ansökningar om betalningsföreläggande som härrörde från obetalda snabblån.
År 2013 var det 49 000. Det är ungefär en fördubbling. År 2014 gjordes definitionsförändringen, och då fick vi 56 000 betalningsförelägganden. Det finns ingenting som tyder på att den ändringen förryckte statistiken på ett mycket omfattande sätt, av det enkla skälet att de flesta lånen är smålån.
Men sedan växer de när tiden går, eftersom räntorna egentligen kan vara hur höga som helst. Det finns väldigt få begränsningar, och det är ett av de stora bekymren. Regeringen brukar få kritik från oppositionen för att vi agerar alldeles för långsamt. Nu får vi kritik för att vi agerar för snabbt.
Min motfråga till Maria Malmer Stenergard är: Hur många fler människor måste fastna i skuldträsket innan Moderaterna är beredda att agera? Hur långt ska det gå? Det var 50 000 förra året. Det är kanske 60 000 eller 70 000 nästa år. Hur långt ska det gå? Hur många fler ska fastna i skuldträsket innan Moderaterna är beredda att agera i det här avseendet?
Min bedömning är att det finns en del aktörer som man måste vara beredda att ta itu med. Därför har utredaren fått det här uppdraget. Det finns mycket annat vi behöver göra. Vi behöver titta på skuldsaneringsreglerna för att göra det enklare för människor som har satt sig i en svår situation att ta sig ur den situationen.
Men framför allt måste vi se till att hjälpa till med det generella stödet, det försäkringsskydd som jag talade om. Arvet från den borgerliga regeringen var ju att fler och fler som blev arbetslösa eller sjuka ovanpå det också blev fattiga, eftersom ni skar ned så mycket på sjukförsäkringen och arbetslöshetsförsäkringen. Det kommer vi att rätta till.
Sedan drar Maria Malmer Stenergard in studiestödet, studiemedelssystemet, och jämför snabblånen med det som möjliggör för hundratusentals människor att studera vidare. Det är att prata om något helt annat, föra över diskussionen på en helt annan sfär.
Eller ska jag tolka Maria Malmer Stenergard så att hon vill att staten ska ställa hårda kreditkrav på en student som gärna vill läsa på universitetet? I så fall är det en helt ny politik från Moderaternas sida.
Morgan Johansson (S):
Det är inte staten som genom ohemul kreditgivning driver människor in i skuldträsk, utan det är en del av dessa oseriösa företag som gör på det sättet och som kan ha räntor på tusentals procent. Det är det som är bekymret. Dessa företag bryr sig inte ett dugg om att kontrollera om den som de lämnar ett lån till faktiskt har möjlighet att betala tillbaka pengarna.
Det är bakgrunden till att vi nu har all-time-high när det gäller betalningsförelägganden som härrör från snabblån - 56 000 - vilket alltså är en fördubbling av antalet betalningsförelägganden från 2007 fram till 2013. Jag tycker att detta är ett problem, och inte bara jag.
Jag tror att de flesta som ser hur den här marknaden har utvecklats ser en hel del inslag som faktiskt inte är sunda och som man måste vara beredd att ta itu med. Då agerar vi. Jag menar att vi tillmötesgår det som riksdagen har beställt i sitt tillkännagivande, dessutom baserat på en moderatmotion som Maria Malmer Stenergard har varit med om att skriva.
Därmed levererar vi det som riksdagen har beställt, en del av det i alla fall. Det finns säkert möjligheter att göra mycket mer när det gäller överskuldsättning, och det ska vi också göra. Men kritisera oss inte för att vi agerar för snabbt. Den kritiken känner jag inte igen. Vi adresserar faktiskt precis det problem som jag också menar att riksdagen har pekat på. Vi måste möjliggöra för människor att bygga upp en buffert.
Men vi måste också ha generella försäkringssystem som är starka så att folk klarar sig om de råkar ut för problem i livet, till exempel om de blir sjuka eller arbetslösa. Det är en del av problemet och ett arv efter den gamla regeringen att ni trasade sönder dessa försäkringssystem. Det måste vi också försöka bygga upp.