Carl Bildt (M):
Birgitta Ohlsson har frågat mig om jag avser att initiera en FN-konvention om diskriminering av HBT-personer och en världskonferens om HBT-personers rättigheter. Det är riktigt, som Birgitta Ohlsson påpekar, att förbud råder mot homosexuella relationer i flera än 70 länder i världen.
I dessa och i andra länder utsätts homo- och bisexuella samt transpersoner för olika former av diskriminering, förföljelse och våld. Diskriminering av människor på grund av deras sexuella läggning eller könsidentitet står i strid med den grundläggande principen om alla människors lika värde och rättigheter. Regeringens inställning är tydlig: lagstiftning eller praxis som innebär diskriminering av homo- och bisexuella samt transpersoner är oacceptabel.
FN:s konventioner om mänskliga rättigheter är grunden för såväl nationellt som internationellt arbete till skydd för HBT-personers åtnjutande av de mänskliga rättigheterna. Skyddet mot diskriminering ingår i samtliga av FN:s konventioner om mänskliga rättigheter.
För regeringen är det självklart att Sverige ska reagera mot diskriminering av HBT-personer varhelst i världen den förekommer, och regeringen tar också upp dessa problem i en kontinuerlig bilateral dialog med regeringarna i de länder där det förekommer diskriminering och andra MR-kränkningar. Sveriges internationella utvecklingssamarbete spelar en viktig roll för att bidra till att påverka HBT-personers villkor och möjligheter att åtnjuta de mänskliga rättigheterna.
Vi tar också aktivt upp dessa frågor multilateralt: I FN har Sverige under hösten drivit frågan om sexuell läggning inom ramen för den resolution om utomrättsliga avrättningar som Sverige lägger fram i generalförsamlingens tredje utskott. I FN:s MR-råd, som just nu möts i Genève, uppmanar Sverige, tillsammans med Norge och flera andra länder, rådet att bereda tillfälle för att diskutera MR-situationen för HBT-personer.
I anslutning till höstens OSSE-möte om den så kallade mänskliga dimensionen i Warszawa anordnade Sverige ett seminarium om ett rättighetsperspektiv på HBT-frågor. Sverige har också tagit upp frågan om diskriminering av HBT-personer inom ramen för Europarådssamarbetet, bland annat som ett tema för Europarådets årliga tematiska övervakning.
Regeringen ger också stöd, bland annat genom ekonomiska bidrag, till svenska och internationella enskilda organisationer som arbetar för att HBT-frågorna uppmärksammas. Stöd till enskilda organisationer fyller ett betydande syfte, inte minst med anledning av de svårigheter som är förenade med behandlingen av dessa frågor inom ramen för det internationella arbetet för de mänskliga rättigheterna.
När det gäller Birgitta Ohlssons förslag att skapa ett nytt rättsligt instrument, exempelvis i form av en HBT-konvention, eller ta initiativ till en världskonferens, är min bedömning att detta i dagsläget inte skulle vinna internationellt gehör. Värre, och kanske mer avgörande, är att det motstånd som man skulle möta skulle kunna försvåra ansträngningarna att uppnå resultat där det verkligen är angeläget, nämligen att förmå staterna att efterleva de tydliga åtaganden om icke-diskriminering som de redan har gjort.
Det krävs ett strategiskt och långsiktigt arbete för att försöka påverka och lägga grunden för full respekt för de mänskliga rättigheterna. Regeringen kommer att fortsätta att driva dessa frågor i Förenta nationerna, i Europarådet, i OSSE och som ett led i våra bilaterala relationer med andra länder. Regeringen kommer fortlöpande att överväga vad som kan göras ytterligare för att bidra till att HBT-personers rättigheter respekteras världen över.