Beatrice Ask (M):
Lena, 69 år, från Ljungskile var på besök i Stockholm. En 31-årig kvinna från Belgien var här över helgen och hälsade på väninnor. En 41-årig man, strategisk chef på Spotify och pappa till två pojkar, var där. En glad 11-åring som precis hade talat med sin mamma i mobilen för att de skulle mötas vid tunnelbanan var också där. De mördades när lastbilen löpte amok på gågatan i rusningstid.
15 skadades, varav 10 fick stanna för sjukhusvård - vi har precis fått veta att ytterligare en person har avlidit - och det var tusentals skakade och förtvivlade människor. Så eländiga, så fruktansvärda och så meningslösa är attentat och terroristdåd. Det finns inga ursäkter. Samhället måste vara obevekligt och starkt i sitt agerande för att stoppa extremistiskt våld.
Det är de oskyldiga människorna som är terroristers måltavla. Det är vårt öppna, fria och demokratiska samhälle de hatar. Herr talman! Det är bra att vi har den här aktuella debatten i dag. Vi har alla skäl att redovisa hur vi ser på bekämpningen av terrorism och vad som ska göras framöver med anledning av det som har hänt. Men innan det: Terroristbekämpning är ingenting nytt, och det är inte enbart en nationell fråga.
Uppgiften är svår, och den förändras över tid, därför att arbetet också måste vara målmedvetet och långsiktigt. Jag kan upplysa Sverigedemokraterna om att Sverige drog slutsatser av ockupationen av västtyska ambassaden redan 1975 och har återkommande i riksdagen och på den internationella nivån genom åren satt frågorna högt på dagordningen, och så måste det vara.
Den överenskommelse om terroristbekämpning som flertalet partier gjorde 2015 har också följts upp och följs upp. De samtal som nu pågår är ett led i det arbetet, och vi har mer att göra. Jag vill ta upp strafflagstiftningen som exempel. Den är lite av ett lapptäcke. Det är också skälet till den översyn av den straffrättsliga lagstiftningen på terrorismområdet som pågår.
Vi moderater tycker att den författningstekniska översynen är bra och nödvändig, men vi anser också att det behöver göras skärpningar när det gäller straffen för bland annat rekrytering och finansiering av terrorism. Där är nivåerna alldeles för låga. Eftersom det här är en aktuell debatt om händelserna på Drottninggatan vill jag anknyta något till den händelsen. Det gäller säkerheten på allmän plats och informationen till allmänheten.
Det allmänna intrycket är att de som kom till platsen var snabba och gjorde ett fantastiskt arbete. Tack för det! Information blev det snabbt väldigt mycket av, men vi vet också att rykten kom igång och skapade förvirring. Kränkande bilder på skadade skickades ut över internet. Vid alla händelser av det här slaget krävs uppföljning och utvärdering så att vi lär för framtiden.
Norrmännen var väldigt snabba med det efter händelserna i Oslo och på Utøya. Hade jag inte hört att regeringen nu avser att sätta igång ett arbete hade jag föreslagit det i dag. Frågor som rör tillgången på poliser, deras utrustning, samordningen mellan och säkerheten för blåljuspersonal är sådant som måste tas på allvar. Det finns möjligheter till förbättringar.
En annan nästan uppenbar fråga är polisens möjligheter till kameraövervakning på strategiskt viktiga platser. Vi har alla förstått och sett vilken betydelse kamerabilderna från tunnelbanan hade för det snabba gripandet av den misstänkte för dådet på Drottninggatan. Här i riksdagen har vi också nyligen beslutat om ett tillkännagivande till regeringen om möjlighet till ökad kameraövervakning på brottsutsatta platser.
Socialdemokraterna, Miljöpartiet och Vänsterpartiet reserverade sig och sa nej. Man vill vänta på den sittande utredningen. Men de rapporter som vi får pekar på att den utredningen verkar vara på väg i helt motsatt riktning. Min fråga till inrikesminister Anders Ygeman är om vi inte måste säkerställa bättre möjligheter för polisen att kunna använda kameraövervakning på brottsutsatta platser.
För att kunna förebygga terrordåd är också säkerhetspolisens underrättelsearbete centralt. När det gäller terrorism är det ofta fråga om gränsöverskridande kriminalitet där inspiration och terror kommer från personer och grupper över gränserna. Terrorresor och modern kommunikation gör att information från säkerhetstjänster i andra länder, men också från signalspaning, har betydelse. Vi moderater har lyft frågan tidigare, och vi gör det igen.
Polisen måste få bättre tillgång till information från signalspaning även när man har börjat att misstänka ett brott. Herr talman! Kriminaliseringen av terrorresor som vi beslutade om häromåret var nödvändig. Vi räknar med att runt 300 personer har rest från Sverige för att stödja Isil/Daish. Några har återkommit, andra har avlidit och rätt många är kvar i Irak eller Syrien.
I dag är situationen sådan att Isil/Daish inte har något större intresse av tillresta utländska terroriststridande om de inte har speciell kompetens. Därför uppmanar man sympatisörer att agera på egen hand i hemländer eller i andra länder. Återvändare och personer som radikaliseras är därför problem som vi måste hantera. Vi måste ha koll på dem som återvänder, och de ska lagföras.
Polismyndigheten har skrivit till regeringen och begärt en översyn av möjligheterna till ett mer effektivt och rättssäkert informationsutbyte mellan samverkande myndigheter. Med tanke på att det väldigt ofta är sekretessproblem i det arbetet tycker jag att det är en rimlig begäran som kräver snabb hantering. Sverige har drabbats av terrorn med full kraft. Vi moderater har många förslag, 26 förslag i vår partimotion, som jag tror skulle vara effektiva i det här arbetet.