Rigmor Stenmark (C):
Detta betänkande handlar om naturresurser. Som jag tidigare sagt är väl inte en endaste av oss oberörd av naturresurser som ställer till katastrofer på det sätt som skett i Asien eller genom stormens härjningar här i södra Sverige. Havet tog många människor. Hem förstördes.
Möjligheten till försörjning spolades bort. Det var oerhört starka krafter. Det var ett hav som också ger så mycket. Stormen slet sönder skogen och gjorde människor hemvilla när elledningar förstördes. Skogen som ekonomisk resurs är för många fullständigt raserad. Katastrofen är ett faktum.
Trots att både havet och vinden kan ge så mycket kan vi bara konstatera att krafterna är mycket starka, mycket starkare än vad vi är. Fru talman! Jag är övertygad om att vi också framdeles i bostadsutskottets betänkanden kommer att behandla motioner som har att göra med landets naturresurser, mark, vatten och vind.
Det kommer att handla om hur vi på bästa sätt tar till vara och använder dem. Jag föreställer mig och har en förhoppning om att vi kommer att läsa motioner och ta till oss synpunkter på dessa områden på ett alldeles speciellt sätt. Det kommer att beröra oss på ett nytt sätt. Fru talman!
Vi har i riksdagen ett ansvar och möjligheten att på ett varsamt sätt se till att vi skapar ett samhälle som i möjligaste mån är hållbart, miljöriktigt och uthålligt. Vi har den natur som vi har till låns. Vi ska förvalta den så att den också är en tillgång för kommande generationer.
Jag vill mycket kort beröra två av Centerpartiets reservationer i betänkandet. Jag har en känsla och en förhoppning att ni borde kunna vara överens med mig om dem. Det finns också möjlighet att yrka bifall till dessa senare vid voteringen. Den första handlar om vindkraften och hur vi kan ta till vara den i samband med att vi ska ställa om vårt samhälle till mer miljöriktiga energikällor.
Jag är också glad att jag hör en lite annorlunda ton hos moderaterna här i dag än vad vi har hört i tidigare debatter om just vindkraften. Energiomställningen med avveckling av kärnkraft och övergång till alternativa energikällor ställer bland annat stora krav på ganska omfattande vindkraftsanläggningar. Många ansökningar och planer finns nu för att förlägga vindkraftverk till havs.
Det sker av flera anledningar. En är att det inte finns några sakägare på samma sätt som om man har landbaserade verk. De högljudda protester som då kan förekomma uteblir. Hela planprocessen kan därmed gå snabbare. Det bör dock uppmärksammas tycker vi i Centerpartiet att vi behöver mer av miljöforskning.
Den ska svara på vad som händer med fiskevatten och reproduktion av fiskar i områden där man planerar att uppföra stora vindkraftsparker. I det arbetet anser jag att det är viktigt att det i Sverige inrättas ett nationellt centrum för vindkraft där man kan bedriva den typen av forskning. Den kan med fördel ha sitt säte på högskolan i Visby.
Där har man redan i dag potential och stort kunnande både teoretiskt och praktiskt. Några har till och med lovordat hur man handskas med vindkraftverken på Gotland. Det tycker jag är bra. Det borde vi kunna vara överens om. Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation 2 under punkt 1. Den andra reservationen som jag yrkar bifall till är reservation 11.
Den handlar om nationalstadsparken i vår huvudstad Stockholm. Nationalstadsparken fyller tio år i år. Den utgör ett unikt försök och är uttryck för en ambition att värna, vårda och tillförsäkra att kommande generationer, barn och barnbarn, har ett rejält grönområde även i denna stad.
Parken är också en bra riktlinje för andra städer som så småningom också kanske kan få en sådan park. Det går inte att blunda för att intressekonflikter har uppstått under åren som har gått. Lagstiftningsvägen försökte man sig på att rädda området, och lyckades också, när den hotades av en trafikled.
Miljöbalken har dock inte räddat området från att naggas i kanten av andra åtgärder. Ser man på bokslutet över dessa tio år för nationalstadsparken så ser man att det inte finns någon skötselplan ännu, och att det inte finns några statliga medel avsatta för en sådan. Ärade kolleger i bostadsutskottet!
Ni har fått en ordentlig föredragning om nationalstadsparken i utskottet, och jag hoppas att ni berättat det för era riksdagskolleger i samtliga politiska partier så att riksdagsledamöterna i dag förstår betydelsen av den gröna lunga som parken är i Stockholm.
Om inte så ber jag att få rekommendera en guidad båttur ut till Vaxholm i sommar där ni kan få se hur natur och djurliv skyddas i och med nationalstadsparken. Ni ser också vad som inte skyddas och vad som skulle behöva göras för att det skulle bli bra.
Ni får en fin naturupplevelse som gör att ni kommer till insikt om betydelsen av nationalstadsparken, om det nu skulle vara så att ni inte har det redan. Nationalstadsparken är unik och den är värd ett bättre öde än den valhänta och tveksamma hantering som vi ser i dag. Det är viktigt att staten visar ett tydligt ansvarstagande och tar ett helhetsansvar.
Grönområden måste finnas överallt - gröna lungor som renar luften vi andas. Det måste även finnas fint, rent vatten för att allt levande ska frodas. Jag har en förhoppning om att det som vi varit med om under den senaste tiden ska ge upphov till eftertanke och till besinning när det gäller hur vi ska värna de naturresurser som vi än i dag har kvar.
Jag anar en större vilja till samarbete mellan människor - en vilja att vara aktsam om varandra och den miljö som vi har att förvalta.