Tomas Tobé (M):
Jag tackar interpellanten och arbetsmarknadsministern. Det här är en otroligt angelägen fråga för Sverige och hela den samlade arbetsmarknadspolitiken. Inom den jobb- och utvecklingsgaranti som regeringen har satt på plats har man i genomsnitt varit arbetslös i åtta år.
Jag vet inte hur många av oss i kammaren som har varit arbetslösa i åtta år. Det är en oerhört lång period. Många gånger har man sett en högkonjunktur komma utan att man har fått ett arbete. Man har sett en lågkonjunktur komma och känt att det är helt omöjligt att få ett arbete. Man har prövat olika åtgärder inom arbetsmarknadspolitiken, ändå har det inte funkat och ändå har det inte lett till ett arbete.
Nu har vi äntligen kunnat börja ta del av resultaten inom jobb- och utvecklingsgarantin. Debattonen har varit hård. Det har varit mycket kritik från oppositionen mot jobb- och utvecklingsgarantin. Att en opposition kritiserar är naturligt och bra. Men det är viktigt att noga studera resultaten. Vi kan se att sju av tio lämnar jobb- och utvecklingsgarantin innan man kommer in i den sista fasen.
Sex av de tio går rakt in i ett arbete. Inom ramen för Arbetsförmedlingen har 70 000 det senaste året varit inne i en utbildningsinsats. Ibland låter det som om det inte finns några möjligheter till utbildningsinsatser över huvud taget.
Jag kan försäkra dem som är oroliga över att det inte kommer att finnas utbildning i Sverige att regeringen under den här mandatperioden kommer att göra satsningar på 6 miljarder eftersom man tycker att detta är oerhört viktigt. Det talas ofta om de låga ersättningarna. Det har alltid varit så att ersättningarna är direkt kopplade till hur mycket man har arbetat tidigare.
Den som har arbetat mycket på arbetsmarknaden tidigare har ofta högre ersättning. Den som aldrig någonsin har arbetat har klart lägre ersättning. I genomsnitt är det 9 500 kronor efter skatt; det är en siffra som kan vara bra att ha med sig. Jag kan notera att det inte finns något förslag från något oppositionsparti till Sveriges riksdag som handlar om att höja ersättningen inom ramen för fas 3.
I debatten kastas även fram att det är viktigt med plusjobb. Där har vi nyckeln. Det är den arbetsmarknadspolitiska åtgärd som ledde till att alla fick jobb. Där har vi studier som visar utfallet. Det var 18 procent som gick vidare till jobb med plusjobb. Över tid är det 19 procent som lämnar fas 3.
Jag tycker i ärlighetens namn inte att plusjobben och fas 3 är någon riktigt bra jämförelse. En bättre jämförelse är nystartsjobben som vi införde när vi tog bort plusjobben eftersom de inte fungerade. Det var att direkt hjälpa människor som stod långt från arbetsmarknaden att hävda sig bättre i kön om de riktiga jobben. Nu är 40 000 människor ute i nystartsjobb.
Det är en mycket viktig arbetsmarknadspolitisk åtgärd - en åtgärd som Socialdemokraterna ända fram till i dag har omfamnat och tyckt vara en ganska klok idé från Alliansen. I flera interpellationsdebatter i dag och i den aktuella debatten är det tydligen nya bud som gäller. Fru talman!
Jag tycker att den här debatten är viktig, men det kan vara dags att den nyanseras och att oppositionen erkänner att jobb- och utvecklingsgarantin och nystartsjobben bidrar till att långtidsarbetslösheten minskar. Det är 23 000 personer som på ett år har gått från långt utanförskap till arbete.