Eva Nordmark (S):
Jag avser att återkomma med besked i en snar framtid om det som rör vikten av att kunna se över arbetsmiljöregelverket. Det handlar både om att säkerställa att den arbetsmiljölag som vi har i dag, som ju skapades på 70-talet, och regelverket som sådant är bättre anpassade till dagens moderna arbetsliv.
Det handlar både om det som rör att skapa ett större jämställdhetsfokus i arbetsmiljöpolitiken och om att det inte får råda några oklarheter om vem som har arbetsmiljöansvaret oavsett om du arbetar via en app eller vid ditt köksbord, som hundratusentals människor gör i och med att det pågår en pandemi och man jobbar på distans.
I dag finns det en rad oklarheter, och det är därför väldigt viktigt att vi också kan säkerställa att vi har ett regelverk som hänger med i den utveckling som vi har på arbetsmarknaden. Jag vill också säga att när det gäller plattformsekonomin innehåller den en massa olika typer av verksamheter. Det är cykelbudet som levererar mat, det är programmeraren som tar konsultuppdrag och det är studenten som tar ett extraknäck inom kanske bokföring eller administration.
Ibland handlar det om nya sätt att förmedla tjänster som redan fanns, och ibland handlar det om helt nya typer av tjänster. I grunden är det positivt att tekniken möjliggör en utveckling på vår arbetsmarknad som innebär nya jobb och nya tjänster. Men det viktiga här, fru talman, som vi är överens om är att villkoren måste vara goda.
Jag kan bara instämma i att alldeles för många plattformsföretag verkar göra det till sin affärsidé att erbjuda dåliga löner och dåliga villkor. Jag kan inte nog understryka att utnyttjande och exploatering inte hör hemma på svensk arbetsmarknad. Det måste bort, med eller utan app. Lösningarna kommer att se olika ut för olika sektorer, och de behöver också se olika ut för olika tjänster.
Den lösning som är alldeles utmärkt för ett cykelbud kan säkert vara olämplig för andra typer av tjänster. Det är därför som det är så viktigt att framhålla att lösningen på detta är att göra på samma sätt som vi brukar göra, nämligen via partsmodellen och via kollektivavtal.
Det är då och på det sättet som vi kan få till de branschanpassade lösningarna och också hållbara lösningar över tid då arbetsgivare och arbetstagarorganisationer så att säga äger det som rör villkoren och kan förhandla om detta. Jag skulle säga att den svenska modellen är världsbäst på att möta förändring och ett arbetsliv som hela tiden förändras. Fru talman!
Jag har själv 20 års erfarenhet av fackligt arbete och har sett många förändringar äga rum på svensk arbetsmarknad. När bemanningsföretagen kom till Sverige var det ett nytt fenomen, och väldigt många sa: Det här innebär slutet för den svenska modellen, det här förändrar hela arbetsmarknaden och det passar inte in i den svenska modellen.
Jag kan bara konstatera att det gång på gång har visat sig att det är vår modell med starka ansvarstagande parter som levererar lösningen på just nya fenomen på arbetsmarknaden. Jag är övertygad om att det är möjligt även för apparna. Det är viktigt att vi politiker inte är för klåfingriga och försöker detaljreglera.
Då riskerar vi att skapa ett regelverk som snabbt blir daterat, eftersom det hela tiden kommer nya förändringar som ändrar spelplanen. Kollektivavtal är alltid den bästa utgångspunkten.