KBLab/rixvox huggingface dataset:
Tina Ehn (MP):
Jag tänker fatta mig ganska kort och koncentrerat och förmodligen inte använda hela min talartid när det gäller kulturutskottets betänkande nr 5. Medierna spelar ju en viktig roll i vårt samhälle. I en demokrati har medierna ett ansvar för att utgöra forum för debatt. De ska bistå medborgarna med kvalitativ samhällsinformation och granska samhällets makthavare, en nödvändighet i ett demokratiskt samhälle.
Utifrån debatterna och det här betänkandet är det viktigt att tydligt säga att vi i Miljöpartiet värnar public service. Vi vill ha ett starkt public service-utbud och det bör ha en bredd så att alla kan hitta något som de gillar. Vi vill ha samhällsprogram som ställer politiker och andra makthavare mot väggen. Vi anser att friheten och oberoendet är en viktig fråga för public service. Herr talman!
I dagens betänkande från den allmänna motionstiden finns ett antal motioner med ett antal förslag. Miljöpartiet har i detta inget eget förslag. Vi har inte heller ställt oss bakom något motionsförslag av de samlade förslag som finns i betänkandet. Det finns ändå ett särskilt yttrande från oss om vår syn på några av de frågor som tas upp i betänkandet, till exempel finansieringsfrågan för bland annat SVT.
Vi ser att det kan finnas vissa brister eller kanske orättvisor i systemet med finansieringen av Sveriges Radio, SVT och Utbildningsradion bland annat. Men de lösningar som föreslås i de här motionerna tror inte vi leder till vad som i så fall skulle kunna vara större rättvisor.
Även om det kan anses finnas vissa orättvisor i dag tycker vi att avgiftssystemet ger public service-bolagen en tydligt fristående roll, då resurserna inte urholkas vid nedskärningar av statsbudgeten. Som svar på alla de motioner som skrivits i ämnet finns ett utskottssvar som visar på att frågan om finansieringssystemet togs upp så sent som hösten 2009.
Sponsringen i SVT är en annan mycket viktig fråga i betänkandet och den S-motion som berör detta är angelägen. Det finns en oro inför den ambition som regeringen har gett uttryck för, nämligen att inte tillåta sponsring i SVT. Det kan skapa en omöjlighet att klara av att sända bland annat stora sportarrangemang. Hotet i sig är tillräckligt.
Jag och Miljöpartiet utgår från att det finns ett utrymme för att även viss sponsring tillåts i framtiden. Det är också av vikt att ta ansvar för människors olika förutsättningar. Det kan inte vara så att det är plånbokens tjocklek som avgör om man kan få tillgång till stora sportarrangemang i tv. Public service kan man säga skapades i Europa och den utvecklades även i Europa. Det har gett en hög kvalitet.
Det har gett oss ett starkt utbud. Man kan säga att det är lite av en nationell tillgång, en viktig arena som behövs när mycket annat splittras upp och styrs av andra värden än de som finns i modellen runt public service.
Tina Ehn (MP):
Tack så mycket för det svar som har lämnats i dag! Enligt det svar som försvarsministern har lämnat är ärendet under beredning inom Regeringskansliet. Det specifika ärendet kan inte kommenteras av statsrådet under tiden. Men det går att mer allmänt kommentera frågorna runt Försvarsmakten och skjutfälten. Det är bra så.
Vi försöker genomföra en interpellationsdebatt utifrån frågeställningarna mer generellt. En fråga som ställdes i Miljöpartiets interpellation handlar om att försäkra sig om att inte kärnvapenbestyckad utrustning kan föras in i Göteborgs skärgård under tilltänkta internationella samövningar.
På den frågan får jag svaret att det är förbjudet att införa kärnvapen på svenskt territorium och att man därmed utgår från att svensk lag följs. Nåväl, det är en bra utgångspunkt, men jag vill nog gärna ha fler svar på den frågan, eftersom detta inte gör mig speciellt lugn. Finns den informationen tillgänglig och klar för alla de som kan tänkas komma att delta i internationella samövningar?
Finns det verkligen ingen misstanke om att detta skulle kunna ske, att några kärnvapen skulle kunna tänkas komma in på detta sätt? Om det finns minsta tanke om att det kanske skulle kunna vara på det här viset undrar jag: Vad har man för beredskap? Vad händer om det skulle visa sig att man har fel i sina antaganden om att lagen följs?
Det är ingen liten utökning av försvarets verksamhet vi diskuterar i dag. Det är en massiv utökning. Det är en utökning av dagar, från 25 till 115 dagar.
Det är en utökning av antalet skott, från tidigare 100 000 skott till 1 325 000 skott med finkalibrig ammunition och 11 500 skott med grovkalibrig ammunition och 1 745 handgranater samt en del annat, som eventuellt brandövningar med napalm.
Dessutom ges större möjligheter vid enstaka nationella och internationella övningar. Försvarsmakten får möjlighet att anlägga och använda en handgranatbana på Känsö. Är det vad skärgården behöver för att utvecklas och leva vidare? Det tror inte jag och inte många andra heller. Människor är mycket oroliga.
Människor vill inte ha den här gigantiska förändringen, dessutom inte på det här viset. Bohusläns Skärgårdsråd, Skärgårdarnas Riksförbund, människor boende på Styrsö och Donsö, Göteborgs kommunstyrelse och tusentals människor på Facebook har haft åsikter om det här.
Den grundläggande sakfrågan är om det är rimligt att ha omfattande permanenta marina skjutövningar i omedelbar närhet till en halvmiljonstad och därtill i ett område med synnerligen omfattande marin turism. Förekommer det någon annanstans? Miljöhänsyn, hänsyn till turistnäringen, svåra bullerproblem, risk för människor att skadas av blindgångar etcetera ska vägas mot militära behov.
Varför dessa plötsligt skulle kräva massivt utvidgade övningar tycker jag fortfarande är, minst sagt, dunkelt.
Tina Ehn (MP):
Redan med de tillstånd Försvarsmakten har i dag kan man redovisa att flera av de nationella miljömål som finns redan i dag påverkas i Göteborgs södra skärgård. Det är mål som har med hav i balans samt levande kust och skärgård att göra. Det är mål som har med grundvatten och god miljö att göra. Det handlar om levande sjöar, en giftfri miljö, bara naturlig försurning, frisk luft och begränsad klimatpåverkan.
Allt det här påverkas redan i dag, och nu ska verksamheten utökas. I länsstyrelsens miljöprövningsdelegation har man även tagit upp risken för påverkan på fågellivet, i synnerhet under den mest intensiva övningsperioden, som sammanfaller med fåglarnas häckningsperiod.
Länsstyrelsen har också pekat ut fågellivet på bland annat Galterö som särskilt intressant och skyddsvärt. Man säger också att det är troligt att övningsverksamhet har en negativ påverkan på fågelbestånden. Men omfattningen av denna påverkan och vilka moment i övningsverksamheten som är mest störande för fågellivet är inte studerat. Det här är något som jag faktiskt tycker är ganska uppseendeväckande.
Enligt länsstyrelsen är också knubbsälarna inom övningsområdet skyddsvärda och de är störningskänsliga. Man pratar om fisken, växtligheten och undervattenssprängningarna, att man ska skrämma bort fisken från platsen innan sprängningarna sker. Man nämner någonting som heter ålgräs och ålgräsängar. Som före detta kommunpolitiker vet jag att det alltid blir diskussion om de här ålgräsängarna när man ska muddra en liten hamn. Ska vi tugga på dem här eller ska vi tugga på dem där?
Ålgräsängarna är något av det mest unika som vi har i havet. De är barnkammare för bland annat torsken. De tillhandahåller en tredimensionell struktur för organismer att söka skydd i. Man vet också att utbredningen av ålgräsängar under de senaste 20 åren har minskat med 50 procent längs den svenska västkusten.
På platsen mellan Galterö och Storholmen, där undervattenssprängningarna har skett och ska ske, är ålgräsförekomsten mycket begränsad. Det finns många olika värden som påverkas. Även friluftslivets värden påverkas. Det som vi ställer frågor om är den kumulativa ökningen av föroreningar. Det finns inga redovisningar på det.
Det finns inga mätningar som har gjorts av halterna av tungmetaller i bottensedimenten som har lagrats genom åren. Inga fakta finns om de här områdena tål mer tungmetaller. Bara utifrån det här kan man ändå ställa sig frågan om man ska ha ett förtroende för att Försvarsmaktens intressen är av större vikt än andra viktiga intressen i samhället.
Tina Ehn (MP):
Jag vill också konstatera att det inte har kommit så mycket svar på interpellationerna, men jag har naturligtvis förståelse för att det inte går att ge detaljsvar. Jag representerar i dag både människor i Västsverige - jag är själv bohuslänning - och de miljö- och naturvärden som allt som oftast sätts åt sidan.
Människor är oroliga, förtvivlade och skeptiska till att man utökar skjut- och övningsverksamheten, inte minst i omedelbar närhet till en halvmiljonstad och till ett område med synnerligen omfattande turism. Det är väldigt märkligt. Intresse mot intresse kvarstår.
Det finns kritik och det finns oro över den här processen, över hela ärendet, över informationen och över bristerna i olika led.
Det finns en välkänd sång som heter Inbjudan till Bohuslän som brukar sjungas av en mycket välkänd sångduo i Bohuslän som heter Öbarna - eller kanske av Roland Utbult, som är en god sångare och gitarrist. Det är en väldigt vacker låt till en väldigt vacker skärgård, som jag hoppas att vi fortsatt ska få ha.
Tina Ehn (MP):
Jag börjar med att bemöta en del av det som sades. Att Viltvårdsfonden bildades 1938 är inget argument för att det även i fortsättningen ska vara som det alltid har varit. Det tycker inte jag i alla fall.
När jag ska bemöta de andra sakerna i svaret på denna interpellation är det som jag sade om att den tidigare regeringen aldrig har brytt sig om inavelsproblematiken någonting som jag definitivt inte kan ställa upp på som ett svar i detta.
När vi går till denna interpellations kärna finns det väldigt många frågeställningar som jag antar att jag inte hinner få något svar på i dag men som jag ändå tycker att det är viktigt att ministern tar med sig. I sitt svar skriver ministern om de olika förbunden och att de informerar för att verka för att förankring sker.
Ändå signaleras det att företrädare motverkar det som man har sagt att man ska ställa upp på. Det tycker jag inte att man ska nonchalera. Det finns uttalanden i medier och hot om att inte delta. Det finns tidningar med mycket rubriker. Går man in och tittar på den ena organisationens hemsida möts man direkt av ett motstånd.
Det tycker jag att man ska ta till sig och ifrågasätta. Det är ändå så att de tilldelas ett antal miljoner och är med på att de har ett allmänt uppdrag som de ska uppfylla. Det är också så att man kan begära att få denna information och inte bara säga tack för att man har fått en redovisning.
Om man får den konkreta informationen om vad det är som står på hemsidan skickad till sig ser man direkt själv att det kanske inte är just den informationen man trodde att de skulle ge. Jag skulle vilja ställa en fråga när det gäller viltförvaltningsdelen i rovdjurspolitiken, som är en ny regional del.
Man ska ha besluten närmare invånarna och de berörda, vilket låter väldigt bra. Men det beror på hur man gör det. Regeringen har valt att tillsätta viltförvaltningsdelegationerna med ett antal representanter från olika organisationer och intressegrupper ute i landet.
Jag skulle vilja höra om ministern har fått några indikationer på att man har lyckats öka acceptansen genom att införa dessa viltförvaltningsdelegationer och hur många av viltförvaltningsdelegationerna som har lyckats komma med positiva svar utifrån att man har tankarna och förslagen om inplantering, dels av vuxna djur, dels av vargvalpar. Det är väl i så fall en ganska klar indikation på att man lyckas.
Får man inte positiva svar kan man undra hur man ska gå vidare.
Tina Ehn (MP):
Det är en väldigt bra ingång att man vill ha en lokal förankring i mångt och mycket. Vi har haft en diskussion om det verkligen ska vara så att man har en beslutande lokal förankring. Det är lite skillnad på om man har en rådgivande eller beslutande lokal förankring. Där är vi inte riktigt överens. Det är viktigt att man accepterar att det kommer att ta tid. Det tror också jag.
Det är därför viktigt att man gör på rätt sätt så att man inte skapar ökat motstånd mot det som händer. I ministerns svar skriver ministern att jägarorganisationerna har blivit uttagna för att ha detta allmänna uppdrag för att jägarorganisationerna har en stark förankring på den svenska landsbygden. Det är precis så det är.
Det är därför viktigt att man gör det som man har ålagts att göra och att det allmänna uppdraget följs. Det är därför jag tar upp den här frågan. Det finns väldigt mycket indikationer på att man nästan direkt motarbetar vissa idéer i den rovdjurspolitik som man gemensamt har kommit fram till.
Jag konstaterar bara att ministern i sitt svar är nöjd med allting som sker. Det är upprörande i sig. Det borde inte ministern vara. Det finns väldigt mycket luckor i svaren och kritik som borde lyftas upp och analyseras mycket mer. Det finns väldigt mycket att säga om hur man ska gå vidare i frågan.
Tina Ehn (MP):
Jag är glad för det intresse som finns från infrastrukturministern, liksom kunskapen om dessa banor. Det är jättekul att det finns så mycket detaljkunskap om dem för det är inte alltid rätt att hålla reda på alla banor. Det finns ju politiker på olika nivåer, och det är viktigt att man har en helhetssyn i sin politik.
När jag debatterat de här frågorna i min egen valkrets har jag anklagat en del av de lokala politikerna för att de inte driver den här frågan lika hårt som de till exempel driver frågan om att bygga broar som kostar ett antal miljarder kronor. Det finns förslag från politiker i Lysekils kommun om att satsa på en bro över Gullmarsfjorden.
Det skulle gå åt rätt mycket pengar som man i stället kunde ha nytta av i järnvägssatsningarna. Det skulle komma till nytta för betydligt fler invånare. Behoven är jättestora när det gäller järnvägssatsningar. Det är stora behov överallt.
När vi tittar på hur mycket pengar som läggs i en budget ser vi att det från regeringens sida läggs mer pengar på väg än på järnväg. Jag skulle vilja lyfta upp att vi i det rödgröna budgetförslag som vi lade fram i höstas hade 100 miljarder mer till 2021.
Där hade vi plockat ut 9 miljarder mer till lågtrafikerade banor på landsbygden och till kollektivtrafiken. Jag undrar om det finns något sådant i regeringens politik, för i så fall blir det en riktad satsning på sådant som man tycker kan vara viktigt.
Jag blir lite orolig när jag hör talas om att man ska utreda var behoven finns och vad som är samhällsekonomiskt lönsamt. Där det finns glest med åretruntboende är inte alltid samhällsekonomiskt lönsamt när man räknar på antalet årsboende.
Men om vi ser på den potential som till exempel Bohuslän har, med den utveckling av turism som vi får räkna med kommer att ske och som vi också är beroende av, vill vi att det ska finnas en hållbar möjlighet att transportera sig. En gång i tiden fick vi en motorväg som nu kommer att bli klar. Det har tagit många år.
Jag och de flesta miljöpartister var inte intresserade av motorvägen, och det fanns även centerpartister som protesterade mot den. Nu är den på plats, men järnvägen är ändå den energieffektivaste och mest hållbara transportlösningen. Därför krävs det att man ser den som en utvecklingsmöjlighet i framtiden och inte bara tänker sig att satsa resurserna där det finns flest människor.
Den diskussionen är viktig också när det gäller Lysekilsbanan. Det kan tyckas att den redan har utarmats ganska mycket och att den så småningom inte kommer att kunna överleva. Det är därför vi i dag lyfter upp den frågan från flera håll.
Lagt spår, spår som en gång lagts, ligger ganska bra där det ligger, och det vore intressant om vi fick möjlighet att utveckla Lysekilsbanan för framtida turistsatsningar och för transporter av både gods och människor.
Tina Ehn (MP):
Det här att man inte kan köra på Lysekilsbanan i dag stämmer inte riktigt. Det har de arbetsgrupper som har jobbat med Bohusbanans framtid tagit reda på. Det går faktiskt i dag att köra 70 kilometer i timmen om man kör persontrafik med de moderna Reginatågen.
Det är också på grund av det som man har drivit frågan i regionen, och därför har Miljöpartiet i regionledningen i Västra Götaland sett till att en enig regionutvecklingsnämnd har ställt sig bakom att utreda persontrafiken, i första hand sommartrafiken. Hoppet är inte alls ute, men det krävs att fler jobbar för frågan och att man är medveten om att banans framtid också avgörs av om det finns resurser.
Det är väldigt viktigt att vi satsar ordentligt. Jag skulle vilja återkomma till detta att det handlar om prioriteringar. Precis som flera av oss har sagt finns det hela tiden ett omättligt behov av underhåll och satsningar.
Men om man ska få den här klimateffektiva och miljövänliga transporten att fungera i framtiden är det nog avgörande att man verkligen satsar de här resurserna nu, och det är hårda prioriteringar för att det ska bli en hållbar utveckling.
Tina Ehn (MP):
Jag tackar ministern för svaret. I dag pågår ett möte på Visingsö för att bilda en samrådsgrupp inför den kommande tillståndsprövningen som Försvarsmakten har aviserat. Både miljöministern och jag var inbjudna, men eftersom jag har ställt denna interpellation är vi i stället här i kammaren och diskuterar ärendet.
Det finns ett stort intresse för vad som kommer att hända i denna fråga. Jag är lite besviken på ministerns svar. Miljöministern verkar inte se några som helst problem. Jag hade en liknande debatt med försvarsministern om Göteborgs södra skärgård och den utökade försvarsverksamhet som är på gång där.
Jag kan förstå att försvarsministern i sina anföranden försvarade Försvarsmakten.
I detta ärende frågar jag dock miljöministern om oron, trycket på miljön och den övergripande miljöpåverkan, och han verkar inte tycka att det finns någon risk. Det gör mig besviken.
Vättern är som sagt en av södra Sveriges och norra Europas största dricksvattenreservoarer. Mycket riktigt har det sedan 70-talet pågått ett aktivt arbete för att komma åt övergödningen. Det finns dock ett stort tryck på mycket annat när det gäller Vättern, inte minst påverkan av ammunition från Försvaret.
Runt Vättern finns en fantastiskt fin miljö. För ett antal veckor sedan besökte jag människor i dessa trakter och lyssnade på deras ambitioner, visioner och drömmar om att utveckla området för turism, småskalig livsmedelsproduktion och så vidare. Allt detta är någonting som även alliansregeringen säger sig stå bakom.
Vi har en landsbygdsminister som har aviserat Matlandet Sverige där vi ska öka matproduktionen. Vi tycker alla att detta är någonting intressant och positivt, och det gäller inte minst människorna i bygderna runt Vättern. Nu är de väldigt oroliga för vad som kommer att hända eftersom försvaret har aviserat att de ska öka sin verksamhet från 20 dagar till 80 dagar per år.
Viss verksamhet kommer att ske på sommarhalvåret, men fyra veckor kommer att vara fria från skjutningar, flygplansbuller och så vidare. Både JAS Gripen och ett antal andra plan kommer att flygas där.
Man är också orolig över den ökade mängd ammunition, allt flygbränsle och alla kemikalier som kommer att falla ned där. Det är också frågan om man ska ta dit internationella trupper för att öva. Det finns väldigt många frågor som de här människorna är oroliga över. Det totala trycket på miljön kommer att bli otroligt mycket större än vad det är i dag.
Det kan inte vara så att bara för att det pågår en verksamhet där i dag ska det vara självklart att vi ska tillåta en utökning av den. Den står i klar konflikt med mycket annat som människor har visioner om.
Tina Ehn (MP):
Jag hoppas verkligen inte att miljöministern tycker att det är meningslöst att debattera hotet mot vår gemensamma miljö oavsett om det är försvaret eller någon annan som påverkar den. Jag tycker också att det är väldigt viktigt att vi har en gigantiskt fin vattentäkt som Vättern. Det är många kommuner som är beroende av dess vattenkvalitet.
Det är viktigt att vi tar försvarets utökning av sin verksamhet och belastningen på sjön Vättern på allvar. Det kunde också vara intressant att få en kommentar till det jag nämnde om att det står om Natura 2000-områden på regeringens hemsida. Det står att det är särskilda bevarandeområden.
I svaret får jag veta att vi redan är duktiga på det här, att vi har ett fullgott skydd och att vi nu bara kan skicka ut ett pressmeddelande om det. Jag tänker så här: Är det fortfarande så att våra Natura 2000-områden inte påverkas om försvaret utökar sina verksamheter, såsom man har tänkt, utan att det fortfarande kan vara ett Natura 2000-område vid Vättern? Eller ska det upplösas?
Jag blir väldigt förvånad över hur man kan hantera Natura 2000-områden. Det finns många delfrågor i min interpellation som handlar om framtidens turism, Matlandet Sverige och alla de visioner som vi har. I en tidigare debatt hörde jag miljöministern tala om markägarnas ansvar när det gäller skogsfrågor, deras ambitioner och allt vad de har gjort.
Det är precis likadant med de lantbrukare som bor runt sjön Vättern och som aktivt har agerat för att minska belastningen av övergödningsämnen. Men sedan kan vi tillåta att försvaret belastar miljön utan att vi har någonting att säga om det. Det är precis som om det inte skulle finnas något utrymme för att ha synpunkter i en sådan här fråga, men jag tror faktiskt att det finns det.
Det är väldigt viktigt att man visar engagemang för de många och övergripande frågor som vägs in när det gäller ett eventuellt utökat område.
Tina Ehn (MP):
Ministern ska självfallet följa de former som vi har antagit här. Det är absolut så. Jag går tillbaka till det som ministern säger om Natura 2000-områden. Vi har redan fått ett godkännande av kommissionen när vi har föreslagit det området som Natura 2000-område.
Men om nu försvaret eller någon annan utökar sin verksamhet, är det fortfarande så att det är ett Natura 2000-område om vi ökar utsläppen av flygfotogen och mängden ammunition som vi inte ens vet vad den innehåller och belastar vattenområdet? Sjön är unik.
Den har en vattenomsättning på 60 år jämfört med den andra stora sjön i Sverige, Vänern, som har en hastighet på jag tror att det är 1,5 år. Det är alltså en helt unik sjö vi talar om. Det är inte bara en vattentäkt utan också en marin biotop som är mycket speciell.
För att återgå till Natura 2000-området hade varit det intressant att få veta vilka verksamheter vi kan utöka med, utan att det påverkar vårt Natura 2000-område.