KBLab/rixvox huggingface dataset:
Krister Hammarbergh (M):
Jag blir lite konfunderad, Peter Pedersen. Är det inte du som har skrivit motionen? Det är ju en helt annan sak som står i den motion som ni har lämnat in än som nu sägs i kammaren - en helt annan sak. Detta står tydligt i lagtexten; där har du rätt. Men varför har ni skrivit i majoritetstexten att ni ska se om detta är bra? Är ni inte riktigt säkra på att lagstiftningen stämmer och är korrekt? Tror ni att den kanske leder till någonting som är felaktigt?
Hade det inte varit bättre, precis som ni skriver i er egen motion, att dra tillbaka alltihop och omarbeta lagförslaget så att det går att använda? Tomma tunnor skramlar mest. Det skramlade mycket i många uttalanden, och det var tuffa uttalanden. Men vad hände i slutet? Jo, Vänsterpartiet blev den dörrmatta som det alltid brukar bli - nu inte bara socialdemokratins utan även Miljöpartiets.
Du har egentligen redan förklarat för oss varför du går emot din egen politik i slutändan, nämligen genom de här orden: Den enda anledningen för oss att gå emot skulle vara att vi vill fälla regeringen. Då röjer du dig. Den enda anledningen till att du har ändrat dig är att du är rädd att regeringen kan förlora en votering. Då måste Vänsterpartiet ställa in sig i leden. Då spelar det ingen roll vad man har skrivit i sina egna motioner.
Visst är det alltså sant: Tomma tunnor skramlar mest.
Krister Hammarbergh (M):
Jag är glad över att ministern har insett nu - men kanske inte i svaret - att det här är ett problem. Det finns en trång sektor den första veckan, och de som oftast kommer på skam är just lokalbefolkningen. Jag anser fortfarande att detta är ett stort problem. Ministern hävdar att man hanterar detta rätt från länsstyrelserna. Men frågan är hur vi som nation ska förhålla oss till utländska jägare.
Svenska jägare har inte samma rättigheter utomlands som utländska jägare har i Sverige. Det missbruk och de händelser som inträffade under sommaren gällde just utländska jägare som inte hade jaktguide utan som tog sig rättigheter och missbrukade dem. Det orsakade naturligtvis stor upprördhet hos lokalbefolkningen. När norska och andra utländska jägare får samma rätt som de svenska, och många gånger tränger sig före lokalbefolkningen i kön, så uppstår just den här konflikten.
Om vi inte följer upp lagstiftningen så gör vi konflikten ännu värre. Det fördes en interpellationsdebatt om rätten till marker alldeles nyss. Detta är en del av problemet. I likhet med vad som gjordes i den föregående debatten skulle jag vilja uppmana ministern att ta kontakt med lokalbefolkningen för att se på problemet. Detta skulle kunna lösas.
Nu har det blivit lite konstigt i och med att man i Jämtland har anammat den rätt som man i undantagsfall kan ge utländska jägare just under premiärveckan. Det innebar att man sköt över problemet till nästa län - Västerbotten. Där blev det ännu större. Det saknas alltså något slags sammanhållen politik gentemot utländska jägare i Sverige. Frågan är om det är särskilt hållbart. Jag tror också att man ska fatta besluten lokalt så långt som det är möjligt.
Men när intentionerna i lagstiftningen kommer på skam så anser jag att regeringen har ett ansvar. Det skjuter nu ministern ifrån sig. Jag tycker att det är beklagansvärt. Älgjakten nämndes. I ett län, Västerbotten, har man dessutom börjat avlysa områden på grund av älgjakten. Det kan knappast ha varit meningen när man införde lagstiftningen. Det var rennäringens och turismens intressen som det gällde.
Det var knappast meningen att man skulle skydda andra jaktintressen - älgjaktens behov - just under premiärveckan för ripjakten under småviltsjakten. Jag tycker att detta i sig är ett mycket märkligt beslut. Jag anser att vi på något sätt framför allt måste hantera de utländska jägarnas rätt. Jag anser att vi måste ha någon form av nationell politik här.
Jag tycker att det är viktigt att vi fattar de besluten, och jag tycker att det är viktigt att vi får upp debatten. Detta leder som sagt bara till en konflikt. Det är kontraproduktivt, och vi får en debatt som har med renskötseln att göra men där renskötseln egentligen inte är problemet. Jag hoppas att ministern kan ta ett större ansvar än det hon har försökt peka på nu.
Krister Hammarbergh (M):
Ministern må ursäkta, men nu tycker jag att ministern är lite dubbel. Hon är nöjd med situationen som den är i dag, men vi ska ändå beakta problemet. Jag har lite svårt att se om ministern tycker att det är ett problem eller inte ett problem, eftersom hanteringen uppenbarligen tycks vara bra. Jag vet inte om ministern är både nöjd och stolt över situationen. Jag ska ändå tacka för att just situationen med icke-svenska jägare ändå ska beaktas i utredningen.
Jag har svårt att känna igen mig i bilden att utredningen skulle ha haft omfattande kontakter med lokalbefolkningen. Är det någonting som kritiken går ut på i dag när det gäller referensgrupper och annat är det att det är oerhört svårt att över huvud taget ha en kontakt med utredningen. Det upplevde jag väldigt tydligt inte minst förra lördagen när jag träffade representanter för de olika jaktvårdskretsarna i hela länet. Ingen vet någonting. De kontakterna har uppenbarligen inte funnits alls.
Trots debatten känner jag mig lite besviken. Jag tycker, och jag tror att lokalbefolkningen också kommer att känna den besvikelsen, att det finns ett bristande engagemang i frågorna. Det finns ett ointresse. Man blir gärna fixerad vid vissa symbolfrågor och lokalbefolkningen känner sig bortglömd. Jag känner en ovilja att uttala sig politiskt att vi skulle gå åt något specifikt håll.
Det hänvisas till utredningar och länsstyrelsen, men regeringen har ingen egentlig uppfattning. Signalen till lokalbefolkningen i Norrbotten, Västerbotten och Jämtlands län är ganska klar: Regeringen bryr sig inte. Det leder till mycket frustration och stor besvikelse hos lokalbefolkningen. Man känner sig orättvist behandlad. Man var glad åt den lagstiftning som skapades och de beslut som den borgerliga regeringen tidigare fattade. Men nu känner man sig överkörd.
Krister Hammarbergh (M):
Om man ska vara teknisk kan man notera att Pär Nuder nämner orden "tid och rum", vilket var det den tidigare lagstiftningen som sedan har tagits bort. Jag kan bara konstatera, tyvärr, att finansministern nu anser att det är okej för personalen att gå på taiji, massage, gym, badminton och tennis eller att sparka boll, men om däremot de anställa skulle vara intresserade av golf är inte det okej eftersom golf ligger bakom ett slags hemlig gränsdragning.
Vad som är beklämmande, fru talman, är att statsrådet inte har velat förklara den gränsdragningen. Inte med ett ord har han gått in på rekvisiten och förklarat varför golf inte skulle vara kvalificerat. Han nämner nu i slutet andra idrotter. Interpellationen handlade inte om det. Den handlade just om golf, just därför att det där är så uppenbart.
Inte heller har finansministern definierat ordet exklusivitet, kommenterat de låga kostnaderna för utövandet eller kommenterat huruvida golf är bra motion eller bra idrott i likhet med det som vi i dag tillåter. Det är inte fråga om att försvåra för de anställda. Det är en möjlighet att förbättra för de anställda. Det leder rimligtvis inte till högre skattekostnader.
De anställda som vill utnyttja friskvårdsförmånen har begränsad möjlighet och begränsad tid och får därför välja just vilken idrott man vill utöva. Varför får de inte välja golf? Jag är rädd, fru talman, att det trots allt är så att socialdemokratin i det stora hela bara är väldigt obenägen till förändringar. Det kanske är dags att göra slut på de där tio åren.
Krister Hammarbergh (M):
Jag vet inte om den här interpellationsdebatten behöver bli särskilt lång. Precis som i den förra konstaterar finansministern att han inte tänker göra någonting. Han har inga större ambitioner. Jag är från Norrbotten. I Norrbotten har vi just ett gränsområde mot Finland, och den gränsproblematik som finns är väldigt viktig för människor. Det här är en del av den. Det finns en lång rad hinder när det gäller att kunna flytta och arbeta vid gränserna.
Det handlar om arbetsmarknad. Pensionerna är en del - den fråga jag valt att ta upp i dag - men det finns problem även när det gäller utbildning och mycket annat. Jag tror att vi får återkomma till de delarna. I veckan ska Pär Nuder på valturné i Norrbotten. Jag får väl hälsa honom välkommen till Norrbotten. Tyvärr kommer han inte att besöka Tornedalen och gränsområdet utan håller sig till det moderatstyrda Boden, vilket jag hoppas kommer att bli ett givande studiebesök.
Om han hade velat besöka Tornedalen hade han tydligt fått klart för sig att gränsproblematiken är viktig för befolkningen där. Svårigheterna att kunna verka är alldeles för stora. Det finns inte mycket att säga om svaret på interpellationen. Svaret är egentligen detsamma som frågeställningen, men i form av fler ord.
Jag har i frågan pekat på progressiviteten, och det svarar finansministern också på. Vi har en generös tillämpning i Sverige helt enkelt av rent förnuftsmässiga skäl, vilket även finansministern tar upp. Det skulle bara bli dyrare att försöka administrera och hålla reda på detta. Jag är fullt medveten om att det naturligtvis är Finland som måste ändra sin tillämpning, och här blir jag lite förvånad.
Statsrådet säger nämligen att det enda han skulle kunna tänka sig är att Sverige tillämpade samma regler som Finland, det vill säga att vi skärpte beskattningen, vilket vi alltså valt att inte göra. Det förvånar mig lite grann, för ett statsråd med ambitioner om nordiskt samarbete och bättre samarbetsklimat skulle väl snarare försöka driva på den politiska processen och se till att göra det bättre för de nordiska medborgarna när de flyttar över gränserna.
I det arbetet ingår, precis som inom det europeiska arbetet, att försöka påverka andra regeringar att ha regelverk som just gör flytten över gränserna lättare. I min enfald trodde jag kanske att åtminstone delar av regeringen hade större ambitioner just när det gällde det nordiska samarbetet. Därför kan jag bara tacka för svaret och samtidigt beklaga.
Krister Hammarbergh (M):
Det är ett retoriskt knep att försöka hävda att jag på något sätt skulle skriva våra finska kamrater på näsan. Det är inte fråga om det, utan jag har frågat vilka konkreta åtgärder statsrådet tänkt vidta. Lite förvånad blir jag eftersom det i det skriftliga svaret klart och tydligt sägs att statsrådet inte tänker vidta några konkreta åtgärder.
Nu säger han i talarstolen att han visst kan tänka sig att göra precis det som jag har gjort genom att väcka interpellationen, nämligen försöka påtala de olägenheter som finns. Jag vet inte om vi ska se det som ett fall framåt. Det är väl så man gör när man ser den här typen av problem. Man vill förändra avtal. Man sätter sig ned, diskuterar och påtalar de olägenheter som finns och försöker sedan få till stånd en bättre ordning.
Därför blev jag förvånad när finansministern i det skriftliga svaret sade att han inte tänkte göra någonting alls. Nu var det dock, i slutet av svaret, uppenbarligen ett annat budskap. Det är lite svårt att veta hur man ska tolka finansministern. Det vore fel att ha harmoniserade bestämmelser, säger finansministern. Är det inte det som vi försöker åstadkomma inom det nordiska samarbetet, och många gånger även inom EU-kretsen?
Vi försöker få harmoniserade bestämmelser just för att medborgare lättare ska kunna flytta över gränserna, kunna söka jobb i ett grannland, kunna utbilda sig. Fru talman! Jag tror att interpellationsdebatten för min del är avslutad. Jag gör den tolkningen att finansministern nu, till skillnad från när svaret skrevs, insett problemet eftersom han i slutet av sitt förra inlägg från talarstolen faktiskt sade något annat än det som sägs i det skriftliga svaret.
Krister Hammarbergh (M):
Även jag vill tacka för svaret. Det är inte minst viktigt att ta fasta på det som försvarsministern säger om det ständigt ökande sug som finns för att bedriva verksamhet. Det visar också att det kommer att vara möjligt att genomföra i mycket större skala.
Det är heller återigen inte tu tal om att det knappast finns någon annan plats i landet som har så stora ytor, så väl utbyggd infrastruktur och så stora möjligheter till militär övnings- och testverksamhet i större skala. Det gäller samtliga försvarsgrenar. Det är viktigt. Jag tackar återigen för svaret. Det är viktigt att vi följer projektgruppens arbete. Det kommer vi att göra från riksdagens sida.
Jag har fullt förtroende för att försvarsministern ser till att genomföra det här så snabbt det över huvud taget är möjligt. Jag får göra som alla andra har gjort tidigare: Jag önskar försvarsministern en riktigt god jul.
Krister Hammarbergh (M):
Det har talats om väder här. Vi har liknande problem i olika delar av landet. Vi har också lite olika sätt att se på saker ibland. Som norrbottning har jag en stilla fundering varför man kallar ett vanligt snöfall för snöoväder. Men det är kanske den regionala skillnaden. Jag vill föra med mig hälsningar till Cristina Husmark Pehrsson från Norrbotten. Det seminarium som Hans Wallmark nämnde uppskattades väldigt mycket av norrbottningarna.
Det uppskattades väldigt mycket inte bara av moderater eller alliansföreträdare utan även av socialdemokratiska kommunalråd och andra. Under flera år har jag skrivit skriftliga frågor och interpellerat till tidigare statsråd. En del av de frågor jag har tagit upp har jag fått svar på. Det har inte hänt något. En del av dessa frågor kom upp under hearingen. Det kom upp andra typer av problem. Men för första gången finns det en vilja.
Man upplever en direkt politisk vilja att börja ta tag i situationen. Jag tycker att det är ett bra tillvägagångssätt att börja ta tag i de här olika gränshindren. Dels var det Haparanda, dels det som kommer i Skåne i nästa vecka. Sedan har vi det som kommer den 14 mars, var det väl, som gäller gränstrakterna mot Norge.
Sedan är det klart att har man denna typ av väldigt ambitiösa arbetssätt, att först lyssna på vad människor har för praktiska hinder, ställer det naturligtvis krav på en själv också. Det vill jag också gratulera regeringen till. Det är en utmaning. Vissa av de här problemen borde rimligen vara väldigt lätta att lösa, för det är rena stolligheter. Andra gränshinder är betydligt svårare. De måste lösas bilateralt och ibland kanske det rent av måste lyftas upp till Europeiska unionen.
Hans Wallmark nämnde det. Jag vet inte om det är en nyhet, det kanske är så, men ska vi lösa alla dessa gränshindersproblem måste en hel del av dem också komma upp under den tid då vi är ordförandeland. Får jag återigen gratulera statsrådet till en väl genomförd hearing. Jag har också fått en uppmaning, och den har säkert även nått departementet.
Det är att när de här tre sakerna är genomförda vill man gärna från Tornedalens sida bjuda in och välkomna till ett uppföljningsmöte. Jag tror att det kan vara en klok idé att ta den uppmaningen och sedan försöka stämma av de ganska långa listor vi säkert kommer att ha när det gäller att lösa problemen.
Krister Hammarbergh (M):
Det är klart att man som norrbottning vill ta till orda när energipriser och basindustri kommer upp. Situationen är naturligtvis densamma i många av Norrlandslänen. Vi kan nämna LKAB som förbrukar ungefär 1 procent av den totala energiproduktionen i landet. Elpriserna är av största vikt.
Jag blir ändå förvånad över att mina socialdemokratiska riksdagskolleger, som tidigare var så tysta, tar till orda nu. Tidigare sade ni ju ingenting trots de problem industrin sade sig ha. Varför reagerade ni inte när er partiledare under valrörelsen ganska tydligt uttalade att de höga energipriserna inte var en slump utan faktiskt meningen?
Detta måste rimligen innebära att det vi nu ser är resultatet av en socialdemokratisk energipolitik. Vi moderater ville under hela förra mandatperioden få till stånd en bred energiöverenskommelse över blockgränserna. Vi tror att det för industrin är viktigt med en långsiktighet. Nu gick inte det eftersom Miljöpartiet var så pass viktiga för Socialdemokraterna.
Vår näringsminister slöt tillsammans med oss en bredare energiöverenskommelse, och industrin välkomnade det. Min förhoppning är att ni socialdemokrater nu när ni har förutsättningarna med en framtida ny partiledning, kan ta ett ansvar för den samlade energipolitiken och lämna era tidigare kamrater, alltså Miljöpartiet.
På det sättet tror jag att vi kan få en långsiktigt hållbar energipolitik med konkurrenskraftiga priser för vår norrländska basindustri.
Krister Hammarbergh (M):
Jag skulle aldrig drömma om att påstå att Berit Högman skulle ha ett kort minne. Men ibland kanske man minns det man vill minnas. Jag vill påminna lite grann om det vi höll på med i näringsutskottet, bland annat du och jag, i våras. Jag vill påminna om den småskaliga vattenkraften och de gröna elcertifikaten. Det fanns en uppgörelse, och ni hade våndor. Plötsligt hade ni lovat två olika saker.
Ni valde en partner, och den partner ni valde hette Miljöpartiet. Jag tror fortfarande att det är väldigt viktigt att vi har en stor och bred energiöverenskommelse. Därför är det bra, Hans Stenberg, att du driver på. Jag tycker att du ska fortsätta att driva på. Men gör jobbet internt! Jag tror att det är där du gör störst nytta för svensk industris bästa. Då har ni möjlighet att lämna pardansen med Miljöpartiet när det gäller energipolitiken.
Krister Hammarbergh (M):
Jag vill i likhet med de tidigare talarna understryka betydelsen av transportstödet. Jag vill också faktiskt peka på det som har tagits upp tidigare i den här debatten, nämligen den starka politiska enighet som har funnits kring stödet. Det är inte så som har sagts tidigare att Moderaterna hade besparingar i transportstödet. Det har funnits regionalpolitiska satsningar som inte har varit effektiva, men vi har konstaterat att det här är ett effektivt stöd. Det fungerar, och därför är det motiverat.
Låt mig också beklaga all den turbulens som har varit kring stödet under så pass lång tid och den osäkerhet som har skapats. De uttalanden som Karin Åström nämnde skulle vi nog egentligen ha kunnat plocka från ungefär 2005 eller början av 2006. Jag måste säga att jag är lite förvånad över hur Socialdemokraterna nu arbetar i opposition. Här kommer fyra interpellationer, mer eller mindre likalydande, skrivna på exakt samma sätt.
Tre är inlämnade samma dag, och ytterligare en droppade in tre dagar senare. Den fråga man kan ställa sig är: Har någon av er skrivit interpellationen själv? Syftet med hela debatten tror jag är ganska uppenbart. Det är att klistra på den nuvarande regeringen den gamla regeringens tillkortakommanden och passivitet. Men vi ska komma ihåg att den här regeringen har regerat under väldigt kort tid och har mycket att städa upp.
Det här är en del av städproblemen, framför allt därför att det viktiga arbetet från den gamla regeringen gentemot kommissionen aldrig startade i tid. Låt mig vara ofin och påminna lite grann om turerna år 2005. Plötsligt drog den socialdemokratiska regeringen in 50 miljoner kronor av transportstödet. Stormen Gudrun kostade pengar. Sedan var det en häftig debatt, så i augusti 2005 återställde man stödet.
Men man glömde att notifiera det här, så det skedde inte förrän i december 2005. Då var minsann företagarna osäkra, men det var tyst från den socialdemokratiska riksdagsbänken. Jag uppfattade då inte någon debatt här i kammaren. Kom ihåg att de kostnadsökningar som har varit under 2006, åtminstone vad gäller 35 miljoner kronor, härrör från schabblet från den tidigare socialdemokratiska regeringen!
I interpellationerna tar sig de socialdemokratiska ledamöterna - de har ju samma interpellation allihop - en stor ära av att man höjde budgeten. Ja, då borde ni i ärlighetens namn också ha nämnt att alliansregeringen höjde den delen med ytterligare 20 miljoner kronor i tilläggsbudgeten. Oavsett hur ni vänder och vrider er har ni alltså alltid haft mindre pengar att röra er med. Ge inte sken av att ni gjorde annat när ni hade makten!
Det gjorde ni inte. Därför skulle jag vilja ställa en fråga till er. Eftersom detta var känt under så lång tid tidigare: Varför gjorde ni ingenting konkret för att få ordning på diskussionen med kommissionen under hela 2006? Det är bra att ni är kritiska, och det är självklart er uppgift i opposition, men borde ni inte också vara lite självkritiska?
Krister Hammarbergh (M):
Låt oss hysa en förhoppning om att företagen får känna till betingelserna så snabbt som möjligt. Sedan kan vi inte göra annat än att gemensamt här i kammaren beklaga att arbetet inte startades tidigare - de facto före regeringsskiftet. Det blir en lite märklig debatt, men vi får väl vänja oss vid att det är så här debatten ska se ut under de kommande åren.
Man brukar ju prata om historielöshet, men den börjar väl bli lite väl exceptionell nu. Det tycks inte finnas några kunskaper alls kvar om historien före den 6 oktober, och det anser jag vara en lite väl kort tidshorisont. Heder åt K G Abramsson som säger att det visst fanns anledning att kritisera den tidigare regeringen! Det skedde misstag, säger du, så heder åt dig! Andra talare säger att man nu är ansvarig och tar upp frågorna.
Frågan är var de riksdagsledamöterna var vid de tidigare tillfällena. Det finns all anledning för er att gå tillbaka och titta på hur den här budgeten har hanterats tidigare. Det är inte så att den tidigare regeringen alltid har budgeterat efter de faktiska behoven. I många år har transportbidraget varit underbudgeterat. Låt oss alltså ändå ha kvar en viss historiekunskap!
Det är bra att veta vad den nuvarande regeringen gör i det korta perspektivet, för så lång tid har det inte gått, men låt oss också komma ihåg vad den tidigare regeringen ställde till med - för ni skäms väl inte? Norrbottningar vill inte leva på bidrag - det är sant, Karin Åström. Eller vill du hävda motsatsen? Det går bra för Norrbotten nu. Nystartsjobben fungerar perfekt.
99 personer som varit långtidsarbetslösa har nu fått riktiga jobb på den reguljära arbetsmarknaden, detta under en väldigt kort tid med nästan ingen annonsering och där inte heller alla kommuner har varit på bettet. Det ser bra ut för Norrbotten, och norrbottningarna vill inte leva på bidrag.