KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mats Odell (KD):
Egon Frid är otålig och vill ha resultat. Det tycker jag är väldigt bra. Det förekommer brott mot den här lagen som är ganska ny. Den är från 2003. Bekymret är att vi har folk som bryter mot i stort sett alla lagar som är uppställda. Vi har ett rättsväsende som beivrar detta.
På det här området vill jag ändå peka på det som nu sker. Diskrimineringsombudsmannen driver nu ett särskilt projekt om diskriminering på bostadsmarknaden. Det påbörjades förra året men drar i gång riktigt ordentligt just nu. Jag tycker att det finns anledning att tala om vad det handlar om.
Det går i stort sett ut på att synliggöra diskriminering, både på strukturell och individuell nivå och sambandet mellan den strukturella och individuella nivån. Det ska göras genom att DO nu driver ärenden och också tar fram och sprider kunskap om det här. Man ska mobilisera och aktivera dem som har utsatts för diskriminering eller riskerar att utsättas för diskriminering.
Man har ett väldigt seriöst och omfattande arbete runt detta. Om man tittar på vad som har hänt har det 2003, 2004 och 2005 inkommit drygt 700 anmälningar. År 2005 var det 893 stycken. Av dem har det varit mellan 50 och 60 som har rört bostäder. Tre av anmälningarna har gått vidare till en rättslig process.
Man kan se, precis som Jörgen Johansson var inne på, att det som vi nu föreslår, nämligen en hyresgaranti, skulle hjälpa i väldigt många av de fallen. Det visar sig att när det gäller dem som har nekats hyra menar ombudsmannen att det i de fallen ofta handlar om personer som helt enkelt inte når upp till de krav som hyresvärden ställer i fråga om inkomst, fast anställning, betalningsanmärkningar, bosättning inom kommunen och så vidare.
DO menar att för de anmälningarna är det väldigt svårt att påvisa etnisk diskriminering i det enskilda fallet. Det är ju viktigt att vi utreder och får fram det som handlar om detta.
Men det som nu sker med den proposition som kommer, skulle jag tro, den 22 mars, denna månad, så skapar vi ju möjligheter för en stor grupp av dem som hittills har blivit nekade att få en kommunal hyresgaranti. Det tror jag är en väldigt viktig sak. Jörgen Johansson var inne på allmännyttan.
Nu är ju inte det här ett fullständigt statistiskt material, men tyvärr är inte allmännyttan bättre än de privata, snarast tvärtom. Det bör vi se till ute i våra kommuner att våra kommunala representanter håller ett öga på och där, närmast människorna, tar upp och ser till att våra egna kommunala bolag i varje fall inte är sämre än de privata.
Mats Odell (KD):
Det vi nu diskuterar är en väldigt allvarlig fråga, diskriminering på grund av ett antal olika faktorer. Och det är oerhört viktigt. Jag är därför glad för den här debatten. Den är nämligen, tycker jag också, ett led i den process som vi måste ha nu i hela samhället. Det handlar om att alla deltar, att vi lyfter upp det här där det förekommer, att vi bearbetar attityder. Det är faktiskt detta som det handlar om.
Vi kan ha organisationer som tar fram väldigt väl genomarbetade dokument och policyer, men det är ju människorna som svarar i telefonen. Det måste tränga ut över hela linjen. Vi måste se till att detta implementeras överallt. Det är naturligtvis en process som inte tar slut, utan vi måste hålla på med detta hela tiden.
Som jag nämnde har Diskrimineringsombudsmannen ett mycket ambitiöst projekt som pågår. Man kan titta på det och se hur pass väl strukturerat det är. Jag tycker därför att det finns anledning att låta det pågå. När det har kommit fram får vi utvärdera det. Vi har en ganska ny lag från 2003. Räcker den? Det vet inte jag.
När vi har sett resultatet av Diskrimineringsombudsmannens arbete, en kartläggning av både de strukturella och de individuella fallen, finns det naturligtvis anledning att fråga sig om lagen ytterligare måste skärpas. Jag har inte svar på det i dag, men jag tycker att vi måste vara öppna för att den kanske faktiskt måste skärpas. Det är trots allt en slutsats som vi kan dra först när vi har sett resultatet av detta.
Mats Odell (KD):
Jag ska kommentera det krav som Egon Frid framför om en bostadsanvisningslag. Det är inte möjligt, enligt det regelverk som numera är svensk lag, att ha en sådan. Det anses inskränka äganderätten. Det går alltså inte för denna riksdag att fatta ett sådant beslut. Men vi kan då gå tillbaka till de här frågeställningarna och titta på regelverket. Jag har inför den här interpellationsdebatten tagit fram och tittat på de etiska regler som finns.
Vi har lagen. Den är hur tydlig som helst. Fastighetsägarna Sverige har tagit fram ett material som heter Etik för fastighetsägare och ett annat som heter Öppen bostadsmarknad . Man har tagit fram ett antal skrifter om detta. Sveriges allmännyttiga bostadsorganisation SABO har ganska nyligen tagit fram Etik i bostadsföretag , ett studie- och diskussionsmaterial.
Det arbetas för fullt med detta på lagstiftningsnivå, vad gäller uppföljning genom Diskrimineringsombudsmannen och ute på bostadsföretagen. Detta räcker inte. Vi måste också vara aktiva i den allmänna debatten och se till att den hålls levande och att diskriminering i alla dess former aktivt motverkas av oss alla, som medborgare. Jag kommer att följa denna fråga mycket noggrant.
Vi får se vad som kommer ut av Diskrimineringsombudsmannens arbete. Om vi tvingas att ändra i regelverket igen är jag beredd att medverka till det.
Mats Odell (KD):
Lennart Pettersson har frågat mig vad jag avser att göra för att samordna det statliga stödet till byggnation och boende för att få en effektivare verksamhet och för att få en helhetsbild av de totala anslagen. Inledningsvis vill jag påpeka att det finns en rad gränsdragningar som måste göras mellan departement och utgiftsområden. Eftersom många frågor går in i varandra kan man alltid diskutera de exakta gränsdragningarna.
För att inte sakfrågorna i sig ska drabbas finns det etablerade samarbeten på tjänstemannanivå mellan departementen. När det gäller bostadsrelaterade frågor är jag medveten om att dessa finns fördelade på flera departement, och för att se till att politiken hålls samman har vi etablerat ett nära samarbete mellan berörda statssekreterare.
I egenskap av bostadsminister lovar jag att göra mitt bästa för att vi fortsätter vår bana med en samordnad bostadspolitik.
Mats Odell (KD):
Tack för den preciseringen av frågan, Lennart Pettersson! Då kan jag kanske vara mer optimistisk, för regeringen har på förslag från mig som ansvarig förvaltningsminister tillsatt en stor utredning av hela myndighetsstrukturen.
Vi har många myndigheter - en del säger att det är 250 och andra säger att det är över 500 myndigheter. Lennart Pettersson beskriver här ett antal myndigheter som verkar inom bostadssektorn. Jag kan säga direkt att när det gäller radon är det Boverket som ansvarar för detta. Jag tycker att Lennart Pettersson har en idé som är väl värd att ta fasta på. Vi får se vad utredaren Yvonne Gustafsson kommer med för förslag.
Jag kan dock säga redan nu att jag tror att detta kan vara ett område där man faktiskt skulle kunna ge i uppdrag till någon av våra stabsmyndigheter - Statskontoret eller någon annan - att titta på detta, också inom ramen för det stora e-förvaltningsprojekt som jag också driver inom staten. Vi har nyligen bildat en statssekreterargrupp som driver på detta väldigt snabbt.
Vi vill tidigarelägga ett antal av de saker som har funnits inom det gamla så kallade 24-timmarsmyndighetsprojektet och se till att vi skapar möjligheter för medborgare och företag att faktiskt kunna överblicka vad som gäller inom exempelvis bostadssektorn.
Man ska kunna hitta fram till rätt plats och få reda på vilka möjligheter som finns för att förbättra sin bostad med hjälp av olika stimulanser som kan förekomma när det gäller exempelvis energiomställning. Det kan alltså mycket väl vara så att någon stabsmyndighet kan få ett uppdrag på detta område.
I en tidigare interpellationsdebatt nämnde jag en portal från Boutredningen med information om vad som finns på bostadsmarknaden. Det är möjligt att man i anslutning till att man tittar på detta också skulle lägga in information där av det slag som Lennart Pettersson efterlyser i sin interpellation.
Mats Odell (KD):
Tydlighet och enkelhet är en dygd. Vårt uppdrag är ju också inte minst pedagogiskt, att försöka förklara den ekonomiska situationen. Jag kan trösta Lennart Pettersson med att den ekonomiska situationen blir allt bättre och att regeringens politik leder till en allt ljusare bild såväl på arbetsmarknaden som på många andra ställen.
När det sedan gäller den pedagogiska utformningen av detta budskap får vi ta till oss alla goda förslag om hur den kan förbättras.
Mats Odell (KD):
Agneta Gille har frågat mig vilka åtgärder jag har vidtagit för att hitta en lösning för de herrelösa husen i Tierps kommun samt om jag ämnar vidta åtgärder för att denna fråga ska kunna avgöras redan till vårens budget.
Som jag tidigare har nämnt i ett svar på en riksdagsfråga anser jag att det är angeläget att frågan om husen på den herrelösa fastigheten i Hästhagen får en lösning, och detta ärende bereds nu inom Regeringskansliet. Jag vill också passa på att säga att det inom Regeringskansliet gjorts en översiktlig inventering av herrelösa fastigheter i Sverige. Eftersom frågan fortfarande är under beredning har jag dock ännu inte möjlighet att uttala mig om hur en lösning kommer att se ut.
Mats Odell (KD):
Jag tycker att det är trevligt att debattera med min gamla kollega från finansutskottet, Agneta Gille. Jo, jag hade nog låtit ungefär som du gör här i dag om jag hade varit i opposition. Skillnaden är att jag nu inte är i opposition utan har ansvar inte bara för Hästhagen i Tierp utan för hela vårt vackra land när det gäller möjliga herrelösa fastigheter. Vi har sett att det finns ganska många sådana.
Vi har gjort en inventering av hur många ytterligare som ramlar in på bordet om det här blir ett prejudikat. Jag kan något lugna Agneta Gille med att det inte ser så alarmerande ut som man kanske trodde. Jag har också sett bilder på hur det ser ut på den här platsen. Det är ingen vacker syn, och det är farligt.
Jag har faktiskt läst allt underlagsmaterial som jag har fått om det här. Jag tycker att det är oerhört viktigt att vi kan sköta detta på ett bra och grannlaga sätt. Det är ju en prekär situation när man är ansvarig att man inte kan ge något svar exakt vid den tid då kammarkansliet har lagt vår interpellationsdebatt.
Ofta svarar man att ärendet bereds i Regeringskansliet. Då kan man se kanske ännu en mandatperiod framför sig. Jag skulle vilja säga: Ärendet bereds nu i Regeringskansliet. Det är allt jag kan säga just nu. Mandatperioden är inte slut, Agneta Gille. Den har i stort sett bara börjat.
Mats Odell (KD):
Vi får ju överväldigande bevis på att hela den parlamentariska klaviaturen spelar ett enda ackord, nämligen: Gör något åt Hästhagen i Tierp. Det håller vi på med. Agneta Gille brinner av längtan att få ett besked här i dag. Tyvärr kommer hon inte att kunna få det.
Agneta Gille vet ju, efter att själv ha stått mycket nära regerandets begränsningar, att det inte går. Innan en fråga är klar kan man inte stå i kammaren och ge besked. Det vore kontraproduktivt om jag stod här och sade något innan ärendet är färdigberett. Det är inte bra att göra det.
Agneta Gille frågar om man får säga och göra vad man vill i politiken. Ja, det får man. Men man kommer att utvärderas av sina väljare. Det är naturligtvis den grund som även jag vilar på när jag nu ska hantera den här frågan. Agneta Gille får ge sig till tåls ytterligare något innan det kommer besked om hur det blir med den här frågan.
Vi arbetar intensivt med att den ska få en snar och god lösning.
Mats Odell (KD):
Agneta Gille ger sig inte - jag bör i dag kunna ge ett besked. Om Agneta Gille tar fram de där bilderna och tittar på dem kommer det att framgå att ogräset är ganska högt. Det har vuxit träd mellan husen. De senaste tolv åren har ju en Agneta Gille mycket närstående regering haft ansvaret för detta. Jag tycker att det är bra att ni i samband med den senaste budget som lades samlade er till detta.
Jag kollade med min medarbetare som hade samma arbete under den förra regeringen. Det var fel på en punkt. Det nya nu, Agneta Gille, är att inventeringen har gjorts. Den hade inte gjorts när ni lade in detta i propositionen. Det var därför vi tog ut den. Nu har inventeringen gjorts och den ligger till grund för detta. Herr talman! Jag upprepar att jag hoppas att vi kan komma med ett besked så fort som möjligt om vad som händer med den mycket tragiska bild som man ser när man kommer till det vackra Tierp.
Mats Odell (KD):
Egon Frid har ställt en interpellation om allmännyttans framtid. Han har frågat mig om jag avser att gå EU-kommissionen till mötes och förändra allmännyttans förutsättningar eller om jag kommer att agera för att föra hem denna fråga om allmännyttans framtid till Sverige. Vidare har Egon Frid frågat mig om jag är beredd att medverka till att Sverige även fortsättningsvis har starka parter vid förhandlingarna på den svenska hyresmarknaden.
Bostadspolitiken är huvudsakligen en nationell fråga, inte en gemenskapsfråga. Däremot finns det en rad gemenskapsregler som syftar till att säkerställa att konkurrens mellan olika aktörer sker på lika villkor. Stöd i olika former ska därför enligt fördraget endast kunna ske under särskilda förutsättningar. Dessa regler är generella, och något särskilt undantag för bostadspolitiken finns inte.
Med detta sagt vill jag betona betydelsen av att bostadspolitiken utformas nationellt, inte av kommissionen i Bryssel. Men även om den nationella bostadspolitiken skiljer sig åt mellan olika länder så måste man följa de grundläggande spelreglerna man gemensamt kommit överens om.
Just i syfte att föra hem frågan om villkoren för allmännyttan har jag, som jag den 28 februari i år också redovisade i svaret på en fråga av Carina Moberg, socialdemokrat, tagit initiativ till samtal med organisationerna på hyresmarknaden i syfte att skapa en samsyn i dessa frågor. Det är min målsättning och förhoppning att villkoren för allmännyttan och bostadspolitiken ska avgöras i Sverige, inte i Bryssel.
När det gäller organisationernas roll på den svenska hyresmarknaden vill jag klargöra att denna ytterst bestäms av deras respektive medlemmar. Inom bostadssektorn finns det en lång tradition av att välorganiserade intresseföreträdare möts i samråd och förhandlingar om villkoren för hyresgästerna. I hyresförhandlingslagen finns också ett grundläggande regelverk som klargör roll- och ansvarsfördelningen mellan parterna.
Min bedömning är att organisationerna inom sektorn även i framtiden kommer att ha betydelsefulla uppgifter på hyresmarknaden.
Mats Odell (KD):
Jag tycker att Egon Frids interpellation är intressant. Där framgår att hans parti också har varit i direktkontakt med kommissionen. Det tycker jag är bra. Det vittnar om ett seriöst arbete. Egon Frid arbetar noggrant och seriöst med de här frågorna, och han har ställt relevanta frågor till mig, som jag också har svarat på.
Jag tror dock att kommissionens svar kanske byggde på det svar som den förra regeringen gav, där man nämligen sade att man tolkade regelverket på ett visst sätt, ett synsätt som kommissionen inte delade. Det var säkert det som präglade det svar som Egon Frid fick.
Min strategi i detta är, som jag redovisade i svaret - jag har nu haft ett antal möten med parterna - att parterna måste bli överens om detta här hemma, om en modell som man tror på och som stämmer överens med regelverket. Det är den enda långsiktiga lösningen.
Jag arbetar så gott jag kan för att undanröja hinder som kan finnas här hos oss, men ytterst måste parterna bestämma sig för hur de vill att det här regelverket ska få formas till en svensk modell. I det sammanhanget är jag så att säga mer barnmorska än något annat. Det är de själva som utformar detta, och de äger den frågan.
Vi låter dem arbeta med den, och när de och vi är färdiga med detta kommer vi att kommunicera detta till kommissionen. Då hoppas vi att frågan tas hem och kan avgöras som sig bör här i vårt land.
Mats Odell (KD):
Jag tror att Egon Frid och jag drivs av samma ambition att på något sätt bevara allmännyttan i Sverige. Hur detta ska ske vet varken Egon Frid eller jag. Vi lever i en europeisk union där vi har ett gemensamt regelverk. Jag tycker att det är bra - jag vet inte om Egon Frid också tycker att det är bra. Hur ska vi då göra för att bevara allmännyttan?
Ja, det är där som den förra regeringen i sin vishet tillsatte en utredare, Mikael Koch, som håller på med det här. Han arbetar nu tillsammans med parterna. Vi vill åstadkomma ett partsavtal. När det gäller arbetsmarknaden tycker vi att det är bra att parterna tar fram kollektivavtal - jag tror att Egon Frid och jag har samma uppfattning, att det är så vi vill ha det. På samma sätt är det här.
Men frågan är om det är rimligt att staten går in och säger: Så här bör ni teckna era avtal. Vi tror att det är de här parterna som, givet det regelverk vi lever under, måste komma fram till den uppfattningen. Jag kan naturligtvis tala om för kommissionen vad vi tycker, men det får mer karaktären av ett remissvar. I den mån vi ligger utanför regelverket bortser de bara från detta.
Nu har vi hittat en bra modell, och det är att låta parterna finna en svensk lösning som vi sedan presenterar för kommissionen. Med den modellen tror vi att vi kan ta hem den här frågan. Det är det svar jag i dag kan ge Egon Frid.
Mats Odell (KD):
Jag beundrar Egon Frids ihärdighet i dessa frågor. Han har en vision. Jag delar den visionen, men hans tro på att mina ord till kommissionen om hur jag anser att de bör tolka EU:s regelverk har någon inverkan på den här processen är nog att vara något idealistisk. Det är ju inte så att jag talar om hur kommissionen ska tolka sitt eget regelverk.
Vi ska i stället tala om hur vår lagstiftning stämmer överens med detta. Vi har då valt en modell. Jag är väldigt glad över att parterna nappat på mitt förslag. Alternativet hade ju varit någonting annat. Nu försöker vi hitta en svensk modell. Jag tror att Egon Frid och jag kommer att ha goda förutsättningar att bli glada och nöjda när detta lyckas. Jag hoppas att det lyckas, men man vet aldrig.
Det är i alla fall min ambition, och jag kommer att göra vad jag kan för att det ska lyckas.
Mats Odell (KD):
Peter Hultqvist har frågat mig om regeringens utnämningspolitik. Bakgrunden till frågan är bland annat den redovisning av regeringens syn på ledarskapsfrågor i staten som redovisas under utgiftsområde 2 i 2007 års budgetproposition. Som statsråd med ansvar för statsförvaltningen ankommer det på mig att bland annat arbeta med regeringens förvaltningspolitiska prioriteringar.
En av dessa prioriteringar är att på ett tydligt sätt åstadkomma en reformering av utnämningspolitiken, vilket också var en fråga som alliansen drev under valrörelsen. Jag har initierat ett reformarbete avseende utnämningspolitiken och avser att återkomma med besked om den närmare utformningen av den nya processen så snart beredningen av frågan är avslutad.
Frågan om befintliga myndighetschefer och det förtroende som var och en av dem åtnjuter hos sina respektive politiska ledningar har jag ingen anledning att gå in på här och nu. För mig är det en självklarhet att regeringen måste ha förtroende för sina myndighetschefer. Den dagen ett sådant förtroende inte längre finns kommer ansvarigt statsråd att informera berörd myndighetschef.
Det är således inte uteslutet att regeringen kan komma att få anledning att agera i ett läge när det inte längre finns ett förtroende för en befintlig myndighetschef. Skulle det, hypotetiskt sett, bli aktuellt med att flytta på en viss chef måste dock självklart grunden för en förflyttning bestå i antingen organisatoriska skäl eller hänsyn till myndighetens bästa.
Mats Odell (KD):
Jag tycker att det här är en intressant och konstruktiv debatt som jag välkomnar. Det är också trevligt att det finns en ambition att vi nu ska lägga valrörelsens kanske något tillspetsade formuleringar bakom oss. Politiken är densamma i dag som före valet. Vi avser, som jag säger i svaret och vilket Tobias Krantz också verifierar, att reformera utnämningspolitiken.
Syftet är att öka öppenheten, förutsägbarheten och spårbarheten i den processen. Vi arbetar med att bereda de reformer som lades fram av granskningsgruppen. Det går bra att titta vad de skrev. Vi är på väg att bereda detta. Sven-Erik Österberg vet ju att det finns ett beredningstvång.
Man kan inte implementera en ny politik fullt ut innan man har gjort en beredning. Sedan vill jag gärna säga att politisk erfarenhet är värdefull i vissa anställningar. Men det ska framgå av kravprofilen. Det sade vi även i valrörelsen. Och landshövding är ett exempel på en anställning där politisk erfarenhet är värdefull.
Jag tror att det inte minst här i Stockholmsregionen är ett krav att man ska ha en erfarenhet som är mycket bred på det politiska området och gärna också ha erfarenhet från Regeringskansliet och en internationell erfarenhet. Slutligen tror jag att det är lite för tidigt för någon att nu försöka upprätta ett bokslut över denna regerings utnämningspolitik. Det måste gå lite mer än fem veckor.
Mats Odell (KD):
Det är en intressant debatt. Jag noterar med viss förvåning den lättsinniga syn som Peter Hultqvist tycks ha på arbetsrätten - det är bara att sparka. Man får inte ens sparka. Myndighetschefer har faktiskt också anställningstrygghet. Det har alltså inte varit aktuellt. Jag har ingen anledning, herr talman, att i det här sammanhanget kommentera yttranden som har gjorts av politiker i oppositionsställning.
Jag tror också att det är bra om vi nu är inne i ett konstruktivt skede och försöker arbeta för att reformera den här frågan. Jag ska återkomma till saker som Sven-Erik Österberg tog upp som är problem i sammanhanget. Interpellationsinstitutet är egentligen till för att granska statsrådens tjänsteutövning, och den här debatten gäller just mitt utövande av uppdraget som statsråd och inte andra personers uttalanden under valrörelsen.
Sven-Erik Österberg tar upp ett problem med öppenheten. Vi är medvetna om detta. Jag vill gärna säga att vi kan komma att bli tvingade att också titta på förändringar i sekretesslagen. Det här handlar inte bara om själva ansökningshandlingarna, som är känsliga, utan det finns också eventuella personlighetstester, läkarjournaler och så vidare med i personalakterna. Det är ett stort problemområde som Sven-Erik Österberg pekar på.
Vi får säkert anledning att återkomma till detta. Jag tror att det finns en bred samsyn om att vi ska rekrytera kompetent och kunnig personal. Det är inte så att politiker är portförbjudna på den här typen av tjänster, men det är i första hand förtjänst och skicklighet som ska sättas i första rummet.