Jan Björklund (L):
Gustav Fridolin har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att omsätta alla reformer på skolområdet och för att beräkningarna av anslagen till kommunerna ska vara väl underbyggda och gjorda i samråd med SKL samt när jag avser att återkomma till riksdagen gällande tillämpningen av finansieringsprincipen av den nya gymnasieskolan. Flera reformer genomförs nu i det svenska skolväsendet; bland annat har en ny skollag införts liksom nya läroplaner och skolformsförordningar.
I vissa fall har förändringarna bedömts medföra ekonomiska konsekvenser för kommunerna. I en del fall genom kostnadsökningar, i andra fall genom kostnadsminskningar. Detta har reglerats mellan stat och kommun, och för 2012 tillförs ca 70 miljoner för konsekvenser av skollagen. Utöver det satsar staten ansenliga belopp på implementeringen av reformerna för att huvudmännen ska kunna införa förändringarna på ett bra sätt.
Dessa medel distribueras främst via Statens skolverk som har ansvaret för att stödja skolhuvudmännen i genomförandet av reformerna. Regeringen avser inte att tillföra ytterligare medel för implementeringsinsatser utöver de som redan har avsatts. Den nya gymnasieskolan bygger till stora delar på förslag från Gymnasieutredningen ( Framtidsvägen - en reformerad gymnasieskola, SOU 2008:27). Utredningen redovisar i sitt betänkande flera anledningar till varför reformen innebär minskade kostnader.
Uppstramningen av antalet studievägar förenklar och förbättrar kommunernas planering, organisation och kostnader för gymnasiet. Högre behörighetskrav och bättre information till eleverna leder till att fler klarar av sina studier på tre år. En mindre andel elever kommer att behöva komplettera på komvux efteråt. Arbetslivet kommer att bli mer involverat i gymnasieutbildningen, vilket kommer att få effekter för ungdomars möjligheter att etablera sig på arbetsmarknaden.
Lärlingsutbildningar, yrkesutbildningar med mera innebär att färre hoppar av och fler fullföljer gymnasiet. Därigenom minskar kommunernas kostnader, inte minst när det gäller sociala kostnader i form av försörjningsstöd. Om fler elever fullföljer gymnasieskolan och färre hoppar av innebär det, jag repeterar, större möjligheter till arbete och därmed minskade kostnader för försörjningsstöd och komplettering på komvux.
Den sammantagna bedömningen från utredningens sida är att reformen innebär kostnadsminskningar och nettobesparingar för kommunerna. Regeringen bedömde i propositionen Högre krav och kvalitet i den nya gymnasieskolan att det är svårt att exakt beräkna de effektiviseringar som reformen förväntas innebära.
Vissa förslag tilldelar kommunerna nya uppgifter för gymnasieskolan samtidigt som andra förslag aktiverar en potential för effektiviseringar som regeringen menar vid full verkan vida överstiger kostnaderna för de nya uppgifterna. I budgetpropositionen för 2010 aviserades en neddragning av kommunbidragen från 2012 mot bakgrund av de effektiviseringar som den nya gymnasieskolan beräknades innebära.
Det är värt att notera att Gymnasieutredningen bedömde att effektiviseringarna skulle bli betydligt större än vad regeringen antagit. Kostnadsutvecklingen för skolhuvudmännen kommer att följas noga. I budgetpropositionen för 2012 lämnar regeringen den redogörelse som finans- respektive utbildningsutskotten i riksdagen har begärt.
Jag sammanfattar den här kort: Utbildningsdepartementet har som ett led i tillämpningen av finansieringsprincipen haft överläggningar med Sveriges Kommuner och Landsting, SKL, under 2011.
Det underlag som då fanns tillgängligt visar enligt regeringens bedömning att statens åläggande minskat i förhållande till vad som förutsattes i propositionen, bland annat när det gäller det valbara utrymmet och det individuella valet samt behovet för de elever på yrkesprogram som vill läsa extrakurser för att uppnå grundläggande högskolebehörighet. Regeringen bedömer därför att beräkningarna av de ekonomiska konsekvenserna av gymnasiereformen som presenterades i propositionen är rimliga.
SKL å sin sida har genomfört enkätundersökningar till kommuner som visar att reformen ger ökade kostnader för 2012, och därför delar SKL inte regeringens uppfattning. Förhandlingarna avslutades i september 2011. Finansieringsprincipen har beaktats. Regeringen har, som jag nyss redogjort för, samrått med SKL om kostnadseffekterna av gymnasiereformen och redovisat grunderna för bedömningen.
I budgetpropositionen redovisade regeringen att den tillsammans med SKL noga kommer att följa kostnadsutvecklingen för skolhuvudmännen. Ett sådant arbete har inletts där tjänstemän från Regeringskansliet och SKL tillsammans diskuterar underlag för uppföljning som respektive part tar fram. Underlagen avses också att behandlas vid regelbundna möten mellan ledningen för Utbildningsdepartementet och SKL.