Nooshi Dadgostar (V):
Trots att det byggs väldigt många bostäder i Sverige i dag, fler än på mycket länge, är bostadsbristen fortsatt stor. Det är en inskränkning av människors frihet. Snart en halv miljon unga gör inte annat än längtar efter att flytta hemifrån. Hur svårt kan det vara att bestämma sig för att vi ska ha en bostadspolitik som faktiskt bygger till det antal personer som bor här? Tydligen är det svårt för flera av riksdagens partier att ta ställning för det.
Det är det inte för mig. Jag har en syster som ville flytta till Stockholm för att plugga. Hon var väldigt förväntansfull och glad över att få den chansen. Men att hitta någonstans att bo var ett nästan omöjligt uppdrag. Hon hade inte väntat sig att det stora problemet för att ta sig igenom utbildningen inte skulle vara tentorna utan boendet.
Hon fick hanka sig fram på soffor hos vänner och en kortare tid som inneboende hos en person tills hon fick ett tidsbegränsat, överprissatt andrahandskontrakt på ett litet rum i en korridor. Till slut fick hon hoppa av och lämna Stockholm. Det gick inte att hitta ett hem. Hon slutförde aldrig sina studier på Stockholms universitet.
I högerpartiernas bostadsmotioner är det bara högre hyror, privatiseringar av både planering och bostadsbyggande, utförsäljningar och ett ännu större ansvar lagt på föräldrarnas axlar som ska lösa situationen. Det är ingen frihet. Det är ett svek mot alla unga människor som vill flytta hemifrån eller, som min syster, flytta för att plugga.
Sedan år 2000 har 200 000 billiga hyresrätter ombildats till dyra bostadsrätter i hela Sverige. Tänk er att vi hade haft 130 000 fler billiga hyresrätter i Stockholm i dag! Hur hade situationen sett ut då? Köerna hade varit betydligt kortare, och det hade varit mycket lättare att hitta någonstans att bo.
I kommunen Upplands-Bro har bostadspriserna ökat med 2 500 procent på 20 år. Löneutvecklingen under motsvarande tid har inte varit i närheten av detta. Det betyder att vi får mindre bostad för pengarna i dag. Det är för mig motsatsen till modernisering, högre levnadsstandard och ökad livskvalitet. När priserna sticker iväg sätter det sig även på hyrorna.
Vi behöver därför gå från en totalt privatiserad bostadsmarknad till en bostadspolitik för alla. Den behöver kopplas närmare välfärdspolitiken.
Att se till att det finns tillräckligt många bostäder behöver vara ett gemensamt projekt över generationsgränser och över kommungränser eftersom vi vet att välfärdssystem som bygger på att varje barn ska belastas med bördan att spara pengar i hela sitt liv till en insats i en bostad, till en universitetsutbildning eller till en sjukförsäkring inte är jämlika. Alla kommer inte att ha de pengarna.
Är det inte rimligare att vi alla hjälps åt, precis som vi gör på alla andra välfärdsområden, organiserar detta tillsammans och använder gemensamma resurser som skatter eller statlig belåning för att se till att bostadsbristen byggs bort? Detta i stället för att var och en av oss ska låna så enormt stora summor som vi gör i dag, vilket skapar ökad social utslagning och trångboddhet. I dag är ojämlikheten på bostadsmarknaden väldigt stor.
Ensamma personer kan bo på helt enorma ytor till ganska låg kostnad samtidigt som andra får tränga ihop sig på små ytor till väldigt höga hyror, lite beroende på när man skaffade sig sin bostad, vilka kontakter man har och hur gammal man var när man skulle flytta ut. Det här är en väldigt orättvis ordning, och jag menar att det kräver viss omfördelning att rätta till den.
De som bor i de dyraste husen i de rikaste Stockholmskommunerna ska få möjlighet att bidra lite mer för att vi ska kunna garantera att inga barn någonsin vräks och att unga personer kan flytta till sin drömutbildning. Då kan alla få god boendestandard, och då kan vi få ett bostadsbyggande som är mindre beroende av enskilda konjunkturer och faktiskt fokuserar på behovet. Herr talman!
Det råder stor arbetskraftsbrist i byggbranschen i dag, i grunden därför att vi inte har en politik för ett högt byggande över tid utan bara är i händerna på konjunkturen. Då faller många arbetare ifrån när det går ned, och det blir svårt att få tillbaka kompetensen när det går upp. Det konstiga är att regeringen fortsätter att ha ett ROT-bidrag för att hyggliga kök som ägs av i första hand välbeställda stockholmare ska kunna renoveras, när det är brist på folk som kan bygga nya hyresrätter.
Det är faktiskt en obegriplig politik. Och arbetskraftsbristen driver i sin tur upp priserna. Jag säger som byggnadsarbetaren Henrik Samdahl sa till Expressen: "Företagarna grävde guld, miljardfiffel med gratis material och högre timdebiteringar. I våra lönekuvert syntes inget. Detta samtidigt som bristen på arbetskraft för att bygga förskolor och bostäder gjorde att anbuden blev få och prislappen följaktligen högre.
Det var helt enkelt mer lukrativt för byggföretagen att rotrenovera". Det ROT-bidrag som delades ut bara i Dalarna förra året motsvarar 192 förskolor med sammanlagt 960 avdelningar. Jag måste verkligen fråga mig om inte det hade varit ett bättre sätt att använda pengarna än att låta dem gå till ytterligare altaner för några familjer. Herr talman!
Tack vare investeringsstödet som Vänsterpartiet tillsammans med regeringen har infört har över 10 000 billiga hyresrätter byggts till yngre, äldre, studenter, familjer och pensionärer. Vi har med ett tydligt politiskt fokus sett till att det har byggts för att fler ska kunna flytta hemifrån. Fler ska ha möjlighet att flytta från den stora villan som kanske kräver gräsklippning som man inte orkar med. Fler ska kunna flytta till drömutbildningen.
En rad kommuner ute i Sverige har byggt med dessa investeringsstöd: Karlshamn, Halmstad, Ängelholm, Umeå, Vännäs, Malå. Det kommer att ta hela dagen om jag ska stå här och räkna upp alla kommuner som har använt sig av investeringsstödet, några av dem för första gången. Men märk väl att högerpartierna i riksdagen, inklusive Sverigedemokraterna, vill avskaffa stödet för byggande av billiga bostäder. De vill riva dessa bostäder; de vill inte att de ska byggas.
De är emot att det byggs billiga hyresrätter. Sedan vill de dessutom höja hyrorna för de bostäder som finns till nivåer som är högre än dagens. De vill införa så kallade marknadshyror. Moderaterna, Centerpartiet, Liberalerna, Kristdemokraterna och Sverigedemokraterna är de unga bostadssökandes största skräck. Hur ska min syster kunna hitta någonstans att bo om stöden avskaffas nästa mandatperiod?
En röst på några av högerpartierna i höstens val kommer att dubblera hyrorna ute i landet. Du kommer att få betala 14 000 kronor för en trea i stället för dagens 7 000. Du kommer att få betala 10 000 kronor för en tvåa i stället för dagens 5 000. Du kommer att få betala 8 000 kronor i hyra varje månad för en etta i stället för dagens 4 000. Tänk på det när du lägger din röst i höst.
Och inte nog med det - stödet till byggande av billiga hyresrätter kommer att försvinna om det blir en högerregering i höst. I högerns Sverige går nämligen ideologi före ditt behov av ett hem för dig och din familj. Jag beklagar detta. En röst på vänstern i höst kommer däremot att leda till fler hyresrätter som vanliga knegare har råd med.