Erik Bengtzboe (M):
Ja, behovet av tidigt stöd i svensk skola är knappast något konfliktområde i denna kammare och har nog aldrig någonsin varit det. Att se till att elever har rätt stöd i rätt tid är inte bara förnuftigt om man vill se goda skolresultat. Det är dessutom den enda rimliga allokeringen av resurser.
Att skjuta problem framför sig och hoppas att någon annan ska lösa dem åt en är sällan samhällsekonomiskt lönsamt. Det är något som, helt ärligt, politiker oftare bör ta i beaktande när de utformar sin politik. Trots att vi har diskuterat detta under många år i denna kammare och i övriga församlingar som jobbar med utbildningspolitik i Sverige lyckas vi inte.
Stödet kommer i för stor utsträckning alldeles för sent. Det är alldeles för ofta fel stöd som sätts in. Man sätter in det stöd man har snarare än det stöd som behövs. Och uppföljningen brister när det gäller det stöd som sätts in. Överlämningar mellan skolor och skolformer är en särskild bristpunkt. Där ser vi att stödet fungerar som allra sämst.
Resultatet blir att elever halkar efter och att de redan som sju, åtta, nio- och tioåringar odlar en känsla av att de sviks av vuxenvärlden. Alliansregeringen gjorde sina insatser med en ny skollag, en återupprättad speciallärarutbildning och tydligare riktlinjer för att se till att stödet kommer tidigare. Resultaten är, helt ärligt, inte alltför goda.
Skolinspektionen konstaterar i sin granskning att även om skolorna arbetar med att se till att de följer lagen går det alldeles för långsamt, och på många skolor saknas insatserna. Herr talman! En läsa-skriva-räkna-garanti hade kunnat bli väldigt bra med tydliga kontrollstationer och en faktisk garanti om att man kan läsa innan man går vidare till årskurs 4. Det vore fullt möjligt att införa det, men det har i stället bytts ut mot diffusa löften om allmänna åtgärder.
Det är en urvattning som jag inte tror gynnar förslaget. Texten andas tyvärr en känsla av att det är viktigare att göra någonting än att det faktiskt blir rätt åtgärder. Jag är fortsatt orolig över att detta blir en betungande pappersprodukt för svenska lärare. Jag är därför glad över att utskottet har samlats kring att detta är någonting som noggrant behöver utvärderas. Jag är också väldigt glad över att vi därmed får en ordentlig granskning av implementeringen av den tidigare skollagen.
Det finns nämligen ett grundläggande problem i denna kammare och i församlingar runt om i Sverige: att vi när det gäller skolpolitik har en kraftig övertro på vår egen betydelse och på politiska beslut och en ständig underskattning av det arbete som lärarna genomför i klassrummet.
Att vi fattar politiska beslut som exempelvis säger att skollagen garanterar att alla elever har rätt till stöd redan från första dagen betyder faktiskt inte att så blir fallet. Därför är utvärderingen oerhört viktig. Jag är glad över att utskottet har kunnat samlas kring den. Ändå är detta förslag ett halvt steg på vägen. Regeringen gör det man kan och försöker hitta nya vägar framåt för att skärpa stödet för de elever som behöver det tidigt.
Screeningen i förskoleklassen är oerhört viktig för att identifiera vilka elever som behöver stödåtgärder. I grund och botten behöver elever identifieras för att man ska kunna garantera att rätt elever får rätt stöd. Självfallet tycker vi i Moderaterna att det vore ännu bättre om förskoleklassen var en del av grundskolan. Då skulle vi redan ha screeningmaterialet, och vi skulle dessutom underlätta överlämningarna. Herr talman!
Grunden för att man ska kunna sätta in rätt stödåtgärder är att man lyckas identifiera vilka behov som finns. Det kräver att alla lärare har den grundläggande kompetensen för att identifiera och se de problem som elever har. Därför behöver det i hela lärarutbildningen ges grundläggande NPF-kompetens.
Kan man inte identifiera kan man inte heller ge rätt stöd, och man kan inte heller inse begränsningen i sin egen kompetens och därmed sätta in särskilda insatser och åtgärder när det behövs. Herr talman! Det är bra att vi lägger fokus på tidiga insatser. Det bidrar denna proposition med. Men vi behöver ännu mer fokus på tidiga kunskaper i svensk skola. Det handlar om fokus på att se till att alla elever lär sig läsa, skriva och räkna. Det handlar om att vi ser till att vi får diagnostiska prov i de tidiga åldrarna.
Det handlar om att vi ser till att vi får uppföljningar i fråga om kunskaper. Det handlar om att vi får utökad undervisningstid i lågstadiet. Och det handlar om att vi ser till att det stöd som behövs för att alla elever ska kunna skapa en stabil kunskapsgrund att stå på så att de klarar av resten av sin skolgång finns där för alla. Det erbjuder inte denna proposition, utan den har ett lite snävare perspektiv.
Det medför tyvärr att vi i dag har en politik som riskerar att cementera utanförskap och göra att Sverige återigen blir ett klassamhälle där föräldrars utanförskap faktiskt ärvs av barnen. Det är resultatet när retoriken från regeringen inte riktigt stämmer överens med dess politik.
Vill vi se en skola som ger alla grundläggande kunskaper och en skola som ger alla möjlighet att stå på egna ben måste kunskapsuppdraget bli tydligare redan i lågstadieklassen. Det löser inte denna proposition, utan det krävs uppenbarligen en ny regering för att lösa den typen av problem. Det, herr talman, ser jag fram emot att få återkomma med i höst.