KBLab/rixvox huggingface dataset:
Monica Green (S):
Det pratas mycket om att man ska sänka trösklarna, alltså att löntagarna tjänar för mycket. I stället för att sänka trösklarna tycker jag att vi ska öppna dörren för de arbetslösa och se till att de får rätt utbildning och rätt matchning. Det har den borgerliga regeringen tyvärr inte lyckats med. Anders Borg fortsätter att prata med sin bänkkamrat och struntar i vad vi säger. Det tycker jag är mycket nonchalant.
Vi är här för att diskutera. Anders Borg påstår att han svarar på interpellationer här i kammaren. Mina interpellationer vägrar han att svara på. Därför är jag här i kväll, för att få en chans att debattera med Anders Borg. Ni har misslyckats med skolan. Kunskapen sjunker som en sten. Sedan står Anders Borg och säger: Vi är duktiga på skolan.
Ändå sjunker resultaten för varje år som går när vi har en borgerlig regering. Man testar och vill införa fler betyg. Vad sägs om fler lärare och mindre klasser? Jag tror att det är betydligt bättre än att hålla på att testa och stämpla små barn i pannan för att visa deras kunskap. Förutom att ni har misslyckats med skolan har ni misslyckats med jobben. Ni påstår att ett antal tusen fler jobb har kommit till.
Ja, men vi är ju betydligt fler människor i det här landet. Då kan man inte tricksa som Anders Borg gör och säga: Så många tusen fler har fått jobb. Men det har flyttat in många människor, och det föds många människor. Vi har en arbetslöshet på 8 procent, och det har ni inte lyckats fixa, det som ni gick till val på.
Jag beklagar att ni har slagit sönder det försäkringssystem som vi hade där människor kunde gå mellan jobb och vara sjuka. Men nu står man utan ersättning över huvud taget och tvingas leva på anhöriga. Det här duger inte, Anders Borg.
Monica Green (S):
Sverige ska vara en it-nation i framkant, och vi ska se till att vi bygger bredband i hela landet och att människorna är delaktiga i den digitala framtiden. Tyvärr står fortfarande en miljon människor utanför det digitala samhället. Det försvårar för människor.
Allt fler myndigheter går över till digitala tjänster, även på den privata sidan med banker och så vidare. De som inte har tagit steget in i det digitala samhället får allt svårare att hänga med. Det blir svårare för dem både att ta del av kunskap och att kunna betala räkningar och göra bokningar.
Man kan inte ens boka biobiljetter längre om man inte har datauppkoppling. Allt som vi tycker är självklart och som förenklar för oss kan för människor som ännu inte tagit steget in kännas som ett väldigt stort steg och ett hinder för att kunna leva ett normalt liv. Det finns olika skäl till att man står utanför. En del bor där det inte finns bredband.
Andra vågar inte - det finns en stor rädsla. Åter andra har inte råd - vi har ett stort utanförskap. Det finns alltså flera skäl till att man står utanför it-samhället. Nu säger folkbildningsministern att hon uppmuntrar folkbildning men att hon tycker att folkbildningsförbunden får avgöra själva.
Hon hänvisar till Digidel, men det finansieras faktiskt inte av staten utan av Punkt SE. Staten har visserligen varit med och betalat Get Online Week, alltså en vecka. Om regeringen tycker att den är med och finansierar Digidels kampanj för folkbildning med de futtiga kronorna må det vara hänt.
Vid årsskiftet lägger Digidel ned sin verksamhet, men det är fortfarande en miljon människor som står utanför. Digidel säger i sin slutrapport att det behövs ytterligare medel de närmaste tre åren för aktiva insatser för en digital delaktighet.
Samstämmiga uppgifter från internationella undersökningar säger också att man måste göra insatser från samhällets sida för att de människor som nu är kvar utanför ska våga ta steget in. Man kan göra det med studiecirklar, på folkhögskolor eller med kampanjer via tv eller folkbildningsradio.
Jag har själv utformat idén om it-Titti, som skulle kunna hjälpa till med olika saker i tv för att underlätta för människor att ta sig an sin dator eller smarta telefon. Digidel har jobbat mycket med dessa frågor, men trots det kvarstår en miljon människor.
I sitt svar säger Maria Arnholm att hon tycker att detta är viktigt men att vi nog inte behöver lägga oss i och att folkbildningsförbunden får avgöra själva. Jag tycker att det blir ett problem. Dels ska de avgöra själva, dels har statsbidragen till folkbildningsförbunden frusits. Även om förbunden vill bestämma själva kan de inte satsa särskilt mycket. Jag tycker att det behövs en riktad satsning eller kampanj från statens sida.
Monica Green (S):
Ja, det är alldeles riktigt att vi behöver en satsning på bred front. Vi behöver en skolminister som tycker att det är viktigt med internet på skolorna och att vi har it i skolan. Vi behöver också se till att det finns bredband åt alla i hela landet.
Vi måste se till att det finns bra kapacitet, men det behövs också kunskap. Vi kan börja i skolan. Vi behöver se till att lärarna i skolan kan lära eleverna mer och att lärarna känner sig säkra på att de kan det här bättre än eleverna. Det är en viktig start. Men vi får inte glömma den del av befolkningen som har klarat av sin skolgång och som kanske dessutom är arbetslös.
Man kanske bor på ett ställe i Sverige där man inte har bredband, kanske i en av förorterna här utanför Stockholm där man heller inte har tillgång till internet överallt, eller så har man inte råd. Det finns flera anledningar till detta, som jag sade i mitt första inlägg, och det handlar om en miljon människor. Utöver den här miljonen människor som står helt utanför känner sig också fyra av tio svenskar osäkra.
Allt är inte helt fixt och färdigt när man tagit steget in i det digitala samhället, utan man måste ständigt lära sig nya saker. Det är också det som är spännande med det digitala samhället. Det blir enklare för oss, men det innebär också stora utmaningar där vi får lära oss nya saker.
Därför behövs det fortsatta satsningar i skolan och i vuxenutbildningen, på biblioteken, i studieförbunden, på folkhögskolorna och på högskolorna. Vi behöver detta för att få ned arbetslösheten, för att få människor att bli mer delaktiga och för att vardagen ska förenklas. Vi ökar helt enkelt kvaliteten i välfärden om vi ser till att alla har denna möjlighet.
Maria Arnholm säger att vi ligger bra till internationellt sett. Ja, det är vackert så, men vi ska fortsätta att göra det. Vi ligger bra till, och det fanns skäl till att Sverige blev en it-nation i världsklass. Det var de kommunala bredbandspengarna, det var ITIS, It i skolan, och det var hem-pc-reformen.
De tre sakerna gjorde att Sverige hamnade i framkant och har legat där även under den borgerliga regeringen. Men nu kommer de andra länderna i kapp.
Man kan alltså inte luta sig tillbaka och leva på gamla meriter, utan man måste hela tiden flytta fram positionerna och se till att få med den del av befolkningen som nu är utanför det digitala samhället. Det tycker jag att den borgerliga regeringen har gjort för lite för.
Det behövs en extra kampanj utöver det som Digidel faktiskt har gjort men som nu har avslutats.
Monica Green (S):
Det är bra. Vi ska inte slå oss för bröstet. Vi ska vara stolta över att vi är där vi är, det är helt riktigt, men vi måste också gå vidare och se till att de som är i det digitala utanförskapet har möjlighet att komma in, för det blir så mycket enklare för dem i vardagen.
Det blir mycket enklare att komma i kontakt med sjukvården, att ha daglig kontakt med sin hemsjuksköterska eller sin läkare och att komma i kontakt med anhöriga om man har internetuppkoppling. Om vi underlättar för människor att förstå det kommer de att tycka att vardagen blir mycket enklare.
Det blir en guldkant på vardagen att komma närmare människor. ABF har gjort mycket, andra studieförbund har gjort mycket, PRO och SPF har gjort mycket och invandrarföreningarna har gjort mycket, men det behöver göras mer. Om det behövs en extraskjuts behöver vi också skicka med mer pengar.
Då kan man inte frysa anslagen till studieförbunden, utan då får man se till att de får mer pengar som är riktade till att sluta den digitala klyfta som vi har i Sverige. Då behöver man nog vända sig till exempel till invandrarföreningar så att man kan satsa lite extra på dem som står utanför. Vi har mycket kvar att göra.
Det är spännande framtidsutmaningar, och jag är mycket otålig när det gäller att se till att den där sista miljonen människor också tar sig in i det digitala samhället.
Monica Green (S):
Nu förstår jag varför Anders Borg har väntat med denna debatt från januari, när jag lämnade in interpellationen, tills nu i slutet av april. Han har ju inget svar till mig. Jag frågade om det finanspolitiska ramverket har förändrats.
Det var ju det som det var en så högljudd debatt om i höstas, precis som Göran Pettersson sade här alldeles tydligt, att allting skulle rämna och förstöras om vi fick igenom stoppet på era fortsatta skattesänkningar. Vi fick igenom det, och Sveriges ekonomi är fortfarande god. Vi har ett finanspolitiskt ramverk som har tjänat Sverige väl. Det var vi socialdemokrater som satte upp det.
Och det var, som Anders Borg brukar säga, tack vare att Göran Persson hade sådan ordning och reda på ekonomin. Men vad har hänt sedan dess? År 2006 hade vi en högre sysselsättningsgrad än nu och lägre arbetslöshet än nu. Sedan dess har även kunskaperna i skolan sjunkit, och bostadsbyggandet har stannat av. Nu säger Anders Borg att det är bra när vi jämför oss med andra.
Ni vill höja skatterna för 25-åringar, och enligt er budget ska det inte ha någon effekt alls. Ni påstår att om vi höjer arbetsgivaravgiften för 26-åringar får det förödande konsekvenser för jobben för dem, men när ni föreslår samma sak för 25-åringar får det inga effekter alls. Vi har sett att era reformer har varit oerhört dyra.
De pengarna hade räckt till betydligt fler jobb - sjuksköterskor, förskollärare, lärare och undersköterskor i omvårdnaden. Det hade behövts, för nu får människorna där slita och stressa. Jag har inte fått något svar i dag. Det enda jag kan svara på Anders Borgs farhågor är att vi kommer att ha ordning och reda på ekonomin. Vi lägger fram förslag både om arbetslöshetsförsäkring och om miljöpolitik. Ni lägger ingenting på det.
Monica Green (S):
Först till frågan om vad som kommer att hända med ungdomarna om arbetsgivaravgiften höjs till vad den var innan, så att den bli samma oavsett ålder? Det svaret har regeringen själv i vårpropositionen. Där höjer ni arbetsgivaravgiften för 25-åringarna, och enligt era beräkningar blir det inga som helst effekter.
Svaret är alltså att eftersom sänkningen inte gav några jobb kommer det inte att bli någon effekt. Då har jag svarat på det. Jag vill lägga mig i debatten, för det är ganska intressant att påstå att vi måste ha köpkraft och så vidare. Ja, givetvis ska vi ha köpkraft. Det är därför människor ska känna sig trygga.
Det är därför man måste ha en politik som satsar på industri, forskning, utveckling, life science, investeringar för jobb, byggande och utbildning. Det är där de nya jobben kommer. Men er politik går ut på att öka skillnaderna.
Ni vill subventionera tjänstejobb som är lågbetalda, men ni vill inte att fler ska få chansen att utbilda sig. Det är där politiken skiljer sig, om vi ska ha ett samhälle som håller ihop eller om det ska dra isär ännu mer. Ni lånar pengar för 87 miljarder, och Ekonomistyrningsverket säger att ni inte får ihop er budget.
Trovärdigheten börjar naggas i kanten, om man inte kan förklara hur man ska ha det i framtiden. Anders Borg säger att detta med sänkta arbetsgivaravgifter inte är någon bra idé eftersom det berör bara en av tio, att nio av tio inte berörs.
Ja, då har även Anders Borg svarat på att det inte är bra att smeta ut skattepengar på alla, även på dem som arbetar, utan att det är bättre att rikta politiken mot dem som verkligen behöver hjälp. Så gör vi med vår politik, eftersom det är mer effektivt.
Vi vill ha ordning och reda i ekonomin och inte slarva bort pengarna och subventionera i onödan - pengar som skulle kunna användas till att anställa fler lärare, fler förskollärare och fler undersköterskor i vården. Den möjligheten har ni försakat, för ni vill hellre subventionera restauranger och hellre subventionera dem som redan har unga anställda. Så till jobbskatteavdraget.
Vi fick höra att vi har räknat in det två gånger. Det är att blanda ihop äpplen och päron. Det gällde årets budget. Vi hade en fullt finansierad budget för det här året. Den föll i och med årsskiftet. Nu lägger vi en ny budget för nästa år, och då har vi nya beräkningar.
Den motionen kommer att presenteras i dagarna, och naturligtvis går vår budget ihop, för vi har alltid lagt budgetar som går ihop. Beskyll oss inte för detta! En annan sak är att vi har varit emot jobbskatteavdragen. Det är vi fortfarande. Men vi kommer att acceptera dem, för vi vet att folk vänjer sig vid dem.
Men vi kommer att höja skatten för dem som tjänar mer än 60 000 kronor i månaden, för vi vet att de kan betala mer. Precis så är det. Trots att vi inte gillar jobbskatteavdraget har vi accepterat det, för det är redan infört. Så var det också för er moderater. Varje gång som vi föreslog höjda barnbidrag var ni emot det. Men ni har inte sänkt barnbidraget nu, eftersom ni accepterar läget. Det är precis samma sak.
Monica Green (S):
Jag vill först säga till Anders Borg att vi låter väljarna bestämma och ser vilka partier som klarar sig kvar i riksdagen innan vi bestämmer vilka vi ska förhandla med. Ni vet inte vilka ni eventuellt ska styra med. Jag tror nog att Moderaterna klarar sig kvar i riksdagen, men vilka andra har ni att styra med? Vi låter väljarna bestämma. När vi får ett utfall och ser hur det går kan vi bestämma vilka vi ska sätta oss i regering med.
Men det kommer att bli en socialdemokratiskt ledd regering, och det kommer att bli en socialdemokratisk finansminister som heter Magdalena Andersson. Det är vi mycket glada för, eftersom hon kommer att jobba i Göran Perssons anda. Hon var med när de budgetregler som vi använder oss av nu infördes.
Jag tänkte återkomma till att ni påstår att vår budget inte går ihop. Men det är inte sant. Vår budget går ihop helt och hållet. Vi ville inte ha något av jobbskatteavdragen, precis som vi har hört tidigare, men vi har accepterat dem när de väl är införda.
Dessutom ville vi inte höja brytpunkten. Därmed hade vi 15 miljarder mer i finansiering förra året än vad regeringen hade. Dessutom hade vi en buffert på 4 miljarder. Vi har alltså ordning och reda på våra budgetförslag, och inom kort kommer vår budgetmotion som handlar om hur vi ska satsa. Lite har man redan fått veta. Vi satsar på utbildning.
Vi tycker att det är viktigare än skattesänkningar. Vi satsar på investeringar för företag och investeringar för vägar och järnvägar. Det tycker vi är viktigare än skattesänkningar. Vi tycker att det är viktigare att satsa på framtiden och låsa upp och släppa ut människor från fas 3 där ni har låst in dem.
Monica Green (S):
Först och främst vill jag slå fast hur viktigt det är att vi har en bra järnväg i det här landet och att vi är många som vill satsa på järnvägen. Jag gladde mig åt det år då regeringen faktiskt anslog mer pengar. Jag beklagar att ni nästa år har dragit in på det bara därför att det var en tillfällig satsning och att ni nu inte kan dra tillbaka det. Jag tror att även Catharina Elmsäter-Svärd inser att det nästa år behövs mer pengar till underhåll - inte mindre.
Vi upplever i dag tågförseningar, resenärer som fryser på perrongerna och att det finns för lite information. Folk är irriterade och arga. Människor vill ha en bättre järnväg. Många vill åka tåg. Det ska vi bejaka. Catharina Elmsäter-Svärd vill hänga sig fast vid historien. Om hon gärna vill det kan jag också göra en historisk tillbakablick till 1996, när Catharina Elmsäter-Svärd själv satt i trafikutskottet.
Då satsade ni moderater mindre pengar än vad vi socialdemokrater gjorde på järnvägen. Ni tyckte att det hade satsats för mycket. Likadant är det nu. Vi har högre ambitioner för Sverige än vad Moderaterna har. Både när vi styr och när vi är i opposition har vi mer pengar än vad Moderaterna har i sina budgetar till järnvägen.
Vi har en finansminister som tycker att vi har satsat för mycket på järnvägen, som tycker att det är överinvesterat i järnvägen i Sverige i dag. Det beklagar jag. Jag tycker att vi ska ha en finansminister som vill satsa på järnvägen, som vill investera och göra nyinvesteringar, underhåll och framtidssatsningar. Ni satsar 4,8 miljarder kronor mindre. Det beklagar jag.
Jag vill ha en järnväg för framtiden, och jag vill inte bara skylla fram och tillbaka som Catharina Elmsäter-Svärd gör när hon säger: Ni satsade mindre, och ni har mindre pengar. Vi behöver se framåt. Vi har mer pengar i vår budget. Jag önskar att Catharina Elmsäter-Svärd ser hur verkligheten är och tar tillbaka förslaget om neddragning av underhållet nästa år.
Monica Green (S):
Catharina Elmsäter-Svärd ställer retoriska frågor till oss. Jag kan bara svara med att ni lånar pengar till skattesänkningar. Vi tycker att det är dåligt investerade pengar att låna pengar och sänka skatterna mest till dem som har det allra bäst. Vi tycker att det är bättre att investera pengar i järnväg och satsa på framtiden.
Vi vill både ha nysatsningar och mer pengar till järnvägsunderhåll. Detta har vi alltid satsat på i våra budgetar, både när vi har varit i opposition och när vi har styrt landet. Vi har i dag ett splittrat järnvägsunderhåll. Vi har 700 personer som varslas på grund av arbetsbrist, och regeringen drar för nästa år ned på järnvägsunderhållet med 286 miljoner kronor. Jag tycker att det är fel politik.
Catharina Elmsäter-Svärd har inte svarat på de frågor som Miljöpartiet och Socialdemokraterna har ställt i sina interpellationer utan har valt att gå till angrepp och påstå att allt är sossarnas fel. Jag tycker att det är en defensiv politik. Jag skulle hellre vilja ha en infrastrukturminister som vågar satsa på framtiden.
Monica Green (S):
Jag har anmält mig till den här debatten trots att vi alldeles strax ska ha ytterligare en debatt i den här viktiga frågan, jag och Beatrice Ask. Jag har gjort det med anledning av försvaret när det gäller utbildning av domare. Jag undrar om vilken annan yrkeskår vi säger så här: Om du utbildar dig mer kan det påverka din objektivitet. Jag tror inte att vi skulle säga så när det gäller någon annan yrkeskår.
Tvärtom tror jag att vi uppmuntrar utbildning i alla andra yrkeskårer och säger: Det är bra för dig. Ju mer utbildning du har desto bättre kan du hjälpa till i det här fallet. Detta behövs. Vi ser i allra högsta grad i dom efter dom att det behövs utbildning av domare.
Årligen är det tusentals kvinnor som blir utsatta för våldtäkter. Bara en bråkdel av dessa fall leder till fällande domar. I rätten blir kvinnan utsatt igen. Hon får mycket kränkande frågor och blir ifrågasatt. Hon blir ifrågasatt på grund av sin klädsel och sitt utmanande sätt.
Och har hon varit i hjälplöst tillstånd och därför inte sagt nej kan domaren inte döma. Trots att kvinnan kanske har fått fruktansvärt allvarliga skador i underlivet och det finns tydliga bevis leder det inte till fällande dom. Det är mycket allvarligt. Vi har sett många exempel på det den senaste tiden.
Precis som Carina Ohlsson sade nyligen är unga kvinnor särskilt utsatta. Kvinnor mellan 16 och 24 år behöver extra stöd och hjälp i en situation där de tar mod till sig och faktiskt anmäler. Vi har ju ett stort mörkertal. Trots att det är många som anmäler våldtäkt är det väldigt många fler som inte anmäler, eftersom de tar på sig skulden själva.
De skyller på hur de har betett sig och tror att det är deras eget fel. Om de sedan blir bemötta så när domen ska avgöras förstärker det synsättet från samhället. Det är därför som jag blir orolig när Beatrice Ask säger att utbildning av domare kan påverka objektiviteten.
Monica Green (S):
Ministern säger att lagen nog inte är tillräckligt tydlig. Justitieministern har varit minister i snart åtta år, och hon kommer nu på att lagen nog inte är tillräckligt tydlig. Hon säger att det är riksdagen som ska fatta beslutet. Men Beatrice Ask vet att det är ministern som lägger fram förslagen. Vi vet att lagen inte är tillräckligt tydlig.
Kvinnor säger: Nej, nej, nej! Det blir ändå inte en fällande dom vid våldtäkt, och vi vet att lagen inte är tillräckligt tydlig. Jag håller med när Beatrice Ask säger att lagen inte är tillräckligt tydlig, men jag är förvånad över att justitieministern efter sju och ett halvt, snart åtta, år säger att lagstiftningen nu kanske ska skärpas. Det är på tiden.
Det borde ha skett för mycket länge sedan.
Monica Green (S):
Jag har ställt denna interpellation om teknisk utbildning, it-baserad utbildning och tekniker för att detta är så viktigt för Sverige. Vi är en it-nation i framkant. Det har vi varit under en lång tid. Vi byggde upp en it-nation, och vi ska fortsätta att vara en it-nation. Vi ska se till att vi har många människor utbildade inom it-branschen, bland andra it-tekniker. Vi har varit framgångsrika som it-nation.
Tyvärr halkar vi efter i den internationella rankningen just nu, it-företag har svårt att rekrytera, jobb försvinner från Sverige, och den moderatledda regeringen med Björklund i spetsen skär ned på högskolan och prioriterar skattesänkningar. Vi vill vända den utvecklingen. Vår vision för Sverige är bland annat att vi ska ha Europas lägsta arbetslöshet.
Ett sätt är att satsa på it-industrin och it-tekniken. Vi kan vara världsledande även inom detta med centrum för innovation och utveckling av it-baserade varor och tjänster. Om fler har möjlighet kan vi skapa minst 30 000 nya jobb direkt i it-sektorn. Dessutom skulle det ge ringar på vattnet, och det skulle bli ännu fler it-jobb på sikt.
Regeringen antog en digital agenda för Sverige. Men det saknas ganska många målsättningar i denna agenda. Det efterfrågar vi socialdemokrater, bland annat en struktur för it i skolan och för den högre utbildningen. Behovet är som bekant mycket stort. Vi beklagar att det har skett en neddragning av de högre utbildningarna, även om ni har pytsat ut lite grann de senaste åren.
Dessutom behöver vi naturligtvis, i samband med att vi ser till att vi får it-tekniker, bygga ut bredband i hela landet. Fortfarande står en halv miljon människor utan bredband över huvud taget. Om det ska kunna byggas ut behövs faktiskt it-tekniker.
Vi behöver alltså ha en strategisk samverkan, vi behöver se till att fler efterfrågar it-tjänster, och vi behöver ha fler it-tekniker. Det är allmänt känt att kvinnor vill gå på högre utbildningar. Det vore mycket bra om kvinnor går tekniska utbildningar, vilket de gör om de har möjlighet. Det behövs både män och kvinnor i it-branschen.
Tyvärr var det ett tag så att it-branschen bestod av ett antal killar - nördar, om jag får uttrycka det så - som bara ville utveckla inom sin bransch. Men när kvinnor väl kom in i it-branschen har mjukvaruutvecklingen skett på ett helt annat sätt, och man har sett till att det finns andra värden när man utvecklar it-tekniken. Det tycker jag är bra.
Det är därför som det behövs både kvinnor och män inom it-branschen. Vi behöver ett digitalt lärarlyft. Vi måste se till att lärarna kan det som de ska lära ut och känner sig säkra inom det. Jag vet att många lärare kan mycket inom it-branschen, datorer och så vidare.
Men många lärare känner en otrygghet och vågar inte riktigt eftersom de misstänker att många barn kan mer än vad de själva kan. Utöver it-tekniker behövs det mycket satsning på själva lärandet och på lärare för att de ska kunna undervisa i it i framtiden. Jag återkommer om distansundervisning med mera i mitt nästa inlägg.