Helena Leander (MP):
Innan den här debatten började hade vi en debatt där jag pratade om köttkonsumtionens miljöpåverkan och oroväckande utveckling när alltmer av det kött som äts i Sverige kommer från djur som är uppfödda på kraftfoder som tävlar om yta där det kunde växa människoföda direkt och hur det är ett hot mot biologisk mångfald och möjligheten att föda en växande världsbefolkning. Nu ska vi prata om en annan sorts kött, om man nu ser de här djuren som enbart kött. Man kan ju se dem som individer också.
Men okej, ska man äta kött måste jag ändå säga att viltkött är ett bättre alternativ i väldigt många fall, både sett ur ett ekologiskt perspektiv och sett ur ett djurskyddsmässigt perspektiv. Här handlar det om djur som ändå får leva sitt liv i frihet innan de dödas, förhoppningsvis så snabbt och smärtfritt som möjligt, vilket kräver en bra, duktig och välutbildad jägarkår som undviker plågsamma jaktformer, som jobbar noga med att undvika skadskjutningar och så vidare.
Det kräver också att jakten sker på ett ekologiskt hänsynsfullt sätt, att man undviker att jaga arter som har en svag utveckling och som kanske är mer eller mindre hotade eller sårbara. Det kräver kunskap om arternas samspel med varandra. En av de heta frågorna i det sammanhanget handlar kanske om rovdjuren. Men det är inte så mycket i det här betänkandet som handlar om det.
Här är faktiskt den heta frågan den fria småviltsjakten i fjällen. Det är den vi ska prata om. Vi är ju lite långsinta i Miljöpartiet. Vi pratar inte om att vi ska tillbaka till det som hände 2007. Vi pratar i mer nostalgiska ordalag om hur bra det var före 1993. Så kan det ju vara ibland.
Allt var inte bäst då heller, men en sak som har gått förlorad lite grann i de reformer som har gjorts när det gäller småviltsjakten i fjällen är det samiska inflytandet. Jag tycker ändå att det är viktigt att vi bär med oss att vi har ett särskilt ansvar. Samerna är ett urfolk med speciella rättigheter. Om sedan de här riporna jagas av skåningar eller danskar kanske är av mindre betydelse.
Det är en helt annan sak med människor som bor och verkar i närområdet, som har jagat sedan urminnes tider och som för övrigt behandlas ganska taskigt av staten i många andra fall. Därför tycker jag att det är viktigt när vi ser över småviltsjakten i fjällen att vi också är noga med att respektera det samiska inflytandet. Det finns positiva exempel på hur man jobbar med den frågan, inte minst i Jämtland där man har projekt som ger samerna större inflytande.
De har lokalkännedomen och de har kännedomen om arterna, både hur detta påverkar rennäringen och hur det påverkar riporna och så vidare. Den reform som vi pratar om nu handlar om det som hände 2007. Jag kan tycka att det var ett steg i fel riktning att göra det ännu friare för ännu fler att jaga i fjällen under mer oordnade former.
Jag tycker därför att det är ett bra steg att vi här säger att vi vill ompröva den förändringen i syfte att gå tillbaka till det som gällde före 2007. Sedan vet alla att det är lite knöligt juridiskt, vilket inte minst det tidigare replikskiftet har visat. Därför har vi inte heller sagt rakt ut att vi lovar att det här ska vara genomfört i morgon dag, men vi har i alla fall en form av viljeinriktning. Jag tycker att det är en viljeinriktning som är värd att stödja, även om jag kommer att vilja gå vidare med just det samiska inflytandet.
Därför, fru talman, vill jag helt enkelt yrka bifall till förslaget i betänkandet under punkt 2 och spara en god bit av min talartid som jag tror att jag retroaktivt ger till Bengt-Anders.