KBLab/rixvox huggingface dataset:
Stina Bergström (MP):
När det gäller sanering av mark och vattentäkter som är förorenade har Naturvårdsverket en plan för vilka projekt som är prioriterade. Det finns alltså en lista på vilka områden som är de mest farliga, och det finns också en plan för hur man ska beta av de områdena när man sanerar.
I listan finns ett tusental områden som är bland de högst rankade, där vi har de största miljöbomberna. För att kunna beta av listan i snabbare takt ville vi anslå mer pengar. Det har jag pratat om i mitt anförande.
Jag noterade att Lena Ek inte yrkade bifall till den reservation där också Centern tycker att vi behöver mer pengar till detta. Det skulle vara intressant att höra hur Centerpartiet resonerar. I höstas skar man ned anslaget.
Man tog inte bara bort den extra satsning på 170 miljoner som vår regering ville göra, vilket skulle innebära 40 procents ökning, utan man skar ned ytterligare 13 miljoner. Jag förstår inte heller riktigt detta med bostadsbyggandet. Jag vill alltså ha reda på lite mer om hur man tänker att man ska prioritera.
Om man till exempel ska bygga bostäder här i Stockholm på någon mark, ska det i prioriteringslistan gå före de farliga områden som jag har hemma i min kommun?
Stina Bergström (MP):
Jag vet att vi diskuterade den här frågan i december, jag och Lena Ek. Men nu blir det än märkligare i mitt huvud. I höstas ville nämligen regeringen anslå mer pengar till att sanera förorenade områden. Centerpartiet sa nej. Men nu, i det här betänkandet, vill man ge ett uppdrag till regeringen.
Man säger att det ska finnas tillräckligt med resurser för att sanera områden och vattentäkter som påverkats av oaktsam användning av farliga kemikalier. Det var precis det vi ville göra i höstas, och det var den satsningen som Centerpartiet var med och strök. Det blir väldigt inkonsekvent i mitt huvud. Jag återgår till min andra fråga som gäller bostadsbyggande kontra miljönytta.
Jag hörde att Lena Ek var på gång att börja svara på frågan. Därför får väl jag utveckla hur jag tänker att man ska göra. Prioriteringsordningen handlar om att man ska ta de värsta områdena, som drabbar oss värst och där det är störst risk, i början. De områdena ska man ta i början, säger Naturvårdsverket.
Men om det finns ett attraktivt område längre ned på listan där man vill bygga bostäder vill Alliansen lyfta upp det, även om det inte gör samma miljönytta. Jag tänker också så här: Om någon vill bygga bostäder i ett attraktivt område finns det intressenter som är beredda att vara med och betala för saneringen av marken.
När det gäller andra marker, i landsbygdskommuner, finns det däremot inte intresse av att bygga bostäder, och det finns inte intressenter som är beredda att betala för detta. Det ska bli intressant att höra hur Lena Ek får ihop det här med Centerpartiets landsbygdspolitik.
Stina Bergström (MP):
Det är inte varje dag man som riksdagsledamot får bifall på sina motioner. Men det här är en sådan dag. Jag vill därför passa på att tacka trafikutskottets ledamöter för att de, liksom jag, tycker att det är hög tid att börja cykla från ord till handling i cykelpolitiken.
Sedan jag kom in i riksdagen 2010 har jag och många andra riksdagsledamöter fått avslag på våra cykelfrämjande förslag. Men nu ser jag fram emot en nationell cykelstrategi som kommer att göra cyklingen enklare och säkrare i vårt land och öka cyklingens andel av persontransporterna.
Dagens två tillkännagivanden är ett steg i rätt riktning för att Sverige ska få en cykelpolitik värd namnet. Men det finns många steg kvar att ta för att Sverige ska kunna bli ett cykelland i klass med Danmark eller Holland. Utskottet har i sina tillkännagivanden tillstyrkt två av mina och Lise Nordins motionsyrkanden. Det är två viktiga yrkanden.
Att bygga fler cykelvägar är den i särklass viktigaste åtgärden för att öka cyklingen, och att få cykla på vägen även om det finns en cykelbana om man vill komma fram snabbt är en viktig regeländring. Herr talman! Vi har dock fler förslag i vår motion som också borde komma med i regeringens cykelstrategi.
Näst efter fler, och bättre underhållna, cykelvägar är det sänkta hastighetsgränser som är den viktigaste faktorn för att fler ska börja cykla i våra tätorter. Många vågar helt enkelt inte ge sig ut i trafiken på cykel. Larmrapporterna om de allt fler allvarligt skadade cyklisterna avskräcker.
Risken för att en cyklist som blir påkörd av en bil dör är mycket hög vid 50 kilometer i timmen, men liten vid hastigheter under 30 kilometer i timmen. Det har varit känt bland trafikplanerare sedan 90-talet. En bilist som kör i 30 kan samspela mycket bättre med dem som cyklar och kör också mycket jämnare.
Bilisten väjer spontant för cyklisterna, och kör i ett jämnare tempo. Det finns fler anledningar att sänka bashastigheten i våra tätorter från 50 till 30. Att öka cyklingen är en av dem. Herr talman! Det är viktigt att bygga nya cykelvägar, men det är också viktigt att inte bygga bort möjligheten att cykla.
När man bygger om landsbygdens vägar till två-plus-ett-vägar med mittseparering försvinner ofta vägrenen där man tidigare har kunnat cykla. På 33 procent av dessa vägar saknas nu helt möjlighet att gå eller cykla längs vägen.
Även om det låter bra, som det står i betänkandet, att Trafikverket har fått i uppdrag att säkerställa att trafiksäkerheten och tillgängligheten för cyklisterna inte försämras vid mittseparering vet vi cyklister som bor på landet att det fortfarande är alltför vanligt att det i verkligheten blir tvärtom. Avslutningsvis, herr talman: Det måste vara lätt att ta med cykeln på tåg och buss.
Vissa länstrafikbolag har infört möjligheten att ta med cykeln på tåg. Men det statliga SJ har gjort tvärtom. De har helt tagit bort den möjligheten, och detta i en tid då vi talar om att se till hela resan. Detta är några ytterligare saker som jag hoppas kommer med i regeringens cykelstrategi. Jag ser fram emot den och vill än en gång tacka för bifallet till mina motionsyrkanden.
Stina Bergström (MP):
Det är fascinerande att lyssna till Annie Lööf och det höga tonläge hon har efter att hennes parti i åtta år suttit med i en regering som prioriterat ned klimatpolitiken. De flesta av de förslag som alliansregeringens egen klimatberedning föreslog 2008 gick direkt ned i Reinfeldts papperskorg.
Men den centerledda utredning om en fossiloberoende fordonsflotta som kom förra året går nu ett bättre öde till mötes, eftersom många av den utredningens förslag redan stod på Miljöpartiets och Socialdemokraternas att-göra-lista för en bättre klimatpolitik. Transporterna står för 30 procent av Sveriges inhemska klimatutsläpp.
Lägger vi till våra flygresor och sjöfarten börjar vi närma oss hälften av våra klimatutsläpp. Samarbetsregeringen har redan lagt fram flera viktiga åtgärder i höstens budget för att minska utsläppen, både från trafiken och från andra sektorer. Det är viktigt att höja Sveriges klimatambitioner av flera anledningar. Det gör oss också starkare och trovärdigare som föregångare och pådrivare i klimatförhandlingarna.
Jag vill fråga vår klimat- och miljöminister Åsa Romson vilka politiska åtgärder som är viktigast att vidta nu för att öka ambitionen för Sveriges klimatpolitik.
Stina Bergström (MP):
Jag tackar Johan Hultberg och Sten Bergheden för interpellationerna som ger oss möjlighet att debattera denna viktiga fråga med vår klimat- och miljöminister. Vi tre har diskuterat en fossilfri fordonsflotta många gånger genom åren. Miljöpartiet har drivit många förslag för att få ned utsläppen från trafiken.
Det handlar om flera saker, till exempel att få bättre fordon, vilket vi har fokus på i denna debatt. Det handlar också om att öka andelen förnybart och om att ställa om samhället till ett transportsnålare samhälle. Det handlar om bilen, bränslet och beteendet.
Miljöpartiet samlade ihop ett femtiotal förslag redan för ett år sedan när vi lade fram vår stora bilmotion Klimatet och bilen - politik för bilism i ett hållbart samhälle . Det är glädjande att se att många av dessa förslag återfinns i den rödgröna regeringens budgetförslag.
Det är mindre glädjande att många av de bra förslag som vår klimat- och miljöminister presenterade inte finns i den budget som röstades igenom i onsdags. Bonus-malus var ett förslag som Miljöpartiet motionerade om redan i början av förra mandatperioden, och det är sorgligt att det har tagit så lång tid att få det på plats.
Jag håller med om att det är ett bra förslag, även om det som Miljöpartiet föreslog från början - att man ska få även en malus redan vid inköpstillfället - kanske är en bättre lösning. Jag har dock inget emot den lösning som Alliansen har presenterat och som ska utredas och införas så fort som möjligt.
Miljöbilsdefinitionen har krånglats till de senaste åren. När jag köpte miljöbil i början av seklet var en miljöbil en bil som gick på förnybara drivmedel. Det var en bil som gick på etanol eller biogas. Med de miljöbilsdefinitioner som har kommit efter det har vi i stället fått en ökning av dieselbilarna. Det är bra, för många av dem är energisnålare.
Men vi har också fått problem med bilarna i våra städer i och med de partiklar och utsläpp som är knutna till just dieselbilarna. I dag rullar det faktiskt färre bilar som drivs med fossilfria drivmedel på våra vägar än vad det gjorde när Alliansen tillträdde. Det är viktigt att vi tar fram mer förnybara drivmedel.
Även här ser vi att Alliansen inte lyckades med att få ett regelverk på plats som gynnar de förnybara drivmedlen. Man öppnade upp för import av klimatsämre etanol från utlandet i stället för att se till att den etanol som görs i Norrköping fick bättre villkor. Det finns mycket att säga om en fossilfri fordonsflotta.
Det är synd att det stöd till laddstolpar som fanns i klimatinvesteringsprogrammet för städerna inte finns kvar. Jag skulle vilja höra lite mer av ministern hur regeringen tänkte om det programmet. Jag vet att det finns fler saker för en fossilfri fordonsflotta i regeringens budget, men jag återkommer till det i nästa inlägg.
Stina Bergström (MP):
Det är viktigt att flytta över transporter från väg till järnväg, sa vår minister. Jag kan inte annat än hålla med om det. Fiskarhedens sågverk i Malung försöker göra det. Man försöker köra sina 3 000-4 000 lastbilar per år på järnväg i stället. Nu funderar man på att ge upp det försöket, eftersom det har visat sig bli mycket dyrare.
Det är ett reellt problem i dag inte bara att järnvägen fungerar dåligt, med logistiken och att man har satsat för lite på underhåll, utan också att det faktiskt blir dyrare för många företag att transportera på järnväg. Det beror bland annat på att kostnaderna för att köra på väg har blivit mindre. Det är en sak som man måste jobba med för att få ned utsläppen från transporterna.
Jag tror också att det är viktigt att titta på att det finns olika förutsättningar mellan land och stad just när det gäller privatbilar. Vi som bor på landsbygden har svårare att klara oss utan bil, medan det finns stora förutsättningar för dem som bor i städerna.
Därför tänkte jag att just stadsmiljöprogrammet med 500 miljoner varje år som klimat- och miljöministern pratade om men som nu läggs i malpåse betyder mycket för de kommuner som har väntat på det bidraget, som har mycket idéer om hur man ska kunna minska utsläppen från trafiken just i städerna.
Jag skulle vilja höra om ministern vet mer konkret vilka projekt ute i landet som kommunpolitikerna nu tvingas lägga i malpåse i stället för att sätta igång.
Stina Bergström (MP):
Vi har flera stora miljöutmaningar framför oss. Klimatförändringarna är en av dem. Skogen är jätteviktig om vi ska klara vårt miljömål om begränsad klimatpåverkan.
Genom att bygga hus av trä i stället för betong, genom att köra våra bilar på biodrivmedel i stället för fossila drivmedel och genom att tillverka mer produkter från biomassa i stället för olja, kol och fossilgas minskar vi våra utsläpp. Men skogen är också en stor upptagare av koldioxid där den står, och det är viktigt att vi inte biter oss själva i svansen.
Avskogningen i världen orsakar stora koldioxidutsläpp både när regnskog avverkas och när vi kalhugger våra skogar här i Sverige. Utsläppen av växthusgaser vid kalhyggen och markberedning står för en stor del av Sveriges klimatutsläpp. Det är något som ofta glöms bort i debatten, liksom det faktum att skogen tar upp koldioxid och minskar koldioxidhalten i luften.
Fru talman! Det är en anledning till att vi måste styra över till ett annat skogsbruk. Vi måste minska skogsbrukets klimatutsläpp och bibehålla skogar som kolsänkor. Det finns även andra argument för ett annat skogsbruk. Begränsad klimatpåverkan är bara ett av våra 16 miljömål. Vi har också mål om levande skogar, ett rikt djur- och växtliv och levande sjöar och vattendrag. Det är väl så viktiga mål.
Att skydda mer skog är en del av det. Men det är självklart också jätteviktigt att vi använder skogen - vårt gröna guld. Vi måste öka naturhänsynen i skogsbruket genom att skärpa skogsvårdslagen och genom att främja andra hyggesfria skogsbruksmetoder. Att naturhänsynen i skogen och skogsbruket måste öka slogs fast redan i regeringsförklaringen som Stefan Löfven läste upp i höstas.
Det finns också mer konkretiserat i höstens budgetproposition. Där står att regeringen anser att miljöhänsynen ska öka i den brukade skogen, och skogsvårdslagstiftningen behöver därför skärpas och preciseras.
För att modernisera och tydliggöra skogsvårdslagstigningen och för att klara miljömålen, de jämställda skogspolitiska målen och åtaganden enligt art- och habitatdirektivet och Århuskonventionen anser regeringen att det behövs en översyn av skogsvårdslagstiftningen. Jag vill fråga landsbygdsministern hur arbetet med översynen av skogsvårdslagen framskrider.
Stina Bergström (MP):
Självklart, landsbygdsministern, vet jag att det är något på gång med översynen av skogsvårdslagen. Men jag tyckte att det var bra att det blev sagt offentligt också. Jag får en del frågor om när den kommer och när arbetet ska dras i gång.
De skogsägare som hör av sig är inte minst de som vill nyttja eller bruka skogen på ett annat sätt än det kalhyggesbruk som har blivit allenarådande i Sverige. Miljöpartiet anser att det är viktigt att hjälpa och underlätta för de skogsägare som vill göra det. Vi tycker också att en modern skogsvårdslag är en del av det.
Det är viktigt att Skogsstyrelsen får ett utökat uppdrag och mer medel till att hjälpa skogsägare med information, råd och stöd i det här. Det är nämligen inte lätt för alla att göra. Det är svårt att få tag i informationen, men det finns ett stort intresse. Jag har själv varit ute och tittat på sådana avverkningar som bland annat Göteborgs kommun har gjort. De har alltså avverkat 20 procent av virkesvolymen i ett skifte.
Och när man står där några månader senare märker man faktiskt inte att det har varit en avverkning. Det är en jättebra metod att använda, bland annat i skogar som används mycket för rekreation och som är tätortsnära, men också på andra ställen. Regeringen ville i höstas anslå mer pengar till sådana här saker. Det var pengar som Alliansen plockade bort.
Jag vill därför fråga landsbygdsministern hur han tänker nu när det gäller framtida satsningar för att hjälpa skogsägare som vill använda sig av mer hållbara, hyggesfria skogsbruksmetoder.
Stina Bergström (MP):
Jag vet inte om jag vågar ställa några mer frågor till landsbygdsministern. Han fick så många av Sten Bergheden att han kanske inte hinner svara på några fler. Jag tycker att det är jättehäftigt att startskottet för arbetet med den svenska livsmedelsstrategin går på torsdag. Vi har sedan tidigare en inbjudan, i alla fall till miljö- och jordbruksutskottet och nu även till andra utskott, att få vara med på den här eftermiddagen. Det ska bli spännande av flera skäl.
Precis som ministern nämnde kommer en viktig del i arbetet att handla om åtgärder för att öka den svenska ekologiska matproduktionen. Det är viktigt av flera skäl. Det handlar om folkhälsa och miljö, men det handlar också om tillväxten av den svenska jordbrukssektorn. Ser vi i dag på vad det är som växer, vad de svenska konsumenterna köper mer och mer av, ser vi att det är ekomaten.
Nyligen presenterade Ekoweb siffror som visar att försäljningen av ekologiska livsmedel i Sverige har exploderat. Under 2014 ökade värdet på den svenska ekomarknaden för livsmedel från 11,2 miljarder till 15,5 miljarder. Om det inte hade rått brist på ekologiska livsmedel, bland annat på svenska ekoägg och svenskt ekokött, hade försäljningen troligen kunnat öka ännu mer.
Enligt Ekowebs prognos kommer försäljningen i år att öka med hela 20 procent. Den siffran hade kunnat vara ännu högre, om det inte hade varit för den låga omläggningstakten i den svenska jordbrukssektorn från konventionell till ekologisk odling. Jag tycker att det är positivt, för det visar på en efterfrågan på ekologiska livsmedel och stora möjligheter för den svenska bonden och för landsbygden.
I en situation där jordbrukssektorn under lång tid har rört sig mot alltmer storskalig produktion med fokus på att pressa priserna ser vi att efterfrågan på ekologisk mat ger en möjlighet att i stället konkurrera med kvalitet. Ekologisk produktion är även mer arbetsintensiv och skapar alltså både fler jobb och en mer levande landsbygd. Vi kan gå till vårt grannland Danmark.
Där har man kommit mycket längre i detta. Vi köper också mycket dansk ekomat i Sverige, och det är bra, men det är lite synd att inte våra svenska bönder kan dra nytta av den stora ekovågen. I Danmark är ekokonsumtionen dubbelt så stor, och det finns en gemensam strategi för att öka den ekologiska produktionen och exporten från Danmark.
Organic Denmark har lyckats samla hela kedjan från livsmedelsproducenter till detaljhandel, och den strategiska planen för ekomaten i Danmark är tryckt på det danska jordbruksdepartementets papper. Det är glädjande att i ministerns svar höra att det finns sådana tankar även här i Sverige om att göra denna kraftsamling när vi talar om vår livsmedelsstrategi.
Jag är därför lite nyfiken på om landsbygdsministern skulle kunna utveckla hur vi i Sverige i arbetet med den svenska livsmedelsstrategin skulle kunna ta till vara erfarenheterna från det danska arbetet med att öka ekologisk produktion, konsumtion och export.
Stina Bergström (MP):
Det fanns mycket i Johan Hultbergs anförande som jag reagerade på och skulle vilja diskutera. Jag får försöka välja ut några saker. Det jag tänkte på var historiebeskrivningen om den fantastiska framgång som Alliansen hade med så kallade miljöanpassade bilar under den förra och förrförra mandatperioden.
Det som hände var att andelen bilar som gick på förnybart minskade på våra vägar och att vi fick in väldigt många dieselbilar i vår bilpark. Framför allt i städerna är dessa dieselbilar en stor anledning till de mycket farliga partiklar som påverkar inte minst våra barn.
När det gäller just kemikalier och farliga ämnen som drabbar våra barn är det en prioritering för vår regering att minska dem. Man vill bland annat ge mer pengar till Kemikalieinspektionen och till att sanera områden, som Matilda Ernkrans pratade om. Det är viktiga prioriteringar för oss som tycker att det är viktigt att få bort gifter ur vardagen.
Om man tittar på de moderata riksdagsledamöternas motioner i betänkandet ser man att ledamöterna ser ett stort problem i att Kemikalieinspektionen inte tillräckligt snabbt godkänner nya bekämpningsmedel och växtskyddsmedel i bland annat jordbruket. Det finns till och med de som pratar om att man borde bilda en ny myndighet och satsa pengar så att detta blir effektivt.
Min fråga till Johan Hultberg är: Menar Moderaterna att det är ett viktigare problem att vi inte snabbt kan få in nya gifter i vår vardag än att vi jobbar med att ta bort de farliga gifter och kemikalier som finns i dag?
Stina Bergström (MP):
Vi kan diskutera bilar och förmåner och vad Alliansen inte lyckades göra under förra mandatperioden vad gäller skattesatser och befrielse av skatter på förnybara drivmedel. Men jag ska inte göra det. I stället tänkte jag uppehålla mig vid gifterna och en giftfri vardag.
Johan Hultberg säger att man sparar in pengar till sanering, och man sparar in pengarna som regeringen vill anslå extra till Kemikalieinspektionen. De pengarna använder man bland annat till supermiljöbilspremier. Jag tycker att det är en märklig prioritering.
När det gäller Kemikalieinspektionen skriver Moderaterna i sitt särskilda yttrande att Kemikalieinspektionen borde inrätta en informationsportal, alltså en kunskapsportal. Jag tycker att Kemikalieinspektionen har en rätt bra portal. De har en rätt bra hemsida med rätt mycket information.
Därför är jag lite nyfiken på vad mer exakt Moderaterna tycker att man ska förbättra på informationssidan.
Stina Bergström (MP):
Bränder, torka och översvämningar är någonting som vi nu ser som en följd av klimatförändringarna, inte bara i andra delar av världen utan faktiskt också i vårt eget land. I mitt hemlän Värmland drabbades vi i valrörelsen 2014 av stora översvämningar.
I Kristinehamn stod vattnet högt upp på torget, E18 spolades bort och i många hus fylldes källarna med vatten. Jag vet att detta också hände i Hallsberg, i Lars-Axel Nordells hemlän så sent som i september i år.
I kommuner och regioner sitter man och funderar på hur man i framtiden ska kunna lindra dessa effekter, för hur mycket vi än jobbar och ser till att vi ska hindra klimatförändringarna kommer vi att drabbas av sådana här saker i klimatförändringarnas spår.
När man då tänker på vad man ska göra, hur mycket det kostar och vilka åtgärder man ska vidta är det viktigt att det någonstans finns någon som har ett samordnande ansvar, alltså det som bland andra MSB och SMHI håller på att titta på och gör utredningar om. Det är också viktigt att man kan få stöd för att vidta olika åtgärder för att bli mindre sårbar i framtiden.
Därför tycker jag att det är mycket förvånande att Kristdemokraterna, faktiskt som enda parti när det gäller denna budget, skär bort 90 procent av anslaget till klimatanpassningsåtgärder. Jag skulle därför mycket gärna vilja höra från Lars-Axel Nordell hur ni tänkte där.
Stina Bergström (MP):
Jag tyckte inte att jag fick något riktigt svar på min fråga. Just när det gäller pengarna till klimatanpassning tar Kristdemokraterna bort 107 miljoner av de 119 miljoner som är anslagna. Det är 90 procent av den satsningen. Det är detta parti som har riktat in sig på att ta bort just dessa pengar.
Min fundering var därför varför Kristdemokraterna inte tycker att det är viktigt att vi förbereder oss på de förändringar som faktiskt kommer att ske i klimatförändringarnas spår. Kristdemokraterna är också det parti som har skurit mest i miljöbudgeten. Kristdemokraterna skär bort 2,2 miljarder. Det är 30 procent av hela budgeten. Partiet skär även ned på en annan sak.
Jag lyssnade på Lars-Axel Nordell, och jag tycker att det är fint att vi inser att vi solidariskt över hela världen måste hjälpas åt med problemet med klimatförändringarna.
Just därför tycker jag att det rimmar mycket illa att Kristdemokraterna som enda parti skär bort en fjärdedel av pengarna på kontot för klimatinvesteringar i andra länder, alltså de fattigare utvecklingsländerna som inte har pengar för att göra sina egna investeringar. Därför skulle jag vilja höra hur Kristdemokraterna tänker när de tar bort en fjärdedel av pengarna till klimatinvesteringar i andra länder.