Arhe Hamednaca (S):
Först vill jag yrka bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer. I dag ska vi debattera unga lagöverträdare, betänkande JuU23. I betänkandet finns 21 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden. Ungdomskriminalitet berör mig mycket. Jag har jobbat länge med det.
Många av er som sitter här i kammaren har genom era gamla yrken, antingen poliser eller lärare, träffat ungdomar och sett hur ungdomslivet ser ut. Jag hade förmånen att jobba på Fryshuset under Anders Carlbergs ledning från 2001 tills jag kom in i riksdagen. Jag vill inte skryta, men jag vill dela med mig av mina erfarenheter.
Ibland är det bra att göra det. Det är mycket viktigt när det gäller ungdomskriminalitet. Jag startade ett projekt på Fryshuset. Syftet var att motverka hedersrelaterat våld och förtryck, och det var riktat mot unga killar. För att jobba med projektet måste jag hitta killar som ställde upp.
Därför gjorde jag uppsökande arbete på fältet på kvällar och nätter. Jag började jobba i förorterna och fokuserade mycket på Botkyrka, Fittja, Norsborg och Hallunda. Jag har sett hur ungdomarna, framför allt killar, lever ute på kvällarna, deras livssituation.
Många av dem var redan kriminella, och några var på väg in i kriminalitet. Jag blev mycket orolig och bekymrad. Då vände jag mig till fritidsledarna och socialsekreterarna för att få hjälp. Hur kan vi jobba? Vet ni vilket svar jag fick? Det var många som varnade mig: Akta dig för de ungdomarna - de kommer att skada dig! Du ska vara rädd om dig!
Men det gjorde mig mer uppmuntrad att göra det här jobbet. Jag måste tyvärr säga att jag har haft ett annat liv. Jag var förut gerillasoldat i Eritrea. Då tänkte jag: Vad kan de här unga killarna göra mot mig? Jag blev mer motiverad att jobba. Det jag har sett är att de här ungdomarna levde i ingenmansland.
De här ungdomarna såg ingen som såg dem, ingen som hade sett dem. Många av ungdomarna var besvikna på samhället. Jag har lärt mig ganska mycket av de här ungdomarna - jag har inte bara lärt dem. De vill ha tillit. Vi byggde den ömsesidiga tilliten mellan mig och dem på det sätt jag lockade dem till Fryshuset.
Många av de här ungdomarna, som hade varit kriminella och som uppfattades som förlorade barn, har kommit tillbaka. Många av dem har gått i utbildning sex, sju eller åtta månader på Fryshuset. En av dem, den som var yngst, var Leo Razzak.
Han är i dag en av de absolut bästa föreläsarna i Sverige. För tre år sedan var han med bland de bästa talarna i Sverige. Nummer 1 var finansministern, och han var nummer 10. Jag är stolt att se de här ungdomarna lämna kriminaliteten och bli förebilder för många andra, hundratals ungdomar. Jag är stolt att se de här ungdomarna i dag. Många av dem har gjort en bra karriär.
En av dem jobbar i bank som rådgivare för privata företag. Han sa till mig: Jag hade tänkt att råna banker, tänk, i dag sitter jag och jobbar i en bank - jag känner mig stolt. Jag lyfter upp den här frågan därför att den är jätteviktig.
Det handlar inte bara om pengar, inte bara om beslut i riksdagen, även om det är viktigt med beslut, eftersom vi måste lagstifta - det är därför riksdagen finns, det är demokratins styrmedel. Men det är också viktigt att det finns pengar.
Det måste också finnas människor som bryr sig om, människor som ger sin tid, människor som är riktiga eldsjälar, människor som är goda förebilder och som sitter och lyssnar i stället för att komma med pekpinnar och säger: Ni är kriminella, ni är dåliga. Det är behovet.
Våra debatter fokuserar tyvärr ofta - det är viktigt, måste jag säga - på ungdomskriminalitet. Det är väldigt sällan som vi pratar om vad som gör att ungdomar hamnar i den situationen. Hur ser det till exempel ut hemma? Hur ser familjesituationen ut? Ellen Juntti nämnde till exempel våld mot kvinnor. Jag håller med henne. Men det finns mycket annat.
Det finns familjer som är missbrukare, deprimerade föräldrar, långtidssjukskrivna föräldrar, långtidsarbetslösa föräldrar, föräldrar som själva känner sig utsatta och inte klarar av sitt eget liv. Det är när det inte fungerar i hemmet som de här ungdomarna vill ha hjälp från samhället.
Men här finns det brister i samhället. När det inte finns en fungerande fritidsaktivitet, när det inte finns tillräckligt med fältarbetare, var hamnar ungdomarna då? Jo, i en marknad som är öppen 24 timmar, ett ingenmansland där det finns kriminella, droger och extrema grupper som kan värva de här ungdomarna.
Det brottsförebyggande området är brett. Det gäller inte bara ungdomar. Hur ska vi ta hand om de här ungdomarna? Vi måste för det mesta jobba med vad som finns runt omkring de här ungdomarna, hur situationen kring dem ser ut. Det är viktigt för mig.
Jag känner mig stolt och glad när jag ser på regeringens insatser i skolan.
Vi gör enorma insatser i skolan i dag för att till exempel minska skolklasserna och få mindre grupper och också göra särskilda insatser på lågstadiet, så att lärarna får mer tid med eleverna. Det behövs också särskilda insatser i de skolor med tuffa förutsättningar som har dåliga resultat.
Man måste göra insatser för de ungdomar som saknar gymnasieutbildning. Vi talar i dag om 24-25-åringar. Trots deras ålder saknar många av dem utbildning. Vem ska anställa dessa ungdomar? Vi gör satsningar för att de ska få praktik eller gå tillbaka till skolan för att få riktiga jobb. Jag är glad över att dessa insatser görs.
Det görs också investeringar i komvux, yrkesutbildning, folkhögskolor och universitet. Framför allt är 90-dagarsgarantin en viktig insats. Jag vill också kommentera de yrkanden som har kommit framför allt från Alliansen. Många av dem är viktiga.
Jag ser inte att vi har politiska konflikter. Det handlar om sådant som kan utvecklas. Det är bra metoder som ger verktyg för ungdomar att klara sig hela vägen. Jag tycker att det är bra. Det är sådant som behöver spridas. Men jag tror inte att det behövs tillkännagivanden från riksdagen.
När det gäller sociala insatser tycker till och med Rikspolisstyrelsen att de är bra och ger resultat. Man jobbar med dem. Denna verksamhet finns kvar, och jag hoppas att den utvecklas. Socialstyrelsen gör också en utvärdering som ska redovisas nästa år.
Det finns även andra yrkanden om det förebyggande arbetet när det gäller narkotikabrottsligheten. Regeringen har tagit initiativ som det jobbas med sedan förra året. Det är ett bra arbete. Jag anser inte att vi har stora konflikter på dessa områden.
När det gäller påföljder pågår det en utredning som inte får föregripas. Avslutningsvis vill jag säga att det är viktigt att vi bekämpar de växande klyftorna och utanförskapet i samhället och satsar på skolan och på bra fritidsverksamhet, så att barn och ungdomar ska klara sig hela vägen och inte hamna i kriminalitet.