Per Bolund (MP):
Tack så mycket för svaret. Näringsministern säger att både hon och miljöministern har svarat flera gånger på frågor från Miljöpartiet. Jag delar inte den uppfattningen. När jag får ett riktigt svar på mina frågor lovar jag att jag kommer att sluta fråga. Min interpellation är ställd utifrån det faktum att EU-kommissionen underkände den svenska nationella fördelningsplanen den 29 november.
Den svenska tilldelningen måste därmed minska med 2,4 miljoner ton per år för perioden 2008-2012. Det är inte förhandlingsbart, utan det är ett krav från kommissionen att man minskar den svenska tilldelningen med ungefär 10 procent. Det finns många marknadsaktörer som väntar med stor spänning på ett besked från regeringen om hur den här neddragningen av utsläppsrätter ska göras. Anledningen till detta är att fördelningen av utsläppsrätter har stor påverkan på hela branschers utveckling framöver.
Syftet med interpellationen är därför att få reda på om regeringen tänker fördela utsläppsrätter till förmån för tung, konkurrensutsatt basindustri eller stödja fortsatt utbyggnad av fossil, gas- och koleldad, energiproduktion. Regeringen kan inte fortsätta att låtsas att man kommer att göra bäggedera. Den samlade svenska utsläppsrättsbubblan räcker helt enkelt inte till för alla behov.
Om jag då ska försöka dra slutsatser av svaret, som jag kan tycka inte är helt tydligt, får jag utgå från att regeringen har tagit ställning i de här frågorna. Det verkar bli mer och mer uppenbart att regeringen värnar mer om Gazproms och Eons intressen och väljer att strunta i den svenska konkurrensutsatta basindustrin. Näringsministern kan inte stå här och låtsas att hon kommer att ge utsläppsrätter till alla parter.
Om den fossilbaserade energiproduktionen ska få den tilldelning av utsläppsrätter som den begär måste de tas någonstans ifrån. Det finns då ingen annanstans att ta dem ifrån än från den tunga konkurrensutsatta industrin. Det är faktum. Det är också uppenbart av svaret att regeringen tänker ge fossilgasen både mycket generösa skatteregler och en väldigt generös tilldelning av utsläppsrätter.
Näringsministerns svar på frågan, att statens roll när det gäller fossilgasutbyggnad begränsar sig till prövning av tillstånd, stämmer helt enkelt inte. Fördelningen av utsläppsrätter påverkar ju i allra högsta grad fossilgasens utveckling framöver. Det är också därför det är väldigt viktigt att få ett svar på hur prioriteringen kommer att göras mellan olika industrisektorer. I utredningen Flexmex 2, som borgarna stödde och ställde sig bakom, precis som Miljöpartiet, var det väldigt tydligt hur man prioriterade.
Man prioriterade då processindustrin allra högst - där ska fördelningen av utsläppsrätter komma först. Därefter kommer annan energianvändning inom industrin, och i allra sista hand kommer el- och värmeproduktion. Det är väldigt viktigt att få det klarlagt här: Står Centerpartiet, näringsministern och regeringen fortfarande bakom denna linje, eller har de bytt fot i frågan? Tänker man nu, som framgår av svaret, fördela utsläppsrätterna till nytillkommande fossileldad energiproduktion?
Då har man helt gått ifrån den linje som det fanns konsensus om tidigare. Det är också viktigt att få reda på hur regeringen ser på klimatfrågan. Om det svenska klimatmålet ska nås är det väldigt svårt att se hur det går ihop med att regeringen nu uppenbarligen planerar att subventionera fossilgaseldade värmeverk, som ger utsläppsökningar på 1,4 miljoner ton per år.
Visst måste man vara ärlig nog att säga att 1,4 miljoner extra ton koldioxidutsläpp försvårar Sveriges möjligheter att nå de svenska klimatmålen. Och om man nu ska subventionera något energislag - fri tilldelning av utsläppsrätter är faktiskt en subvention - varför ska man då prompt subventionera den fossila energin? Vore det inte lämpligare att föra över subventionen till förnybar energi, som Sverige har exceptionellt goda förhållanden för att producera?
Den grundläggande frågan är hur ministern ska klara av att ge förutsägbara marknadsvillkor till alla när kommissionen har beslutat att tilldelningen ska minska. Det går inte att ge förutsägbara förhållanden för alla, utan någonstans måste utsläppsrätterna tas ifrån. Det vill vi ha svar på.