KBLab/rixvox huggingface dataset:
Hillevi Engström (M):
Jag håller med Raimo Pärssinen om att det är väldigt bra att titta på verkligheten och möta människor, företag, organisationer, arbetsförmedlare och kompletterande aktörer. Varje vecka reser jag i landet. Förra veckan var jag i Finspång. Det är en rätt typisk industriort som har drabbats ganska hårt av det som händer i vår omvärld.
80 procent av Sapa går på export, och exporten har gått ned väsentligt för att det är kris i Europa. I morgon kommer jag att besöka Gävleborg som är hårt drabbat och prata med företag och medarbetare och förhoppningsvis träffa fackliga företrädare och lyssna på dem. Till skillnad från Raimo Pärssinen är jag förvissad om att vi är på rätt väg.
Vi är på rätt väg när vi kan se att vi trots den allvarliga kris som vi är i, som mycket handlar om minskad efterfrågan från Europa och våra exportländer, har lyckats att inte bara upprätthålla en hög sysselsättning utan också öka den. Vi har en lägre arbetslöshet än Europa, och vi har en långtidsarbetslöshet som är bland de lägsta i alla EU:s länder. När man tittar på de förslag som Socialdemokraterna kommer med blir jag dock väldigt orolig.
Det finns inget stöd i någon som helst forskning för att dessa förslag skulle vara jobbskapande - tvärtom. Ni föreslår ju en ganska omfattande, för att inte säga dramatisk, skattechock för enskilda, för våra ungdomar och för våra företag. Men det är inte det som de efterfrågar när jag är ute och reser i landet. De efterfrågar inte höjda inkomstskatter. De efterfrågar inte heller att det ska vara dyrare för företagen att anställa så att konkurrenssituationen blir ännu sämre.
De efterfrågar inte heller högre bolagsskatter, Raimo Pärssinen, vilket är precis det ni gör och vilket är direkt jobbskadligt. Det finns ingen quick fix för att lösa det här, men vi måste ändå titta på forskning och erfarenheter och lyssna på såväl företagare som enskilda när det gäller vad man tror bygger Sverige starkt.
Det är inte höjda bidrag och ersättningar och skatter i miljardklassen som bygger Sverige starkt, och jag kan konstatera att trots den mycket allvarliga situation som vi fortfarande befinner oss i har vi klarat den här krisen väsentligt bättre än många jämförbara länder. Hade vi haft samma situation som inom Europa hade vi haft 180 000 färre sysselsatta på arbetsmarknaden.
Det är mitt svar på Raimo Pärssinens påstående om att vi inte skulle göra särskilt mycket. Vi gör mer, och vi gör de saker som erfarenheter säger bygger Sverige starkare och som ökar sysselsättningen och pressar tillbaka arbetslösheten.
Hillevi Engström (M):
Det är ett högt tonläge från Raimo Pärssinen. Vilka är era förslag för att få fram fler jobb? Vilka är era förslag för att öka konkurrenskraften i vår industri? Det kan knappast vara att försämra konkurrensmöjligheterna för våra svenska bolag och företag. Jag hör inga konkreta förslag.
Arbetsförmedlingen har resurser för arbetsmarknadsutbildning. I det enskilda fallet kan jag inte kommentera vilken utbildning som avses, men mitt råd är att kontakta Arbetsförmedlingen för en diskussion om varför det inte är möjligt att ge en viss utbildning för en person om det är vad han eller hon behöver. Adnan Dibrani tar upp många områden.
Det gällde näringsministern, kulturministern, migrationsministern, it- och energiministern och så vidare. Det är många saker som måste samordnas, och det är vad vi gör i regeringen. Områdena hänger ihop. Det är viktigt med en stabil energiförsörjning för vår industri. Det finns många angelägna industrijobb. Det är ungefär 600 000 personer som jobbar inom industrin.
Den svenska industrin är tacksam för att vi fortfarande har en plan för kärnkraften, det vill säga en stabil energiförsörjning. Det är oerhört viktigt för basindustrin, inte minst aluminiumindustrin som är energikrävande. Det ska finnas långsiktiga förutsättningar för vår industri. Det vi också kan se i Sverige är att det finns fler kvalificerade arbeten i industrin i dag. I Sverige finns lägst andel enklare arbeten inom hela OECD.
Man kan alltid diskutera om det är bra eller dåligt, men vi har en normal fördelning av människor. Det gör att det är ont om jobb som inte kräver så höga kvalifikationer. Det är ett bekymmer för många som har kommit till Sverige i vuxen ålder med liten skolunderbyggnad. I dag tillhör ungefär 60 procent av de inskrivna i Arbetsförmedlingen de så kallade utsatta grupperna.
Eftersom Sverige är ett humant och ambitiöst land när det gäller att ta emot flyktingar som kommer till Sverige innebär det också stora utmaningar när det kommer hit många personer som kanske inte har mer än ett eller två års grundutbildning. Då måste vi jobba med att stärka till exempel servicesektorn, det vill säga det som Socialdemokraterna vill försämra, alltså ROT- och RUT-jobb. Vi måste göra det bättre och enklare för till exempel restaurangsektorn att anställa.
Servicesektorn växer, och där finns många av de nya jobben. Det är en viktig del. Jag blir orolig när jag ser på Socialdemokraternas konkreta förslag. Det innebär färre jobb, inte fler, på den svenska arbetsmarknaden. Det innebär att det blir dubbelt så dyrt att anställa en ungdom som har varit arbetslös en längre tid.
Raimo Pärssinen och Adnan Dibrani kan förklara för mig hur fler ungdomar får jobb om det blir dubbelt så dyrt att anställa dem. Där är ni svaret skyldiga.
Hillevi Engström (M):
Tack, Adnan Dibrani, för interpellationen! Den är viktig. Jag planerar att besöka Halland och Hylte under våren. Jag försöker att komma ut i landet varje vecka. Jag gillade inte riktigt fotbollsliknelsen. Vad som har hänt är att det har blivit bättre än vad vi trodde. Vi gav resurser till Arbetsförmedlingen eftersom vi trodde att arbetslösheten skulle bli 12 procent. Den blev lägre. När arbetslösheten blir lägre blir det pengar kvar för a-kassa och aktivitetsstöd.
I stället för elva spelare sprang en extra in på plan och började lira boll. Det blev en högre sysselsättning. Jag vill också kommentera frågan om utbildning. Jag håller med om att arbetsmarknadsutbildning är viktig. Det är den utbildning som är lite kortare. Men det finns också arbetsmarknadsutbildning inom yrkesförarområdet. Att få en yrkesförarutbildning kan vara ett bra sätt att få jobb eftersom det råder brist på yrkesförare.
Det finns platser runt om i landet som utbildar förare till lastbils- och bussbehörighet samt taxibehörighet. Däremot finns inte utbildning för B-körkort. Men den övriga förarutbildningen ska finnas. Det finns, som sagt, stora brister i att det finns för få chaufförer. Jag håller med Adnan Dibrani om något annat också, nämligen att det är alldeles för hög arbetslöshet. Det försöker vi åtgärda.
Hillevi Engström (M):
Raimo Pärssinen har frågat mig om jag och regeringen avser att åstadkomma ett mer hållbart arbetsliv med bättre arbetsmiljö med färre arbetsmiljöinspektörer. Raimo Pärssinen har också frågat om på vilket sätt Arbetsmiljöverket ska nå bättre resultat i sitt nationella uppdrag. Han har vidare frågat om jag avser att påbörja ett gemensamt arbete för nolltolerans mot dödsolyckor på arbetsplatser. Låt mig börja med hans fråga om ett gemensamt arbete för nolltolerans mot dödsolyckor på arbetsplatser.
Varje dödsolycka är en för mycket. Faktum kvarstår dock att trenden är att antalet olyckor och dödsolyckor minskar. Vi lutar oss inte tillbaka och är nöjda utan arbetar vidare. Regeringens handlingsplan för arbetsmiljöpolitiken togs fram efter ett antal möten med arbetsmarknadens parter. Jag har regelbundna samråd med parterna.
Jag har ambitionen att på samma sätt fortsätta med dessa möten och gemensamt med arbetsmarknadens parter diskutera hur vi arbetar vidare för att motverka dåliga arbetsmiljöer med minskande arbetsskador och dödsolyckor. Vad gäller Raimo Pärssinens övriga frågor vill jag svara följande. Arbetsmiljöverkets uppdrag står på tre ben: Tillsyn, information och regelverk.
Alla tre utgör viktiga medel för att skapa en högre kunskapsnivå om arbetsmiljön på svenska arbetsplatser och på så sätt säkrare jobb. Regeringens mål är att uppnå ett hållbart arbetsliv. Arbetsmiljöverkets arbete är av central betydelse för att nå detta mål. Därför har regeringen tillfört resurser till Arbetsmiljöverket för olika satsningar, både när det gäller information och tillsyn, för perioden 2009-2013.
Arbetsmiljöverket har bland annat fått i uppdrag att utveckla sin verksamhet som kunskapsförmedlande resurs för att nyttiggöra resultat från arbetsmiljö- och arbetslivsforskningen. Under året inrättas därför en nationell funktion för kunskapsområdet arbetsmiljö och arbetsliv. Därutöver har satsningar gjorts på bland annat åtgärder mot hot och våld, för kvinnors arbetsmiljö och för att pröva screening som tillsynsmetod.
Arbetsmiljöverket disponerar över och prioriterar inom sitt anslag. De utvecklar kontinuerligt metoderna för tillsyn. Man kan inte enbart se på antalet inspektörer per anställd, utan bör fokusera mer på de resultat som uppnås. Siffror visar att det i dag utförs långt fler inspektioner per inspektör än för bara några år sedan. Även det totala antalet inspektioner har ökat varje år från 2009.
Också antalet krav i tillsynsbesluten har ökat, vilket tyder på att verkets arbete med urvalsmetoder för att identifiera de mest riskfyllda arbetsställena har gett resultat. För att ge ytterligare kraft åt Arbetsmiljöverkets tillsyn är det viktigt med effektiva sanktioner.
I syfte att effektivisera sanktionerna på arbetsmiljö- och arbetstidsområdet bereds för närvarande ett förslag till lagändringar som utgår från betänkandet En bättre arbetsmiljö genom effektivare sanktioner .
Hillevi Engström (M):
Vi debatterade arbetsmiljöfrågor. Som jag sade i mitt tidigare inlägg är en bra arbetsmiljö en väldigt viktig del i en hållbar arbetslinje. Jag har samma uppfattning som Raimo Pärssinen att det är oacceptabelt och hemskt när människor skadas eller i värsta fall förolyckas på arbetet. Vi måste göra vad vi kan för att förhindra det.
Jag är samtidigt glad över att förra årets siffror visar på en minskning av antalet dödsolyckor även om varje olycka är en för mycket. Jag tror att receptet på en framgång bygger på ett systematiskt arbetsmiljöarbete med mycket fokus på det förebyggande där det ytterst är arbetsgivaren som är ansvarig och tillsammans med fack, skyddsombud och anställda måste jobba för att förebygga.
Jag är tveksam till om det går att ha att ha en ordning där man har en one-size-fits-all-lösning på hela arbetsmarknaden. Vi ser så många olika utmaningar och olika risker. Arbetet måste utgå från det enskilda företaget och ske på branschnivå. Man måste titta på vad som är mest väsentligt på respektive arbetsplats. Alla måste jobba intensivt med dessa frågor överallt.
I jämförelse med andra länder har vi en positiv trend och ett litet antal olyckor och skador på arbetet. Jag vill peka på några andra saker i sammanhanget. Det är de nya risker och utmaningar vi ser. Det kan till exempel handla om risker som vi trodde var undanröjda, som till exempel asbest, där vi ser att det nu börjar hanteras igen. Gammal kunskap måste fräschas upp.
Vi ser också nya risker med nya kemikalier, nanoteknik och andra sådana kemiska risker. Vi ser också ökade problem med belastningsskador inte minst på typiskt kvinnliga arbetsplatser, där vi också har ett arbete som pågår. Det är väldigt viktigt att följa dessa frågor noga. Det har jag gjort. Sedan jag började mitt arbete som arbetsmarknadsminister har vi tillfört Arbetsmiljöverket resurser.
Hillevi Engström (M):
Peter Persson har frågat statsministern mot bakgrund av vilka fakta och omständigheter han anser att han leder Sverige på rätt väg samt vilken målbild han har för Sverige och Sveriges folk. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Regeringens arbete är organiserat på så sätt att regeringen gemensamt svarar för den förda politiken. Den står gemensamt bakom fattade beslut och de svar som ges på interpellationer.
Låt mig också uppmärksamma att det finns en rad andra tillfällen för granskning och utfrågning av statsråden, inklusive statsministern. Bland dessa kan nämnas frågestunder i riksdagen, möjlighet att ställa skriftliga frågor samt konstitutionsutskottets viktiga arbete. Regeringen fortsätter på den inslagna vägen med mål att öka sysselsättningen och minska utanförskapet, vilket innebär en stärkt arbetslinje.
Sedan 2006 har sysselsättningen ökat med drygt 200 000 personer, och utanförskapet har minskat med ungefär lika många. Sveriges offentliga finanser är bland Europas starkaste, med låg skuldsättning och låga underskott. När andra länder står inför nedskärningar som slår mot välfärd och jobb kan Sverige investera för framtiden.
Det handlar om att rusta Sverige genom investeringar i infrastruktur och forskning, förbättra företagens villkor samt ytterligare arbetsmarknadspolitiska insatser. Med fler i arbete kommer trygghet och gemenskap för individen och friheten att forma sin egen vardag.
Hillevi Engström (M):
Låt mig först göra några tillrättalägganden. Fredrik Reinfeldt är Sveriges statsminister. Jag är mycket stolt över att vara statsråd i alliansregeringen med statsminister Fredrik Reinfeldt som ledare. Det finns några saker som jag tycker är viktiga att sätta i sitt sammanhang. Hanif Bali påpekade nyss att Sverige stod på toppen av en högkonjunktur 2006, men ändå var väldigt många utanför arbetsmarknaden.
Under perioden 2000-2006 var det ungefär 400 000 kvinnor och män, och ganska många av dem hade arbetsförmåga, som blev tvungna att lämna arbetskraften och bli förtidspensionerade. Jag tror att Peter Persson kan medge att det var ett misslyckande.
Det var människor som hade många år kvar av gemenskap på arbetsmarknaden med möjlighet att få lön, en högre pension att leva på och en trevligare tillvaro rent allmänt. De flesta av oss vet hur mycket ett arbete betyder. Man kan göra på samma sätt igen, och det skulle säkert vara lika framgångsrikt. Man kan sänka arbetslösheten genom att flytta bort människor från arbetskraften.
Jag vet inte om det är det som Socialdemokraterna funderar på när de lovar att de inom sex år ska ha Europas lägsta arbetslöshet. Sverige är ett av de medlemsländer i EU som har lägst bruttoskuld enligt Maastrichtdefinitionen. Det är bra tre länder som har lägre skuldsättning. Det är Luxemburg, Bulgarien och Estland.
Sverige är det land inom EU som har näst högst sysselsättningsgrad efter Nederländerna, och vi vet att de kvinnor som finns på arbetsmarknaden i Nederländerna jobbar ganska lite. Sverige är också ett land som har bland den lägsta långtidsarbetslösheten av alla EU:s medlemsstater. Vi har en mycket stabil ekonomi i Sverige.
När andra länder drar ned på utbildning, välfärd, pensioner och till med tar bort helgdagar har Sverige haft en sådan stabil ekonomi att vi har kunnat satsa drygt 23 miljarder i extra satsningar i höstens budget, och nu i vårpropositionen har vi satsat drygt 3 miljarder kronor på det som bygger Sverige starkt. Och vad är det? Vi satsar på en forskning i världsklass.
Vi ligger bland de främsta länderna inom OECD sett till vår storlek när det gäller forskningssatsningar. Det gäller också satsningar på infrastrukturinvesteringar, utbildningsplatser och sänkta bolagsskatter. Allt detta bygger Sverige starkt. Det är så man bygger ett samhälle. Genom att vi har ett samhälle med stark ekonomi, utveckling och välfärd kan människor forma sina egna liv och få mer pengar kvar i plånboken som de själva disponerar över.
Som svar på Peter Perssons interpellation vill jag säga att jag tror att svenska folket klarar av att sätta sin egen målbild på ett alldeles utmärkt sätt. Jag delar inte Socialdemokraternas uppfattning att det är vi politiker som ska sätta en målbild för Sveriges invånare. Det gör de faktiskt mycket bättre själva om Sverige fungerar och om vi har en välfärd som är tillgänglig och bra för alla.
Hillevi Engström (M):
Vi har helt olika bild av Sverige och utvecklingen i Sverige. Vi har haft ganska många debatter här i riksdagen, jag och Peter Persson. Jag vet inte om vi lever i samma land eller ser samma saker.
Jag tycker att det är viktigt att människorna i Sverige får mer makt att forma sitt eget liv, att människor kan få mer pengar kvar i sin egen plånbok, att det ska finnas mindre makt åt politiken och mer makt åt dem som arbetar och sliter, åt dem som har slitit färdigt och är sjuka, åt äldre och åt barn.
Ett samhälle bygger sig starkt om man har en stabil ekonomi, om man har råd att ha lärare och sjuksköterskor och att kunna behålla barnomsorgspersonal i förskolan. Har man inte en ekonomi i balans och kan satsa när krisen kommer blir man tvungen till nedskärningar.
När jag möter mina kolleger ute i Europa vågar jag nästan inte säga hur mycket den svenska regeringen kan satsa på det som bygger ett land starkt när många andra länder gör neddragningar. Vi vet mycket väl att när ett land gör neddragningar drabbar det de personer allra värst som har allra minst marginaler och allra sämst förutsättningar.
Vi har i dag en arbetsmarknadspolitik, det område jag ansvarar för, som hanterar drygt 70 miljarder varje år. En viss del går förstås till a-kassa och aktivitetsersättning, men vi har även råd att satsa på den politik som gör att människor kan rustas för nya jobb.
Jag är stolt över att vi inte behöver göra neddragningar som drabbar människor, och jag är orolig för hur det skulle se ut om Socialdemokraterna styrde landet och chockade medborgare och företag med 30 miljarder i ökade utgifter.
Hillevi Engström (M):
Jag såg förslagen från Socialdemokraterna i dag, men jag tyckte att nyheterna lyste med sin frånvaro i det tiopunktsprogram som presenterades. Som svar till Hillevi Larsson vill jag säga att det inte är så att regeringen har gjort någon förändring när det gäller att man inte ska söka arbete när man är i sysselsättningsfasen. Låt mig vara väldigt tydlig när det gäller det. Hillevi Larsson har fått kontakt med många människor.
Jag tror att det bästa man kan göra om det är så att någon upplever att de har en felaktig anordnare eller gör någonting som är meningslöst är att kontakta Arbetsförmedlingen, för så ska det inte vara. Arbetsförmedlingen gör kontroller och försöker följa upp men är också beroende av att de människor som är arbetssökande ger signaler, för vi löser inte dessa problem i riksdagens talarstol.
Man ska vara hos en anordnare där man känner att det är meningsfullt, där man blir bemött med respekt och där man får tillfälle att söka arbete i samråd med sin arbetsförmedlare. Om det sedan är åtta eller tolv timmar måste man komma överens med sin arbetsförmedlare om vad som är rimligt i det enskilda fallet. Det är klart att det är helt orimligt att man ska vara på en sysselsättningsplats 40 timmar i veckan och samtidigt gå en utbildning och söka arbete.
Det är inte regeringens intention, och det finns inga sådana regler inskrivna i de förordningar som finns. De allra flesta anordnare, vilket jag nämnde tidigare, är kommuner, ideella föreningar och stiftelser. En liten del är privata företag. Som sagt var: Får man reda på någonting som inte stämmer måste man helt enkelt tala om det och få en rättelse till stånd.
Jag tror också att det är väldigt viktigt att den arbetssökande själv får påverka var han eller hon helst själv vill vara och kanske kan kontakta något lämpligt ställe där man tror att man kan bygga upp sina referenser, få nätverk och stärka sin arbetsförmåga. Det finns möjlighet till programinsatser från Arbetsförmedlingen. Jag vill också kommentera någonting om ersättningarna som nämndes.
Det är alltså så att av dem som är i sysselsättningsfasen är det ungefär 92 procent som har aktivitetsstöd. De som inte har aktivitetsstöd har inte heller arbetat tidigare och har inte kvalificerat sig för aktivitetsstöd och inte heller varit med i någon a-kassa. Såvitt jag har kunnat läsa i Socialdemokraternas förslag har ni inte lagt fram några förslag sedan 2008. Då ändrades villkoret för a-kassan från 70 timmar till 80 timmar.
Sedan dess har det inte kommit något budgetförslag från Socialdemokraterna om att man skulle ge alla arbetssökande aktivitetsstöd. Ni får rätta mig om jag har fel, men något sådant har jag inte kunnat se i era egna motioner. Uppfattningen är att man ska kvalificera sig för aktivitetsstöd och a-kassa. Sedan kan man diskutera om det är rimligt att man ska ha jobbat halvtid i ett halvår, vilket vi tycker är ett ganska rimligt arbetsvillkor. Socialdemokraterna har inte föreslagit att man ska ta bort arbetsvillkoret, såvitt jag vet.
Hillevi Engström (M):
Regeringen har också ett ansvar för att hjälpa långtidsarbetslösa personer att få ett jobb. Tittar man på den definition på långtidsarbetslöshet som Socialdemokraterna hade tidigare, nämligen sex månaders arbetslöshet - och ni kan hålla med om att det var den tidigare definitionen - har den faktiskt minskat. Det är statistiskt säkerställt att antalet personer som var arbetslösa den perioden har minskat med 17 000 i arbetskraftsundersökningen för januari. Det är alltså den längre arbetslösheten som har ökat.
När det gäller anställningar vill jag säga till Hillevi Larsson att lönebidragsanställningarna har gått ned, men i gengäld har trygghetsanställningarna ökat. Det är en lika viktig anställningsform för funktionsnedsatta. Jag vill också säga någonting om dem som är i sysselsättningsfasen.
Jag tror att det är väldigt viktigt att varje person har en handlingsplan som uppdateras, att personen i fråga har kontakt med Arbetsförmedlingen och sin handläggare och att man tittar över anvisningstidens längd, alltså hur länge en person är hos en anordnare, och att de själva får påverka så att de känner att det är meningsfullt och leder vidare.
Vi har också gett ett uppdrag till Arbetsförmedlingen, och där ser jag verkligen fram emot att se hur konstruktionen med anordnarbidraget ska kunna förbättras så att det ska finnas incitament för att människor ska komma ut i arbete. Det är ett förslag som vi väntar på från Arbetsförmedlingen. Som sagt var: Tittar man på arbetslösheten som varar sex månader eller längre ser man att den har minskat med 17 000 personer i arbetskraftsundersökningen för januari. Med detta sagt vill jag säga att jag ändå inte är nöjd.
Det här är en viktig fråga att arbeta vidare med så att alla som kan arbeta också får möjlighet att göra det.