KBLab/rixvox huggingface dataset:
Rossana Dinamarca (V):
Låt mig inledningsvis påminna Roger Haddad om att vi hade ett förslag om en ny gymnasiereform. Men det förslaget stoppade Jan Björklund i papperskorgen när han tillträdde. Det är alltså inte så att vi inte såg problemen i gymnasieskolan och att vi inte hade idéer. Sådana fanns, men ni stoppade dem. I flera delar ändrade ni till det sämre. Bland annat gäller det då detta med att dela upp och urholka yrkesutbildningarna. Ni brukar tala om frihet.
Men det ni gör när det gäller den här nya gymnasieskolan är att ni begränsar vissa elevers möjligheter och frihet att välja. Det är detta som jag tycker är ett problem. Det är inte på grund av propaganda från den rödgröna sidan som eleverna väljer, utan de väljer utifrån vad de ser i programutbudet och utifrån vilka möjligheter som erbjuds för framtiden. Då är det inte svårt att göra de valen.
Men tänk om jag vill gå ett yrkesprogram, säg ett omvårdnadsprogram därför att jag så småningom kanske tänker mig att bli sjuksköterska, och ser i programmet att jag inte kommer att fixa det eller att jag kommer att få läsa mycket mer och gå omvägar. Som nämndes i en tidigare replik krävs för väldigt många utbildningar dessutom särskild behörighet. Då måste man läsa ännu mer än den grundläggande högskolebehörigheten kräver.
Roger Haddad, vilken väl funtad person skulle välja ett program som innebär att det blir nästan omöjligt att nå nämnda behörighet? Jag tror att de personerna är väldigt få. Det är precis vad vi ser, till exempel i Västerås där 50 procent eller kanske till och med mer ratar yrkesprogrammen. Detta är inte bra och inte någonting som jag är lycklig över.
Jag tycker att det är mycket bättre om en blivande sjuksköterska går ett omvårdnadsprogram och därmed kan få med sig erfarenheter av den praktik som erbjuds på ett sådant program.
Rossana Dinamarca (V):
Man skulle lätt kunna tro att man hamnat i en debatt från tidigt 1900-tal. Yvonne Andersson nämner inte bara en gång utan ganska många gånger handens kunskap. Jag skulle vilja fråga Yvonne Andersson i vilket yrke man inte behöver använda hjärnan.
Anser dessutom Yvonne Andersson att gymnasieskolan eller utbildning enbart är till för att människor ska utbildas till ett yrke? Och även om man bara skulle utbildas till ett yrke, hur skulle man då koppla bort hjärnan från det? Jag kan inte riktigt se det. Vi har omvårdnadsprogrammet med kanske blivande sjuksköterskor.
Vi har barn- och fritidsprogrammet med blivande fritidspedagoger och förskollärare. Vi har naturbruksgymnasiet med kanske blivande veterinärer. I vilket av dessa yrken ska man inte använda hjärnan? "De här eleverna", säger Yvonne Andersson när hon pratar om yrkeseleverna. Vad är det Yvonne Andersson menar?
Det var exakt det här som jag pratade om i mitt anförande, att det finns så fullt av fördomar om ungdomarna på yrkesprogrammen om vad de är och tänker och tycker och vad de vill och inte vill bli. Man ser dem som skoltrötta elever som inte ska behöva bry sig om någonting.
Tvärtom är det så att dessa elever också har ett samhällsintresse, ett litteraturintresse och ett intresse av att ha frihet att välja så småningom. Man vill inte låsas fast vid någonting vid 15 års ålder. Det är ni som begränsar dessa elever.
Rossana Dinamarca (V):
Det är Yvonne Andersson som pratar om handens kunskap. Jag har tvärtom sagt att det är viktigt att förena teori med praktik, för de båda delarna hör samman och är viktiga för varandra. Men det är ni som med den nya gymnasieskolan vill ta bort mer av dessa delar, och då frågar jag Yvonne Andersson varför det är mindre intressant.
Den frågan har jag nämligen själv fått från elever som går omvårdnadsprogrammet, naturbruksgymnasiet eller fordonsprogrammet: Varför skulle vi vara mindre intresserade av samhällskunskap än någon som går samhällsvetenskapligt eller naturvetenskapligt program? Den frågan ställer de till mig när jag är ute på de yrkesförberedande programmen. Det är ni som har sagt att de inte ska ha så mycket svenska.
Samtidigt vet vi att män som arbetar inom LO-yrken läser allra minst, både för egen del men också som en konsekvens av det för barnen. Vad tror Yvonne Andersson att det startar för cirkel? Jo, det blir ökade klyftor i samhället. Det ska vi motverka. Det är i alla fall min ambition med skolpolitiken - att minska de klyftorna.
Vi ska inte tillbaka till de väldigt stora klyftor vi hade i det tidiga 1900-talet. Kunskap är nämligen makt. Det är ingen klyscha utan på riktigt, och den klyftan håller på att öka med den här regeringen. Det ser vi ganska tydligt. Det är inget hittepå från min sida. Skolverkets samlade forskning visar på det.
Kulturgeografer skrev en artikel på DN Debatt för bara några dagar sedan som visar på samma sak: Kunskapsklyftorna ökar i Sverige i dag, och det är på grund av er politik. Jag har mött bussförare och fritidspedagoger som faktiskt är lika intresserade av samhällskunskap som du och jag antagligen är. Men ni begränsar den möjligheten för dem.
Rossana Dinamarca (V):
Vänsterpartiet har inte varit anhängare av meritpoängsystemet. Vi tycker att det är sorterande och kräver medvetna val av elvaåringar. Vi vet att valen kanske inte är särskilt medvetna när man är så ung. Det faller mycket på vilka föräldrar man har, vilket ökar på de stora skillnaderna som vi redan i dag ser i den svenska skolan.
Om man över huvud taget ska ha ett meritpoängssystem och premiera språkkunskaper vid antagning till gymnasieutbildning och till högskolan anser vi att det inte ska missgynna eleven som studerar teckenspråk eller modersmål. Kunskaper som eleven tillägnat sig genom studier i teckenspråk eller modersmål ska naturligtvis vara meriterande på samma sätt som moderna språk.
Det är mycket positivt att ett enigt utskott nu står bakom att teckenspråk ska likställas med moderna språk när det gäller meritpoäng. Jag hoppas givetvis att även utskottet, och kanske till och med regeringen, snart kommer till insikt om att kurser i modersmål också ska ge meritpoäng, på samma sätt som kurser i moderna språk.
Det skulle höja statusen för ämnet men också stärka de elever som i dag har ett annat modersmål men tvingas välja bort det för att det inte ger meritpoäng. Fru talman! De nya avgifterna på högskolan utestänger en stor grupp studenter samtidigt som behovet av spetskompetens och internationalisering aldrig varit större.
Dessutom hotas vissa tekniska utbildningar när antalet utomeuropeiska studenter nu minskar drastiskt. Den högre utbildningen är central för Sveriges samhällsutveckling och för vår internationella konkurrenskraft. För Vänsterpartiet är rätten till utbildning en grundläggande rättighet. Högre utbildning måste vara en del av samhället och vara tillgänglig för alla.
Därför anser vi att den svenska utbildningen ska vara avgiftsfri för alla. Regeringen måste vidta de åtgärder som behövs för att förhindra de svåra konsekvenser som avgiftsreformen har bidragit till - innan det är för sent. Det minskade antalet internationella studenter hotar inte bara utbildningarnas internationalisering utan också deras bredd.
Det finns en risk att många utbildningar inte längre kommer att kunna erbjudas. Masterutbildningarna och vissa tekniska utbildningar är särskilt hotade. Denna utveckling är inte bara ett hot mot Sveriges möjligheter att uppfylla åtagandena i Bolognaöverenskommelsen utan också mot Sveriges framtida kompetensförsörjning. Därmed yrkar jag bifall till reservationerna 25 och 30.
Rossana Dinamarca (V):
Detta är inte en fråga om legitimation eller inte legitimation, vilket man lätt kan tro efter att ha hört debatten. Frågan handlar i stället om ett uppskjutande av legitimationen. Jag kan inte låta bli att kommentera det Roger Haddad sade från talarstolen. Helt felaktigt påstår han att Vänsterpartiet ska ha varit emot legitimationen.
Vi hade kritik mot hur legitimationen utformades, men vi röstade för att införa lärarlegitimationen. Det vi hade kritik mot var att man hade ett introduktionsår som egentligen bara var en förlängd provanställning. Vi hade också kritik mot att det var rektorer som skulle bedöma huruvida man skulle anses lämplig att få legitimation över huvud taget.
Det vi var väldigt tydliga med när det gällde lärarlegitimationen var det vi nu har haft uppe som problem och som till viss del har rättats till, nämligen att alla lärare ska omfattas av legitimationen och att det inte ska finnas den typen av undantag som regeringen hade. Rätt ska vara rätt, tycker jag.
När det gäller införandet av lärarlegitimationen har vi dessutom sagt att vi tyckte att det räckte med att man hade en lärarexamen för att kunna få en lärarlegitimation. När det gäller införandet är det helt uppenbart att det har varit en alldeles för kort tid man har räknat med.
När vi hade Skolverket hos oss i februari månad hade man fått in 87 000 anmälningar om lärarlegitimationen. 2 000 hade man hunnit behandla. Det var rätt uppenbart att man inte kunde hålla tidsplanen. Därför tycker jag att det är väldigt bra att majoriteten i utskottet nu har kommit fram med ett tillkännagivande om att regeringen ska återkomma inte bara med en rapport om hur detta fortskrider utan också med en finansieringsplan.
Det har nämligen varit uppenbara brister i dessa delar. Med detta vill jag yrka på godkännande av utskottsmajoritetens anmälan.
Rossana Dinamarca (V):
Vi har varit för att det ska vara möjligt att läsa sfi på folkhögskola. Det tycker vi är bra. Problemet är att Folkpartiet tillsammans med sina kolleger på högersidan tror sig lösa alla problem, särskilt inom välfärden, med att införa olika pengsystem. Ser ni inte hur ni har förstört inom både äldreomsorgen och skolan med pengsystemet?
Det är inte den typen av valfrihet som stärker. Det som behöver göras för att stärka sfi-utbildningen handlar om att vi behöver lärare som har kompetens inom det de ska arbeta med. Där ser det illa ut. Vi behöver studerande som har tid att ägna sig åt studierna. Där är den studieekonomiska situationen för de studerande en viktig del. Det behövs kontinuitet.
Nu kommer det hela tiden in nya studerande i en befintlig grupp, vilket gör att det inte är möjligt att skapa den kontinuitet och lugn och ro som behövs för att kunna lära sig svenska. Vidare måste det vara möjligt att arbeta samtidigt, att vidareutbilda sig på någon annan vuxenutbildning eller på en högre utbildning. Det är den typen av kvalitetsförstärkningar som behövs, inte att man ska välja mellan olika aktörer.
Vi har redan sett flera exempel på att det är dåligt och inte ger någon kvalitetsförstärkning över huvud taget.
Rossana Dinamarca (V):
Jag hänvisar till tidigare exempel på olika pengsystem som man har infört och som vi har i dag. De visar väldigt tydligt att vi inte har fått någon kvalitetsförstärkning. Det som detta däremot har bidragit med är att se till att våra skattemedel försvinner ut till vinster till aktieägare eller till skatteparadis någon helt annanstans än de var ämnade för.
För att kunna garantera en riktig kvalitet menar jag att de satsningarna behöver göras inom det offentliga där vi har insyn och också kan styra vad medlen ska användas till så att de används på ett vettigt sätt och inte slösas bort eller till och med kastas bort. Jag ser givetvis att kommunerna har ett stort ansvar för till exempel den kommunala vuxenutbildningen. Men det handlar också om att ge förutsättningarna för att de ska kunna klara av det.
Från den här regeringens sida har man från tidiga början strypt de statliga bidragen till kommuner och landsting. Det var en av de stora nedskärningarna som man gjorde, framför allt när det gällde vuxenutbildningen. Under sitt första år drog man bort en tredjedel av bidragen från den kommunala vuxenutbildningen. Det är klart att det här hänger ihop. Det handlar inte bara om att man kan sitta ute i kommunerna och vilja någonting.
Det måste också finnas en vilja från staten att ge de medel som faktiskt behövs. Ska man trolla fram pengar?
Rossana Dinamarca (V):
Tina Acketoft sade att vi ser att skolor har lagts ned tidigare, på grund vikande elevunderlag. Det vi ser som är nytt nu är dock att skolor läggs ned på grund av att vinstintresset är större. Man lägger ned skolor i koncerner som inte går så jättebra men som inte heller går dåligt. För att kunna tjäna lite mer pengar lägger man ned skolan. Det var fallet i Karlstad, till exempel.
Överetableringen är en konsekvens av att Skolinspektionen sagt ja till en mängd skolor utan att ha lyssnat på kommunerna, som sagt nej. Detta är någonting som friskolereformen, som Tina Acketoft så gärna omfamnar, har lett till. Det är helt okej att hon omfamnar den, men jag tycker att det är problematiskt att hon inte ens kan se problemen eller vill göra någonting åt dem.
Tina Acketoft säger att vi ska vänta på Friskolekommitténs arbete. Är det seriöst? Kommitténs arbete skjuts ju upp en gång i månaden. Det är den 16 maj i dag. Vi ska vara färdiga den 31 maj. Är det troligt att vi kommer att vara färdiga till den 31 maj, Tina Acketoft? Jag undrar det. Nyligen presenterade SOM-institutet sin undersökning som var väldigt intressant att se.
Den visar att mer än hälften av dina väljare, Tina Acketoft, tycker att vi ska ha ett vinstförbud. Det är bara en fjärdedel som inte tycker det. Men det verkar inte riktigt bekomma Tina Acketoft eller Folkpartiet.
Rossana Dinamarca (V):
Att Rosengårdsskolan lades ned var en effekt av flera saker. Bristande kvalitet var en del, men det fria skolvalet var också en del. Överetablering av skolor var en annan orsak. Det fria skolvalet har lett till en flykt från väldigt många skolor av elever vars föräldrar har en bättre utbildningsbakgrund.
Vi har fått en acceptans av att det finns bra och dåliga skolor och att några får nöja sig med att gå i dåliga skolor. Det är resultatet av nedläggningen av Rosengårdsskolan. Är det någonting du borde göra någonting åt är det detta fria skolval. Se till att aldrig acceptera en enda skitskola i Sverige! Alla elever ska ha rätt till en bra utbildning.
Det är den enda lösningen, Tina Acketoft, inte att öka andelen fristående skolor eller att inte göra någonting åt de privata aktörernas vinstuttag.
Att våra skattemedel, som ska gå till våra elever, i stället hamnar på en skatteparadisö är vad du och din regering behöver ta tag i. Ni har inte lagt fram ett enda förslag i kommittén på hur ni vill se till att garantera eleverna bra kvalitet, oavsett huvudman. Inte ett förslag har jag sett från Folkpartiet och inte heller från något av de andra borgerliga partierna för den delen.
Ja, vi ska vara klara den 31 maj. Anledningen till att jag tittar på klockan är att vi inte har fått en kallelse till något nytt sammanträde eller sett några förslagstexter. Vi ska ha möjlighet att skriva reservationer, som jag antar att det kommer att bli. Hur ska det hinna ske till den 31 maj, Tina Acketoft? Det är inte seriöst. Sätt ett slutdatum, men i så fall inom en rimlig tid.
Det blir skrattretande att varenda månad få ett brev från Regeringskansliet om att förordnandet för Rossana Dinamarca i kommittén förlängs med ytterligare en månad.
Rossana Dinamarca (V):
Jag har egentligen bara en fråga till Centerpartiet. Som jag sade tidigare har vi inte hört något förslag från något av de borgerliga partierna i Friskolekommittén om vad de vill göra för att kunna garantera eleverna en bra utbildning. Det gäller de punkter där vi har sett att Riksrevisionen har kritiserat till exempel Skolinspektionens arbete med tillståndsgivning för nya huvudmän.
Hur vill Centerpartiet reglera villkoren för att kunna garantera att elever får en bra utbildning och en långsiktighet, som Ulrika Carlsson själv tog upp, så att det inte blir som i dag när många elever inte vet var de ska avsluta sin utbildning någonstans? Hur tänker Centerpartiet i detta?
Rossana Dinamarca (V):
Jag vet vad Miljöpartiet vill göra, och jag vet vad Socialdemokraterna vill göra. Jag håller inte med om stora delar av det de säger, för jag tror inte att det är tillräckligt att till exempel ha kvalitetsmått för att godkänna att man ska betala ut skattemedel som vinst. Men jag vet åtminstone var de står. Jag har dock ingen aning om var Centerpartiet, Folkpartiet och de andra borgerliga partierna står.
Ni har inte sagt ett jota under hela Friskolekommitténs arbete. Inte ett enda lösningsförslag har kommit från er på de problem som vi ser med fristående skolor som lägger ned mitt under terminen. De lägger inte ned för att det går dåligt ekonomiskt utan för att det inte är tillräckligt gynnsamma ekonomiska vinster, och då väljer koncernerna ut vilka skolor de ska lägga ned för att kunna tjäna ännu mer pengar.
Vad vill Centerpartiet göra åt detta? Visst kan vi föra samtal i kommittén, men det gör vi inte eftersom det pågår ett slags parallell diskussion. Vilka krav ställer Centerpartiet för att lösa de problem vi ser med fristående skolor som sätter vinstintressen före elevers rätt till en bra utbildning?
Rossana Dinamarca (V):
Camilla Waltersson Grönvall sade att man inte vill tillbaka till när Socialstyrelsen satte upp sina siffror. Jag kan till viss del hålla med om det. Problemet är att vi nu under ganska många år har sett hur förskolegrupperna växer alltmer. SVT gjorde för inte så jättelänge sedan en granskning där man tittade på barngrupperna för ett- till treåringar. Det visade sig att det är väldigt vanligt med barngrupper med över 20 barn.
Vid något tillfälle hade man hittat grupper där man hade 34 ett- till treåringar i en och samma grupp. Skolverket har uttryckt oro för de stora barngrupperna. Det handlar inte bara om att man kanske har 16, 17 eller någonting sådant. Det är betydligt större grupper än enligt de rekommendationer som man i dag har från Skolverket.
Det vore bra om Camilla Waltersson Grönvall tog detta på allvar och inte bara pekade på att det är kommunernas ansvar. Det är också regeringens och majoritetens ansvar med de statsbidrag som vi ger till kommunerna för att de ska kunna hantera viktiga frågor som till exempel förskolan, som också Camilla säger att hon värnar så mycket.
Rossana Dinamarca (V):
Jag undrar hur man gör när man tar problematiken på allvar och sedan inte gör någonting alls. Det finns en rekommendation från Skolverket. Det är uppenbart att den inte följs. Då tycker jag att nästa steg bör vara att man på allvar sätter ned foten och säger: Nej, nu har det dragit i väg alldeles för långt. Vi kan se hur det har dragit åt skogen på fritis. Men det är inte vad vi diskuterar här. Jag vill veta: Hur tar man problematiken på allvar med mer än bara ord?
Det är uppenbart att det behövs resurser. Det behövs en ökad lärartäthet för att minska barngruppernas storlek. En annan sak som nämndes som jag vill ta upp är valfriheten. Man behöver inte sätta sina barn i förskola vare sig när de är ett år eller två år. Vi vill gärna utöka rätten till förskola och göra den till allmän från ett års ålder.
Det är fel att man använder skattemedel till pedagogisk omsorg där man inte ställer krav på läroplan eller utbildad personal. Varför ska skattemedel gå till oseriös verksamhet som man inte ställer några som helst krav på? Om föräldrar vill vara hemma med sina barn är det fine.
Men varför ska vi ta pengar från förskola och urholka förskolan för att stödja en reform som dessutom innebär att det framför allt är kvinnorna som stannar hemma? Det är att gå lite bakåt i tiden i stället för att gå framåt.
Rossana Dinamarca (V):
Jag tänkte ta upp stimulansbidraget för barnomsorg på obekväm arbetstid. Tina Acketoft har både nu och tidigare tagit åt sig äran för att ha infört detta.
Låt oss dock komma ihåg att när frågan dök upp i utskottet för ett år sedan bjöds statssekreterare in för att övertyga oss i oppositionen om att detta var ett dåligt styrmedel. Ni försökte vid flera tillfällen få oss att inte gå denna väg. Men regeringspartierna blev överkörda i utskottet och i kammaren.
Det var därför ni blev tvungna att presentera stimulansbidraget i höstens budget. Rätt ska vara rätt. Tina Acketoft ska inte ta åt sig äran för att det infördes. Bidraget var dessutom väldigt litet.
Som jag sade i mitt anförande motsvarar stimulansbidraget ungefär en och en halv årsanställd förskollärare. Gävle har 94 000 invånare. Hur mycket barnomsorg på obekväm arbetstid blir det, Tina Acketoft?
Rossana Dinamarca (V):
Tina Acketoft svarade inte på min fråga. Jag frågade hur man tänker att detta ska räcka till att införa barnomsorg på obekväm arbetstid på riktigt. Hur ska Gävle kommun med en och en halv extra årsanställd förskollärare kunna ha barnomsorg på obekväm arbetstid? Det är ju ingenting.
Vi talar om kaffepengar. Hofors kommun får 30 000. Det räcker till en, kanske en och en halv vetelängd om dagen. Vänsterpartiet har drivit att man ska göra en lagändring i detta fall, för vi tycker att utvecklingen går alldeles för långsamt.
Vi gick dock med på att bilda majoritet för detta stimulansbidrag som Tina Acketoft och resten av Alliansen var emot och länge försökte få stopp på. Så, Tina Acketoft, du kan inte stå här nu och säga att du i oppositionsställning var för ett stimulansbidrag och att du därför är glad att vi har fått igenom det. Du och de andra var ju emot det.
Lite hederlighet får vi ändå ha i debatten.
Rossana Dinamarca (V):
Jag undrar vad Björn Söder grundar sin uppfattning på. Han bara viftar bort all den forskning som finns. När man påbörjar alfabetisering med människor som kommer till Sverige är det givet att man måste börja på det modersmål som personen har. Annars blir det väldigt svårt att lära sig någonting annat. Man börjar på det språk som man har sin grund i.
Du kan stå där och skaka på huvudet, men faktum kvarstår. Jag tror att jag litar lite mer på det som jag alldeles nyss läste upp om den sammanfattande forskningen, som visar att den oenighet som Sverigedemokraterna försöker måla upp inte finns. Det skulle vara som att lita på astrologer. Det där är inte särskilt seriöst, Björn Söder.
All forskning visar väldigt tydligt att tvåspråkigheten inte är negativ för utvecklingen av ett nytt språk. Det är grunden. Det är på samma sätt när vi lär oss engelska i skolan. Då är det oerhört viktigt att vi har svenskan som grund först. Sedan börjar man lära sig engelska. När man redan har lärt sig ett andra språk är det betydligt lättare att lära sig ett tredje och ett fjärde språk.
Men man måste ha en grund. För elever som kommer hit till Sverige och har ett annat förstaspråk är det oerhört viktigt att de har en trygghet i det språket innan de kan lära sig ett annat språk.
Rossana Dinamarca (V):
Jag blev upplyst om att jag hade missat att yrka, så jag börjar med att yrka bifall till vår reservation nr 15. Camilla Waltersson Grönvall går lite i opposition mot sig själv i sitt anförande. Det är tydligen fortfarande sossarnas fel att skolresultaten fortsatt sjunker.
Man ska inte neka till att skolresultaten sjönk också innan ni tog över. Det såg inte bra ut då; det kan jag medge. Men ni har inte lyckats vända utvecklingen. Vi hör alla era ord om att det skulle bli bättre, men det har inte hänt någonting. Ni har inte lyckats vända utvecklingen. Ni har inte lyckats vända trenden. Tvärtom är trenden att det blir sämre. Vi får ökade klyftor.
De förstärks ännu mer. Segregationen ökar. Skolverket har talat om den bristande likvärdigheten i många år - även det innan den borgerliga regeringen tog över för snart sju år sedan men kanske med ännu större tydlighet om vad som är orsakerna.
Men det är ingenting som ni har vågat ta tag i. Det blir en kamp om vem som kan lova betyg tidigast i stället för att tala om det som är de verkliga orsakerna som har pekats ut, nämligen det fria skolvalet, den decentralisering i och med kommunaliseringen som vi har sett av skolan och de fristående skolornas etablering.
Det är tre stora reformer som har haft stor inverkan på det som har hänt med skolan och skolresultaten. När ska ni våga börja tala om det som är väsentligt?