KBLab/rixvox huggingface dataset:
Magnus Jacobsson (KD):
Jag hör här att vi behöver, att vi behöver och att vi behöver. Vi kristdemokrater är nog de första att hålla med om att vi behöver. Om ministern hade tittat på vårt rikstingsbeslut hade han sett att vi är tydliga med att vi säger nej till höghastighetståg men ja till nya stambanor.
Vi har också som parti sagt, i olika sammanhang och på olika sätt, att vi när som helst är beredda att komma och sätta oss i samtal om framtida stambanor eller framtida järnvägsutbyggnation. Vi är också beredda att sitta i samtal om hur detta ska kunna finansieras. Det förutsätter dock att regeringen bjuder in till någon form av samtal. Det är också här vår oro kommer. Nuvarande plan är i många stycken bra.
Till skillnad från regeringen lägger vi faktiskt 1 miljard mer de kommande tre åren. I detta sammanhang är 1 miljard inte så mycket pengar, men det är ändå ett faktum att vi lägger mer pengar än regeringen på infrastruktur. Det hindrar, återigen, inte det som är grundfrågan. Min grundfråga är inte huruvida vi lägger 1 miljard mer eller mindre än regeringen, utan min grundfråga gäller själva arbetsprocessen. Vi har en tolvårig modell där tanken är att man vart fjärde år ska återkomma.
Detta får jag faktiskt inte svar på. Här har vi ett antal frågor som jag vet att olika delar av Sverige funderar över. Vi har frågan om nya stambanor i den norra respektive västra delen av Sverige. Vi har frågan om en utbyggnad av Arlanda. Vi ser vad som händer med flyget just nu - vi behöver ta ställning till hur vi ska hantera Arlanda på sikt. Vi har frågan om en ny Öresundsbro, som vi behöver grubbla på.
Den kanske ska medfinansieras på något sätt, likt norrmännens bompeng eller något annat. Vi behöver också ha en bättre förbindelse mellan såväl Danmark och Sverige som Norge och Sverige. Inte så jättemycket av detta är med i nuvarande planer. Om jag skulle gå till min egen hembygd är det klart att en halv sluss i Trollhättan inte lär hjälpa oss. Vi vill gärna ha en finansiering av en hel sluss - det skulle göra livet lite enklare.
Jag vill återkomma till det som är grundfrågan: Ämnar regeringen påbörja ett arbete utanför Regeringskansliet så att vi före 2022 kan få en revidering av infrastrukturinvesteringsplanerna?
Magnus Jacobsson (KD):
Återigen: Vi är väldigt överens om det som är i planen. Vi har ju också varit med och jobbat med den på olika nivåer. För egen del jobbade jag med den på regional nivå när den arbetades fram. Det som är min huvudkritik just nu är svaret att det bereds i Regeringskansliet, för det behöver komma utanför Regeringskansliet. Vi behöver få med våra myndigheter, regioner och även näringslivet i processen.
Sedan hoppas jag att jag har varit tydlig med att vi säger nej till det projekt som vi i dag har arbetat fram när det gäller höghastighetsspår. Vi uppfattar det inte som miljövänligt. Vi uppfattar det inte heller som samhällsekonomiskt lönsamt. Men vi är positiva till att man bygger ny järnväg och sitter gärna ned och samtalar om åtgärder mot olika flaskhalsar som kan finansieras på ett bra sätt.
Vi har som parti också tagit ett annat principbeslut som vi hoppas att regeringen kommer att titta på framöver, och det är att kommuner ska få lov att ta initiativ till bompeng. För egen del har jag uppvaktats av flera kommuner som vill ha lokala broar mellan kommuner, exempelvis Orust-Stenungsund, men som bromsas av det faktum att man har för korta avskrivningstider hos Trafikverket, vilket gör att det blir en väldigt hög kostnad per år.
Det försvåras också av att det inte är kommunerna som kan fatta beslut om bompeng. Om de i det här fallet hade fått ha en längre avskrivningstid och ett starkare kommunalt självstyre hade de löst de här problemen. Återigen: Huvudfrågan är inte enskilda projekt. Huvudfrågeställningen är om regeringen ämnar återkomma före 2022. Jag har uppfattat svaret som att nej, man ämnar inte återkomma före 2022. Det beklagar jag.
Jag tror nämligen inte att det räcker att detta bara bereds i Regeringskansliet, utan att vi behöver ha en bredare process där vi jobbar tillsammans för en bättre infrastruktur i Sverige.
Magnus Jacobsson (KD):
Det är helt korrekt att jag har ställt samma fråga vid tre tillfällen. Orsaken till att jag har lyft upp frågan så återkommande - och tyvärr finns det med tanke på svaret en risk att jag får ställa frågan igen i höst - är det faktum att den nationella planen är tolvårig. I den tolvåringen gör man en revidering vart fjärde år, och då rullar på så sätt det långa perspektivet.
Den metoden har vi varit överens om i politiken, och det är en metod som gör att regioner, kommuner och näringsliv kan se åt vilket håll den nationella politiken går. Vad är det man pekar ut? Vad är det som är viktigt? Låt mig ge några exempel i nuvarande plan som blir problematiska när de så fint bereds i Regeringskansliet eller ligger i byrålådan.
Exempelvis är det bra att man muddrar i Göteborgs och Luleås hamnar. Fast det vore bra att också få besked om hur isbrytarna ska finansieras och när de kommer. Det är jättetrevligt att halva slussen i Trollhättan är finansierad, och det vore glädjande att få besked om den andra halvan. Man har byggt en fin hamn vid Norvik. Det finns budgeterat 4 av 10 miljarder för en tvärförbindelse.
Det är klart att det vore bra att få besked om de sista 6 miljarderna, som ligger i nästa planperiod. Stockholm har också behov av en östlig förbindelse. Just nu tror jag att den till och med är uttagen ur plan. Vi är många som pratar om elvägar. De var inte ens framme när planen togs fram. Det är ny teknik. Min uppfattning är att vi är överens om att vi vill ha dem.
Skåne befinner sig i ett helt nytt läge där man har börjat diskutera en tredje fil på E6:ans motorväg. Man ser ett sådant tryck av både nationell och internationell trafik. Vi har samma dilemma i Bohuslän, där jag kommer från. Det är uppe vid Svinesundsbron.
Antingen sker det något med en förbättrad järnväg till Norge som kan lyfta mer gods, eller så står vi förr eller senare och måste diskutera en utbyggnad av E6:an eftersom vi inte klarar trycket från de norska lastbilarna. Ölandsbron är inte med, men de flesta av oss börjar inse att det kanske behövs en ny Ölandsbro. Ostkustbanan ligger så sent i plan att även slutet av Ostkustbanan inte är med i planen eftersom det är svårt att veta vad som händer.
Snart behöver vi få någon form av besked om hur man tänker sig gå vidare med höghastighetstågen. Sedan är det Arlandas utbyggnad, den fjärde banan. Jag tror att vi är många i denna kammare som inser att om Arlanda ska bli ett nationellt nav för flyg behöver vi också göra dessa investeringar.
Lite grann som vi hörde i den tidigare debatten, kära åhörare, finns frågan om den långsiktiga finansieringen av det lokala och regionala flyget. Det finns alltså ett stort antal frågor som vi måste hantera. Flera av dessa frågor är påbörjade i nuvarande plan, men det finns inget besked om att fullfölja dem.
Tanken med metodiken är tolv år med återkommande uppgradering vart fjärde år. Då återkommer jag till min fråga. När kommer den nationella planen så att man kan planera hos myndigheter, regioner, kommuner och i näringslivet?
Magnus Jacobsson (KD):
Jag satt ju med i Västra Götalandsregionens utvecklingsnämnd när Sverigeförhandlingen pågick, och jag är väl medveten om det svar som regionen gav. Det var att man var positiv till ytterligare järnvägskapacitet. Men man har egentligen aldrig svarat ja på frågan om höghastighet. Det är intressant att alla inte riktigt noterat den tonskillnaden.
Det berodde bland annat på att vi, när vi diskuterade regionalt, konstaterade att ingen riktigt har pekat på själva teoribildningen om vad nya fastigheter på något sätt ska kunna skummas av och finansiera. På Kristdemokraternas riksting var vi väldigt tydliga med att vi är positiva till ytterligare järnvägskapacitet.
Men vi sa nej till Sverigeförhandlingen, och det gjorde vi därför att vi, trots att vi inledningsvis var positiva, fortfarande inte har kunnat få fram ett tillräckligt bra underlag som visar att samhällsnyttan uppnås och att det verkligen fungerar ekonomiskt. Risken är snarare att det positiva man pekar på, drömmen om det perfekta, resulterar i att andra projekt inte blir genomförda. Fru talman!
Jag högaktar Tomas Eneroth och tycker att han är en av Sveriges skickligaste politiker. Men det duger inte att denna plan inte kommer till kammaren. Vi behöver få planen så att vi får planeringsförutsättningarna. Tack för en god debatt!
Magnus Jacobsson (KD):
Min fråga går till statsrådet Eneroth. Sverige är ett långt land med stora avstånd. Det är också ett land som är beroende av handel. Därför är flyget en variant av kollektivtrafik som framför allt fångar upp långa avstånd och stora delar av Sverige. Det gynnar oss även i vår handel.
Det har kommit oss till del att SAS har fattat beslut om att flytta en del flyglinjer från Arlanda till Köpenhamn. Möjligtvis är det affärsmässigt rätt för dem. Jag gör ingen värdering av det. Det är dock ett faktum. Här uppstår min fråga till regeringen och statsrådet, fru talman. Vad ämnar regeringen göra för att stärka det svenska flyget? Det är otroligt viktigt att vi har ett väl fungerande flyg.
Min andra fråga är: Vad ämnar regeringen göra för att stärka Arlanda?
Magnus Jacobsson (KD):
Jag tackar för svaret så långt. Jag tror att egentligen alla partier i Sveriges riksdag är överens om att vi behöver ställa om. Jag som västsvensk ser egentligen inget jätteproblem med att exempelvis Köpenhamn blir en starkare nod, för många av oss har naturliga skäl att resa dit. Men det är oerhört viktigt för Sverige att vi har ett väl fungerande nav mitt i landet, och då är det Arlanda det handlar om. Min fråga var egentligen vad regeringen ämnar göra, men den frågan fick jag inget svar på, fru talman.
Magnus Jacobsson (KD):
Min fråga går också till Tomas Eneroth. Jag har tre ganska spännande artiklar här. De hänger till stor del ihop med det som tidigare talare var inne på, nämligen att det i dag finns ett tiotal projekt som är färdiga. Man väntar på besked. Enligt både tidningar och vad som sas i tidigare anförande bereds de i Regeringskansliet.
Jag har tidigare i en interpellationsdebatt frågat om vad som händer med den nationella planen då den ska vara färdig 2022. Jag fick då beskedet att det bereds i Regeringskansliet. Tidigare här togs flygfrågor upp. Jag uppfattade svaret som att, med undantag för ett möte i morgon, de bereds i Regeringskansliet. Då undrar jag, vän av ordning: Blir alla beredningar i Regeringskansliet snart färdiga?
Magnus Jacobsson (KD):
Min fråga går till statsrådet Eneroth. Vi ser i dag hur flyget, järnvägen, åkerier och taxi - alla de branscherna - tappar i egen kraft. Det gäller både godssidan och personsidan. Det är minskande underlag. Detta påverkar näringslivet. Vi ser också att alla dessa näringar hänger ihop.
Oavsett om vi pratar om person eller gods används ofta flera olika transportslag. Näringslivet har i flera sammanhang, framför allt näringslivet som jobbar med transporter, efterfrågat en samlad strategi. Hittills har det skett enskilda åtgärder, exempelvis för flyg, och för en stund sedan efterfrågades en enskild åtgärd för järnväg.
Men det finns en önskan från näringslivet om att det ska tas ett samlat grepp. Då är min fråga: Kommer regeringen att ta ett samlat grepp om dessa viktiga frågor?
Magnus Jacobsson (KD):
Min fråga är övergripande och går därför till näringsminister Ibrahim Baylan. Det är med stor oro jag konstaterar att Kina håller Gui Minhai fängslad. Kina hotar enskilda ministrar när de är hos PEN-klubben för att dela ut Tucholskypriset. Kina har hotat KDU, och nu senast hotar Kina Ebba Busch.
Det är djupt oroande när ett annat land på det här sättet går in och lägger sig i hur vi jobbar i Sverige. Min fråga är därför: Vad ämnar regeringen göra för att stoppa Kinas alltmer aggressiva ton mot oss i Sverige?
Magnus Jacobsson (KD):
I min tidigare egenskap av kommunalråd har jag varit med och tecknat avtal med en stad i Kina; vi har haft utbildningssamarbeten mellan Uddevalla och Kunming. Vi har många företag i Västsverige som är beroende av Kina, och vi samarbetar med Kina och har haft respekt för Kina. Men det har skett någonting i den kinesiska nationen under de senaste åren som vi som politiker måste observera, och vi måste stå tillsammans.
Jag vill därför också påpeka att jag var noga med att visa att även ministrar har blivit hotade, precis som min partiledare. Därför är jag glad om regeringen är tydlig med att Kina faktiskt inte ska agera på ett olämpligt sätt mot oss i Sverige.
Magnus Jacobsson (KD):
Jag begärde egentligen ordet eftersom jag blev lite förvånad över ledamoten Lorentz Tovatts inlägg om att det han kallade högern - och där kände jag mig kanske apostroferad - inte har några egna förslag när det gäller bonus-malus.
Om vi kristdemokrater är en del av den samlade högern - det är i alla fall jag, och jag tycker att nästan alla andra är till vänster om mig - har åtminstone vi under en längre tid försökt lyfta fram idén om en ny bränsle- och fordonsbeskattning. Vi hade även ett seminarium om det på Gotland under förra årets vecka i Almedalen eftersom det inte blev någon i år. I vårt partis resonemang är dilemmat med bonus-malus att det är ett tillfälligt system.
Det behöver justeras med de saker vi i dag pekar på. Jag har stor respekt för att det faktiskt innebär fler köp. Jag sitter själv och funderar på om jag ska skaffa en elbil och så vidare. Vi måste skapa förutsättningar för andrahandsmarknaden. Men vi ser också det norska exemplet. När många köper en elektrifierad bil försvinner plötsligt skatteunderlaget för vägtransporter.
En elektrifierad bil tar inte mindre plats i trafiken än en diesel-, bensin- eller vätgasbil. Vi har alltså sagt att man måste vara ärlig mot medborgarna. Vi vill ha in en viss summa pengar för att kunna ha en fungerande infrastruktur. När vi pratar om en ny fordons- och bränslebeskattning vill vi alltså bland annat lösa problematiken med långsiktig finansiering. Men om den är digital, om den till viss del bygger på kilometer, går det att jobba även med tider.
Det går att jobba med vilket fordon det är, vilket bränsle det är och vilken tyngd det är och bygga skattesystemet digitalt så att betalningen gäller för när det används. Det skulle kunna leda till att exempelvis elektrifierade lastbilar kör ut matvaror och annat på kvällen i stället för på dagen, och minskar trycket i städer. Vi har alltså ett förslag.
Magnus Jacobsson (KD):
Tittar man på det vi har skrivit i våra motioner de två senaste åren ser man att vi har varit mycket noga med att formulera att det handlar om fler parametrar. Vi håller också med om analysen att det här är ett helt nytt sätt att tänka. Det har även lett till att vi har sagt att man först bör föra in det på lastbilssidan, framför allt utifrån integritetsperspektivet. Det är inte givet att jag hela tiden vill berätta var jag är bara för att jag har satt mig i en bil.
Å andra sidan tenderar de flesta att gå omkring med en eller två mobiltelefoner, en dator och mycket annat. Man kan alltså fundera på hur stor integritetsproblematiken egentligen är. Men lastbilar är redan i dag ofta kopplade till företaget. Man har redan den verkligheten. Med ett sådant system skulle vi också komma åt en del av de lastbilar som kör i landet på ett mindre korrekt sätt. Vi har gjort vad vi kan som parti.
Vi har kommit så långt vi kan i resonemanget. Vi har skrivit så mycket vi kan. Men vi måste erkänna att vi inte kommer särskilt mycket längre som parti. Vi har nämligen inte de utredningsresurserna. Vi har genomfört seminarier med forskare som har tittat på det. Om vi efter nästa val får förmånen att vara med i en regering tror vi att det är en typisk fråga som vi bör titta på. Under tiden har vi trängselskatter, och under tiden har vi bonus-malus. Men den behöver förbättras. Man skulle behöva ta ett nytt helhetsgrepp.
Det var egentligen det jag reagerade på, fru talman. Vi är tydliga med vår profil. Jag tycker att det är glädjande att höra att man vill elektrifiera. Det är glädjande att man vill ha biobränslen. Men det är lite bekymmersamt att man aldrig någonsin erkänner att det uppstår en brist. Trafikverket har precis släppt sina inriktningsmål och pekar på att den biomassa vi har inte kommer att räcka och på att det kommer att bli problem med elektrifieringen.
Om LKAB nu ska göra vätgas kommer det att krävas väldigt mycket energi som vi i dag inte har. Jag ser gärna elektrifiering, men då får vi nog behålla ett och annat kärnkraftverk.
Magnus Jacobsson (KD):
Jag vill börja med att tacka Lorentz Tovatt för detta nya begrepp - jag har faktiskt inte läst om det. Jag tycker att det var intressant. Jag är nog till och med benägen att hålla med om det rent teoretiskt utifrån mina kunskaper, som mer finns inom ekonomisk historia och historia i allmänhet, som är mitt ämne på universitetet. Det finns samtidigt positiva exempel som jag tror pekar i en annan riktning - åtminstone när jag satt i bänken och reflekterade. Ett exempel är fjärrvärmesystemet.
Jag tror inte att någon av oss skulle komma på tanken att bygga ett hus och sätta in en oljepanna, utan man kommer att ha el i olika varianter eller koppla upp sig mot kommunens fjärrvärmesystem. Detta har verkligen förändrat en hel marknad; det är verkligen en systemförändring.
Jag har haft förmånen, fru talman, att vid flera tillfällen debattera med Lorentz Tovatt, och jag upplever att vi båda, oavsett hur vi skär elefanten, har en ärlig och uppriktig tanke om att vi skulle vilja hitta system som gör att vi använder mindre resurser men ändå bevarar en fungerande välfärd.
Jag erkänner att vi har en gemensam fundering där. Från kristdemokratiskt håll handlar det egentligen om systemfrågorna. Jag tror faktiskt att det är sant att vi på individnivå tenderar att tänka på oss själva. Vi tenderar att välja det som är bra för vår egen plånbok; det är nog så vi människor fungerar.
Då kommer jag tillbaka till det som jag själv tog upp i mitt anförande: Skulle det kunna vara så att Miljöpartiet kan tänka sig att inom regeringen verkligen ta tag i detta med en variant av kilometerbeskattning? Det vi beskriver i vår motion och det jag nu talar om är en systemförändring som skulle kunna förändra trafikflöden genom att beskattning används på ett klokt sätt.
Magnus Jacobsson (KD):
Jag hade personligen inte förmånen att vara i riksdagen förra mandatperioden, utan då ägnade jag mig åt region- och kommunpolitik. Jag blir därför Lorentz Tovatt svaret skyldig när det gäller vad vi eventuellt sa eller inte sa vid det tillfället. Vad jag däremot vet är att vi internt i partiet i dag för ett samtal och har försökt att lyfta idéerna om kilometerskatt så långt vi förmår som ett parti som befinner sig i opposition.
Ska man gå från idé till verklighet måste man nog faktiskt vandra via regeringen och hela utredningsapparaten. Vi har lyssnat på olika forskare som har skrivit om detta, och vår upplevelse är att man borde kunna lyfta in de flesta styrande medel i ett nytt system. Detta bygger dock på att det är digitaliserat. Det största problem som vi själva har resonerat om är snarare integritetsfrågan.
En digitaliserad beskattning berättar vad det är för bil och vad den har för bränsle, och den låter skatten variera över tid. Den berättar var du befinner dig, vilket innebär att du faktiskt kan komma åt det problem som Centerpartiet tidigare lyfte fram - att man inte vill ha lägre skatt exempelvis i en stor stad där det finns alternativ. Vi har också det faktum att det kommer att bli alldeles för dyrt för ett samhälle att bygga infrastruktur som bygger på peak hour.
Vi måste bygga en infrastruktur som fungerar 24 timmar, och sedan vet vi att vi har vissa peaktider då det är trångt. Detta kommer vi aldrig ifrån i en stor stad. Men det skulle vi kunna göra med en digitalt styrande beskattning i kombination med exempelvis digitala hastighetskameror och mycket annat.
Vi har nog som parti kommit så långt vi kan. Därför är min fråga: Kan Miljöpartiet tänka sig att lyfta in det här i en seriös utredning om en eventuell framtida ny fordons- och bränslebeskattning? Det kanske är där vi skulle kunna hitta en kompromiss mellan partierna i den här kammaren.
Magnus Jacobsson (KD):
Jag tycker alltid att det är spännande att lyssna på Lorentz Tovatt i debatten och kan i all ödmjukhet konstatera att det här i kammaren just nu finns två före detta förbundsordförande för Kristdemokratiska ungdomsförbundet från 90-talet. Vi var båda aktiva i miljödebatten på 90-talet och drev linjen om skatteväxling.
Bonus-malus är en variant av skatteväxling, och som jag sa i mitt anförande är vi principiellt positiva till det. Men det finns saker i den modell vi har just nu som vi uppfattar som problem och som vi skulle önska att majoriteten tog med sig i sina funderingar. Vi tror, rätt eller fel, att en del väljer att gå via hybridbilen för att sedan gå till elbilen.
Med dessa nya förändringar försämrar vi för hybrid - det tror jag att vi är överens om - och vi förbättrar i någon mening för el. Som vi ser det riskerar detta att hindra denna kedja som vi båda önskar få till stånd. En annan fråga som vi brottas med gäller de lätta lastbilarna.
I systemet nu hamnar de i ett läge där de i någon mening räknas som tunga och dyra, men jämfört med andra lastbilar är de egentligen lätta och borde vara subventionerade. Det är alltså frågan om de ligger i rätt klass. Det är en fråga som vi har tagit upp i vår motion. Sedan har vi husbilarna, som är ett faktiskt problem. Det är klart att en husbil är tung, men den körs nästan inga mil över huvud taget. Där ligger vi i Sverige beskattningsvis på en helt unik nivå jämfört med övriga Europa.
Man kan naturligtvis tycka att en husbil bara är turistisk och inte nyttobaserad och så vidare, men detta att kunna ha semester har också med människors varande att göra. Dessa saker behöver man titta på, herr talman.
Magnus Jacobsson (KD):
Jag är mycket väl medveten om flera av de lanseringar som sker just nu. Jag och min fru har själva sålt en Toyota Landcruiser och funderar nu på att köpa en ren elbil. Den stora problematiken som flera här redan har tagit upp är laddstolpsproblematiken, även om den ligger lite vid sidan av ämnet.
Det handlar om känslan av avstånd och frågan om vi kan vara trygga med att det finns el när vi behöver den - hela diskussionen om laddstolpar, överföringskapacitet och hur vi skapar ett tryggt elsystem. Detta är en problematik som jag tror kommer att bli allt större, framför allt efter den här vintern.
I just den här frågan är vi, som jag uppfattar det, överens om att vi önskar en annan mix. Men när jag och min hustru har tittat på detta har själva infrastrukturen runt omkring varit en av våra bromsar, blockeringar och frustrationer. Låt mig återkomma till en annan sak som jag tog upp i mitt tal.
I till exempel Norge har man varit oerhört framgångsrik, och andelen elektrifierade fordon har ökat kraftigt, och så märker man att skatterna inte kommer in. Skattesystemet bygger ju egentligen på att man betalar ett slags kilometerskatt, fast den betalas vid pump. Den som kör mycket betalar för många kilometer, medan den som kör lite betalar mindre. Detta behöver vi också titta på. Från kristdemokratiskt håll har vi vid flera tillfällen försökt lyfta fram detta.
Vi har tagit upp det i två eller tre motioner redan. Det är inte bara bonus-malus man behöver titta på, så att mixen hamnar rätt - vi upplever tyvärr att den hamnar fel nu - utan man behöver också ha en infrastruktur, man behöver ha el, och man behöver ha en framtida mer rättvis beskattning. Vi är inte nöjda med det som regeringen levererar just nu.