Thomas Östros (S):
Jag delar Riksrevisionens syn på brister i betygssättningen. Det har också varit min ingång i skolpolitiken sedan jag fick ansvar för den att stärka den nationella kvalitetsgranskningen. Där ingår också att stärka granskningen av betygssättningen.
Jag häpnar när jag tittar på hur det gick till när man införde det nya betygssystemet, det som den borgerliga regeringen arbetade med, inte relativa betyg utan betyg satta efter kunskapsmålen. Man tog inte alls på allvar, tycker jag, de insatser som måste göras nationellt för att få ett sådant betygssystem att fungera. Nu har vi börjat få i gång insatserna sedan vi bildade det nya Skolverket.
De lade en handlingsplan redan flera månader innan Riksrevisionen kom med sina förslag och som låg väl i linje med Riksrevisionen. Det är rätt väg att gå, att stärka kommentarmaterialet och att stärka stödet till lärarna att göra sin betygssättning bra.
Vi har sedan flera år tillbaka en vidareutbildning för att stärka lärarnas möjligheter att klara av en betygssättning på rättvis grund och, vilket inte är minst viktigt, vi kommer vid de inspektioner som görs från statens sida via Skolverket också att följa upp betygssättningen. Det tror jag är ett mycket verksamt instrument att se till att få ökad rättvisa i betygssättningen.
Det är naturligtvis lätt för mig att kritisera både Ulf Nilsson och andra för att inte ha drivit den frågan tillräckligt mycket tidigare. Nu gäller det att se till att det blir en verksam förändring. Jag tror också att nationella prov är ett sätt att se till att få ett betygssystem som strävar mot jämförbarhet och likvärdighet. Sverige är ju tämligen unikt på det området. Det märker jag när jag träffar mina kolleger inom OECD.
Vi har en större ambition än de flesta andra länder att ha nationella prov. I Norge inför man försiktigt någonting liknande om något år. I Danmark för man diskussioner om huruvida man skulle kunna tänka sig ha något sådant. Här har vi en lång tradition av det. Det innebär att man får en värdemätare av hur betygssättningen ser ut.
Jag utgår ifrån att ett tufft och aktivt skolverk snabbt är framme och påpekar om man ser väldigt stora och svårförståeliga avvikelser mellan resultat i nationella prov och betygssättningen i en kommun. Så måste det vara. Jag är öppen för en diskussion om huruvida det behövs fler nationella prov. Det ser jag mer som en professionell fråga, inte som en fråga av politisk brännhet valör. Den frågan bereds nu.
Vi har diskussioner med våra myndigheter och med professionella för att se om det är en väg att komma framåt. De nationella prov vi har i Sverige har ju varit så skickligt utformade att de också har bidragit till pedagogisk utveckling. Det ska vi vara stolta över. Vi är tämligen världsunika i att ha nationella prov som inte bara försöker bedöma det enklaste utan verkligen försöker fånga vad våra ungdomar har tillägnat sig för färdigheter och kunskaper.
Rättvis betygssättning är en grundläggande fråga för trovärdigheten, särskilt när betyg sedan används som ett urvalsinstrument till högre utbildning. Det är därför oerhört viktigt att vi arbetar starkt nationellt med inspektion och med stöd till lärarna för att se till att få ökad rättvisa och likvärdighet.