KBLab/rixvox huggingface dataset:
Maria Ferm (MP):
Det stämmer att det finns en fundamental skillnad mellan de prioriteringar som Sverigedemokraterna gör och de prioriteringar som andra partier gör, även om också de ser väldigt olika ut. Sverigedemokraterna vill lägga resurserna på att skicka tillbaka de personer som lyckats ta sig till Sverige.
De som kämpat för sina liv, som riskerat sina liv när de satt sig i undermåliga båtar för att ta sig över Medelhavet och trots allt lyckats komma hit och äntligen fått känna vad trygghet innebär, dem vill Sverigedemokraterna prioritera att skicka tillbaka. Det är där de vill lägga resurserna. Det tycker vi är en helt felaktig prioritering.
Vi tycker att det också är en felaktig prioritering att EU lägger oerhört stora resurser på att stänga ute människor snarare än på att satsa på livräddning och på att skapa lagliga vägar in för asylsökande. I dag går stora resurser till att bygga upp en mur runt Europa och till att försöka förhindra att människor över huvud taget lyckas ta sig in.
Det är såklart resurser som man i större utsträckning hade kunnat lägga på katastrofhjälp eller på att förbättra flyktingmottagandet runt om i Europa. En av många framtidsfrågor är att säkerställa ett gott mottagande i alla Europas länder, att säkerställa att alla bidrar solidariskt till ett bättre flyktingmottagande än det som vi ser i dag.
Maria Ferm (MP):
Vi debatterar alltså socialförsäkringsutskottets betänkande 10 om en utlänningsdatalag. Behovet av en ny lagstiftning är en konsekvens av att en ny lydelse av 2 kap. 6 § regeringsformen trädde i kraft 2011.
Bestämmelsen innebär att enskilda är skyddade mot åtgärder från det allmänna som innefattar betydande intrång i den personliga integriteten om det görs utan samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den enskildes personliga förhållanden. Enligt regeringen innebär den nya lydelsen av bestämmelsen sammantaget med bestämmelsen i 2 kap. 20 § regeringsformen att åtgärder som innebär betydande intrång i den personliga integriteten måste regleras i lag.
Regeringens förslag innebär att det införs en ny lag om behandling av personuppgifter i verksamhet som Migrationsverket, Polismyndigheten och utlandsmyndigheterna bedriver enligt utlännings- och medborgarskapslagstiftningen: utlänningsdatalagen. Det finns alltså ett behov av en ny reglering, och det är positivt att regeringen strävar efter att skapa en teknikneutral och flexibel lagstiftning och samtidigt värnar om den personliga integriteten.
Det har alltså varit viktigt att hitta en balans mellan myndigheternas behov av att behandla personuppgifter på ett effektivt och ändamålsenligt sätt och skyddet för den personliga integriteten. Det är av stor vikt, inte minst av integritetsskyddsskäl, att den närmare omfattningen av direktåtkomsten regleras så precist som möjligt.
I likhet med justitieutskottet delar vi bedömningen att det kan vara både svårt och opraktiskt att specificera vilka uppgifter som ska få behandlas. Regeringen bedömer att de närmare bestämmelserna om för vilket syfte direktåtkomst ska medges därför bör regleras i förordning och inte i lag. Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet.
Maria Ferm (MP):
Sverige har en asylprocess som är rättssäker. Det innebär att man lämnar in en ansökan om asyl. Sedan är det Migrationsverket och även domstolar som fattar beslut om den asylansökan, baserat på den lagstiftning som vi i Sveriges riksdag fattar beslut om. Det är en ordning som fungerar mycket bra och som innebär att de som bedöms ha skyddsskäl får uppehållstillstånd i Sverige, och de som inte bedöms ha skyddsskäl får lämna landet.
Det är en ordning som Miljöpartiet står bakom och som innebär att vi inte ska spekulera i vilka som antas få asyl eller inte. Det är någonting som kommer att avgöras i sinom tid av Migrationsverket och av domstolarna.
Maria Ferm (MP):
Det finns, som sagt, en process. Den innebär att man lämnar in en ansökan om asyl. Sedan bedöms det om man har rätt att få sin asylansökan beviljad eller inte. I det fall som man inte får sin asylansökan beviljad ska man lämna landet. Det är någonting som i de allra flesta fall sker frivilligt. En majoritet av de personer som får avslag på sina asylansökningar lämnar alltså landet frivilligt. I andra fall är det polisen som hjälper till.
Det är jätteviktigt att det fungerar på ett så effektivt sätt som möjligt. Det här är också någonting som både den här och tidigare regeringar under en lång tid har prioriterat. Men när det gäller svårigheter att avvisa människor är det ganska mycket som ligger utanför staten Sveriges kontroll. Mycket handlar om att personer kanske kommer från länder som helt enkelt inte erkänner dem som medborgare.
Då går det inte att återvända dit. Det kan vara så att de inte har korrekta passhandlingar. Då är det heller inte möjligt att genomföra avvisningarna. Det kan också vara så att det är för osäkert och för farligt att avvisa människor. Det innebär att de blir kvar i Sverige. Det är viktigt att både Migrationsverket och polisen arbetar med återvändandearbete, främst frivilligt men i de fall det behövs även med tvång.
Samtidigt är det viktigt att inse att vi lever i en väldigt farlig och otrygg värld. Många människor kommer kanske inte att kunna återvända på grund av saker som ligger utanför staten Sveriges kontroll. Då kanske vi bör ha lite större fokus på att säkerställa att vi kan ge personer som får stanna i landet en god etablering och en möjlighet att komma in i samhället och på arbetsmarknaden. Där lyser tyvärr Sverigedemokraternas förslag med sin frånvaro.
Maria Ferm (MP):
Tack, Christina Höj Larsen, för frågan! Jag tycker att det är en väldigt viktig fråga, för det här är en väldigt speciell lagstiftning som är tillfällig och långtgående.
Det finns absolut partier i den här kammaren som vill gå längre eller som vill permanenta den här lagstiftningen, och då är det viktigt att vi andra partier som inte vill se den utvecklingen också arbetar för att den ska bli så tillfällig som möjligt. Själva konstruktionen av lagstiftningen innebär att den upphävs automatiskt efter tre år.
För att någonting skulle kunna förlängas krävs det ett aktivt riksdagsbeslut. Det innebär också att vi har en kontrollstation efter två år för att se över om det fortsatt finns ett behov av lagstiftningen.
Vi från Miljöpartiet har varit tydliga med att vi kommer att arbeta så hårt vi kan med att säkerställa att Sverige ska kunna återgå till en situation där vi återigen kan bedriva en politik som är mer långtgående medmänskligt än vad de internationella konventionerna kräver av oss.
Då handlar det såklart också om att arbeta med att få till ett samhälleligt stöd för att så snabbt som möjligt återgå till en mer human politik. Där handlar det både om hur vi debatterar de här frågorna i samhället och om att vi behöver visa att vi kan klara av den här situationen. Vi kan stärka kapaciteten i mottagandet och förbättra etableringen. Vi har gjort det förut, och vi kommer att kunna göra det igen.
Detta tror jag också är väldigt avgörande för att så snabbt som möjligt kunna återgå till en mer human migrationspolitik.
Maria Ferm (MP):
Jag vill vara tydlig med att det är hela regeringens ambition att återgå till en mer human migrationslagstiftning. Det här är ett beslut som inte var lätt för någon av oss. Situationen i höstas handlade bland annat om att vi såg stora problem i mottagningssystemen, problem som kanske inte var helt och hållet nya utan snarare blev mer akuta när det kom väldigt många människor under en lång tid.
Det handlade också om situationen i EU, där väldigt få EU-länder tog det ansvar som de borde ha tagit. Därför såg vi ett behov av att under en begränsad tid genomföra den här förändringen.
Det handlar inte om att gå i en riktning och ta steg för steg åt det hållet, utan det handlar snarare om att under en begränsad tid genomföra förändringar som innebär att vi kan fokusera mer på att stärka kapaciteten i mottagandet och förbättra etableringen. Det tydliga målet är att återgå till en mer human migrationspolitik. Det är de stegen vi behöver ta.
Det är den rösten som Sverige behöver vara i EU. Det här är inte en debatt som har lagt sig på något sätt, utan det är oerhört viktigt att Sverige fortsätter att vara en pådrivande röst för att fler EU-länder ska ta ansvar för att värna asylrätten. Det är också det som Sverige för fram i den typen av diskussioner. Sverige är också det land som driver på för att skapa lagliga vägar för människor på flykt.
Det är någonting som vi behöver fortsätta ta strid för i debatten, för det är också en del av vilket slags samhälle som kommer efter det här. Vi behöver ta steg åt ett mer humant håll.
Maria Ferm (MP):
Sverige tog under förra året emot över 160 000 personer som flytt från krig och förföljelse. Att ge de här människorna en god start i vårt land är en stor och viktig uppgift. Regeringen har inlett ett nytt samhällsbygge för att höja kapaciteten i mottagandet och tidigt ge människor en möjlighet att etablera sig i samhället.
Det som förenar alla oss invånare är byggandet av Sveriges gemensamma framtid - byggandet av en framtid som är mänsklig och inkluderande och ett samhälle där alla har samma rättigheter och skyldigheter. Därför vill jag fråga statsministern vilka åtgärder som regeringen vidtar för att höja kapaciteten och skapa en bättre etablering.
Maria Ferm (MP):
Just nu pågår intensiva diskussioner i EU när det gäller migration och krisen för flyktingarna. Människor är fortsatt tvungna att fly, och så länge det inte finns legala alternativ kommer de livsfarliga resorna över Medelhavet att fortsätta. I dag drunknade ytterligare fem personer, varav en var ett tremånaders spädbarn.
Statsministern höll ett tal i Strasbourg i går, och mina gröna kollegor från olika länder uttryckte hur bra det var att statsministern pratade om att alla länder måste ta ett gemensamt ansvar och att asylrätten ska värnas. Det förslag som nu diskuteras om situationen i Grekland och Turkiet ser jag dock med oro på. Därför är jag oerhört glad att statsministern tydligt drivit på för att respektera internationell rätt och rätten till en individuell prövning.
Min fråga är: Hur kommer statsministern framöver att arbeta för att säkra att asylrätten värnas i en tid som denna?
Maria Ferm (MP):
Under dagens debatt har det förts fram flera perspektiv och förslag på hur arbetsmarknaden kan komma att inkludera fler. Det är en av vår tids stora uppgifter att ge möjligheter för människor att skapa sig en framtid i vårt land och på så sätt stärka Sverige som land och ta vårt ansvar för människor som flytt krig och förföljelse.
Men vi får inte glömma att rasism och främlingsfientlighet fortsatt är ett samhällsproblem som begränsar individers möjligheter att förverkliga sig själva och känna sig inkluderade i samhället. Regeringens satsning på att både motverka och förebygga olika former av rasism utgör en central hörnsten i hur vi kan inkludera fler människor på den svenska arbetsmarknaden och i samhället i stort. Öppenhet mot omvärlden har historiskt sett gynnat Sverige.
Sverige har växt med människors driftighet, instinkt och förmåga att omsätta sina idéer och sina ideal i en vilja att skapa ett bättre liv för sig själva, sina nära och samhället i stort. Sveriges ekonomi kan växa om vi tar till vara nyanländas kompetenser. Jag vill tacka Liberalerna som tog initiativ till den här debatten och även rikta ett tack till alla partier som har medverkat och pratat om den här viktiga frågan.
Maria Ferm (MP):
Regeringen har satt upp ambitionen att Sverige ska bli ett av världens första fossilfria välfärdsländer. En omställning av transportsektorn för att bryta fossilberoendet och minska utsläppen är såväl nödvändig som möjlig. I takt med att utsläppen av klimatgaser minskar i andra sektorer blir utvecklingen inom transportsektorn alltmer avgörande för våra möjligheter att hantera klimatutmaningen.
En tredjedel av de nationella utsläppen av växthusgaser kommer i dag från transporter. 80 procent av bränslet är fortfarande fossilt. Det sker nu en snabb teknikutveckling, och marknaden för fossilfria alternativ växer. Här har Sverige både miljömässiga och ekonomiska fördelar av att ligga i framkant. Därför vill jag fråga statsministern hur vägen till en fossilfri transportsektor i Sverige ser ut.
Maria Ferm (MP):
Regeringen vill bygga Sverige starkare genom det hållbara samhällsbygget. Det är ett samhällsbygge som adresserar de problem som utsattheten har sin grund i. Vi satsar på jobben genom utbildningskontrakt, extra tjänster i välfärden, traineejobb, utvidgad vuxenutbildning, snabbspår för nyanlända och validering så att människor snabbare kan komma in i samhället och börja arbeta.
Vi satsar på skolan genom att höja läraryrkets status och se till att det finns fler vuxna i klassrummen. Särskilda skolor får det stöd som krävs för att vända resultaten. Vi gör en historisk satsning på ökat bostadsbyggande för att möta bostadsbristen, och vi satsar på förbättrade utemiljöer i socioekonomiskt utsatta områden. Vi satsar på extra pengar till välfärden i kommunerna.
Detta är bara några av de reformer vi gör, och det är satsningar som långsiktigt stärker Sverige. De skapar förutsättningar för ökad delaktighet och möjlighet för alla att bidra i samhällsbygget. Det motverkar utanförskap och gör att Sverige håller ihop, och det är bara så vi långsiktigt kan minska utsattheten.
Ökad trygghet behövs även genom att rättsvårdande myndigheter har de resurser som krävs, men också genom åtgärder som bättre upplysta torg och särskilda satsningar på våldsutsatta kvinnor.
Ska vi få till riktiga förändringar handlar det dock i första hand om att öka arbetskraftsdeltagandet, göra skolorna bättre och stärka de företag, organisationer och lokala initiativ som finns och gör viktiga insatser i dessa områden. Bara när vi gör det gör vi människor stoltare över sin plats och det ställe de bor på, och så kan vi göra de boendes märke till en medalj.
År 2013 kom det av Svenskt Näringsliv grundade Reforminstitutet med en rapport om invandring och sociala problem. Man konstaterade att de så kallade integrationsproblem som vanligtvis förknippas med invandrartäta orter är minst lika vanliga i orter med väldigt få invandrare.
Av de fem sämsta orterna i indexet över en sammanvägning av resultaten vad gäller skola, arbetslöshet, hälsa, pengar och andra utanförskapsfaktorer har nämligen fyra exceptionellt få invandrare. De 20 sämsta orterna i indexet hade färre invandrare än snittet. Rapporten tar till exempel upp Munkfors, där 35 procent av ungdomarna är arbetslösa.
I Töreboda har 21 procent av befolkningen betalningsförelägganden från kronofogden, och i Ragunda arbetar eller studerar så lite som var femte vuxen i arbetsför ålder.
Fokuserar vi bara på det som skiljer så kallade utsatta stadsdelar från majoritetssamhället sviker vi alla de unga som är arbetslösa i Bräcke, Storfors eller Överkalix, de 44 procent som har hoppat av gymnasiet i Essunga eller de 15 procent som är förtidspensionerade i Söderhamn. Vi måste arbeta mot fördomar och stigmatisering och för att skapa framtidstro och sammanhållning i hela Sverige.
Maria Ferm (MP):
Jag vill ägna mitt sista anförande åt att belysa ett område och ett problem som finns överallt i vårt samhälle men som ofta drabbar människor som på ett eller annat sätt avviker från normen. Det är en begränsande kraft som håller tillbaka människor i deras strävande efter att vara delaktiga i samhället, bidra och förverkliga sina drömmar.
Det är något som ger upphov till en stor känsla av orättvisa hos den som utsätts för det, och det får enorma konsekvenser för enskilda och samhället. Diskriminering, rasism och främlingsfientlighet är problem som begränsar individen och befäster orättvisor i samhället. Den som inte kan få en bostad eller inte ens bli kallad till arbetsintervju för att hen har ett efternamn från en annan världsdel förlorar framtidstro och tillit till samhället.
Ska vi bekämpa den utsatthet som många har pratat om här i dag måste vi bekämpa diskriminering. Det gläder mig därför att regeringen tar ett aktivt grepp om den här frågan genom konkreta satsningar på att motverka rasism och diskriminering. Det handlar om ökade resurser till Diskrimineringsombudsmannen, framtagande av en handlingsplan mot rasism och hatbrott samt en satsning på kultur och ett stärkt civilsamhälle.
Det är viktiga satsningar för ett Sverige som håller ihop. Det är bara genom att hålla ihop som vi kan minska utsattheten. Det har framkommit flera kloka och konstruktiva förslag om hur man kan vidta ytterligare åtgärder för att säkerställa att polisen kan arbeta på ett fungerande sätt.
Vi behöver se till att polisen har tillräckligt med resurser och rätt arbetsmetoder och att påföljderna är ändamålsenliga. Slutligen vill jag tacka Liberalerna som tagit initiativ till denna viktiga debatt. Stort tack till alla partier som har deltagit!
Maria Ferm (MP):
Tack, Christian, för väldigt många olika frågor, som alla är intressanta! När det gäller vår syn på vad som behövs både arbetsmarknadsmässigt och utbildningsmässigt för att människor ska komma i arbete är svaret att det behövs väldigt många olika åtgärder, eftersom människor som kommer till Sverige har väldigt många olika bakgrunder. Vissa kommer hit med en hög utbildning, och andra kommer hit med viss utbildning.
Ytterligare andra som kommer hit har inte studerat över huvud taget tidigare och är kanske i medelåldern. Då kan man kanske inte förvänta sig att de kan utbilda sig igenom detta. Vi behöver därför se till att det även finns snabba vägar in på arbetsmarknaden. Redan i dag har vi olika sätt, till exempel traineetjänster, extratjänster i välfärden och moderna beredskapsjobb. Det handlar helt enkelt om åtgärder av olika slag.
Christian Holm Barenfeld nämnde själv snabbspåren. Det finns ett tjugotal snabbspår till bristyrken. Vi har även sett till att inrätta ett snabbspår till företagande. Många som kommer hit har företagarbakgrund och har drivit ett eget företag i hemlandet. Vi kan inte förvänta oss att alla ska bli anställda, utan det måste finnas olika sätt att starta upp här i Sverige. Vi har vidare gjort en historisk satsning på utbildning. Detta är väldigt viktigt för många av dem som kommer hit.
De behöver dessutom kunna validera sin utbildning och sina faktiska kunskaper. Det handlar om lite av varje. Jag tycker att det vore bra om vi kunde genomföra den förändring som gör att fler asylsökande kan arbeta från dag ett. Detta tror jag att Moderaterna tidigare har ställt sig positiva till. Frågan om arbetskraftsinvandring får jag återkomma till i min nästa replik.
Maria Ferm (MP):
Låt mig börja med arbetskraftsinvandringen. Miljöpartiet har under lång tid tyckt att det regelverk som vi har är bra och värdefullt. Människor som får erbjudande om arbete här ska kunna komma hit och arbeta, under förutsättning att de får lika goda villkor som andra människor som arbetar i Sverige har.
Det är företagen som bäst kan bedöma behovet av arbetskraft, men de måste såklart först annonsera ut det i Sverige och i EU innan de söker arbetskraft utifrån. Denna hållning har vi fortfarande, och vi tycker att regelverket är viktigt.
Att många människor som under lång tid har arbetat här skickas ut eller blir av med sina uppehållstillstånd på grund av att arbetsgivaren exempelvis har begått mindre fel, missat att betala in någon försäkring ett antal år tidigare eller liknande är ett jätteproblem. Detta vill vi rätta till, för även det här är en viktig fråga.
Det blir väldigt märkligt om enskilda individer ska drabbas för ett mindre misstag från arbetsgivarens sida som kanske har skett för länge sedan. Jag delar inte bedömningen att regeringens politik för utbildning och arbetsmarknad endast består av utbildning, utbildning och utbildning. Tvärtom utgörs den av en hel palett av olika åtgärder.
Det handlar om att försöka underlätta för människor att snabbt komma in på arbetsmarknaden. Detta gäller även de som inte har någon utbildning och som kanske snarare behöver snabbkvalificerande tjänster än utbildning. Men vi ska även satsa på utbildning. Det handlar om en kombination av dessa båda saker. Det centrala är att se att alla är individer och att olika insatser behövs eftersom det handlar om olika människor.
Maria Ferm (MP):
Tack, Annika Qarlsson, för frågorna! Vad gäller praktik för asylsökande är vi inne i ganska stora förändringar. När det för bara några år sedan kom väldigt många under kort tid blev handläggningstiderna långa, och det blev än mer centralt att människor hade en sysselsättning under asyltiden och inte gick sysslolösa och hamnade i passivitet. Annars hade vägen till arbetsmarknaden blivit ännu längre.
Det fanns även andra insatser såsom svenskundervisning på asylboendet. Nu ser vi att handläggningstiderna kommer att kortas rejält. Möjligheten till praktik eller att Migrationsverket har hand om detta kommer att ändras under det kommande halvåret. Det blev visserligen även en förändring vid årsskiftet. I sommar kommer dock denna möjlighet att löpa ut.
Vi beräknar att handläggningstiderna på Migrationsverket kommer att vara mycket kortare efter det. Då är behovet av att praktisera inte lika väsentligt, utan man kommer i stället snabbt in i etableringsuppdraget. Vi har snarare satsat på hur man kan underlätta för fler asylsökande att arbeta direkt. Det handlar exempelvis om att se över avräkningarna mot dagersättningen, som gör att det inte är lönsamt att arbeta.
Vi ska även se över samordningsnumren för att möjligheterna att öppna bankkonto ska bli bättre. Vi ser över rätten att få AT-UND och de krav som finns för detta. Jag vet dock inte om rätt lösning är att helt ta bort det, men vi måste se hur vi kan underlätta för så många som möjligt att kunna arbeta direkt under asyltiden. Vårt fokus har alltså varit på detta.
Vad avser spårbyte sänktes tiden från sex till fyra månader under den förra mandatperioden. Det är lättare att byta spår nu. Förslagen är intressanta, men jag känner inte till att något sådant arbete pågår.
Maria Ferm (MP):
Att människor tvingas flytta till nya boenden och att man stänger ned boenden runt om i Sverige innebär en stor förändring. Det är en väldigt stor fråga. Det handlar i stor utsträckning om att det kom oerhört många människor på kort tid 2015.
Då behövde man öppna många boenden, även akutboenden, och tränga in människor i boenden som inte var så himla bra, men göra det snabbt, så att människor fick tak över huvudet. Migrationsverket klarade också att ge alla människor tak över huvudet i den svåra situation som rådde. Antalet asylsökande har nu minskat kraftigt i Sverige och Europa.
Då kan vi inte från statens håll ha en massa tomma boenden runt om i Sverige. Det kostar pengar, och det finns inget sätt att försvara det. Dessutom finns lagen om offentlig upphandling, som styr vilka boenden man ska stänga beroende på vilka boenden man har upphandlat och när. Det Migrationsverket försöker göra är att stänga boenden mellan terminerna, så att man inte rycker upp barnen mitt i terminen när de går i skolan. Man har stängt akutboenden och de boenden där människor tidigare varit tvungna att tränga ihop sig.
Men precis som Annika Qarlsson är jag orolig för vad det här gör, dels med personerna som behöver flytta - det är önskvärt att de i så stor utsträckning som möjligt ska kunna bo kvar i samma kommuner, inte behöva flytta så långt och så vidare - dels med civilsamhället.
Det var så pass många som gav sitt allt under den hösten och kände att staten inte riktigt fanns där och som kanske också nu känner att staten inte tar ansvar. Jag tror verkligen att man behöver ta det på allvar och se vad man kan göra för att inte den känslan ska finnas och för att man ska kunna ta hand om det engagemanget, så att det inte försvinner.