KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mikael Damberg (S):
Interpellanten och jag är fullständigt överens om att vi måste se till att detta inte kan hända igen. Det ansvaret ligger på Regeringskansliet. Jag har vid flera tillfällen under debatten framhållit att man har haft en dialog, man har ställt krav och det har vidtagits åtgärder.
Däremot är jag lite överraskad över att interpellanten fortsätter att ställa detaljerade frågor om processer och rutiner i ett läge där svaret på de frågorna kan omfattas av försvarssekretess, affärssekretess och i vissa delar förundersökningssekretess.
Vi har inget intresse av att röja dessa uppgifter i en tv-sänd interpellationsdebatt eftersom detta ytterst är ett säkerhetsarbete som vi måste ta på väldigt stort allvar. Vi har diskuterat en väldigt viktig fråga. Det har vidtagits åtgärder, och detta ska inte inträffa igen.
Mikael Damberg (S):
Sten Bergheden har frågat mig vilka konsekvenser som jag anser att propositionen om vapenmagasin får för landets jägare och sportskyttar. Han har även frågat mig vilka konsekvenser och ökade kostnader förslaget får för Polismyndigheten när det gäller att handlägga, tillståndspröva och kontrollera landets jägares och sportskyttars magasininnehav och ansökningar.
Regeringens förslag om reglering av vapenmagasin innebär att den som har tillstånd eller rätt att inneha ett visst vapen för skjutning fritt får inneha ett eller flera löstagbara magasin till vapnet. Det får de ha så länge magasinen är avsedda för samma ändamål som vapentillståndet eller rätten att inneha vapnet. Förslaget berör därför i praktiken inte våra ansvarstagande jägare och sportskyttar.
De har givetvis tillstånd för sina skjutvapen och kommer även fortsättningsvis att kunna träna med sina vapen och använda de magasin som är avsedda för jakt och målskytte utan att behöva ansöka om tillstånd för magasinen. Förslaget kommer därför främst att beröra museer och enskilda samlare, som kommer att behöva söka tillstånd för att få inneha vapenmagasin. En ansökan kommer att behöva fyllas i och skickas in till Polismyndigheten.
Eftersom det endast är ett begränsat antal magasin som kommer att kräva tillstånd har Polismyndigheten gjort bedömningen att den nya regleringen i princip inte kommer att innebära någon större arbetsbelastning för myndigheten. Den något större administrativa börda som förslaget innebär för framför allt museer och enskilda samlare av vapenmagasin måste ställas mot det starka intresset av att begränsa tillgången till vapenmagasin i kriminella miljöer. Vi är i ett läge med en allvarlig gängbrottslighet, och vi måste göra allt vi kan för att stoppa skjutningarna.
Polismyndigheten efterfrågar en reglering av vapenmagasin och anser att en sådan reglering på ett tydligt sätt skulle förbättra polisens möjligheter att stoppa illegalt användande av skjutvapen i Sverige. För regeringen är kampen mot gängskjutningar av högsta prioritet, och vi väljer att lyssna på polisen.
Mikael Damberg (S):
Jag upprepar: Förslaget handlar om att komma åt de gängkriminella som saknar vapenlicens i dag. De vet exakt hur lagstiftningen fungerar. I dag är det fullt lagligt att äga och inneha hur många vapenmagasin som helst. I kriminella miljöer vet man att man ganska säkert kan förvara vapenmagasinet skilt från ammunitionen och vapnet. Då har de ofta magasinen hemma.
Kan polisen då inte koppla dem till någon brottslig användning har polisen i dag inte möjlighet att ta vapenmagasin i beslag. Det är ju fullständigt orimligt! Detta har polisen påtalat i två skrivelser till regeringen.
Ansvarig för Operation Rimfrost i Malmö, polischefen, har sagt att om man fick igenom denna lagstiftning skulle det underlätta arbetet med att komma åt de gängkriminella. Moderaterna underkänner polisens begäran.
Detta är inte vår idé, utan det är polisen som har sagt att de skulle vilja göra så här för att också kunna sätta gängkriminella i fängelse om de har vapenmagasin. Nu påstår Sten Bergheden - jag tror att han sa det fyra gånger under sitt inlägg - att detta drabbar hundratusentals laglydiga sportskyttar och jägare. På vilket sätt drabbar det dem?
Sportskyttar och jägare är i dag vana vid att använda sin ammunition - eller hur? På samma sätt reglerar vi vapenmagasin. Har man ett vapen har man rätt att ha ammunition till det - för att använda det, för att öva och för att tävla. På samma sätt är förslaget uppbyggt kring vapenmagasin. Om vi har en reglering av detta kan vi sätta åt de kriminella. Annars kan vi inte göra det.
Jag förstår fortfarande inte varför Moderaterna väljer att slå dövörat till och säga nej till polisens förslag, som redan till sommaren skulle kunna ha betydelse för polisens arbete mot gängkriminella och skjutningar i Sverige.
Jag avslutar med att ställa en fråga: På vilket sätt försvårar detta för jägare och sportskyttar när man får ha hur många magasin man vill på samma sätt som man har ammunition till sitt gevär?
Mikael Damberg (S):
Sten Bergheden kommer med vilseledande uppgifter i den här debatten. EU-direktivet går ju ut på att reglera de stora vapenmagasinen. Det måste göras. Det är inte frivilligt. Det är ett direktiv som måste implementeras i alla EU:s medlemsstater. Finland har gjort det. Danmark har gjort det. Det här kommer Sverige inte undan. Det är inte sant att EU-direktivet inte talar om att reglera magasin.
Det är sant att det inte finns någon formell definition i lagtexten. Det finns ingen formell definition i EU-direktivet som vi måste implementera. Det finns ingen definition av "kniv" i den svenska knivlagen heller, men den används ändå för att sätta dit dem som använder kniv i brottsliga syften. Lagrådet hade inte någon synpunkt på att det skulle definieras i lagstiftningen. Vi skulle skriva om det, och det har vi gjort. Då är det så att om det är ett vapenmagasin som kan användas som ett vapenmagasin, då är det ett vapenmagasin.
Svårare än så är det inte. För att återgå till grundfrågan: Polisen har i två omgångar begärt av oss att få ett förtydligande av lagstiftningen så att man faktiskt kommer åt de gängkriminella. Det måste vi försöka ge dem svar på, och då borde vi komma framåt tillsammans. Vi har utformat lagstiftningen så att vi hanterar vapenmagasin på samma sätt som vi hanterar ammunition. Sportskyttar och jägare är fullt förtrogna med hur man använder ammunition, så det är inte ett problem.
Har man alltså vapenmagasin - ammunition - till sitt vapen har man rätt att jaga, träna, tävla och öva. Du får ha hur många magasin du vill.
Om du däremot har ett samlarföremål - något helt annat, till exempel en kulspruta - och har ett magasin till det är det klart att du måste ha tillstånd. Då måste du ansöka om det. Detta är fullt rimligt i Sverige i dag.
Mikael Damberg (S):
Marléne Lund Kopparklint har frågat mig hur jag ska se till att jägare även fortsättningsvis kan mängdträna och tävla med sina bössor om meningen med ordet ändamål förs in i lagtexten. Hon har även frågat mig om min avsikt är att tillståndspliktsbelägga alla behållare som är ämnade att innehålla ammunition. Det är angeläget att landets jägare kan fortsätta med sin skytteträning. Regeringens proposition om reglering av vapenmagasin kommer inte att försämra jägarnas möjlighet att öva eller tävla med sina vapen.
I regeringens proposition föreslås att den som har tillstånd eller rätt att inneha ett vapen för skjutning inte behöver söka tillstånd för att inneha löstagbara magasin till vapnet så länge magasinet är avsett för samma ändamål som tillståndet eller rätten att inneha vapnet. En jägares rätt att använda sina skjutvapen för jakt innefattar även en rätt att använda vapnet för övning eller tävling.
Regeringens förslag innebär att en jägare inte kommer att behöva söka tillstånd för vare sig löstagbara magasin som är avsedda för jakt eller magasin som är avsedda för övning eller tävling. Propositionen kommer därför i praktiken inte att beröra våra ansvarstagande jägare och sportskyttar. De kommer även fortsättningsvis att fritt kunna inneha de magasin de behöver till jakt, sportskytte, övning eller tävling.
Som framgår av mitt svar från debatten som hölls i december kommer vapenlagen att vara tillämplig om ett löstagbart magasin är komplett och fungerande. Magasin som innehas av staten, till exempel Försvarsmakten, omfattas dock inte av regleringen.
Mikael Damberg (S):
Det här är en surrealistisk debatt. Poängen med att ha en reglering gällande vapenmagasin är att de kriminella inte har tillstånd. Och eftersom de inte har tillstånd kan de riskera att åka i fängelse. Polisen vill ha detta och kan få det redan till sommaren.
För att man inte ska behöva ansöka om tillstånd har vi undantagit de vapenmagasin som jägare och sportskyttar har till de vapen de har tillstånd för och så länge de är avsedda för samma ändamål som tillståndet eller - nu ska jag säga det korrekt så att ingen efteråt kan säga att jag har sagt något annat - för rätten till innehavet av vapnen.
Då innebär det att man får använda sitt vapen för jakt, övning och tävling, och man får ha hur stora och hur många vapenmagasin som man vill. Det är det förslaget handlar om. Undergräver man polisen? Ja, det gör man på det sättet att polisen har sagt att man vill ha just en sådan här reglering och Moderaterna säger att det inte behövs.
Men Sintéus då, som är polismästare i Malmö och som just nu leder Operation Rimfrost i Sydsverige? Han uppmanar riksdagens partier att gå på den här lagstiftningen, för det skulle ge polisen under Rimfrost nya verktyg mot de gängkriminella. Det är fakta. Då menar jag att det i det här läget är viktigt att lyssna på polisen.
Det finns ingen viktigare uppgift för oss än att se till att de här gängen får svårare att skjuta, spränga och utöva våld i samhället, och vi har gjort det på ett sätt som faktiskt inte drabbar och inte ska drabba laglydiga jägare och sportskyttar. Jag hoppas att debatten framöver kan leda till att vi hittar en konstruktiv väg framåt. Men tro inte att jag kommer att backa från förslaget om att vi måste ha en skarpare lagstiftning som gör att också kriminella som har vapenmagasin kan riskera att sitta i fängelse.
Mikael Damberg (S):
Lars Beckman har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder i tjänsten för att säkerställa att Polismyndigheten och Åklagarmyndigheten har ett högt förtroende hos allmänheten. Han har också frågat vad jag avser att vidta för konkreta åtgärder för att stärka rättssäkerheten i Sverige så att inte personer sitter häktade på grund av brister i polisens tekniska utrustning. Så som Lars Beckman framhåller är det av stor vikt att allmänheten känner förtroende för rättsväsendet.
Glädjande nog ser vi att förtroendet för Polismyndigheten och Åklagarmyndigheten, liksom för rättsväsendet i stort, har ökat de senaste två åren. I den senaste Nationella trygghetsundersökningen uppger drygt hälften, 52 procent, av befolkningen att de har stort förtroende för polisen. Andelen har ökat med 10 procentenheter sedan 2017. När det gäller åklagarna har andelen som säger sig ha stort förtroende för verksamheten ökat från 35 till 39 procent under samma tidsperiod.
För att säkerställa att polis och åklagare utför sina uppgifter på ett korrekt och omdömesgillt sätt finns dels lagstiftning som styr den brottsutredande processen, dels olika mekanismer för överprövning, tillsyn och granskning av verksamheten. Exempelvis utövar Justitieombudsmannen och Justitiekanslern generell tillsyn över myndigheters verksamheter. Säkerhets- och integritetsskyddsnämnden bedriver särskild tillsyn över brottsbekämpande myndigheters användning av hemliga tvångsmedel.
Finns misstankar om att polis eller åklagare begått brott, till exempel tjänstefel, utreds det av Särskilda åklagarkammaren med stöd av Polismyndighetens avdelning för särskilda utredningar. Rättsväsendets hantering av enskilda ärenden är alltså en fråga för myndigheterna, och inte något som jag som statsråd bedömer eller uttalar mig om.
Min uppfattning är att rättssäkerheten överlag är god i Sverige och att vi har fungerande system för granskning av rättsväsendets verksamhet. Jag anser också att det är Polismyndigheten som är bäst skickad att bedöma kvaliteten på den tekniska utrustning som används i myndigheten. Därför förlitar jag mig på myndighetens uppgifter om att den tekniska utrustningen håller god kvalitet.
Mikael Damberg (S):
Jag väljer att kommentera den här interpellationen på ett mer övergripande sätt, för jag vill inte gå in i enskilda ärenden. Jag tycker att det vore olämpligt om jag hanterade enskilda händelser.
Om man vill tvinga mig att svara om enskilda händelser och enskilda verksamheter hamnar vi i ett rättssystem där regeringen på ett indirekt sätt styr myndigheter och har uppfattningar om ärendens handläggning och så vidare. Det är ju sådant vi kritiserar andra länder för. Dit vill jag inte med Sverige, och därför kommer mitt svar att vara ganska övergripande. Förtroendefrågan är den viktiga frågan.
Det är otroligt viktigt att våra rättsvårdande myndigheter och hela rättskedjan har ett högt förtroende. Där ser vi nu en positiv trend. De senaste åren går egentligen utvecklingen för alla myndigheter på rättsväsendets område åt rätt håll, och den myndighet där förtroendet stiger allra mest är Polismyndigheten. Det är väldigt glädjande. I mitt underlag har jag inte statistik som går hur långt tillbaka som helst, men sedan 2007 ser jag inte någon period då polisen har haft högre förtroende än nu.
Vi är alltså inne i en spännande utveckling där myndigheterna stärker sitt förtroende. Också Åklagarmyndigheten har fått större förtroende. Jag tror att detta delvis har att göra med att polisen är väldigt synlig.
Man tar tag i frågor som är viktiga för medborgarna, och vi känner att polisen flyttar fram positionerna i den meningen att man efter många år inte längre drar ned och minskar utan att fler människor känner att utvecklingen när det gäller polisen nu går åt rätt håll. Jag hoppas att det spelar en roll att vi gör den stora trygghetssatsningen. Den handlar inte bara om nyanställningar utan också om materiel, bilar, vapenskåp och annat.
Allting måste växa nu när Polismyndigheten växer. Det innebär indirekt en modernisering av Polismyndigheten samtidigt som den växer till enormt. Låt mig ändå gå lite närmare det ärende som interpellanten tar upp. Om något ska prövas har vi ju, vilket både interpellanten och ledamoten tar upp, en ordning för det.
I det här fallet har Särskilda åklagarkammaren granskat polisens hantering och avlyssning av samtal i det aktuella jaktmålet. Förundersökningen har lagts ned, vilket innebär att åklagaren bedömde att det inte fanns skäl att driva ärendet vidare.
Mikael Damberg (S):
Jag konstaterar att polisen de senaste åren har haft den snabbaste ökningen av förtroendet av de myndigheter som vi diskuterar just nu. Så långt jag kan blicka tillbaka, till 2007, har Polismyndigheten aldrig haft så stort förtroende som nu. Min roll är att stödja utbyggnaden av Polismyndigheten. Det handlar om att se till att de blir starkare och mer lokalt närvarande i hela Sverige med en historisk satsning på polisen.
Målsättningen är 10 000 fler polisanställda till 2024. Det finns ingen stor myndighet som växer i den takt som Polismyndigheten gör under dessa år. Detta tror jag är det absolut viktigaste vi kan göra för att polisen ska ha en lokal närvaro och en förtroendefull ställning i lokalsamhället, som gör att förtroendet kan fortsätta att växa på det sätt som det gör just nu.
När det gäller förtroendet för rättsväsendet och granskningar har jag förtroende för de myndigheter och de granskningsfunktioner som finns i Sverige och som också har prövat detta ärende.
Mikael Damberg (S):
Jag tackar för debatten. Vi är överens om att det finns ett regelverk i Sverige som ska följas, och det finns lagstiftning som ska följas. I det fall någon bryter mot lagstiftningen granskas det, och det kan bli påföljder. Så ska det vara, och det ska inte vara en politisk inblandning där - och det är jag tacksam för. Jag avslutar med att konstatera att just nu håller rättsväsendet på att stärka sitt förtroende.
Jag vill fortsätta en sådan positiv utveckling som vi har diskuterat här, och jag tror att det görs bäst från min sida genom att genomföra den största trygghetssatsningen i modern tid med en växande polismyndighet som kommer att vara närmare medborgarna, lösa fler brott och skapa mer trygghet runt om i Sverige.
Mikael Damberg (S):
Erik Ottoson har frågat justitie- och migrationsministern vilka initiativ ministern och regeringen har vidtagit och avser att vidta för att komma till rätta med dels isoleringen av häktade personer, dels de villkor som råder på våra svenska häkten. Det gäller till exempel långa häktningstider, särskilt vad gäller barn och minderåriga. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. De frågor som Erik Ottoson tar upp är angelägna och högt prioriterade av regeringen.
Häktning är en ingripande åtgärd, inte minst när häktningen förenas med restriktioner och pågår under lång tid. För att kunna utreda brott kan det dock vara nödvändigt med häktning, även att häktningen förenas med restriktioner, till exempel för att hindra en misstänkt från att ha kontakt med medmisstänkta, vittnen eller målsägande eller från att på något annat sätt påverka eller förstöra bevis.
Det gäller särskilt när brottet utgör en del av organiserad eller gängrelaterad brottslighet. Reglerna om häktning och restriktioner är alltså av stor betydelse för att effektivt kunna bekämpa brott. I de fall häktning med restriktioner behövs är det därför viktigt att det även fortsättningsvis finns möjlighet till detta. Däremot är det givetvis, när det är nödvändigt med häktning, viktigt att minimera de påfrestningar detta innebär, särskilt när det handlar om unga personer.
Det är därför angeläget, inte minst ur ett barnrättsperspektiv, att arbeta för att häktningstiderna ska vara så korta som möjligt och för att isoleringen av häktade ska minska. Samtidigt får de brottsutredande myndigheternas förmåga att utreda brott inte försämras. Regeringen har vidtagit flera åtgärder på området. Regeringen har gett Kriminalvården i uppdrag att tillsammans med Åklagarmyndigheten och Statens institutionsstyrelse analysera hur situationen för barn som frihetsberövas kan förbättras.
I den rapport som myndigheterna har lämnat föreslås en rad åtgärder för att förbättra situationen för frihetsberövade barn, bland annat genom ökad möjlighet till mellanmänsklig kontakt. Regeringen har också under flera år gett Åklagarmyndigheten och Kriminalvården i uppdrag att årligen redovisa vilka åtgärder myndigheterna har vidtagit i syfte att minska isoleringen av intagna i häkte. Regeringen följer alltså frågan noga. Jag kan också konstatera att myndigheterna har vidtagit en rad åtgärder när det gäller häktning och restriktioner.
Till exempel har Åklagarmyndigheten tagit fram riktlinjer samt föreskrifter och allmänna råd för åklagares arbete med sådana frågor. Det är dessutom glädjande att se att Åklagarmyndighetens och Kriminalvårdens gemensamma utvecklingsarbete på området har lett till en god samverkan mellan myndigheterna i dessa frågor. Slutligen vill jag framhålla att regeringen har gett en utredning i uppdrag att föreslå hur användandet av häktning och restriktioner kan minska.
I betänkandet Färre i häkte och minskad isolering lämnar utredningen förslag som rör bland annat häktningstider, restriktionsanvändning och isolering. Regeringen avser att i närtid återkomma till riksdagen med förslag som grundas på denna utredning.
Mikael Damberg (S):
Jag tackar för möjligheten att klargöra det sista. Jag tror att Moderaterna och Socialdemokraterna är ganska överens. Vi tror att fler poliser minskar brottslighet och att fler närvarande poliser runt om skapar trygghet och mindre tillfälle för brottslighet. Jag tror att det finns en sådan långsiktig effekt med en starkare polisorganisation. Det leder på lång sikt till ökad trygghet på rastplatser, i centrum eller vad vi nu kan tala om. Det tror jag.
Det vi ser framför oss nu är en kraftig utbyggnad av Kriminalvården, en kraftig utbyggnad av domstolsväsendet och ytterligare resurser till åklagarväsendet. Det är mer en långsiktig utveckling jag talade om. Vi måste ha starkare kapacitet i våra häkten och i Kriminalvården för att kunna hantera den här situationen. Tillbaka till interpellantens grundfråga: Det är viktigt att hantera de långa häktestiderna. Det gäller inte minst hur barn behandlas i häkten.
Där har vi fått internationell kritik under väldigt lång tid, inte minst vad gäller isolering. Det finns mer att göra för att effektivisera detta och se till att man är häktad så länge man behöver. Jag vill avsluta med det självklara, som vi och Moderaterna är överens om. När det finns behov av häktning ska det göras. Finns det behov av att isolera häktade ska det också göras. Det finns ingenting som får riskera de utredningsarbeten som görs i syfte att nå fällande domar i svenska domstolar.
Det får vi inte kompromissa med. Men utredningen har lämnat en rad förslag som vi med stor sannolikhet kommer att kunna vara överens om att vi kan gå vidare med inom kort.
Mikael Damberg (S):
Mattias Karlsson i Luleå har frågat mig om jag avser att vidta åtgärder för att ge polisen ett tydligare uppdrag att motverka olaglig taxiverksamhet och bättre resurser för att kontrollera och beivra dessa brott. Jag vill understryka att all taxiverksamhet ska bedrivas enligt gällande bestämmelser och att det är allvarligt att det förekommer brottslig verksamhet. Den svarta ekonomin undanhåller skatteintäkter, snedvrider konkurrensen och riskerar att finansiera kriminell verksamhet.
Enligt taxitrafiklagen är det straffbart att köra taxi om föraren saknar taxiförarlegitimation eller inte har rätt att tillfälligt utöva taxiföraryrket. Det är också straffbart att anlita en sådan förare. Det är även straffbart om taxitrafik bedrivs utan ett tillstånd. Det är flera myndigheter som har ett ansvar när det gäller kontroll och tillsyn av taxiverksamhet. Myndigheternas uppdrag skiljer sig åt, men för att komma till rätta med fusket krävs att de samarbetar.
Regeringens utbyggnad av Polismyndigheten fortgår. Antalet anställda i myndigheten har ökat med omkring 3 500 på väg mot målet 10 000 fler till 2024. Årligen genomför Polismyndigheten många kontroller av trafik, taxitrafik och övrig yrkesmässig trafik i hela landet. Problematiken kring olaglig taxiverksamhet är känd men för den saken inte lätt att uppdaga.
I de fall Polismyndigheten misstänker sådan brottslighet påbörjas en utredning, men det kan i många fall vara svårt att komma till lagföring. Regeringen har under senare år fattat en rad beslut för att främja sund konkurrens inom taxinäringen och motverka fusk. Det är även viktigt att stärka kontrollen av reglerna. Regeringen har därför gett en särskild utredare i uppdrag att stärka kontrollverksamheten av bland annat taxitrafik.
Utredaren ska föreslå förbättrande åtgärder och ta fram ett förslag om en samlad organisationsform för kontrollverksamheten. Utredningen ska slutredovisa sitt uppdrag senast den 1 mars 2021.