Eva Olofsson (V):
Jag kan lugna Maria Larsson med att jag har varit ansvarigt kommunalråd för äldreomsorgen i Göteborg i åtta år. Jag har besökt äldreomsorgen på en massa platser i Göteborgs stad, och dessutom har jag jobbat i äldreomsorgen i 18 år. Den är mig icke främmande. Jag har sett hur äldreomsorgen har utvecklats sedan mitten av 70-talet. Det som stör mig lite är att du tar just exemplet på någon som har haft 32 vårdare.
Det förekommer, och det är en brist ihop med flera andra brister. Men det är inte det normala arbetet i äldreomsorgen. Det var ofta så ni jobbade när ni var i opposition, och som jag inte vill jobba i opposition. Man tar exempel där det fungerar extremt dåligt. Dem ska man lyfta fram och rätta till. Men man kan inte döma hela äldreomsorgen efter dem.
Du talade här mycket om att ni fick igenom er politik när ni var i opposition. Det var nog inte för att vi köpte er oppositionspolitik. Det är nog för att det i ett antal frågor finns ganska lika synsätt och intressen. När det till exempel gäller nationella handlingsplanen var vi helt inne på att det nu har gått för långt. Det har blivit för få äldreboendeplatser. Det har blivit för tuffa biståndsbedömningar.
Äldre känner oro, och de får vänta för länge. Därför låg det i den nationella handlingsplanen att bygga ut fler äldreboendeplatser men också mellanformer. Det är seniorboende som inte bara är dyra bostadsrätter utan även hyresrätter. Det lär nu bli svårare att bygga seniorboende som hyresrätter med den bostadspolitik som har dragits i gång av alliansen. Skillnaden ligger egentligen på några punkter.
Vi i Vänsterpartiet har länge slagits för mer resurser till kommunerna. Men den stora skillnaden ligger i frågan om privatisering. Man vill gärna göra äldres möjligheter att påverka sina insatser till att de ska välja mellan olika utförare. Det tycker jag många gånger är en falsk valfrihet. I stället handlar det om att kunna påverka på det äldreboende jag är. Jag vill inte gärna flytta på mig från ett äldreboende jag kommit in på om det är dåligt.
I stället vill jag på äldreboendet kunna få påverka insatserna när jag ska äta, vad jag får för mat och när jag går upp. Jag vill ha personal som kan se till att jag kan fortsätta med mina intressen och hålla kontakt med människor som är viktiga för mig. Det handlar inte om att privatisera. Det handlar om att bygga in ett system i äldreomsorgen där jag som äldre kan påverka.
Det handlar om att bygga in ett system i hemtjänsten där jag kan påverka ett visst antal hemtjänsttimmar utifrån det jag själv vill ha utfört. Det är inte säkert att jag kan göra det om jag råkar ha valt en viss utförare. Jag skulle vilja ställa några frågor till dig. Jag har tittat lite på förslagen till garantier i kd:s motion.
Det fanns inte med något i de garantierna om att äldre med annat språk, som är många i Göteborg, skulle få ha rätt till äldreomsorg på sitt eget språk. Om man vill vara lite lustig kan man säga att människor skulle få en garanti för att komma upp på morgonen men inte för att få välja själva när de vill lägga sig på kvällen. Det tycker jag visar lite på svårigheterna.
Om man inte ska deltaljreglera, vilket jag tror blir väldigt fel, kommer garantierna aldrig att kunna bli heltäckande. I stället riskerar garantierna att bli stela. Man prioriterar bort vissa områden. Det kanske blir alldeles för detaljreglerat. Det är en del jobb som behöver göras i basen. Personalen ska jobba med hur man ska få en bra omsorg. Den ska själv vara med och bryta ned mål och jobba fram riktlinjer. Det är då det blir riktigt bra.
Det riskerar snarare att bli sämre med den här formen av politik med värdighetsgaranti. Du har heller inte svarat på frågan: Vad är en garanti? Vad händer om garantin inte fungerar? Vad är det då ni vill ska hända?