KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anders Borg (M):
Mikaela Valtersson ger regeringen en eloge men argumenterar sedan egentligen mot sig själv. George Bush och Mikaela Valtersson är överens om att vi inte primärt ska jobba med ekonomiska styrmedel, utan politiker ska välja teknik. Subventioner, regleringar, styrning och planekonomins instrument ska vara vägen att hantera miljöproblemen.
Jag tror att vi kan vara övertygade om att med en sådan politik skulle vi hamna i en sits där människor skulle uppleva att klimathotet också var ett hot mot vår ekonomiska välfärd. Jobbar vi med en effektiv miljöpolitik som bygger på handelssystem, som bygger på koldioxidskatter och som bygger på att den som släpper ut också får betala för det kan vi hantera klimatfrågan till en rimlig kostnad, och vi kan också uppnå samhällsekonomiska vinster genom att sänka andra skatter.
Vi ska naturligtvis återkomma med infrastrukturfrågorna och diskutera vilka satsningar som ska göras på vägunderhåll och på järnvägsunderhåll, vilka nyinvesteringar som ska göras, vilka satsningar i närtid som behövs och hur de långsiktiga planerna ska se ut. Jag för gärna den diskussionen, men den behöver nog vänta in att vi får en infrastrukturproposition där vi kan ge en samlad bedömning av hur regeringens politik också på detta område visar sig vara offensiv när det gäller tillväxt och klimatfrågor.
Anders Borg (M):
Bo Bernhardsson har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta för att skärpa kontrollen av skattefusket och öka skatteinbetalningarna och vilka åtgärder jag ämnar vidta för att med till exempel informationsinsatser öka förståelsen för skatteuttagen och förbättra skattemoralen. Peter Hultqvist har frågat vilka åtgärder jag ämnar vidta för att bekämpa skattefusk och stärka skattemoralen. Interpellationerna har ett så likartat innehåll att jag väljer att besvara dem gemensamt.
Frågan om skattefusket är viktig för samhället. Jag anser att det framför allt är tre faktorer som har stor betydelse för hur vi ska få bukt med det. Skatter och avgifter måste ligga på en rimlig nivå, Skatteverkets kontroll måste vara effektiv och synlig och skattereglerna måste vara så enkla som möjligt. Regeringen har presenterat flera förslag som minskar skattefusk och svartjobb. Skattelättnader för hushållstjänster har införts och ett förslag om sänkta socialavgifter på vissa delar av tjänstesektorn har nyligen lämnats till riksdagen.
Åtgärder för att öka effektiviteten av Skatteverkets kontrollarbete har genomförts. En åtgärd, som beslutades under den förra regeringen men genomfördes under den nuvarande, är reglerna om personalliggare hos restauranger och frisörer. Reglerna har tillämpats under snart ett år. Även om Skatteverket inte har utvärderat reglerna än, har jag fått indikationer på att de hittills varit mycket framgångsrika.
Förslaget om konkurrens på lika villkor inom kontantbranscherna som innebär att ett krav på certifierade kassaregister i kontantbranscherna införs från och med 2010 verkar i samma riktning. Detsamma gäller förslaget om omvänd skattskyldighet för moms inom byggsektorn som också det har antagits av riksdagen. Regeringen har också höga ambitioner när det gäller att förenkla regelverket och minska de administrativa kostnaderna för företagen.
Regelförenklingsarbetet avses redovisas i en skrivelse till riksdagen i början av 2008. Avslutningsvis vill jag säga att vi inom alliansen har haft anledning att rannsaka vårt agerande precis som oppositionen tidigare har fått göra. När ett misstag har begåtts är det viktigt att så långt som det är möjligt rätta till det. Min inställning är självklart att lagar ska följas och skatt ska betalas enligt gällande regler.
Anders Borg (M):
Moral är en komplicerad fråga. Det är klart att politik ska diskuteras med känslor och att det ska finnas hetta och glöd i den. Men den lilla känsla som har svårt att lämna mig är att Hultqvists glöd är symmetrisk eller kanske har en partipolitisk udd. I anförandet nämns statssekreterare. Man undrar lite om andra exempel som inte nämns.
Det är därför jag tycker att vi ska vara lite försiktiga. Vi ska erkänna fel, och vi ska vara tydliga. Det finns ingen gränslinje mellan svart och vitt. Det finns rätt och det finns fel, och de som har begått fel ska beklaga och ställa till rätta. Därom ska vi vara helt tydliga. Men felen har inte bara begåtts inom de borgerliga partierna, utan det är fler som har begått misstag. Det är viktigt att vi tar de här diskussionerna med den utgångspunkten.
Låt mig bara konstatera att jag tror att vi måste angripa ekonomisk brottslighet, bidragsfusk och skattefusk på flera fronter. Det måste vara risk för kontroll. Det måste finnas sanktioner. Det måste också finnas en enkelhet i regelverket som gör att människor kan följa reglerna. Det måste finnas en rimlighet i skattereglerna.
Det är ju inte så att vi inför hushållstjänster eller sänker arbetsgivaravgifterna i servicesektorn primärt för att uppnå minskat skattefusk, utan det är för att vi vill skapa jobb. Handelns Utredningsinstitut har konstaterat att de nedsättningar vi gör på restaurangsidan kan bidra till 10 000-15 000 jobb, och det är naturligtvis den viktiga och centrala utgångspunkten. Att vi sedan också bekämpar skattefusk är naturligtvis centralt.
Låt mig avslutningsvis i den här debatten konstatera att det som är viktigt är att om vi ska ha legitimitet för våra skatter, för våra välfärdssystem, för den långsiktiga uthålligheten i offentliga finanser, måste vi gemensamt vara tydliga med att lagar och regler ska följas. Vi som har en ledande ställning i samhället måste föregå med gott exempel. Vi ska aldrig tona ned de fel som har begåtts, men vi ska också ha en ödmjukhet inför att fel kan begås av alla.
Anders Borg (M):
Per Bolund har frågat mig om jag avser att verka för höjningar av arbetsgivaravgifterna och om jag avser att vidta några åtgärder för att kompensera småföretagarna. De generella avdrag som Per Bolund nämner i sin interpellation togs bort av regeringen för att de var ineffektiva och dyra. Någon höjning av socialavgifterna är inte aktuell. Regeringen har infört andra sänkningar av företagens arbetsgivaravgifter. Dessa har utformats för att ge en så stor effekt på sysselsättningen som möjligt.
Sedan halvårsskiftet är socialavgifterna för personer som fyllt 18 men inte 25 år nedsatta. Det är en åtgärd som ger unga en större möjlighet att komma in på arbetsmarknaden. Vi ser nu också att sysselsättningen för unga ökar starkt. För tredje kvartalet i år har sysselsättningen för unga ökat med 8,8 procent jämfört med samma period förra året. Ytterligare en grupp där skattebelastningen på arbete har sänkts är personer över 65 år. Efter årsskiftet kommer även personer födda före 1938 att omfattas av nedsättningen.
Ytterligare en åtgärd är förslaget om sänkta socialavgifter för vissa delar av tjänstesektorn. Regeringen har också vidtagit ett flertal åtgärder för småföretagarna på andra skatteområden. Redan för snart ett år sedan gjordes vissa ändringar i de så kallade 3:12-reglerna. Schablonbeloppet i förenklingsregeln höjdes. Dessutom gjordes löneunderlagsregeln förmånligare. Regeringen har även föreslagit att förmögenhetsskatten ska slopas. Det förslaget innebär att den så kallade lex Uggla-skatten slopas.
Vidare har införandet av nystartsjobb och nyfriskjobb medfört väsentligt lägre kostnader för att anställa. Ytterligare en åtgärd som småföretagarna får del av är jobbskatteavdraget. Slutligen kan även nämnas att företagens medfinansiering av sjukpenningen har slopats från 2007. Regeringen har således vidtagit ett flertal åtgärder som har gynnat eller kommer att gynna småföretagen.
Anders Borg (M):
Per Bolunds interpellation rör en viktig fråga. Men låt oss bara konstatera att Riksdagens revisorers genomgång visar att 3 av 4 kronor som satsades på åtgärden inte hade någon effekt. Det var det som gjorde att den förutvarande riksdagsmajoriteten med socialdemokrater, miljöpartister och vänsterpartister valde att minska nedsättningen och i stället avskaffa arvs- och gåvoskatten på ett klokt sätt.
Nu ska vi inte förvirra debatten med att säga att det skulle finnas några andra värden som skulle kunna påverkas av den här nedsättningen. Låt oss diskutera antalet företagare! Ja, det är på samma sätt där. När det gäller antalet företagare skulle 3 av 4 kronor naturligtvis inte ha någon effekt eftersom det bara rör lönesummor upp till 850 000. När det gäller satsningar på forskning skulle 3 av 4 kronor inte ha någon effekt. När det gäller satsningar på att utveckla nya idéer och nya marknader skulle 3 av 4 kronor inte ha någon effekt.
3 av dessa 4 kronor går ju till de redan existerande stora företagen som inte, på marginalen, kommer att satsa en krona mer på forskning. De kommer inte att satsa en krona mer på att utveckla idéer på grund av den här åtgärden. Den påverkar nämligen inte deras incitament i någon riktning över huvud taget. Det är därför Riksdagens revisorer och den förutvarande riksdagsmajoriteten har konstaterat att detta är den mest ineffektiva åtgärd som vi har haft i vår sysselsättningspolitiska arsenal.
Sedan kan man naturligtvis, som Bolund säger, lyssna på företagarna. Med det resonemanget skulle vi ha haft en moderat enpartiregering de senaste hundra åren, och Miljöpartiet skulle vara utanför riksdagen. Därför blir det ett lite märkligt resonemang, givet att Per Bolund faktiskt representerar ett parti som har ett utomordentligt svagt stöd bland företagarna. Ja, vi är fixerade vid full sysselsättning. Ja, vi är fixerade vid sysselsättning därför att utanförskapet, det faktum att människor inte är i arbete, är Sveriges viktigaste problem.
Det är sant att vi försöker vidta alla åtgärder vi kan för att återupprätta full sysselsättning. Där skulle jag önska att vi kunde få följe på vägen av Miljöpartiet, åtminstone en bit längre.
Anders Borg (M):
Monica Green har frågat mig varför regeringen redovisar effekten av sin politik på hushållsnivå och inte på individnivå, vilket enligt Monica Green skulle skilja sig från vad tidigare regeringar gjort. Frågan handlar vidare om vilka skäl finansministern har för att lägga fram en för kvinnor så uppenbart ogynnsam budget.
På den första frågan kan jag konstatera att det i tidningen Från Riksdag & Departement skrivits att regeringen har ändrat sina redovisningsprinciper avseende hur den ekonomiska standarden redovisas. Detta är felaktigt, vilket samma tidskrift också har dementerat. Jag vill därför ytterligare än en gång poängtera att denna regering redovisar politikens effekter på hushållets ekonomiska standard på samma sätt som tidigare regeringar gjort. Regeringen avser således även fortsättningsvis att följa dessa redovisningsprinciper.
Skillnaden mellan mäns och kvinnors ekonomiska resurser redovisas i bil. 4 till budgetpropositionen. Där framgår det tydligt att kvinnors ekonomiska resurser är lägre än mäns. Detta är ett strukturellt samhällsproblem som byggts upp under en lång tid och inte orsakats av regeringens ekonomiska politik. Regeringen ser jämställdhetspolitiken som ett mycket viktigt område. Inriktningen på regeringens politik är att motverka och förändra de system som konserverar fördelningen av makt och resurser mellan könen.
När män och kvinnor delar makt och inflytande i alla delar av samhällslivet får vi ett bättre samhälle.
Anders Borg (M):
Det är viktigt att vi diskuterar jämställdhet. Det är en av de mest centrala frågorna i svensk politik. Vår regering står för en offensiv jämställdhetspolitik därför att vi står för en offensiv jobbpolitik. Vi kommer att minska skillnaderna mellan män och kvinnor genom att bekämpa utanförskapet. Med de bedömningar vi gör ser vi att ungefär 100 000 kvinnor kommer tillbaka till arbetsmarknaden de närmaste tre åren. Det kommer att bidra till att minska inkomstskillnaden mellan män och kvinnor.
Vi ser att det sker en kraftig ökning av arbetade timmar och att den största delen av det sker hos kvinnor. Vi gör det mer lönsamt; vi sänker den genomsnittliga skatten för den som arbetar heltid med 10-15 procent. Det betyder mycket för att göra det mer lönsamt att arbeta. Det blir fler arbetade timmar. Vi kommer att minska skillnaderna i samhället genom att föra en offensiv entreprenörspolitik där fler blir företagare och fler blir ägare, inte minst kvinnor.
Vi får fler arbeten, men också fler kvinnor som styr och ställer i näringslivet, vilket kommer att underlätta för jämställdheten. Jag ser fram emot fortsatta debatter med Monica Green om jämställdheten och fördelningen. Jag är övertygad om att vi vid varje tillfälle kommer att stå och diskutera statistik som visar att en politik för full sysselsättning också är en politik för jämställdhet och en politik som minskar skillnaderna i samhället.
Jag tackar mina meddebattörer för diskussionen, fru talman.
Anders Borg (M):
Egon Frid har ställt två frågor till mig om olikheter i beskattning mellan olika boendeformer. I sin första fråga undrar han vad jag avser att göra för att beskattningen av olika upplåtelseformer ska bli neutral. I sin andra fråga undrar han vad jag avser att göra för att hyresrätter inte ska beskattas hårdare än bostadsrätter och bostäder med äganderätt. Det är viktigt att samtliga upplåtelseformer tillförsäkras goda skattemässiga villkor.
Regeringen har sänkt fastighetsskatteuttaget för egna hem, bostadsrätter och hyresrätter vilket har förbättrat bostädernas skattemässiga situation. Eftersom den statliga fastighetsskatten är orättvis samt saknar folkligt stöd och legitimitet har regeringen i den till riksdagen nyligen överlämnade propositionen om avskaffad statlig fastighetsskatt föreslagit att den statliga fastighetsskatten för såväl småhus som flerbostadshus avskaffas och ersätts med en kommunal fastighetsavgift från och med 2008.
Finansieringen sker bland annat genom skärpningar av beskattningen vid avyttring av småhus och bostadsrätter, vilket inte påverkar hyresrätter. Totalt sett är finansieringen därmed rimligt balanserad mellan olika upplåtelseformer.
Anders Borg (M):
Låt mig göra några reflexioner kring Egon Frids inlägg. Det är naturligtvis så att skattepolitiken och bostadspolitiken hänger ihop. Jag känner själv en liten svårighet att ta till mig hela resonemanget om neutral beskattning av fastigheter. Det bygger på att villaägaren beskattas på en fiktiv avkastning av att äga fastigheten. Någon sådan avkastning upplever väldigt få villaägare att de har. Jag inser att detta är grunden till att vi har en fastighetsskatt.
Men för de flesta villaägare är det en helt främmande tanke. Vad man däremot kan konstatera är att vi har en mycket hög beskattning på hyresrätter. Man kan diskutera om det är bra eller dåligt. Vi övervägde under den föregående mandatperioden att föreslå en sänkning av momsen på de tjänster som är förknippade med hyresrätten.
Det ville dock majoriteten i dåvarande skatteutskottet inte verka för. Man valde i stället att tacka nej till att delta i det så kallade lågmomsförsöket, och därigenom blockerades möjligheten att gå fram i den frågan. Där har vi inga möjligheter att göra någonting förrän vi åtminstone vet vad man gör i arbetet som nu sker inom EU fram till år 2010. Jag kan se skäl för att lätta på den beskattningen.
Det finns två skäl. Om man bor i en hyresrätt är logiken i det att man inte vill ta på sig att äga ett hus och därmed all den skötsel som följer av detta. Det kan vara logiskt att människor tycker att det är en trevlig och bra boendeform. Jag har själv varit hyresgäst och har mycket uppskattat det som boendeform. Det är naturligt att man köper ett bredare servicepaket till boendet.
Inte minst i ett land med åldrande befolkning skulle det kunna vara logiskt att vi skapar ett trygghetsboende för äldre. Möjligheten att bo kvar utan att behöva ta del av sjukvård skulle vidgas om vi hade ett bredare servicekoncept i hyresboendet. Det skulle också ha en positiv fördelningseffekt om vi hade möjlighet att lätta på beskattningen på hyresrätter.
Det är en boendeform som inte minst många äldre kvinnor bor i. Det är grupper med låg eller ingen ATP och mycket begränsad pension. Det finns skäl att överväga beskattningen av hyresrätter. Det har jag stor respekt för. Problemet är att det handlar om pengar. Vi har en kostnad för att ta bort beskattningen på hyresrätter på uppemot 3 miljarder. Det finns många sänkta skatter och ökade utgifter som vi alltid behöver överväga. Jag har svårt att se att en sådan förändring av hyresrättsbeskattningen skulle vara påkallad.
Ska vi göra en förändring av beskattningen på hyresrätter bör den ha positiva effekter antingen i fördelningshänseende - och det har båda formerna - eller i den meningen att det bidrar till fler människor i arbete inom fastighetssektorn. Det tror jag inte att en förändring av fastighetsskatten skulle ha. Det här är en diskussion som hade varit enklare att föra om inte den förra majoriteten, det vill säga den förra regeringen, hade valt att agera inom EU så att vi inte får möjligheter att delta i lågmomsförsöket.
Anders Borg (M):
Det finns naturligtvis en koppling mellan den generella diskussionen om skatter och bostadspolitiken. Jag kan se argument för varför man borde sänka beskattningen på boende. Men det måste då alltid ställas mot de andra viktiga frågeställningar vi har. Vilka är de effektivaste skatterna att sänka om vi vill skapa fler jobb?
Om det här är en bra fördelningspolitik - hur står den sig relativt andra satsningar för att förbättra fördelningspolitiken? Det är de grundläggande frågeställningar man alltid möter. Jag är inte säker på att sänkt fastighetsskatt på hyresrätter är det bästa sättet att skapa jobb. Jag är inte heller säker på att det här är den effektivaste fördelningspolitiken. Men det är klart att vi gärna vill se en attraktiv framtid för hyresrätten. Jag tycker att det är lätt att se, inte minst när hyresgäströrelsen diskuterar detta, att det finns en sådan roll.
Vi har en befolkning som åldras. Vi har en stor grupp som kommer att lämna sitt boende i bostadsrätter och villor och söka sig till hyresrätter i takt med att de åldras. Då är det naturligt att man efterfrågar mer av tjänster och mer av innehåll i boendet som är kopplat till skatterna. Tyvärr har vi hög beskattning på tjänster i Sverige.
Det leder ofta till att den här typen av verksamhet, som skulle kunna göra hyresrätten till ett attraktivt boende, får svårare att göra sig gällande. Jag kan delvis ge Egon Frid rätt i att man kan argumentera utifrån ett neutralitetsperspektiv, precis som man gör i KTH-studien, för att det finns en överbeskattning på hyresrätter. Men det hjälper inte, för sedan måste man diskutera den kostnad på flera miljarder som detta är.
Hur ska den stå upp mot andra jobbskattereformer respektive andra reformer på välfärdssidan av fördelningspolitiken? Man kan också diskutera vad vi ska göra för att få en attraktiv hyresrätt i framtiden. Det tror jag är en fråga vi har all anledning att återkomma till, inte minst inom ramen för diskussionen om att vi måste ha en boendemarknad som fungerar både för unga människor, för dem i medelåldern och för de lite äldre människorna.
Där har hyresrätten en stark ställning när det gäller att vi ska ha en välfungerande boendemarknad.
Anders Borg (M):
Jag tänkte inte gå igenom den generella diskussionen om fastighetsskatt här. Där har vi grundläggande olika synsätt. Svenska folket har inte uppfattat fastighetsskatten som en legitim beskattning utan som något godtyckligt och orättvist. Det grundläggande problemet, som Egon Frid påpekar här, är att man när det gäller fastigheter har dels en bolagsskatt, dels en fastighetsskatt.
Detta problem uppkom inte i samband med att vi fick en borgerlig regering, utan det har varit rådande länge. Jag kan ha respekt för det resonemanget. Jag måste ändå påpeka att 3 miljarder är mycket pengar. Låt oss göra en jämförelse.
Om vi vill hjälpa äldre kvinnor som har låg eller ingen ATP - det är en stor grupp som är hyresboende och en av de kanske mest socialt utsatta grupperna i hyresboendet - måste det i så fall jämföras med att göra en förändrig av bostadstillägget. Det skulle naturligtvis vara en åtgärd som skulle vara ännu mer effektiv om det bara var fördelningsdiskussionen vi var ute efter. Jag tror att vi på sikt måste se över fastighetsbeskattningen även för hyresrätter.
Skattepolitik ska naturligtvis handla om att klara av våra offentliga gemensamma åtaganden. Skatterna ska sedan göra så lite skada som möjligt på samhället. Då är det naturligt att den här skatten diskuteras precis som andra skatter. Jag företräder ett parti och en regering som är för sänkta skatter i grunden. Sedan måste allting vägas av och tid måste ges. Jag tror att både jobb och välfärd är sådant som gör att det här är en skattesänkning som inte hamnar överst på vår prioriteringslista.
Men jag har stor respekt för att Egon Frid argumenterar för en hållning där neutralitet bör eftersträvas.
Anders Borg (M):
Bosse Ringholm har frågat mig om jag har för avsikt att vidta några särskilda åtgärder för att minska riskerna för ökat skattefusk med anledning av regeringens förslag om sänkta socialavgifter för vissa delar av tjänstesektorn. Dessutom undrar han om jag har för avsikt att begränsa regelkrånglet i förslaget. Förutom att öka sysselsättningen är ett av huvudskälen till att regeringen vill införa lägre socialavgifter för tjänstesektorn just att det kommer att leda till mindre skattefusk.
Det höga skattetrycket på tjänster, den så kallade skattekilen, medför att vita tjänster är väsentligt dyrare än svarta. Genom åtgärden kommer vita tjänster lättare att kunna konkurrera med svarta. Fler kommer att vara villiga att köpa vita tjänster. Svarta jobb kommer att omvandlas till vita. Självklart är det viktigt att systemets efterlevnad kontrolleras. Regeringen vill bekämpa fusk av alla slag, såväl bidragsfusk som skattefusk. Strävan att motverka skattefusk kommer givetvis även att omfatta regeringens förslag om sänkta socialavgifter.
För de företag som bedriver blandad verksamhet kan förslaget medföra att systemet bli mer invecklat, även om nedsättningen är frivillig. I förslaget har dock vidtagits vissa åtgärder för att minimera regelkrånglet. Regeringen har till exempel valt att ta åt sig av remissinstansernas kritik och föreslagit en förenklingsregel.