KBLab/rixvox huggingface dataset:
Helena Lindahl (C):
Jag tackar Jonas Eriksson för frågan. Nej, jag skulle nog inte vilja säga att Centerpartiet är ett konservativt parti och att jämställdhet för oss är att kvinnor ska vara i kvinnodominerade branscher. Det som jag egentligen sa i mitt anförande var att väldigt många kvinnor finns inom vård- och omsorgsbranschen därför att det finns en historisk koppling.
När många kvinnor började förvärvsarbeta på 60- och 70-talen började många inom just denna sektor, vilket också har gjort oss till ett av världens mest jämställda länder på arbetsmarknaden. Men det har också haft en negativ konsekvens, det vill säga att eftersom det inte har varit tillåtet att starta och driva företag inom denna sektor med offentliga medel har det låst in många kvinnor. Det är detta jag säger. Vi ska satsa på kvinnor inom alla branscher.
Jag ville bara göra detta tydligt. Ni kallar er för en feministisk regering. Men jag undrar vad det innebär i praktiken. Jag blev både ledsen och upprörd när jag såg att ni tog bort alla insatser som riktades till kvinnors företagande. I går träffade jag Almi. De hade en jättefin satsning på invandrarkvinnors företagande som var nödvändig.
De hade gärna fortsatt med denna satsning och kanske bygga ut den, inte minst nu när det kommer många nysvenskar till Sverige. Det hjälper inte, Jonas Eriksson, att ni då bara pekar med hela handen mot myndigheter och säger att de ska öka andelen kvinnor som startar och driver företag. Och ni skickar inte med någon penningpåse för att göra någonting åt det. Det tycker jag är mycket tråkigt. Jonas Eriksson säger också att vi säger nej till kvotering av bolagsstyrelser. Ja, det gör vi.
Men varför säger ni nej till kvinnorna på golvet? Ni vill nämligen med den typ av politik som ni driver hindra kvinnor inom omsorgssektorn att äga och driva företag. Ilmar Reepalus förslag om tak för vinster i välfärden kommer att vara ödesdigert, Jonas Eriksson.
Helena Lindahl (C):
Jag vet inte riktigt var jag ska börja och var jag ska sluta. Men jag tänkte kortfattat säga följande. Under alliansregeringens tid satsade vi 100 miljoner per år i flera år på kvinnors företagande. Vissa satsningar kanske inte var så lyckade. Andra var mer lyckade. Men vi ville väl. Ni satsar exakt noll kronor, och ni tror att det räcker med att peka med hela handen mot myndigheterna och säga att de måste ändra sina siffror och att det måste bli fler kvinnor bland företagarna.
Jag fick i går reda på till exempel att 80 procent av Almi Invests satsningar fortfarande går till män. Så ser det ut även i näringslivet. Jag håller därför med om att det också behövs strukturella förändringar. Men det är också naivt att tro att man bara kan peka och säga att vi nu ska ändra saker och ting utan att också vara beredda att satsa en slant. När det gäller flygskatten skjuter Miljöpartiet och regeringen mot helt fel håll.
Om man menar allvar med att detta ska vara bra för miljön, det vill säga att det minskar utsläppen, borde man väl ha riktat skatten mot utsläpp och inte som nu, lägga kostnaden på passagerarnas biljetter? Det kommer ju inte göra att det blir bättre för miljön. Till och med utredaren har sagt att det får marginell påverkan på miljön.
Om man hade lagt skatten på bränsle hade det funnits ett incitament att ställa om till biobränslen. De som kör på fulbränsle, så att säga, skulle då få betala mer. Men nu skjuter ni åt helt fel håll. Här beskattar ni passagerarna, inte bränslet. Detta kommer också att leda till att det blir svårt för flygbolagen att ställa om, för de kommer i så fall att behöva lägga ännu mer pengar på passagerarnas biljetter.
Det kommer också att påverka näringslivet negativt, inte minst för oss i norra Sverige. För dem som bor söderöver är det betydligt enklare.
Helena Lindahl (C):
I Skaraborg och i mitt grannlän Jämtland finns det en del fyndigheter av uran. Det har gjort att rätt många är oroade. Vad händer om något företag vill prospektera eller till och med bryta uran? Det skulle definitivt påverka jakten, fisket och turismen, för att inte tala om värdet på marken, som riskerar att minska. Marken riskerar att falla i pris.
För några år sedan ville Socialdemokraterna förbjuda uranbrytning. Men nu väljer ni att rösta nej till både Centerpartiets och Vänsterpartiets motioner om att utreda ett förbud. Min fråga är: Hur kan det komma sig?
Helena Lindahl (C):
Jag tackar Hanna Westerén för svaret. Vi ser att den förnybara energin byggs ut i allt snabbare takt. Jag och Centerpartiet gör bedömningen att ett hundra procent förnybart samhälle kommer allt närmare. Då minskar också behovet av uran, eftersom kärnkraften så småningom kommer att fasas ut.
Jag funderar på varför Socialdemokraterna tycker att det skulle vara så fel med en lagstiftning mot uran. Om ni redan har ett slags överenskommelse, som Hanna Westerén hänvisar till, funderar jag på varför man då inte kan lagstifta om ett förbud. Ni ville det för ett par år sedan. Ni hänvisar alltså till denna överenskommelse.
Men det som man kom överens om vid kaffebordet har faktiskt föga betydelse i jämförelse med beslut som tas om svensk lagstiftning. Lagen står faktiskt över er överenskommelse. Jag kan bara konstatera att regeringspartierna vill få folk att tro att den interna överenskommelsen står över svensk lag och att ni försöker göra ert bästa för att få ett brutet vallöfte att framstå som något positivt.
Det gör faktiskt väldigt många besvikna, inte minst i Jämtland och Skaraborg. Jag undrar, Hanna Westerén, hur du förklarar kappvändningen för dem.
Helena Lindahl (C):
Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 3, så har jag det gjort. Vi har ju diskuterat detta med statliga företag ganska många gånger tidigare, men för dem som eventuellt läser protokollet eller lyssnar på detta och inte ingår i näringsutskottet kan det vara bra att upprepa denna information.
Det är nämligen en ganska imponerande samling bolag som staten äger, delvis eller helt: 49 stycken, varav 2 är börsnoterade. De representerar tillsammans stora värden: 460 miljarder kronor. Det är enormt mycket pengar.
De har 163 000 anställda, läste jag senast på regeringens hemsida. Det är fantastiskt! Men jag vill också säga att vi i Centerpartiet och övriga Alliansen är lite otåliga; vi har inte riktigt samma åsikt om statliga bolag.
Vi tycker inte att det är statens uppgift att äga och driva bolag - det är inte det vi huvudsakligen ska ägna oss åt. Det finns nämligen en inbyggd problematik i att vi å ena sidan stiftar lagar på en marknad där vi sedan å andra sidan driver bolag. Det är lite problemartat, skulle jag vilja säga.
Men eftersom vi är en stor bolagsägare och kommer att vara det under ganska lång tid är det ändå viktigt att vi driver bolagen på ett långsiktigt, professionellt och värdeskapande sätt. Herr talman!
Ann-Charlotte Hammar Johnsson gick ju igenom dessa bolag, och jag kanske inte behöver göra det en gång till eftersom det finns en del som behöver snabba sig till sina tåg eller resa hem på andra sätt.
Den proposition som läggs fram i dag är oppositionspartierna och regeringspartierna överens om i stort. Det handlar egentligen om avyttring av bolag som på ett eller annat sätt funkar bättre om de ägs av någon annan.
Det kan också vara så att det redan finns många bolag på marknaden i fråga och det därför inte är nödvändigt att staten verkar där. Jag vill dock lägga till en sak; det handlar om Apoteksgruppen i Sverige. Detta bolag grundades 2010 när staten sålde 150 bolag till mindre företagare.
Det tycker jag var väldigt bra, för annars blir det lätt stora apotekskedjor som tar över verksamheten. Man bildade sedan ett paraply för att hjälpa till med service till bolagen och med it samt med att samordna större inköp för att få ned priserna.
I dag fungerar det bolaget som ett serviceorgan, och nu har företagen dessa bolag i sin hand. Därför är statens uppdrag färdigt, och man kommer nu att avyttra paraplyorganet.
Det tycker jag är bra, men jag tycker att staten i denna särskilda situation borde låta dessa företagare få lite större insyn och visa lite mer transparens i försäljningsprocessen. Det är väl egentligen där vi skiljer oss åt. Jag tror att jag stannar där, för enkelhetens skull.
Jag ser att det är många som är glada i regeringspartierna, och det är ju inte dåligt det! Jag vill nu när jag ändå är här passa på - även om vi kanske träffas en gång till - att önska er en supertrevlig sommar! Den är faktiskt på ingående, govänner, även i norra Sverige.
Helena Lindahl (C):
Jag kände att jag tappade konceptet lite grann under mitt huvudanförande, så då tänkte jag passa på att fråga min socialdemokratiske kollega om SBAB när jag ändå har honom här i talarstolen. Jag tycker att det är lite märkligt att vi äger en statlig bank som är så ointresserad av stora delar av landet. Man kan fråga sig varför staten i så fall ska äga SBAB.
Behövs det en statlig bank när den ändå bara finns på fungerande marknader? Den frågan får Per-Arne Håkansson gärna svara på.
Helena Lindahl (C):
Att SBAB numera bara finns söder om Uppsala är också ett aktivt beslut som togs för inte så länge sedan, och då ledde Socialdemokraterna Sverige. Det var för ett par år sedan, och Mikael Damberg hade då ingenting att invända. Det jag menar är att vi under en lång tid har sett en avveckling av service och arbetstillfällen på landsbygden.
Här bär faktiskt staten ett stort ansvar liksom flera regeringar, kan jag i så fall säga. Jag tycker ändå att det är märkligt att den nuvarande regeringen, som samtidigt har en väldigt hög svansföring och säger att hela Sverige ska leva, inte använder sig av en del av de statliga bolagen för att komplettera svagare marknader. Staten har ju stora möjligheter att genom sina bolag bedriva en regionalpolitik som man genom svag ägarstyrning faktiskt missar.
Som exempel nämnde jag just SBAB Bank, ett helägt statligt aktiebolag som konkurrerar med andra banker. Nu har man bara beslutat att man ska lämna företagskunderna norr om Dalälven åt sitt öde. SBAB vill med andra ord inte ha några företagskunder på landsbygden eller i småstäder; nu är det Stockholm, Göteborg och Malmö och större tillväxt- eller högskoleorter som gäller. Näringsminister Mikael Damberg har ingenting att invända.
Det är precis vad han svarade medierna, och det kan man lätt leta upp på nätet. Då undrar jag: Är det här verkligen någonting som Per-Arne Håkansson ställer sig bakom?
Helena Lindahl (C):
Jag hade egentligen inte tänkt begära replik, men jag kunde inte låta bli eftersom jag tycker att min kollega från Miljöpartiet behandlar sanningen på ett lite vårdslöst sätt och säger att Alliansen vill sälja alla bolag så snabbt som möjligt. Då tror jag att Jonas Eriksson har förvanskat sanningen lite grann.
Rent principiellt tycker vi inte att staten ska äga bolag, eftersom vi är både domare och spelare på samma marknad. Det finns ett principiellt inbyggt problem där. Vi säger dock att vi kommer att vara bolagsägare under lång tid, och då måste vi förvalta ägandet på ett professionellt och aktivt sätt. Man kan inte bara sälja saker och ting så fort som möjligt, utan det sker när marknaden tillåter det.
Det är klart att vi är måna om att man ska få en bra avkastning, för det är ändå till syvende och sist skattebetalarnas pengar. Vi tycker även att det finns vissa bolag som är viktiga att behålla och som av säkerhetspolitiska skäl är viktiga för Sverige eller viktiga för Sverige som nation. Sådana delar tycker jag också är viktiga att framföra i det här sammanhanget. Jag vill ställa en fråga till Jonas Eriksson.
Tycker Jonas Eriksson att det är viktigt att vi styr de statliga bolagen på ett sådant sätt att det också gynnar regional utveckling?
Helena Lindahl (C):
Bra! Eftersom Jonas Eriksson verkar hålla med mig funderar jag över varför regeringen inte agerar i fråga om SBAB. Norrlänningarna ska gå in på internet fick vi höra nyss medan kontoren ska finnas söder om Uppsala. Jag vet inte riktigt om jag tycker att det är så mycket regional utveckling.
Sedan var det frågan om statliga Vattenfall. Jag får ont i magen när Vattenfall "outsourcar" 31 arbetstillfällen från Jokkmokk till utlandet. Det är absolut inte regional styrning.
Samtidigt säger regeringen att flera jobb som staten förfogar över ska flyttas ut från städerna och Stockholm till hela Sverige. Är det meningen att de jobben ska flyttas utomlands? Jag tror knappast att det var tanken bakom Landsbygdskommitténs arbete.
Det är provocerande att staten anser att vattenkraftskommuner, till exempel Jokkmokk som innehar elva vattenkraftsanläggningar och bidrar med enormt stora värden till landet Sverige, inte ska få tillbaka ens en del av den vinst de producerar. Det är provocerande.
I dagsläget är det Centerpartiet och Vänsterpartiet som stöder tanken att återföring av en del av vinsterna till de kommuner som faktiskt producerar de enorma vinsterna och energin åt landet Sverige.
Helena Lindahl (C):
Tack så mycket för ditt anförande, Per-Arne Håkansson! Jag skulle vilja fortsätta lite grann på den fråga som bland annat vår kollega Birger Lahti hade, nämligen frågan om Vattenfall och de 40 jobben i Jokkmokk. När detta blev känt åkte jag upp till Jokkmokk - det var i augusti - och träffade de anställda på Vattenfall Accounting, alltså den administrativa enheten. De anställda gör ett fantastiskt jobb.
De var väldigt ledsna över att de fått information om att deras jobb eventuellt skulle outsourcas. I min värld betyder outsourcing att man ska hitta billigare alternativ, och var i Sverige gör man det?
Jag tror inte att det finns jättemycket billigare lokalhyror någon annanstans eller att lönerna är lägre i Skåne än i Norrbotten, till exempel, utan för mig är det uppenbart att man från Vattenfalls sida är sugen på att flytta jobb till låglöneländer. Vi talar om att Vattenfall och de statliga bolagen ska agera hållbart, och jag tycker inte att detta är hållbart.
Min fråga till Per-Arne Håkansson och Socialdemokraterna är därför: Är ni beredda att göra ett tillägg till Vattenfalls ägardirektiv om att bolaget ska ta ett ökat samhällsansvar?
Helena Lindahl (C):
Jag tackar för svaret, Per-Arne Håkansson, men det är fortfarande så att varken länsstyrelsen eller kommunen i Jokkmokk kan bestämma om ägardirektiven ska ändras eller inte. Det gör du, jag och den här lagstiftande församlingen tillsammans.
Egentligen var det alltså inte riktigt ett svar på min fråga, så jag vill ställa den igen: Är Socialdemokraterna och Per-Arne Håkansson beredda att göra ett tillägg till Vattenfalls ägardirektiv om att bolaget ska ta ett ökat samhällsansvar? Jag vill gärna ha ett svar på den frågan. Jag tycker faktiskt att detta är provocerande, för Jokkmokks kommun är i strykklass - precis som många andra vattenkraftsproducerande kommuner.
Man bidrar så enormt mycket till staten Sveriges välfärd, men man får småsmulor tillbaka. Jag tycker inte att detta är acceptabelt. Först ska man gå med mössan i hand och be staten om extra pengar för att klara den dagliga driften, och sedan ska det statliga bolaget - som också är med och tar stora resurser i dessa områden - dessutom säga att jobb ska outsourcas. Jag tycker att det är magstarkt.
För mig är det också oacceptabelt att Socialdemokraterna, som säger sig värna hela Sverige, inte tycker någonting om ägaransvaret. Man säger i stället att det är kommunen, länsstyrelsen och Vattenfall som ska lösa detta tillsammans. Om ett statligt bolag går ut och säger sådana här saker trots att det ska jobba med hållbarhet kanske det är dags att göra ett tillägg till ägardirektiven. Jag vill ha ett svar på frågan om Per-Arne Håkansson och Socialdemokraterna ställer upp på det.
Helena Lindahl (C):
I går kunde man i tidningen Dagens Nyheter läsa en debattartikel som var skriven av forskaren Joakim Landström. Han har skrivit två rapporter till den utredning om vinster i välfärden som regeringen har tillsatt. I artikeln skriver han: "När Ilmar Reepalu säger i SVT:s 'Agenda' att vinstnivån i välfärdsbolagen ska vara lägre än 10 procent så går han emot min analys.
Skulle hans förslag bli verklighet skulle det i praktiken innebära ett förstatligande av välfärdssektorn." Trots att många patienter, elever och anhöriga och personal är nöjda med den kvalitet, omsorg och skola som många företag erbjuder vill ni ändå kapa dessa vid fotknölarna. Varför?
Helena Lindahl (C):
Er vinstjakt på företagen kommer bara att resultera i att många företag, och de flesta är ju faktiskt väldigt seriösa, kommer att få stänga igen sin verksamhet, trots att de äldre, anhöriga, personal och elever är nöjda. Trots att till och med forskare som utredningen anlitat varnar för att mångfalden kan försvinna fortsätter ni er jakt på företagen. Varför vill ni förstatliga välfärdssektorn, Ardalan Shekarabi?
Helena Lindahl (C):
Tack, David Lindvall, för ditt anförande! Det var ditt jungfruliga tal här i näringsutskottet, och du gjorde det med den äran, även om jag kanske inte håller med om alla detaljer. Jag har en fråga till David Lindvall. I början av ditt anförande sa du att regeringen nu satsar på landsbygden. Då blir jag lite nyfiken och skulle vilja veta: Hur då?
Helena Lindahl (C):
Tack, David Lindvall, för svaret! Jag hör vad David Lindvall säger, och jag tycker att det är bra satsningar. Men det finns också saker som är negativa för landsbygden och som jag oroar mig mycket för. Inte minst handlar det om norra Sverige där de stora avstånden finns. Ett exempel är kilometerskatten. Även om den nu återigen utreds på Regeringskansliet finns den ju kvar.
Det skulle vara ödesdigert med kilometerskatt för företag, inte minst i norr, eftersom det kommer att vara enormt kostsamt och bli svårare för dem att stå sig i den internationella konkurrensen. Ett annat exempel är flygskatten. Om inte annat kommer den att påverka turistbranschen negativt. Vi har inte snabbtåg i norra Sverige. Det lär vara väldigt långt bort att norra Sverige skulle få det - i alla fall låter det så när man lyssnar på anförandena i den här kammaren.
Vad gäller minskat riskkapital vill jag säga att även om Norrlandsfonden får ett tillskott på 200 miljoner har regeringen valt att ta 2 000 miljoner i riskkapital från norra Sverige, Värmland och Dalarna. I Västerbottens inland, mitt hemlän, finns en polisbil på vardagsnätter och kvällar på en yta som är nästan lika stor som Danmark. Det säger sig självt att det är helt omöjligt för polisen att kunna göra ett bra jobb.
Inte minst det som har kommit upp nu i och med vinterväglag och snöoväder är att Trafikverket har skarpare tidskontroller med gps i plogbilarna. Många entreprenörer törs därför inte ploga enskilda vägar, vilket gör att vägarna blir helt igensnöade. Entreprenörerna är rädda eftersom det ger tiotusentals kronor i vite om man överskrider tidsgränsen.
Det finns alltså många negativa saker för landsbygden, och jag undrar hur regeringen ser på den här problematiken som faktiskt är allvarlig.
Helena Lindahl (C):
Det finns väldigt mycket. Jag tror till och med att Centerpartiet har en ännu större trygghetssatsning i sin budget än vad Socialdemokraterna har. Den ligger på ytterligare 1 miljard. Dessutom säger regeringen i sitt regleringsbrev till polisen att man ska ha en närvarande lokal polis i hela landet. Det är allt annat än vad man har i dag.
Då tycker jag inte att det blir mer än floskler från regeringens sida när man talar om hela landet, för så är det definitivt inte.
Helena Lindahl (C):
För drygt 100 år sedan kom den första kvinnan in i Sveriges riksdag. I dag ser vi att vi är nästan 50 procent, tursamt nog. På 1800-talet var det inte heller ovanligt att kvinnor jobbade i den privata sektorn, inom företag som tvätterier eller ysterier. Jag har själv jobbat i ett projekt som heter Ostriket i Västerbotten.
Det grundar sig egentligen på de hundratals mejerier som fanns runt om i länet, bland annat ett i Mångbyn, där Västerbottensosten kom till. Nu vet ni det. På 1960- och 1970-talen var det väldigt många kvinnor som började förvärvsarbeta, vilket gjorde att Sverige blev ett av världens mest jämställda länder när det gällde arbetsmarknaden.
Men det ironiska är att det som på ett sätt har bidragit till att vi arbetsmarknadsmässigt är ett av världens mest jämställda länder också har hämmat kvinnors företagande eftersom många kvinnor arbetar inom vård och omsorg, där det inte har varit tillåtet att på samma grunder som offentlig sektor starta och driva företag förrän 2009, när LOV kom.
Min fråga till näringsministern ska ses mot bakgrund av att det bara är en av fyra företagare som är kvinna. Kvinnorna utgör ungefär 25 procent. Det är ett ganska dåligt betyg för ett jämställt land som Sverige. Då skulle jag vilja veta: Hur jobbar näringsministern med att öka andelen kvinnor som är och ska bli företagare?
Det får gärna specifikt handla om det som är inom ministerns område.
Helena Lindahl (C):
Jag håller med om trygghetsfrågan för företagande. Jag tror att den är ganska avgörande. Jag kan nämna ett exempel som jag blev medveten om för inte så länge sedan. Om man har en enskild firma får man grunda föräldrapenningen på den högsta lön man har haft två år tillbaka i tiden.
Startar man däremot ett aktiebolag börjar man om från noll, vilket egentligen är galet, om man ska vara ärlig. I dag är det nästan så att företagare tillhör ett B-lag när det gäller trygghetssystemen i jämförelse med anställda. Detta måste vi verkligen se över. När det gäller invandrarkvinnors företagande tycker jag att det är bra. Jag har sett i Socialdemokraternas budget att ni satsar på det.
Men jag önskar också att man återinför satsningen via Almi när det gäller invandrarkvinnors företagande, för den var otroligt lyckad. På Almi höjer de den själva till skyarna, och jag tror att de har gjort väldigt mycket gott på det området. Samma sak är det när det gäller Styrelsekraft för att få in kvinnor i styrelser och på ledande befattningar. Där gjorde Almi också ett väldigt bra jobb.
Jag ser näringsminister Mikael Damberg som en pragmatisk socialdemokrat. Jag hoppas att Mikael Damberg kommer att förhindra taket för vinster i välfärden, för det förslag som nu ligger handlar om operativt kapital. Detta gynnar bara de större företagen. Det gynnar definitivt inte de små företagen, och det är ofta kvinnor som äger och driver de företagen.
Helena Lindahl (C):
Jag kan bara konstatera att Miljöpartiet är ett utpräglat storstadsparti. Jag såg dig debattera kilometerskatt i kvällsnyheterna för några veckor sedan, Lorentz Tovatt, och du pratade bara om snabbjärnväg mellan de stora städerna. Inte med ett enda ord nämnde du resten av landet. Det är symtomatiskt för ert parti. Jag tycker faktiskt att ni är rent destruktiva för landsbygden.
Nämn någonting positivt ni gör för landsbygden! Ni kommer med pålagor som kilometerskatt och flygskatt - utan att de är direkt miljöinriktade. Det är i stället fiskala skatter för att ni ska få igenom något slags symbolpolitik för att inte gå under före valet. Det är ju vad det handlar om, och det är norrländska företag som kommer att straffas med er politik. Jag tycker att det är tragiskt och ansvarslöst.
Om ni nu har mer pengar till avsättningar av skog kan jag undra: Varför betalar ni inte skogsägarna? Varför betyder inte äganderätten mer för er? De 15 skogsägare jag talade om och som äger fjällnära skog är helt förtvivlade. De kanske har fått ärva skog via familjen, och det är ett sätt att leva. Många har lånat pengar av banken, och helt plötsligt kommer en av de myndigheter regeringen har ansvar för och säger att det inte är någon pågående markanvändning och att de inte får betalt.
Det är precis som att de skulle komma hem till dig, Lorentz, och säga att de ska ha ditt sovrum. Du kommer ju aldrig att kunna sälja din lägenhet då. Jag vet att det är lätt för storstadsbor som inte förstår hur det här fungerar i praktiken att le. Jag tycker att det är tragiskt att ni har så liten förståelse för människors äganderätt.