Jens Holm (V):
Nu när vi diskuterar jakt tycker jag att det är viktigt att vi också talar om dem som blir jagade, nämligen djuren. Vi vet att det gör ont att få en kula i sig. Det gör ont att bli skadskjuten. En gräsand kan lida. Det kan också en älg, en lokatt eller en varg.
Det är också därför som det står inskrivet i 27 § jaktlagen att onödigt lidande hos viltet ska undvikas. För mig och Vänsterpartiet är det viktigt att jakten är etisk, att det är just viltvård som det handlar om och att man inte bedriver jakt i onödan.
Den motion vi har lämnat in handlar just om att försöka komma till rätta med de här frågorna och få in mer etik i den här verksamheten samtidigt som vi också ser att jakten kan spela en viktig roll i samhället som viltvård. En av de frågor som vi tar upp - jag är faktiskt lite förvånad över att vi i Vänsterpartiet i princip är ensamma om att kritisera den - är den så kallade godsjakten.
Jag sade att vi i princip är ensamma, men jag gläds åt att det finns en motion från Moderaterna, från Jan Ericson, som vill precis detsamma som vi i Vänsterpartiet, nämligen att den här verksamheten ska förbjudas. Jag tror att många inte ens vet vad godsjakt är. Det är en storskalig verksamhet som bedrivs på gods och herrgårdar runt om i Sverige.
Det handlar om uppfödning av hundratusentals fasaner, gräsänder och rapphöns för ett enda syfte, nämligen att de ska skjutas ihjäl lite senare. Och de som skjuter ihjäl de här djuren tycker uppenbarligen att det är roligt, för de kan betala väldigt mycket pengar för den här verksamheten. Djuren kommer till godsen oftast i form av ägg. De läggs i kläckningsmaskiner.
När de har kläckts är de små kycklingar som föds upp på ett intensivt sätt i små voljärer. De här kycklingarna, som sedan växer och blir stora fåglar, har en minimal yta att röra sig på i voljärerna. Ofta sätter man näbbringar på fåglarna för att de inte ska hacka ihjäl varandra. Det är alltså en ganska storskalig verksamhet - den är närmast lik en industriell verksamhet. Ändå är den nästan helt oreglerad.
Jag tycker återigen att det här väcker frågan: Är det här en verksamhet som känns etisk, som känns nödvändig och som känns förenlig med § 27 i jaktlagen? Till hösten är det dags för den stora godsjakten.
Då kommer oftast välbeställda människor dit, oftast män ur näringslivet, som betalar 200 kronor för att skjuta ihjäl en fasan eller en rapphöna. Vissa grupper skjuter ihjäl flera hundra stycken. Man kan betala tiotusentals kronor för en dags skjutande på ett gods. Hur går det då till när man skjuter de här fåglarna på ett gods?
Jo, man sätter ut 500-600 fåglar i en så kallad remiss. Jägarna ställer sig i form av en solfjäder. Man driver in hundar i remissen som självklart skrämmer upp fåglarna. Sedan är det bara att sätta i gång och panga. Och man skjuter som bara den - fråga dem som bor i närheten av ett gods och som tycker att det här är väldigt störande!
Självklart är det många av fåglarna som blir skadskjutna och som lider helt i onödan. Jag frågar mig, precis som Moderaterna gör i sin motion: Vad är mervärdet av godsjakten? Handlar det om naturvård, som Roger Tiefensee från Centerpartiet pratade om? Handlar det om viltvård? Nej, jag tycker inte det. Det är en storskalig och helt onödig verksamhet som leder till ett oproportionerligt stort lidande för djuren.
Det är därför vi i Vänsterpartiet och även Moderaterna har motionerat om att den ska förbjudas. Det har kommit en del frågor kring § 28 i jaktförordningen. Jaktförordningen har ändrats i två steg, 2006 och nu senast den 1 maj 2009.
Med förändringen av jaktförordningen blir det lättare att skjuta rovdjur som väntas angripa ett tamdjur. Vi i Vänsterpartiet har, precis som många poliser och åklagare, kritiserat den här förändringen.
För det blir nästan omöjligt för en polis eller åklagare att leda i bevis att tamdjuret har varit utsatt för ett angrepp. Den här förändringen innebär också att man kan skjuta rovdjur, till exempel vargar, utanför hägnen. Det är därför som vi vill ändra på § 28 i jaktförordningen.
Sedan ska jag ärligt säga att jag tror att det finns större hot mot vargar och andra rovdjur i Sverige än förändringen av § 28. Jag tror kanske också att vår kritik har lett till att det i praktiken inte har blivit riktigt lika illa som vi befarade med den här förändringen. Det är någonting som vi i Vänsterpartiet självklart gläds åt, i så fall.
Vi kommer att fortsätta att följa den här frågan noggrant. Fjälljakten har redan diskuterats av flera. För oss i Vänsterpartiet är det en självklarhet att vi sätter riporna, samernas rättigheter och rättigheterna för befolkningen i norra Sverige före paragrafer från Bryssel.
Vi tycker inte att vår regering har gjort tillräckligt för att finna en vettig balans när det gäller kraven från EU. Det som EU har sagt är nämligen att vi måste anpassa oss till deras bestämmelser. De säger inte att vi ska göra som regeringen har gjort, släppa jakten fri för alla EU-medborgare. Vi vill ha ordning och reda i fjälljakten.
Vi vill ha krav på jaktguider, så att vi vet att de som jagar där uppe gör det på ett etiskt sätt. Och självklart vill vi skydda viltet. Vi vill se till att man inte skjuter bort stora bestånd av ripor. Det är det som vi ser som det verkligt stora hotet med den här liberaliseringen av fjälljakten.
Jag vill påminna om att Sverige i andra sammanhang har tagit strid för lagstiftning i Sverige, och vi har faktiskt vunnit nere i Bryssel. Jag tror att det är dags att göra det här också. Och jag tror att vi har goda möjligheter, i synnerhet när vi tittar på hur man har anpassat den här lagstiftningen i andra länder, exempelvis i Finland. Jag ser fram emot voteringen nu i eftermiddag.
Jag noterar att de borgerliga partierna inte yrkar bifall till sin reservation, vilket med absolut största sannolikhet kommer att innebära att vi får en majoritet i den här kammaren för att vi ska få ordning och reda och skydd för ripan vad det gäller fjälljakten. Det tycker jag är väldigt bra.