Lisbeth Grönfeldt Bergman (M):
Att sjöfarten är av stor betydelse för Sverige tycks vi alla vara överens om. Den är naturligtvis av grundläggande betydelse för transporter av gods, för näringslivsutveckling, för jobb och välfärd. Den är också mycket betydelsefull för transporter av människor, för rekreation och för turism. Vi vet att sjöfarten står inför väldigt många stora utmaningar.
Det handlar dels om att öka kapaciteten och möjliggöra att mer gods förs över från landsväg till sjöväg, dels om att trots ökningen komma till rätta med dess negativa miljöpåverkan genom utsläpp till både luft och vatten. Renare bränslen, bättre maskiner och ny teknik kommer att krävas.
Det handlar också om förbättrad sjösäkerhet och även om att råda bot på den allt större personalbristen genom ökad rekrytering till de olika sjöfartsutbildningarna, och gärna fler flickor också. Ca 90 procent av Sveriges utrikeshandel transporteras sjövägen, men insjöfarten minskar i Sverige. Det är tvärtemot vad som sker i många andra EU-länder.
Det finns en stor potential att ta till vara när det gäller avlastning av överansträngd infrastruktur på land genom att utveckla närsjöfart och sjöfart på inre vattenvägar. Men detta betänkande berör inte endast handelssjöfart. Det allmänna båtlivet har blivit alltmer omfattande, och fritidsbåtstrafiken har ökat starkt.
Uppskattningsvis två miljoner svenskar njuter av segling, motorbåtsåkande, rodd och paddling i de svenska skärgårdarna, på sjöar och kanaler. Båtturismen är också enorm. Det ser inte minst jag på västkusten där norrmän nästan invaderar oss från juni och fram till augusti när tyskarna tar över.
Utmed alla våra kuster kommer besökare från ett stort antal länder i ökande grad, nu även från våra östra grannländer. Vi ska vara glada för de här invasionerna. Det är bra för sysselsättningen och bra för företagandet. Fru talman! Tre av reservationerna till detta betänkande rör företrädesvis fritidsbåtar, nämligen nr 6, 7 och 8.
Jag tänker behandla dem nu och lämna över sjöfartens utmaningar och reservation 1, 2, 3, 4 och 5 till Annelie Enochson. När det gäller det eviga kravet på båtregister skulle jag kunna säga att frågan är under beredning, och nöja mig med det. Men jag vill återigen säga det jag sade i förra årets sjöfartsdebatt.
Obligatorielägg båtförsäkring och låt försäkringsbolagen hålla register, och då ett register som endast polis och kustbevakning får tillgång till. Det får effekt. Båtkörkort eller förarbevis för fritidsbåt, kommer det? Ja, ett beredningsarbete pågår, precis som har påpekats tidigare och som står i utskottets handling.
Jag kan i dag inte exakt säga vilket utfallet kommer att bli, men något tillkännagivande verkar i dagsläget totalt onödigt.
Det ska vara tydliga regler som tar sikte på minskning av olyckor, och då särskilt olyckor där fart är orsaken. Det ger effekt. Fru talman! Det är självfallet angeläget att Östersjön liksom andra vattenområden hålls så fria från avfall som möjligt. Detta är vi nog också alla helt överens om.
Båtmiljörådets tolvpunktsprogram innefattar ju också ett mål för toalettavfall som går ut på att toalettutsläppen ska minskas. Detta ska åstadkommas genom fler landtoaletter, komplettering av toalettinstallationer i båtarna samt genom förbättrad och väl utnyttjad mottagningsservice. Självfallet ska det arbete som nu har inletts också följas upp.
Utsläpp av toalettavfall från handelsfartyg är förbjudet inom Sveriges territorialvatten, men inte utanför detta. Flera färjerederier lämnar dock i land toalettavfall frivilligt. Som ett resultat av Helcoms aktionsplan kommer Östersjöstaterna 2009 att ansöka hos IMO om skärpta regler för fartygs utsläpp av toalettavfall i Östersjön.
Målet är att helt förbjuda utsläpp. Helcom kommer att rikta in sig på fartyg med stora utsläpp av toalettavfall på grund av att många personer finns ombord såsom passagerarfärjor och kryssningsfartyg. Man ska också komma ihåg att vissa kategorier, exempelvis lastfartyg, inte har tillräcklig tank- och pumpkapacitet och skulle behöva genomföra konstruktionsändringar för att kunna behålla avfallet ombord den tid som krävs innan de kommer i hamn och kan lämna av det.
Dock är antalet personer i regel inte så stort på de här fartygen, och effekten på miljön blir därför inte heller lika stor. Men det här är ändå något som Östersjöstaterna vill gå vidare med i ett andra steg. För fritidsbåtar finns, som det står i betänkandet, inga bestämmelser som gäller själva utsläppen av toalettavfall, men däremot finns krav på viss utrustning av båten.
Fritidsbåtar och vattenskotrar ska vara konstruerade på ett sådant sätt att oavsiktliga utsläpp av förorenande ämnen förhindras. Fritidsbåtar som är utrustade med toalett ska ha antingen sanitetstank eller anordningar som gör att en sanitetstank kan installeras.
Då efterlevnaden av ett förbud mot toalettavfall från fritidsbåtar är i stort sett omöjligt att kontrollera blir en sådan lagstiftning ett kraftfullt slag i tomma luften. Då är det betydligt mer verkningsfullt att satsa på utbyggnad av mottagningsservice i fritidsbåtshamnarna och fler landtoaletter. Ja, efter detta som var lite blandat stort och smått, fru talman, yrkar jag avslag på samtliga reservationer och bifall till förslaget i utskottets betänkande.