KBLab/rixvox huggingface dataset:
Hans Wallmark (M):
Peter Hultqvist företräder regeringssidan. Jag företräder oppositionssidan. Det brukar vara regeringen som ska axla ansvaret att styra och leda. Om man nu har ambitionen att ta fram en säkerhetsstrategi som ska vara nationell och därmed delad och gemensam borde man också själv fundera på förankringsprocessen.
I samband med de samtal som har förts har vi från Moderaternas sida lagt fram förslaget att försvarsberedningen skulle kunna vara ett lämpligt forum för partierna att mötas och diskutera de säkerhetsutmaningar vi står inför. Då säger regeringen: Nej, det är inte bra. Men kom med något annat förslag, säger man. Då är det väl, fru talman, upp till regeringen, som faktiskt har att styra och leda, att också komma med ett annat förslag om man verkligen är genuint intresserad av att ta fram en strategi som är just nationell. Där är man ju renons på idéer.
Därutöver tycker jag att de sex eller åtta punkter för en strategi som försvarsministern räknade upp var utmärkta. Jag hoppas att han tycker att de tolv punkter som jag lade fram också var utmärkta. Det är detta jag menar: Det här arbetet skulle ha gjorts långt tidigare, tillsammans. Nu har regeringen själv och enligt eget huvud valt denna form.
De två regeringspartierna sitter i Statsrådsberedningen tillsammans med den kunskap och de forskare man kan få fram, som absolut inte ska underskattas. Där tar man fram denna struktur. Min grundläggande fråga, som jag fortfarande inte tycker att försvarsministern har besvarat, är: Hur gör man detta till något nationellt, något gemensamt, något delat? Det är det som hade kunnat vara styrkan i en nationell säkerhetsstrategi.
Nu riskerar det att bli dess svaghet och belastning.
Hans Wallmark (M):
I sitt svar påpekar utrikesministern att de bedömningar som kommissionen gör spelar en viktig roll. Jag menar att vi här måste ta på oss ledarskapströjan och tillsammans med de andra länderna vara väldigt tydliga i förhållande till kommissionen och de europeiska institutionerna och säga det som är uppenbart: Nord Stream 2 är inte i Europas intresse.
Det finns en diskussion om skillnaden mellan nu och då. Det har hänt en del väsentliga saker mellan Nord Stream 1 och Nord Stream 2. Inom parentes vill jag nämna att även jag var väldigt kritisk till Nord Stream 1 och beklagar i grunden att den har kommit på plats. Den väsentliga skillnaden mellan nu och då är att nu har Ryssland illegalt annekterat Krim. Nu finns rysk trupp i östra Ukraina.
Nu finns EU:s energiunion som tydligt klargör att vi inte ska göra oss mer beroende av leveranser från en producent och ett land. Det är väsentliga skillnader mellan nu och då. Jag returnerar vänligheten: Vad är skillnaden mellan nu och då för Socialdemokraterna? I valmanifestet inför EU-valet 2009 sa Socialdemokraterna: Vi ska säga nej till gasledningen genom Östersjön. EU ska inte planera för nya olje- och fossilgasledningar.
Partiledarna för Socialdemokraterna, Miljöpartiet och Vänsterpartiet skrev i en debattartikel den 26 november 2007: "Regeringen ska ta tydlig ställning mot planerna att lägga en gasledning i Östersjön." Herr talman! Jag tyckte att det var rätt klokt av Socialdemokraterna då. Jag önskar att Socialdemokraterna nu kunde vara lika tydliga med att säga att Nord Stream 2 inte är i Europas intresse. Det vore Östersjöledarskap.
Hans Wallmark (M):
Utrikesministern har alldeles rätt i att hon återanvänder, recyclar, Carl Bildts tidigare svar med ett undantag, nämligen att hans sista stycke blev nr 2 i hennes svar. Det är där hon säger att man inte ska tydliggöra några säkerhetspolitiska analyser. Herr talman! Låt oss kanske också lyssna på tidigare ledamoten Peter Hultqvists fråga till dåvarande utrikesministern Carl Bildt.
"Vattenfall har slutit ett avtal med statliga Rosatom om prov av ryskt kärnbränsle i Ringhals 3. I ett pressmeddelande från Rosatom beskrivs avtalet som inkörsporten till försäljning av ryskt kärnbränsle till kärnkraftsreaktorer designade i västvärlden. Frågan är om det är ett svenskt nationellt intresse att medverka till detta mot bakgrund av att EU nu försöker minska sitt beroende av rysk energi.
Någon övergripande säkerhetsanalys som behandlar bland annat de säkerhetspolitiska aspekterna och lämpligheten i avtalet har ej genomförts från Regeringskansliets sida. I Ryssland kopplas utrikes- och säkerhetspolitik ofta samman med energipolitik. Rosatom är en del i detta arrangemang - - -." Den som läser min interpellation kan också upptäcka att spår finns inte av nötter men väl av nuvarande försvarsministerns fråga. Det är alldeles riktigt att det finns ett nu och ett då.
Det jag ändå vill påpeka i förhållande till den diskussion som fördes mellan Carl Bildt och Peter Hultqvist 2012/13 är att vi nu har ett kraftigt försämrat säkerhetsläge.
Det finns all anledning att med stor fermitet följa det som nu sker i vårt närområde med rysk trupp i Ukraina, ökad övningsverksamhet, denna typ av provokationer och i ljuset av att vi också har EU:s energiunion.
Det finns en stor klokhet i att vi inte ska göra oss i ytterligare grad beroende av ryska energileveranser, alldeles oavsett om det är gas eller kärnbränsle. Vi vet att Ryssland på olika sätt använder den typen av verktyg i sitt sätt att bedriva kampanjer och undergrävande verksamhet mot grannländer. Det handlar om propaganda, desinformation och cyberattacker.
Vi har också sett att man tidigare har använt energileveranser bland annat som påtryckningsmedel för ett antal vintrar sedan gentemot till exempel Bulgarien. Det är vad som gör det hela så allvarligt. Herr talman! Jag vill tacka utrikesministern för att hon återanvände den tidigare utrikesministerns svar. Jag vill tacka den nuvarande försvarsministern för att jag fick återanvända hans fråga till utrikesministern.
Men jag till understryka det nya allvaret vi har i Europa med det kraftigt försämrade säkerhetsläget. Det är i ljuset av det vi borde se mer på de hot som olika former av hybridkrigföring utgör, inklusive energileveranser. Det är därför jag tycker att vi ska hedra och hylla EU:s energiunion. Vi ska inte göra Europa mer beroende av ryska leveranser av gas och kärnbränslen.
Hans Wallmark (M):
Tack, utrikesministern! Det som gör mig bekymrad är att tanken med det kärnbränsle som ska användas i Ringhals är att det blir licensierat och därmed en språngbräda ut på den västliga europeiska marknaden. Det är vad jag ser som den stora faran. Det som är nyckeln är precis det som utrikesministern säger, nämligen den fortsatta sanktionspolitiken.
Det är oerhört viktigt att vi har ett fortsatt tryck mot Ryssland just därför att den illegala annekteringen av Krim fortsätter, att man är inne med rysk trupp i Ukraina och att Minsköverenskommelserna inte på något sätt verkar respekteras och hållas. Vi vet att det redan för några månader sedan var en diskussion i Europa huruvida man skulle lyfta sanktionerna. Nu är de kvar till januari nästa år.
Jag hoppas att vi fortsatt har sanktionerna så länge ockupationen av Krim fortsätter. Det jag är rädd för är att det med ett ökat beroende av rysk gas, ryskt kärnbränsle och ryska ekonomiska intressen fungerar lite grann som ett påtryckningsmedel mot länder. Man kan skruva av och skruva på, och skruva av och skruva på. Det gör mig genuint orolig. Det är i det ljuset jag tycker att man ska se EU:s energiunion. Herr talman!
Det är alldeles rätt att hela problemställningen i interpellationen ska sökas tillbaka till vilket förhållningssätt Europa ska ha visavi Ryssland. Jag hoppas att vi fortsatt står för en stark sanktionspolitik och inte undergräver den genom vare sig politiska beslut eller påtryckningsbeslut. Sedan ska vi stå upp mot Ryssland på ett tydligt sätt. Vi ska markera att det man har gjort är fel och att det i grunden har ändrat den europeiska säkerhetsordningen.
Det kräver diplomati, säkerhetspolitik och en stark svensk försvarsförmåga.
Hans Wallmark (M):
Jag vänder mig till utrikesminister Margot Wallström. I en demokrati är ju det fina att man kan ha olika åsikter och bryta dem mot varandra. Så uppfattar jag att det är när det gäller Socialdemokraterna och Moderaterna, utrikesministern och undertecknad, i synen på Nato. Därför tycker jag att det är bra att vi kan föra en öppen, fri och obunden Natodebatt i Sverige.
Då blir man ju förskräckt och illa berörd när man ser en företrädare för ryska UD twittra följande: Sveriges inträde i Nato skulle ha militära och utrikespolitiska konsekvenser som skulle kräva nödvändiga reaktioner från den ryska sidan. Jag uppfattar att utrikesministern och undertecknad är helt överens om att det är viktigt att markera mot den typen av åsikter.
Svenska beslut om ett Natomedlemskap, svenska vägval när det gäller försvars- och säkerhetspolitik fattar vi i Sverige, inte under inverkan från ett annat land. Därför är det också bra, som jag har sett tidningsuppgifter om, att utrikesministern har tänkt kalla upp, eller har kallat upp, den ryska ambassadören. Jag skulle vilja veta vad som i så fall har hanterats under de samtalen.
Hans Wallmark (M):
Stort tack för svaret! Jag hoppas också, och kanske till och med tror, att utrikesministern har understrukit att den linje som hon företräder är den svenska linjen. Där tror jag att det finns en bred politisk uppslutning över parti- och blockgränser. Det tror jag är viktigt i just det här läget, för jag tror att vi sannolikt kommer att få se fler uttryck likt det vi nu har sett i den ryska tweeten och inte färre. Då är det viktigt att vi står upp bakom att vi kan ha olika åsikter om Nato.
Vi kan ha olika åsikter om när vi ska bli medlemmar, men det är vi som fattar det beslutet utan påverkan och inverkan från något annat land eller någon annan regim. Därför är det budskapet entydigt, oavsett om man tillhör regeringen eller oppositionen - det kan ju växla över tid - att det är vi i Sverige som fattar våra egna beslut, inte någon twittrande rysk UD-tjänsteman eller någon rysk ambassadör i Stockholm.
Hans Wallmark (M):
Jag har en övergripande fråga till utbildningsminister Gustav Fridolin. Jag hade först tänka ställa en fråga om Nato. Men jag förstår av det som händer just nu att det finns andra frågeområden. Det som ena dagen avfärdas som dålig politik blir andra dagen regeringens politik. Från kl. 12 i dag gäller tillfälliga gränskontroller. Det avfärdades för bara några dagar sedan som en rätt dålig idé.
Tidigare har också idéer om tillfälliga uppehållstillstånd, ett breddat RUT-avdrag och skärpt försörjningskrav för anhöriginvandring avfärdats från regeringshåll och från de två regeringspartierna. Det som ena dagen bedöms och avfärdas som dåligt blir alltså andra dagen regeringens politik. Herr talman! Därför har jag en konkret fråga till Gustav Fridolin. Har regeringen kontroll över läget?
Hans Wallmark (M):
Jag tackar för svaret. Jag noterar att det nu finns en uppgörelse om tillfälliga uppehållstillstånd, om ett breddat ROT-avdrag, om skärpt försörjningskrav för anhöriginvandring och sedan kl. 12 i dag också om tillfälliga gränskontroller. I allt väsentligt tycker jag att det i grunden är bra förslag. Jag känner igen många från den allmänpolitiska debatten, då de har framförts av andra.
Men jag konstaterar att många av dessa förslag för bara någon dag eller någon vecka sedan bedömdes vara dålig politik, och i dag är det regeringspolitik. Då kan jag bara konstatera att flexibiliteten tycks vara mycket stor hos dem som är regeringstaburettsuppbärare.
Hans Wallmark (M):
Jag vänder mig till försvarsminister Peter Hultqvist. Vi har ju i dag haft fortsatta diskussioner mellan regeringen och oppositionen om det svenska svaret på Frankrikes begäran i enlighet med Lissabonfördraget 42.7, om hjälp och stöd i händelse av kris eller krig, efter den fruktansvärda attacken i Paris. Parallellt med detta har det kommit ett brev från USA, ställt till det svenska Försvarsdepartementet, om hjälp och stöd i kampen mot Daish.
Jag skulle vilja fråga försvarsministern för det första hur han och departementet skulle vilja svara rent konkret på det önskemål som finns och vad man skulle kunna göra från svensk sida i förhållande till det som räknas upp i brevet. För det andra vill jag fråga om det har skett några som helst kontakter muntligen, före eller efter brevet, mellan det svenska Försvarsdepartementet och det amerikanska försvarsdepartementet?
Inom parentes kan nämnas att vår insats med stridsflygplan i Libyen för ett antal år sedan kostade ungefär 220 miljoner kronor. Frågan är alltså: Vad skulle försvarsministern vilja göra för att hörsamma USA?
Hans Wallmark (M):
Tack, försvarsministern, för svaret! Vi har från oppositionens sida i dag framfört vårt önskemål om att få ut hela eller delar av brevet för att själva kunna bilda oss en uppfattning. Vad jag förstår, i alla fall av uppgifter i medierna, räknas det upp ett antal olika saker som USA menar att vänligt sinnade länder - dit Sverige räknas - skulle kunde bidra med.
Utan att försvarsministern hade behövt gå in exakt på de formuleringar som finns i brevet hade det varit intressant att få höra försvarsministerns uppfattning om vilka militära delar man skulle kunna bidra med. Man kan antingen göra väldigt lite eller lite mer. Som jag nämnde kostade den insats vi gjorde i Libyen 220 miljoner för tre år sedan. Frågan är vilken ambitionsnivå försvarsministern skulle vilja ge uttryck för. Sedan handlar detta, precis som försvarsministern sa, om två olika saker.
Å ena sidan har vi Frankrikes begäran, som vi måste svara upp emot på ett tydligt sätt, å andra sidan har vi Amerikabrevet. De har dock egentligen samma ändamål, nämligen kampen mot Daish.
Hans Wallmark (M):
Jag vänder mig till vice statsminister Åsa Romson. Regeringen har för avsikt att lägga fram en proposition om det så kallade värdlandsavtalet. Det tycker jag i grunden är bra. Det innebär ökad övningsverksamhet och att vi samverkar och samarbetar med andra till gagn för vår gemensamma säkerhet. För en tid sedan väcktes en motion av två miljöpartister, Jabar Amin och Annika Lillemets.
De skriver bland annat: "Vi blir säkerhetspolitiskt mer utsatta genom värdlandsavtalet, då vi gör vårt land till ett mål för ryska kärnvapen. Detta utan att ha några säkerhetsgarantier. Värdlandsavtalet måste nog sägas vara det sämsta av de olika säkerhetspolitiska alternativ som Sverige ställs inför."
Min fråga till vice statsminister Åsa Romson är: Vilket är ditt bästa argument för att kammaren ska anta värdlandsavtalet?
Hans Wallmark (M):
Ska jag tolka vice statsministern på det sättet att det bästa argumentet för hennes del är att Försvarsberedningen står bakom detta? Herr talman! För egen del tycker jag att värdlandsavtalet är bra, eftersom det ökar Sveriges säkerhet. Det kommer att medverka till ökad svensk försvarsförmåga. Min fråga är därför: Finns det något ännu bättre argument från vice statsministerns sida, och har hon hela sitt parti med sig? Kommer samtliga miljöpartister i kammaren att votera för värdlandsavtalet?
Hans Wallmark (M):
Precis som tidigare har sagts är övning, samverkan och samarbete med andra länder en del av svensk försvars, utrikes- och säkerhetspolitik. Därför har jag en fråga till utrikesminister Margot Wallström som handlar om det faktum att USA:s befälhavare för arméstyrkorna i Europa, Ben Hodges, för en tid sedan uttryckte en tanke om att man skulle kunna öva med Patriot -systemet på svensk mark. Jag ställde en fråga till försvarsminister Hultqvist om hur regeringen ställer sig till det.
I sitt svar till mig konstaterade han att någon formell begäran inte har inkommit, så det finns inget att hantera. Herr talman! Det är lite som i Jeopardy , där Magnus Härenstam formulerade svaret och de tävlande ställde frågan - alltså lite som man frågar får man svar. Därför är min grundläggande fråga till utrikesministern: Vilken syn har hon på tanken att man skulle kunna öva med Patriot -system i Sverige?
Hans Wallmark (M):
I grunden handlar det om huruvida man är mer positivt lagd eller mer negativt lagd. För egen del tycker jag att man ska vara positivt lagd eftersom vi bygger säkerhet med andra länder genom övning, träning, samverkan och samarbete. Det hade varit önskvärt att regeringen sände signalen att det skulle vara intressant att titta på möjligheten att tillsammans med USA öva med att stationera Patriot -system i Sverige. Nu ges tillfälle för utrikesministern att sända denna signal.
Hans Wallmark (M):
Övningsverksamheten ökar nu i Sverige. Det är välkommet och ett resultat av den försvarsöverenskommelse som ingåtts. Det är viktigt med övningar. Det gör att man lär sig, och man drar slutsatser av hur tillståndet är när det gäller personal och materiel. För någon dag sedan kunde en kvällstidning rapportera om att vid övningen Cold Response i Norge med ca 2 000 svenska soldater som deltog fungerade inte kommunikationsutrustningen på önskvärt sätt, utan i stället fick man använda egna civila mobiler.
Det är en brist som tidigare har identifierats och som naturligtvis långsiktigt måste lösas. Jag var i måndags också på plats i Boden på I 19 och har fått bred information om denna utmärkta övning. Med övningar identifierar vi brister. Samtidigt kommer allvarliga uppgifter om olika materielprojekt som kan bli dyrare än planerat. Vi kan komma att stå inför viktiga strategiska val.
Min fråga till försvarsministern är: Med nya brister identifierade och möjliga kostnadsökningar, föredras då sänkta ambitioner eller samtal om behov av tillskott av mer pengar för att säkra vårt inriktningsbeslut?
Hans Wallmark (M):
Jag beklagar att inte försvarsministern vill gå i min fälla. Jag får göra en ännu större björngrop. Men detta är viktigt. Jag delar uppfattningen att vi har identifierat problemet som nu är uppmärksammat. Vi vet också att det finns en del andra utmaningar, och vi har ett antal materielprojekt framför oss som kan innebära fördyringar. Därför är det viktigt att vi rätt snart, så fort som möjligt, slutar att ägna oss åt torrsim utan ser verkligheten sådan den är.
Då måste vi göra ett strategiskt val - sänkta ambitioner eller tillskott av medel - och jag vill inte sänka ambitionerna.
Hans Wallmark (M):
Det var bra att Phia Andersson påpekade att tacket inte bara var till delegationen i sin helhet utan också till vårt kansli. Det förtjänar att upprepas. Herr talman! Möjligtvis kan Phia Andersson framföra till den nordiska samarbetsministern, Margot Wallström, att det hade varit önskvärt att se henne här i debatten. Hon ska delta i frågestunden om ungefär en timme och en kvart. Det är tråkigt att hon inte kunde börja här.
Vi har Nordendebatt en gång om året, och den nordiska samarbetsministern är inte på plats. Det finns anledning att beklaga det. Herr talman! Phia Andersson nämnde att Socialdemokraterna har varit aktiva. Jag kan vidimera att det finns en hög aktivitetsgrad. Jag vill understryka att det egentligen gör det hos alla partier och alla deltagare i den svenska delegationen till Nordiska rådet.
Dock var Socialdemokraterna synnerligen passiva i en fråga under sessionen i Köpenhamn, nämligen den om Nord Stream 2. De sa ingenting, hade ingen åsikt. Men här i Sveriges riksdag och i den svenska debatten har de haft mycket bestämda åsikter. De säger att de också är tveksamma till Nord Stream 2 i grunden. Men när vi lägger fram ett konkret förslag om att man bör arbeta gemensamt utifrån ett nordiskt perspektiv på detta röstar de emot. Den vänstergröna gruppen röstade för.
Det hedrar dem. Men Socialdemokraterna röstade emot. Och under debatten i Köpenhamn sa de ingenting. Det fanns ingen aktivitet. Herr talman! Det är den här dubbla bokföringen som är så märklig. I den inrikespolitiska debatten är Socialdemokraterna väldigt bestämda och har en åsikt om Nord Stream 2. Men de kan inte övertyga sina partivänner i Karlshamn om att ryska rör inte ska lagras i Karlshamns hamn.
Och de kan inte övertyga delegationen till Nordiska rådet att ha en bestämd uppfattning om synen på Nord Stream 2. Det är att beklaga.
Hans Wallmark (M):
Frågan diskuterades i Köpenhamn, utan socialdemokratiskt deltagande. Den avgjordes i Stockholm, vid minisessionen här för ett par veckor sedan. Då röstade Socialdemokraterna emot och var inte speciellt aktiva i den debatten heller. Det var Erkki Tuomioja från Finland som möjligtvis förde det socialdemokratiska standaret. Herr talman! Det är det som är så märkligt. Man har chansen och kan verkligen markera.
Är det någon fråga som verkligen är nordisk är det dessa gasledningar, med den ökade risken för rysk gas, som går förbi Finland, som går förbi Sverige, som går in på danskt territorium och sedan vidare in mot Tyskland. Är det någon fråga som verkligen har en nordisk dimension är det väl en gasledning som berör åtminstone tre länder. Dessutom berörs inte minst relationen mellan Baltikum och de fem nordiska länderna.
Då är det märkligt att man inte har den aktivitetsgraden och framför allt att man inte röstade för att frågan borde behandlas som en nordisk fråga. Man röstade emot, och det, herr talman, tycker jag att det finns all anledning att beklaga. Man säger en sak i den svenska debatten, men när man har chansen att göra ett avtryck i den nordiska debatten avstår man från det. Det tycker jag är beklagansvärt.
Hans Wallmark (M):
Carl Schlyter från Miljöpartiet erbjöd sig komma och tala i vilken tänkbar fråga som helst på en SSU-kongress. Så får man väl göra när ingen i ens eget parti lyssnar på en. Det har varit fem andra talare i debatten som på olika sätt har varit engagerade och argumenterat mot kärnvapen, och jag har full respekt för deras inlägg. Dock vill jag ändå hävda att de måste reflektera kring om de eventuellt medverkar till en liten förenkling.
Hade det varit så enkelt som de säger hade inte utrikesministern behövs avge ett svar som är tre sidor långt, utan då kunde det ha räckt med ett ja eller ett nej. Jag tycker att utrikesministerns sätt att argumentera, inte minst i det senaste inlägget, visar att det är komplicerat. Det är en fråga som innehåller många olika dimensioner. Annars skulle man inte tveka och inte titta på alla de olika texter som går runt. Det kan få konsekvenser. Vi har flera gånger sagt detta.
De fem övriga talarna tycker att även om det får den konsekvensen att vi inte kan bli Natomedlemmar spelar det inte någon roll, eftersom vi ändå är emot Nato. Återigen: Jag har full respekt att man är emot Nato. Men om det får den typen av konsekvenser kan man ställa mycket höga krav på hur ärendet bereds och hur man förankrar. Herr talman!
Jag har ändå upprepat frågan två gånger, och jag kan gärna nu avslutningsvis göra det en tredje gång. Vad är rekommendationen från Försvarsdepartementet i dessa frågor? Vad är rekommendationen från Försvarsmakten? Om man nu efterlyser vad Moderaterna och andra partier tycker kan man på ett väldigt tidigt stadium involvera dem i en process som kan få väldigt viktiga konsekvenser. Det har varit den grundläggande frågeställningen för alla mina frågor.
Utöver det tycker jag att vi ska vara genuint oroliga över det som sker i vårt närområde med den ryska federationen och en ny försvarsdoktrin med 10 000 kärnvapenstridsspetsar och den nya utplaceringen av Iskanderrobotar i Kaliningrad.