Nyamko Sabuni (L):
Det blir alltid konstigt när man med socialdemokrater eller vänsterpartister diskuterar den ekonomiska självständigheten som grunden för jämställdhet. När vi pratar om egen inkomst, alltså egen lön, blandar de alltid ihop det med ersättningar och bidrag. Det är väl ingen som uppnår jämställdhet genom flera bidrag!
Vi uppnår jämställdhet genom fler jobb, som ger kvinnor - och män - möjlighet att arbeta, och genom att man gör det lönsamt att arbeta och sänker trösklarna in till arbetsmarknaden. Det är där vi sätter in resurser, för vi menar att kvinnor behöver komma in på arbetsmarknaden i lika stor utsträckning som män. Nej, Carina Adolfsson Elgestam, det är inte så att kvinnor inte vill jobba heltid. Jag tror att det finns många kvinnor som vill jobba heltid.
Men jag tror också att dessa kvinnor har stoppats från att jobba heltid därför att arbetsgivaren har vetat att det har funnits en annan inkomstkälla, det vill säga staten, som har gått in och fyllt ut den tid som kvinnan själv inte kan jobba in. Jag tror också att det finns kvinnor som har frågat sig varför de ska jobba heltid när de kan få extraersättning från staten. Det har inte lönat sig att gå upp i arbetstid.
Med de åtgärder som vi har infört - jobbavdraget - är det faktiskt lönsamt att gå upp i arbetstid för den som vill det. Det är därför vi har infört detta. Vi inför begränsning för stämplandet eftersom vi menar att det är viktigt att kvinnor, precis som män, kan arbeta heltid. När det gäller vårdnadsbidraget tycker jag att det är jätteviktigt att det finns en valfrihet. Jag tror inte att 3 000 kronor är det som gör att en kvinna slutar jobba för att vara hemma.
Men redan i dag kan vi konstatera att det finns kvinnor som väljer att vara hemma. Man kan tycka att de gör fel val, men jag tycker inte att det åligger mig som politiker att identifiera vad som är rätt för varje kvinna.
När man väl vet vilka konsekvenser ens val får - det vill säga sämre möjligheter att utvecklas på arbetsplatsen, kanske sämre möjligheter att göra karriär, sämre löneutveckling och sämre pension så småningom - och ändå väljer att som kvinna eller man vara hemma med sina barn tycker jag att det är ett val man ska ha frihet att göra. De 3 000 kronorna sänder väl signalen att det är upp till individen att göra det fria valet. Politiker ska se till att det finns förutsättningar och en mångfald av valmöjligheter.
Vårdnadsbidraget kan faktiskt också användas klokt och förnuftigt, det vill säga på ett sådant sätt att det ger båda föräldrarna möjlighet att till exempel gå ned i arbetstid under de tre första åren och på det sättet mäkta med att kombinera yrkesliv och familjeliv. Det norska exemplet har nämnts. Som vanligt får man höra en massa historier om vad som pågår i Norge. Det som hände med vårdnadsbidraget i Norge hade att göra med att Norge inte hade utbyggd barnomsorg.
Man hade inte förskolor, och därför fick kvinnorna ersättning för att vara hemma och ta hand om sina barn. Om den ersättningen ska jämföras med vad en barnomsorgsplats kostar blir det ganska mycket pengar för den enskilda familjen och den enskilda kvinnan. Det är klart att det håller kvinnorna hemma. Vårt vårdnadsbidrag handlar om 3 000 kronor. Det kan inte kombineras med andra ersättningar eller annan inkomst. Därmed är det inga pengar som gör att den kvinna som vill och kan jobba skulle stanna hemma.
Nu, när man i Norge har byggt upp sin barnomsorg, ska man utvärdera vad vårdnadsbidraget har haft för effekter och se om man kan fortsätta eller inte. Det beslutet är inte fattat. Det återstår att se vad man i Norge beslutar. Men det finns en väsentlig skillnad mellan det norska vårdnadsbidraget och det svenska vårdnadsbidraget.