Désirée Pethrus (KD):
Tack, utrikesministern, för svaret! Jag förstår att det naturligtvis alltid är en avvägning av hur mycket man ska trycka på och hur högljudd man ska vara. Men man kan ändå notera att Angela Merkel röt till. Vad det hade för betydelse är svårt att säga, men jag tror ändå att det är viktigt att oftast vara ganska högljudd när det gäller sådana länder.
Jag tycker att det är bra att ministern säger att det är bra om vi kan jobba gemensamt i EU, för naturligtvis är en stark röst i EU oerhört viktig för att trycka på. Oavsett om Turkiet nu har ambitioner att gå med i EU eller inte tror jag att landet ändå är beroende av det ekonomiska samarbetet med EU.
Det finns flera människor som har drabbats, och jag försökte lyfta fram många olika grupper i interpellationen. Som ministern känner till skedde ett kuppförsök i juli 2016 då 265 personer dödades och 1 400 skadades. Man ansåg att personer från Gülenrörelsen låg bakom militärkuppen.
Man kan ha många åsikter om Gülenrörelsen, men samtidigt verkar det som att den turkiska staten nu slår mycket brett mot människor som kanske bara har gått i en skola som har haft någon koppling till Gülen eller de har kanske haft ett bankkonto på en bank med koppling till Gülen. Människor vet nästan inte varför de har blivit uppsagda eller fängslade.
I dag talar Amnesty om ungefär hundra tusen offentliganställda - läkare, akademiker, lärare och poliser - som har sparkats från sina jobb. Det pågår en stor utrensning av människor, och de saknar i dag försörjning. Har EU och Sverige talat tillräckligt tydligt i de här frågorna när det gäller alla de människor som nu har ställts utan försörjning? Hur ser utrikesministern på det framtida EU-medlemskapet?
Är det rimligt att EU ska ha ett samarbete med Turkiet? Den andra frågan i min interpellation handlade om det här med antiterrorlagstiftning, som Turkiet ju använder i tid och otid mot alla människor för att strypa information. I Turkiet används antiterrorlagstiftning för att begränsa tillgången till internet och sociala medier som Facebook, Twitter och Youtube.
Vilka farhågor ser ministern med den här utvecklingen, och vad är det konkret som ministern och Sverige har föreslagit i FN? I interpellationssvaret säger ministern att frågan har tagits upp i FN, men på vilket sätt?
I går hade vi i Svenska stödkommittén för mänskliga rättigheter i Turkiet, ett nätverk som omfattar sju riksdagspartier, uppe frågan om EU-Turkiet-avtalet, flyktingsituationen och hur flyktingar ska hjälpas i Turkiet. Där påpekades att EU nu har för avsikt att komma med förnyade medel till det här samarbetet.
Då kan man fråga sig: Kommer det där att ställas några krav på det stöd som ska gå till Turkiet när det gäller flyktingar? Det borde kanske också vara ett stöd till civilsamhällesorganisationer, såsom Amnesty eller andra som jobbar specifikt för att hjälpa flyktingar. Vi har också en egen organisation som är kopplad till SSKT, nämligen HRFT, som jobbar med tortyrskadade flyktingar.
Jag tror att vi behöver ge mer stöd även till den typen av organisationer. Det är min konkreta fråga om de förhandlingar som nu pågår om att förnya det här EU-Turkiet-avtalet när det gäller de ekonomiska bistånden.