Mathias Tegnér (S):
I dag diskuterar vi arbetskraftsinvandring. Men det är inte bara det vi diskuterar, utan vi diskuterar också ordning och reda på arbetsmarknaden. Jag ska först säga någonting om utgångspunkterna. Arbetskraftsinvandring är bra för Sverige. Det är bra för människorna som kommer hit, det är bra för företagen och det är bra för statskassan. Vårt land behöver helt enkelt ett system för arbetskraftsinvandring som möter de behov som finns av att rekrytera kompetens utomlands.
Kort sagt: En väl fungerande arbetskraftsinvandring bidrar till tillväxt och välstånd. Det är också vår utgångspunkt som socialdemokrater. Fru talman! Samtidigt är det viktigt att det råder ordning och reda på den svenska arbetsmarknaden. Reglerna måste vara välavvägda, och arbetstagare från tredjeland måste ha rimliga anställningsvillkor.
Reglerna för arbetskraftsinvandring får inte leda till lönedumpning eller underlätta för oseriösa arbetsgivare att fuska med villkoren och utnyttja utländsk arbetskraft. Alltså: Om det inte råder ordning och reda inom arbetskraftsinvandringen hotas jobb i Sverige och lönerna riskerar att tryckas nedåt.
Det innebär att man får en negativ lönekonkurrens där lönerna minskar för svenskar, och systemet riskerar att urholka den svenska modellen. Det kan vi socialdemokrater aldrig acceptera. För oss socialdemokrater är båda delarna viktiga. Å ena sidan är arbetskraftsinvandring någonting positivt, men å andra sidan måste reglerna fungera så att de inte leder till att jobb hotas och att lönerna trycks ned. Både och, helt enkelt.
Arbetskraftsinvandring: Ja, men under ordnade former. Det är därför som vi yrkar avslag på motionerna. Lagstiftningen som vi har i dag infördes, precis som flera talare har nämnt, 2008 på förslag från den senaste alliansregeringen. Tanken med lagstiftningen var att underlätta rekryteringen av arbetskraft från tredjeländer.
Ändringarna innebar i grund och botten att den myndighetsbaserade arbetsmarknadsprövningen togs bort. Utgångspunkten blev i stället arbetsgivarens egen behovsbedömning för rekrytering av arbetskraft från tredjeland. Som vi hört justerades lagstiftningen 2014, bland annat för att det visat sig att fusk var relativt vanligt. Kort sagt innebar reglerna ett hot mot den svenska modellen.
Lagstiftaren ansåg därför att det var nödvändigt att vidta åtgärder som betonade och underströk arbetsgivares ansvar för att upprätthålla nivån på anställningsvillkoren. Dessutom underströk man vikten av att följa regelverk på den svenska arbetsmarknaden. I den debatt som refererats till som vi hade tidigare i år diskuterade vi en granskning som Riksrevisionen gjorde.
Där konstaterade man att 5-10 procent av arbetskraftsinvandrarnas ärenden gäller yrkesgrupper med mellanhöga eller låga kvalifikationskrav där det inte är självklart varför personerna nyrekryteras från tredjeland av svenska företag. I den här gruppen finns sannolikt personer som sökt men inte fått asyl och vars tillstånd inte grundas på ett seriöst menat arbetserbjudande. Det var Riksrevisionens slutsats, och det är naturligtvis ett problem.
Arbetskraftsinvandring ska inte vara ett sätt att runda vår asylprocess. Ungefär 10 procent av de arbetskraftsinvandrare som hade lön 2014 uppfyllde inte kriteriet att ha en månadslön på minst 13 000 kronor.
Riksrevisionen skrev i sin rapport: "I vissa yrkesgrupper är dock problemen fortfarande avsevärda: bland skönhetsvårdare, städare, slaktare, bagare, personal i butik och kassa, köksbiträden och tidningsutdelare har lönen understigit försörjningskravet för mer än 20 procent av arbetskraftsinvandrarna i yrket." Detta är naturligtvis ett problem för den svenska modellen.
Men det är också ett problem för de arbetskraftsinvandrare som utnyttjas och tvingas arbeta under orimliga villkor. Vi socialdemokrater blundar inte för de problemen. Vi står upp för att arbetskraftsinvandring är något positivt, men det får samtidigt inte underminera svenska löner eller kollektivavtal.
Det var därför som regeringen tillsatte den utredning som har refererats till, som bland annat handlade om hur missbruk kunde motverkas. Utredningen, Stärkt ställning för arbetskraftsinvandrare på arbetsmarknaden, hade bland annat förslag som nu hanteras av Regeringskansliet. Det handlar till exempel om hur Migrationsverket kan få tillgång till relevanta uppgifter från Skatteverket.
Vidare har regeringen i regleringsbrev gett Migrationsverket i uppdrag att minska handläggningstiden just för att underlätta för arbetskraftsinvandring. Det är igen både och. Fru talman! Vad är då slutsatsen? För oss socialdemokrater är två saker viktiga.
Å ena sidan behövs det ett enkelt system där vi har välfungerande och översiktliga regler. Å andra sidan måste vi åtgärda de brister som finns och tillse att vi har ordning och reda på den svenska arbetsmarknaden.
År 2015, precis som bland annat Johanna Jönsson refererade till, slogs i två domar från Migrationsöverdomstolen fast att fel i anställningsavtal, oavsett hur stort felet är, ska leda till indraget eller ej förlängt uppehållstillstånd. Det innebär till exempel att en person som fått sin semesterersättning utbetalad i klump i stället för uppdelad kan utvisas.
Det innebär också att den vars arbetsgivare missat att kravet på pensionsavsättningar i kollektivavtal har höjts kan utvisas. Slutligen innebär det att den som arbetar olika mycket över tid men nog i genomsnitt kan utvisas.
Detta har gjort att arbetskraftsinvandrare har utvisas, trots att arbetsgivaren följer de regler som finns och arbetsgivaren måste ses som seriös. Det är inte en rimlig ordning mot svenska företag eller mot arbetstagarna i fråga. Det är helt enkelt dåligt för Sverige. Det är naturligtvis orimligt att arbetskraftsinvandrare utvisas vid bagatellartade avvikelser från reglerna.
Min bild är att det inte var lagstiftarens avsikt. Som har refererats tidigare i talarstolen har bland annat Advokatsamfundets Anne Ramberg konstaterat att Migrationsöverdomstolen genom sina avgöranden och genom att ej meddela prövningstillstånd uppenbarligen inte förmår att tillämpa den nuvarande lagstiftningen på ett ändamålsenligt och rimligt sätt. Därför är det naturligt att lagstiftningen förändras. I detta tror jag att de flesta partierna här i kammaren är eniga.
Det var därför som en utredning tillsattes. Det är också därför som vi står här i dag med en proposition som föreslår att företag kan rätta fel de upptäcker utan att arbetskraftsinvandraren riskerar att utvisas. Efter vad vi har hört hittills kan man luras att tro att regeringen inte är enig med Centern, Moderaterna, Liberalerna och Kristdemokraterna om att detta är ett problem.
Men de facto är vi eniga om att det är ett problem. Regeringen är inte ovillig, och regeringen tycker att det är viktigt. Fru talman! Det som är utmaningen är att propositionen inte löser hela problemet. Det är också därför som en särskild utredare i december kommer att lämna sin rapport efter att ha tittat på dessa specifika problem.
Anledningen till att den första utredningen inte löste hela problemet är ju att frågan är komplex. Det har i debatten framförts att regeringen varit för långsam. I den bästa av världar hade frågan naturligtvis varit löst. Å andra sidan är det viktigt att vi hittar en lösning som är långsiktig och fungerar.
Socialförsäkringsutskottet har under hösten tagit initiativ till att lösa frågan genom en enkel lösning där "ska utvisas" ändras till "får utvisas". Efter Lagrådets kritik har det visat sig att den vägen inte är möjlig, trots att det i tidigare debatter i kammaren har låtit som att denna enkla lösning skulle fungera. Nu har det visat sig att så inte är fallet. Frågan är komplicerad.
Låt oss inte underskatta det. Därför tycker jag att vi måste fråga oss om det är rimligt att använda den typen av ord och överord som vi har hört här i dag. Jag tycker inte det. Jag tycker att det är rimligt att idka viss självkritik när vi faktiskt har sett att lagen har varit extremt slagig. Den första, som man införde 2008, fungerade inte, för den möjliggjorde fusk.
Förändringen, som infördes 2014, innebär efter Migrationsöverdomstolens dom att man utvisar personer som inte får utvisas. Lagen har blivit slagig. Det är orimligt, och därför måste vi nu förändra den. Men vi måste ha respekt för att det är en komplicerad fråga. Fru talman! Låt oss nu titta framåt.
Denna proposition kommer att lösa en del av de problem som jag har nämnt, dock inte alla. Därför kommer, som sagt, en särskild utredare att titta på de problem som inte blir lösta med självrättning. Då det är viktigt att vi löser de här problemen, både på kort och på långt sikt, är jag övertygad om att den utredning som presenteras nu i december kommer att ha kloka lösningar.
Därefter måste regeringen tillsammans med riksdagen skyndsamt se till att problemet blir löst. Jag vill tro att vi kommer att ha en lagstiftning på plats före sommaren. Det är inte mycket tid om vi ska hitta en lösning som fungerar över tid, men det kan gå.
Jag tycker därför, fru talman, att vi ska arbeta tillsammans för att lösa de här problemen, för det är negativt för Sverige och för de människor som kommer hit när reglerna ser ut som de gör i dag. Men låt oss komma ihåg att det är en extremt svår materia. Det behöver vi vara ödmjuka inför. När vi nu går vidare med ytterligare förslag måste vi ha som utgångspunkt att de lösningar vi genomför ska vara långsiktiga.
De måste vara bra för arbetskraftsinvandring men också främja ordning och reda på arbetsmarknaden. Det är den enda rimliga utgångspunkten. Det är bra för Sverige, det är bra för dem som är arbetskraftsinvandrare och det är sist men inte minst bra för svenska företag. Jag yrkar bifall till propositionen.