Patrick Reslow (SD):
Låt mig först och främst yrka bifall till förslaget i betänkandet. Så fortsätter då parodin kring de uppblåsta PISA-resultaten och den minst sagt häpnadsväckande hanteringen av dessa.
Fru talmannen får ursäkta, men det är hårresande att höra alla insinuationer som oseriöst slängs ut i den här salen från vänsterblocket. Är det någon regeringskris på gång? Man undrar ju. Vad är det som har fått er ur balans i dag i den här debatten?
Här står S-ledamoten och håller ett linjetal om någon allmänpolitisk företeelse, med skygglapparna på för vad det egentligen handlar om. Är inte Socialdemokraterna oroade över de uppgifter som har kommit fram? Ser man inte allvarligt på att det påstås att resultaten har blivit felaktiga? Ser man inte alla de åsikter som finns kring varför de har blivit felaktiga?
Vad har hänt med den socialdemokrati som en gång i tiden var så pragmatisk? Den är som bortblåst. Jag tycker att det finns anledning att vara allvarlig. Det finns anledning att vara oroad, för de här PISA-resultaten speglar inte hur det ser ut i klassrummen runt omkring i landet.
Om inte Socialdemokraterna inser det är det verkligen allvarligt ställt. Det är mycket sorgligt att betrakta detta händelseförlopp och sättet på vilket resultat manipuleras och politiseras, och där utvärderingar uppenbart påverkas från alla möjliga håll.
Att kalla det något annat än ett fiasko vore tjänstefel, och det är precis det det är: ett enda stort fiasko. Redan när PISA-rapporten kom i december 2019 var vi sverigedemokrater mycket kritiska till att så många elever hade plockats bort från testet - betydligt fler än i något annat land. Därmed ansåg vi att resultaten hade förskönats. Man ville inte se verkligheten. Det är ju inget nytt.
Man vill inte se verkligheten, och då gjorde man så även i en undersökning som skulle visa på kunskapsutvecklingen i landet. Det var alltså 11 procent av eleverna som exkluderades, en siffra tre gånger högre än EU-snittet. Av dem som blev utvalda att skriva testet dök 13,5 procent inte upp. Den som tycker att detta är ett bra underlag måste nog rannsaka sig själv.
Det var väldigt många elever som borde ha varit med men som helt plötsligt inte var det. Vi är i och för sig vana vid det här tillvägagångssättet. För att försöka dölja effekterna av en totalt misslyckad migrationspolitik trixar man med statistiken på ett väldigt kreativt sätt. Det är inte första gången vi ser detta. När vi hade vår budgetdebatt i utskottet den 19 december 2019 var det också höga brösttoner från regeringspartierna.
En arbetsseger, sa en ledamot om PISA-rapporten. Ett resultat att glädjas åt, sa en annan. Vips så användes PISA-rapporten som ett bevis för hur förträfflig den socialdemokratiska skolpolitiken är. De ledamöter, däribland jag, som kritiserade det stora antalet exkluderade elever i testet viftades bort med förklaringen att så är minsann OECD:s regelverk. Detta lyckorus skulle dock snart komma av sig.
I början av juni rapporterade tidningen Expressen om att ett stort antal elever medvetet valts bort i strid med det regelverk som Socialdemokraterna så starkt förfäktade. Det var främst elever som förvisso hade bristande språkkunskaper men som hade varit i Sverige alldeles för länge för att omfattas av OECD:s regler om exkludering. Man hade alltså läst svenska i mer än ett år och skulle ha varit med på provet.
Från rektorerna gavs helt ofattbara motiveringar till dessa avsteg. Expressen hade till och med intervjuat en rektor som sa att man "måste sätta eleven i centrum" och att "om en elev inte bör skriva provet för att den mår dåligt . [kan jag] inte låta den eleven skriva provet". Helt ofattbart! Men detta reflekteras det inte alls över i de anföranden som kommer från vänsterblocket i denna sal.
Icke ett dugg! Så ställer man frågor till rektorer i Finland. Där ges helt andra svar: Har man läst finska i ett år gör man provet - punkt slut. Det är raka rör.
Så här går det alltså till när kunskapsutveckling ska utvärderas i Sverige, och det var i det läget som regeringen fick krypa till korset. Utbildningsministern och Skolverkets generaldirektör kallades till utskottet. En utvärdering skulle nu plötsligt göras - av OECD och inte av någon nationell oberoende utredning. Det var OECD som hade bäst kännedom, var beskedet.
Så försökte man att gömma ärendet och hoppas på det bästa. I början av september rapporterade medierna att det är Skolverket som har fått i uppgift att besluta om villkoren för granskningen av sin egen verksamhet. Ni hörde rätt: Skolverket ska alltså besluta om villkoren för granskningen av den egna verksamheten.
Dessutom presenteras en rad uppgifter i medierna i form av mejlväxlingar, där man visar hur Skolverket och OECD samarbetar för att hitta möjliga förklaringsmodeller till varför så många elever valts bort. Det antyds också att Skolverket försöker påverka granskningen. Man säger inte att det är rätt eller fel, men någonstans borde det väcka oro i vänsterledet så att man tar det på allvar.
Det är allvarliga påståenden, och det har till och med gått så långt att ett antal professorer har gått ut och sagt att det som kommer inte är någon oberoende granskning. Man underkänner den. Och varför vill Skolverket se slutrapporten innan den presenteras offentligt? Fru talman!
Det vore mycket klädsamt om regeringspartiernas ledamöter i denna kammare här och nu i samband med detta betänkande tog ett steg tillbaka och sa okej, vi inser att det behövs en oberoende granskning - om inte annat för att PISA-rapporterna framöver ska kunna tas på allvar och inte för all framtid ifrågasättas. Risken är att det kommer att bli så.
Men så blir det såklart inte, för här väger prestigen tyngre än att få fakta på bordet. Kontentan av det hela blir en granskning som kommer att uppfattas som politiserad och som att man försöker dölja sanningen. Sverigedemokraterna anser att alla typer av granskningar ska ske opartiskt. Det är själva grundvalen i en sann demokrati och dessutom en hörnsten i vår egen författning.
Om vi rubbar den principen rubbar vi också förtroendet för det politiska systemet. I dag är det PISA-resultaten. Vad är det i morgon? Vi har därför tillsammans med ett antal andra partier i utskottet krävt att det tillsätts en oberoende, nationell utredning som granskar underlaget och metoderna i Sveriges del av PISA-undersökningen 2018.
För dem som fortfarande inte har förstått vad en oberoende granskning innebär är det en granskning som ska vara helt fristående från de organ och myndigheter som tidigare har varit inblandade. Det ska framför allt vara en granskning där regeringens myndigheter inte har möjlighet att påverka utgången. Det är en oberoende granskning. Så fungerar det i en välskött demokrati, och jag hoppas att det inte är för mycket begärt av regeringen och dess lydpartier.