Lars Gustafsson (KD):
Det är många tankar som far runt när man kommer in så här i slutet på debatten och det påstås än det ena och än det andra. Ofta är replikväxlingarna repriser. Punktskatter är ofta avsedda att vara styrmedel. Vi har exempelvis alkoholskatt och miljöskatt för att man vill styra i en viss riktning. Tyvärr har ibland också punktskatter haft brister i transparens och träffsäkerhet och fått motsatt verkan.
Ett exempel på kontraproduktivitet är hur man utformar fordonsskatten och att det är lika skatt för likadana fordon i stället för att utgå från vad som borde vara utsläppsvärde eller liknande. Alltså är det samma skatt för fordon som inte används på ett helt år som för ett som används. Styrmedlen är alltså ganska dåliga. Så kommer vi till nästa fråga.
Om man har ett område och lägger på lika mycket beskattning på alla som finns inom detta område, hur kommer det att förändra den snedvridna konkurrensen? Det kommer inte att göra någonting, utan det kommer bara att innebära att man ökar fiskaliteten och tar in mer pengar för att lägga mer börda på en bransch som redan har det svårt.
Vi från Hallandsbänken besökte i höstas ett större företag - jag ska inte nämna namnet här - tillsammans med Sveriges Åkeriföretag i Halland. Redan i dag går alla deras norrgående transporter mellan Stockholm och Luleå på järnväg.
Man använder järnvägen så mycket som det går, men ofta är det omöjligt att transportera någonting annat än på väg. Jag ställde frågan till dem hur de ser på resonemanget om kilometerskatt och om riksdagen skulle besluta om en pålaga som kilometerskatten. Svaret från Sveriges Åkeriföretag och från åkaren var att en sådan skatt endast kommer att utdebiteras på konsumenten.
Det kommer bara att bli dyrare, helt enkelt, men det kommer inte att ta bort problemen för de svenska åkarna med oseriösa utländska företag därför att alla ska betala cabotageavgift, Euro VI och så vidare. I stället kommer en sådan skatt att ytterligare försämra kostnadsläget för svensk åkerinäring och därmed hota fler jobb.
Det upprop som skedde i Vara för bara några dagar sedan visar också på detta. Man nämnde över huvud taget inte kilometerskatten som ett problem, utan man hade problem med oseriösa arbetstider, körscheman, svartjobb och en mängd andra saker. Jag brukar alltid vända mig till professionen, till dem som verkligen kan det här, eftersom jag inte är expert på allting.
Per Kågeson, professor vid Kungliga Tekniska högskolan, gav för något år sedan ut en bok med titeln Miljöbil på villovägar . Jag rekommenderar er att läsa den. Han visar hur fel man kan hamna genom att använda pengarna på ett felaktigt sätt. Vid ett tillfälle fick han frågan vad som vore effektivt om vi satsade 400 miljarder kronor till att förbättra och minska utsläppen i Sverige. Han ansåg att vi i första hand inte skulle satsa dem på järnväg.
Det visar sig nämligen att 90 procent av alla transporter är under 30 mil. 60 procent av alla transporter med lastbil är under 10 mil. Det innebär att man skulle behöva satsa 300-400 miljarder kronor för att minska lastbilstrafiken med 10 procent. Det är bra att ha lite siffror i huvudet när man diskuterar detta. Om man verkligen vill göra någonting är det klokare, enligt min och Kristdemokraternas uppfattning, att hitta ett pragmatiskt sätt för att minska utsläppen.
Det hade varit bättre om denna kammare satt upp ett mål om att minska utsläppen över en viss tid. Då hade vi nått mycket längre än att bara fokusera på exakt vilket bränsle vi ska ha. Låt oss se på transporter av skogsråvara. Jag tror att skogen är den största inkomstkällan i Sverige. Jag har hört siffran 450 miljarder i omsättning.
Om man lade på branschen en kilometerskatt skulle kostnaden enligt beräkningar öka med 1,8 miljarder, vilket helt skulle sopa bort möjligheten för svenska sågverk att fortsätta sin verksamhet. Det kan vara bra att veta. Man kan säga att vi ska ha undantag från EU-reglerna, men vi vet att det inte kommer att fungera. Vi vet att det blir mycket svårt att ha undantag regionalt och så vidare.
När det exempelvis gäller skogsråvaran går stora mängder transporter i södra Sverige tvärs över landet, inte minst från Småland till västkusten. Det innebär i praktiken att vi inte kommer att nå det mål som man påstår att man vill nå, varken miljömässigt eller konkurrensmässigt. I stället måste de nås genom andra åtgärder. Ska man införa något bör det ske inom EU-zonen.
Det är det rimligaste sättet för att få likvärdiga förutsättningar. Dessutom borde vi optimera kostnadseffektiviteten i de insatser vi gör. Ett förslag från Socialdemokraterna är att den svenska fiskeflottan inte ska få någon skattenedsättning för sitt drivmedel. Ska vi slå ut svensk fiskenäring också? Nu har vi snart slagit ut jordbruket, rennäringen och fiskenäringen. Ska vi i stället låta alla andra komma hit? Om vi ska ha en långsiktig politik måste vi driva den gemensamt.
Vi befinner oss i den situationen att vi tillhör EU, och de flesta partier i denna kammare tycker att vi bör hitta övergripande lösningar. Vill vi nå ytterligare miljöförbättringar bör det ske inom ramen för EU. Det anser jag och Kristdemokraterna. Härmed yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet.