Kent Härstedt (S):
Vi har i dag att behandla betänkande UU16. Jag börjar med att yrka bifall till förslaget i betänkandet. I år firar organisationen OSSE 40 år. Det sker om ett par veckor i Helsingfors där OSSE en gång, 1975, bildades.
På den tiden hette organisationen Europeiska säkerhetskonferensen, ESK. Organisationen bildades som ett forum för politiska förhandlingar mellan öst och väst. År 1993 fick organisationen ställning som regional organisation i FN enligt FN-stadgans kapitel VIII.
Det kan finnas skäl att reflektera över organisationens tillblivelse.
Det känns tyvärr som en tanke att organisationen 40 år senare får visa hela sitt spelregister med tanke på konflikten i Ukraina - den ryska interventionen, övergreppen i östra Ukraina och den illegala annekteringen av Krim.
OSSE omfattar i dag 57 stater. Det är en effektiv organisation i det internationella säkerhetsarbetet, och den omfattar hela Europa, Centralasien, Kanada och USA.
De senaste ett och ett halvt åren har organisationen, såsom också redogörs för i dagens betänkande, verkligen fått använda alla sina delar och hela sitt register.
När vi i dag jämför hur de olika parlamentariska församlingarna och riksdagens olika organ arbetar kan vi se hur olika organisationerna är med tanke på den situation som råder mellan Ryssland och Ukraina.
Nordiska rådet har drabbats av olika former av problem i relationen till Ryssland, måste dra ned sin verksamhet på sparlåga och i stort sett lägga ned sin verksamhet i Ryssland.
Europarådet valde förra våren, då jag själv var med och röstade, att suspendera Rysslands rösträtt, vilket i sin tur innebär en del andra konsekvenser för Rysslands arbete i Europarådet. Vi kan vidare se hur man arbetar inom IPU. För OSSE förhåller det sig faktiskt annorlunda.
Organisationen är en plattform för att försöka använda dialogen som ett redskap att nå framåt. Det är bra att det finns olika organisationer och att Sverige är delaktigt och aktivt i alla organisationerna. OSSE bildades genom sitt namn från början - ESK - som ett forum för förhandlingar mellan öst och väst.
I dag är OSSE det organ som används för dialogen i de så kallade Minsksamtalen. Från svenskt håll har vi varit aktiva. Vi har varit kritiska i många sammanhang när det gäller Rysslands agerande i samband med den illegala annekteringen av Krim. Men vi har också varit konstruktiva.
Vi har genom den parlamentariska församlingen varit flitigt aktiva i den politiska debatten. Vi har också varit aktiva genom att skicka valobservatörer till Ukraina, vilket har gett stöd till legitimiteten för Ukrainas statsledning.
När vi gick in förra året befann sig Ukraina i ett slags vakuum i och med att den tidigare regimens president hade flytt landet. Det var nödvändigt för den ukrainska statsledningen att få legitimitet. I maj förra året genomfördes ett presidentval. Vi hade flera svenskar på plats.
I oktober förra året genomfördes ett parlamentsval. Båda var oerhört viktiga för att ge Ukraina en legitim ledning. Jag är stolt över mina kollegors insatser i de här sammanhangen.
Jag hade själv förmånen att av Schweiz ordförandeskap bli utnämnd till särskild koordinator för valobservationen i oktober. Det var en av de största valobservationer som OSSE någonsin genomfört. Vi var närmare 900 valobservatörer i Ukraina i oktober.
Jag tror att det är den näst största valobservation som någonsin genomförts av OSSE. Det här genomfördes i ett läge då Ukraina var extremt utsatt. Man hade tiotusentals - om inte redan då hundratusentals - internflyktingar.
Delar av landet befann sig i en krigssituation, och delar av landet var annekterade av Ryssland. I detta läge gick Ukraina till val. Men när vi summerade resultatet och alla de rapporter vi fick in från valobservatörer som befunnit sig i stora delar av landet kunde vi se att Ukraina hade klarat av detta val på ett imponerande sätt.
Enligt de rapporter vi fick in hade det i 99,8 procent gått väldigt bra till i vallokalerna. Vi kunde också se framsteg från att det var presidentval i maj till dess att det var parlamentsval i slutet av oktober. Man lyckades ha fler vallokaler i Luhansk och Donetsk oblast, vilket var ett framsteg.
Vi vet alla att såväl konflikten i Ukraina som konflikten kring den illegala annekteringen av Krim aldrig kan lösas med andra medel än samtal och diplomati. Våld kan aldrig vara vägen framåt.
Så sent som i går talade jag på Odihrs konferens om mänskliga rättigheter i Polen. Jag fick tillfälle att diskutera med Odihrs chef, ambassadör Link. Det är klart att Ukraina befinner sig i en mycket svår situation.
Ekonomin är på fortsatt kraftig nedgång - första kvartalet i år minskade bnp med 17 procent. Samtidigt är kraven på reformer i landet viktiga för landets framtid och för att världssamfundet ska vilja bidra med ytterligare resurser för Ukrainas framväxt och utveckling.
Konflikten i östra Ukraina måste få ett slut. Den ryska inblandningen i ett självständigt land som Ukraina måste få ett slut.
De ständiga påståendena att man inte är inblandad är inte med sanningen överensstämmande, och det är nästan frustrerande att man inte kan få till stånd ett seriöst samtal om sakernas tillstånd. Många av de gånger jag har besökt Ukraina under det senaste året har jag haft tillfälle att resa in i Luhansk oblast.
Det är svårt att beskriva hur förstörd infrastrukturen är i de här områdena. Då kan man bara tänka sig hur det står till i Donetsk. Där kan det knappast finnas mycket fungerande infrastruktur kvar. OSSE försöker nu på olika sätt bidra till stabilitet men också till framsteg i förhandlingarna mellan alla berörda parter.
Vi har många observatörer inom det så kallade SMM på plats i det här området. De försöker genom sin närvaro medverka till att dämpa konflikten. Tyvärr fortgår våldet varje dag. Varje dag är det människor som både dödas och skadas trots att det råder vapenvila. Ändå finns det ingen annan väg.
OSSE, 40-åringen, är fortfarande vital och använder alla sina redskap för att försöka bidra till en lösning på den här konflikten. Det har visat sig att i det här läget finns det ingen annan funktion som kan ersätta OSSE och som båda parter accepterar.
Både Ryssland och Ukraina accepterar och vill ha OSSE som sin plattform för dialog. Samtidigt kan vi inte vara utan alla de andra organens agerande. EU:s sanktioner, bilaterala samtal och stöd till Ukrainas regering men också den svenska regeringens starka stöd har stor betydelse.
Vi blickar framåt inför 40-årsjubileet i Helsingfors om ett par veckor. OSSE är en organisation som har skäl att reflektera över sin utveckling. OSSE är i dag en i hög grad operativ organisation med flexibel uppbyggnad.
Vi har många fältkontor i många länder där demokrati och respekt för mänskliga rättigheter är bristvaror. Samtidigt ser vi att länder som saknar demokrati och har brist på mänskliga rättigheter men samtidigt har en stark ekonomi, länder i Centralasien, i snabb takt lägger ned OSSE:s kontor.
De vill inte ha ögon och öron på plats som kan uppmärksamma deras brister på de här områdena. Likaså vet vi att vi har problem när det gäller yttrandefrihet och journalisters frihet i många av de här länderna. Sverige stöder särskilt Dunja Mijatovic och hennes arbete.
Den parlamentariska församlingen - i vars byrå jag ingår sedan förra sommaren, då jag blev vald till vicepresident - försöker på olika sätt stödja hennes arbete så att hon ska kunna fortsätta uppmärksamma bristen på yttrandefrihet.
Vi ser att fler och fler journalister i länder som till exempel Azerbajdzjan, Kazakstan och Vitryssland har stora svårigheter att utöva ett självständigt arbete.
Och då har vi inte nämnt situationen i Ryssland, som ju är bedrövlig när det gäller journalisters möjligheter att fritt och kritiskt bedriva sitt arbete.
Vi ser ändå med tillförsikt fram mot jubileumstillställningen i Helsingfors, för OSSE är en flexibel och vital organisation som har en förmåga att fortsätta utvecklas och förändras i takt med de utmaningar den står inför.
I höst kommer det att hållas val i ett flertal olika länder, där vi kommer att närvara. Det kommer att hållas val i Vitryssland i november. Det kommer att hållas val i Kirgizistan, i Azerbajdzjan och kanske i ytterligare något land. Det säger sig självt att det i flera av de länderna kommer att krävas att vi har en ordentlig närvaro på plats.
Det kommer också att vara viktigt att vi ger seriösa och vederhäftiga utlåtanden om dessa val.