Sven-Erik Österberg (S):
Jag skulle vilja säga att Visamprojektet, som jag hänvisade till tidigare och som jag besökte uppe i Norsjö i höstas, är ett lysande exempel på hur man kan jobba vidare med statlig närvaro och verksamhet, inte minst i glesbygden. Där kan man i och för sig söka detta på elektronisk väg.
Det uppfattar jag att Margareta Andersson och jag har en samsyn om och tycker är bra. Det löser frågor för väldigt många på ett enkelt sätt. Men där finns också personal fysiskt närvarande, vilket gör att man kan besöka myndigheten och också få hjälp med det som fallerar, som man inte kan klara av med en elektronisk kontakt med myndigheten på ett positivt sätt. Jag skulle rekommendera Margareta Andersson att besöka ett sådant här Visamprojekt om hon inte redan har gjort det.
Det visar kanske lite grann av den moderna myndigheten, och kanske framtidsmyndigheten, som också står människorna väldigt nära - utan att för den sakens skull skapa någon ytterligare kostnad genom att man samverkar över myndighetsgränser. Jag tycker att det är ett positivt exempel. Sedan är det här alltid ett avgörande man måste göra.
Däremot måste regeringen, och det har även riksdagen sagt, det råder det väl egentligen inga delade meningar om, se till att de skattemedel som vi tar in ska användas på ett så effektivt sätt som möjligt. Det var ju Gustav Möller som myntade ett uttryck för 50-60 år sedan då han sade att varje skattekrona som inte används effektivt är en stöld från svenska folket. På något sätt måste vi som politiker alltid ha det med oss också.
Det har också gjort att vi har ställt stora krav på myndigheterna för att se till att de är kostnadseffektiva, att de använder sina resurser på ett bra sätt. Det är där man hamnar lite emellan, där man via centralisering och användning av nya tekniker också på papperet kan visa att man sparar resurser jämfört med om man skulle ha en fysisk närvaro på alla platser där man har haft det tidigare. Det är där den här konflikten finns som man på bästa sätt måste hantera.
Sedan kan man säga att myndigheter också styr sig själva väldigt mycket. Normalt sett lägger vi oss inte i detalj i hur myndigheter hanterar sin verksamhet. Man har sina regleringsbrev. Man har sin uppgift och man ska nå sitt mål. Ett område där regeringen har varit synnerligen kraftfull och satt sig över myndigheter är just utlokaliseringen. Det är ju inga myndigheter som själva har velat utlokalisera sig. Det ska man ha klart för sig.
Det finns fog för att säga att vi inte vill utlokalisera i det korta perspektivet. Man tappar naturligtvis tempo, man tappar personal och man tappar i service till svenska folket under en övergångstid. Däremot är jag absolut övertygad om att när Konsumentverket väl är på plats i Karlstad och har börjat fungera kommer myndigheten att fungera lika bra i Karlstad som den fungerar i Stockholm.
Processen dit är naturligtvis inte helt problemfri, vare sig för myndigheten som helhet eller för de enskilda medarbetarna. Det måste man också ha med i processen när man tittar framåt.
Den statliga utredningen, Ansvarskommittén, har till uppgift att se hur staten samordnar sig och företräder sig själv på det regionala planet gentemot medborgarna, enskilda människor, företag, kommuner och landsting.
Där har jag en stor förväntan på att Ansvarskommittén kommer fram till en rad olika förslag på hur staten kan bli tydligare och öppnare gentemot människorna på det regionala planet. Myndigheter är väldigt olika organiserade, och detta blir inte alltid tydligt. Där finns det en arbetsuppgift.
Både jag och Margareta Andersson kan vara med i diskussionen och påverka våra ledamöter i Ansvarskommittén att komma med bra förslag så att riksdagen så småningom kan fatta ett bra beslut i den här frågan.