Nina Lundström (L):
Det är intressant att komma direkt från kommunpolitiken till riksdagen under en mandatperiod som har inneburit så mycket av utmaningar för just kommunerna - en lågkonjunktur och naturligtvis en föränderlig värld. I dag tänkte jag fokusera på utjämningssystemet med anledning av de reservationer som finns.
Kommuner och landsting tillsammans med riksdagen ansvarar för grunderna i välfärdssystemet. Ansvaret för att utveckla verksamheterna åligger oss alla som folkvalda. Kommunerna har trots sina likheter väldigt olika förutsättningar. Befolkningsstruktur, kommunikationer, utbildningsnivå, företagarstruktur och mycket annat påverkar möjligheterna.
Ändå skulle jag vilja framhålla att även vi folkvalda har visioner och har möjligheter att påverka utvecklingen i våra kommuner. Men det finns strukturella skillnader. Där har vi ett utjämningssystem som ska bistå de kommuner där man har de opåverkbara faktorerna. Det är en viktig fråga.
Det som jag blir fundersam över är vad det är för system som vi vill ha framöver. Jag konstaterar att Socialdemokraterna enligt reservationen dels vill stå upp för det system som finns i dag, dels eftersträvar ett regionalt system. Vad skulle detta system innebära?
Innebär det ett avskaffande av utjämningssystemet eller någon ny form av system? Jag tycker att det är väldigt svårt att tolka den reservationen. Utjämningssystemet har funnits länge, och finns det några system som har debatterats mycket är det just det här systemet. Det anses ofta vara krångligt och svårbegripligt.
Jag skulle kanske modifiera det något och säga att det kanske finns transparensproblem och att vi inte alltid greppar hela systemet, men det är en del av den politiska verkligheten. Jag skulle vilja läsa upp ett uttalande, med anledning av att vi har en debatt om utjämningssystemet och dess villkor, från utredaren Carl W U Kuylenstierna år 1925. Han var utredare av det dåvarande systemet.
Han säger så här: Det kan nu möjligen göras gällande, att tiden borde vara mogen för att bringa reformspörsmålet beträffande skatteutjämningen ur världen. 1925! Varför behöver utjämningssystemet revideras? Jo, därför att verkligheten förändras, verkligheten för kommunerna, regionerna och Sverige.
Kommittéarbete pågår just nu i Utjämningskommittén.08 som kommer att leverera sitt betänkande till nästa vår, 2011. Kommer det att vara den sista utredningen? Jag skulle inte tro det. Jag skulle inte falla in i Kuylenstiernas spörsmål. Nej, Sverige och kommunerna förändras. Det viktiga är vilken typ av system vi vill ha.
Alliansen lovade i plattform för 2006 att utjämningssystemet skulle bestå men menade att det krävs revideringar. En sådan viktig fråga är naturligtvis på vilket sätt det påverkar tillväxtförutsättningarna. Det har kommittén i uppdrag att se över. En annan faktor är frågan om fastighetsavgiftens införande och på vilket sätt det påverkar utjämningssystemet.
Men att utjämningssystemet ska finnas och ge alla likvärdiga förutsättningar i landet är ett faktum. Så kommer jag till välfärdssystemet och vikten av, som tidigare talare har varit inne på, valfrihet och mångfald och hur vi folkvalda ska underlätta för våra medborgare att göra de viktiga valen.
Det handlar om att skapa förutsättningar för valmöjligheterna. Där har vi en väldigt viktig roll. Men jag uppfattar att vi där har olika uppfattningar. När jag var stadsbyggnads- och miljökommunalråd kunde jag konstatera att det är helt okontroversiellt att i de delarna av välfärden diskutera valfrihet, olika utförare och upphandlingar. Däremot är det inom de sektorer där kvinnor är verksamma oerhört kontroversiellt. Det har alltid förvånat mig.
Anna Lilliehöök var inne på ingenjörerna kontra sjuksköterskorna i vården och deras olika förutsättningar att bedriva verksamhet. Så ser det ut i stora delar av den kommunala sektorn. Det är en viktig fråga om förutsättningar för kvinnor och män i offentlig sektor. Herr talman! Utjämningssystemet fyller en viktig funktion.
Med tanke på hur läget såg ut för kommunerna 2009 var det väldigt bra av alliansregeringen att agera och stärka kommunernas förutsättningar rent finansiellt. Samtidigt kan jag konstatera att Sveriges Kommuner och Landsting har lämnat in synpunkter på hur det faktiska utfallet blev. Där kan vi konstatera att Sveriges kommuner 2009 gick med ett överskott på 14 miljarder.
Jag noterade att man från Socialdemokraterna tycker att det ska in ytterligare insatser i den kommunala ekonomin. Då blir man lite fundersam på vad den typen av insatser ska grundas på. Jag noterar att min egen kommun, som gjorde stora insatser under lågkonjunkturen, ändå gjorde ett årsresultat på ungefär 14 miljoner kronor i överskott. Det är ett ganska hyfsat utfall. Det är ett långsiktigt arbete.
Flera har varit inne på att 2011 vet vi ingenting om, men 2009 har ändå fallit ut relativt väl för kommunernas del. Sedan får vi se hur 2010 kommer att bli. Utjämningskommitténs arbete är omfattande. Det handlar om att skapa de långsiktiga förutsättningarna för alla kommuner i vårt land. Det finns mycket att göra i det kommittéarbetet. Det brukar vara en diskussion om vinnare och förlorare. Vem vinner, vem förlorar?
Där tror jag att det ändå lugnat ned sig från den tid då man debatterade utjämningssystemets vara eller inte vara. Systemet är viktigt men behöver som sagt revideras. Herr talman! Jag ska avslutningsvis yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna.