Jennie Nilsson (S):
Tack, Ann-Sofie Alm, för frågan! Frågan är viktig på väldigt många sätt. Jag skulle vilja säga att vi genom att satsa långsiktigt och strategiskt på de gröna näringarna inte bara skapar förutsättningar för jobb och tillväxt på landsbygden utan att detta också är helt rätt givet den klimatutmaning vi har. Det här är branscher som på ett reellt sätt kan vara med och bidra också till andra branschers möjligheter till omställning.
Därför känns det väldigt bra att vi för första gången någonsin har en livsmedelsstrategi på plats i Sverige. En strategi är i och för sig till sin karaktär långsiktig, och därför är också målsättningarna i strategin långsiktiga. Mycket av det som är grunden för strategin handlar om att man ska öka lönsamheten i jordbruket - detta tror jag är vad den svenska bonden önskar sig mest av allt, inte minst givet den beskrivning som Ann-Sofie Alm gav, som det ju är lätt att hålla med om.
Det finns många tankevurpor här, både hos konsumenter och hos andra. Det kommer nu satsningar på forskning och innovation. Vi mer än fördubblar de medel som staten lägger till forskning och innovation, just när det gäller de gröna näringarna, med den senaste FOI-propositionen.
De samverkansarenor som skapas i och med livsmedelsstrategin innebär att stora och små aktörer i olika delar av värdekedjan, som är olika långt komna, tillsammans kan bidra till att hitta innovativa lösningar, inte bara när det gäller produktutveckling utan också när det gäller nya affärsmodeller och annat. Vi ser att detta bär frukt här och nu. Det handlar också om satsningar på export.
Att man har en bra lönsamhet och en högre förädlingsgrad, vilket är ett uttryckt önskemål i strategin, samt att man inte behöver producera kvalitet som en Volvo men få betalt som för en Clio bygger på att man får avsättning på en stor marknad som är beredd att betala för premiumprodukter, som Sverige faktiskt har och som kan produceras i större skala än för bara inom Sveriges gränser.
Den strategiska satsningen för att hjälpa fler företag, framför allt små och medelstora sådana, ut på världsmarknaden är jätteviktig. Jag skulle vilja säga att detta syns för bönderna redan nu, även om jag förstår att man tycker att det är frustrerande med regelkrångel och sådana bitar. Vi har i närtid sjösatt ett antal projekt för att göra det lättare.
Oaktat detta ser vi att vi faktiskt har positiva siffror på det mesta när det gäller lantbruket just nu. Man har trots pandemin ökat exporten med 6 procent från förra året. Nästan samtliga produktionsslag har ökat sitt värde under denna period. Till och med mjölkinvägningen var, för första gången på hur länge som helst, större under det första kvartalet i år än vad den har varit tidigare.
Jag ska inte säga att det är ett trendbrott, för det går inte att säga efter en invägning, men detta var inte väntat. Även där ser vi att det finns en efterfrågan på svenska produkter. Trots många tankefel, som jag tror att vi alla till mans gör oss lite skyldiga till ibland när vi handlar, har vi medvetna konsumenter som faktiskt bidrar och gör skillnad just nu. Branschen själv tog initiativ till märkningen Från Sverige.
Den har fått ett enormt genomslag, mycket större och snabbare genomslag än något som jag tror att vi politiskt hade kunnat lagstifta eller reglera fram. Konsumenter som ska välja i hyllan kan göra ett enkelt val. När man direkt ser att en vara är producerad i Sverige ser vi att man i hög utsträckning gör det valet.
Den typen av incitament och förutsättningar att göra mer av tror jag är en outnyttjad potential i det fortsatta arbetet med att utveckla strategin.