KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jan Björklund (L):
Den ryska staten med Vladimir Putin i spetsen vill hyra hamnen i Slite under lång tid. Slite hamn är kraftigt upprustad och moderniserad och är numera en stor hamn. Den ligger på Gotlands ostkust, och bakgrunden är att man vill bygga en gasledning i Östersjön. Att en stor hamn på Gotland ska hyras av ryska staten är självfallet något som får många att höja på ögonbrynen.
Sveriges överbefälhavare har avrått från att genomföra detta, mot bakgrund av den kraftigt ökade ryska militära aktiviteten i Östersjön, som är en del i den aggressiva utrikespolitik som Ryssland nu för gentemot Västeuropa och vår del av världen. Det är kommunstyrelsen på Gotland som avgör om hamnen ska hyras ut.
Den socialdemokratiska ledaren Björn Jansson har nyligen sagt att man tänker fullfölja uthyrningen och att det inte ankommer på Gotlands kommun att göra säkerhetspolitiska bedömningar. Jag beklagar den inställningen. Man kan möjligen förstå att de tycker att det är någon annan som ska göra de säkerhetspolitiska bedömningarna. Men nu har landets överbefälhavare gjort en säkerhetspolitisk bedömning, och Gotlands kommuns vilja att hyra ut står därmed mot överbefälhavarens avrådan.
Som Björn Jansson, socialdemokratisk kommunstyrelseordförande på Gotland, säger: Frågan ligger nu på regeringens bord. Möjligen gör den inte det formellt - Gotland kan ju hyra ut - men i realiteten är det regeringen som måste ingripa om detta ska förhindras. Min fråga till statsministern är: Är det lämpligt att den ryska staten hyr en stor hamn på Gotland?
Jan Björklund (L):
Det låter möjligen som en öppning, men det är väldigt otydligt från statsministern. De undersöker det noggrant, men det är inte så gott om tid. Under december månad ska de politiska nämnderna på Gotland börja fatta beslut. Liberalerna och Moderaterna säger nej, trots att det innebär minskade intäkter för Gotlands kommun - ryssarna betalar ju hyra. Men de säger nej. Socialdemokraterna och övriga partier säger dock ja, och det gör att det finns en majoritet för att driva igenom detta.
Kommunstyrelsens ordförande verkar inte ändra sig. Om regeringen inte tar ställning eller bara gör några vaga uttalanden, som Stefan Löfven nu gjorde, hjälper det inte. Gotlands kommun kommer att hyra ut. Det finns flera sätt att stoppa detta. Till sist kan vi lagstifta om det. Ett annat sätt är att Stefan Löfven ringer till den socialdemokratiska ledningen på Gotland, tar dem i örat och berättar var skåpet ska stå. Det är en säkerhetspolitisk bedömning som måste göras, och det är regeringen som måste göra den. Stefan Löfven!
Ge inte nyckeln till Slite hamn till Vladimir Putin!
Jan Björklund (L):
Den ryska upprustningen är väldigt oroande, försvarsministern. Det ryska beteendet i Östersjön, med kränkningar och provokationer, föranleder stor eftertänksamhet i vårt land för vilka åtgärder som vidtas och inte. Gazprom vill nu hyra två hamnar, Slite på Gotland och en hamn i Blekinge, för att lägga ut gasledningen Nord Stream 2.
Överbefälhavaren varnar för detta. Skälet till det är självklart att ryssarna därmed skulle kunna flytta fram sina positioner i Östersjöområdet och få en infallsport på Gotland, denna strategiskt viktiga ö mitt i Östersjön. Den socialdemokratiska ledaren säger att detta är regeringens sak att stoppa; det kan inte han göra.
Frågan till försvarsministern är därför om regeringen är beredd att stoppa uthyrningen av Slite hamn till Putin.
Jan Björklund (L):
Svaret är otillfredsställande och otydligt. Detta är ingen ny fråga, utan vi har under lång tid vetat att ansökan skulle komma. Det brådskar ju - Gotlands beslutsorgan ska fatta beslut snart. Liberalernas uppmaning till regeringen och försvarsministern är därför: Var inte naiv! Stoppa uthyrningen av hamnen på Gotland till Putin. Lämna inte över nycklarna till Slite hamn till ryssarna!
Jan Björklund (L):
Ett av Löfvens statsråd, Shekarabi, uttrycker sig så här om Reepaluutredningen: Vinst är stöld från folket som måste stoppas. Inte ens Jonas Sjöstedt uttrycker sig så, möjligen med undantag för första maj när han håller tal i Norrbotten eller något sådant. Det är en otroligt långtgående retorik som nu hörs på detta område från ansvariga statsråd.
Jag ser dock i Dagens industri i dag att andra ledande socialdemokrater, som möjligen har fötterna ännu mer i verkligheten än Shekarabi har, uttalar sig i frågan. Karin Wanngård är finansborgarråd i Stockholm - det är en av de regioner som naturligtvis har högst andel privata alternativ. När hon kommenterar Reepaluutredningen säger hon: Det här är inte görligt. Denise Norström, finanslandstingsråd i Västmanland säger: Vi har inga problem. De privata alternativen är jättepopulära. All verksamhet behöver ett överskott. Se där!
Det var ingen stöld från folket när hon fick uttala sig. Erika Ullberg, socialdemokratisk ledare i Sveriges näst största parlamentariska församling, Stockholms läns landsting, säger så här: Jag vill inte att Vänsterpartiet ska få diktera villkoren i den här viktiga frågan. Sakargumenten har vi tömt ut. Vi kan diskutera dem hur många gånger som helst. Men ni har ett vägval att göra, herr statsminister.
Ska ni låta Jonas Sjöstedt och Shekarabi styra detta, eller ska ni lyssna på dem som vill bevara valfriheten och mångfalden i svensk välfärd? Herr statsminister! Flytta inte Sverige tillbaka till 1950-talet! Låt inte Vänsterpartiet diktera detta!
Jan Björklund (L):
Det är intressant att statsministern säger "låt oss prata om en lösning", för jag uppfattar att statsministern pratar med Vänsterpartiet men inte med någon annan just nu. Statsministerns problem kommer naturligtvis att vara att pratar han med oss andra så kanske inte Vänsterpartiet gillar det, och då kanske det är större saker som står på spel för regeringen. Detta är ett vägval regeringen gör. Ska man gå på Shekarabis och Sjöstedts linje, eller ska man gå på den linje som Socialdemokraterna i Stockholmsregionen står för? Det är ett vägval man gör nu, och det är oerhört avgörande. Engelska skolan har 100 000 elever i kö. Det innebär att 200 000 föräldrar medvetet har valt den.
Skolan finns på börsen, den är vinstdrivande och hade inte existerat utan möjlighet att gå med överskott över huvud taget. Men den har högsta kvalitet i nästan alla mätningar. Sedan finns det exempel på dålig verksamhet. Och tänk att det gör det i offentlig verksamhet också, har jag hört någon enstaka gång! Jag hörde att ABF måste ha kurser i förlossning i taxi, därför att sossarna lägger ned BB i Sollefteå. Där finns inget vinstintresse. Det är väl ingen risk att ett socialdemokratiskt landsting går med vinst; det har det aldrig gjort. Herr talman! Det är på riktigt nu.
Det är på allvar, och statsministern kommer att behöva välja väg under 2017: Shekarabi och Vänsterpartiet eller valfrihet.
Jan Björklund (L):
Låt mig räkna upp några yrkesgrupper: barnmorskor, specialistsjuksköterskor, förskolechefer, förstelärare. Dessa yrkesgrupper har två saker gemensamt. Den ena är att det är fråga om kvinnodominerade akademikergrupper. Den andra är att de nästa år får höjd inkomstskatt igen. Varför?
Jo, därför att Socialdemokraterna anser att de är höginkomsttagare. Det är egentligen mycket märkligt. När Socialdemokraterna och Liberalerna - Folkpartiet liberalerna, som vi hette då - genomförde skattereformen på 90-talet sa vi att ungefär 15 procent av svenska folket är höginkomsttagare och ska betala en högre skattesats. Resten, den stora huvuddelen, ska bara betala kommunalskatt. Den statliga skatten därutöver skulle betalas av höginkomsttagare.
För att få in mer och mer pengar till alla vallöften som Socialdemokraterna har strött omkring sig räknar man fler och fler människor i Sverige som höginkomsttagare. Nu ska fyra av tio barnmorskor nästa år betala höginkomsttagarskatten. Det gäller en stor andel av specialistsjuksköterskorna, förskolecheferna och förstelärarna i svensk skola.
Jag lovar att om det hade varit fråga om LO-anslutna grupper hade dessa skatteregler ändrats för länge sedan. Men så är det inte eftersom det naturligtvis är fråga om kvinnodominerade akademikergrupper som drabbas, och då är det inte lika intressant. Herr statsminister! Varför är det viktigt att höja barnmorskornas skatt?
Jan Björklund (L):
Problemet är att när Socialdemokraterna styr - många år på 90-talet och i början av 2000-talet samt nu igen - ändras detta lite grann varje år. Det blir visserligen någon enstaka procent mer något enstaka år, men över en längre tid räknas fler och fler människor i Sverige som höginkomsttagare. Det är så märkligt att de kvinnodominerade akademikeryrkena är de som kläms åt allra hårdast med Socialdemokraternas politik.
Jag törs säga att om det hade varit fråga om mansdominerade LO-förbund hade det aldrig hänt med denna regering. Nu råkar det vara grupper som är engagerade inte i LO utan i andra fackförbund och som inte automatiskt är med i er rörelse. Enligt Socialdemokraterna finns det väl i huvudsak två fel på kvinnliga akademiker. Det ena är att de är akademiker, och det andra är att de är kvinnor.
Det måste löna sig att utbilda sig i Sverige, Stefan Löfven, och det måste löna sig att utbilda sig även till yrken som domineras av kvinnor.
Jan Björklund (L):
Sverige behöver fler poliser. När jag i början av våren sa att vi behöver öka antalet poliser med 5 000 var det egentligen inte min avsikt att starta något slags budgivning i Sverige, men det blev ändå följden, och nu nämner alla olika siffror. Men det är bra att vi är eniga om att antalet poliser behöver öka för att bekämpa den brottslighet som blir grövre och växer.
Då säger regeringen: Låt oss inrätta två nya polishögskolor! Vi stöder det, men problemet för regeringen är att det är för få som vill vara poliser. I de senaste antagningarna står var femte plats på polishögskolan tom.
Avhoppen av befintliga poliser har ökat kraftigt i Sverige sedan Stefan Löfven blev statsminister, Anders Ygeman blev inrikesminister och Dan Eliasson blev rikspolischef. Avhoppen har inte varit högre i modern tid. Om människor i Sverige inte vill vara poliser räcker det inte att tala om fler poliser eller att inrätta fler polishögskolor. Då är det helt uppenbart att vi måste förbättra anställningsvillkoren.
En punkt tror jag är att säga nej till regeringens idé om att akademisera utbildningen. Det kommer inte att öka intresset för att jobba som polis i yttre tjänst. Jag tror också att vi ska visa förtroende för polisen och låta poliser bli höga chefer i stället för att plocka in andra personer som höga chefer inom polisen. Framför allt handlar det dock om löner, statsministern. Polisyrket är lågavlönat med tanke på den utbildning och det ansvar man har.
Vi har ett förslag från Liberalerna, som vi kommer att rösta om här i kammaren om några veckor, att man ska höja polislönerna i Sverige med 4 000 kronor i månaden i genomsnitt. Man får gärna säga någon annan summa, men problemet är att lönerna är för låga. Regeringen säger nej till att gå in och höja polislönerna, och då kommer det inte att finnas fler poliser. Varför säger ni nej till att höja polisens löner, statsministern?
Jan Björklund (L):
När man lyssnar på inläggen från de tre rödgröna partierna framträder en märklig bild. Regeringens båda företrädare, statsrådet och Jan Lindholm, säger att det inte finns några större problem egentligen, men om det finns problem beror det på domstolarna. Det beror inte på regeringen utan på domstolarna. Sedan säger Vänsterpartiet att man har ägnat hela tiden sedan regeringsskiftet 2014 åt att bekämpa regeringen och försvara LSS-reformen.
Varför behöver man försvara den i dialog med regeringen om det inte finns några stora problem? Alla vet att det är rökridåer som läggs ut. Regeringen har fattat aktiva beslut för att göra neddragningar i LSS-reformen. Det finns domslut sedan tidigare också. Och om man ska ändra dem måste man ändra lagen. Men regeringen har gett direktiv till Försäkringskassan om att göra neddragningar. Och myndigheterna rättar sig naturligtvis efter direktiv. Det har de gjort.
Då har regeringen sagt att en utredning tillsätts för att detta ska lösas långsiktigt. Men utredningens viktigaste direktiv handlar om besparingar, inte om förbättringar. Hur ska barnen som nu blir av med sin assistans kunna få det bättre om man gör ytterligare neddragningar? Fru talman! LSS är den största frihetsreformen någonsin för funktionshindrade i Sverige. Vi liberaler kommer att försvara den.
Jag vill tacka Kristdemokraterna för initiativet till debatten och övriga meddebattörer för en bra debatt.
Jan Björklund (L):
Sveriges största samhällsutmaning är den stora gruppen lågutbildade nyanlända som har kommit till Sverige och som inte har kvalifikationer för att ta sig in på arbetsmarknaden. Våra trösklar är för höga. Om vi inte lyckas lösa detta kommer utanförskapet att skapa mycket stora problem. Sverige kommer att driva isär, med ett stort bidragsberoende och förortsproblematik med allt vad det innebär av sociala problem, kriminalitet och så vidare. Detta har fler insett.
Därför har ett antal förbund inom LO och ett antal förbund på arbetsgivarsidan slutit en principöverenskommelse, som Annie Lööf frågade om tidigare. Problemet med överenskommelsen är att LO har krävt att en stor mängd företag inte ska få vara med och skapa de här jobben. Det gäller alla företag som inte har kollektivavtal. Det råkar vara på det sättet att huvuddelen av Sveriges företag inte har kollektivavtal. Det finns ingen lag i Sverige som säger att man måste ha det.
En del av den svenska modellen är att man inte lagstiftar fram kollektivavtal. Det är valfritt att ha det. 60 procent av Sveriges företag som har anställda har inte kollektivavtal. 185 000 företag har inte det, och det är huvudsakligen de små företagen. Det är där servicejobben kan växa fram, och de ingår då inte i reformen. Parterna får sluta vilka avtal de vill.
Men det här förutsätter riksdagens deltagande, eftersom de kräver skattefrihet. Anser statsministern att det är rimligt att utesluta huvuddelen av Sveriges företag om man gör en reform för att lågutbildade nyanlända ska komma i jobb?
Jan Björklund (L):
Socialdemokraterna applåderar hårt i riksdagen nu när statsministern utesluter 60 procent av företagen för att inrätta etableringsanställningar. Det är precis det som sker nu. Det är det överenskommelsen går ut på. Det är klart att parterna ska komma överens. Men de skickar notan hit, för en modell som inte är tillräckligt bra. Vi skulle naturligtvis kunna avskaffa riksdagen och låta LO bestämma allting.
Men till sist måste riksdagen ta ställning till om det ska vara skattefritt eller inte. Och då måste det vara en modell som vi tror på. 60 procent utesluts. Dessutom betalar en svensk som har en inkomst på 16 000 i månaden flera tusen i inkomstskatt. En pensionär som har 16 000 i månaden betalar flera tusen i inkomstskatt. Att en nyanländ som får 16 000 i inkomst ska vara skattebefriad tror jag kommer att bli mycket kontroversiellt i Sverige.
Vår avgörande invändning är dock att vi måste låta alla företag vara med i detta. Ambitionen är rätt. Sänk trösklarna! Lägre ingångslöner kommer att ge fler jobb. Där har man rätt. Men då måste vi också öppna upp hela arbetsmarknaden för det.
Jan Björklund (L):
17 1⁄2 procent - så stor andel av eleverna i årskurs 9 var underkända när sommarlovet började förra året. Det är den högsta siffran som någonsin har uppmätts i Sverige. Det var inte så enkelt att fixa skolan på 100 dagar.
Siffran 17 1⁄2 procent innebär att tiotusentals elever går ut nian utan att ha med sig de mest fundamentala kunskaperna för att komma in på gymnasiet eller klara sig i vuxenlivet. En mycket viktig orsak är det som Tobias Billström var inne på tidigare: att det är stora brister när det gäller studieron i den svenska skolan. Skolväsendet i Sverige är ett av dem där det är absolut stökigast och oroligast i klassrummen.
Jag vet att ni från den rödgröna sidan inte vill prata om det, för ni vill bara prata om skattesänkningar eller skattehöjningar. Det här är dock centrala frågor: Vad har alla de som jobbar i skolan för befogenheter? Vad är det för regler som gäller? Vad händer när det är stökigt? Det är minst lika centralt, men det är ni aldrig intresserade av att prata om. Tobias Billström tog upp situationer när det verkligen går över styr på skolor, men det som stör på bredden just nu i våra klassrum är mobiltelefonerna.
Förr ringde det och plingade och störde på så sätt, men nu kan ju alla sitta och surfa i stället för att lyssna på läraren. Detta är problem som på grund av den tekniska utvecklingen finns över hela västvärlden. Mobilen är fantastisk, men om eleverna sitter och surfar hör den inte hemma i klassrummen. Vi tycker att Sverige borde göra som Frankrike, nämligen skriva in i skollagen att klassrummen ska vara mobilfria när det inte finns ett viktigt pedagogiskt syfte. Men regeringen säger nej till detta.
Jag vill fråga statsministern varför det är viktigt att eleverna i klassrummet ska kunna sitta och surfa på sina mobiler i stället för att lyssna på läraren.
Jan Björklund (L):
Det finns inget problem som inte Stefan Löfven vill lösa med att höja skatterna. Så här är det: Det är fler anställda i dag, men på grund av att vi har många fler elever till följd av flyktinginvandringen är lärartätheten i dag densamma som den var under alliansregeringens tid. Det är sanningen. Lärartätheten är densamma. Det är inte så att alla som sitter och surfar har stora sociala problem. Det är tvärtom rätt vanligt att elever sitter och surfar i skolan, men det handlar inte om att man behöver en skolkurator. Det finns de som behöver det, så jag är med på dessa förstärkningar. Men problemet är mycket bredare än dessa väldigt utsatta elever.
Problemet är att när det är mängder med störande inslag i klassrummet lär sig eleven mindre, i synnerhet de som mest behöver arbetsro. Stefan Löfven säger att jag har rätt men att vi inte ska lägga oss i det. Jag blir så oerhört trött på att alla kan stå här och säga att jo, det är mycket oordning i skolan, det är stökigt och elever får inte arbetsro, men lärarna måste fixa det. Jag är så oerhört trött på det! Kan vi inte ge lärarna lite stöd? Kan vi inte säga att lärarna ska få undervisa, så tar vi ansvaret?
Det är ju så uppenbart att man inte ska sitta och surfa i stället för att lyssna på läraren.
Jan Björklund (L):
17,5 procent - en så stor andel av eleverna som gick ut nian i somras var inte behöriga till gymnasiet. Det är den högsta siffra som någonsin har uppmätts i svensk historia. Det är 20 000 elever som döljer sig bakom procentsatsen. Så många elever kom inte in på gymnasiets nationella program. Det var 13 procent år 2014, och nu är det alltså 17 1⁄2 procent.
Utöver dessa är det ytterligare nästan lika många, 20 000 till, som kommer in på gymnasiet men som inte mäktar med att fullfölja det utan som hoppar av. Det är alltså mellan 35 000 och 40 000 elever varje år som inte klarar av att ta en gymnasieexamen. Det är en tredjedel av varje årskull. Det gymnasium för alla som dåvarande skolminister Göran Persson utlovade när alla utbildningar skulle bli treåriga på gymnasiet har blivit ett gymnasium för två tredjedelar.
Gymnasiet och dess konstruktion är i dag en mycket stor orsak till segregation och utslagning. Därför föreslår vi från Alliansen att vi återinför det som Göran Persson avskaffade, nämligen tvååriga yrkesutbildningar - naturligtvis i modern tappning och med fokus på yrkesinriktning. Det är helt klart att det är bättre att gå en treårig utbildning och få högskolebehörighet än att gå en tvåårig utbildning.
Men det är bättre att gå en tvåårig utbildning där man lär sig ett yrke än att inte gå någon utbildning alls och att hoppa av och bli underkänd. Detta är ett problem som vi inte har kunnat lösa. Jag ska erkänna att vi inte löste det. Men ni har inte heller löst det. På 25 år har det varit en ungefär lika stor andel varje år som är underkända, det vill säga en tredjedel. Nu råkar jag notera att statsministern själv har gått en tvåårig gymnasieutbildning, och det gick ju bra att bli både svetsare och fackföreningsordförande och till och med statsminister.
Det är möjligt att statsministern hade kommit ännu längre i karriären om han hade gått ett tredje år och kanske blivit talman eller något. Alla vill inte bli akademiker, statsministern, och alla kan inte bli akademiker. Samhället fungerar inte om alla är akademiker. Det är bättre att man går färdigt en yrkesutbildning än att man hoppar av en lång utbildning med mycket höga akademiska krav. Vad är det för fel på tvååriga utbildningar på gymnasiet, statsministern?
Jan Björklund (L):
Som jag sa i det första inlägget är det såklart mycket bättre att gå en längre utbildning och lära sig ännu mer än att gå en kortare utbildning. Det är inte det som är frågan. Frågan är om det är bättre att gå en kortare utbildning än ingen alls. Svenskt Näringsliv välkomnade Alliansens förslag i tisdags, om statsministern noterade det. Det han hänvisar till stämmer inte. Svenskt Näringsliv välkomnar alltså Alliansens förslag. Vi tänker såklart inte avskaffa treåriga yrkesutbildningar.
De är bra för alla dem som klarar av att fullfölja dem; det är inte detta det handlar om. Det handlar om den tredjedel som hoppar av och slås ut. Det är så märkligt att med detta parti och ert tal om solidaritet och att alla ska med har i 25 år en tredjedel av varje årskull lämnats därhän. Och ni bryr er inte. Ni är helt fast i tanken att alla måste läsa in universitetskompetens. Jag håller med om att vi behöver många fler än när vi var unga.
Det behövs naturligtvis många fler i dag som går universitetsutbildning. Men 100 procent måste inte gå en universitetsutbildning. Det är inget fel på yrkesutbildningar, herr statsminister.
Jan Björklund (L):
Nationell kris, sa statsministern. Nationell kris - det var hans ord när han var oppositionsledare och 13 procent av eleverna i årskurs 9 var underkända. Då var det alliansregering, och då var det nationell kris. Nu är 17 1⁄2 procent underkända. Det har aldrig varit så många underkända elever i årskurs 9, och nu väljer statsministern att inte använda den typ av ord som han använde tidigare. Var och en får väl fundera på varför.
Men orden är inte det centrala, utan det viktiga är vad vi gör. Det finns många orsaker till att det är så många underkända, men en av dem är att det i många skolor är bristande ordning och studiero i klassrummen. Det är bristande trygghet, det är mobbning, hot, ett språkbruk som ofta är oacceptabelt - det är grovt och kränkande - rent våld ibland, stökigt, sena ankomster, skolk och så vidare, alltså allt det som vi kan rubricera som bristande ordning och studiero.
Det är uppenbart att vi behöver göra mycket mer på det området i Sverige. Vi gjorde en hel del från alliansregeringens sida, men ett viktigt steg som vi förberedde var att införa en möjlighet att ge ordningsbetyg i högstadiet och gymnasiet. Det var färdigt, och vi gick till val på det 2014. Men så tog ni över och valde att skrota det.
De flesta med oss jämförbara länder i världen har ordningsbetyg eller ordningsomdömen i olika former, och vi hade det ju själva förr. Nu lägger vi fram de här förslagen på nytt, och ni säger nej. Jag måste ändå ställa frågan till statsministern mot bakgrund av den situation vi har när det gäller ordning och arbetsro i skolan: Vad är det för fel på ordningsbetyg?
Jan Björklund (L):
Den som utredde förslaget om ordningsbetyg och lade fram det - sedan kom valet och förslaget lades i byrålådan - var Metta Fjelkner. Hon var den förra ordföranden i Lärarnas Riksförbund. Är det inte professionen? Lärarfacket är väl en del av professionen. Det finns säkert olika uppfattningar beroende på vem man lyssnar på. Skolverket sa nej. Det var Anna Ekström som var generaldirektör, och de sa nej, det vet jag. Men jag tror att det finns olika uppfattningar inom lärarkåren också. Till sist är det vi som har ansvaret.
Det går inte bara att säga att vi gör så här för att någon annan säger det, och sedan har vi 17 1⁄2 procent som är underkända. Du kan uppdatera dina talepunkter när det gäller en viktig sak, Stefan Löfven. Jag har hört Stefan Löfven säga att det blev färre anställda i skolan under vår tid, men det blev 10 000 fler anställda i skolväsendet - förskola, gymnasium och grundskola - under de åtta alliansåren. Det blev 10 000 fler. Sluta säga att det blev färre, för det är en lögn.