KBLab/rixvox huggingface dataset:
Kristina Yngwe (C):
Jag tycker att det är intressant att ledamoten fortsätter att upprepa att det här är förslag som inte skulle göra någon skillnad, för strandskyddet skulle de facto tas bort kring till exempel våtmarker. Där det finns strandskydd skulle man ta bort det - det har inte upphävts i den omfattningen tidigare - kring små sjöar och vattendrag. Även om man kan tycka att det borde vara större vattendrag eller större sjöar skulle ju 75 meter strandskydd försvinna den 1 juli.
Reellt skulle alltså strandskyddet minska. Man kan inte påstå att det inte skulle göra någon skillnad. Sedan kanske ledamoten inte har respekt för de människor som bor där, men det är faktiskt konkret så att Miljöpartiet också har varit med och gjort de största minskningarna någonsin av strandskyddet.
Jag tycker också att det är intressant att höra hur ledamoten Bohlin resonerar om framtiden. Man stoppar en reform som skulle kunna göra skillnad här och nu, och sedan antyder man att det i framtiden kommer att komma någonting bättre.
Men redan när lagrådsremissen kom och när propositionen lades fram sa Carl-Oskar Bohlin och andra moderata företrädare: Vi kommer att säga nej och lägga fram ett eget, bättre förslag, och målet är att få till stånd ett tillkännagivande i utskottet om att det här ska utredas.
När jag läser betänkandet konstaterar jag att det inte finns någon gemensam reservation, bara avslag, men när Moderaterna pratar låter det som att det finns en väldigt stark uppställning bakom att faktiskt upphäva det generella strandskyddet. När man läser de särskilda yttrandena, som jag tror att vi kommer att få höra om senare i debatten, ser man att det inte finns en generell inställning bland de här partierna - M, SD, L och KD - om att faktiskt upphäva det generella strandskyddet utan att de har ganska skiftande politik.
Varför har ni inte lyckats samla er till ett tillkännagivande från utskottet, Carl-Oskar Bohlin, och varför menar ni att ni skulle kunna lyckas i regeringsställning?
Kristina Yngwe (C):
Jag tackar Kjell-Arne Ottosson för hans inlägg. Jag tycker att det är väldigt positivt att Kjell-Arne Ottosson uttrycker sig så välkomnande kring utredningens förslag och att han i grunden tycker att det finns mycket bra där.
Om man tittar på hur den faktiska slutliga lagstiftningen ser ut ser man att det finns en hel del som är betydligt bättre, men de försämringar som Kjell-Arne Ottosson låter påskina finns är lite svårare att hitta. Ett exempel på förbättring är att vi stärker markägarnas möjligheter att faktiskt på eget initiativ skicka in en ansökan.
Den 1 juli hade de kunnat skicka in en ansökan till kommunen för att testa gentemot de nya strandnära utvecklingskriterierna. Ledamoten pratar om områden med utvidgat strandskydd. Till skillnad från utredningen har vi sett till att man möjliggör inrättande av så kallade strandnära utvecklingsområden även i områden där det finns utvidgat strandskydd.
Det skulle kunna vara en stor möjlighet, inte minst för Dalsland, Värmland och flera andra delar av landsbygden där det finns ett utökat strandskydd. Det är också betydligt skarpare formuleringar kring de delar som ska skärpas. Det är också intressant att ledamoten pratar om att man är kritisk till lagstiftningen på grund av att vi lappar och lagar. Ändå lyfts till exempel allmänna vägar fram, vilket är en del i att förändra och lappa och laga i lagstiftningen.
Där finns det tyvärr inget beredningsunderlag. Därför kunde vi inte gå fram med något konkret förslag där. Men det står vilken regering som helst fritt att återkomma med ett förslag där, vilket vi gärna ser. Däremot är jag intresserad av att få höra en annan sak. Jag vet att ledamoten är engagerad i våtmarker. Men ni avstyrker förslaget om att upphäva strandskyddet kring våtmarker, Kjell-Arne Ottosson. Varför?
Kristina Yngwe (C):
Jag tackar Kjell-Arne Ottosson för svaret. Kristdemokraterna och Centerpartiet står nog nära varandra när det gäller synen på strandskydd och kommunalisering och att stärka kommunernas makt. Men å andra sidan finns det andra i den konstellation som Kristdemokraterna ser framför sig som kanske inte har riktigt samma inställning till att slopa det generella strandskyddet och ge makten till kommunerna, så det kanske inte är riktigt så enkelt att göra om helt från grunden som Kjell-Arne Ottosson låter påskina.
Men jag ser verkligen fram emot att se hur denna fråga kommer att gå vidare. Precis som ledamoten pratar om finns det ett väldigt brett stöd för att upphäva till exempel strandskyddet kring anlagda vatten och kring våtmarker.
Men jag tycker att det är genuint synd att man väljer att avstyrka hela propositionen i stället för att faktiskt se detta som steg på vägen. Centerpartiet skulle vilja gå längre, men här finns konkreta förslag som faktiskt upphäver strandskyddet här och nu. Den 1 juli skulle man upphäva strandskyddet i stora delar av landet. Visst kan man vilja gå längre. Det har jag full respekt för. Det vill Centerpartiet också.
Men man kommer ändå inte ifrån att det lagförslag som vi har på bordet innehåller förslag som om de genomfördes skulle göra skillnad inte minst för våtmarker här och nu. Nu blir jag lite lagstiftningsteknisk, men i propositionen tar vi förslag för förslag. Vi hade kunnat hantera våtmarkerna för sig. Det finns beredningsunderlag kring hur detta upphävande skulle påverka.
Det finns absolut inget hinder om det finns en majoritet, vilket man ser att det finns om man läser de särskilda yttrandena, för att upphäva strandskyddet kring våtmarker. Men för att man på totalen tycker att det är dåligt, eller för att man vill markera gentemot Centerpartiet och andra partier, upphäver man detta trots att man faktiskt skulle kunna göra en reell skillnad här och nu för ett antal lantbrukare i landet. Det beklagar jag.
Kristina Yngwe (C):
Tack, Jakob Olofsgård, för inlägget! Liberalerna - inte just ledamoten Jakob Olofsgård, men kollegor till ledamoten - satt ju med och förhandlade om strandskyddet fram till i juli i fjol, när januariavtalet föll.
Jag tyckte att vi hade väldigt bra och konstruktiva diskussioner där, så jag var väldigt positiv när jag läste den följdmotion som Liberalerna skrev till propositionen. Till skillnad från övriga partier, som valde att avslå den i dess helhet, av svepande skäl, för att göra en politisk markering och offra landsbygden, hade Liberalerna faktiskt läst propositionen och kommit med konkreta förbättringsförslag. Det tyckte jag var väldigt positivt.
Det är därför jag blir lite konfunderad över att man sedan ansluter sig till ett totalt avslag. Jag kan absolut förstå att Liberalerna vill vara med och diskutera och ha en diskussion om strandskyddet med de partier som har förhandlat fram propositionen. Det enklaste hade varit att vara kvar i januariavtalet. Då hade ni de facto varit med och förhandlat fram hela propositionen.
Men det är kanske lite konstigt att komma i efterhand och säga att man vill förhandla om en proposition när det redan då följdmotionerna väcktes var tydligt att propositionen inte kommer att genomföras över huvud taget. Det är kanske lite konstigt att förvänta sig att man ska ha en förhandling med tre partier om att förbättra en proposition som inte kommer att gå igenom, vilket är svaret på det som ledamoten har efterfrågat.
Det har framförts tidigare från bland annat Moderaterna och Kristdemokraterna att man med en ny regering kommer att slopa det generella strandskyddet och ge all makt till kommunerna. Jag uppfattar inte riktigt att det är den politiken som Liberalerna har, så jag vill få detta klart för mig: Kommer Liberalerna i eller utanför regering att medverka till att slopa det generella strandskyddet?
Kristina Yngwe (C):
För Centerpartiets del hade vi gärna förhandlat med Moderaterna, Kristdemokraterna och Liberalerna. Vi trivs bra i Alliansen. Men tyvärr har dessa tre partier valt att samarbeta med Sverigedemokraterna, som vi har väldigt stora problem att samarbeta med av helt andra skäl än strandskyddsskälen. Det är svaret på varför vi inte väljer att förhandla om de här frågorna tillsammans.
Det är jättebra att Jakob Olofsgård förtydligar synen på det generella strandskyddet. Jag kan uppleva att den bild som Moderaterna och Kristdemokraterna lyfter fram är att det kommer att lösa sig bara det kommer en ny regering. Men riktigt så enkelt är inte det hela. Precis som ledamoten säger är det en förhandling där man går in med lite olika inställningar.
Regeringen får såklart försvara sig själv. Men jag blir konfunderad över att man lyfter fram konkreta och bra förslag i en följdmotion och sedan väljer att ansluta sig till ett totalt avslag. Det är inte så vi brukar hantera det. Vi hanterar ju väldigt många olika propositioner då man har olika förändringsförslag eller saker man vill ändra men ändå inte ansluter sig till ett avslag.
Det var därför jag var lite nyfiken på hur Liberalerna resonerat. Jag kan också passa på att ta upp några av de frågor som Liberalerna lyft fram. Bland annat visar Liberalerna ett väldigt stort engagemang för skärgården, vilket är mycket bra. Men vi har faktiskt i propositionen tryckt väldigt tydligt på att kärnöarna och möjligheterna för skärgården att utvecklas är viktiga att bevara.
Det finns redan i propositionen starka skrivningar om att det ska vara möjligt för skärgården att utvecklas.
Johan Büser (S):
Vi har hört ledamoten Johan Hultberg beskriva Alliansens miljöpolitik. Man får tolka din beskrivning som att du är ganska stolt också över den politik Alliansens bedrev i regeringsställning, Johan Hultberg. Tyvärr är det kanske en beskrivning ni är ganska ensamma om - Alliansen i allmänhet och Moderaterna i synnerhet. När vi frågar det samlade Miljösverige är de ganska besvikna på det som har gjorts.
I stället för att fokusera på aktiva åtgärder som hade behövts för att nå miljökvalitetsmålen har man ägnat sig åt att i stor utsträckning göra om system. Ni moderater är inte heller kända för att vara särskilt drivande i miljö- och klimatfrågor.
Ni brukar hamna i botten i olika typer av mätningar, inte minst när Naturskyddsföreningen och andra listar de olika partiernas miljö- och klimatpolitik på såväl nationell som europeisk nivå. Jag noterar också att ni tillsammans med Sverigedemokraterna har lämnat en reservation, tror jag, om Århuskonventionen. Ni vill försämra miljöorganisationernas talerätt.
I dag krävs det ju att miljöorganisationer har 100 medlemmar för att ha talerätt i olika typer av frågor, och ni vill alltså se över Århuskonventionen för att försämra talerätten. För mig som socialdemokrat är det viktigt att man när man bedriver miljöpolitik har ett såväl ekonomiskt och socialt som ekologiskt perspektiv. Det gäller att kunna hålla alla bollar i luften samtidigt.
Därför måste viktiga aktörer också ha den här möjligheten, och jag vill fråga ledamoten Hultberg varför ni vill försämra talerätten.
Johan Büser (S):
Jag respekterar dina svar, ledamot Hultberg, men jag delar naturligtvis inte dina uppfattningar. Sverige missar i dag flera miljömål. Vi har en situation där vi måste ta itu med miljö- och klimatarbetet, och vi såg att ni hade betydligt lägre ambitioner. Det ser vi både i de reservationer ni har lämnat och i den budget ni röstade för i höstas.
En särskild reservation ni har lämnat och som Sverigedemokraterna har anslutit sig till handlar alltså om Århuskonventionen. Jag kan notera att ni är relativt isolerade i att tycka att man ska begränsa talerätten för mindre miljöorganisationer. Även om man kan tycka att 100 medlemmar är lite tycker vi att den här rättigheten är viktig, för det handlar trots allt om information och om allmänhetens möjlighet att delta i olika beslutsprocesser.
Jag har respekt för dig och dina uppfattningar, Johan Hultberg, men jag kan konstatera att vi inte står eniga. Jag tycker att ni moderater har lägre ambitioner när det kommer till miljö- och klimatarbetet.
Johan Büser (S):
När man lyssnar på ledamot Filper kan man nästan tro att det inte är biologisk mångfald vi diskuterar utan att vi har hamnat i betänkandet om jakt och viltvård igen, och det är inte riktigt fallet. Men kanske beskriver det Sverigedemokraternas syn på vad biologisk mångfald egentligen innebär och vad som ska vara huvudinriktningen när vi diskuterar naturvård och biologisk mångfald. Jag talade tidigare om Alliansen och hur pass ambitiösa de är i miljö- och klimatpolitiken.
När man ska utvärdera Sverigedemokraternas miljö- och klimatpolitik kan man inte säga att den är särskilt imponerande. Ni röstade ned budgeten i höstas så att det blev mindre anslag till miljö- och klimatarbete och biologisk mångfald. Och i de förslag som ni har lagt fram i utskottet verkar det mest handla om att man ska få bullra mer vid terrängkörning och om att se över allemansrätten och försämra den.
De handlar också om att få skjuta mer, och det är alla möjliga djur som ska skjutas mer. Det finns till och med ett särskilt yttrande från Sverigedemokraterna om en särskilt prioriterad fråga, och det är att få skjuta korpar. Det är alltså högt och lågt på samma gång. Med anledning av detta skulle jag vilja fråga ledamot Filper: Vad är egentligen din syn på biologisk mångfald? Vad står begreppet för för dig och ditt parti?
Johan Büser (S):
Tack för svaret! Vad jag menar, ledamot Filper, är att jag tycker att det blir lite problematiskt när vi diskuterar ett så viktigt område som just den biologiska mångfalden och det bara kokar ned till att ni vill försämra allemansrätten, att det ska skjutas fler djur och att det ska bullras mer i vår miljö, att det är det som är Sverigedemokraternas prioriterade frågor. Det var därför jag ställde frågan till dig: Vad står begreppet biologisk mångfald för för dig?
Ändå slutar det återigen med att du pratar om att vi måste skjuta mer varg. Regeringen och vi från Socialdemokraterna har nu tagit initiativ till att inrätta den permanenta vargkommittén så att vi får en långsiktigt hållbar vargpolitik med en gynnsam bevarandestatus.
Det handlar inte bara om att komma fram till att bevara rätt antal vargar, utan det handlar också om att ta hänsyn till såväl glesbygdsbefolkning som andra intressen. Det är en helhetsbedömning som ska göras. Det är därför vi har tillsatt vargkommittén, och det är därför vi kommer att ge Naturvårdsverket i samråd med Jordbruksverket i uppdrag att titta på just dessa frågor. Det är en ansvarsfull, hållbar rovdjurspolitik.
Med anledning av den rödlistning som kom i går av inte minst lo och björn hade det varit klädsamt om också Sverigedemokraterna hade hoppat på båten och varit med och tagit ansvar för en långsiktigt hållbar politik, både vad gäller biologisk mångfald och rovdjurspolitik.
Därför frågar jag Runar Filper igen: Hur tänker Sverigedemokraterna kring biologisk mångfald och inte bara när det gäller varg?
Johan Büser (S):
Vi märker här att Jens Holm är en ledamot som är engagerad i dessa frågor, och det gläder mig. Det är alltid roligt att lyssna på Vänsterpartiet och höra vilka frågor de driver i miljö- och jordbruksutskottet, inte minst när det kommer till kemikaliepolitiken. Ett av de förbud ni föreslår är ett förbud av bisfenolen. Det var ett av de första besked som samarbetsregeringen bestående av Socialdemokraterna och Miljöpartiet hade: Vi ska nu under de kommande åren titta på hur vi kan fasa ut bisfenol.
Det är en fråga som bereds i Regeringskansliet. Det kan sluta i ett förbud, men det kan också innebära att man fasar ut det långsiktigt. Jag har själv genom min bakgrund i Göteborgs stad fattat beslut om att vi i stadens regi och i stadens verksamheter ska fasa ut bisfenol. Det är en fråga som ligger mig och regeringen varmt om hjärtat. Vi hoppas kunna fasa ut bisfenol på sikt.
Vad gäller de skrivningar som du tar upp har vi precis tillträtt som regering. Vi är relativt nytillträdda. Vi har gett Kemikalieinspektionen i uppdrag att titta på uppdraget om en giftfri vardag, och vi har flera andra processer som pågår och bereds nu i Regeringskansliet. Där kan vi se om det är några kemikalier som vi vill gå längre fram med än vad man gör på EU-nivå.
Det är ett arbete vi återkommer till, men det är någonting som redan är på gång. Det är också därför vi avstyrker ett par av Jens Holms reservationer. Detta är ett arbete som vi är engagerade i, och det är ett arbete som pågår. Men låt oss återkomma till det. Jag vet att vi går hand i hand också med Vänsterpartiet i dessa frågor, för vi är båda engagerade partier när det kommer till kemikaliepolitiken.
Johan Büser (S):
Som Lena Ek sa har vi ett stort engagemang i kemikaliefrågorna gemensamt. Det var någonting som Lena Ek hade som miljöminister, och det är det arbete som vi tar vidare. Jag tror att du kan känna dig fullständigt trygg med att vår regering kommer att fortsätta arbetet med kemikaliepolitiken och att stå upp för en progressiv kemikaliepolitik såväl här hemma som på EU-nivå och på global nivå.
Vi är överens, och precis som Jens Holm sa när vi diskuterade både de hormonstörande ämnena och hantering av ämnen i grupp är ert förslag mer semantik än politik i realiteten. De som följer frågan ser att arbetet nu pågår i Regeringskansliet. Anledningen till att vi inte ställde oss bakom era förslag i detta är att vi säger samma sak genom det arbete som vi redan gör i Regeringskansliet.
Jag tycker att du kan känna dig fullständigt trygg, Lena Ek, med att vi tar frågorna på allvar. Vi kommer att fortsätta arbetet med utfasning av hormonstörande ämnen och med att hantera ämnen i grupp.
Johan Büser (S):
Jag har den fulla respekten för ditt engagemang i de här frågorna, Lena. Vi fortsätter i stora drag med en del av det som den tidigare alliansregeringen påbörjade, precis som du säger. Jag är fullt medveten om att du gärna vill berätta om din tid som miljöminister och det arbete som du påbörjade - det respekterar jag. Men vad gäller de här frågorna kan jag försäkra dig om att vi står enade. Centerpartiet och Socialdemokraterna står nära varandra i kemikaliepolitiken.
Jag förstår att det kanske ibland är tufft att stånga sig blodig mot Moderaterna, som inte riktigt har stått upp för samma linje. Men jag kan lova och garantera att den alliansreservation som ni har handlar om semantik. Det här är ett arbete som pågår inom Regeringskansliet. Vi tyckte att det var fel att du lade ned Miljöstyrningsrådet, och vi tycker att det är fel att flytta upphandlingsfrågorna på det sättet. Vi vill göra en särskild myndighet som specifikt ägnar sig åt att ge stöd åt kommunerna.
Vi tror att det arbetet kan organiseras på ett bättre sätt. Men, som sagt, jag har den fulla respekten för Centerpartiet. Jag är övertygad om att vi, om ni vill, kan samarbeta i de här frågorna också framöver. Det handlar om att tillsammans fortsätta att driva på för en progressiv kemikaliepolitik nationellt, på EU-nivå och också globalt.
Johan Büser (S):
Min fråga går till klimat- och miljöminister Åsa Romson. Vi talar ofta om att klimatfrågan är vår tids ödesfråga. En annan fråga, som ofta hamnar i skuggan men som är lika viktig, är biologisk mångfald. Senast i dag, i morse, hörde vi att ett flertal olika fågelarters antal har minskat kraftigt i Sverige. Vetenskapen lär oss att vi för att skydda hotade arter måste säkra deras livsmiljöer.
Anslagen till att skydda natur urholkades under de borgerliga regeringsåren och även genom den budget som det fattades beslut om den 3 december, med stöd av Sverigedemokraterna. Glädjande nog har regeringen i vårändringsbudgeten föreslagit den största höjningen av anslagen för att skydda värdefull natur som vi någonsin har sett. Det är viktigt att det inte bara är kvantitet utan också kvalitet.
Därför undrar jag vilken inriktning regeringen vill se för de pengarna, så att vi kan säkerställa att de verkligen leder till ett rejält skydd för hotade arter.
Johan Büser (S):
Jag vill tacka för svaret. Jag vill också passa på att ställa en annan fråga. Den handlar om anslaget till skötsel av våra reservat och nationalparker. Också där föreslog de borgerliga partierna en minskning av anslagen. Vi föreslår en höjning. Jag tror att de satsningarna kommer att vara värdefulla, även för den besöksnäring som vi har i vårt land.
Vad tänker ministern just i fråga om hur det kan påverka sysselsättningen, inte minst när det gäller jobb på landsbygden?
Johan Büser (S):
Snart är det dags för klimatförhandlingarna i Paris. En av de största framgångarna hittills är inrättandet av Green Climate Fund som syftar till att åstadkomma klimatåtgärder i utvecklingsländerna. De industrialiserade länderna har lovat 100 miljarder dollar till fonden fram till år 2020. Men vi vet och har sett att hittills har intresset för att skjuta till de pengarna varit ganska svalt från många länder.
Vi vet att det är vi i de rika industrialiserade länderna som står för den största andelen av utsläppen nu och också historiskt. Vi vet att det är de fattigaste länderna som kommer att drabbas hårdast av klimatförändringarna. Regeringen har i sin senaste budget tydligt visat sin ambition att Sverige ska gå före med att regeringen levererar 500 miljoner till internationellt klimatarbete.
Min fråga till statsministern är om han tror att de pengar som regeringen nu skjuter till kommer att leda till att också andra länder kommer att göra det som de har lovat.
Johan Büser (S):
Också min fråga går till klimat- och miljöminister Åsa Romson. I måndags började klimatmötet i Paris, och det är många politiker och tjänstemän på plats eller som kommer att resa dit i hopp om att vi ska få till stånd ett kraftigt och bindande klimatavtal.
Men redan för drygt en månad sedan, det vill säga den 30 oktober, presenterade FN:s klimatkonvention en rapport som sammanfattar de frivilliga åtaganden som länderna och parterna har lämnat in inför mötet. Man hade räknat ihop att utsläppen kommer att fortsätta att öka och att vi går mot en ökning av jordens medeltemperatur med 3 grader.
Min fråga till statsrådet Romson är: Tror du att världen efter Parismötet kan ta ytterligare steg och uppfylla ytterligare åtaganden så att vi kan nå tvågradersmålet?
Johan Büser (S):
Jag tackar för svaret. Det är inte bara i Paris som vi kommer att ta ansvar för klimatet utan också här på hemmaplan. Inom kort kommer riksdagen att fatta beslut om en budget för det så kallade Klimatklivet. Det är 600 miljoner som ska finansiera olika lokala klimatprojekt. Redan i vårändringsbudgeten fattade vi beslut om medel, 125 miljoner kronor. Kritiken från borgerligt håll lät inte vänta på sig.
Det har ifrågasatts hur pengarna ska kunna komma ut och om det kommer att finnas tillräckligt med projekt så att man kan söka i den omfattningen. Min fråga handlar om en uppdatering av läget: Hur har det gått med ansökningarna, och hur ser processen för Klimatklivet ut?
Johan Büser (S):
Mycket riktigt, Jens Holm, kikar regeringen på vad man kan göra för att minska konsumtionen, och mycket riktigt är plastkassar absolut en bov i dramat när det gäller nedskräpning av haven. Konferensen Jens Holm nämner är den största som anordnas sedan 1972 års konferens. Det är ett verkligt initiativ för att få upp frågorna på global nivå.
Sverige går på så sätt i bräschen internationellt för att minska konsumtionen. Mikroplaster är ett ämne som diskuteras mycket, inte bara i Sveriges riksdag utan också ute i våra kommuner. Det är korrekt att vi har föreslagit ett förbud mot mikroplaster i hudvårdsprodukter som man kan skölja av sig. Vi tittar också på att handeln ska informera om skadligheten i plastbärkassar och vilka alternativ som finns.
Precis som ledamot Jens Holm säger tror jag inte att det räcker att stanna vid att informera och att visa på olika alternativ. Jag tror absolut att vi framöver kommer att behöva och kommer att få se fler exempel på styrmedel. Det skulle kunna vara någon form av skatt. Då är det viktigt att den formuleras på ett klokt sätt.
För min personliga del kan det vara intressant att se erfarenheter från andra länder som har gått ännu längre än så och genomfört förbud. Kraven är inte hållbara så som de ser ut i dag.