Morgan Johansson (S):
För det första är det roligt att höra att SD vill engagera sig i EU:s arbete mot korruption, men det är samtidigt egendomligt. Sverigedemokraterna vill nämligen att Sverige ska lämna EU, och hur skulle ett antikorruptionsarbete i Europa se ut om EU upplöstes? Då skulle man ju helt tappa det jobb som nu görs för att sätta press på EU-länder som inte når upp till dessa rättsstatliga principer. Det går faktiskt inte ihop.
För det andra finns det ingen hemlig rapport. Det finns en rapport från 2014 som kan begäras ut, och den ligger på EU-kommissionens hemsida. Det finns ingen hemlig rapport från 2017, som nämns i interpellationen. Det finns heller ingen hemlig process - i praktiken kan allt underlag som de enskilda länderna har lämnat in till detta arbete begäras ut av EU-kommissionen.
Transparency International har inte stämt EU-kommissionen, som Ludvig Aspling påstår. Man har begärt ut ärenden, men man har inte gått till någon domstol och inte stämt EU-kommissionen. Det är faktiskt inte sant. Det finns heller ingen ansats, skulle jag vilja påstå, att se mellan fingrarna med något. Det är snarare tvärtom: Kommissionen, med Sveriges stöd, verkar för att trappa upp kampen mot korruption i de enskilda EU-länderna.
Som jag nämnde i mitt interpellationssvar samlar man nu in brottsstatistik från de senaste åren i de enskilda medlemsländerna, och man kommer att producera en ny rapport om detta redan under hösten. Det avser perioden 2014-2016. År 2017 beställde man en eurobarometer där man frågade medborgarna i Europa om deras erfarenheter av korruption och om deras attityder till korruption. Det hände som sagt 2017, och även den rapporten är offentlig.
Det har också kommit en särskild rapport om korruption i näringslivet på senare år. Dessutom är man som sagt observatör i Europarådets antikorruptionsorgan Greco, och därmed får man tillgång till all den kvalificerade information som finns där så att man kan gå vidare med de medlemsländer som inte når upp till den standard vi anser ska gälla.
Från EU-kommissionens sida har man också satt press på enskilda medlemsländer för att de helt enkelt ska leverera bättre, och den pressen har ökat. Detta gör man genom de rekommendationer till medlemsländerna som antas. År 2017 pekade man ut fyra länder som man sa måste bli bättre på detta. År 2018 pekade man ut fem länder som man sa måste bli bättre på detta.
År 2019 har EU-kommissionen pekat ut sju länder genom särskilda rekommendationer, och de länderna är Cypern, Tjeckien, Kroatien, Ungern, Italien, Malta och Slovakien. Dessa länder finns det alltså särskilda rekommendationer till när det gäller antikorruptionsarbete. Dessutom står både Bulgarien och Rumänien under särskild övervakning till följd av de villkor som gällde för dem när de anslöt sig till EU.
Jag påstår därför motsatsen till vad Ludvig Aspling säger i den här diskussionen: Jag hävdar att kommissionen faktiskt snarare har trappat upp kampen mot korruption - och även att alla EU-länder måste hanteras lika i det här avseendet. Man kan inte ha något slags dubbla standarder eller olika måttstockar här, utan alla måste behandlas lika. I det arbetet har EUkommissionen naturligtvis Sveriges stöd.