Ann Linde (S):
Ärade ledamöter! För några veckor sedan hade jag glädjen att få träffa hela den svenska delegationen till Nordiska rådet för första gången sedan jag blev nordisk samarbetsminister. Tidigare i år hade jag också träffat presidiet för den svenska delegationen.
Jag önskar lycka till med ordförandeskapet och ser fram emot ett fortsatt gott samarbete och en innehållsrik sessionsvecka, vecka 44, här i Stockholm i höst. I dag är jag här för att tala om vad som skedde inom det nordiska regeringssamarbetet under 2018 med avstamp i den skrivelse som vi lämnade till riksdagen i mitten av mars.
Men jag skulle också vilja blicka framåt och tala om det spännande skede vi är i just nu med att ta fram en ny vision och strategiska prioriteringar för det nordiska samarbetet. Låt mig börja med att lyfta fram några delar i skrivelsen som förtjänar särskild uppmärksamhet.
Under 2018 ansvarade regeringen för att leda fem regionala samarbetsorgan: Nordiska ministerrådet, MB8, alltså samarbetet mellan de nordiska och baltiska länderna i olika formationer, M5, som är de nordiska länderna, Östersjöstaternas råd och Barentsrådet.
Regeringen har använt ordförandeskapet för att driva på samarbetet inom några särskilt prioriterade områden: digitalisering, hållbarhet, gränshinder, jämställdhet och att stärka samarbetet med Baltikum. Digitaliseringssamarbetet är särskilt intressant, eftersom det kan bidra till lösningar på en rad andra områden.
Navet i detta samarbete är det nordisk-baltiska ministerrådet för digitalisering, som bildades 2017. En central uppgift är att uppnå målet om ömsesidigt erkännande av e-legitimationer i Norden och Baltikum inom ramen för EU:s digitala inre marknad. Vi har nu kommit så långt att vi räknar med att ha de tekniska förutsättningarna på plats för detta redan nästa år.
En annan viktig fråga är samarbetet kring 5G. Statsministrarnas deklaration om att Norden ska bli världens första integrerade 5G-region har nu omsatts i en handlingsplan som vi är i full färd med att genomföra. Digitala lösningar kan även möjliggöra förbättrad vård och omsorg på distans och elektroniska läkemedelsrecept som fungerar över gränserna.
Därför lanserade vi ett särskilt ordförandeskapsprojekt 2018, som löper under tre år, med fokus på just detta. Klimatfrågan är vår tids stora utmaning. Som ordförandeland har Sverige gjort en särskild satsning på klimatsmart mobilitet inom och mellan våra länder och på att främja nordiska hållbarhetslösningar inom byggande och design.
Som en del i vårt samarbetsprogram för Agenda 2030 anordnades förra året det första regionala ungdomsmötet kring hållbar konsumtion och produktion med deltagare från hela Östersjöregionen. I januari 2019 antog de nordiska stats- och klimatministrarna en deklaration om koldioxidneutralitet som nu håller på att omsättas i en konkret handlingsplan.
Samtidigt är grundbulten i vårt samarbete fortsatt att stärka alla former av utbyte mellan våra länder och att undanröja de hinder som finns för fördjupad integration. Inte mindre än 14 gränshinder mellan våra länder kunde lösas förra året, mycket tack vare Gränshinderrådets metodiska arbete och förstärkta mandat.
Vi arbetar fortfarande för att lösa frågan om samordningsnummer, som är komplicerad och bredare än den del som bara drabbar utländska fastighetsägare. Vår ambition är att stärka samarbetet med de baltiska länderna. Det har också börjat ge resultat, inte minst på digitaliseringsområdet, som jag redan har nämnt.
Andra områden för samarbete med de baltiska länderna som går framåt är energi-, forsknings-, sociala och hälsorelaterade frågor. Jämställdhet och icke-diskrimineringsfrågor har varit en genomgående svensk prioritering under ordförandeskapsåret med avstamp i metoo-rörelsen. Flera ministrar har involverats.
Vi har även arbetat nära våra baltiska grannländer, och det fortsätter vi att göra. I början av 2019 genomfördes en debatturné i alla nordiska länder för att samla ihop erfarenheterna från året och hitta redskap för förändring. Vad jag förstår kommer denna turné att kulminera i ett särskilt event under sessionsveckan här i Stockholm i höst, vilket är glädjande.
Nordiska ministerrådet har också tillsammans med OECD lanserat en rapport om den positiva påverkan som jämställdhetsreformer i de nordiska länderna har haft på ekonomisk tillväxt, vilket har fått stort genomslag. Vi har nyligen även beslutat att inleda ett samarbete inom Nordiska ministerrådet kring hbtq-frågor, och det är jag personligen väldigt glad för.
Jag är väldigt glad över att jag nu på lördag kommer att gå i första ledet och även hålla tal på den baltiska prideveckan i Vilnius. Låt mig gå vidare till var vi står nu, i vilken riktning regeringen vill föra det nordiska samarbetet. Vi är just i färd med att enas kring en uppdaterad vision och att anta fleråriga strategiska prioriteringar för Nordiska ministerrådets arbete.
Bakgrunden är att vi vill få tydligare och färre mål som är enkla att följa upp. I syfte att stärka den medborgerliga förankringen vill vi också se ett mer synligt och effektivt nordiskt samarbete. Visionen ska gälla på längre sikt och staka ut riktningen.
Regeringens förslag är följande: Norden ska bli världens mest hållbara och integrerade region till 2030, och tre strategiska fleråriga prioriteringar ska svara upp mot visionen. Dessa kan ändras med tre till fyra års mellanrum och ska vara så skarpa som möjligt.
Våra tre förslag till prioriteringar är kopplade till de gemensamma deklarationer som statsministrarna antagit om att Norden ska bli världens mest integrerade region som är både koldioxidneutral och en föregångare inom 5G och digitalisering. Våra förslag är följande: Prioriteringen om integration vill vi länka till stärkt mobilitet för individer och näringsliv med social hållbarhet i fokus.
Förutom koldioxidneutralitet vill vi även prioritera en hållbar cirkulär och biobaserad ekonomi. Digitalisering och 5G hänger ihop med att skapa ett ännu mer konkurrenskraftigt Norden där vi tillsammans ska bli en innovativ och digitalt integrerad föregångsregion. När jag träffar mina nordiska kollegor på Island före midsommar ska vi fatta beslut om detta.
Alla har lite olika prioriteringar, men jag tror att vi kommer att komma överens. Därefter är det dags för statsministrarna att ta det slutliga beslutet på sitt möte i augusti. Under hösten ska detta sedan konkretiseras i genomförandeplaner. Förhoppningen är att prioriteringarna ska få genomslag redan nästa år men fullt genomslag i budgeten från och med 2021. Tack för att ni lyssnade!