Ali Esbati (V):
Jag tackar ministern för svaret. Jag konstaterar att vi är eniga om att Samhall har ett betydelsefullt uppdrag och att det är positivt med resursförstärkning, så som vi var eniga om i budgetpropositionen. Jag måste dock erkänna att jag i övrigt är lite besviken på ministerns svar. När det gäller det som handlar om prioriteringar som Samhalls ledning gör, vart Samhall är på väg och hur detta går ut över en del medarbetares arbetsmiljö tycker jag inte att ministerns svar tyder på att han tar detta på tillräckligt stort allvar.
Tyvärr duckar han där. De frågor som jag ställde i interpellationen för drygt en månad sedan aktualiserades av en artikelserie i tidningen Dagens Arbete, där det var en granskning som bland annat visade hur anställda jobbar med monoton och fysiskt tung skrothantering. Den visade också hur andra demonterade granater, så att de täcktes av ett för dem okänt färgpulver som gav flera olika besvär.
Ministern påpekar i sitt svar att dessa granater inte innehöll sprängmedel, vilket förvisso är sant och glädjande. Men det fångar inte helt problemet med att personer som har en nedsatt arbetsförmåga - personer som ofta har en skör hälsa, fysiskt och/eller psykiskt - utsätts för en tung och farlig arbetsmiljö.
Det är en arbetsmiljö med risker och stressmoment som kanske inte hade varit acceptabla ens på en del arbetsplatser med huvudsakligen arbetstagare som inte har en nedsatt arbetsförmåga och som huvudsakligen är vid god hälsa. Jag kan tycka att ministern tonar ned dessa avslöjanden, men jag blir nog ännu mer orolig över att han inte tycks vara oroad över den bredare frågan om arbetsmiljösituationen och om ledningssituationen inom Samhall.
Han säger till exempel att han förväntar sig att bolaget kommer att ha en öppen och konstruktiv dialog med facken. Då känns det inte helt tryggt. Detta är inte alls problem eller avslöjanden som kommer som en blixt från en klar himmel. I april 2016 hade jag en interpellationsdebatt med Ylva Johansson om just Samhall utifrån det perspektiv som flera fackliga ledare har haft i sin kritik mot Samhall.
I denna interpellationsdebatt 2016 tog jag upp problemet med att Samhall har utvecklats i en riktning mot att vara mer av ett bemanningsföretag inom vissa branscher och därmed få ett utbud av anställningar som passar vissa grupper bra men som passar vissa grupper, som borde få stöd av Samhall, ganska dåligt. Det är alltså branscher där det är mycket tungt och stressigt ibland, till exempel renhållning. Det är lite pikant att jag läste upp ett brev från flera fackliga företrädare inom Samhall med just denna kritik.
De skrev: Företaget säger ofta nej till olika mindre uppdrag om det inte är städ, fastighet eller liknande. Brevet var ställt just till ingen mindre än närings- och innovationsminister Mikael Damberg. De hade fått ett svar från departementet som jag också läste upp delar ur. Det stod bland annat: Enskilda verksamhetssituationer som tas upp i brevet är operativa frågor, men vi utgår från att bolaget lyssnar på de synpunkter som kommer in.
I november 2015 räknade departementet med att bolaget skulle lyssna. Nu räknar man från departementet och ministern med att bolaget ska lyssna. Det tycker jag är lite oroväckande. Min oro stärks när jag noterar att ministern inte heller säger någonting om vad Statskontorets analys som regeringen har beställt ska leda till mer än att den pekade på ett antal utvecklingsområden.
Det var därför som jag frågade vilka åtgärder som ministern avser att vidta mot bakgrund av detta. Det är mot bakgrund av en långvarig, mångsidig och ganska välkänd kritik. Det är också väldigt många anställda och många fackligt aktiva i och runt Samhall som har ställt dessa frågor. Jag tycker att de också förtjänar ett bättre svar än vad som har framkommit i interpellationssvaret.