Sten Tolgfors (M):
Jag vill börja med några ord till Peter Jeppsson med anledning av hans frågor. Det förhåller sig på det sättet att försvarsmaktsledningen ännu inte har beslutat om det förslag som chefen för Försvarsmusikcentrum har lagt fram och som jag liksom Peter har sett speglats utförligt i de lokala medierna. Man har informerat mig om att man avser att fatta beslut före jul.
Man kommer när man är färdig med beredningen av det förslag som har lagts fram och de alternativ som finns däri att återkomma till mig med en redovisning i samband med beslutet. Så har ännu inte skett. Det blir med förlov sagt, Peter Jeppsson, något konstigt att be mig överpröva ett beslut som ännu inte har fattats genom att tillsätta en annan utredning.
Det är det grundläggande svar som Peter Jeppsson kommer att få här i dag. När man hänvisar detta till försvarets omställning vill jag lyfta fram att Socialdemokraterna lade ned 60 förband under sin tid vid makten, och det kommer att bli mer med den politik som ert parti företräder. Det är nämligen så att Socialdemokraterna de kommande åren har 5 miljarder mindre än regeringen i budget för försvaret.
Det är inte bara så att man har 5 miljarder mindre i allmänhet, utan man har det i synnerhet på förbandsverksamhet och insatser. Den enda lilla satsning man gör med något enstaka hundratal miljoner är på materielsidan. Det är alltså inte på något sätt så att någon av de ledamöter som i dag deltar i debatten har mer pengar till försvaret än regeringen, i synnerhet inte till förbandsverksamhet och därmed heller inte till försvarsmusiken.
Det finns alltså inga möjligheter för någon av interpellanterna att leva upp till de utfästelser man gör lokalt med mindre än att man får sitt parti att ompröva hela budgeten. Det innebär i sin tur att vill man prioritera denna verksamhet utan att ange finansiering får man peka ut vad som ska läggas ned i stället. Den debatten har jag inte hört någonting av från oppositionen över huvud taget.
Jag tror att vi bör vara generellt sett gemensamt överens om att den första prioriteringen vi har i försvarspolitiken är att värna förmågan att försvara Sverige. Det är Försvarsmaktens kärnverksamhet. Vi har också uppfattningen att vi ska ha en välfungerande statsceremoniell verksamhet där det ska finnas försvarsmusik. Av detta har vi ett entydigt behov.
Därför finns i vår styrning av Försvarsmakten kravställningen att man ska klara statsceremoniell verksamhet och försvarsmusik, men besluten om målstyrningen, alltså hur och var man är organiserad för att klara den uppgiften, ligger på Försvarsmakten.
Det gränsar till att be mig om ministerstyre att föra de resonemang interpellanterna i dag gör - att bara tycka hur de ska vara organiserade. Successivt har det statliga arbetsgivaransvaret förts över från riksdag och regering till myndigheterna, för man tror generellt sett att de gör en bättre bedömning av hur man effektivt och bra organiserar sin verksamhet. Därför är ansvaret långt delegerat. Det gäller också Försvarsmakten.
Där har regeringen reglerat organisationen i myndighetens instruktion. Det ska finnas ett antal organisationsenheter som högkvarter och livgarde, marinbas, F 21 och Försvarsmusikcentrum och till en mindre del även Högkvarterets organisation. Men inom ramen för detta är det Försvarsmakten själv som bestämmer enheternas organisation.
Det vi har att göra är att se till att Försvarsmakten uppfyller de mål och de krav vi ställer på dem, och jag tror inte att någon av interpellanterna egentligen vill att vi ska frångå detta.