KBLab/rixvox huggingface dataset:
Margot Wallström (S):
Detta är en otroligt viktig fråga. Utvecklingen i Turkiet är extremt oroande. Vi har inte bara sett omfattande arresteringar utan också avskedanden och uppsägningar av journalister, akademiker och oppositionella. Detta urholkar hela det turkiska demokratiska samhället. Nu kommer också förändringar av konstitutionen att försvaga parlamentets roll.
Detta tas regelbundet upp på utrikesministrarnas möten i EU-sammanhang. Jag hoppas att vi på måndag får tillfälle att tala om det även om det formellt inte är uppe som en punkt på dagordningen. Detta ligger i vårt intresse att ständigt bevaka detta, och i alla de kontakter vi har bilateralt och via EU måste dessa frågor tas upp.
Margot Wallström (S):
Margareta Cederfelt! För mig är det en stor styrka att vi har en politisk samsyn i Sveriges riksdag i dessa frågor. Vi har ofta debatter om vad som pågår i Turkiet. Att jag har med mig det också när jag åker till utrikesministrarnas möte är verkligen en stor tillgång. Framför allt är detta att man fängslar och åtalar oppositionspolitiker mycket allvarligt för utvecklingen. Det hör inte hemma i ett demokratiskt samhälle.
Jag har ingenting emot att ta upp frågan när jag träffar mina kollegor även om det inte formellt står på dagordningen.
Margot Wallström (S):
Jajamän! Det är det korta svaret. Det gjorde jag absolut. Det här är ju någonting som försätter oss alla i stor fara.
Om nu både Ryssland och USA bestämmer sig för att rusta upp sina kärnvapen och investera i moderniserade kärnvapen eller helt nya vapenslag som också medför kärnvapen gör det inte världen säkrare utan osäkrare, och det är väldigt viktigt att vi försöker hålla emot på alla sätt och vis.
Det är klart att om man också, som i USA:s fall och förvisso också i Rysslands fall, tar pengar från till exempel diplomati, samarbete eller miljöinvesteringar och i stället lägger dem på nya kärnvapen är vi alla i fara, och därför var det viktigt för mig att också ta upp det när jag pratade med Rysslands utrikesminister.
Margot Wallström (S):
Vi värnar det transatlantiska samarbetet, och vi hoppas fortfarande att vi ska få en amerikansk partner att också diskutera kärnvapennedrustning med.
Jag tror inte att vägen framåt i första hand är en kraftig kapprustning i världen, utan jag tror mer på diplomati och samarbete och att använda hela verktygslådan, vilket kan bidra till att göra också utrikespolitiken till den främsta försvarslinjen.
Margot Wallström (S):
Tack så mycket för frågan, Marco Venegas! Vi borde kanske oftare diskutera vad som händer i Honduras - det är inte så ofta vi gör det i den här kammaren. Honduras präglas av väldigt starka politiska spänningar och även oroligheter efter det val som man genomförde. Det var som sagt ett år sedan Berta Cáceres dödades, och omständigheterna kring hennes död är fortfarande oklara.
Det vi ser nu är att situationen för MR-försvarare och hbtq-personer är mycket svår. Vi har svenska enskilda organisationer på plats, och vi har också beslutat att finansiera begränsade insatser i Honduras liksom i El Salvador inom utvecklingssamarbetet. Det är inriktat mycket mot korruption och mot att bekämpa straffrihet.
Det är vägen framåt när vi fortsätter att engagera oss för Honduras och El Salvador.
Margot Wallström (S):
Det kan vi naturligtvis göra i våra bilaterala kontakter, och i internationella sammanhang kan vi fortsätta att sätta press på Honduras. Det är i själva verket så att vi har haft flera MR-rapporter som pekar ut Honduras som ett av världens farligaste länder att verka i som MR- och miljöaktivist.
Vi bereder ett möjligt stöd till den mission mot korruption och straffrihet som Marco Venegas refererar till, och det tror vi är vägen framåt liksom att ge stöd till de organisationer som just nu är aktiva lokalt i Honduras.
Margot Wallström (S):
Regeringen är aktiv inom ramen för Europeiska unionen och i FN för att lyfta upp frågor om mänskliga rättigheter. Genomgående i våra bilaterala relationer är detta det samtalsämne vi alltid tar upp. Jag var i går vid rådet för mänskliga rättigheter i Genève och diskuterade dessa frågor.
Vi lyfte upp sexuell och reproduktiv hälsa, civilsamhällets utrymme samt begränsningar i press- och yttrandefrihet. Vi presenterade en MR-skrivelse till riksdagen i december förra året. Där försökte vi att ge överblicken och plattformen utifrån vilken vi ska agera när det gäller försvaret av mänskliga rättigheter. Nu kommer vi också i vår att presentera landspecifika MR-rapporter.
Det kommer att bli mer än ett hundratal sådana rapporter, och vi är i full färd med att sammanställa dessa. De kommer också att ta upp frågor om demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatens principer.
Margot Wallström (S):
Vi märker att man gärna lyssnar på Sverige därför att Sverige inte är en gammal kolonialmakt. Sverige hotar inte någon militärt. Man upplever att vi har en lång demokratisk tradition och ett försvar för mänskliga rättigheter som är välkända runt om i världen.
Sverige har en stark röst, och vi försöker förstås att alltid i våra bilaterala kontakter framföra den agendan i frågor som rör allt från diskriminerande lagstiftning till våld mot kvinnor. Vi ska fortsätta det arbetet.
Margot Wallström (S):
Vi är överens om att man inte ska glorifiera våldsanvändning. Vi arbetar tvärtom aktivt för en tvåstatslösning. Det betyder att både Israel och Palestina måste ta itu med den här typen av tendenser och företeelser. Vi har alls ingenting emot att granska hur våra pengar används. Tvärtom gör vi det ständigt.
Vi kommer också i en dialog med palestinierna att se till att pengarna inte gynnar våldsverkande eller våldspropaganda.
Margot Wallström (S):
Detta är förstås en ständigt återkommande punkt på säkerhetsrådets dagordning. Det är en återkommande punkt också i våra offentliga uttalanden, där vi fördömer Nordkoreas robottester och andra utspel. Det är också någonting som berör sanktionsregimer och annat i säkerhetsrådet.
Det är en fråga som ständigt är på dagordningen och som vi är mycket aktiva i. Och som du väl känner till är vi skyddsmakt för både USA och Kanada och har därmed en viktig uppgift att fylla i relationen till Nordkorea. Men vår hållning är principfast när det gäller både sanktioner och hur vi fördömer den här typen av insatser från deras sida.
Margot Wallström (S):
Det gör vi aktivt, också via till exempel Sipri. Det är olika insatser som vi gör för att se till att det finns ett så kallat track two eller, som nu nästan håller på att bli en reguljär ordning, att man ser till att parterna möts. Vi gynnar förstås en återupptagen dialog, för det är otroligt viktigt att det finns ett politiskt spår.
Margot Wallström (S):
Vi ser fortsatt mycket allvarligt på Gui Minhais fall. Vi fortsätter att ta upp fallet vid alla möjliga tillfällen med höga företrädare för Kina, både i Stockholm och i Peking. Alltsedan han greps har vi arbetat för att hitta en lösning. Vi fortsätter att arbeta för att kunna bringa klarhet i vad som har hänt och händer med honom, men vi har inte fått svar på flera av våra utestående frågor.
Det ser vi förstås väldigt allvarligt på. Vi fick beviljat ett andra konsulärt besök, och ambassaden i Peking besökte Gui Minhai den 28 september förra året. Då uppgav han, liksom vid ambassadens tidigare besök, att han mådde bra. Sedan har han inte velat ha besök. Vi tycker förstås att det är mycket anmärkningsvärt att man låter fångar paradera.
Det är vi starkt emot och reagerar starkt emot.
Margot Wallström (S):
Det är möjligt att Sofia Damm har fler förslag på vad man kan göra. Vi använder alla våra politiska kontakter, men samtidigt vill vi inte utsätta våra konsulära fall för risker eller göra det ännu svårare att få dem fria. Vi använder alla politiska påtryckningar som vi har tillgång till.
Och inte bara det - vi är dessutom det land som publicerar MR-rapporter, vilket också innefattar rättsläge och demokrati. Det är vi ett av få länder i världen som gör.
Margot Wallström (S):
Jag tackar Karin Enström för frågan. Här behöver vi verkligen samarbeta över partigränserna. Vi behöver göra det med hjälp av det underlag som vi har skaffat oss genom att undersöka hur denna påverkan ser ut nu och historiskt och hur man dessvärre målar upp en Sverigebild som är mycket negativ. Vi behöver planera inför framtiden. Vi behöver också ha en strategisk kommunikation, vilket vi redan har en avdelning som jobbar med.
Vi behöver samarbeta för att se till att alla våra myndigheter är medvetna om detta. Vi behöver förbättra all kapacitet, och vi behöver samarbeta med andra länder i Europa, vilket vi gör. På alla dessa områden är vi mycket aktiva. Jag kommer gärna tillbaka till utrikesutskottet och övriga riksdagen för att inför valrörelsen mer utförligt berätta och samtala om den ryska påverkan som vi dessvärre redan kan se i vårt samhälle.
Margot Wallström (S):
I alla bilaterala kontakter kommer detta upp. Vi gör det tydligt att det är helt oacceptabelt. De ska inte lägga sig i vår valrörelse; de ska inte försöka påverka en militär övning som ska ske i Sverige. Det framför vi tydligt bilateralt till ambassadören och ministern när vi träffas, och vi gör det via EU.
Vi kommer att fortsätta att göra detta mycket tydligt, men vi måste också förbereda och rusta oss så att vi kan svara på ett brett sätt när det händer.
Margot Wallström (S):
Tack för frågan! Det är säkert många som funderar över hur vi ska tolka detta. Jag tycker att hon var ganska diplomatisk. Jag har varit med så länge att jag har upplevt den här typen av kriser tidigare i EU-sammanhang, när vår relation till exempelvis USA har varit ganska ansträngd. Så hade vi det med George Bush, som kom på besök. Jag kommer ihåg att jag fick vara med och träffa honom.
Då var det samma sak: Vissa frågor skulle inte få ställas, till exempel om klimatet. Nu är vi i en situation där vi måste se till att vi har ett gott samarbete, att vi försvarar multilateralism och multilaterala lösningar och att vi mycket noggrant bevakar frågor som är hjärtefrågor för EU och som är viktiga för hur det internationella samfundet ska fungera.
Dit hör såväl frihandel som klimatavtal och andra viktiga frågor. Vi måste hålla ihop, samarbeta och rusta oss.
Margot Wallström (S):
Vi ska fortsätta att bevara sammanhållningen i EU-kretsen - det är mycket viktigt - och vara en konstruktiv och aktiv partner. Vi värderar den transatlantiska länken högt. Därför fortsätter vi att se till att vi kan ha den kontakten. Vi har den på ministernivå, och vi ser till att tjänstemän samarbetar.
Vi kommer att fortsätta att insistera på att detta är bra för både USA och oss, men vi ska framför allt värna sammanhållningen i EU.
Margot Wallström (S):
Jag tackar för frågan - vad roligt att få svara på den! Vi har nu suttit i säkerhetsrådet i fem månader, och vi blev snabbt en aktör i rådet. Det blev vi därför att våra grundläggande positioner och prioriteringar snabbt blev kända. Vi sa att det handlar om kvinnor och kvinnors roll i freds- och säkerhetsfrågor, om förebyggande av konflikt och förstås om öppenhet och transparens också i det arbetssätt säkerhetsrådet har.
Där har vi gjort stort avtryck redan. Framför allt har vi etablerat en bra relation med den nya generalsekreteraren; vi har sett till att han oftare är i rådet och briefar och har en bättre kontakt. Vi försöker också se till att det blir större insyn i säkerhetsrådets arbete samt att vi har en direkt dialog med de länder som står på dagordningen. Vi är väldigt tydliga nu - man vet att vi kommer att fråga var kvinnorna är. Finns de med runt borden?
Finns de som fredsbevarare, och finns de med i processerna som rör fred och säkerhet?
Margot Wallström (S):
Jag kan bara upprepa vad jag sa: Detta är en självständig myndighet, och alla frågor som rör dess förehavanden måste ställas till den. Det man har gjort är att upphäva blockeringarna och be om ursäkt. Finns det annat som bör göras rättsligt måste ju sådana processer inledas, men det är faktiskt myndigheten som ska stå till svars för vad den har gjort. Vi har på intet sätt varit inblandade i detta.
Margot Wallström (S):
Detta är de frågor som är högst upp på dagordningen. Praktiskt taget alla våra möten handlar om säkerhetspolitik och om det besvärliga säkerhetspolitiska läget runt Östersjön. Det är alls inte konstigt. Det manifesteras sedan i det fördjupade samarbete som Sverige har ingått med de andra nordiska länderna och med länder som Tyskland, Storbritannien, USA och allt vad du vill.
De samarbetena rör också försvars- och säkerhetspolitik. Detta är alltså i allra högsta grad en central fråga. Jag tycker nästan att det ibland är på sin plats att vi visar att vi faktiskt samarbetar på andra områden också, för ibland är detta den enda punkten på dagordningen för våra samarbeten. Jag bedömer att vi har ett väldigt gott samarbete. På lördag kommer representanter för de tre baltiska länderna hit för att fira med oss på Skansen.
Då kommer detta återigen att vara en av viktiga samtalspunkterna på dagordningen. Jag tycker att detta på olika sätt manifesteras. Vi har också det som heter Nordefco, som är ett fördjupat försvars- och säkerhetspolitiskt samarbete. Jag tycker att vi har bevisat att vi ger detta full prioritet. Men det får inte glömmas bort att det andra är det som bygger trygghet och säkerhet på lång sikt.
Det är bra att vi diskuterar försvarspolitik och så vidare. Men det är säkra samhällen som litar på sina institutioner och där man känner att demokratin förstärks som blir trygga på lång sikt.
Margot Wallström (S):
Jodå, jag hade faktiskt Martti Ahtisaari på besök hos mig på UD häromdagen. Vi hade ett väldigt intressant samtal, också om de insatser som han har gjort för att bilda CMI, som ju är en viktig organisation som inte minst jobbar med medlingsinsatser och viktiga projekt runt om i världen. Jag vet att han har stor respekt för att varje land beslutar om sin egen syn på till exempel militär alliansfrihet.
Nu är det den linje som vi har i Sverige och som den här regeringen står för och försvarar i fortsättningen också. Vi tycker att det är det som faktiskt ger oss trygghet, flexibilitet och möjlighet att själva avgöra vilka samarbeten vi ska ingå. Vi menar att det vore väldigt oklokt att ändra på det nu, i det här läget. Nu ska vi hålla fast vid det som är de tre pelarna i vår försvars- och säkerhetspolitik.
Det handlar om samarbeten, om fortsatt militär alliansfrihet och om att bygga ut vårt eget försvar. Det är vår linje också i fortsättningen. Tack, Hans Wallmark, för gott samarbete! Det är verkligen så att vi har en bred samsyn, vilket är en enorm tillgång i det nordiska samarbetet. Det är väldigt fint att vi har den här samtalstonen och att vi har denna stora samsyn. Det gör oss till en bra modell för resten av världen - faktiskt.
Margot Wallström (S):
Jag kanske inte är förvånad över hur den tidningen skrev om mitt besök - så mycket kan vi väl säga. Men däremot är det väl så att alla är glada om vi faktiskt skaffar oss kontroll. Det handlar om att vi skaffar oss kontroll över de jättestora flyktingströmmar som vi hade under 2015 och om att vi sedan försöker ordna detta på ett så praktiskt och smidigt sätt som det över huvud taget är möjligt. Det är ingen som önskar det här.
Vi skulle förstås önska att vi kunde ha helt fri rörlighet, men så är det inte. Vi har en reglerad invandring. Vi hade ett rekordstort inflöde av människor, och det riskerade att hamna helt utom kontroll. Därför behövde vi detta.
Så länge vi behöver det för både vår egen säkerhet och vår egen kontroll kommer vi att ha det kvar, men det är klart att vi hoppas att vi så snart som det över huvud taget är praktiskt möjligt ska kunna återgå till en ordning där vi inte behöver det.
Margot Wallström (S):
Jag tror att det alltid finns en förbättringspotential. Någonting annat vore hemskt att säga. Det är klart att vi kan förbättra samarbetet. Vi har ett alldeles utmärkt samarbete, jag och min kollega. Vi träffas regelbundet i alla de här olika formaten. Det är inga bekymmer med det, utan vi kan prata öppet med varandra. Sedan vet alla att det var en situation som var väldigt spänd och väldigt speciell. Det är klart att man efteråt alltid ser vad som kunde göras bättre.
Detta får vi lära oss av, och så får vi se till att allting funkar smidigare i framtiden. Men jag upplever inte att detta har gjort någon bestående skada på vår relation, utan det är sådant som vi kan jobba med. Det gör vi just genom dialog och samarbete och genom att fortsätta att mötas och se om vi kan hantera problemen gemensamt. Jag tror faktiskt inte heller att ditt parti skulle ändra på detta.
Ni inser också att vi behöver ha kontroll och att vi behöver se till att vi kan skapa säkerhet och en förutsägbar situation i vårt land.
Margot Wallström (S):
Tack för den otroligt viktiga, angelägna och, ska vi säga, aktuella frågan! Vi arbetar på flera olika spår. Först och främst måste vi arbeta för icke-spridningsavtalet och översynskonferensen, som äger rum 2020. Där jobbar vi inte minst med hjälp av Sipri och genom att ordna olika möten och konferenser för att se till att vi är fullt delaktiga i det arbetet och det förberedelsearbetet.
Vi var också väldigt aktiva när det gäller nedrustningskonferensen i Genève, som ju inte har visat några framsteg på 20 år. Där kunde man faktiskt för första gången komma överens om något. Inte minst därför att vi förberedde det noga under vårt ordförandeskap såg vi till att man nu i alla fall kan tillsätta arbetsgrupper och ta ett pyttelitet steg framåt. Vi jobbar med frågan om riskreducering.
Vi tror nämligen att mycket praktiska insatser för att till exempel höja tröskeln när det gäller användning och att ha, så att säga, varningssignaler som får ljuda lite längre än vad de gör i dag innan man använder kärnvapen också är ett viktigt exempel på det här. Vi har tillsatt en utredare som tittar på just förbudskonventionen. Han har fått ett år på sig. Detta gör vi i likhet med andra länder som också behöver titta på detta.
Vad skulle det innebära om vi skriver under och ratificerar en sådan konvention? Vad innebär det för vår egen lagstiftning, för vår vapenexport och för våra samarbeten? Man tittar över alla dessa områden, så att vi så småningom kan fatta ett välgrundat beslut. Det är det som pågår, men under tiden finns det så mycket mer att göra.
Inte minst kanske våra insatser när det gäller Nordkorea på sikt kan hjälpa till att bidra till minskade spänningar och förhoppningsvis vara en knuff i rätt riktning mot kärnvapennedrustning när det gäller deras arsenal.
Margot Wallström (S):
Det där var nog tre fyra frågor i en. Jag menar att Sverige har en stolt tradition som går decennier tillbaka när det gäller att engagera oss i kärnvapennedrustning. Det är klart att vi ska fortsätta med det. Vi ska vara aktiva på alla de olika spår och möjligheter där vi kan vara det. Vi har dessutom en framstående expertis på detta område, som också kan hjälpa oss i olika spår för detta. Arktis är ett jätteviktigt område. Det kanske vi kan återkomma till.
Men vi måste verkligen hålla ögonen på vad som sker i hela Arktisområdet, och jag tror att vi kan ha ett nordiskt samarbete kring den frågan ur den aspekten. Däremot innebär ju Natomedlemskapet att Nato sitter tungt på sina medlemmar. De får inte gå så långt, för då hamnar man under ett kärnvapenparaply. Så är det ju, och därför hör man inte så mycket ifrån dem i dessa frågor, utan de gör det mer pliktskyldigt.
Jag tror dock att vi i Norden kommer att kunna ha en bra och livlig debatt inte minst om icke-spridningsavtalet, så vi måste ju försöka hitta vägar till dialog också mellan kärnvapeninnehavarna och andra länder för att se på vilka vägar vi kan komma framåt.
Att det kommer ett sådant här förslag om en förbudskonvention är ju ett uttryck för den stora frustration som världen känner inför bristen på framsteg och det faktum att ett land som USA faktiskt nu moderniserar sina kärnvapen. Det blir farligare och farligare och fler och fler länder som vill ha kärnvapen. Världen protesterar och säger att vi inte har fått se några framsteg på sistone i förhandlingarna, och därför kommer det nu reaktioner av det slaget.
Men det måste ju också vara ett praktiskt verktyg för alla länder som ska skriva under, och det är också därför vi behöver titta noga på vad det skulle innebära. Vi ska fortsätta att vara aktiva, och det är väl säkrast att fortsätta med en regering av det här slaget för att veta att frågan om kärnvapennedrustning står i centrum.
Margot Wallström (S):
Vad jag kommer ihåg finns det väl ett kort stycke. Jag hörde på debatten som ni hade tidigare, och man kan fråga sig varför vi inte har gjort mer av årliga rapporteringar. Jag tror att det verkligen har varit en prioriteringsfråga och en resursfråga när det gäller hur mycket man ska formalisera det, hur mycket rapporter man ska skriva och så.
Jag tror att det kan finnas anledning, nu när vi också har varit ordförande i en rad av de här olika formaten, att faktiskt gå in igen och titta på hur vi ska ha det med den här rapporteringen, hur vi ska se till att det blir återkommande debatter och att vi får tydliga prioriteringsdiskussioner. När det gäller Arktiska rådet och strategin måste jag säga att vi ändå tyckte att de viktigaste elementen finns där.
Vi har kompletterat med miljöaspekten, eftersom det känns mest angeläget att det finns en uppdaterad miljöpolitik. Jag tycker inte att ni behöver vara missnöjda med det, utan man kan faktiskt säga att det bara visar att den på ett bra sätt fångade in de olika områden som man måste jobba med i Arktiska rådet. Därför tyckte vi liksom inte att vi behövde göra ett helt nytt jobb och ta nya tag.
Ibland har vi ont om tid för sköta våra uppdrag, att vara ordförande och att försöka hitta en praktisk väg framåt. Vi har tyckt att det har kunnat fungera så här långt. Med säkerhetspolitiken och alltihop finns det dock säkert anledning att göra en ny Arktisstrategi, och då bör man planera det noga. Det gäller även om återrapportering och debatterna i riksdagen.