Lennart Sacrédeus (KD):
Jag tackar justitieministern för hennes svar och det besked som vi har fått här i kammaren i dag om att frågan bereds på ett seriöst och grundligt sätt. Den tryggheten finns i kammaren, åtminstone bland allianspartierna. Eva-Lena Jansson nämner i sin replik till justitieministern alla människors lika värde och att frågan därför är självklar - det måste till en könsneutral äktenskapslagstiftning.
Om principen om alla människors lika värde - den princip som alla i Sveriges riksdag hyllar - är knuten till att äktenskapslagstiftningen görs om var det alltså först 2005 som Socialdemokraterna kom fram till denna självklara slutsats.
Under Göran Perssons, Ingvar Carlssons, Olof Palmes, Tage Erlanders och Per Albin Hanssons tid var inte denna självklara princip om alla människors lika värde knuten till att äktenskapslagstiftningen måste göras om. Det gäller socialdemokratin runt om i världen. Visst har denna lagstiftning införts i Spanien exempelvis, men de flesta socialdemokratiska partier runt om i världen har inte genomfört detta.
Det är sådant som justitieministern och departementet självfallet tar hänsyn till; principen om alla människors lika värde måste inte med logisk nödvändighet leda till att hela äktenskapsbalken görs om.
Om man tittar på de remissvar som justitieministern och departementet grundligt går igenom kan man se att där majoriteten av vigslar förrättas, det vill säga kyrkor och samfund och i religiösa sammanhang - och då talar jag inte bara om kristendomen utan också om islam - finns det en kompakt majoritet för att äktenskapsbegreppet inte ska ändras.
Jag vet att det inom Moderata samlingspartiet finns en lång tradition, som också Beatrice Ask ger uttryck för, där det civila samhällets synpunkter är oerhört viktiga. Det handlar inte bara om det partipolitiska läget här i riksdagen. Det gäller en lagstiftning som ska hålla över tiden. Nu är vi i ett läge där i princip alla kyrkor och samfund och muslimska företrädare som har kommit in med remissvar i frågan avvisar att äktenskapsbegreppet ska få ett annat innehåll.
Detta är en fråga som vi ska leva med kulturellt, integrationsmässigt och värderingsmässigt i samhället under lång tid. Frågan är inte så enkel. Vill vi ha den kulturklyfta vi får om äktenskapsbegreppet ska ges ett annat innehåll än tidigare? Det här är en lagstiftning som ska hålla över tiden.
Justitieministern är fullt medveten om att utredaren själv, Hans Regner, nämner i utredningen att vi inte befinner oss i någon diskrimineringssituation i dag, när vi har registrerat partnerskap för enkönade relationer medan vi har äktenskap för relationer mellan man och kvinna. Det är ingen diskriminering.
Man kan inte hänvisa till utredningen och säga att det har pågått en diskriminering i det svenska samhället ända fram till i dag i och med att äktenskapsbegreppet inte har ett annat innehåll. Jag vill påminna om att en företrädare för Eva-Lena Janssons eget parti, Maj-Lis Lööw, sade så här i denna kammare när det registrerade partnerskapet debatterades och lagstiftades om 1994: Detta är steget.
Det gjordes klart från socialdemokratisk sida att det aldrig var tal om att ett äktenskap skulle få ett annat innehåll än relationen mellan en man och en kvinna. Det sade er ledande företrädare för 14 år sedan. Nu säger ni att detta är steget. Kan man lita på det, eller finns det andra förändringar inom äktenskapssynen som borde förändras med logik? Utifrån principen om alla människors lika värde - varför ska inte den kärlek som sträcker sig till mer än en man eller en kvinna också bejakas?