KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ylva Johansson (S):
Både Hanif Bali och Christian Holm Barenfeld har uppenbara problem med att det går bra för Sverige. Jag upprepar mitt svar: Regeringen har halverat underskotten i statens finanser. Regeringen har satsat på en ny exportstrategi. Regeringen har satsat på en nyindustrialiseringsstrategi. Regeringen har satsat stora resurser på fler anställda i kommuner och landsting, inte minst i skolan men också inom socialtjänsten och äldreomsorgen.
Regeringen har gjort stora utbildningssatsningar både i antal platser och i utbildningens kvalitet, inte minst till exempel i en utbyggnad av yrkeshögskolan. Regeringen har satsat stora resurser på klimatomställningen. Regeringen satsar stort på underhåll av infrastruktur, nybyggnad av infrastruktur och bostäder. Uppenbarligen har det sammantaget lett till en framtidstro som gör att många är beredda att investera.
Privata aktörer investerar - det växer i dag - och offentliga aktörer investerar. Hur mycket bidrar varje beslut till den totala tillväxten? Det är svårt att säga. Men att det bidrar vågar jag faktiskt säga. Ekonomisk tillväxt är självklart också beroende av utvecklingen i omvärlden.
Det är bra att det ändå drar i Europa nu, även om det drar mycket sämre än vad man skulle önska. Vi är inte ensamma. Det spelar roll vad som sker runt omkring, men regeringens politik spelar också roll, och regeringen är alltid ansvarig för utfallet. Oavsett vad som händer i omvärlden är det regeringens ansvar att hantera den situation som råder.
Vi har nu en mycket, mycket stor utmaning med många nyanlända som ska etablera sig i Sverige, skaffa bostad, gå utbildning och komma in på arbetsmarknaden. Det här kommer att vara betydande utmaningar för regeringen, men det är ingenting man kan skylla på, för regeringen är alltid ansvarig för hur det går och hur man hanterar de utmaningar som man ställs inför. Det här är en stor utmaning. Vi kommer att behöva göra mer för att klara det.
Jag vill säga till Christian Holm Barenfeld att några nya lagar på arbetsmarknadsområdet inte kommer att vara lösningen på de utmaningar som vi står inför, och det kommer inte att komma några sådana förslag när det gäller att hantera arbetslösheten.
Ylva Johansson (S):
Låt oss påminna om att samma personer som nu står här och säger att regeringens politik inte har någon effekt på arbetslösheten var exakt samma individer som tidigare sa att en borttagning av skattesubventionen för arbetsgivaravgiften för unga kommer att leda till höjd arbetslöshet bland unga. Resultatet blev det motsatta.
För en halvtimme sedan sa de att en begränsning av skatteavdragen för RUT-tjänster till 25 000 kronor per år kommer att få förödande konsekvenser för jobben. Vi får se vilket utfallet blir. Jag tror att vi fortsatt kommer att se en stark jobbtillväxt. Herr talman! Avslutningsvis vill jag påpeka att sysselsättningsgraden var den högsta i Europa när jag satt i regeringen innan den borgerliga alliansregeringen tillträdde.
Ylva Johansson (S):
Jag kan avsluta med att berätta att regeringen i går presenterade insatser som är en pusselbit för dem som står mycket långt från arbetsmarknaden, nämligen våra satsningar på arbetsintegrerande sociala företag. Regeringen har beslutat om 60 miljoner som Tillväxtverket ska använda för att stimulera fler och växande arbetsintegrerande sociala företag. Arbetsförmedlingen jobbar med att förändra sina system för att bättre kunna använda de tjänster som arbetsintegrerande sociala företag kan tillhandahålla.
Näringsdepartementet kommer att tillsätta en särskild utredare för att se över hur företagsformen kan växa. Dessa exempel är en av de pusselbitar som inte kommer att lösa allt men som spelar roll för flera av dem som står mycket långt från arbetsmarknaden, där vi vet att arbetsintegrerande sociala företag gör viktiga insatser och bör kunna växa.
Ylva Johansson (S):
Annika Qarlsson har frågat mig om jag är beredd att uppmana parterna att ta ansvar för att ingångsjobb bör införas, så att Sverige klarar att snabbt integrera de hundratusentals människor som i dag stängs ute från svensk arbetsmarknad. Eftersom jag alldeles nyligen, närmare bestämt den 24 februari i år, besvarat en i princip identisk fråga från Annika Qarlsson vill jag hänvisa till det svar som jag då lämnade. Stora utmaningar väntar det svenska samhället när många nyanlända ska komma ut i arbetskraften. Den svenska modellen är central när vi nu möter de utmaningarna.
Redan i dag gör parterna mycket för att underlätta inträdet på arbetsmarknaden. De erbjuder exempelvis lärlings- och yrkesintroduktionsanställningar. Parterna har också varit en mycket viktig aktör i framtagandet av snabbspår. Jag har kontinuerlig dialog med dem om det fortsatta arbetet för att erbjuda nyanlända en plats på svensk arbetsmarknad. I stället för att avveckla vill jag utveckla den svenska modellen. I dag finns omfattande möjligheter att anställa nyanlända med kollektivavtalsenliga villkor till kraftigt subventionerad kostnad genom bland annat instegs- eller nystartsjobb.
För den som vill anställa en nyanländ, till exempel med instegsjobb för arbete på en restaurang, kan kostnaden vara så låg som ca 4 400 kronor per månad. Som Annika Qarlsson känner till pågår förändringar utifrån den överenskommelse som regeringen, Moderaterna, Centerpartiet, Liberalerna och Kristdemokraterna ingick i oktober 2015 och som presenterades den 23 oktober 2015.
Där enades man om att målgruppen för vilka arbetsgivare som kan få stöd i syfte att stimulera till yrkesintroduktionsanställning ska vidgas till att även omfatta nyanlända invandrare enligt samma villkor som gäller för den nuvarande målgruppen, ungdomar under 25 år. Just nu bereds denna fråga, och regeringen arbetar för att utvidgningen ska kunna träda i kraft i vår.
Ylva Johansson (S):
Man får självklart lyfta dessa frågor och framföra förslag, absolut! Självklart får man lägga fram förslag om att politiken ska styra över lönebildningen och om att rasera den svenska modellen eller ha särskilda önskemål om parternas lönebildning. Självklart får man föra den debatten, men man får räkna med mothugg, och det är vad Centerpartiet får.
Jag tror att vi behöver återkomma till detta, inte bara till de här förslagen om att gå in i lönebildningen utan kanske till, som jag menar, mer seriösa förslag om hur vi faktiskt ska klara av att få in de många nyanlända, varav ungefär en tredjedel har en mycket låg utbildningsnivå och en del kanske inte ens har yrkesarbetat. Det är en mycket stor utmaning, och det kommer att kräva nytänkande i politiken. Jag hoppas att vi kan ha en fortsatt dialog om det. Tack för debatten!
Ylva Johansson (S):
Jag har träffat både RUT- och ROT-företag, och jag har dialog med deras branschorganisationer. Jag har självklart också tagit emot synpunkter på regeringens politik. Låt mig förklara varför det inte är alldeles enkelt att besvara den fråga som har ställts. Ibland gör jag officiella företags- och arbetsplatsbesök. De är publika och bevakas av medier.
Man jag träffar också företag på andra sätt, till exempel när jag blir inbjuden till mer slutna möten. Där har man diskussioner som man ofta inte vill ha publika. Ibland bjuder jag själv in företag till Arbetsmarknadsdepartementet eller andra delar av regeringen för dialog kring frågor. Jag tror att det är viktigt att regeringens företrädare och jag som arbetsmarknadsminister kan ha dialog och träffa företag utan att varje möte redovisas offentligt i Sveriges riksdag.
Jag tror att det gynnar samtalsklimatet. Och vad innebär att "besöka"? Är det att vara på arbetsplatsbesök, eller är det att göra ett besök på inbjudan av ett företag, fastän man kanske träffas under andra former? Låt mig ge ett exempel. Jag gjorde ett besök i Mjärdevi Science Park, där just Mjärdevi Science Park stod som inbjudare. Där var det i sin tur ett antal företag som bjöd in. Är det att besöka företag?
Det är inte alldeles lätt att definiera det, och därför svarar jag med "cirka". Fru talman! Jag håller med Erik Andersson och Boriana Åberg om att det är viktigt att en arbetsmarknadsminister besöker olika typer av företag. Det gäller både företag i olika branscher och företag av olika karaktär - stora och små, sociala företag och kommersiella företag.
Jag vill dock ändå markera att det allra viktigaste är att vi för en politik för fler och växande företag. En arbetsmarknadsminister kan aldrig komma undan med att hon har gjort si eller så många besök, utan till syvende och sist är det politiken och politikens resultat som avgör hur man ska bedömas.
Men för att man ska kunna ha en grund för att lägga fram bra förslag är det självklart viktigt att man både besöker och på andra sätt har dialog med centrala och lokala företrädare som kan ge viktig input. I förrgår besökte jag både Ica Maxi i Södertälje och Delicato i Segeltorp. Det är två helt olika företag med helt olika förutsättningar och helt olika problem.
Båda de besöken var publika besök. Besök är viktigt - jag håller med om det. Men det är inte utifrån antalet besök som väljarna kommer att döma regeringens politik, utan det kommer de att göra utifrån effekterna i fråga om fler och växande företag och arbetslösheten. Just nu har vi en väldigt god utveckling på arbetsmarknaden.
Nyföretagandet ökar markant, och arbetslösheten faller. Det betyder inte att vi är utan utmaningar. Vi har betydande utmaningar, och mer kommer att krävas för att vi ska nå de mål som regeringen har satt upp. Men utvecklingen går i alla fall åt rätt håll - det är alldeles uppenbart.
Ylva Johansson (S):
Jag vill bara vara tydlig med att jag delar uppfattningen att det är viktigt att göra företagsbesök. Jag ska självklart göra det - och jag gör det - som arbetsmarknadsminister. Men jag vill också säga att jag är helt övertygad om att det kommer att finnas betydande skillnader i synen på skattepolitiken mellan Moderaterna och Socialdemokraterna alldeles oavsett hur många företagsbesök jag eller Erik Andersson gör. Så bör det nog också vara.
Den politiska debatten ska vi kanske föra snarare kring innehållet i politiken än kring antalet besök ute på företag. Men det är viktigt att göra företagsbesök, och jag gör det.
Ylva Johansson (S):
Det är en viktig fråga som Amineh Kakabaveh tar upp. Den är viktig för regeringen. Jag vill gärna lyfta fram att det gäller att jobba på flera fronter för att på allvar nå resultat när det gäller minskning av barnarbete. Även om det har minskat är det fortfarande katastrofalt många barn som tvingas till arbete, farliga situationer och utnyttjande. Jag skulle vilja lyfta fram några områden där det är viktigt att göra insatser. Det handlar om att bekämpa och utrota fattigdom.
Det är en viktig del i detta. Det handlar om att prioritera utbildning och utveckling av välfärdssystemen i olika länder så att barnen får tillgång till grundläggande välfärd och rätt till utbildning och skolgång. Det handlar om att se till att länder både ratificerar och tillämpar ILO:s konventioner. Det handlar om att se till att det finns en fungerande och utbyggd arbetsinspektion i olika länder.
Det handlar, fru talman, inte minst om att stärka rätten och möjligheten för löntagarna att organisera sig i fackföreningar att via kollektiva förhandlingar nå resultat. Många av dessa insatser är viktiga för att man ska kunna nå framgång när det gäller barnarbete. Fru talman!
Jag vill också gärna lyfta fram att Sverige precis nyligen har tecknat ett internationellt samarbetsavtal mellan Bangladesh, ILO och Sverige som handlar om att förbättra arbetares villkor i textilindustrin i Bangladesh. Min statssekreterare kommer inom kort att åka till Bangladesh för en internationell konferens om bland annat frågor om detta - hur vi kan stärka löntagarnas rättigheter.
ILO gör ett viktigt arbete i detta område, och Sverige är en av de största bidragsgivarna till ILO:s utvecklingsstöd. Vi bidrar med ungefär 70 miljoner kronor per år till ILO:s arbete. Vi ligger alltså redan i framkant från Sveriges sida, men det är självfallet viktigt att vi fortsätter att prioritera dessa frågor högt.
Ylva Johansson (S):
Jag kan försäkra Amineh Kakabaveh om att regeringen prioriterar de här frågorna. Vi gör betydande insatser. Låt mig lyfta fram några delar. Jag har redan talat om det viktiga arbete som ILO bedriver. Sverige ger ett bidrag på ungefär 70 miljoner kronor, vilket gör oss till en av de största bidragsgivarna till ILO. Pengarna används till exempel till arbete för föreningsfrihet och kompetensutveckling.
Det finns också pengar som i dag används för ILO:s program mot barnarbete och för att stödja genomförandet av en afrikansk strategi mot barnarbete, till exempel. Det handlar om att bekämpa barnarbete i Kongo, Guinea-Bissau, Lesotho och Swaziland. Sverige stöder också genom Sida betydande insatser för barns rätt till utbildning. Vi ger stöd till Unicef, som också arbetar för att motverka barnarbete och för barns rätt till utbildning.
Vi gör betydande insatser, och vi är självfallet beredda att fortsätta att prioritera dessa frågor. Jag ser fram emot att jag så småningom kommer att få en inbjudan till konferensen i Argentina. Då får vi återkomma till den.
Ylva Johansson (S):
Avslutningsvis vill jag tacka Amineh Kakabaveh för att hon lyfter upp en viktig fråga. Precis som jag sa i mitt svar har en utredare nu kommit med ett förslag om att Sverige ska ställa villkor enligt ILO:s kärnkonventioner vid upphandling när arbete utförs. Jag tror att detta är ett viktigt förslag. Det bereds nu inom Regeringskansliet, som jag sa tidigare, så vi får återkomma till den här viktiga frågan som vi kommer att följa. Vi kommer också att göra nya insatser.
Ylva Johansson (S):
Jenny Petersson har frågat mig varför propositionen om registerutdrag i arbetslivet saknas i propositionslistan. Jenny Petersson har också frågat mig om jag anser att registerutdrag i arbetslivet inte längre är ett problem som är värt att lösa. Min tidigare framförda ståndpunkt, där jag oroas över utvecklingen att allt fler utdrag ur belastningsregistret begärs ut av enskilda på uppmaning av arbetsgivare som inte själva har någon rätt att få ut dessa uppgifter ur registret kvarstår.
Jag delar Jenny Peterssons uppfattning att personer som dömts och avtjänat straff behöver återgå till egen försörjning genom arbete och att begäran om utdrag ur belastningsregistret kan komma att försvåra möjligheterna för dessa personer. Regeringens ambition är fortfarande att lägga fram en proposition med förslag om hur inhämtande av utdrag ur belastningsregistret utan författningsstöd ska begränsas.
Vi befinner oss emellertid mitt i en akut situation med ett högt flyktingmottagande som har föranlett departementet att prioritera arbetet med andra frågor högre.
Ylva Johansson (S):
Först vill jag säga att jag helt delar uppfattningen att det här är en mycket viktig fråga. Utdragen ur belastningsregistret har ökat lavinartat. Det är en ökning från 2003, när det var 40 000, till 220 000 utdrag 2013.
Det är en helt orimlig utveckling, så jag kommer att lägga fram förslag om begränsningar av detta och har för avsikt att till stor del följa utredningens förslag som är remissbehandlade. Planen var att lägga fram en proposition i höstas, precis som Jenny Petersson påpekar. Nu har vi dock en situation där Regeringskansliet har gått in i krisorganisation.
Det har inneburit en omorganisering av arbetet, och också andra angelägna arbeten har behövt tas fram med förtur med anledning av situationen. Regeringskansliet har ett begränsat antal jurister och handläggare som har kompetens nog att ta fram den här typen av propositioner. Det är klart att en regering har att lägga fram propositioner, men en regering har också att hantera de akuta situationer som händer i landet.
I det här läget har vi fått göra en omprioritering av arbetsresurserna, och det är därför den inte finns med på propositionslistan. Jag hoppas att den kan komma så snart som möjligt.
Ylva Johansson (S):
Jag tycker att det är lite tråkigt att Jenny Petersson söker konflikt i den här frågan. Jag kan garantera Jenny Petersson att det inte finns några andra skäl till att vi fått stryka den från propositionslistan än arbetsbelastningen på Arbetsmarknadsdepartementet. Det är min avsikt att återkomma med en proposition, och jag välkomnar och har förväntningar på att det kan finnas ett brett stöd för detta i riksdagen. Det är en mycket angelägen fråga. Det stämmer naturligtvis inte att vi inte har förberett eller påbörjat arbetet med propositionen i Regeringskansliet. Det har vi gjort.
Men i ett akut läge när Regeringskansliet går in i en krisorganisation måste varje arbetsuppgift ställas mot andra nya, angelägna arbetsuppgifter som kommer och blir nödvändiga att utföra i Regeringskansliet. Då har jag i det här läget valt att inte utlova en proposition på propositionslistan. Det är inte bara fråga om att ta in remissvar, och det är Jenny Petersson väl medveten om.
Det handlar ju om ett grundlagskrav på beredningstvång som ska hålla en viss kvalitet. Det arbetet är påbörjat, men jag har inte gjort bedömningen att vi kommer att kunna avsluta det arbetet under det här året. Det är därför propositionen inte finns med på listan. Jag återkommer så snart det är möjligt. Det är absolut min ambition att vi ska åtgärda problemet.
Ylva Johansson (S):
Fredrik Malm har frågat mig hur jag anser att den nya restriktiva asyllagstiftningen och framför allt reglerna om ettåriga uppehållstillstånd är förenligt med realistiska möjligheter för nyanlända att på kort tid etablera sig på svensk arbetsmarknad. Fredrik Malm har också frågat mig vad jag gör för konsekvensanalys avseende regeringens lagförslag om ettåriga uppehållstillstånd och möjligheten för nyanlända att få bra och långsiktiga förutsättningar i samhället, samt hur mitt arbete med de så kallade snabbspåren påverkas av de ettåriga uppehållstillstånden.
Asylsystemet har satts under stor press, och regeringen bedömer därför att åtgärder måste vidtas för att tillfälligt anpassa de svenska asylreglerna efter miniminivån enligt EU-rätten och internationella konventioner, samtidigt som kapaciteten i mottagandet och etableringen förbättras. Det finns en risk för att tidsbegränsade uppehållstillstånd kan ha negativ inverkan på etableringen.
En grundförutsättning för en långsiktigt fungerande etablering är dock samtidigt att vi har möjlighet att ge dem som kommer hit ett bra mottagande och goda förutsättningar att etablera sig på arbetsmarknaden och i samhället. Därför är det nödvändigt att regeringen agerar för att hantera situationen.
Ylva Johansson (S):
Låt mig påminna om att det inte var jag som tog upp frågan om id-kontroller. Innan id-kontrollerna infördes var det mycket riktigt så att Liberalerna stödde förslaget. Men när ni röstade i kammaren gjorde ni inte det. Så var det. Ni röstade inte ja till id-kontrollerna. Trots att ni i överläggningarna och samtalen innan hade sagt att ni skulle stödja förslaget gjorde ni inte det i kammaren. Så var det. Fredrik Malm väljer att misstolka mig.
Regeringen inför en mer restriktiv asylpolitik tillfälligt i syfte att färre ska komma hit och fler ska söka asyl i ett annat land samt i syfte att vi ska klara etableringen av alla dem som redan har sökt asyl i Sverige. Det är inte så att den som redan har fått beslut om uppehållstillstånd påverkas av de nya asylreglerna. Det är för dem som ännu inte har fått beslut.
Det gäller inte heller de ensamkommande barn eller barnfamiljer som kom före den 24 november - om jag minns datumet rätt. De som har flyktingstatus kommer att få ett treårigt tillfälligt uppehållstillstånd. Vi talar nu om vuxna som har kommit utan barn och som inte har flyktingstatus utan är alternativt skyddsbehövande.
De kommer att få uppehållstånd först ett år - 13 månader - och sedan en förlängning med ytterligare två år. Det är så det ser ut. Jag har svarat på frågan.
Jag bedömer att det är nödvändigt att ha en restriktivare asylpolitik för att vi ska klara etableringen av dem som redan har kommit till Sverige. Att inte genomföra förändringar och riskera en situation där Sverige tar en lika stor andel av de asylsökande som Sverige gjorde förra året kommer att innebära att vi inte kommer att klara etableringen på ett bra sätt.
Det är två saker som ligger i vågskålen. Korta tillfälliga uppehållstillstånd underlättar inte etableringen - tvärtom. Förutsättningen för att vi ska klara etableringen på ett bra sätt är, som jag bedömer situationen i dag inom EU, att Sveriges asylregler inte skiljer sig alltför mycket från dem som gäller i de andra EU-länderna.
Ylva Johansson (S):
Det är väl tyvärr stor risk, Fredrik Malm, att det efter 13 månader inte är ett sådant läge i Syrien att man kan åka tillbaka. Då får man ett nytt tillfälligt uppehållstillstånd. Vi önskar alla att det ska bli fred i Syrien och att människor ska kunna återvända, men prognosen för att det ska ske inom 13 månader är tyvärr ganska dålig. Då blir det en förlängning - man får ytterligare ett uppehållstillstånd på två år.
Herr talman! Jag tycker att det är lite synd att Fredrik Malm för en så pass polemisk diskussion om detta. Det här är ett svårt läge. Sverige befann sig under förra året i ett svårt läge. Vi kände oss tvingade till att vidta restriktiva åtgärder som vi inte hade önskat. Om andra länder hade ställt upp på ett annat sätt hade vi inte behövt göra det.
Om fler länder hade gett permanenta uppehållstillstånd till dem som flyr och får uppehållstillstånd hade vi haft en annan situation. Det här uppstod ur att Sverige blev ensamt om sitt regelverk. Andra länder har en väsentligt lägre ambitionsnivå när det gäller asyllagstiftningen, och det är det som gör att Sverige har tvingats till detta. Vi står inför stora utmaningar.
Det kommer att vara svårt - svårare, tror jag - för Arbetsförmedlingen att arbeta med och motivera personer som har ett kortare uppehållstillstånd. Det är sådana frågor som vi nu arbetar med tillsammans med Arbetsförmedlingen - hur det ska utformas och hur vi ska jobba med snabbspåren. Jag vill ändå poängtera att väldigt många av dem som kommer att finnas i etableringsuppdrag även fortsättningsvis kommer att ha permanenta uppehållstillstånd och att många kommer att ha tillfälliga uppehållstillstånd på tre år.
Ylva Johansson (S):
Vi jobbar med att ta bort en del av det regelkrångel som infördes av den gamla regeringen. Désirée Pethrus säger att den gamla regeringen gjorde många saker. Det gjorde den. Man satsade oerhört stort på skattesänkningar, och man lade väldigt många miljarder på att sänka arbetsgivaravgiften för ungdomar. Det var olika åtgärder som man sa skulle lösa arbetslösheten.
Problemet var att de inte gjorde det, utan det är nu arbetslösheten sjunker, det är nu jobben växer till, det är nu tillväxten är stark och det är nu utrikesfödda i väldigt stor utsträckning får jobb. Det är den grupp som växer till i sysselsättning allra starkast, och det gäller särskilt utrikesfödda kvinnor. Det beror naturligtvis inte enbart på regeringens politik utan också på andra delar.
Men man ska kanske vara lite försiktig med att slå sig för bröstet över en politik som faktiskt inte löste och hanterade arbetslösheten eller nyanländas etablering på arbetsmarknaden, trots att vi under den gamla regeringens tid hade väldigt många färre att arbeta med. Herr talman! Jag återkommer igen till att jag välkomnar tonläget från Désirée Pethrus.
Jag hoppas och tror att vi kommer att kunna en fortsatt konstruktiv dialog om de ytterligare åtgärder som kommer att behövas - den uppfattningen delar jag - inte minst för de personer som har låg utbildningsnivå med sig och som kanske inte ens har tidigare erfarenhet av yrkesarbete. Där måste det till särskilda lösningar. Tack för debatten!