Ibrahim Baylan (S):
Jag vill tacka utbildningsministern för svaret. Det här är en fråga som nu stötts och blötts i många år. Bakgrunden är att den dåvarande nya borgerliga regeringen gav den dåvarande ledningen för Högskoleverket i uppdrag att ta fram ett nytt utvärderingssystem för högre utbildning i Sverige.
Den dåvarande ledningen på Högskoleverket tog uppgiften på stort allvar och tog i dialog med högskolevärlden, med universitet och högskolor, fram ett helt nytt system för kvalitetsutvärdering av svensk högre utbildning och forskning.
Det förslag som Högskoleverket lade fram kasserades omedelbart av Utbildningsdepartementet, av den dåvarande utbildningsministern och av statssekreteraren. Man satte i stället i gång med att ta fram ett eget förslag som hade just det fokus som Jan Björklund nu redogjort för.
Resultatet skulle vara det absolut viktigaste. Lena Adamson, som då var expert på Högskoleverket och som i dag är expert på europeisk nivå - hon är docent och specialiserad på just kvalitetsutvärderingssystem - skrev: "Vi, liksom landets rektorer, har nu fått en detaljerad beskrivning av departementets eget förslag på nytt utvärderingssystem. Förslaget är ett rent lekmannaförslag."
Protester kom från högskolevärlden, från rektorer och Högskoleverket. Regeringen valde att helt strunta i dessa. Man införde sitt eget system som enligt expertisen betecknades som lekmannaförslag. Åren går. Vi har nu haft systemet i några år.
I våras kom den första allvarliga signalen från europeiskt håll om att detta inte var hållbart, att utvärderingssystemet inte var sådant att det höll europeisk standard och att Sverige och därmed Högskoleverket kunde uteslutas ur det gemensamma arbetet med kvalitetsutvärderingssystem.
I samband med den varningen ställde jag den 23 april en interpellation till utbildningsminister Jan Björklund och frågade i debatten: Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta med tanke på den ändå ganska svidande kritik som nu kommer från i det här fallet europeiskt håll? Beskedet och svaret från utbildningsministern var: "Inget alls."
Utbildningsministern fortsatte med att redogöra för sin syn på det hela: "Jag tar detta med ro. Det är ytterst osannolikt att Sverige skulle bli ensamt på detta spår. Tvärtom är stora delar av Europa på väg åt vårt håll." Fru talman! Fem månader senare ser vi resultatet.
Enqa, den europeiska kvalitetsutvärderingsorganisation som Sverige en gång i tiden var med och bildade, har nu meddelat att Högskoleverket inte längre är en fullvärdig medlem. Fru talman! Detta är naturligtvis pinsamt för en utbildningsnation som har så höga ambitioner med sin högre utbildning.
Men det handlar inte bara om att det är generande, utan vi som tror på rörlighet över gränserna och att högre utbildning blir bättre om man har ett utbyte med andra delar av Europa ser detta som en stor fara för att vår utbildning och vårt rykte devalveras. Sveriges rykte som utbildningsnation står på spel.
Då blir min fråga till utbildningsministern: Det är bra att ni delvis backar här, men varför ska det ta så lång tid? Varför inte, utbildningsministern, backa hela vägen? Ta skeden i vacker hand och använd det kvalitetsutvärderingssystem som Högskoleverket tillsammans och i dialog med högskolan tog fram 2009! Varför vänta ytterligare två år och därmed utsätta svensk högre utbildning för nesan att inte vara kompatibel med övriga Europas?