Saila Quicklund (M):
Vi debatterar nu på nytt Samhall och dess verksamhet. Utskottet föreslår i ett tillkännagivande att regeringen ska tillsätta en extern utredning om Samhall och återkomma till riksdagen med redovisning av det resultatet.
Anledningen till vårt initiativ om ett tillkännagivande till regeringen är bland annat den mycket skarpa kritik mot Samhall som har framkommit från många intressenter med god och relevant insyn i organisationen, inte minst medier som Uppdrag granskning och tidskriften Dagens Arbete.
Regeringen har heller inte återkommit utifrån det första tillkännagivandet, som utskottet gjorde 2019. Låt mig säga något kort om Samhalls uppdrag. Samhall AB hör till de statliga bolagen. Det bildades 1990 och har självklart ett särskilt samhällsuppdrag.
Man har 25 000 anställda, och det är riksdagen som beslutar om samhällsuppdraget, som syftar till att generera andra effekter än ekonomisk avkastning till ägaren. Samhall är en del av arbetsmarknadspolitiken, och i Samhalls bolagsordning framgår att bolagets uppdrag är att skapa meningsfulla och utvecklande arbeten åt personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga.
Samhall För att anvisas till ett skyddat arbete ska en persons arbetsförmåga - notera detta! - vara så nedsatt till följd av en funktionsnedsättning att personen inte kan få något annat arbete, och personens behov ska inte kunna tillgodoses genom andra insatser.
Vidare framgår det att verksamheten ska bedrivas enligt affärsmässiga principer och på marknadens villkor, och man ska se till att övrigt näringsliv inte utsätts för osund konkurrens. Den bolagsordning som gäller nu antogs vid Samhalls årsstämma den 28 april 2014. Flera granskningar av Samhalls verksamhet har gjorts.
Europeiska kommissionen ansåg att den svenska staten hade gett Samhall statligt stöd som är oförenligt med den inre marknaden. Statskontoret uttryckte följande: Arbetsförmågan hos de anställda har ökat, och det beror på försäljningstillväxten.
Konkurrensverket uttryckte följande angående merkostnadsersättningen: "Det har inte varit möjligt att utifrån Samhalls interna redovisning avgöra hur den internt fördelade merkostnadsersättningen per uppdrag förhåller sig till den faktiska merkostnaden." Detta är anmärkningsvärt. För att ni ska förstå vad vår kritik handlar om vill jag ge några exempel.
De har hämtats från bland annat reportage i Uppdrag granskning och kommer från chefer på olika nivåer och områden liksom från sådant som anställda har uttryckt. Jag vill verkligen poängtera att det jag återger är citat: De med de verkliga behoven kommer inte in på Samhall. Man har inte en chans. Den bästa personalen ska gå till Samhall. De ska kunna stå, gå och vara starka.
Staten bryr sig inte om Samhall. Det är en betydande ökning av utomeuropeiskt födda samtidigt som andelen personer födda inom EU minskar. Språkbrister kan vara skäl till en anvisning till Samhall. Samhall har fått ökat inflytande över Arbetsförmedlingen. Man väljer de arbetstagare man vill ha.
Samhall har fått 6,6 miljarder oavsett diagnos och behov av anpassning. Affärerna går före människorna. Arbetsplatserna saknar stolar och belysning som är anpassade till respektive brukare eller anställd trots att Samhall får bidrag för det.
Samhall har också anställda på Arlanda som tidigare var anställda i ett privat bolag med städuppdrag. När Samhall tog över verksamheten fördes delar av personalen - helt friska individer - över till Samhalls verksamhet. Hur kunde det gå så långt? Samhall Jag ska också nämna fakta om målgruppen.
Dessa uppgifter har jag fått från riksdagens utredningstjänst. Det är frågor som jag har ställt till ledningen för Samhall, till Arbetsförmedlingen och till arbetsmarknadsministern. Var tredje person har en kognitiv funktionsnedsättning. Jag har frågat vilken klassificering som används - vad menas egentligen med diagnosen?
Man kan tycka att det är på detaljnivå, men det är en ytterst relevant fråga då denna diagnosgrupp har ökat så dramatiskt. För att kunna göra en översyn och ta fram underlag till förbättringar krävs fakta och djupgående kännedom om organisationen, därav min fråga. Var femte person har nedsatt inlärningsförmåga. Ett förtydligande av det begreppet är också något som jag har efterfrågat.
Samtidigt har antalet anställda med nedsatt eller begränsad rörelseförmåga halverats på fem år. År 2015 var det 26 procent, och 2020 var det 12 procent. Det är en anmärkningsvärd minskning. Det är viktigt med detaljerna eftersom de gör att vi kan förstå orsak och verkan. Man måste känna till begreppen. Jag har inte fått svar på dessa frågor. Åldersspannet har också förändrats.
År 2011 var 59 procent äldre än 45 år. Det vi nu kan se är att de över 45 år har minskat till 20 procent på nio år. Det är anmärkningsvärt. Andelen som kommer från de prioriterade grupperna sjönk från 73 procent 2019 till 63 procent 2020, alltså en minskning med 10 procent på ett år.
Könsfördelningen är 65 procent män och 35 procent kvinnor. Det är en stor övervikt av män, och jag har efterfrågat en analys av detta, men den saknas. Dagens Arbete har talat med chefer på Samhall runt om i landet. Jag ska citera från intervjuer. Det är många som har hört av sig och velat vittna, uttrycker tidskriften. De säger samma sak. Det är ingen personlig introduktion. Det är ingen anpassning till vars och ens förmåga.
Alla ska gå in på samma schema. Det är allvarliga brister. Samhall har en viktig roll, och självklart finns det exempel på arbetstagare som har gjort goda resultat och som trivs och så vidare. Men de brister som har uppdagats, som nu har lyfts fram, kräver självklart åtgärder.
Det är också därför det är ytterst relevant med det tillkännagivande som vi i dag behandlar.
Självklart yrkar Moderaterna bifall till förslaget om detta tillkännagivande.