KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ylva Johansson (S):
Validering är en svag länk. Jag tror att vi är överens om det. Regeringen gör stora satsningar, men det har hittills visat sig vara ganska svårt att få ordentlig fart på valideringsarbetet, så här finns stora utmaningar. Den validering som sker inom snabbspåren har jag höga förhoppningar om, eftersom det är parterna själva som ansvarar för den.
Ta kockar till exempel - vi har en lång rad arbetsgivare som öppnar sina arbetsplatser för att göra valideringen där, på plats, i köket. Man gör det med validerare som nu är utbildade på flera olika språk och inte bara på svenska, så att vi säkert validerar yrkeskunnandet - det är ju det som ska valideras - och inte svenskkunnandet. Jag tror att vi kommer att kunna dra nytta av och använda det i flera fall.
Jag tror dock inte att det kommer att räcka, utan vi kommer att behöva göra andra saker när det gäller validering. Vi tittar mycket på hur man översätter betyg i förhållande till högskolan. Det är en trång sektor. Även högskolan har dock möjlighet att validera kompetens när någon har gått en utbildning men saknar formellt papper eller kanske inte har fått med sig eller kunnat få ut betygen.
Den möjligheten till validering av reell kompetens i förhållande till utbildningssystemet används i dag i väldigt liten utsträckning. Det behövs förstås även i förhållande till yrkeslivet. Här har vi alltså en stor utmaning.
Som jag har sagt tidigare kommer vi att behöva göra fler saker inom detta område, men Christian Holm Barenfeld pekar på något viktigt: Validering är en viktig nyckel, och min erfarenhet är att när det gäller validering av yrkeskunskaper är det ingenting som slår arbetsmarknadens parter när de validerar ute på plats.
Då måste vi också kunna bidra med yrkesutbildning kopplat till valideringen, för det intressanta är ju inte bara vad du inte kan, utan konstaterar vi att det finns luckor ska du också få en chans att skaffa den kompetensen. Där behövs yrkesutbildningar på flera språk och/eller med en sfi-lärare eller annat stöd för att förstärka svenskundervisningen i lärandet så att vi inte förlorar tid när det gäller att utveckla nödvändiga yrkeskunskaper.
Ylva Johansson (S):
När det gäller snabbspåren vill jag säga att det vi kan se hittills - det här har ju varit igång under mycket kort tid - är att könsfördelningen är sned. Hittills är det en majoritet män som har påbörjat snabbspår. Det är för tidigt att dra slutsatser av det. Det beror också på vilka snabbspår som har kommit igång, vilka som varit igång sedan januari och vilka som kommit igång senare. Men det är en aspekt som vi följer väldigt noga för att säkerställa att vi kan erbjuda snabbspår för både kvinnor och män, vilket är regeringens ambition.
Regeringens politik är tydlig när det gäller nyanlända: Vi ska behandla människor olika. Vi ska ta hänsyn till vad man har för bakgrund, kompetenser, behov och förutsättningar. Det gör att snabbspår kommer att passa för en del medan andra insatser kommer att behövas för andra grupper. Jag tror att det är en viktig omställning som vi har gjort, till skillnad från etableringslotsarna som var samma insats för alla.
För att lyckas med de stora utmaningar vi har tror jag att man måste bemöta människor olika. Herr talman! Jag kan glädja Christian Holm Barenfeld med att det just nu förs en politik som faktiskt levererar hög tillväxt och en mycket stark tillväxt av nya jobb. Den politiken kommer regeringen förstås att fortsätta föra. Jag vill avsluta med att också tacka för debatten och önska Christian Holm Barenfeld en trevlig sommar.
Christian Holm Barenfeld har ju förgyllt många av mina fredagar, och jag ser fram emot att vi fortsätter med den verksamheten efter sommaren.
Ylva Johansson (S):
Erik Andersson har frågat mig vilka slutsatser jag dragit av att traineetjänster och extratjänster inte fallit ut så väl och om det finns någon annan skillnad mellan extratjänster och beredskapsjobb som kan bidra till att de senare kan fungera bättre. Som Erik Andersson påpekar finns det endast ett drygt hundratal traineejobb i dagsläget. Traineejobb innebär en kombination av arbete och reguljär utbildning. Flera parter är involverade i denna insats, och hur många traineejobb som kommer till stånd är därför beroende av dessa parters aktiva agerande.
Glädjande är att ungdomsarbetslösheten sjunker, vilket bidrar till att traineejobbens ursprungliga målgrupp minskar. Traineejobben måste få växa fram kontinuerligt för att säkerställa god kvalitet i både anställning och utbildning. Samtidigt finns det ett tydligt behov av att säkra generationsväxlingen inom en rad olika branscher. För att säkerställa kompetensbehovet i generationsväxlingen har regeringen utvidgat målgruppen för traineejobben till att även omfatta långtidsarbetslösa och nyanlända. I dag finns det närmare 700 extratjänster.
Även om antalet extratjänster fortfarande är lägre än önskat har de ökat de senaste veckorna - en ökning som kan förväntas fortsätta. De moderna beredskapsjobben ligger i linje med Konjunkturinstitutets och Finanspolitiska rådets rekommendationer. Båda myndigheterna framhåller att det finns behov av att stimulera framväxten av fler jobb med lägre kvalifikationskrav. Sverige behöver fler jobb med lägre kvalifikationskrav men inte sänkta löner.
Regeringen ser nu till att staten går före och skapar moderna beredskapsjobb genom sina myndigheter. Det ska vara jobb med lägre kvalifikationskrav till goda villkor som ger arbetslivserfarenhet och lön.
Ylva Johansson (S):
Låt mig först korrigera Erik Andersson på en punkt. Det är inte korrekt att RUT-avdraget har halverats. RUT-avdraget är fortfarande 50 procent av lönekostnaden. Det är kvar och intakt. Det som har sänkts är taket för hur mycket tjänster varje individ kan dra av för per år. Men själva RUT-avdraget är intakt. Utvecklingen på arbetsmarknaden går åt rätt håll, och det är glädjande.
Vilken riktning utvecklingen har är förstås mycket viktigt - alltså inte bara den absoluta nivån utan också vilken riktning man har. Under den gamla regeringens tid hade vi en lägre långtidsarbetslöshet än de flesta andra länderna i EU. Men vi hade en ökande långtidsarbetslöshet, vilket förstås var oroande och allvarligt. Nu vänder den äntligen nedåt. Jag är på inget sätt nöjd. Men utvecklingen går åt rätt håll på arbetsmarknaden, och det är glädjande.
Det bör användas så att vi på bästa sätt kan utforma politiken utifrån den faktiska konjunkturen och det faktiska läget på arbetsmarknaden. Vi ska inte leva i föreställningar om en annan arbetsmarknad än den som vi faktiskt har. Annan utveckling går åt fel håll. Sjukskrivningarna, som vi har debatterat tidigare, har ökat med 75 procent sedan 2010. Det är mycket allvarligt och mycket oroande, och det finns bara förlorare i en sådan utveckling.
Här behöver vi göra väldigt mycket mer, och regeringen har lagt fram en lång reformagenda för att vända detta. Herr talman! Låt mig också påminna lite grann om Moderaternas pessimism. Moderaterna sa att om man återställer arbetsgivaravgiften för ungdomar till samma nivå som för andra kommer ungdomsarbetslösheten att skjuta i höjden. Det var så det lät från Moderaterna.
Vi återställde arbets-givaravgiften till samma nivå som för andra, och ungdomsarbetslösheten sjunker. Jag säger inte att det är en effekt av arbetsgivaravgiften att ung-domsarbetslösheten sjunker. Det är det förstås inte. Men jag kan konstatera att Moderaternas pessimism och svartmålning av utvecklingen helt kom på skam.
När det gäller arbetslöshetsförsäkringen hörde vi Moderaterna säga att om man har en anständig nivå, så att den som är arbetslös inte också ska behöva bli fattig, kommer det att leda till att arbetslösheten ökar. Nu har vi en anständig nivå i arbetslöshetsförsäkringen, och arbetslösheten sjunker. Jag säger inte att det beror på att vi har ett högre tak i a-kassan. Men jag kan åter konstatera att Moderaternas pessimism inte slår in.
Jag tror att det är viktigt att dra någon lärdom av att man kanske har haft ganska fel i sina prognoser tidigare. Det hade man i regeringsställning, då man hela tiden fick återkomma med en revidering av sina prognoser åt fel håll, och det har man också haft i opposition. Den nuvarande regeringen har också hela tiden fått revidera sina prognoser, men åt rätt håll. Arbetslöshetsutvecklingen har blivit bättre för varje gång som vi har kommit med prognoser.
Utvecklingen när det gäller sysselsättningen har blivit bättre varje gång som vi har kommit med en prognos. Det är förstås mycket mer positivt att kunna revidera prognoserna åt rätt håll.
Ylva Johansson (S):
Ja, vi har allvarliga klyftor i Sverige. De ökade under den förra regeringen, och de kvarstår. Vi har fortfarande mycket stora problem med allvarliga klyftor i Sverige. Även om det går bra för Sverige går det inte bra för alla i Sverige. Detta är en av de absolut viktigaste frågorna, och regeringen har lagt fram - och genomfört - omfattande förslag. Vi satsar 10 nya välfärdsmiljarder, varaktigt, för att anställa fler i välfärdens verksamheter. Vi har sedan vi tillträdde anställt 13 000 fler i skolan.
Äntligen vänder trenden så att det blir fler anställda för att vi ska kunna höja kunskapsresultaten i skolan. Vi har stärkt ekonomin för ensamstående föräldrar, och vi har stärkt ekonomin för arbetslösa. Vi har stärkt ekonomin kraftigt även för pensionärerna, framför allt de pensionärer som har de lägsta pensionerna. Det varaktigt viktigaste för att minska klyftorna i samhället är att bekämpa arbetslösheten, och det är den övergripande viktigaste frågan för regeringen. Utvecklingen går åt rätt håll, men väldigt mycket mer återstår. Herr talman!
Jag önskar också Erik Andersson en trevlig sommar och ser fram emot att fortsätta diskutera och debattera jobbpolitiken när vi ses efter sommaren.
Ylva Johansson (S):
Christian Holm Barenfeld har frågat mig hur jag ser på det faktum att regeringens förslag döms ut av chefen för Arbetsförmedlingen, den på området största och viktigaste myndigheten. Det är inte min bedömning att Arbetsförmedlingens generaldirektör Mikael Sjöberg har avfärdat regeringens politik. Tvärtom pekar generaldirektören, liksom regeringen, på vikten av att rusta arbetssökande som står lite längre ifrån arbetsmarknaden så att de ska kunna ta ett arbete. Trots den höga arbetslösheten är antalet lediga jobb fler än någonsin.
Många arbetssökande saknar helt enkelt den kompetens eller erfarenhet som arbetsgivarna efterfrågar. Personer som saknar fullföljd gymnasieutbildning har särskilt svårt att få fotfäste på arbetsmarknaden. De allra flesta människor har starka drivkrafter till arbete och egen försörjning. Men för att de som har svårt att konkurrera på dagens arbetsmarknad ska kunna ta ansvar och öka sina chanser till jobb krävs det att samhället svarar med konkreta möjligheter till utbildning, praktik eller andra insatser som leder till jobb.
Regeringens viktigaste uppgift under mandatperioden är att öka sysselsättningen och varaktigt minska arbetslösheten. I budgetpropositionen för 2016 har regeringen därför föreslagit stora framtidsinvesteringar i bostäder, klimatomställning och infrastruktur, en aktiv näringspolitik för fler och växande företag och investeringar i kompetens och matchning för att rusta människor att ta de jobb som växer fram.
Vårpropositionen för 2015 och budgetpropositionen innehåller sammantaget investeringar för jobb som uppgår till drygt 14 miljarder kronor för år 2016. Dessa satsningar är ett stort och viktigt steg mot att nå regeringens mål, men precis som Arbetsförmedlingens generaldirektör anser jag att mer kommer att behöva göras. Regeringen kommer att fortsätta investera i fler jobb. Och jag kommer att pröva alla seriösa förslag för att bekämpa långtidsarbetslösheten.
Ylva Johansson (S):
Ett problem som flera moderater har är att man tror mer på sina egna prognoser än på verkligheten. Det såg vi under den gamla regeringens tid. Man målade ut att om man sänkte arbetsgivaravgiften för unga skulle ungdomsarbetslösheten sjunka. Den steg i stället. Om man försämrade a-kassan skulle arbetslösheten sjunka. Den steg i stället. Man tror mer på sina egna prognoser än på verkligheten. En ärlig politiker måste lita på den effekt som faktiskt kan ses i verkligheten.
Och det vi faktiskt ser just nu är att ungdomsarbetslösheten sjunker. Den sjunker ganska tydligt, inte minst under det senaste kvartalet, både i antal och som andel. Christian Holm Barenfeld tar också upp RUT-avdraget. Regeringen tar inte bort något RUT-avdrag. Regeringen föreslår ju att RUT-avdraget ska behållas.
Ylva Johansson (S):
Christian Holm Barenfeld säger att det gick bra för Sverige under den gamla regeringen, och det är ju roligt att han tycker det. Det är inte så många fler som tycker som han. Det var ett av skälen till att den gamla regeringen fick kraftigt underkänt av väljarna. Men det är naturligtvis fritt fram att ha den uppfattningen. Det kanske inte heller är så konstigt att man har det som moderat.
Det är intressant att höra Fredrik Schulte uttala sig om det som andra kallar en dyr och ineffektiv reform. Fredrik Schulte säger nu att det inte var den mest framgångsrika reformen och att den behövde omprövas. Jag tror att det är ungefär detsamma. Alltså håller inte ens Moderaterna fast vid den dyra och ineffektiva sänkningen av arbetsgivaravgiften för ungdomar. Jag har några kommentarer, fru talman.
Låt mig först säga att sjukskrivningstalen har ökat dramatiskt sedan 2010. Den gamla regeringen kunde inte rå på detta, utan satt och såg sjukskrivningstalen öka dramatiskt, år efter år efter år. Samtidigt skar regeringen ned på arbetsmiljösatsningar och andra insatser som har möjlighet att vända utvecklingen.
Man ska inte kasta sten i glashus. Fru talman! Även om Sverige och regeringen har levt med en borgerlig budget under ett drygt halvår har vi inte en dag fört en borgerlig arbetsmarknadspolitik. Vi har från dag ett lagt om arbetsmarknadspolitiken. Det är en tydlig förändring som nu märks.
Vi har tagit bort två tredjedelar av regleringarna i regleringsbreven till Arbetsförmedlingen. Vi har inlett ett mycket omfattande samarbete med kommunerna. Vi har börjat med en flexibilitet i de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Vi har inlett en stor omläggning, så att Arbetsförmedlingen i dag jobbar mot arbetsgivarna som sin viktigaste kund och inte fokuserar enbart på de långtidsarbetslösa. Det här är en stor förändring.
Den är inte färdig ännu utan behöver fortsätta, men det är den vi börjar se effekt av. Fru talman! Låt mig tala om vad det är Fredrik Schulte beskriver som arbetsmarknadspolitiska åtgärder som låser in folk. Det är utbildning. Det är det vi satsar på.
Vi satsar stort på vuxenutbildning och på utbildning på folkhögskola, yrkeshögskola och universitet, detta i ett läge där Sverige har fler lediga jobb än någonsin som inte tillsätts. I ett sådant läge är det precis den politiken som behövs. Vi måste rusta människor för att kunna ta de lediga jobben.
Ett av de allvarligaste hoten mot den ekonomiska tillväxten är att företag och andra arbetsgivare i dag har svårigheter att få tag i relevant yrkeskompetens när de söker sådan. Det här hotar tillväxten i enskilda företag och hela Sverige. Det är därför det är så viktigt att lägga om arbetsmarknadspolitiken, satsa stort på reguljär utbildning, föra en flexiblare arbetsmarknadspolitik och möta arbetsgivarnas behov.
Ylva Johansson (S):
Jag har tre kommentarer. Vi är i ett läge där vi har rekordmånga lediga jobb. Vi har aldrig haft så många lediga jobb, och många av dem blir inte tillsatta inom rimlig tid. Skattesänkningar löser inte det problemet. Den viktigaste enskilda insatsen är utbildning. Men det behövs också ökad rörlighet på arbetsmarknaden så att fler kan byta till ett annat jobb.
Där behövs det bättre matchning och en arbetsförmedling som arbetar med alla de personer som söker nytt jobb och möter de arbetsgivare som söker personal. Moderaterna säger att de har omprövat sin politik. Vi såg under den gamla regeringen otaliga jobbskatteavdrag. Varje nytt jobbskatteavdrag presenterades med förhoppningen att det skulle lösa arbetslösheten. Det gjorde det inte.
Då presenterade den ett nytt jobbskatteavdrag. Det löste inte heller arbetslösheten. Då presenterade den ett nytt jobbskatteavdrag. Nu säger man att man omprövar politiken. Nu har man döpt om jobbskatteavdraget när man kommer med ytterligare ett jobbskatteavdrag. Men det är precis samma åtgärd. Nya skattesänkningar leder inte till att det finns fler utbildade plåtslagare, kranförare, starkströmselektriker och många av de andra yrken där vi i dag har brist. Fru talman! Jag vill avslutningsvis säga följande apropå samarbete och breda överenskommelser.
Det är i dag tio dagar sedan jag slöt en bred överenskommelse med fyra av riksdagens oppositionspartier som bland annat också innefattar åtgärder på arbetsmarknaden. Regeringen levererar.
Ylva Johansson (S):
Annika Qarlsson har frågat mig när jag kommer att återuppta översynen av Arbetsförmedlingen samt om jag är beredd att renodla Arbetsförmedlingens uppdrag till ett myndighetsuppdrag och låta andra aktörer ansvara för utbildnings- och förmedlingsinsatser mot prestationsbaserad ersättning. Annika Qarlsson har även frågat mig om jag är beredd att testa ett regionalt pilotprojekt för alternativ till Arbetsförmedlingen i Malmö. Samma frågor ställdes till mig före sommaren och besvarades den 23 juni, men jag kan besvara dem på nytt.
Regeringen beslutade den 22 juni 2016 om direktiv till en särskild utredare att analysera hur statens åtagande och Arbetsförmedlingens uppdrag kan utformas för att så effektivt som möjligt bidra till en väl fungerande arbetsmarknad. Regeringen har utsett Cecilia Fahlberg till särskild utredare. En huvudsekreterare för utredningen är tillsatt, och arbetet med att inrätta utredningens kansli pågår just nu. Översynen är bred och tar sin utgångspunkt i att många aktörer - statliga, regionala, kommunala, privata och ideella - påverkar hur arbetsmarknaden fungerar.
För att på lång sikt säkerställa att samhällets samlade resurser används så effektivt som möjligt ska utredaren belysa ett antal områden. I uppdraget ingår bland annat att analysera Arbetsförmedlingens uppdrag och att föreslå förändringar. Det ingår också att analysera hur användningen av olika typer av externa leverantörer inom arbetsmarknadspolitiken, till exempel för utbildnings- och förmedlingsinsatser, kan bidra till en väl fungerande arbetsmarknad.
I uppdraget ingår även att föreslå förändringar som kan förbättra förutsättningarna för samverkan och ansvarsfördelning på lokal, regional och nationell nivå. Regeringen har betonat kommunernas roll för en väl fungerande arbetsmarknad och på olika sätt stimulerat samarbete mellan kommuner och Arbetsförmedlingen. Uppdraget ska slutredovisas senast den 31 januari 2019. Vissa delar av uppdraget, bland annat de om externa leverantörer och samspelet mellan stat och kommuner, ska delredovisas senast den 31 oktober 2017.
Utvecklingen av arbetsmarknadspolitiken och förändringsarbetet inom Arbetsförmedlingen fortsätter även under utredningstiden.
Ylva Johansson (S):
Ja, det är helt riktigt som Annika Qarlsson säger: Vi har betydande utmaningar när det gäller matchningen på arbetsmarknaden. Vi har ju rekordhög sysselsättningsgrad och rekordmånga lediga jobb. Trots att vi har hög arbetslöshet är det alltså arbetsgivare som har svårt att hitta rätt personal till jobben.
Vi vet att utbildningsnivån är bland det absolut viktigaste - både generellt och eftersom många av de lediga jobben kräver specialkompetens inom områden där den inte alltid finns hos de arbetslösa. En tydlig vattendelare går också mellan dem som har gymnasiekompetens och dem som inte har det.
Det kommer vi inte att kunna lösa enbart med arbetsmarknadspolitik, utan det krävs stora satsningar på utbildningssystemet som regeringen också gör - mycket stora satsningar på ett så kallat kunskapslyft. Det här är viktigt. Men det handlar också om att förändra sättet att jobba så att man kan möta arbetsgivarna på ett helt annat sätt. Den förändringen är redan inledd på Arbetsförmedlingen. Den inleddes direkt då vi tillträdde. Nu satsar man stora resurser på att rekrytera personal med rätt kompetens för att möta arbetsgivarnas behov.
I år har man till exempel öppnat ett nytt arbetsgivarcentrum i Solna. Man kommer att skapa fler sådana, som särskilt möter och hjälper arbetsgivare. Man rekryterar särskilda resurser lokalt, som också möter arbetsgivarnas behov. Det här är alltså en förändring som pågår inom Arbetsförmedlingen.
Det är viktigt att förändringsarbetet inom AF inte väntar på en utredning utan pågår hela tiden. Men det är min övertygelse att vi också behöver lyfta blicken och göra en bred översyn, inte bara av AF utan av hela den statliga arbetsmarknadspolitiken och statens roll i arbetsmarknadspolitiken. Det är självklart att Arbetsförmedlingen är huvudaktören från statens sida, men den är inte den enda aktören.
Det är viktigt att se hur både myndigheten och hela arbetsmarknadspolitiken fungerar och bör fungera i framtiden. Det är därför utredningen har ett brett direktiv och kan ta egna initiativ på en lång rad områden.
Jag tror att det är nödvändigt att säkerställa att vi har en arbetsmarknadspolitik och en statlig aktör som är väl avpassad för inte bara de utmaningar vi har i dag utan också dem som vi kommer att ha i morgon.
Ylva Johansson (S):
Man är väl rustad för puckeln! Arbetsförmedlingen har naturligtvis jobbat på att förbereda sig för att det kommer att bli många fler etableringsuppdrag, och vi återkommer i budgetpropositionen med resurser till detta.
Man strävar också efter att jobba mer systematiskt inom etableringsuppdraget, och jag tror att det är en av orsakerna till att vi kan se en förbättring av resultatet: fler som kommer ut i arbete nu än för två år sedan, trots att antalet människor man arbetar med har ökat. Jag tror att det går att göra betydande ytterligare förbättringar inom etableringsuppdraget. Jag tror att det är bra att använda kompletterande aktörer.
Jag har inget emot att en stor andel av resurserna används till kompletterande aktörer. Däremot tror jag att man ska se upp med hur många aktörer man jobbar med. När det var som mest hade Arbetsförmedlingen tusen leverantörer, och jag menar att det är väldigt många. Jag har själv varit i Australien och tittat, och det som finns att lära där är att man jobbar med väsentligt färre aktörer.
Jag tror att det är ungefär 50 aktörer totalt i landet som man kan ha ett närmare samarbete med och bygga långsiktiga relationer med från myndigheternas sida. Det finns också skillnader gentemot Australien. Där är det bara den som är beroende av vad som skulle motsvara svenskt försörjningsstöd som har rätt till någon som helst arbetsförmedling. De andra har inte någon sådan möjlighet.
Det vill jag givetvis inte ta efter, utan jag tycker att vi ska ha en bred arbetsförmedling som inte bara hjälper personer som är beroende av försörjningsstöd utan även väldigt många andra - kanske ännu bredare än i dag. En annan lärdom från mitt besök i Australien i vintras var att de kompletterande aktörerna lade ungefär 25 procent på administration för att svara mot väldigt mycket kontrollåtgärder från staten. Det är en hög andel, tycker jag.
Det är viktigt med kontroll, men det måste också vägas mot kostnaden och den tid som ska läggas på kontroll i förhållande till aktiva insatser för arbetssökande. Det handlar naturligtvis, som Annika Qarlsson också säger, om att rusta individer. Många av dem som i dag är arbetslösa behöver betydande insatser för att rustas för arbetsmarknaden, inte minst utbildning men också mycket annat. Jag ska svara på frågan.
Cecilia Fahlberg har fått ett stort förtroende och ett brett uppdrag. Uppdraget är formulerat på ett sådant sätt att hon har stor frihet i vad hon kan föreslå. Det finns några delar som är särskilt utpekade, men hon har ett brett uppdrag att kunna komma med förslag.