KBLab/rixvox huggingface dataset:
Teresa Carvalho (S):
Julia Kronlid säger att det har varit lite rörigt. Låt mig då ta tillfället i akt och förklara att vi socialdemokrater vill höja pensionerna för de sämst ställda pensionärerna genom ett nytt riktat tillägg, som vi kallar garantitillägget, till ungefär hälften av landets ungefär 2 miljoner pensionärer. Det skulle ge i genomsnitt 750 kronor i månaden och ett maxbelopp på 1 000 kronor i månaden skattefritt.
Samtidigt vill vi också öka inbetalningarna till pensionssystemet så att inkomstpensionerna kan höjas för breda grupper. Vi vill alltså göra både och. Att det ena förslaget är något som behandlas i den blocköverskridande Pensionsgruppen och det andra inte beror helt enkelt på att det är inkomstpensionen som avhandlas i Pensionsgruppen medan det andra är en del som ryms inom grundskyddet och som vi alltså finansierar via statsbudgeten.
Sedan säger Julia Kronlid också att det inte har hänt så mycket på pensionsområdet under vår tid vid makten.
Då vill jag bara ta tillfället i akt och påminna om att vi har höjt garantipensionen, höjt bostadstillägget flera gånger om, tagit bort den orättvisa pensionärsskatten, som Julia Kronlids parti Sverigedemokraterna dessutom röstade för att bevara vid ett par tillfällen under mandatperioden när man hade möjlighet att ta bort den lite snabbare, och riktat ett särskilt tillägg till de pensionärer som har arbetat och slitit ett helt arbetsliv men som ändå får en tämligen låg pension.
Nu vill vi alltså gå vidare med ett nytt garantitillägg och öka inbetalningarna till pensionssystemet. Jag upprepar: Vill man påverka så att det blir verklighet med de ökade inbetalningarna till pensionssystemet rekommenderar jag Sverigedemokraterna att ta ett snack med sina kompisar i Moderaterna och Kristdemokraterna och försöka påverka dem den vägen så att vi förhoppningsvis får en bred majoritet för det förslaget.
Teresa Carvalho (S):
Det är mycket glädjande att Kristdemokraterna äntligen har insett att det var en dålig idé att låta pensionärerna betala mer i skatt än de som fortfarande arbetar. Vi får trots allt inte glömma hur pensionärsskatten kom till. Kristdemokraterna var i allra högsta grad med och tillskapade den, även om man kanske inte egentligen tyckte så - vad vet jag?
Men det var de facto när Kristdemokraterna satt i regeringen som den orättvisan kom till. Nu har vi socialdemokrater steg för steg tagit bort den orättvisa skatteklyftan. Och ingen är gladare än jag om vi nu är eniga om att pensionärer inte ska betala mer i skatt än den som fortfarande arbetar. Hans Eklind frågar vidare om pensionssystemet ska vila på livsinkomstprincipen. Jadå! Jag tycker också att vi ska värna principerna som vårt pensionssystem vilar på.
Vi har i grunden ett robust och hållbart pensionssystem som vi ska värna. Men det har den lilla defekten att det ger en för stor grupp av våra pensionärer för låga pensioner. Jag menar att det är vår skyldighet att göra någonting åt det. Vi socialdemokrater vill öka inbetalningarna till pensionssystemet så att fler får en högre inkomstpension.
Men vi vill också, som svar på nästa fråga, införa ett garantitillägg så att den som inte kan leva på sin inkomstpension också får det drägligt ställt. Vi ser att vi behöver höja också de lägsta pensionerna. Till sist ska jag svara på kunskapsfrågan. Jag vet inte om det är ett försök att se om jag är påläst eller inte, men jag hoppas att jag kan svara rätt. Enligt mitt minne har vi en absolut fattigdom på ungefär 1 1⁄2 procent, vilket är typ lägst i hela EU.
Det ska vi vara glada över. Men vi har en högre relativ fattigdom än många andra länder. Som jag sa i mitt anförande vill vi socialdemokrater bekämpa de stora klyftorna i vårt samhälle. De är inte bra för samhällsekonomin eller för pensionärerna.
Teresa Carvalho (S):
Hans Eklind vet precis som jag att garantitillägget som vi nu föreslår för att höja de lägsta pensionerna med upp till 1 000 kronor i månaden är en del av det skattefinansierade grundskyddet. Det ska rymmas inom det som redan i dag finns för bostadstillägget, men det kommer även att vara vissa principer som liknar garantipensionen.
Men det är ingenting som vi lägger in i det självständiga pensionssystemet, utan det är en del av grundskyddet. Vi måste klara av att hålla flera tankar i huvudet samtidigt. Vi socialdemokrater vill höja de lägsta pensionerna men också höja inkomstpensionerna för breda löntagargrupper. Vi tror att det bästa sättet att göra det är att öka inbetalningarna till pensionssystemet. I dag betalar vi inte in så mycket som vi från början sa att vi skulle göra.
Därför kommer pensionsnivåerna inte heller upp till de nivåer som det var sagt att de skulle eller som pensionärerna för den delen har förväntat sig. Det måste vi rätta till, inte minst för att återvinna förtroendet för och legitimiteten hos pensionssystemet. I dag är det alldeles för många i vårt land som har låga pensioner. Sju av tio kvinnliga kommunalarbetare får någon typ av garantipension därför att inkomstpensionen blir för låg.
Det gäller ungefär 45 procent av alla kvinnliga pensionärer. Det säger i alla fall mig att vi behöver höja pensionerna. Och det vill vi socialdemokrater som sagt göra på flera sätt. Det är också så fint att alla partier kommer att få möjlighet nu i vår att ta ställning till garantitillägget här i riksdagen. Redan i vår får man möjlighet att rösta ja eller nej.
Jag hoppas att vi parallellt ska kunna komma överens i Pensionsgruppen om långsiktigt höjda pensioner också för morgondagens pensionärer. Men det skulle också kunna komma dagens pensionärer till del.
Teresa Carvalho (S):
Som jag redogjorde för i mitt anförande räcker det inte med 30-punktsprogrammet för att eliminera riskerna för att oseriösa aktörer ska finnas inom premiepensionen. Jag hör att Julia Kronlid är mycket bekymrad över att det blir färre fonder att välja på när fonderna nu ska börja upphandlas enligt kvalitetskriterier och utifrån nytta för pensionsspararna. Så lär det bli. Det lär bli färre fonder.
Så långt är det korrekt. Men även i det nya systemet kommer det fortfarande att finnas ett brett utbud av olika placeringsinriktningar. Det kommer att finnas småbolagsfonder, och det kommer att finnas olika risknivåer. Det kommer att finnas valfrihet för den som vill välja fond.
Men det ska vara val mellan seriösa fonder som har god kvalitet och ger trygghet och en bra avkastning till ett rimligt pris för pensionsspararna, och det ska vara ett rimligt antal som går att kontrollera. Menar Julia Kronlid att det är just 500 fonder som i dag, eller 850 som det var som mest, som är måttet på valfrihet? Varför är det viktigare än att pensionsspararnas kapital ska vara i trygga händer?
Julia Kronlid säger att färre fonder kan ge lägre pensioner. Det är möjligt att det är så fondbolagens branschorganisation utmålar det. Men det är mycket som talar för att den genomsnittliga pensionen tvärtom kommer att bli högre när man sållar bort de onödigt dyra, de oseriösa och de sämre fonderna. Det är uppenbart att vi har olika fokus i den här frågan. Sverigedemokraterna lägger sitt fokus på de privata fondbolagens villkor.
Men för oss socialdemokrater är det viktigare att tillvarata pensionsspararnas och pensionärernas intressen när vi utformar våra pensionssystem.
Teresa Carvalho (S):
Samtidigt som premiepensionskriminella sitter bakom lås och bom väljer alltså Sverigedemokraterna att aktivt ta strid för fondbolagens fortsatta möjligheter att tjäna pengar inom ramen för vårt gemensamma pensionssystem och gå emot vårt förslag om ett hårdare reglerat system för att hålla borta de oseriösa aktörerna.
Detta regelverk kommer att stärka tryggheten, säkerheten, begripligheten och troligtvis även avkastningen för svenska pensionärer och pensionssparare. Det är helt enkelt ett regelverk som utgår från pensionsspararnas villkor i stället för finansbranschens. Jag hör att Sverigedemokraterna och Julia Kronlid talar mycket om att de är rädda för att det kommer att missgynna och avskräcka fonderna.
Men var är pensionärerna i detta? När det väl kommer till kritan är det tydligt att Sverigedemokraterna är ett riktigt högerparti. Då är det inte pensionärernas intressen som Sverigedemokraterna sätter i främsta rummet utan kapitalets och de privata fondbolagens.
Teresa Carvalho (S):
Julia Kronlid påstår att regeringen och Pensionsgruppen inte har tagit initiativ för att höja pensionerna. Det är helt enkelt inte sant, och jag vet inte om det är ett fult retoriskt grepp från Julia Kronlid eller om hon har varit otroligt ouppmärksam i arbetet i utskottet. Jag kanske helt enkelt ska påminna om att vi har höjt garantipensionen under mandatperioden. Vi har höjt bostadstillägget flera gånger, och vi har infört ett pensionstillägg för dem som har arbetat ett fullt arbetsliv men som ändå får en låg pension.
Vi har tagit bort den orättvisa skatteklyftan mellan pensionärer och löntagare, och vi håller just nu på att införa en trygghetspension för den som har slitit ut sig i förtid. Och om bara två veckor kommer vi att rösta om regeringens förslag om en höjning på upp till 1 000 kronor i månaden skattefritt för de sämst ställda pensionärerna.
Vad gäller inbetalningarna till pensionssystemet är det ingen hemlighet att vi socialdemokrater vill öka inbetalningarna, men det finns inte politiska förutsättningar att göra det. Jag hoppas att vi får höra Julia Kronlid ta den repliken på exempelvis Moderaterna, som inte är av samma uppfattning.
Det råder en flexibel pensionsålder, och det är samma flexibilitet som gäller alla trots att det såklart finns variationer i medellivslängden beroende på hur man delar in befolkningen i olika grupper. Vi ser variationerna när vi tittar på kön, var i landet man bor, yrkeskategori och utbildningsbakgrund.
Det visar också på vikten av att vi inför trygghetspensionen och att vi tar initiativ till att stärka arbetsmiljön och möjligheterna att ställa om. Det är en tydlig trend att medellivslängden ökar. För att möta den utvecklingen behöver vi göra justeringarna, annars sjunker pensionerna. Hur kan Sverigedemokraterna acceptera sjunkande pensioner?
Teresa Carvalho (S):
Jag återupprepar då att pensionsåldern kommer att fortsätta vara flexibel och att de kringliggande systemen kommer att följa efter så att det här glappet inte ska uppstå. Vi inför alltså samtidigt en trygghetspension för den som blivit utsliten i förtid och saknar den arbetsförmåga som krävs för nuvarande eller liknande arbete.
Visst vore det underbart om man kunde välja ökade inbetalningar till pensionssystemet i stället för justerade åldrar. Riktigt så enkelt är det ju inte. Jag vill vara väldigt tydlig med att vi socialdemokrater vill öka inbetalningarna till pensionssystemet för att kunna höja pensionerna. Men det här handlar inte om antingen eller, utan den krassa verkligheten är att vi behöver göra både och.
Annars kommer också en avgiftshöjning att ätas upp av det faktum att vi lever allt längre. Det måste man vara ärlig med. Är det så att man säger nej till förslaget om ett successivt förlängt arbetsliv för att möta den ökade medellivslängden, så som Sverigedemokraterna redogör för här, blir man också svaret skyldig. Hur ska man då stoppa det faktum att pensionerna sjunker?
För oss socialdemokrater är det inte ett alternativ att stå bredvid och titta på när pensionerna sjunker, utan då behöver man också agera. Till sist, apropå garantitillägget som Socialdemokraterna lägger fram tillsammans med Vänsterpartiet och Miljöpartiet: att jämföra det och högeralternativet är att jämföra äpplen och päron.
Julia Kronlid hänvisar till skattesänkningar som kanske kommer längre fram och en gas i pensionssystemet som vi också är för. I så fall vill jag gärna lägga in i förslaget att vi vill höja inkomstpensionerna. Då snackar vi betydligt mer pengar för vårt förslag. Lycka till med att få med Moderaterna på den linjen!
Teresa Carvalho (S):
För att börja i ena änden är det naturligtvis så att det förekommer hack i kurvan för medellivslängden. Det förnekar inte jag. Så blev det exempelvis under pandemin, och det kan säkert hända fler gånger. Jag känner också mycket väl till att det var en tillbakagång för gruppen lågutbildade kvinnor.
Jag tror att medellivslängden gick tillbaka med två månader under en period. Men man kan inte blunda för att medellivslängden har ökat väldigt tydligt över tid och dessutom ganska kraftigt. Det är klart att det finns variationer i medellivslängd. Det ser olika ut beroende på hur man delar in befolkningen i olika grupper. Där kan man skära kors och tvärs i all oändlighet, höll jag på att säga.
Tittar vi exempelvis på var i landet man bor ser vi en skillnad. Norrbottningar lever kortare liv än hallänningar. Män har kortare liv än kvinnor. Det finns naturligtvis en skillnad också sett till yrkes- och utbildningsbakgrund.
Men vi har inte ett pensionssystem som tar hänsyn till alla dessa variabler, så är det mycket riktigt, utan vi har ett generellt system med en flexibel pensionsålder. Man kan såklart göra en sådan tankeövning, och jag förstår vad som skulle vara tilltalande med att göra olika gränsdragningar för olika grupper. Men det skulle också leda till en rad olika gränsdragningsproblem.
Det stora problemet med de justerade åldersgränserna är för dem som slits ut i förtid. Det är precis därför vi inför trygghetspensionen och ser till att kringliggande system följer efter så att man inte ska behöva nalla av sin ålderspension i förtid.
Teresa Carvalho (S):
Jag vill börja med att säga att det ju inte är så att vi socialdemokrater inte samtidigt har en politik för förbättrad arbetsmiljö, omställning och annat. Man kan ju arbeta parallellt. Jag tyckte att Ulla Andersson försökte få det att låta som om vi socialdemokrater från början inte var för höjda pensioner för de pensionärer som har det sämst ställt. Det är ju inte sant.
Det är bara att gå tillbaka till våra kongressbeslut och annat. Det är ju klassisk socialdemokratisk politik. Däremot hade vi mycket riktigt invändningar mot att göra upp om en ren höjning av garantipensionen - av den enkla anledningen att vi samtidigt värnade samarbetet i Pensionsgruppen och gärna ville undvika att bryta mot de överenskommelser som finns där.
Detta för att vi tror att den typen av blocköverskridande samarbete är viktig för pensionerna för långsiktighetens och stabilitetens skull. Ytterst handlar det om människors möjlighet att planera för sin framtida ekonomi. Det vore oansvarigt att inte agera när pensionerna sjunker på grund av den ökade medellivslängden. Frågan är vad vårt svar på detta ska bli.
Det är ingen frivillig fråga, utan den har vi alla att förhålla oss till. Vårt svar är att vi inte kommer att acceptera sjunkande pensioner. Krasst sett behöver vi både öka inbetalningarna till pensionssystemet för att knuffa upp pensionsnivåerna och också låta åldersgränserna hänga med, så att en höjd pension inte äts upp av den demografiska utvecklingen.
Säger man nej till detta förslag, som Ulla Andersson gör, blir man också svaret skyldig: Hur ska vi hindra pensionerna från att sjunka? Vi socialdemokrater är inte beredda att stå bredvid och titta på när pensionerna sjunker. Då måste man agera, Ulla Andersson.
Teresa Carvalho (S):
Det svenska pensionssystemet är i grunden robust och stabilt, och det är ju en grundförutsättning för trygga och hållbara pensioner. Men det finns en allvarlig brist, och det är att alldeles för många svenska pensionärer får för låga pensioner. 45 procent av de kvinnliga pensionärerna och hela sju av tio kvinnliga kommunalare får någon typ av garantipension för att inkomstpensionen blir för låg.
Så kan vi inte ha det. Vi socialdemokrater förespråkar ökade inbetalningar till pensionssystemet, så att pensionerna kan höjas för alla som arbetat. Regeringen har ju dessutom föreslagit en höjning med upp till 1 000 kronor i månaden skattefritt för dem som har pensioner på låga nivåer. Men det är många som undrar nu, och jag vill därför ställa frågan till statsministern: Kommer det att bli verklighet av det här garantitillägget och i så fall när?
Teresa Carvalho (S):
Häromdagen ringde en kvinna som ville prata om pensioner. Hon skulle gå i pension om något år, en bit efter sin 65-årsdag. Hon var mycket orolig för hur hon skulle klara sig ekonomiskt efter ett arbetsliv med förhållandevis låg lön och dessutom några år av svår sjukdom som gjort att pensionen inte blir så hög. Den här kvinnan är inte ensam.
Nästan hälften av de kvinnliga pensionärerna i vårt land har någon typ av garantipension för att inkomstpensionen helt enkelt inte räcker till. Så här kan vi inte ha det. Det är orimligt att människor inte ska ha råd att köpa julklappar till sina barnbarn eller åka med pensionärsorganisationen på sommarutflykten. Det är orimligt att man ska behöva oroa sig på det här sättet när man går i pension. Regeringen har ju föreslagit garantitillägg.
Jag undrar hur regeringen ser att detta kan påverka inkomsten för kvinnliga pensionärer.
Teresa Carvalho (S):
Jag begärde replik när sverigedemokraten gjorde ett stort nummer i sitt anförande av att man inte sitter i regeringen. Det är ju sant, men Sverigedemokraterna sitter i Regeringskansliet och i Rosenbad. Man kan kalla sig ett oppositionsparti om man vill, men vi vet alla att det är Sverigedemokraterna som håller i kopplet på den här regeringen. Tillsammans med sin regering har Sverigedemokraterna nu lagt fram sin politik.
På det här området går det bland annat ut på att lägga ned Delegationen mot segregation, det vill säga den myndighet som har haft det sammanhållna ansvaret för arbetet mot just segregation. Man tar även bort investeringsstödet, som har haft till syfte att främja byggandet av fler hyresrätter eftersom det är viktigt att också rent fysiskt bygga bort segregationen.
Man skär ned i vuxenutbildningen och arbetsmarknadspolitiken, och därtill har man meddelat att man tänker riva upp bosättningslagen, som syftar till att alla kommuner ska dela på det ansvar som ändå finns för flyktingmottagandet. Allt detta gör högerpartierna, trots att de naturligtvis är fullt medvetna om att samtliga dessa reformer är sådant som bidrar till att spä på segregationen.
Därför undrar jag om Sverigedemokraterna över huvud taget har en ambition att bryta segregationen, som är ett stort problem i vårt samhälle i dag. Kan Sverigedemokraterna ge ett enda exempel på hur man tänker snabba på etableringen, öka integrationen och bryta segregationen?
Teresa Carvalho (S):
Jag ställde alltså frågan om vad Sverigedemokraterna vill göra för att bryta segregationen, och jag bad om att få ett endaste exempel. Jag fick inget. Vi socialdemokrater menar allvar när vi säger att vi vill bryta segregationen, och det behövs därför en generalplan som spänner över flera politikområden. Jag kommer att tala mer om det snart.
För oss är det en grundförutsättning att migrationspolitiken är stram. Vi ska ställa höga krav på den enskilda, men vi behöver också ge aktivt stöd till den enskilda. Det är här vi har den stora skiljelinjen. Sverigedemokraterna vill inte ha en integrationspolitik.
Tvärtom har man stått här, år efter år, och i det närmaste föreslagit att integrationspolitiken ska avskaffas. Anledningen till motståndet mot de integrationsfrämjande insatserna tror jag, när jag hör på ledamoten, bottnar i att man faktiskt inte enbart är emot invandring utan också är emot invandrare.
Det var, herr talman, en bedrövlig nivå på anförandet vi alldeles nyss hörde. Sverigedemokraterna har, som sagt, ingen integrationspolitik. Det är därför man inte kan ge de exempel som efterfrågas om hur Sverigedemokraterna ska bryta segregationen. Man struntar helt i det aktiva stödet för att få människor in på arbetsmarknaden, in i det svenska samhället.
Man stirrar sig blind på kraven och strösslar sedan politiken med sådant som snarare bidrar till ökad social splittring. Det är därför Sverigedemokraterna inte kan ge något endaste exempel, trots upprepade chanser, på hur segregationen ska brytas.
Teresa Carvalho (S):
Moderaternas analys av svensk politik känns lite daterad.
Jag hoppas att de flesta vet att Socialdemokraterna står för en stram migrationspolitik och att vi lade om politiken under vår regeringstid, dels efter flyktingkrisen, då situationen i Sverige blev ohållbar, dels när vi fick den nya utlänningslagen på plats, där vi på många punkter gick från en mer generös politik till en stramare.
Denna politik har jag inga problem att upprepa. Vi ser att Sverige behöver en betydligt stramare migrationspolitik framgent än vad Sverige har haft de senaste decennierna under såväl alliansregeringen som vår tid vid makten. Så är det, och det är inget problem för mig att konstatera det ännu en gång.
Jag förstår dock att Moderaterna vill upprätthålla detta som en stor konflikt i svensk politik, för det vore gynnsamt för Moderaterna med flera partier om vi socialdemokrater ville ha en mer generös flyktingpolitik än vad vi faktiskt har. Men så är alltså inte fallet, utan den stora skiljelinjen hittar vi snarare i synen på integration och segregation.
Till sist: Vad gäller kvotflyktingarna vill jag säga till den som lyssnar på debatten och kanske inte hänger med i de olika begreppen att kvotflyktingar alltså är de som omfördelas direkt från flyktingläger via FN. Där finns bland andra yazidiska tjejer som har lyckats fly tillvaron som sexslavar hos IS samt barnsoldater från Kongo. Det handlar om dem med de största behoven. Vi kan diskutera antal. Jag tror inte att det finns en magisk siffra som är den korrekta.
Men vi står fast vid den siffra som vi tidigare kom överens om mellan flera partier.
Teresa Carvalho (S):
Jag svarade på frågan om antalet kvotflyktingar i första replikskiftet, men jag kan upprepa att jag inte ser att det finns en magisk siffra som är den absolut rätta. Men jag kan konstatera att vi mycket riktigt har kvar nivån på 5 000 i vårt budgetalternativ, som ju är det som vi kom överens om mellan flera partier tidigare.
Detta är en mindre del av de flyktingar som kommer till Sverige, och det är de som har de absolut största behoven. Vi ser alltså inte att det i första hand är just antalet kvotflyktingar som behöver minska. I övrigt står vi dock för att vi behöver ha en betydligt mer stram migrationspolitik än vi har haft under de senaste decennierna. Nu handlar den här debatten egentligen om integration och segregation.
Jag noterar att Viktor Wärnick ändå kom till detta på slutet. Det uppskattar jag. Det var ju inte så mycket egna förslag som lyftes fram, men det kanske kommer i anförandet senare.
Men jag passar väl på att ställa frågan helt enkelt: Utöver den strama migrationen, som vi i stora stycken är överens om, vad ser Moderaterna är det som kommer att snabba på etableringen och minska eller helst bryta segregationen? Som jag läser det är det här som vi har de stora konfliktlinjerna.
De finns inte i migrationspolitiken, hur gärna Viktor Wärnick ändå vill debattera detta politikområde och måla upp det som den stora konflikten. Men det är snarare i integrations- och segregationspolitiken som skiljelinjerna går. Hittills har vi sett en rad förslag om hur högerpartierna avser att spä på segregationen.
Finns det något som man har tänkt göra för att bryta segregationen, eller är detta, herr talman, inte någonting som står på de högerkonservativas agenda för den här mandatperioden?