KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mikael Odenberg (M):
Jag reagerade på Lars Bäckströms relativisering. Han var för dagen relativt nöjd med Socialdemokraterna och Miljöpartiet. Ohly hotade bara för några dagar sedan att avbryta allt regeringssamarbete med Socialdemokraterna, men i dag är Lars Bäckström relativt nöjd med Arne Kjörnsberg och Yvonne Ruwaida. Ni var ovänner nyligen, men i dag är ni vänner.
Jag såg att det står ett v inom parentes efter Lars Bäckströms namn i talarlistan, vilket indikerar att han för dagen också är relativt nöjd med Vänsterpartiet. Han tillhör inte dem som har hoppat av Vänsterns riksdagsgrupp. Nu antog partistyrelsen nyligen ett programdokument som ska läggas fram för kongressen.
Den syn på statsfinansiellt ansvartagande, skattepolitik och ekonomisk politik som framskymtar i det dokumentet gör att man får sätta stort frågetecken för om det kommer att stå ett v efter Lars Bäckströms namn därest det dokumentet skulle antas av Vänsterpartiets kongress. Lars Bäckström var också relativ i sak. Han sade: Vi har det relativt bra här i Sverige, och problemen är värre på andra håll.
Jag vidgår gärna att det är betydande problem i EU:s stora ekonomier: Tyskland, Frankrike och Italien. Men det är en klen tröst, och det är inte ett svar på de utmaningar som Sverige står inför. Därför anförde jag Hans Karlssons ord om att mellan 20 och 25 % av människor i arbetsför ålder ofrivilligt står utanför arbetsmarknaden.
Jag sade det för att han som socialdemokratisk tidigare riksdagsledamot och EU-parlamentariker rimligen inte kan beskyllas för att ha ätit taggtråd eller tistlar till frukost. Lars Bäckström beskyller nu mig och Moderaterna för att svara för en otillräcklig efterfrågan i den svenska ekonomin därför att vi har föreslagit sänkta ersättningsnivåer i arbetslöshetsförsäkring och sjukförsäkring.
Jag vill ändå fästa hans uppmärksamhet på att vi har föreslagit 10 miljarder kronor mer till den kommunala sektorn på tre år. Vi föreslår omfattande inkomstskattesänkningar, som skulle ge en vanlig sjuksköterska i vårt land mer än 1 300 kr mer i månaden. Det är en kraftig påspädning av efterfrågan i den svenska ekonomin.
Mikael Odenberg (M):
Jag måste tyvärr avböja att ge mig in i vadslagningen, men det beror uteslutande på att spel och dobbel är ett statligt monopol här i Sverige, i varje fall än så länge. Jag delar Lars Bäckströms uppfattning om att förutsägbarhet och stabilitet är viktigt i samhället.
Ryckighet i det politiska beslutsfattandet kan skapa osäkerhet och därigenom få negativa konsekvenser. Men önskemålen om förutsägbarhet och stabilitet kan ju inte drivas så långt att man underlåter att vidta åtgärder mot samhällsproblem som man kan identifiera.
Vi har i dag ett gigantiskt samhällsproblem i det att nära 1,5 miljoner människor inte har ett jobb att gå till. Så många står utanför den reguljära arbetsmarknaden. Jag har respekt för att Lars Bäckström inte uppskattar det politiska recept som vi moderater utfärdar.
Men vi har en klar idé om vad som behöver göras för att återupprätta arbetslinjen i Sverige och för att få till stånd både ett ökat utbud av arbetskraft och en ökad efterfrågan på arbetskraft.
Det handlar om kraftigt sänkta skatter på arbete för vanliga inkomsttagare i vårt land, det handlar om stramare bidragssystem för att förbättra drivkrafterna till arbete och det handlar om ett bättre företagsklimat, ett bättre entreprenörsklimat i vårt land.
Mikael Odenberg (M):
Problemet är att det egentligen inte var någonting nytt i den kravlista som Socialdemokraterna presenterade, de tio punkterna. Samtliga dessa frågor hade varit föremål för en ganska grundlig diskussion och en ganska grundlig beredning, inte minst under den tid som Socialdemokraterna satt i kanslihuset. Vi var från alliansens företrädare i försvarsutskottet beredda att föra diskussionen till slut med Peter Jonsson. Peter Jonsson frågade varför man inte kunde vänta några månader.
Den frågan stod aldrig på kartan därför att de förslag som Peter Jonsson presenterade för de borgerliga kollegerna i försvarsutskottet inte innebar att man skulle uppskjuta någonting utan faktiskt innebar ett krav på en utredning som alliansens företrädare var beredda att möta. Problemet var bara att man aldrig fick svar på frågan: Vem pratar Peter Jonsson för? Pratar Peter Jonsson för Peter Jonsson, eller pratar Peter Jonsson för Socialdemokraterna? Den frågan ställdes upprepade gånger.
Jag ställde den också till Socialdemokraternas gruppledare. Står den socialdemokratiska gruppstyrelsen bakom Peter Jonssons förslag? Gör den det blir det en uppgörelse. Men vi måste få det beskedet. Svaret blev den utlysta presskonferensen då alla broar brändes. Jag har egentligen inget behov av att hålla på och vegetera över det förflutna eftersom det blir ganska fåniga diskussioner där olika skuldbördor ska fördelas.
Jag kan bara ärligt säga att min ambition hela tiden har varit att ha en öppen attityd. Jag har hela tiden haft en ärlig avsikt att få med Socialdemokraterna. Jag har vid upprepade tillfällen gett uttryck för denna ambition, både till försvarsutskottets ordförande och till den socialdemokratiska gruppledaren i riksdagen. Sedan kan vi säkert ha olika uppfattningar om vad som gick fel och varför det inte gick att nå en framgång.
Jag bara konstaterar och beklagar detta. Jag har hela tiden haft uppfattningen att det är bättre att få en bra lagstiftning på plats även om det tar ett år extra än att få en dålig lagstiftning på plats nu. Jag konstaterar att vi får en bra lagstiftning på plats om ett år.
Mikael Odenberg (M):
Vi har inte gjort några utspel. Däremot fick jag, när jag besökte riksdagsjournalisterna, frågor om vad som händer med signalspaningen. Jag sade att förhandlingar pågick i utskottet, att jag inte var en del i dem men att jag med departementet i bakgrunden naturligtvis fanns med som ett bollplank för våra företrädare i försvarsutskottet, att diskussionen pågick och att vi gärna ville nå en uppgörelse. Jag fick följdfrågan: Vad händer om ni inte når en uppgörelse?
Jag sade att förslaget då kommer att köras igenom, vilket är en självklarhet. Och det vet Peter Jonsson. Som jag antydde i talarstolen är det inte en grund för regeringen att lägga sig ned och dö. Men det var inget utspel. Givet Peter Jonssons och möjligen någon annan socialdemokrats reaktion på artikeln var det naturligtvis så att svaret på frågan inte gjorde situationen bättre.
Men en man med erfarenhet av facklig förhandlingsverksamhet är nog så pass upphöjd att han förmår skilja på verkligheten och rubriksättningen i en tidning.
Mikael Odenberg (M):
Jag börjar bakifrån. Jag vill faktiskt bestrida att förändringen från definitionen "yttre militära hot" till definitionen "yttre hot" i förslaget till lag om försvarsunderrättelseverksamhet är någonting som innebär ett stort integritetshot. Jag bestrider bestämt detta.
Den potentiella risken för intrång i integriteten ligger i att man ger FRA den möjlighet som också Socialdemokraterna bejakar - att vidga signalspaningen från att bara gälla etern till att också gälla kommunikation som överförs i tråd.
Förändringen till definitionen "yttre hot" är en ren anpassning till den mycket mer mångfasetterade hotbild som vi i dag har att hantera. Gårdagens värld var i det hänseendet mycket enklare. Det är inte lätt, vill jag gärna säga, att vara statsråd - det har jag nu upptäckt.
Om man är beredd att lyssna och beredd att anpassa framställs det som ett jätteschackrande. Nu är det ultimata beviset på en slarvig beredning att vi är beredda att lyssna på Socialdemokraterna och att föra en diskussion med dem. Det är, ärligt talat, en något märklig uttolkning att beredvillighet att lyssna på oppositionen i riksdagen nu tolkas som att det funnits grundläggande brister som man absolut måste rätta till.
Alice Åström ska inte vara purken för att hon inte blev inbjuden. Det berodde ju på att ni redan i utgångsläget sagt att ni inte är särskilt intresserade av en fungerande försvarsunderrättelseverksamhet som inkluderar teknikneutral signalspaning. Då finns det liksom inte så mycket att resonera om, Alice Åström!
Mikael Odenberg (M):
Det kan trots allt finnas skäl att ta upp det som Alice Åström nämnde i sin inledning, nämligen Integritetsskyddskommitténs arbete. Det är ju också något som har åberopats som kritik mot att regeringen har lagt fram propositionen.
Jag vill gärna understryka att Integritetsskyddskommittén är en parlamentarisk utredning som aldrig har haft i uppgift att bereda regeringsförslag och än mindre att yttra sig över dem, utan dess arbete handlar om att fundera över om det i våra grundlagar krävs en generell skyddsregel för den personliga integriteten - detta utöver vad vi i dag har.
Jag vill också understryka att Lagrådet har gjort just den avvägning mellan effektivitetshänsyn och integritetshänsyn som Alice Åström är missnöjd med och att man har kommit till en helt annan slutsats än hon.
Jag kan också konstatera att Integritetsskyddskommittén i sitt yttrande kritiserade den praxis som i dag finns, nämligen att etern anses fri. Jag kan även säga att Lagrådets yttrande nu innebär att Lagrådet på den punkten har en annan uppfattning, vilket lägger restriktioner på avlyssning som utförs av FRA eller av andra. Den risken kan möjligen ha påverkat en del instansers sätt att yttra sig.
Jag konstaterar att vi nu rättar till den brist som Integritetsskyddskommittén på den punkten pekat på. Det gör vi genom det lagförslag som vi lagt på riksdagens bord. Också kommitténs övriga kritik tog i huvudsak sikte på de förhållanden som i dag gäller, det vill säga att man i dag fritt kan bedriva signalspaning i etern till exempel mot GSM och 3 G-samtal.
Även det rättas till med de förslag som regeringen lagt på riksdagens bord och med det förslag som försvarsutskottet nu lagt fram för beslut.
Mikael Odenberg (M):
Michael Hagberg har frågat mig om regeringen anser att Sverige ska ta eget ansvar för destruering av egen ammunition på ett miljövänligt sätt och om jag på detta område avser att ge svenska företag likvärdiga upphandlingsvillkor så att de kan konkurrera på lika villkor. Jag har också fått frågan om jag kommer att uppmana Försvarets materielverk att genomföra en till Vingåkersverken riktad upphandling samt om jag avser att lägga fast tydliga miljökrav för destruktion av ammunition i upphandlingsvillkoren.
Jag håller med Michael Hagberg om att säkerhet och miljöhänsyn är viktigt vid destruering av ammunition. Jag anser att regeringen redan i dag har lagt fast tydliga miljökrav för detta eftersom det i Försvarsmaktens regleringsbrev fastställs att avveckling av övertalig materiel, vilket innefattar destruering av ammunition, ska ske på det sätt som är miljömässigt mest fördelaktigt.
Det är mycket viktigt för mig att svenska företag ges möjlighet att konkurrera på lika villkor med utländska företag. Det finns dock inget som talar för att svenska företag skulle missgynnas när svenska myndigheter genomför denna typ av upphandlingar. Upphandlingarna ska följa bestämmelserna i lagen om offentlig upphandling , som till stor del är grundad på EG-direktiv. Som huvudregel ska en upphandling göras med utnyttjande av de konkurrensmöjligheter som finns och även i övrigt genomföras affärsmässigt.
LOU gör det även möjligt för myndigheterna att ta hänsyn till ställda miljökrav vid anbudsutvärderingen. Jag anser att kraven på miljöhänsyn i Försvarsmaktens regleringsbrev i kombination med LOU:s krav på affärsmässighet säkerställer att destruering av svensk ammunition genomförs på ett både miljömässigt fördelaktigt och för staten kostnadseffektivt sätt. Jag har även erfarit att FMV lägger stor vikt vid att beakta miljökraven vid val av leverantörer vid destruering av ammunition.
När det gäller frågan om att rikta upphandlingar vill jag erinra om att regeringsformen förhindrar ett statsråd från att lägga sig i hur en förvaltningsmyndighet i ett särskilt fall ska besluta i ett ärende som rör tillämpning av lag.
Mikael Odenberg (M):
Jag tror inte att det på något sätt råder olika uppfattningar i denna fråga. Som framgick av svaret har vi redan i regleringsbreven angivit att miljökraven är viktiga att beakta. Och det har myndigheterna all anledning att göra.
Våra försvars- och säkerhetspolitiska aspekter på detta innebär i och för sig inte i någon formell mening att denna destruering måste äga rum i Sverige. Men jag konstaterar att Vingåkersverken hemma i valkretsen har varit mycket framgångsrika med att klara denna konkurrens.
Sanningen är därför att huvuddelen av all den destruering som sker, nästan 90 % av FMV:s totala beställningsvärde under 2005, skedde just på Vingåkersverken, vilket visar att detta är en industri i framkant som klarar att leva upp till de ställda kraven.
Den kompletterande frågan i interpellationen handlar om huruvida de säkerhetspolitiska aspekterna är så speciella och så tydliga för handen att det är motiverat att genomföra en riktad upphandling. Då konstaterar jag att det är en typ av myndighetsbeslut som jag är förhindrad att uttala mig om.
Men instrumenten för att genomföra en riktad upphandling, om denna av myndigheten bedöms vara motiverad, finns där upp till ett belopp på 10 miljoner kronor, tror jag. Och om man vill gå över det har man möjlighet att hänvända sig till regeringen.
Mikael Odenberg (M):
Tack kära interpellant för denna inbjudan. Den ska naturligtvis stämplas in. Jag försöker att ta varje möjlighet som jag har att vidga mitt kunnande. Jag ska därför se om jag har möjlighet att ta vägen förbi Vingåker.
Låt mig bara säga att lagen om offentlig upphandling inte är så trubbig att det bara är kronorna på sista raden som räknas, utan upphandlingslagstiftningen ger möjlighet att ställa också miljökrav. Och i regleringsbreven till berörda myndigheter står det uttryckligen att miljökrav skall ställas. Det är också ett faktum att miljökrav ställs.
Hur miljökrav och kronor sedan viktas vid upphandlingen, som Michael Hagberg frågade om i sitt förra inlägg, har jag faktiskt inget svar på därför att jag inte har den detaljkunskapen. Men det är helt klart och tydligt att kravställandet får och kan innefatta miljöhänsyn och att den upphandling som sker också innefattar miljöhänsyn.
Jag kan bara med tillfredsställelse konstatera att Vingåkersverken så här långt har visat sig vara mycket konkurrenskraftiga vid de upphandlingar som har gjorts.
Mikael Odenberg (M):
Sven Bergström gör alldeles rätt i att tolka svaret positivt. Det är skrivet med den avsikten! Och jag ska gärna kort utveckla mina synpunkter. Stödförordningen som vi talar om beslutade man om 2002. Man ska vara medveten om att redan före dess fanns likartade regler i en tidigare förordning som handlade om militär medverkan i civil verksamhet.
Stödförordningen uppfattas allmänt som mer restriktiv, och den framstår onekligen som betydligt mer restriktiv när man läser utredarens betänkande som Sven Bergström refererade till.
Samtidigt menar jag att omständigheten att utredaren har torgfört denna ståndpunkt och att utredningen har legat till grund för stödförordningens utformning inte innebär att besluten i varje enskilt fall är huggna i sten.
Försvarsmakten måste trots allt i varje enskilt fall göra en värdering, och då är min grundinställning att det finns skäl för Försvarsmakten att utnyttja det utrymme som myndigheten själv i varje enskilt fall finner står till buds.
Bara för att utredningsbetänkandet har den formulering som det har behöver man alltså inte i varje givet läge fatta det allra mest restriktiva beslutet. Sedan ska man vara medveten om att det ibland också kan finnas andra skäl än stödförordningen till att Försvarsmakten inte kan gå in i ett samarbete med idrottsrörelsen. Det kan till exempel gälla lokala motorcykeltävlingar, där det kan bli problem med miljötillstånden.
Vid till exempel ett militärt flygfält, där miljötillstånden är givna med hänsyn till Försvarsmaktens verksamhet, är det ofta inte möjligt att släppa in en alternativ verksamhet.
Ibland kan Försvarsmakten ha svårt att upplåta mark för att det inte är försvarets egen mark utan Fortifikationsverkets, och det kan finnas risker för markskador och så vidare. Men min grundinställning är att det finns anledning att ändå utnyttja det utrymme som jag tror kan finnas i enskilda fall.
Grunden för stödförordningen är att man vill säkerställa att statliga myndigheter ägnar sig åt det de ska. Försvarsmakten är i första hand en försvarsmakt och inte en stödorganisation för svensk idrottsrörelse. Men jag anser att man ändå bör ta vara på de möjligheter till samverkan som finns.
Interpellanten har naturligtvis alldeles rätt i att Försvarsmakten har allt intresse av att de ungdomar som söker sig dit är vältränade, vid god vigör och vid god hälsa. Det är klart att en aktiv idrottsrörelse i hög grad bidrar till detta.
Mikael Odenberg (M):
Jag är som statsråd naturligtvis angelägen om att hålla ett tydligt respektavstånd till det som är myndighetsutövning. De beslut som fattas i enskilda fall är myndighetsbeslut. Jag utgår dock från att varje svensk statlig myndighet utnyttjar det utrymme som står till förfogande.
Jag pekar här på att det finns en viss osäkerhet om var gränserna för Försvarsmaktens handlingsfrihet går, det vill säga om hur restriktiv stödförordningen egentligen är. Alla låser sig nu vid utredarens formulering i det underliggande betänkandet, som Sven Bergström citerade, men det är bara en del av förarbetena.
Jag utgår från att Försvarsmakten kommer att hantera detta på ett sätt som är så klokt som möjligt och att man tar fasta på de möjligheter som finns att fortsätta ett konstruktivt samarbete med idrottsrörelsen.
Mikael Odenberg (M):
Låt mig först säga att det är en ganska omfattande försvarsmaktsverksamhet som redan i dag pågår i Arvidsjaur. Vi har I 19:s jägarbataljon som utbildar 250 värnpliktiga per år. Vi har ett internationellt jägarförband med 60 värnpliktiga. Vi har vinterutbildning för andra försvarsmaktsförband. Vi har utländska elever på plats.
Jag har tagit flera beslut under hösten till regeringen som har handlat om att släppa in förband från andra länder att öva i Vidsel. Det här är en verksamhet stadd i utveckling. Politiskt sett är den militära delen av övnings- och testverksamheten färdigbehandlad. Det som återstår är den civila del som nu bereds inom Näringsdepartementet.
När det gäller den militära delen finns det en projektgrupp sammansatt av företrädare för Försvarsmakten och FMV som har regeringens uppdrag att i projektform utveckla verksamheten. Uppdraget är givet mot bakgrund av att regeringen delar interpellanternas uppfattning att det här är en viktig verksamhet i Norrland.
Projektet är tänkt att vara klart 2008. Jag skulle inte våga lova Siv Holma några klargörande besked i vårpropositionen 2007. När projektet enligt tidsplanen är klart till sommaren 2008 får ställning tas till hur den internationella test- och övningsverksamheten ska permanentas.
Jag har inte haft anledning så här långt att fundera på några interdepartementala arbetsgrupper, men det är klart att vi ska se till att hålla kontakt mellan Försvarsdepartementet och Näringsdepartementet när Näringsdepartementet nu bereder frågorna vidare. Det är också uppenbart att det finns en koppling mellan den civila och den militära delen. Det gäller att få de här två delarna att gå i takt med varandra.
Det är ingen hemlighet att Försvarsmakten har haft en del remissynpunkter på betänkandet om den civila verksamheten eftersom det var utformat på ett sådant sätt att det i realiteten skulle bli ett civilt statligt vinstdrivande bolag som styrde och ställde med militär övningsverksamhet. Det var man inte så pigg på från Försvarsmaktens sida. Jag lägger mig inte i dessa myndighetssynpunkter utan jag bara konstaterar att det fanns sådana invändningar.
Alla sådana här oklarheter behöver förstås klaras ut, och då finns det också ett behov av samråd mellan Försvars- och Näringsdepartementen. Men detta ligger i den beredningsprocess som Näringsdepartementet har ansvaret för.
Mikael Odenberg (M):
Låt mig börja med att önska interpellanterna en god jul och ett gott nytt år. Det är ingen tvekan om att det finns ett stort utländskt intresse för att komma till Sverige och öva under de speciella förhållanden som vi kan erbjuda i de nordligaste delarna av vårt land. Det är en svensk konkurrensfördel, som det vore väldigt oklokt av oss att inte försöka utnyttja.
Det här ger dessutom möjlighet till samövning mellan Försvarsmakten och utländska förband, något som Vänsterpartiet kanske i andra sammanhang inte brukar stå främst på barrikaderna för att välkomna. Men det är bra om Siv Holma nu gör det. På det sättet kan vi utveckla vår förmåga till internationell krishantering och fredsfrämjande insatser.
Det är inte så att den omständighet att projektet löper till 2008 innebär att ingenting händer förrän sommaren 2008. Som jag indikerade tidigare pågår det ändå en hyggligt omfattande verksamhet. Projektgruppen som har formats med representanter för Försvarsmakten, Försvarets materielverk och Totalförsvarets forskningsinstitut är på hög nivå - överdirektörsnivå - i de här myndigheterna.
Arbetsgruppen leds av generallöjtnant Mats Nilsson, Försvarsmaktens produktionschef. Gruppens arbete handlar om att försöka klara ut de långsiktiga förutsättningarna för verksamheten. Det behövs några förändringar i lagar och andra författningar. Man skulle behöva utarbeta en produktkatalog över vad det är vi har att erbjuda dem som vill komma till Sverige. Man har också tankar på att genomföra några pilotfall.
Det finns en viktig aspekt här som inte bör glömmas bort, och det är att den här verksamheten ska vara självfinansierad. Försvarsmakten kommer inte att kunna subventionera en internationell övnings- och testverksamhet i Norrbotten. Den måste kunna stå på egna ben. Det motiverar att det är viktigt att jobba igenom de här frågorna.
Jag är alldeles övertygad om att de högt värderade ledamöterna från Norrbottens valkrets kommer att fortsätta att följa den här frågan nära. Den omständigheten att Siv Holma i dag har interpellerat försvarsministern kommer säkert inte att hindra henne från att också interpellera näringsministern i samma fråga. God jul!