Roland Utbult (KD):
Jag ställer mig bakom alla Kristdemokraternas reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation nr 7. Den svenska kulturskolan är unik i sitt slag. Det har den varit under många år, och den har fostrat ett stort antal alldeles fantastiska musiker.
En av dem, Karl Martin Sandberg, alias Max Martin, började i tioårsåldern spela valthorn och trumpet på den kommunala musikskolan efter att ha sett skolorkestern uppträda. Han tyckte att blåsinstrumenten blänkte så fint. I dag är Max Martin en av världens mest kända och etablerade musiker och låtskrivare.
Någonstans har de stora svenska musikerna börjat. De allra flesta har börjat i den kommunala musikskolan, som det hette tidigare. Många har gått igenom den och utvecklats från en trevande start till att bli duktiga instrumentalister. De har också glatt många föräldrar och andra som varit med på olika uppspelningar och konserter.
För kommunerna är det en stolthet att ha en riktigt bra och fungerande kulturskola. Det är ju också en kommunal angelägenhet. Det är där som regeringens förslag att införa statliga mål riskerar att långsiktigt öka den statliga styrningen av kulturskolornas verksamhet.
Regeringen menar bland annat att ett nationellt mål understryker kulturskolans förankring i såväl kulturpolitiken som utbildningspolitiken. Ett statligt mål är per definition styrande. Armlängds avstånd ska gälla mellan politik och verksamhet, men här flyttas mycket av makten från kommunerna över till Stockholm.
Det innebär vissa risker, även om staten inte ska frånsäga sig sitt ansvar. Man kan lätt se att de 100 miljoner kronor som årligen går till kulturskolorna hänger intimt ihop med att regeringen verkligen vill öka sin styrning.
Regeringens uppfattning är nämligen att det är rimligt att staten, som sedan 2016 lämnat bidrag på 100 miljoner varje år till kulturskolorna, har rätten att ange mål för vad man vill uppnå med sin bidragsgivning till kulturskolan.
Vem som helst blir glad för en påse pengar på 100 miljoner, men nu ska de fördelas på 290 kommuner eller på dem som söker bidrag hos Statens kulturråd. Kristdemokraterna har ett förslag om en fritidspeng - jag har nämnt det tidigare.
Många familjer har inte pengar och har därmed inte råd att skicka sina barn till kulturskolan. Den genomsnittliga terminsavgiften är 650 kronor. Det kan för vissa låta som en struntsumma, men för andra är det en mycket hög summa. De har helt enkelt inte råd.
Det kan vara så att föräldrar öppnar kuvertet men när de läser vad brevet handlar om inte visar det för barnen. De har en så pass svag ekonomisk situation. Kristdemokraterna införde tillsammans med Alliansen fritidspengen.
Förslaget innebar att familjer som levt med försörjningsstöd under sex månader den senaste tolvmånadersperioden kan söka stöd. Barnet får gå i årskurserna 4-9. Ansökan sker inom socialtjänsten, men det är inget som är utpekande.
Man kan få 3 000 kronor till terminsavgiften, som kan vara 650 kronor. Pengarna kan användas till medlemsavgift i idrottsföreningen eller till relevant utrustning i olika sammanhang. De som inte tycker om förslaget från regeringssidan, från vänstersidan, talar om den generella välfärden.
Om jag skulle ha ett replikskifte med någon från regeringssidan skulle jag få höra om den generella välfärden, att alla ska med, att alla ska få del av välfärden. Det är jättebra - eller hur?
Dessa personer som lever under svaga ekonomiska förhållanden kommer inte till kulturskolorna på det sätt vi skulle önska. Därför är fritidspengen på 3 000 kronor träffsäker.
Vi kristdemokrater kommer att arbeta för att fritidspengen införs vid en eventuell ny borgerlig regering från september. Herr talman! Vi kristdemokrater stöder idén om ett nationellt kulturskolecentrum med uppdrag att sprida forskning och stötta kommunerna i deras utbildnings- och utvecklingsbehov. Men vi är inte säkra på att Statens kulturråd är den optimala placeringen.
Kulturskolerådet är en politiskt obunden samverkansorganisation på kommunal nivå. Det kan vara ett alternativ, och vi kristdemokrater vill att man tittar på den frågan. Det är positivt att regeringen lyfter fram samverkan mellan kulturskolan och andra aktörer, men vi tycker att regeringen kunde vara tydligare.
Det finns exempel från trossamfund, folkbildning och privata företag som kan vara med. Herr talman! Det görs fantastiska insatser runt om i landets kulturskolor av hängivna lärare men också av föräldrar som stöttar och uppmuntrar sina barn att fortsätta spela, dansa eller syssla med teater.
I de bästa kommunerna har man förstått värdet av att elever ska kunna få undervisning på till exempel ett instrument när det bäst passar dem. Det är inte rimligt som det stod i kulturskoleutredningen att en kommunal kulturskola ska bedrivas på barns och ungas fria tid.
Barn som har flera mil till skolan ska först åka hem och sedan ta sig tillbaka till skolan igen. Jag skulle kunna nämna exempel. Om man bor två och en halv mil från skolan åker man inte först hem för att sedan åka tillbaka för att spela på ett instrument. Det fungerar inte så. Men med kulturskoleutredningen i ryggen har en del kommuner bestämt att det ska vara så - man ska spela på fritiden.
Men i de bästa kommunerna - och det finns ett stort antal sådana - kan man gå ifrån 20 eller 30 minuter, som Per Lodenius var inne på, för att spela eller syssla med någonting inom det estetiska området. Det finns en oro i Kulturskolesverige över vad som hittas på från regeringshåll, och den oron ska tas på allvar.
Det är bra med kompetenshöjning bland lärarna så att de, om behovet finns, kan få en ännu större insikt i hur man arbetar med olika barn och ungdomar. De elever med funktionsnedsättning som kommer till kulturskolan behöver speciell kompetens från lärarens sida för att förstå och uppmuntra på rätt sätt.
Kompetenshöjning är bra. Jag vill gärna avsluta med Västerviks kulturskolas vision. Jag är själv inte från det området, men när jag såg den tyckte jag att den var så bra.
Jag tyckte att visionen var fin: "'Vi ska vara ett fönster i tiden' - En plats där Västerviks kommuns unga kan upptäcka sin egen och andras talang och utveckla den på bästa sätt. Detta sker i en rik växelverkan mellan upplevelse, eget skapande, möten med andra i olika estetiska uttrycksformer!"
Det är vackert, och det är kommunalt!