KBLab/rixvox huggingface dataset:
Sven-Erik Bucht (S):
Johan Hultberg har frågat mig om anledningen till att regeringens planerade proposition om vildsvin och viltskador ännu inte överlämnats till riksdagen och när jag avser att överlämna propositionen. Dessutom har Johan Hultberg frågat vilka förslag till åtgärder jag tänker föreslå för att minska skadorna som vildsvinen orsakar.
Johan Hultberg har slutligen frågat om jag står fast vid uppfattningen att jägare inte ska ges möjlighet att sälja vildsvinskött, i begränsad omfattning, direkt till konsument. Jaktlagsutredningen lämnade ett delbetänkande Vildsvin och vilts kador - om utfodring, kameraövervakning och arrendatorers jakträtt .
Betänkandet har remitterats och synpunkterna från remissinstanserna har gjort att ytterligare överväganden krävts. Vissa frågor har behövt analyseras djupare. Därför har ytterligare underlag tagits fram av Regeringskansliet som har remitterats under hösten och våren. Vi räknar nu med att kunna lämna en proposition före sommaren.
Därmed räknar jag med att vi kommer att ha regler för utfodring som ett verktyg för att minska de skador som vildsvin orsakar. Regeringen aviserade arbetet med en nationell livsmedelsstrategi i budgetpropositionen för 2015. Utgångspunkten i arbetet med livsmedelsstrategin är att det finns en stor potential i den svenska livsmedelproduktionen och efterföljande led.
Här ser regeringen att viltkött har förutsättningar att möta en ökad efterfrågan. Viltkött är en naturlig råvara som även är en uppskattad råvara för privatpersoner och krögare. Vildsvinskött skiljer sig dock från annat viltkött genom att vildsvin kan bära på trikiner och genom att de är svåra att slakta på ett hygieniskt sätt.
Vildsvinsjakt förekommer även under varma årstider, vilket ställer krav på kylförvaring av kropparna i väntan på svar på trikinproverna. Dessutom har en hög förekomst av parasiten Toxoplasma gondi nyligen upptäckts hos vildsvin av forskare på SLU. Förslag till förenklad försäljning av vildsvinskött har lagts fram.
De praktiska och ekonomiska konsekvenserna av ett sådant försäljningssystem visade sig dock vara sådana att förslaget inte fick stöd för att tas vidare - inte ens av jägarna själva. Förenklad försäljning bedömdes inte heller bidra till att minska antalet vildsvin. För att det ska finnas en efterfrågan på vildsvinskött måste hanteringen vara sådan att konsumenternas förtroende för köttet inte skadas.
Bedömningen är tills vidare att vilthanteringsanläggningarna har bäst kapacitet att avsätta säkert vildsvinskött på marknaden.
Sven-Erik Bucht (S):
Jag håller med Johan Hultberg om att det är ett stort problem, inte minst för jordbruket, att vi har en vildsvinsstam som på vissa ställen går väldigt hårt åt odlingarna. Därför behövs det tydliga regler för utfodring för att minska de här skadorna, och de kommer att framgå i den proposition som vi lägger fram på riksdagens bord.
Sedan har vi generösa jaktregler, för under större delen av året får man ju jaga vildsvin. Det underlättar på många olika sätt att man kan ha belysning vid åteljakt, och efter ansökan hos länsstyrelsen kan man få använda elektronisk bildförstärkare. Det finns också ett flertal godkända fångstredskap för årsungar.
Man kan också bedriva skyddsjakt hela året om, om vildsvinen förorsakar skador på grödor och odlingar. Under jaktåret 2014-2015 sköts det 90 000 vildsvin, vilket är plus 7 procent jämfört med föregående år, så det har faktiskt skjutits betydligt fler. Vi har i dag en population på ungefär 200 000.
Som du var inne på kommer livsmedelsstrategin att beröra viltköttet, inte bara vildsvin utan också en uppskattad råvara från många andra djurslag. Den hamnar oftast i jägarnas frysboxar och kommer inte ut till konsumenterna.
Det här är givetvis en informationssak, för det är viktigt att kunna hantera detta livsmedel på ett korrekt och säkert sätt. Vi har vilthanteringsanläggningar. Det är företag som har investerat i anläggningar för att kunna ta hand om detta.
Jag ser att det finns goda möjligheter för dessa företag att kommersialisera även vildsvinsköttet, och vi ska inte dra undan mattan för deras möjligheter.
Sven-Erik Bucht (S):
I livsmedelsstrategin kommer det att tas upp en hel del om livsmedelssäkerhet. Mat är hälsa, och det är mycket viktigt att vi har säkra livsmedel. Vi ser ju vad som händer tid till annan när det fuskas med sådant. Livsmedelssäkerheten kommer vi alltså inte att tumma på. Att livsmedelsstrategin är försenad med någon månad är beklagligt.
Hade alliansregeringen lyssnat på de kommittémotioner som väcktes i riksdagen för tre år sedan hade den varit på plats för länge sedan. Men man avfärdade dem, så lite ansvar får man nog ta själv. Jag har jagat och jagar vildsvin.
De är svårjagade, och svårare än annat vilt att slakta och ta hand om. De jagas oftast under en varm period, och i avvaktan på trikinprover måste köttet ligga i kylrum. Vildsvin är alltså inte lika lätthanterligt som mycket annat vilt, och därför är det viktigt att vi har ordning och reda och vilthanteringsanläggningar.
Det är som sagt företag som har investerat för att kunna ta hand om detta. Vi ska inte dra undan mattan för dem. Hultberg frågade hur många som har drabbats av trikiner. År 2012 var det fem stycken som testades positivt. Det är inte många, men det kan få förödande konsekvenser. Häromåret sköts ett vildsvin i Småland som bar på 2 000 larver per gram kött.
Man bedömer att 50 trikinlarver räcker för att infektera en människa. Hade detta hamnat i en vildsvinskorv kunde det ha fått förödande konsekvenser. Detta är inget att leka och slarva med, utan vi måste säkerställa att det kött som kommer till konsumenterna är säkert. Det kan annars ställa även annat viltkött i dålig dager.
Sven-Erik Bucht (S):
Jag är glad att Alliansen inser att Sverige behöver en livsmedelsstrategi. Jag hoppas att vi kan anta denna strategi gemensamt i riksdagen med ett tungt klubbslag från talmannen och utan partipolitisk prestige. Vi har kanske olika handlingsplaner för att nå en sådan strategi beroende på vilken regering som just då sitter vid makten.
I strategin kommer mat, hälsa och livsmedelssäkerhet att väga tungt. Jag ser fram emot att lägga en proposition på riksdagens bord och få ordning på utfodringen, som inte har varit bra, och också få ordning på hanteringen av vildsvinsköttet. Det måste hanteras på vilthanteringsanläggningar, som har kunskapen att göra det på korrekt sätt. Tack för en bra debatt!
Sven-Erik Bucht (S):
Jens Holm har frågat mig om jag är beredd att verka för att ställa krav på att den mat som exporteras till Sverige ska leva upp till svenska lagar, i synnerhet de som rör miljö och djurskydd.
Den svenska animalieproduktionen kännetecknas i internationell jämförelse av en hög djurskyddsnivå och en mycket god djurhälsa, vilket ger högkvalitativa livsmedel som konsumenterna kan känna förtroende för. En prioriterad uppgift för regeringen är att skapa förutsättningar för en växande livsmedelsproduktion, särskilt vad gäller primärproduktionen.
Här vill jag gärna peka på vårt arbete med att ge stöd till kommuner och landsting när det gäller att ställa relevanta krav vid offentlig upphandling. Även näringen har tagit viktiga initiativ, till exempel vad gäller frivillig ursprungsmärkning.
Jag måste dock vara tydlig med att Sverige inte har möjlighet att ensidigt stoppa införsel av livsmedel som uppfyller de krav som gäller inom EU med hänvisning till att de generellt sett inte lever upp till svenska lagar. Då skulle vi bryta mot den princip som gäller inom unionen.
Vi kan inte heller ställa sådana krav på tredjeland vid import med mindre än att dessa överenskommits i ett bilateralt avtal eller en internationell överenskommelse.
Jens Holm nämner artikel 36 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, och här vill jag förtydliga att den artikeln inte kan åberopas om åtgärdens verkliga syfte är att skydda den inhemska marknaden, även om motivet till detta är att värna den höga svenska skyddsnivån för djur och miljö.
Att det skulle gynna svensk livsmedelsproduktion är inte ett legitimt skäl för att införa handelshindrande åtgärder. Djurskyddet för djur inom animalieproduktionen måste öka, såväl inom EU som globalt. Detta är viktigt för att värna om djuren men också för att utjämna konkurrensen på marknaden så att inte producenter i länder med god djurvälfärd missgynnas.
Särskilt viktigt är det att se till att de gemensamma regelverken efterlevs - fusk får inte löna sig! Regeringen tar den här frågan på största allvar och verkar kontinuerligt för ett ökat skydd för animalieproducerande djur inom EU.
Sverige är även pådrivande i det EU-gemensamma arbetet med att stärka djurskyddet på ett internationellt plan, såväl inom multilaterala forum som till exempel OIE som vid förhandlingar av handelsavtal. Sverige är en stark förespråkare av en öppen och transparent handel.
Regeringens fokus bör därför i stället även fortsättningsvis vara att arbeta för bättre djurskydd, såväl inom EU som internationellt, samtidigt som man verkar för ökad svensk konkurrenskraft i den riktning som regeringens livsmedelsstrategi kommer att peka ut.
Sven-Erik Bucht (S):
Detta regleras i artikel 36 i fördraget om Europeiska unionen. Det finns skäl som anger att människors och djurs hälsa måste skyddas, men det är viktigt att de åtgärder man vidtar är välgrundade.
Man kan inte åberopa att produkter ska hindras från att komma hit på grund av att vi ska värna svenskt djurskydd eller svensk hälsa. Det finns andra sätt att påverka detta - inom EU och beträffande hur man hanterar den här typen av frågor men också på det internationella planet.
Arbetarskydd kan till exempel påverkas via ILO, där vi i Sverige är väldigt aktiva. Men det finns också organisationer som vi kan nyttja för att påverka att djurhälsan förbättras i andra länder.
När det sedan gäller efterlevnaden på EU-nivå i fråga om djurhälsa och livsmedelssäkerhet har Sverige under mycket lång tid varit en stark påtryckare, och det kommer vi att fortsätta att vara, inte minst inom antibiotikaområdet. Svensk livsmedelsproduktion säger Jens Holm är ansträngd.
Ja, jag håller med i fråga om många delar, inte minst när det gäller mjölken. Det har påverkats av den globala obalans som finns mellan produktion och efterfrågan. Men det har också, som Jens Holm skriver i interpellationen, påverkats av att förra finansministern gick ut med signalen att han inte tror på svenskt produktionsjordbruk. Det var oerhört negativa signaler som man skickade ut från den regeringen.
Det får givetvis konsekvenser. Att man dessutom vidtog en massa åtgärder som försämrar svenska jordbrukares konkurrenssituation gör inte saken bättre. Men om vi ser på den utveckling som är i dag kan vi se att efterfrågan är mycket konsumentdriven.
Vi måste ha ett stort öra för vad konsumenterna tycker i de här sammanhangen och kroka arm med konsumentsidan. Vi ser bland annat att ekologiska livsmedel under 2014 ökade med hela 38 procent, och det finns indikationer på att efterfrågan på den typen av produkter kommer att öka med närmare 50 procent i år - vi får se när vi får de exakta siffrorna.
Det finns oerhört mycket svenska mervärden inom svensk livsmedelsproduktion. De mervärdena ska vi vara rädda om, men vi måste också använda dem betydligt tydligare till konsumenter i vårt land men också till konsumenter utanför våra gränser i EU och utanför EU.
Det finns i dag en mycket stark trend hos konsumenter globalt att sammankoppla mat och hälsa. Det är en stor möjlighet för svenskt produktionsjordbruk, som jag tror på, till skillnad från förra finansministern.
Sven-Erik Bucht (S):
Vi ska i Sverige ta hand om våra djur på ett bra sätt, och jag vill hävda att vi i Sverige är världsmästare på djurvälfärd. Vi ska också ha hög livsmedelssäkerhet, och vi ska inte nöja oss med det utan vara en stark påtryckare i EU-sammanhang och i internationella sammanhang kring detta.
Det har Sverige varit under lång tid, och vi ska inte vara försiktiga med det. Det är frågor som ständigt och jämt ska lyftas upp. Vi vet att det inom EU finns länder som inte efterlever de lagar som EU har stipulerat. Jag kan bland annat nämna svanskupering på gris.
Det är något som vi ständigt och jämt påminner om - så kan man inte ha det, utan man måste vidta åtgärder mot de länder som inte följer detta. Jag har tagit initiativ tillsammans med mina kollegor i Tyskland, Holland och Danmark, där vi har gjort en gemensam resolution till EU som har lyfts upp på ministerrådet kring just grisproduktion och grisvälfärd. Det är en jätteviktig del att vi ständigt och jämt är påtryckare.
Det kan ibland upplevas obekvämt att ta upp de här frågorna, ska jag berätta för Jens Holm, men jag tar dem. Jag lovar att jag inte tänker ge mig. För ett antal månader sedan lyfte jag på jordbruksministerrådet upp antibiotikaanvändningen och att den måste komma upp till diskussion i TTIP-avtalet.
Jag hade faktiskt inte förväntat mig så stort stöd som jag fick från så många länder vid det tillfället. Vi vet ju att det har varit en känslig fråga för många länder. Jag blev väldigt glad. Det blev ett stort stöd för att den positionen ska in, och kommissionären tog till och med till sig den frågan.
Den frågan är nu också inlyft i de förhandlingar som pågår med USA, och USA har också sagt att man principiellt är med på att föra den diskussionen vidare. Jag tycker att det ändå visar att det finns en möjlighet. När det sedan gäller tredjeland är den internationella rätten sådan att man inte kan gå in på själva produktionsmetoderna.
Men det viktiga är att vi inom unionen och i Sverige har säkra livsmedel - det ska vi ha. Sedan får man vara lite försiktig när man talar om tredjeland. Det är ofta fattiga länder. Men jag tror inte att de fattiga länderna blir rikare om vi blockerar dem.
I stället ska vi vara med och hjälpa till med inte minst tekniskt stöd och andra åtgärder, för att de länderna ska kunna få ett stärkt djurskydd och också kunna stärka arbetsrätten, vilket är oerhört viktigt. Men jag tror inte på det där att vi ska bygga murar, utan jag tror i stället att vi ska vara med och påverka på ett kraftfullt sätt.
Sverige gör skillnad både inom EU och globalt. Jag är övertygad om att antibiotikan är en jättestor global utmaning. Det inser fler och fler, men visst ska vi också fortsätta trycka på.
Sven-Erik Bucht (S):
Jo, vi ställer krav på EU. Jag kommer till vad vi vill göra för att öka också den svenska produktionen. När det gäller det ekologiska håller jag med Jens Holm. Det importeras alldeles för mycket till det här landet. Det kunde vara så om man hade en regering som sa att den inte tror på svenskt jordbruk och drog ned på pengarna i landsbygdsprogrammet till ekologiskt jordbruk.
Men den här regeringen har med kommissionen förhandlat fram en betydligt högre nivå i landsbygdsprogrammet för att stimulera ekologisk produktion. Det är 200 miljoner mer. Men, Jens Holm, det är inte säkert att det räcker. Vi ser en sådan stark trend hos konsumenterna i dag, och vi har möjlighet vid ett antal tillfällen under den här programperioden att vrida om till ytterligare insatser för att stimulera det här.
Vi är långt ifrån självförsörjande när det gäller ekologiska produkter, och det är inte bra. Vi ska hög djurvälfärd, och vi ska ha ett bra jordbruk. Vi ska inte ställa det ekologiska mot det konventionella. Det svenska så kallade konventionella jordbruket är ett i hög grad miljöanpassat jordbruk jämfört med många andra länder. Det är viktigt att vi ser även det. Hur ska vi öka vår produktion?
Det är för att öka den som vi har tagit initiativet till en nationell livsmedelsstrategi. Statsministern skrev in i sin första regeringsförklaring att vi ska ha en sådan. Det är min uppgift att genomföra det. Vi har en djup och bred dialog med intresseorganisationer och med branscherna, och jag hoppas att vi här i riksdagen under våren ska kunna göra ett gemensamt klubbslag för att öka svensk livsmedelsproduktion. Det är nödvändigt.
Sven-Erik Bucht (S):
Daniel Bäckström har frågat mig om jag anser, utan att gå in på det enskilda ärende som är under prövning, att det är rimligt att på det här sättet inskränka äganderätten och möjligheterna till ett rationellt jordbruk. Om inte undrar Daniel Bäckström om jag avser att vidta några åtgärder. Enligt 2 kap.
3 § miljöbalken ska alla som bedriver eller avser att bedriva en verksamhet eller vidta en åtgärd utföra de skyddsåtgärder, iaktta de begränsningar och vidta de försiktighetsåtgärder som behövs för att förebygga, hindra och motverka olägenheter för människors hälsa och miljön. Skyldigheten gäller för alla och gäller enligt 2 kap.
7 § i den utsträckning som det inte kan anses vara orimligt att uppfylla dem. Tillståndspliktiga verksamheter är bland annat större djuranläggningar med nötkreatur, svin och fjäderfän. I samband med tillståndsprövning ska det göras en bedömning av vad den enskilde behöver göra för att verksamheten ska få bedrivas.
Vid tillståndsprövning av djurhållning kan det röra sig om villkor om lagring och spridning av gödsel om det behövs med hänsyn till människors hälsa eller miljön. Om det behövs och i så fall vilka villkor som bör ställas är någonting som måste avgöras i det enskilda fallet och utifrån de lokala förhållandena. För jordbrukaren finns möjlighet att överklaga tillståndsbeslutet, dess utformning och enskilda villkor till mark- och miljödomstol.
Det är inte upp till mig som landsbygdsminister att uttala mig om ifall ett eller flera villkor i ett tillståndsbeslut är rimliga.
Sven-Erik Bucht (S):
Det är miljöbalken som utgör grunden för den svenska miljölagstiftningen. Den syftar till att främja en hållbar utveckling och tillförsäkra en hälsosam och god miljö för oss som lever nu men också i framtiden. Miljöbalken har olika bestämmelser som berör oss alla på olika sätt, både som företagare och privatpersoner.
Den sätter spelreglerna för vilken hänsyn vi måste ta när vi bedriver verksamhet och vilka åtgärder vi måste vidta när vi bedriver verksamhet som kan påverka både människors hälsa och miljön. Det gäller oberoende av om verksamheten är liten eller stor, och allt från jordbruk till gruvan i Kiruna och allt däremellan berörs av detta.
Mitt synsätt när det gäller lantbrukarna, särskilt i Sverige, är att vi är mycket medvetna om hur deras verksamhet påverkar miljön. Jag vet att de vidtar en lång rad åtgärder för att minska verksamheternas miljöpåverkan. Svensk livsmedelsproduktion ligger långt framme när det gäller miljöarbete.
I många stycken är vi i Sverige faktiskt världsledande när det gäller livsmedelsproduktion och miljötänk. Vi har många lantbrukare i dag som har höga ambitioner när det gäller att utveckla sin verksamhet och ta de miljöhänsyn som krävs samtidigt som de givetvis arbetar för att stärka lönsamheten i sitt företag.
Jag hoppas att lantbrukare får framföra sitt synsätt och sin argumentation på ett bra sätt i de domstolsförhandlingar som sker. Men det är inte något som jag som statsråd kan gå in på över huvud taget, och det tror jag att Daniel Bäckström har full förståelse för.
Sven-Erik Bucht (S):
Jag kan inte gå in på några åtgärder kopplade till ett enskilt fall - det är väldigt svårt. Med det Daniel Bäckström hela tiden presenterar utifrån det enskilda fallet är det mycket svårt och riskabelt för ett statsråd att kommentera. Allmänt sett tror jag på svenskt jordbruk. Vi har goda förutsättningar.
Jag vill också förenkla för det svenska jordbruket, fortsätta den förenklingsresa som Jordbruksverket har gjort på ett så förtjänstfullt sätt och minska administrationen för lantbruket utan att höja risken för vår miljö och hälsa. Vi har fantastiska förutsättningar i Sverige att öka vår produktion, inte minst inom primärproduktionen och jordbruket.
Att vi har en lagstiftning som är utformad med stärkta krav på hur man bedriver verksamheten och man kan uppfatta lagstiftningen som ett hinder kan stämma. Det kan också uppstå målkonflikter.
Det är viktigt att man kan belysa olika aspekter av en fråga när sådant här kommer upp till prövning och att man kan se det från olika synvinklar och få en opartisk bedömning. Jag tror ändå att vi har ett bra rättssystem för att kunna hantera olika målkonflikter, och det är viktigt att de här frågorna genomlyses.
Jag hoppas också verkligen att lantbrukare ska uppleva att de i domstolsförhandlingar ges tillfälle att framföra sina argument på ett bra sätt.
Sven-Erik Bucht (S):
Jag tror att Daniel Bäckström och jag är överens om att vi är ett mycket importberoende land. Men vi är inte ensamma om det. Det är en utveckling som vi delar med många andra länder. Det har att göra med att vi handlar mycket över nationsgränser, inte minst inom EU.
Det gör också att man kanske inte är så självförsörjande som man var en gång i tiden och som också vårt land var, utan man förlitar sig på att denna handel ska fungera. Sedan skiljer sig vårt beroende åt mellan olika områden. Vi importerar ungefär 50 procent av våra livsmedel. Det är alltså ungefär 50-50.
Men det finns också vissa livsmedel som vi har överskott på i Sverige, exempelvis spannmål. Men vårt grannland Finland har inte det. Vi har också en hög försörjningsgrad av matfågelkött. Det finns olika exempel på det. När man planerar för dessa olika hotbilder har man olika sannolikhetsscenarier för det.
Våra expertmyndigheter har inte lyft fram en total avspärrning som en aktuell hotbild. Jag utgår från att så är fallet. De gör nog en korrekt bedömning.
I ljuset av det försämrade omvärldsläget och den ökade osäkerheten angav regeringen i propositionen Försvarspolitisk inriktning - Sveriges försvar 2016 - 2020 att planering för det civila försvaret ska återupptas.
Uppdrag har nu getts till berörda myndigheter som ska se över och redovisa vilka åtgärder som behöver vidtas för att vi ska kunna värna civilbefolkningen. Den första redovisningen kommer att ske redan i juni 2016. Det kommer givetvis att komma flera olika rapporter om den här viktiga frågan. Vi ska inte glömma bort att det också finns ett egenansvar.
Vi har ett eget ansvar för att se till att ha vatten och mat för i alla fall minst 72 timmar. Det är inte orimligt att man har det egna ansvaret. Men det behövs mycket informationsinsatser om det. Frivilliga organisationer, som Civilförsvarsförbundet, har en viktig roll när det gäller att jobba med information om det här till enskilda individer.
Samhället kan inte lösa det här på egen hand. Det finns också ett egenansvar.
Sven-Erik Bucht (S):
Precis som jag sa i mitt förra inlägg har regeringen gett myndigheterna i uppdrag att belysa hela frågeställningen, bland annat ansvarsfrågan som du tar upp, Daniel Bäckström. Den kommer att belysas. Den första rapporten kommer vi att få redan nu i juni. Det kommer givetvis att komma en lång rad förslag för hur de här frågorna ska hanteras. Det är en mycket komplex fråga.
Den handlar om mycket annat än bara själva livsmedlet. Det handlar, som har nämnts, om transporter, it-system, elnät med mera. Det är också avgörande att man samverkar, samordnar och planerar det här. Beredskapen beror på ett stort antal samverkande faktorer om vi ska lyckas.
Jag ser därför med tillförsikt på det arbete som Livsmedelsverket inlett inom den samrådsgrupp man kallar för Skal, samarbete krisberedskap av livsmedelsförsörjning. Jordbruksverket, Livsmedelsverket, Försvarshögskolan, polisen och flera myndigheter, LRF och kommuner har nyligen inlett ett projekt om samhällssäkerhet och civilt försvar inom jordbrukssektorn och livsmedelskedjor.
Det blir ytterligare ett bidrag för att förbättra vår livsmedelsberedskap. Vi har en del arbete framför oss. På grund av det förändrade säkerhetsläget är det ett mycket viktigt område att jobba vidare med. Vi är nog bara i början.