KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mats Pertoft (MP):
Jag blir inte riktigt klok på Fredrik Malms svar. Jag tror att han helt enkelt står inför det faktum att han för några minuter sedan anklagade oppositionen för att satsa lättvindigt på kvalitet och inte hade läst på. Han hade inte insett att hans regering inte har satsat någonting i den här budgeten på ökad lärarledd tid i högskolan, som är lika med kvalitet, utan det har vi från oppositionen gjort. Våra budgetar är finansierade.
Du kan gärna ta en koll i budgetdebatten om du vill misstänkliggöra det. Ni satsar inte på kvalitet och mer lärarledd undervisning i högskolan. Det krävde Folkpartiet i många år när ni satt i opposition, men ni levererar inte. Det är problemet. Ni ställer högre krav, men ni finansierar det inte. Det är en massa ord hela tiden.
Även om ni kanske i vår lägger fram en proposition om kvalitetsindikatorer i resursfördelningssystemet måste ni ha pengar. De kommer Anders Borg inte att ge er. Vi visar att vi har pengar och faktiskt prioriterar studenterna och utbildning. Vi vet att även studenter behöver lärare och behöver lyssna på en människa som berättar för dem.
Det är precis den kritik som vi fick i går när det gällde utbildning av lärare för undervisning i matematik på gymnasiet. Vi behöver lärare som förklarar för studenterna hur det hela går till. Den tiden finns inte på högskolan i alliansens Sverige.
Mats Pertoft (MP):
Jag vill tacka ministern för svaret, som faktiskt är väldigt positivt. Jag får säga att jag är väldigt glad. Det är andra gången som jag interpellerar, nu till den andre ministern. Först var det Lars Leijonborg som kort före sommaren fick svara på en liknande fråga.
Det ledde fram till att Högskoleverket bland annat fick i uppdrag att titta på de här bitarna. Det är ett bra svar. Det är positivt, och jag är glatt överraskad.
Samtidigt är det lite märkligt att man nu måste gå in och ändra i lagar och regler för en gymnasieutbildning som har funnits i Sverige ganska länge. Jag är osäker, men jag tror att IB-programmet har funnits i minst tio år i svensk gymnasieskola. Det finns på många orter, och det är väldigt omtyckt.
Det är verkligen ett högkvalitativt program. Och plötsligt hotas eleverna där av att inte få räknas in bland svenska gymnasieelever när man söker till högskolan.
Jag undrar hur departementen arbetar i dag när sådana saker kan hända, eller om det är någon medveten strategi att man ska likrikta den svenska skolan så att avigheter eller olikheter inte kommer att kunna finnas i framtiden. Men nu är det ändrat, och nu verkar det vara positivt.
Jag har en principiell fråga: Hur kunde en sådan här sak uppstå? Det måste ju räknas som en malör. Någonting måste ha gått snett när svensk utbildning plötsligt inte längre räknas som svensk utbildning. Jag vill också ställa en annan fråga.
Det är väldigt viktigt för de här skolorna att allting finns på plats så snabbt som möjligt, så att man kan ge besked till de elever som nu söker till IB-programmet för nästa läsår. Hur snabbt kommer regelverket på plats?
Nu har vi ministerns ord, och det var intressant att i tidningen i går kunna läsa - vilken tillfällighet inför den här interpellationsdebatten - att det här skulle ske. Hur snabbt kommer vi verkligen att se regelförändringarna på plats så att skolan vet vad som gäller? Utbildning är en långsiktig fråga. Utbildning är ingenting som man ändrar lättvindigt. Det är det som har ställt till det.
Jag vet inte hur många elever som har valt bort IB-programmet i Sverige för att de inte har vetat hur tillträdet till högskoleutbildning kommer att regleras. Det måste undvikas, så att de elever som nu väljer vet vad som gäller. Och då är det bråttom. När finns det nya regelverket på plats?
Det vore också intressant att veta: Hur har en sådan malör kunnat inträffa?
Mats Pertoft (MP):
Jag är väldigt glad över att vi får tydligt besked om att detta kommer att gälla från den 1 januari 2010. Ministern menar att även Miljöpartiet borde ha kommit på detta. Nu är det ju inte vi som sitter i regeringsställning. Vi gjorde det inte heller under förra mandatperioden. Det är regeringen som lägger förslagen.
Det som generellt oroar mig i denna fråga - nu är det utrett, det är vi helt överens om - är att ju mer man från politisk sida går in och detaljreglerar med meritpoäng och andra saker, desto större blir risken för att man också får sidoeffekter.
Den här regleringen fick ju helt tydligt negativa sidoeffekter för IB-eleverna. Vi kan vara glada över att IB-gymnasierna är så aktiva att de uppmärksammade detta snabbt och satte i gång en rörelse, att det finns en Facebookgrupp om detta, och att de fick oss politiker att agera. Jag undrar om något skulle ha hänt av sig självt.
Det verkade inte så när jag diskuterade frågan med Lars Leijonborg i somras, men nu är det tydligt att något har hänt. Som särskilt positivt vill jag lyfta fram att ministern är positiv trots att utredningens svar inte var lika positivt. Det var det som fick mig att lägga fram interpellationen.
Jag fick påstötningar från flera skolor om att det som föreslogs från verket inte innebar någon förändring. Jag vill därför ge ministern en speciell eloge för att han har förstått situationen och rättat till det här.
Det hade varit en mycket märklig situation om svenska gymnasieelever inte hade räknats som svenska gymnasieelever - inte för att jag vill vara nationalistisk, men det är ju dem som är våra skattebetalare och medborgare som vi bygger skolan för. Jag vill tacka för att ministern faktiskt lät förnuftet och klokskapen regera i stället för att lyssna på verket.
Jag hoppas att man tänker sig för från regeringens sida när man detaljreglerar på det här sättet nästa gång, så att man undviker sådana här fadäser. Även om vi i oppositionen naturligtvis kan hjälpa till att rätta till dem är det ju inte alltid man lyssnar på oss. Men tack ska du ha!
Mats Pertoft (MP):
Jag vill tacka utbildningsministern för svaret. Anledningen till att jag har ställt denna interpellation är att länsrätten i en dom har efterlyst en sådan reglering, och Skolinspektionen har efterlyst sådana regleringar tidigare eftersom man har märkt att det finns ett icke-reglerat öppet fält.
Jag tycker att detta svar är i princip tillfredsställande, men frågan är om dessa skriftliga omdömen även ska vara betygsliknande. Vi vet att just termen betygsliknande är det som skiljer våra åsikter åt. Jag och Miljöpartiet har ingenting emot skriftliga omdömen.
Tvärtemot förordar vi dem starkt. Forskningen är på vår sida och tycker att de fungerar bra för att motivera elevers och barns utveckling. Vi menar också att det ska vara möjligt att på olika sätt följa upp kunskaper och färdigheter i dessa skriftliga omdömen.
Det är denna allvarliga fråga som denna interpellation handlar om, det vill säga betygsliknande eller ej.
Ska barn som vi vet inte kan skilja på ett omdöme om deras kunskap eller deras personlighet få ett omdöme där det står "riskerar att inte nå målen" eller "når målen", det vill säga där de kan anta att detta gäller hela deras personlighet i stället för deras kunskaper och färdigheter?
Det är när man har tillåtit att dessa skriftliga omdömen får en betygsliknande utformning som regeringen, menar jag, har begått ett allvarligt misstag. Det är vad många föräldrar i Sverige reagerar emot, det vill säga att lärare kan göra så.
Jag kan även luta mig mot Lärarförbundet, som kritiserar denna schablonmässiga värdering av barnens kunskapsnivå.
En mer grundläggande värdering i fråga om omdöme, där man mer djuplodande utvecklar vad en elev är duktig i, har sina svagheter i eller inte klarar av, är något helt annat. Det är jag positiv till, och det tror jag också föräldrarna är positiva till.
Min fråga till utbildningsministern kvarstår: Ska dessa omdömen vara betygsliknande i ordets sanna bemärkelse?
Mats Pertoft (MP):
Jag vill uppmana utbildningsministern att lyssna lite mer noga på vad jag säger.
Det ger inte någon djupare förklaring till inom vilka områden detta sker, hur det är tänkt, vad man kunde göra och så vidare. Vi vill i princip ha de individuella utvecklingssamtalen, även på ämnes-, kunskaps- och färdighetsnivå, men de ska vara mer djuplodande. Här ser vi att vi har starkt stöd av den forskning som finns.
Lärarförbundet, som organiserar en hel del av personalen i förskolor, förskoleklasser och grundskolan, stöder också detta.
De har sin kritik inte mot att vi nämner kunskapsnivå men mot att vi nämner det på ett så minimalistiskt och förenklat sätt, att vi bara har en krysslek där man kryssar i att eleven når målen på ett självständigt sätt eller inte når målen. Det är det vi vänder oss emot.
Det är den förenklade bilden som riskerar just att inte kunna hanteras av både barn och föräldrar. De får inte den information de ska ha. Vi menar att man som förälder ska ha rätt att få information om barnet inte klarar av undervisningen, om det finns brister eller om man tidigt kan se att det finns behov av stöd. Det är positivt.
Det har föräldrarna rätt att få information om - det är vi helt överens om - men inte på detta förenklade sätt, för det ger ingen korrekt och djuplodande information. Det är just sättet att förmedla informationen på som måste ändras. Det är där begreppet "betygsliknande" måste förändras, för det är där som förenklingen och felet sker.
Där vill jag veta: Vad säger utbildningsministern kring detta? Ska vi ha ett schabloniserat, förenklat sätt, eller ska vi ha en mer djuplodande information till föräldrar och barn?
Mats Pertoft (MP):
Jag noterar att Jan Björklund låter som om vi var överens. Samtidigt säger han att förskollärarna säkert kommer att göra det här. Nu är det bara det att deras organisation, Lärarförbundet, har efterlyst en närmare reglering, Skolinspektionen har efterlyst en närmare reglering och länsrätten har efterlyst en närmare reglering.
Jag vet naturligtvis att Skolverket har definierat det så att "betygsliknande" innebär att man först då får nämna någonting om kunskapsnivån. Men då får man väl politiskt ta ett initiativ och se till att reglera detta så att även om man inte vill ha betygsliknande omdömen får man nämna kunskaps- och färdighetsnivån i de skriftliga omdömena.
Det är väl att se till att det sker som utbildningsministern borde göra. Vi ska inte glömma att det finns de som protesterar. Föräldrar har överklagat Haninge kommuns beslut att införa betygsliknande skriftliga omdömen i förskoleklasser. Det är inte någon politiker utan föräldrar som har gjort detta. Sedan ska man inte heller glömma: Om vi nu är så överens, varför kan inte utbildningsministern se till att reglera detta på ett vettigt sätt?
Det är just så som utbildningsministern beskrev det nyss, en lista med MVG och så vidare, som många kommuner har utformat sina betygsliknande skriftliga omdömen. Det är det som jag vänder mig emot. Precis detta som utbildningsministern har målat upp att det inte sker, det sker i verkligheten i Sveriges skolor i dag.
Det är det som måste regleras så att det slutar, så att vi inte får de schabloniserade skriftliga omdömena utan får reella verklighetsbeskrivningar av hur våra barn och ungdomar sköter sig i skolan.
Mats Pertoft (MP):
Tack, ministern, för svaret! Jag tolkar svaret som att vi är överens om Naturvårdsverkets uppdrag. Jag blir ändå lite förvånad att ministern väljer att inte riktigt svara på min fråga.
Det här handlar inte om vilken anläggning eller byggnation som helst. När jag har försökt hitta en hamnutbyggnad i samma storlek har jag inte funnit något liknande sedan Karlskrona anlades på 1600-talet. Så stor är Norvikshamnen och det som byggs där.
Det är också anmärkningsvärt att såväl Miljödomstolen som Kammarkollegiet och Fiskeriverket vid ett flertal tillfällen efterlyst Naturvårdsverkets yttrande i denna fråga men att Naturvårdsverket ändå svarar på frågan varför man inte lämnar ett yttrande att man inte har resurser. Vad är det för konstiga prioriteringar man gör?
Nu vet jag ju inte vad man har prioriterat mellan, men det här är ändå ganska allvarligt.
Jag efterfrågar inte någon sorts ministerstyre här, men jag måste ändå påpeka: Om det inte kommer in något vettigt yttrande från Naturvårdsverket i denna fråga innebär det alltså att Sveriges myndighet som ska granska det här ur miljöhänseende inte yttrar sig i en så stor fråga.
Det ser jag väldigt allvarligt på. Någonting måste ju hända. Någon måste ta ansvar för denna fråga. Jag kan passa på att påpeka att nu på torsdag den 10 december kommer Miljödomstolen att lämna sitt domslut. Med all sannolikhet kommer det att överklagas.
Det finns alltför många parter i denna fråga som inte kommer att vara nöjda med domslutet, vad det än må bli. Då vore det väldigt lämpligt om Naturvårdsverket till andra omgången kunde komma med ett yttrande. Det saknas helt enkelt en miljösyn på detta. Det är inte rätt att Kammarkollegiet, Fiskeriverket eller någon annan ska ta den roll som Naturvårdsverket har.
Jag efterlyser då: Vad kan ministern tänka sig att göra för att se till att detta går rätt till? Någonting har ju gått snett i denna fråga. Någonting har gått så snett att vi inte har ett yttrande i den största hamninvesteringen i mannaminne från den statliga myndighet som ska bevaka miljöfrågorna. Det är en miljöfråga som det handlar om i stora delar.
Min fråga till ministern är återigen: Vad göra?
Mats Pertoft (MP):
Det är väldigt trevligt att ministern är övertygad om att myndigheten kommer att fullgöra sitt uppdrag. Men så har ju inte skett. Myndigheten har inte fullgjort sitt uppdrag. Myndigheten har inte lämnat ett yttrande, trots flerfaldiga påpekanden. Vi kan naturligtvis inte diskutera vad en enskild handläggare anger för skäl, men den enskilde handläggaren anger resursbrist och ingenting annat.
Ska vi bara stå här och titta på?
Ska ministern, som har ett övergripande ansvar för miljöfrågor i Sverige, bara stå och titta på medan en miljödomstolsprocess rullar på, i en jätteinvestering som väldigt mycket kommer att påverka miljön i hela Östersjön, och inte göra någonting för att alla väntar på Godot eller alla väntar på att någonting ska hända men ingen gör någonting?
Det kan väl inte vara fallet. Det är ändå ministern som har detta ansvar. Jag bryr mig inte om vad skälet må vara - det kan vara resursbrist, och det kan vara konstigheter som jag inte har någon aning om. Men det är ändå ministern som har ett övergripande ansvar i denna fråga. Jag undrar: Vad tänker ministern göra för att det ska bli rätsida på det här, så att Miljödomstolen får de underlag man begär?
Domstolen kan inte tvinga Naturvårdsverket att ta fram ett yttrande. Ministern sade nyss att han var övertygad om att myndigheten kommer att fullgöra sin uppgift. Jag hoppas verkligen det. Men vad finns det för skäl för att man nu plötsligt skulle vakna och göra detta? Kan ministern utveckla det på något sätt?
Mats Pertoft (MP):
Nu tror jag inte att jag sade att jag förväntar mig att ministern skulle ingripa i en domstolsprocess, däremot att någon måste se till att Naturvårdsverket fullgör sin uppgift. Jag skulle aldrig kunna tänka mig att någon borde ingripa i en domstolsprocess - det hoppas jag att domstolen sköter helt själv. Däremot har domstolarna efterfrågat Naturvårdsverkets yttrande, och de har trots flertalet efterfrågningar inte efterkommit detta.
Vad det handlar om är helt enkelt att jag är orolig över att Naturvårdsverket i detta fall inte fullgör sin uppgift.
Kan jag tolka det välvilligt på det sättet? Det är min fråga till ministern.
Mats Pertoft (MP):
Lena Asplund tog upp många olika saker i sitt anförande. Jag väljer en att börja ställa frågor om, och det är detta med lastbilsskatt eller vägslitageavgift. Enligt Lena Asplund säger företagare att de ska gå över till häst och vagn och att man straffbelägger transporter. Vad jag talade om och vad det är fråga om är dock konkurrensneutralitet.
Är Moderaterna emot konkurrensneutralitet när det gäller transporter? I dag vet vi att lastbilarna inte betalar full del för sina transporter, inte vad det kostar att bygga vägar, medan tågen betalar sin del av sina avgifter genom byggandet av räls etcetera. Det är det som är problemet. Tyskland gick inte under när man införde en kilometerskatt.
Jag tror att Tyskland existerar, har ganska bra ekonomi och ganska många transporter och lastbilar. Varför är Moderaterna emot konkurrensneutralitet när det gäller lastbilstransporter? Naturligtvis måste hänsyn tas till lokala förutsättningar där det inte finns alternativ.
Men principen en lastbilsskatt eller vägslitageavgift för att uppnå konkurrensneutralitet borde då gå hem hos Moderaterna som ändå tänker ganska marknadsekonomiskt, eller hur?
Mats Pertoft (MP):
Vad jag pratar om är konkurrensneutralitet gentemot de olika transportslagen. I dagens Sverige är lastbilstrafiken klart subventionerad, för den betalar inte sina fulla kostnader för vägslitage etcetera. Dessa kostnader klaras inte ut genom koldioxidavgift, lastbilsskatt etcetera. Därför behövs det ett annat system.
Sedan har vi klart sagt att man naturligtvis måste ta hänsyn till träindustrins, skogsindustrins förutsättningar och så vidare. Och vi vet att i ett tiotal EU-länder fungerar detta utmärkt. Det fungerar utmärkt i Tyskland, Schweiz, Österrike med flera. Ni menar att det skulle slå ut basindustrin i Sverige. Är Sverige så annorlunda än dessa länder? Jag tror inte det.
Däremot tror jag att det är väldigt viktigt att vi inte subventionerar ett transportslag som dessutom släpper ut betydligt mer koldioxid och belastar klimatet betydligt mer än till exempel järnvägen. Att järnvägen ska vara dyrare genom er politik än andra transportslag tycker jag slår rakt mot klimatfrågan.
Där visar ni återigen hur lite trovärdighet ni har i miljöfrågor. Vi vill ha konkurrensneutralitet. Vi vill att vägar och järnvägar ska kunna tävla med varandra på lika villkor med alla faktorer i beaktande. Det är det ni motsätter er, lika villkor. Smaka på den!
Mats Pertoft (MP):
Det var trevligt att jag lyckades förnya Gunnar Andréns bild av Miljöpartiet genom att ta upp konkurrensneutralitet och inte bara miljöaspekter på lastbilsskatt. Det finns många aspekter på detta. Jag begärde ordet på grund av bristen på miljöfrågor i Gunnar Andréns anförande och över huvud taget från Alliansens sida.
Det finns en brist på tankar kring att använda skatteinstrumentet som miljöinstrument för att skapa en framtid. Ni tittar bara bakåt. Ni tittar bara på hur det har varit och lutar er tillbaka och säger: Det är jättebra att Sverige nu står sig så bra i krisen. Det tycker jag också, och det är jättebra att Sverige har en stabil ekonomisk situation i motsats till många europeiska länder.
Men man måste titta framåt. Man måste skapa visioner för hur vi ska kunna trygga framtiden för våra medborgare. Folkpartiet brister totalt när det gäller miljöaspekterna i skattefrågor om jag tolkar Gunnar Andréns inlägg rätt. Är det verkligen så tomt? Ekar det så tomt i Folkpartiet när det gäller framtiden och miljö- och klimatfrågor?
Mats Pertoft (MP):
Nej, jag slumrade inte till. Jag noterade detta uttalande. Men det var så brett och innehållslöst att jag inte lade märke till det så mycket. Vi föreslår från Miljöpartiets sida en höjning av koldioxidskatten exakt lika stor som den som föreslogs av Klimatkommissionen, en parlamentarisk kommitté bestående av företrädare för alla partier, inte högre än så.
Vi tycker naturligtvis, som jag också sade i mitt inledningsanförande, att det är bra att sänka skatten på arbete om man samtidigt höjer skatten på miljöavgifter, vilket alliansregeringen inte gör. Visst är det trevligt med låga elpriser, som sedan bara bidrar till övervinster i elbolagen när man exporterar dem till kontinenten.
Vi måste inse att vi måste hitta tydliga incitament även för svenskt näringsliv att spara på elen. Det finns en enorm potential där för att spara, för att minska energiuttaget och på det sättet bygga en framtida värld. Det är de exemplen, de lite mer konkreta förslagen som vi efterlyser från Folkpartiet.
De målas med så breda penslar att man undrar vad de är konkret. Det är det jag efterlyser från Gunnar Andrén.
Mats Pertoft (MP):
Vad trevligt att jag kunde hjälpa Karin Nilsson att ytterligare få fram sina argument. Jag blev lite förvånad över detta motstånd mot lastbilsskatt som verkar dra tvärs genom Alliansen men också att man inte kan läsa den text som finns i Miljöpartiets budgetförslag.
Det står mycket tydligt att vi vill ha den differentierad utifrån lokala förutsättningar. När det gäller utländska åkare som inte erlägger till exempel fordonsskatt och så vidare i Sverige går det bra att göra en okulär besiktning av motorvägarna från Stockholm.
Då ser man att det är ganska många utländska åkare som använder det svenska vägnätet. Vi tycker att de mycket väl kan betala. Det är inte bara Tyskland som är transitland. Sverige är transitland för till exempel trafiken till Baltikum, Finland, Ryssland etcetera.
Det skulle ge miljöeffekter och skapa förutsättningar för en konkurrensneutralitet. Det skulle skapa ekonomiska förutsättningar för en rejäl satsning på järnväg, vilket är Miljöpartiets avsikt. Men det verkar Alliansen vara helt ointresserad av. Jag förstår inte detta motstånd mot någonting som fungerar alldeles utmärkt i andra länder som inte ens är grönt styrda utan av konservativa regeringar.
Mats Pertoft (MP):
Varsågod och gå ut på Centralen och fråga resenärerna om alliansregeringen gör tillräckligt när det gäller järnvägen. Då tror jag att man får ett enkelt svar. Det görs på tok för lite i det här landet. Det som presenteras är ingenting jämfört med de behoven. Det säger inte minst den före detta ordföranden för SJ, Adelsohn, tydligt.
Vad jag från början tog upp som argument var konkurrensneutralitet. Lastbilstrafiken betalar inte sina kostnader i dagens Sverige.
Det är därför vi vill skapa denna konkurrensneutralitet och miljörätt samtidigt som vi kan skapa ekonomiska förutsättningar för de investeringar i järnvägstrafiken som behövs men som det inte finns pengar för i Alliansens budget. Det handlar om att ta kostnaden för lastbilarna på allvar och låta konsumenterna betala.
Lastbilstransporterna är betydligt dyrare än vad vi i dag betalar. Miljökostnader och vägslitageavgift vältras i dag över på skattebetalarna i stället för att kostnaderna betalas av dem som behöver transporterna. Vi tycker inte att man ska subventionera transporter på det sätt som alliansregeringen gör.
Därför finns detta förslag. När andra industriländer klarar av att finansiera och administrera detta tror jag att lilla Sverige också klarar av det. Dessutom kan man lära sig av andra exempel och göra det på ett klokare sätt. Jag förväntar mig att om Alliansen tar miljöfrågorna och transportfrågorna på allvar så lägger man snarast fram förslag om en lastbilsskatt.