KBLab/rixvox huggingface dataset:
Rikard Larsson (S):
Jag måste erkänna att jag blev lite förvånad när jag såg att Tuve Skånberg hade ställt denna interpellation - inte för att det inte är en viktig fråga, för det är det. Precis som Tuve Skånberg beskriver är detta ett område där det görs små åtgärder men där det kanske behövs lite större grepp för att lösa problemet.
Alla är kanske inte helt bekanta med trakten, men på ena sidan vägen ligger Ystads centrum och på andra sidan vägen ligger det gamla regementet, som precis som på många andra håll i Sverige är ett utvecklingsområde, i Ystad för bland annat filmindustrin.
Det som gjorde att jag blev förvånad när jag läste frågan var att vi precis har suttit i en situation där regeringen har antagit nationella infrastrukturplaner. Vi har suttit i en situation där det borgerligt styrda Ystad under åtta år har samarbetat med det borgerligt styrda Region Skåne och gjort prioriteringar i infrastrukturen av vilka åtgärder som är viktiga och vilka som kommer lite längre ned på listan.
Detta är en av de åtgärder som har kommit längre ned på listan därför att behoven är så stora. När den borgerliga regeringen - alliansregeringen - antog de nationella infrastrukturplanerna kom Skåne kanske inte så bra ut som man hade önskat. Det tror jag att Tuve Skånberg också vet. Prioriteringen blev lite hårdare och drogs lite högre upp. Vi hade önskat något annat.
Det är lite förvånande att Tuve Skånberg efter ett par månader frågar den socialdemokratiska ministern vad man tänker göra åt denna fråga när de borgerliga har haft makten i Ystad, Region Skåne och regeringen i åtta år och den inte har kommit så högt upp på dagordningen som den borde.
Satsningar på infrastruktur av denna typ är i rätt stor utsträckning en fråga där regionerna måste samla sig för att göra prioriteringsordningar, där man måste ha en ständig dialog med kommunerna och där man måste vara överens om i vilken ordning de angelägna infrastruktursatsningarna ska tas. Därför tror jag att detta i första hand är en regional fråga där man från regionalt håll måste diskutera hur vi gör våra prioriteringar.
Men det är naturligtvis också en nationell fråga därför att det i slutändan är regeringen som avgör hur mycket pengar som behövs till infrastrukturen. Jag tror att denna typ av frågor egentligen inte tjänar på att man gör partipolitik av dem. Vi vet att det är viktiga utvecklingssatsningar som behövs både för Skåne och för Sverige.
Jag tror att man i stället måste vara öppen för att titta på hur vi kan fixa nya pengar och se till att vi får mer pengar totalt sett till infrastruktursatsningar i Sverige. Då är det klart att det inte är ett steg i rätt riktning att den här kammaren precis före jul inte beslutade enligt regeringens budget om mer pengar till infrastrukturen.
Rikard Larsson (S):
Jag kommer själv från denna landsända och har varit aktiv i regionen. Det som förvånar mig är inte att Tuve Skånberg tar upp frågan. Jag tycker att det är jättebra att den tas upp.
Varför fick Tuve Skånberg inte gehör hos sin egen regering? Jag tror att det är rätt enkelt att ta frågor hit och ställa infrastrukturministern till svars och säga: Varför har vi inte fixat den här vägen än? Jag tror inte att svaret på varför det inte har hänt så mycket är att den borgerliga regeringen eller den borgerliga regionledningen var ondsint på något sätt.
Svaret ligger i att behoven är oerhört stora. Borgerliga politiker - Tuve Skånbergs partikamrater - har gemensamt kommit överens om att denna fråga skulle hamna lite längre ned på prioriteringslistan. Vi måste naturligtvis se till att vi får mer pengar totalt sett till infrastruktursatsningar. Då kan vi ha mer pengar i de nationella planerna, då kan vi göra fler satsningar och då kan vi få med mer från prioriteringslistan.
Man kan inte, som Tuve Skånberg och hans partikolleger gjorde före jul, börja med att prioritera ned resurserna till infrastruktur, utan de måste prioriteras upp.
Rikard Larsson (S):
Först måste jag avslöja att jag ställde interpellationen till idrottsministern för att idrottsministern hade uttalat sig i frågan men att jag i hemlighet hoppades på att näringsministern skulle besvara frågan.
Det handlade inte främst om näringsministern som person utan om att det är en näringspolitisk fråga. De stora eventen har direkta och indirekta effekter på besöksnäringen.
I dag är besöksnäringen en industri med en årlig omsättning på ett par hundra miljarder och ungefär 170 000 anställda. Förutom de direkta och indirekta effekterna på besöksnäringen har stora event ett stort marknadsvärde, som det är lite svårare att räkna på.
Det är viktigt att det är näringsministern som svarar på denna typ av interpellation eftersom det ger en signal om att besöksnäringen är en stor och viktig industri i Sverige. Svaret jag har fått från näringsministern uppfyller syftet med interpellationen. Det visar att det är ett viktigt område för regeringen.
Det visar att regeringen tänker arbeta aktivt med området. Det är bra, för det är inte alltid helt okontroversiellt med stora event och evenemang. Vi som har varit aktiva i kommuner och regioner vet att det krävs en del politiskt mod för att satsa på stora event, och det krävs ofta rätt stora ekonomiska insatser.
Skid-VM i Falun, som näringsministern tog upp, är ett sådant exempel, och det finns många andra där man har gått in med satsningar som har varit ifrågasatta. Men, och detta är viktigt, det är också många på lokal och regional nivå som drar nytta av och är stolta över att kommunen och regionen tar på sig stora event.
I svaret uppehåller sig näringsministern en hel del vid idrottsevenemang. Han nämner också en del icke-idrottsevenemang. Det är viktigt, för det är inte bara att lämna frågan till idrottsrörelsen. Vi måste ha ett bredare politiskt engagemang för att fånga upp hela vidden av eventfrågorna. Jag tror att det är viktigt med statligt stöd.
Vi kan diskutera vilka former det ska förekomma i, men det är en tydlig signal till myndigheter att de ska stötta de regioner och kommuner som arbetar aktivt med event och evenemang. Man kan underlätta, för det behövs ofta samverkan mellan flera olika parter för att få till stånd stora event.
Man kan också fundera på det vi kan kalla för megaevent. Det finns en del sådana event som till och med de starkaste av regionerna i Sverige är lite för små för att själva dra i hamn. Ett sådant är världsutställningen.
Även om man inte talar om det som är den fullskaliga stora världsutställningen utan den lite mindre varianten krävs vid den typen av stora megaevent att staten går in och säger: Detta är någonting vi ska ha till Sverige. Jag är glad för det engagemang som näringsministern visar.
Rikard Larsson (S):
Jag vill förtydliga att jag helt delar åsikten om det kommunala och det regionala och den civila sektorns engagemang och att det måste komma underifrån. Det skulle kunna leda till en annan interpellation om regionernas roll i Sverige, men den återkommer jag med vid ett annat tillfälle. Jag tackar näringsministern för ett mycket bra svar och ett mycket bra engagemang i frågan!
Rikard Larsson (S):
Jag är medveten om att detta egentligen är en fråga som ledamoten Riedl skulle hantera. Därför strök jag också de allra hårdaste påhoppen i mitt anförande. Det fungerar så att riksdagen gör ett tillkännagivande till regeringen. Sedan är det regeringen som tar hand om tillkännagivandet. Riksdagen riktar inte tillkännagivanden till myndigheterna.
Jag vill ställa en motfråga. Jag delar bilden att Transportstyrelsen föreslog en förändring av avgiften som gick i en annan riktning än den som motionen innehöll. Motionen var dock inte fullt ut bifallen. Menar ledamoten att statsrådet skulle gå in och beordra myndigheten att fatta ett annat myndighetsbeslut?
Det är i så fall en väldigt märklig ordning och något som regeringen inte ägnar sig åt, nämligen ministerstyre. Så kan det naturligtvis inte fungera. Myndigheten fattar sina beslut. Regeringen tar hand om tillkännagivandet. Sedan får myndigheterna uppdrag. Precis så har det gått till, och precis i den ordningen ska det skötas. Det är precis vad vi kom överens om.
Rikard Larsson (S):
Med all respekt och önskan om god jul och så vidare måste jag säga att jag blir än mer förvirrad här. Jag blir inte klar över om oppositionen tycker att regeringen ska syssla med ministerstyre och beordra myndigheterna att fatta en annan typ av beslut än dem som de självständigt fattar. Vi var överens om tillkännagivandet.
Regeringen gör precis det som står i tillkännagivandet. Jag blir inte riktigt klok på vad Alliansen egentligen vill. Trots att vi har tagit emot tillkännagivandet och gör precis som vi kom överens fortsätter man att väcka motioner i samma fråga. Jag kan bara tolka det på ett sätt, nämligen som att man inte är nöjd med de uppgörelser vi har om tillkännagivandet.
Det är väldigt olyckligt, för det var en bra och kraftfull signal från den här kammaren om att man måste se över den nuvarande ordningen utifrån om den drabbar enskilda företag och branscher på ett negativt sätt. Det är precis de uppdragen som Transportstyrelsen har fått och nu ska utföra. Då väljer Moderaterna att ta ett kliv i en annan riktning. Det är mycket olyckligt.
Som avslutning instämmer jag i vad Jessica Rosencrantz sa i sitt tidigare inlägg om en god jul till alla.
Rikard Larsson (S):
Jag uppskattar det näst sista i anförandet. Jag måste erkänna att jag under långa delar av anförandet satt och tänkte att det inte är lätt att försöka hitta en bra samtalston om oppositionen är som Edward Riedl.
Nu kände jag ändå på slutet att Edward Riedl försökte säga att man är beredd att också lyssna på andra åsikter och på vad andra har att säga och försöka föra frågor framåt. Jag har ett par frågor till Edward Riedl. Det handlar om de sociala villkoren och det faktum att bland annat Moderaterna avvisade detta initiativ i Nordiska rådet. Jag undrar om Edward Riedl har någon kommentar till det.
Jag har full respekt för om Edward Riedl inte har någon kommentar eftersom han inte sitter med i Nordiska rådet. Men jag undrar ändå för tydlighetens skull. En ytterligare fråga handlar om en av de delarna som jag tog upp i mitt anförande, nämligen kommenterarna på Anders Sundströms utredning. För det första: Ser Moderaterna någonting positivt med Anders Sundströms utredning och de helhetsresonemang som Anders Sundström för?
För det andra: Har ni några kommentarer till Svenskt Näringslivs spontana kommentarer på utredningen, där man ändå tyckte att det var en viss lättnad att se förslagen?
Rikard Larsson (S):
Jag tycker att personalens arbetsvillkor inom flyget - särskilt om det skulle påverka flygsäkerheten, men jag säger inte att det gör det - i allra högsta grad har med flyget att göra. Det är en viktig fråga.
Jag väljer ändå att tolka det som att vi i denna kammare är överens om att vi måste bedriva ett intensivt arbete för att se till att den typen av svajiga sociala villkor och regelshopping inom flyget stoppas. Det är en viktig signal eftersom vi då kan gå gemensamt fram. Nu gick initiativet i Nordiska rådet igenom ändå, och en uppmaning kommer att skickas till de nordiska regeringarna - vilket jag tycker är bra.
Har Edward Riedl något att säga om Svenskt Näringslivs kommentarer om Arlandautredningen - Anders Sundströms utredning? Det är viktigt att vi försöker hitta gemensamma nämnare i flygpolitiken.
Jag vet egentligen inte om Edward Riedl konkret kan peka på någonting som har gjorts under innevarande mandatperiod som har försämrat villkoren för flyget. Han har synpunkter på utredningar som är på gång. Regeringen tycker att det är bra att utreda saker innan de genomförs så att det går att se konsekvenserna.
Regeringen tycker också att man ska kombinera en god tillgänglighet över landet och möjligheten för folk att flyga till viktiga destinationer med en aktiv miljöpolitik och en politik för att bygga fler bostäder. Det är lite synd att Moderaterna intar en så passiv hållning och säger att infrastrukturen för flyget ska vara som den är i dag. Gäller det all annan infrastruktur?
Tycker Moderaterna att infrastrukturen ska vara som den är i dag?
Rikard Larsson (S):
Det var Anders Åkessons inledning som gjorde att jag kände mig föranledd att gå upp i talarstolen och förtydliga vad jag menar, om det var några oklarheter kring det. Jag är inte alls besvärad av de tillkännagivanden som har gjorts när det gäller Bromma flygplats.
Jag håller inte med i sak - den rätten har jag som riksdagsledamot; jag kan tycka något annat - men jag är inte besvärad över att de har gjorts, och jag tycker heller inte att regeringen har hanterat dem utan respekt. Det finns två tillkännagivanden. Det ena handlar om förhandlingspersonen. Det vill säga att vi inte ska föra några förhandlingar med Stockholms kommun eller andra intressenter om att lägga ned Bromma.
Det andra handlar om att Bromma flygplats ska utvecklas. Efter dessa två tillkännagivanden ändrade regeringen uppdraget till den statliga samordnaren och tog bort det som inte rörde utökad flygkapacitet och bostadsbyggande i Stockholmsregionen, det vill säga att uppdraget att förhandla om Bromma flygplats framtid inte låg kvar hos utredaren.
Regeringen sa inte något om att utredningen skulle innefatta en beskrivning av möjligheterna att lägga ned Bromma. Det som har kommit från Anders Sundströms utredning är ett förslag om att man borde bygga ut Arlanda, men han pekar också på att man, för att öka bostadsbyggandet i Stockholm, skulle kunna föra över den flygkapacitet som finns på Bromma.
Tycker inte Anders Åkesson att det är rimligt att den rapporten nu diskuteras offentligt och hanteras av Regeringskansliet? Jag har full respekt för att vi har olika åsikter, men jag tycker också att man bör få lite respekt tillbaka för att man tar seriöst på frågorna.
Rikard Larsson (S):
Jag tror inte att vi ska ha en ordning där det är Sveriges riksdag som dikterar vad socialdemokratiska partiet ska ha för åsikt i olika frågor. När Anders Åkesson säger att jag som socialdemokratisk ledamot i trafikutskottet skulle ändra uppfattning i en fråga därför att en annan majoritet i Sveriges riksdag har sagt någonting måste jag vända mig lite mot det resonemanget.
Jag förutsätter på samma sätt att Anders Åkesson och Centerpartiet också har kvar sina åsikter även i de fall där denna kammare röstar åt ett annat håll. Jag tror att det är viktigt att vi håller isär det och att man är tydlig med att vi som partier får ha vilka åsikter vi vill.
Det som är viktigt är att regeringen när denna kammare gör tillkännagivanden lyssnar på dem och gör korrigeringar. Det är precis det jag beskrev att regeringen gjorde efter de tillkännagivanden som gjorts. Därför plockades också Brommadelen bort från uppdraget. Det var just detta jag talade om även i min inledning.
När det gäller Brommafrågan tror jag att det är olyckligt att det blivit för mycket diskussion om formerna och vad regeringen har gjort och inte gjort, och för lite diskussion om själva sakfrågan. Jag ser fram emot en debatt om sakfrågan - hur flygtrafiken ska arrangeras och organiseras i Stockholmsregionen för att det ska bli så bra som möjligt för hela landet. Jag tycker att en sådan debatt kan föras mot bakgrund av det underlag som Anders Sundström har tagit fram.
Det finns mycket som är bra i det underlaget. Allt delar vi kanske inte åsikt om, men låt oss diskutera de olika delarna och se var vi faktiskt har samma åsikter. Till sist undrar jag om Anders Åkesson kan ge en kommentar till det faktum att Svenskt Näringsliv välkomnade förslaget.
Rikard Larsson (S):
Det är bra, Edward Riedl, att upprepa samma budskap gång på gång, för då går det lättare in hos dem som lyssnar. Men det är också bra, Edward Riedl, om man tittar på vad ärendet handlar om innan man skriver sitt anförande. Detta är inte ett ärende som handlar om hur svensk luftfartspolitik ska utformas, utan detta är ett ärende som handlar om den europeiska luftfartsstrategin.
I mitt anförande tidigare ställde jag frågor. Jag förstår att du inte fick utrymme att besvara dem i ditt eget anförande, men nu frågar jag en gång till, för säkerhets skull: Hör frågan om Bromma hemma i en europeisk luftfartsstrategi? Det var första frågan. Den andra frågan är: Bör EU i större utsträckning besluta om svenska skatter?
Rikard Larsson (S):
Det var två konkreta frågor. Det är lite lustigt att Edward Riedl inte hann svara på just de frågorna. Det var de två enda frågor som ställdes, och Edward Riedl hann inte svara på dem. Det är bra att vi är överens om att en svensk luftfartsstrategi och luftfartspolitik är en sak. Det är ett beslut, och det äger vi själva. En europeisk luftfartsstrategi är en annan.
I sitt anförande talade Edward Riedl om fördelarna med flyg. Dessa fördelar ser vi också.
Jag förstår att Edward Riedl talar till andra än dem som finns här i kammaren, men om vi koncentrerar oss ett litet ögonblick på dem ställer jag åter frågan: Hör frågan om Bromma hemma i en europeisk luftfartsstrategi? Det är detta vi diskuterar här i dag. Bör EU i större utsträckning besluta om svenska skatter? Det är signalerna till EU som vi sänder i dag.
Rikard Larsson (S):
Jag tycker att detta är ett av problemen med Moderaternas politik på det här området. Man säger en sak i skrift, men sedan vågar man inte ta konsekvenserna av det utan vill låta någon annan ta ansvaret för att fixa det. I detta fall skulle det vara internationella överenskommelser som skulle hantera det.
När man ser att priset på de fossila bränslena går ned och att trycket därmed minskar på en omställning från en fordonsflotta beroende av fossila bränslen till en fordonsflotta som mer drivs på icke fossila bränslen är det klart att man måste agera om man tycker att koldioxid ska ha ett pris. För Moderaternas del blir detta lite av läpparnas bekännelse.
Det uppstår en situation där man i stället vill göra fossilberoende transporter billigare. Det är olyckligt och leder inte frågan framåt.
Vi ska också vara medvetna om att de resurser man får in - Jessica Rosencrantz sa i sitt anförande att det bara är fiskalt - är pengar som man kan använda för att göra andra satsningar, till exempel på Klimatklivet, stadsmiljöavtal och järnvägsunderhåll.
Det är klart att principen att man beskattar det som smutsar ned för att kunna satsa på det som är miljövänligt är väldigt viktig, men den kräver också att man vågar fatta beslut. Jag vill till sist ställa en annan fråga med anledning av Jessica Rosencrantz anförande. Den handlar om det ökade järnvägsunderhållet. Om ni tycker att det var prioriterat, varför stoppade ni då ökningen av underhållet av järnvägen 2015?
Rikard Larsson (S):
Tack, Anders Åkesson, för många förslag där vi har samma syn på vad som bör göras. Anders Åkesson uttryckte en viss oro för att regeringen inte gör någonting. Jag ska se till att Anders Åkesson får mitt manus här efteråt så att han kan läsa igenom listan jag räknade upp under mitt anförande. Jag har en fråga när det gäller elvägar.
Vi är många som tycker att det är väldigt intressant med de projekt som nu bedrivs. Vi hade också företrädare för försöksverksamheten på besök hos trafikutskottet. Jag vet inte om vi tolkade informationen lite olika. Jag tyckte att projekten var väldigt tydliga. Min tolkning av informationen var att det nu drivs två projekt med två lite olika teknikinriktningar.
När de projekten är färdiga har vi de svar vi behöver. När vi har de svar vi behöver behövs det inte några nya projekt, nya undersökningar eller utredningar. Då är det dags att fatta beslut om hur man ska gå vidare för att få lite större skala på det. Det är därför jag är lite konfunderad när jag ser motionerna och reservationerna.
Vad är det nya som försöksprojekt ska bidra med som dessa två projekt inte kommer att ge svar på?
Rikard Larsson (S):
Med stor respekt för ledamoten måste jag ändå säga att jag inte riktigt förstår utgångspunkten och att jag inte riktigt förstår svaret. Om utgångspunkten för Alliansen är att regeringen bör ge svar på vad som händer efter att projekten är genomförda kan väl svaret inte vara att initiera nya projekt?
Jag blir lite bekymrad över hur Alliansen och Anders Åkesson har tänkt i frågan. Låt mig gå över till en annan fråga som Anders Åkesson också nämnde i sitt anförande, nämligen biobränsle för flyg. Där finns en reservation från regeringspartierna. Vi hänvisar till det arbete med flygstrategi som nu bedrivs på Regeringskansliet.
Det är ett arbete som är välkommet, vad jag har förstått, och som tar ett helhetsgrepp om flygsektorn. Det som Alliansen gjorde under sin tid vid makten kan i bästa fall, om vi är generösa, kallas för början till ett initiativ.
Alliansen kallade nämligen till ett möte två veckor innan man förlorade regeringsmakten och frågade industrin om man skulle ta fram en flygstrategi. Nu driver Alliansen frågan hårt om biobränsle inom flyget. För ungefär två år sedan satt ni vid makten. Ni hade departementen och regeringsinnehavet.
Vad gjorde ni under era åtta år för att främja införandet av biobränsle inom flyget?
Rikard Larsson (S):
Jag måste säga att det här är en lite märklig interpellation. Oftast förs ju diskussionen om elbilar mot bakgrund av miljövänliga transporter, men i den här interpellationen verkar det vara bilen som står i centrum, oavsett vad, och den ställs mot järnvägen. Jag tror inte att man ska föra en sådan politik. Jag tror inte att det är speciellt klokt att göra det om man vill ställa om till miljövänliga transporter.
Ska man ställa om till miljövänliga transporter behöver man se alla transportslagens fördelar. Därför ska man nog inte ha den utgångspunkt som interpellanten har i det här fallet. Precis som ministern pekar på i svaret görs det mycket i dag. Klimatklivet, som rör laddinfrastrukturen, är ett bra exempel, där jag tror att det är drygt 100 av 160 ansökningar som har beviljats.
Detta är över hela landet, från Norrbotten i norr till Skåne i söder, så det är klart att Klimatklivet som regeringen nu har avsatt resurser för borgar för att man bygger ut ladd- infrastruktur över hela landet. Till det lägger vi en supermiljöbilspremie som har en tydligare inriktning mot rena elbilar.
Men för att man ska kunna driva en aktiv miljöpolitik och för att man ska kunna få fram resurser till att driva en aktiv miljöpolitik när det gäller fordonsflottan krävs det att man också prioriterar det som är miljövänligt och prioriterar det som inte är miljövänligt lite lägre.
Det är här Moderaterna har sin stora svaghet när det gäller miljöpolitiken, för Moderaternas svar är nästan alltid: Bygg fler vägar! Sedan finns där en from förhoppning om att elbilar kommer att köra på vägarna, men det är aldrig någonsin så att Moderaterna också är beredda att säga att det som smutsar ned mycket nog får straffas med lite högre kostnader.
När man står här i debatter och pratar om till exempel dieselskatter och bensinskatter, ja, då är det samma visa från Moderaterna: Håll nere skatterna så att vi kan gynna bilar på vägarna oavsett hur de ser ut! Jag tror att Moderaternas miljöpolitik också hade tjänat på att tydligare ta ställning för det som är miljövänligt, mot det som smutsar ned miljön.