KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ulrika Heie (C):
Hela frågan måste handla om hur vi använder de resurser vi har. Hur skapar vi resurser för att hålla god kvalitet i högre utbildning och forskning? Att bara rika skulle kunna söka stipendier som vi kommer att inrätta stämmer inte alls. Vi kommer att införa några olika stipendiesystem, men vi kvalitetssäkrar möjligheter för människor som inte har de ekonomiska förutsättningarna från sina länder att få ta del av stipendier för att komma hit och skaffa sig en utbildning.
Den här regeringen har också verkat för en större öppenhet att kunna arbeta kvar i Sverige. Vi tittar över många regler för att göra det möjligt för människor att antingen resa tillbaka och berika sina länder med den kunskap man har tillgodogjort sig eller använda den när man stannar kvar. Därför är det viktigt att se helheten och inte bara lyfta ut vissa delar och jämföra dem med varandra.
Vi vill skapa en helhet med en högre kvalitet för alla, ge möjlighet för svenska lärosäten att arbeta internationellt och vara konkurrenskraftiga med utgångspunkt i god kvalitet. Det ska inte handla om att enbart söka sig hit för att studierna är gratis. Sedan blir det ändå inte gratis eftersom man som student samtidigt ska leva och bo, så det är många olika aspekter som kommer in här. Jag motsätter mig bilden av att det bara är rika som skulle kunna söka kommande stipendier.
I så fall tror jag att det snarare är en fara i dag för att det är de som redan har resurser som har möjlighet att ta sig till Sverige. Jag tror att vårt nya system kommer att öppna möjligheten för fler människor med goda talanger att komma hit och skaffa sig en utbildning att sedan använda antingen här eller i sitt hemland.
Ulrika Heie (C):
De två första av alliansregeringens år tillförde vi kvalitetspengar till samhällsvetenskap och humaniora just för att vi såg det som en mycket angelägen åtgärd att genomföra snabbt. Jag vet att det inte räckte jättelångt. Jag vet att det inte räckte till att känna att nu är vi nöjda och har gjort färdigt. Men det var viktigt att i ett akut läge göra det snabbt. Jag tycker inte att det räcker med den korta tiden.
Därför måste jag hänvisa till den kvalitetsproposition som kommer för grundutbildning som ska ge oss chansen att fördjupa oss i diskussionerna om varför det är så viktigt. Den andra frågan, om pengarna inte skulle ha behövts i år, har delvis besvarats av mina allianskolleger med att det skedde en viss omfördelning av platser, vilket bidrog till att det platsutrymme som var ledigt användes något mer effektivt än tidigare.
Om du, Mikael Damberg, tyckte att det var orättvist att jag nämnde leken Följa John, nämnde du nu Svälta räv, och det är ju trevligt att vi har lite olika bilder som vi skulle kunna visa på. Men du vet också väl att vice ordföranden i utbildningsutskottet använder favorituttrycket hafs och slafs i politiken. Jag tycker att det är viktigt att vi visar att vi underbygger de förslag på utbildningsområdet som vi kommer fram med just för att kunna säkra kvaliteten.
Lärosätena visste att det var en tillfällig ökning av platserna. De gick ändå in och garanterade att de kunde ta in ett visst antal fler studenter med de förutsättningar som gavs. Forskning i hela landet är jätteviktigt. Just därför har vi med propositionen breddat möjligheten för alla lärosäten, alla högskolor och universitet, att utveckla sin forskning.
Jag har precis som Mikael Damberg tagit del av den oro som finns vid universitet och högskolor. Det gäller inte bara de fyra nya universiteten, utan alla vet att man måste konkurrera med både hög kvalitet på sin forskning och hög kvalitet på sina studenter. Jag ska be att få fortsätta svara på frågorna lite senare.
Ulrika Heie (C):
Det som Mikael Damberg lyfte fram i sin replik stämmer inte med verkligheten. Jag har redan svarat på frågan varför det inte hade varit kvalitet att tillföra nya platser. Vi gjorde ju en viss omfördelning som gav möjligheten att på vissa områden stärka utbildningarna men också att ha fler utbildningsplatser.
Det är viktigt att vi har väl underbyggda underlag för de olika beslut som vi fattar eftersom det handlar om långsiktiga investeringar för alla de studenter som väljer att läsa en högskoleutbildning. Vi har ökat antalet platser och möjligheten för människor att välja olika typer av rejäla utbildningar i vårt land.
Då vill jag lyfta fram yrkeshögskolan som på olika sätt verkligen stärker kvaliteten. Många branscher som har haft bra kvalificerade yrkesutbildningar ser att det finns ytterligare en möjlighet att stärka kvaliteten i den utbildning som också där finns. Alliansregeringen har inte satt upp ett 50-procentsmål. Det blir väldigt mycket en sortering; hälften hit och hälften dit.
Vi vill att alla som har möjlighet ska få skaffa sig en utbildning av god kvalitet, både som ung i gymnasieskolan och i de utbildningar som man sedan väljer att läsa, oavsett om det är en yrkesvuxutbildning, en yrkeshögskoleutbildning eller en högskole- eller universitetsutbildning. Man ska ha många möjligheter och vägar framåt. Och man ska ha möjligheter till ett livslångt lärande genom att göra en del byten.
Vi har inte stängt dörrarna till universitet och högskolor för dem som har hunnit få lite arbetslivserfarenhet. Vi har talat mycket om att ha möjlighet att validera kunskaper. Då handlar det om den faktiska kunskapen och inte om en åldersdiskriminering, att har du bara nått en viss ålder finns det platser. Det handlar faktiskt om kvalitet.
Ulrika Heie (C):
Jag ska försöka vara tydlig när jag besvarar dessa frågor som jag har fått ett par gånger innan. När jag talar om att konkurrera med kvalitet och inte med gratis utbildning handlar det inte om att sätta det ena mot det andra. När vi talar om kvaliteten i högre utbildning i Sverige är det den vi ska konkurrera med.
Men det har bildats en möjlighet att ta betalt för att hjälpa studenter att söka till Sverige för att man utlovar att det är gratis här. Det är det man säljer utomlands. Sverige gör det inte, men det har bildats en sådan marknad. Det är det som vi motsätter oss, alltså att det är gratis utbildning man lockas hit med. Man ska lockas hit med att det är utbildning av hög kvalitet. Jag nämnde i mitt anförande att vi har gjort kvalitetssatsningar på humaniora, samhällsvetenskap med mera.
Vi kommer dock i den kommande kvalitetspropositionen för grundutbildning att ytterligare presentera på vilket sätt man ska stärka kvaliteten i den högre utbildningen. När det gäller dem som har allra minst antal timmar per vecka har jag sagt att det inte är tillräckligt. Att studera på heltid är en heltidssysselsättning. Jag kan dra en liten parallell som man kan nagelfara och se hur bra den stämmer.
När vi hade Timss Advanced när det gällde matematik till exempel och diskuterade varför resultaten var så dåliga talade man mycket om att eleverna är hänvisade till sig själva och till egenstudier. Att enbart ha egenstudier är inte alltid ett sätt stärka kvaliteten, så där måste vi komma tillbaka. När det gäller studentinflytandet är det viktigt ur flera aspekter att man har ett gott studentinflytande, för det är också en kvalitetsfaktor.
Därför förstår jag inte vad Lage Rahm menar med att man måste satsa på antingen studentinflytande eller kvalitet. Det handlar om att göra både och.
Ulrika Heie (C):
Först vill jag klargöra ett uttryck som vi använder lite slarvigt i debatten. Vi talar om gratis utbildning. Den är inte gratis, utan vi lägger ganska mycket pengar på utbildning. Regeringen har inga som helst tankar på att införa studieavgifter för svenska studenter eller för studenter inom EU.
Däremot diskuteras och förbereds en proposition om studieavgifter för studenter som kommer från länder utanför EES-området. Vi kommer att kombinera detta med ett bra stipendiesystem. Jag nämnde i mitt anförande att vi vill gå mot ökad autonomi och ökat självstyre för högskolor och universitet. Samtidigt vill vi stärka kvaliteten och ställa krav på den.
Jag vill därför inte medverka till att vi duttar ut och öronmärker lite här och lite där. Vi har precis sagt att den tredje uppgiften som högskolan hade tidigare ska ingå i huvuduppdraget. Då blir det märkligt om vi öronmärker pengar här och där. Det här är alla resurser vi har. Hur använder vi dem på ett sätt så att vi både stärker kvaliteten och ökar studentinflytandet?
Min förhoppning är att vi ska kunna visa på delar av det i den proposition som kommer framöver och som kommer att behandla kvaliteten i grundutbildningen. Jag ser med glädje fram emot förarbetet, som inte är klart, och de debatter vi kommer att ha där vi ytterligare kan utveckla vad vi menar utan risk för de schabloner och korta förklaringar som lätt används i ett hastigt replikskifte.
En fråga var också: Varför säger vi nej till 400 miljoner kronor när det gäller kvalitetssatsning? Vi väntar på propositionen. Jag måste vidhålla det svaret, för det är det som gäller.
Ulrika Heie (C):
Jag vill tacka Caroline Helmersson Olsson för beskedet att man faktiskt har spritt en del felaktig information när det gäller vilka möjligheter som finns för ansökningar och vilka möjligheter det finns att också skaffa sig grundläggande högskolebehörighet på alla gymnasieprogram utan att utöka tiden. Ja, jag var med på Sveriges lantbruksuniversitet där man tog upp denna fråga. Jag har haft mycket kontakter med olika naturbruksgymnasier runt om i Sverige.
Det är klart att man är orolig för om man inte skulle få erbjuda de kurser i matematik, kemi och fysik som skulle ge den särskilda behörigheten för att söka en del högskoleutbildningar inom de gröna näringarna. För Centerpartiets del är det viktigt att vi håller fast vid det som står i den nya gymnasieskolepropositionen, nämligen att det på naturbruksgymnasierna ska vara möjligt att också läsa in en särskild behörighet.
SLU ger också en möjlighet för dem som varken har läst NV-programmet eller gått på naturbruksgymnasium att gå ett förberedande år, som nämndes här tidigare i debatten, för att ge fler den möjligheten. Det är just alliansregeringens och Centerpartiets politik att vi skapar möjligheter och fler vägar framåt.
Ulrika Heie (C):
Det finns en stor ambition hos Centerpartiet och alliansregeringen att det ska gå att hitta utbildad arbetskraft i alla branscher. Caroline Helmersson Olsson nämnde en oro för att man i olika branscher har svårt att hitta utbildad arbetskraft.
Men de nya yrkesprogrammen ger faktiskt möjligheten att rusta unga människor på ett bättre sätt för det kommande arbetslivet genom att de får möjlighet till en mer grundläggande och större kunskap i olika yrken som de utbildar sig till. Från Centerpartiets sida är det en stark ambition att det ska vara fortsatt möjligt att läsa kurser i matematik, fysik, kemi och så vidare på naturbruksgymnasierna.
Vi ser det som oerhört viktigt att, precis som Caroline Helmersson Olsson säger, ge möjlighet att fortsätta med den typen av utbildningar och det arbetssätt som naturbruksgymnasierna har utvecklat under ett stort antal år. Det var inte så många av yrkesprogrammen tidigare som gav särskild behörighet, men den möjligheten bör definitivt finnas kvar när det gäller naturbruksgymnasierna.
Men det som är viktigt är att det liksom förut finns valmöjligheter, att man inspirerar unga människor till att göra sina egna val men att det finns möjligheter till komplettering senare. Jag tror nämligen att det är oerhört viktigt att man har kvar sin tro på sin egen förmåga och lust att lära, oavsett vilken väg man väljer.
Alla de elever som har gått igenom den svenska skolan och tappat tron på sin egen förmåga att lära tror jag att vi båda ser som ett stort bekymmer. Därför är det Centerpartiets absoluta ambition att valfriheten ska finnas kvar, för att exemplifiera med naturbruksgymnasierna, att också kunna läsa in särskild behörighet.
Ulrika Heie (C):
Jag vill framhålla att jag lyssnade väldigt noga på vad Jabar Amins anförande, och jag hörde mycket väl när han citerade konstitutionsutskottets uttalande. Ordet slarv nämndes inte av konstitutionsutskottet. Det är Jabar Amins ord. Att man har brustit i kvalitet betyder inte alls att man har slarvat. Man har av någon anledning inte lyckats uppfylla alla kvalitetskriterier, men det behöver inte betyda att man har slarvat. Att det finns brister är det viktigt att vi på olika sätt kommer till rätta med.
Det var därför som vi i debatten för drygt ett år sedan var noga med att säga att lärarlegitimationen är en ny reform, och att utbildningsutskottet och alliansledamöterna kommer att följa den nära och se om vi behöver göra justeringar. Dagens debatt handlar om att vi av olika anledningar måste senarelägga införandet. Konsekvensen är att vi har en debatt om det och att vi kommer att fatta beslut om det.
Att dra egna slutsatser av de ord som används i konstitutionsutskottets betänkande kan man ju göra, men man kan inte hävda att det är konstitutionsutskottet som säger det.
Ulrika Heie (C):
Jag är helt övertygad om att regeringen gör allt man kan för att genomföra varje reform på bästa tänkbara sätt. Att vi från riksdagens sida granskar det och ser om det har funnits brister är bra. Det är också bra att man påtalar om det har funnits brister och tar konsekvensen av det. Det betyder inte att regeringen har slarvat. Att man har brustit kan vi erkänna.
Nu återkommer ju regeringen, och riksdagen får möjlighet att fatta beslut om att säkra genomförandet av lärarlegitimationen på ett mycket bra sätt. Det är viktigt för Sveriges skolor att vi har riktigt bra lärare.
Det är viktigt att den här processen får ta lite längre tid, att det ges möjlighet till kompetensutveckling för lärare och att kommunerna får möjlighet att se över vilka anställda man har och jobba för att säkra en god tillgång till legitimerade lärare.
Ulrika Heie (C):
Att vi inte har tagit diskussionen med Vänsterpartiet handlar om att våra partier står så långt ifrån varandra ideologiskt när det gäller friskolefrågorna att vi inte har sett det som en givande aktivitet att syssla med. Vi tittar på hur vi ska kunna garantera kvalitet. Någon form av friskolereglering kommer säkert att finnas i slutbetänkandet, men det är inte färdigförhandlat ännu. Därför avstår jag från att kommentera det arbete och de diskussioner som pågår i kommittén.
Vi vill ge möjlighet till långsiktigt ägande, att man tar ansvar på olika sätt och att man också tillsammans med kommunerna gör det på ett bra sätt. Jag är fullständigt övertygad om att en del av det som kommer fram kommer man att se som mycket verkningsfullt att ganska snart lyfta in i precis den fråga vi debatterar i dag. En del andra frågor kommer vi säkert att få ta på längre sikt, men precis det vi diskuterar i dag kommer man på olika sätt att kunna läsa in i Friskolekommitténs betänkande när det kommer i slutet av maj.
Ulrika Heie (C):
Jag tackar Rossana Dinamarca för frågan. På vilket sätt har ni vilselett eleverna? Jo, genom att säga att det inte går att skaffa sig högskolebehörighet på yrkesprogrammen, som de heter i dag. Precis så har många uttalat sig. Föräldrar har hört av sig till mig och med förvåning i rösten sagt: Det går att läsa in högskolebehörighet. Min son har valt byggprogrammet, och det går faktiskt! Jag säger då att vi aldrig har sagt någonting annat. Men det har sagts i den politiska debatten.
I den här kammaren var man för något år sedan ärlig nog att säga att man i debattens hetta kunde ha bidragit till att skapa en felaktig bild. Varför ska det vara krångligare? Man får använda en del av det individuella valet och ibland läsa utökad kurs. Redan i dag har man många valmöjligheter. Jag kan inte se att det är krångligare att välja en högskoleinriktning än att göra andra val.
Inom det individuella valet väljer du din valfrihet. Det är inte krångligare att välja ett högskolespår än att välja andra kurser inom det individuella valet. Varför skulle det vara obligatoriskt för alla? Vi har stärkt yrkesprogrammen på olika sätt. Hur mycket än jag precis som Rossana Dinamarca skulle önska att gymnasieskolan skulle kunna rymma så mycket mer så gör den inte det.
Vi kan bara önska att den skulle ge alla oerhört djupa kunskaper inom precis alla områden. Vi diskuterar mycket varför det är så viktigt med ett antal poäng när det gäller vissa av de teoretiska ämnena. I några motioner i betänkandet lyfter man fram andra delar. Man kanske skulle behöva tänka åt det andra hållet också. Vi vill skapa valmöjligheter för elever.
Detta ger möjligheter. Men vi vill stärka studie- och yrkesvägledningen så att eleverna gör bättre informerade val. Det ska vi bidra till också från den politiska diskussionen och inte sprida felaktiga bilder.
Ulrika Heie (C):
Tack, Rossana Dinamarca, för klargörandet om på vilket sätt ni kommunicerar med unga människor i Sverige i dag. Ni talar om att det inte går om de inte gör si eller så. Jag uppskattar tillägget att man säger att om eleverna använder sitt individuella val klarar de det.
I dag, när den sista kullen i den gamla gymnasieskolan tar studenten, är det inte heller så att de per automatik får en särskild behörighet och att den möjligheten finns på alla program, såsom det förespeglas i debatten. Vi vet att inte alla program ger alla vägar framåt. Det är därför det är så viktigt med studievägledning så att man får titta på sitt eget intresse och sin egen kompetens och se vart man är på väg och vart man vill komma.
Vi pratar enbart om högskola och högskoleutbildning.
Men hela yrkeshögskoleutbildningen, den satsning som regeringen aviserade senast i går om yrkesutbildning, yrkesvux och så vidare, visar på att alliansregeringen - Centerpartiet, Moderaterna, Folkpartiet och Kristdemokraterna tillsammans - väljer att skapa många vägar framåt, att man återigen kan få nya chanser att göra nya val om man av någon anledning behöver byta inriktning eller på något annat sätt vill välja om. Det ser jag som en viktig del.
Man ger alla elever chansen att nå målen, har höga förväntningar och krav, precis som har sagts i debatten, och öppnar flera vägar framåt. De andra yrkesutbildningar som finns inom yrkeshögskolans ram är andra viktiga utbildningar för att man ska kunna gå vidare i sitt lärande och där det inte alls är stängt till högskolan.
I högskolan finns även andra möjligheter till antagning när det gäller validering och annat, så det finns många vägar framåt. Det är oerhört viktigt att vi ger unga den vägledning de kan behöva och satsar på att gymnasieskolan får en så hög kvalitet att alla får en god möjlighet.
Ulrika Heie (C):
Jag försökte vara tydlig i mitt anförande så att Jabar Amin skulle höra vad vi avser att göra, nämligen att inte ta in 10 miljarder kronor när det gäller ungdomsarbetsgivaravgiften för att finansiera satsningar med 500 miljoner inom skolans budget. Vi har, precis som Jabar Amin påpekar, också ett stort reformutrymme för utbildningspolitiken.
Men att då påstå att jag talar om ett annat utgiftsområde blir lite märkligt när Jabar Amin själv väljer att också lyfta in olika satsningar från andra utgiftsområden. Låt mig bara framhålla att när det gäller elevhälsan finns det, genom ytterligare ett utgiftsområde som vi inte har diskuterat här, en satsning som gäller psykisk ohälsa hos ungdomar. Den kan elevhälsan mycket väl vara en del av. Det är klart att hela budgeten hänger ihop.
För barnens utveckling i skolan har vi ett stort reformutrymme i årets budget, men det finns också andra utgiftsområden som givetvis samverkar för att vi ska stärka kvaliteten på olika sätt.
Ulrika Heie (C):
Jabar Amins matematiska exempel lämnar en hel del övrigt att önska. Jag tänker inte ge mig in i den sifferexercis som han använder sig av. Det är inget problem att tala om att vi har 500 miljoner mindre. Det kan man läsa. Jag tror inte att detta har varit en stor fråga för någon. Men frågan är hur vi ska vända utvecklingen i den svenska skolan. Jo, det gör vi genom tidiga insatser, satsningar på lärares kompetens och rektorers ledarskap.
Det har funnits satsningar i Alliansens budget under åtta år, och det fortsätter att vara satsningar. Jag vet att också Miljöpartiet anser att detta är viktiga satsningar för att stärka kvaliteten. I diskussionen om nyanlända nämnde jag ett exempel på en skola som jobbar med många nyanlända. Där jobbar man med sina befintliga resurser, forskningsbaserat, och därmed har man vänt utvecklingen.
Där är alla lärare språklärare, och man ser ingen skillnad i kunskapsresultaten när det gäller läsförståelse mellan pojkar och flickor och inte heller när det gäller bakgrund och ursprung. Den svenska skolan har oerhört mycket resurser. Frågan är hur vi använder dem på bästa sätt. Jo, genom att höja kompetensen och arbeta med de resurser som finns. Man kan göra underverk med det.
Jag skulle önska att vi genom de satsningarna kan fortsätta med den positiva utvecklingen så att den kommer alla elever till godo i den svenska skolan.
Ulrika Heie (C):
Precis som Lena Hallengren nämner har vi i mycket en samsyn i våra budgetförslag när det gäller tidiga insatser. Man kan väl kalla dem på olika sätt, men det finns ganska stora likheter mellan det som regeringen föreslog och det som alliansregeringen föreslog redan inför valet.
Den här budgeten har inte kommit till efter valet och efter att man har sett den rödgröna regeringens budgetmotion, utan vi gick till val på denna politik. Den har funnits i vår budgetmotion, och det är den vi går vidare med. När det gäller hur detta med mindre grupper ska kunna bli verklighet är jag övertygad om att man kan lösa det på ett bra sätt i dialog mellan regeringen, kommunerna och Sveriges Kommuner och Landsting, så att man får möjlighet att minska klasserna.
Exakt varför detta med lågstadielyft ska strykas eller inte ser jag som en ganska ointressant diskussion. Det handlar om tidiga insatser och om att ge de yngre barnen möjlighet att lära sig saker tidigt. En annan fråga som varit uppe gäller förskoleklasser och tioårig grundskola. Det har nämnts i tidigare replikskiften. Man har undrat varför det är nödvändigt att vidareutbilda förskollärare till grundskollärare.
Min erfarenhet av att ha haft kolleger som har haft dubbla kompetenser - lärare och förskollärare samt lärare och fritidspedagoger - är att den dubbla kompetensen verkligen är en resurs för den svenska skolan. Det handlar inte om att du ska gå över från den ena kompetensen till den andra, utan det handlar om att skapa en bredd i den resurs som finns för att kunna använda den på bästa sätt i den tioåriga grundskolan.
Ulrika Heie (C):
Jag ska efter bästa förmåga försöka klargöra hur det är när det gäller en del av de frågor som Lena Hallengren nu ställde. Det är ett antal kompetensutvecklingsinsatser som också riktar sig mot de lärare som undervisar i årskurs 1-3. Mattelyftet och Läslyftet och de delarna är ju kompetensutvecklingsinsatser.
Centerpartiet föreslog redan 1997, när förskoleklassen infördes, att man skulle ha en tioårig grundskola för att förskollärarnas kompetens inte skulle isoleras till förskoleklassen utan skulle kunna användas också under de första åren i skolan. Genom att ha lärare med dubbla kompetenser skapar man en större flexibilitet så att förskolepedagogiken kan följa de barn som har ett speciellt behov.
Leken som inlärningsform kan då få ett större genomslag också i grundskolan. Det ser jag som en väldigt positiv del. Att det heter någonting annat handlar inte enbart om retorik, utan det handlar också om att det innehåller en del andra saker. Det är delvis skrivet. Det innehåller en flexibilitet i Lågstadielyftet som vi valde att lyfta fram.
Det handlar inte enbart om mindre klasser eller om fler lärare, utan det handlar om att man kan göra på olika sätt i de olika kommunerna. Det är väl en sådan viktig del. Jag tror att vi alla delar bilden av att vi behöver öka läraryrkets attraktivitet. Fler behöver söka till lärarutbildningen på olika sätt. Det handlar om en större konkurrens. Man behöver kunna göra karriär som lärare på olika sätt.
Där tror jag att en av de viktiga saker som alliansregeringen har gjort är karriärutvecklingstjänsterna. Oavsett om det handlar om förstelärare eller lektorstjänst är det en viktig del. Där har alliansregeringen varit tydlig och sagt: Vi vill fortsätta med den karriärutvecklingsreformen. Precis som jag nämnde i mitt anförande sa man i PISA-genomgången, som vi hade, att det inte handlar om generella ökningar.
Men man kan behöva göra betydligt mer ökningar för lärarprofessionen framöver.