Luciano Astudillo (S):
Tack för svaret, Nyamko Sabuni! Först och främst vill jag konstatera ett par saker. Jag vet att Nyamko Sabuni ser allvarligt på diskriminering. Det gör även jag.
Jag vet också att det finns en lag som förbjuder diskriminering på bostadsmarknaden, men jag tycker inte att debatten ska handla om det utan om vilka politiska ambitioner Sabuni har för att göra något åt den diskriminering som finns trots lagstiftning och trots att vi tycker att det är ett allvarligt problem. Om jag ska vara ärlig vet jag inte hur jag ska tolka Sabunis svar.
Å ena sidan säger hon att hon noga kommer att följa utvecklingen på området. Det är inte precis något svar att glädjas åt, för Sabuni borde verkligen veta att det tillhör hennes roll. Integrationsministerns roll är att följa utvecklingen på till exempel diskrimineringsområdet.
Å andra sidan säger Sabuni att hon kan tänka sig att överväga att ta initiativ till en utredning som använder situation testing som bevismedel i ärenden hos ombudsmännen mot diskriminering. Här finns eventuellt något att ta fasta på, något som åtminstone antyder ett litet steg framåt för den borgerliga regeringen i kampen mot diskriminering. Där är vi emellertid inte i dag, tyvärr.
Så tolkar jag svaret. Jag kan konstatera något som jag även konstaterat tidigare, nämligen att det faktum att man nu bara överväger det som vi var överens om när vi antog MR-planen, för övrigt i bred konsensus, är ett steg tillbaka i kampen mot diskriminering, att man växlat ned vad gäller ambitionerna att motverka diskriminering.
Det går inte att tolka "överväga" på annat sätt. Fru talman! Den undersökning som jag hänvisar till i min interpellation har gjorts av Hyresgästföreningen. Den kallas för Diskrimineringsbarometern och talar sitt tydliga språk. I 37 procent av samtalen till hyresvärdarna fanns diskriminerande inslag mot de personer som hade så kallade utländskt klingande namn.
I 14 fall av 100 var diskrimineringen så tydlig att den med svenskklingande namn fick bostaden medan den med utländskt klingande namn inte fick bostaden. Undersökningen ledde i sin tur till att 15 företag fick en anmälan på sig av Diskrimineringsombudsmannen. Det är ett allvarligt problem. Den här metoden visar sig vara ganska effektiv.
DO beskriver undersökningens resultat som "alarmerande" i de kommentarer man gjort. Men här har vi en minister som säger att hon ska överväga saken och noga följa utvecklingen på området. Det är ganska stora skillnader i hur man beskriver verkligheten, tycker jag.
Kan Sabuni utifrån det förstå att vi socialdemokrater kan känna viss oro inför framtiden? Sabuni fortsätter i sitt svar att föra fram en del andra saker kring det extra stödet till DO, som jag noterar numera kallas för "kraftigt ökat anslag". Tidigare var det "13 miljoner", men nu definieras det som "kraftigt ökat anslag". Hon nämner beredningen av Diskrimineringskommittén.
Det är bra saker och politik som vi också tyckte det var bra att förstärka. Men vad mer? Vad händer inom bostadspolitiken i övrigt? Vad har ministern att säga om kommunala bostadsförmedlingar? Hur vill ministern samarbeta med allmännyttan? Eller vill man framför allt sälja ut allmännyttan? Och hur blir det med hyresgarantin som ni lovade?