Barbro Holmberg (S):
Som jag framhöll i svaret på en interpellation från Tobias Billström tidigare i höstas är det angeläget att motverka att barn beviljas uppehållstillstånd på grund av anknytning till personer som oriktigt påstår sig vara barnets föräldrar. Det gäller inte minst med tanke på att det förekommit att barn i sådana fall utsatts för brottsliga handlingar eller har övergivits.
Regeringen beslutade, så sent som förra veckan, om en lagrådsremiss med bland annat förslag som gör det möjligt att på statens bekostnad genomföra frivillig DNA-analys i ärenden om uppehållstillstånd på grund av familjeåterförening. Påstådda släktskapsförhållanden kan på detta sätt kontrolleras.
Allmänt gäller redan i dag att DNA-analys kan aktualiseras då det föreligger misstanke om brott och straffet kan bli fängelse. Möjligheterna i detta avseende kommer från den 1 januari 2006 att utvidgas. Då träder en ny lag i kraft som bland annat innebär att DNA-prov ska kunna tas även på andra än de som är skäligen misstänkta för brott.
När det gäller Tobias Billströms fråga om omhändertagande av barn som far illa, gäller enligt socialtjänstlagen att myndigheter vars verksamhet berör barn och ungdom är skyldiga att genast anmäla till socialnämnden om de i sin verksamhet får kännedom om något som kan innebära att socialnämnden behöver ingripa till ett barns skydd. Denna skyldighet gäller i relation till alla barn i Sverige, såväl asylsökande barn som andra.
Regeringen gav i juli 2005 Socialstyrelsen i uppdrag att ta fram rekommendationer när det gäller tidiga insatser, vård och behandling av barn med uppgivenhetssymtom. Socialstyrelsen redovisade uppdraget i november 2005. I redovisningen framhåller Socialstyrelsen vikten av att förebygga och tidigt upptäcka barn som riskerar utveckla uppgivenhetssymtom.
Redovisningen har bland annat resulterat i ett meddelandeblad. I meddelandebladet understryker Socialstyrelsen bland annat den anmälningsskyldighet som redan i dag gäller för personal inom myndigheter vars verksamheter berör barn.
När det gäller asylsökande barn är det Socialstyrelsens uppfattning att alla som kommer i kontakt med barnen ska beakta den risk som själva migrationsprocessen innebär för ett barn och i ett tidigt skede anmäla till socialtjänsten om man känner oro för ett barn.
Därefter är det socialtjänsten som har att bedöma om en utredning är nödvändig eller om andra insatser från socialtjänsten kan vara aktuella. Min bedömning är att Socialstyrelsens meddelandeblad är till stor hjälp för myndigheter vars verksamhet berör barn och ungdomar. Jag utgår från att myndigheterna fullgör sin anmälningsskyldighet.
Som svar på frågan vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkerställa att barn ska kunna föra talan om hävande av föräldraskap vill jag säga följande. Innan ett barn har fått hemvist i Sverige kan en svensk domstol normalt sett inte ta upp en fråga om hävande av föräldraskap. I svensk lag är frågor om faderskap och moderskap reglerade i föräldrabalken.
Det finns bestämmelser i föräldrabalken om fastställande eller hävande av den legala faderskapspresumtionen. En förutsättning för att kunna häva den legala faderskapspresumtionen är att barnets mor och far är gifta med varandra. Några motsvarande regler till fastställande och hävande av faderskap vad gäller moderskap finns inte.
Trots att det alltså finns vissa regler som tar sikte på sådana fall som Tobias Billström tar upp i sin interpellation, kan det tänkas förekomma situationer som inte täcks av nuvarande regelverk. Frågan om behovet av ändrade regler kan därför komma att aktualiseras inom Regeringskansliet.