Leni Björklund (S):
Marietta de Pourbaix-Lundin har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att 1.	det ska bli en jämnare könsfördelning inom försvaret, 2.	fler kvinnor ska göra värnplikten och 3.	fler kvinnor ska bli yrkesofficerare. Låt mig inleda med att konstatera att det genom Försvarsberedningens arbete har funnits en bred politisk enighet om försvarsreformens målsättningar och genomförande.
ÖB har sedan i sin roll som myndighetschef möjligheten att använda olika verktyg för att genomföra förändringar i syfte att nå dessa målsättningar, med beaktande av jämställdheten i myndigheten. Frågan om jämställdhet inom Försvarsmakten är en prioriterad fråga för regeringen.
Regeringen ställer tydliga krav på Försvarsmakten inom jämställdhetsområdet, både genom regeringens generella jämställdhetspolitik och genom särskilda uppdrag till Försvarsmakten.
I syfte att ytterligare tydliggöra myndigheternas ansvar och möjligheter att bidra till förverkligandet av regeringens jämställdhetspolitik har bland annat myndigheterna inom det militära försvaret fått i uppdrag av Försvarsdepartementet att kartlägga och analysera den egna verksamheten utifrån de jämställdhetspolitiska målen och att i samarbete med departementet även formulera jämställdhetsintegrerade mål och resultatindikatorer för verksamheten.
Försvarsmakten, Pliktverket och Försvarshögskolan har därutöver fått ett särskilt uppdrag av regeringen att redovisa en gemensam strategi för hur det militära försvaret ska motverka diskriminering och ogynnsamma attityder samt skapa ett ledarskap som främjar jämställdhet.
I den redovisning av uppdraget som nyligen har lämnats föreslås till exempel att utbildningsplanerna vid den grundläggande officersutbildningen, stabsutbildningen och chefsprogrammet granskas utifrån ett jämställdhets- och diskrimineringsperspektiv. Antalet kvinnor som fullgjorde värnplikt minskade under 2005. Men detta förhållande måste ses mot bakgrund av att de totala volymerna som gör sin värnplikt har minskat.
Som andel av de värnpliktiga har kvinnorna därför ökat från ca 3,5 % till 4 % under samma period. Myndigheterna bör dock intensifiera sitt arbete för att ytterligare öka andelen kvinnor, inklusive kvinnor med invandrarbakgrund, som fullgör sin värnplikt. För närvarande pågår flera insatser. För det första arbetar Försvarsmakten och Pliktverket med särskilda informationssatsningar som riktar sig till kvinnor.
För det andra är Pliktverket på väg att införa ett nytt och delvis Internetbaserat system för mönstring. Regeringen har angett som inriktning att detta system ska utformas så att det aktivt uppmanar fler kvinnor att genomgå antagningsprövning. För det tredje pågår ett arbete för att se över befattningskraven för totalförsvarspliktiga som ska vara klart nästa år.
Pliktverket har fått i uppdrag att särskilt beakta jämställdheten vid utvecklandet av dessa nya metoder och befattningskrav. Under perioden 1998-2004 har andelen yrkesofficerare som är kvinnor ökat något varje år. Under 2005 ligger andelen kvar på samma nivå som 2004, det vill säga 4,4 %.
Den oro som funnits om en minskande andel kvinnor i officerskåren har hittills inte besannats. I dag har Försvarsmakten ett tiotal färre kvinnor anställda än vad man hade 2004. När man diskuterar dessa frågor bör man dock vara medveten om att avvecklingen av personal kulminerar under detta år varför den fulla effekten av omställningsarbetet ännu är svår att överblicka.
Vi har i dag ca 500 kvinnor i tjänst som yrkesofficerare, och det är alldeles för få. Jag anser detta inte vara tillfyllest, och både regeringen och myndigheterna kommer att fortsätta sitt arbete för få fler kvinnor in i en yrkesofficerskarriär. Slutligen vill jag påpeka att arbetet med värderingar och attityder är centralt vad gäller jämställdhetsfrågor.
Här anser jag att myndighetsledningen har engagerat sig, till exempel överbefälhavaren i Vägen framåt i syfte att förankra myndighetens värdegrund.