Beatrice Ask (M):
Nej, jag skyller inte på andra. Från moderat sida röstade vi förmodligen på det socialdemokratiska förslag som lades fram 2004 om nya regler för kreditprövningen. Jag skulle tro det. Det är ett kollektivt ansvar i den meningen. Det jag försökte förklara var varför vi är där vi är, varför regelverket inte ser annorlunda ut och varför vi inte har ett förslag färdigt. Man måste se hur en ny lagstiftning fungerat innan man gör något åt den.
Det var alltså en förklaring. Jag försökte också beskriva lagförslag som är på gång, det vill säga att vi vid årsskiftet får förslag som vi kan arbeta med. Finns det ingenting man kan göra, undrar Monica Green. Kan man inte göra något annat? Jag nämnde det inte tidigare men det som naturligtvis är viktigt är att det redan med dagens lagstiftning finns möjligheter att angripa oseriösa företag och orättfärdiga villkor.
Den möjligheten finns både när det gäller oskäliga avtalsvillkor och förfaranden som innebär ocker. En del typer av aggressiv marknadsföring och att på lösa boliner ge lån kan vara att betrakta som ocker. Om man ingått ett avtal på grund av lättsinne eller oförstånd kan det alltså prövas i domstol.
En sådan bestämmelse och möjlighet finns således. Såvitt jag vet har man dock inte prövat hur det kan användas, men det är ingen tvekan om att företag generellt har ett ansvar enligt lagstiftningen. Däremot är de mindre lånen undantagna från kreditprövning, och de är ofta också upplagda på ett annat sätt.
Där har vi sett att man utvecklat former för långivning som marknadsförs mycket aggressivt. En konsument kan, i stället för att gå till domstol, redan i dag vända sig till Allmänna reklamationsnämnden om man anser att lånet är orimligt. Prövningen hos Allmänna reklamationsnämnden är opartisk. Den är enkel, snabb och utan avgifter, vilket ofta är en fördel om man är ung.
De flesta företag har åtminstone hittills visat stor respekt för det som Allmänna reklamationsnämnden kommer fram till. Det är inte så att vi lagt ärendet åt sidan, men det vi alltså inte har är kreditprövning och möjligen tuffare regler beträffande informationsgivningen.
Jag tror att vi måste arbeta för att försäkra oss om att låntagare vet vad lånet innebär, vad det kommer att kosta och under hur lång tid, alltså hur det hela fungerar. I Finland har man fattat en del beslut som gäller detta. Bland annat måste man i marknadsföringen av kortfristiga, mindre krediter ange effektiv ränta.
Det finns också krav på att kreditgivaren kontrollerar att den som söker lån verkligen kan betala det. De har också en bestämmelse som jag tycker är smått intressant, nämligen att man inte får betala ut en beviljad kredit omedelbart. Jag har förstått att det finns en hel del som sätter sig i skuld på nätterna.
Enligt den finska regeln ska man åtminstone ha vaknat till ordentligt och insett vad man gjort innan pengarna får betalas ut. Därmed finns det möjligheter till lite bondånger och till att kanske reda ut det i efterhand. Jag tror att man i stundens ingivelse kan gå på detta, och sedan sitter man där, vilket naturligtvis är olyckligt. Och det gäller inte enbart ungdomar.
Det finns en och annan vuxen som också ramlar dit, vilket är lika illa. Vi kommer, som sagt, att försöka åtgärda problemet, och vi får fortsätta att gemensamt sprida så mycket information som möjligt om reglerna, vad man kan göra i dag och hur man kanske måste resonera.