Stefan Jakobsson (SD):
Sverigedemokraterna ställer sig bakom sitt särskilda yttrande. Hela veckan har vi debatterat, men nu har vi äntligen kommit till den viktigaste debatten. Utan utbildning hade de andra utskotten nämligen inte haft något att diskutera över huvud taget. Grunden för välfärden läggs i skolan.
För att återerövra de topplaceringar vi har haft i internationella undersökningar på alla nivåer behöver vi satsa på skolan med ordentliga pengar, inte småsmulor. Tyvärr valde de andra partierna att inte rösta på Sverigedemokraternas budgetramar, vilket gjorde att alla våra satsningar gick om intet. Jag avser ändå att lyfta fram dem inför ett möjligt extra val.
Vad är det då som har förstört och ätit upp skolan inifrån? Jag har själv varit lärare under många år och sett effekterna av olika beslut. Lyssnar jag på mina lärarkolleger, skolledare och ledande debattörer kommer jag fram till några orsaker. Jag tänker räkna upp några av dem. Kommunaliseringen av skolan 1991 är troligtvis en av de största orsakerna. Kommunerna kan tyvärr inte låta bli att stjäla av kakan.
De fick pengar men dåliga direktiv för hur de skulle agera med pengarna. Det gör att varenda gång det dras ned lite i budgeten skär man av skolkakan. Den är oftast 50 procent av den kommunala budgeten. Man har helt enkelt inte kompetens att styra skolan så att den blir likvärdig. Ett återförstatligande är åtminstone ett första steg i rätt riktning, vilket även Lärarnas Riksförbund nu driver hårt. Det är vi glada över, eftersom det är en fråga som vi drivit under många år.
Formerna för detta måste göras med en bra analys av läget innan vi genomför en sådan sak. Friskolereformen 1992 är en annan sak som bidragit till mycket problem. Tanken från början var att de skulle ha en annan pedagogisk inriktning. Tyvärr är det inte så man har agerat, och det har inte fungerat så. Det ploppar upp friskolor, och det läggs ned friskolor.
Nedläggning av friskolorna orsakar de kommunala skolorna stora svårigheter då pengarna tyvärr oftast inte följer med. På 26 år har det genomförts fyra reformer. Det är nästintill omöjligt för en skolledare i dag att få ihop betygssättande lärare i alla ämnen. Framför allt glesbygdsskolorna som inte har så många lärare att välja på har stora problem med det.
Ett av problemen är likvärdig skola. Det är ganska omöjligt när kommunerna ständigt skär ned på resurserna. Många skolor började terminen i år med att de hade inköpsstopp och anställningsstopp. Det är ungefär som att starta Paris-Dakar-rallyt utan reservdelar eller någon soppa. Det är fysiskt omöjligt att genomföra.
Vi har tyvärr inga ansökningskrav på våra lärarutbildningar. Det krävdes 0,05 på högskoleprovet för att komma in på lärarutbildningen i Borås i år. Om du bara kryssar bokstaven A på högskoleprovet får du 0,4. Ett annat problem är att 40 procent av skolledarna saknar lärarbakgrund.
Jag känner inte speciellt många körskolelärare som saknar körkort. Lönetappet är ett annat problem. Det har underminerat läraryrket under alla dessa år. Det innebär att attraktiviteten att söka sig till läraryrket har försvunnit. Skolmaten är också en problemfråga som har lyfts upp hela tiden. Det är nämligen så att utan bränsle rullar inte de små bilarna hur mycket vi än vill.
Sverigedemokraterna vill satsa rejält på att vi får en matreform så att vi verkligen ser över och får bättre och mer mat till skolan över huvud taget. Någonting som mina kolleger berättat för mig är den konstant sämre arbetsmiljön. Den försämras hela tiden. Det är administration och andra sysslor. De får mindre stöd från de pedagogiska ledarna, våra skolledare, eftersom de inte har tid. De ska hålla på med ekonomi.
Ett annat problem som vi under många år sett som lärare är att vi konstant förskjuter resurserna till de sista åren i åttan och nian, och sedan försöker vi ha reservlösningar. Vi lyckas precis pressa eleverna över gränsen så att de lyckas ta sig in på gymnasiet eller något liknande. Men vi har aldrig någonsin gjort en analys av: Vad händer med de eleverna? Vart tar de vägen? Hur många hoppar av? Vi är jättedåliga på det.
Eftersom det är kommunerna som handhar ekonomin har man passat på att skära på saker som man kanske inte tycker behövs. Mina lärarkolleger har varit väldigt tydliga med mig. Det finns saker som de behöver, och det är fler vuxna i skolan. Då talar vi inte som fler händer i klassrummet. Vi talar om vaktmästare, skolkuratorer, syokonsulenter och skolsköterskor. Det är de som tar hand om de saker som lärarna inte är utbildade för att göra över huvud taget.
Låt lärare vara lärare. Jag ser med glädje att Alliansen har tagit till sig tre av våra käpphästar som vi har ridit på under åren. Det är tioårig grundskola, betyg från årskurs 4 samt ordningsomdömen. Det är bra att man har börjat i den änden, men man har missat den viktigaste stenen. Det är återförstatligandet. Den grundstenen måste också tas med. Vad vill då Sverigedemokraterna för att lösa alla dessa saker?
Bland annat vill vi återförstatliga skolan och ha en ordentlig genomgång av hur vi ska återförstatliga innan vi gör det. Vi vill införa fler vuxna i skolan, som tidigare nämnts. Vi vill alltså återinföra de tjänster som kommunerna har skurit bort under dessa år. Jourskolor är en enormt viktig sak. Vi hade det förr, och det är någonting vi vill återinföra. Alla barn klarar inte av att vistas i en normal klassmiljö. En del behöver andra alternativ.
Jag har nämnt matreformen. Vi vill ha tidiga satsningar. Det tror jag att representanter för vartenda parti här inne kommer att gå upp i talarstolen och säga. Det är fantastiskt om vi är överens om det och flyttar resurserna till de nivåer som verkligen behöver dem. Blir det fel från början är det väldigt svårt att fixa på slutet.
Vi anser att ett kommunalt veto kanske borde ges till kommunerna vid öppnande av friskolor så att de oseriösa friskolorna kommer att försvinna från marknaden och att man låter de seriösa finnas kvar. Vi måste också plocka in offentlighetsprincipen vad gäller friskolor. Det är otroligt viktigt att vi har insyn i alla dokument. Det gäller inte bara de kommunala skolornas dokument utan även friskolornas dokument. Herr talman!
Lösningen för skolan är för mig som lärare mycket enkel. Vi måste bibehålla den budget som vi avser att lägga fram från Sverigedemokraterna och satsa ytterligare. Varför ska vi satsa ytterligare? Vi måste göra så att de kullar som i dag finns i skolan kan passera genom systemet utan att drabbas på något sätt, men vi måste börja fixa det i rätt ände, tidigt. Vi måste sluta med dessa quick fix i slutänden.
Sverigedemokraterna satsade 1,2 miljarder mer än regeringen, och vi satsade 1,7 miljarder mer än Alliansen. Tyvärr valde inget av de andra partierna att rösta på vår budget. Vi anser att det är riktiga pengar som vi har tagit fram och inga monopolpengar, som har nämnts här tidigare. Vi ska behålla de kullar vi har i dag och se till att de genomför skolan på ett bra sätt. Vi ska se till att satsa tidigare så att vi inte konstant får dessa problem i slutet. Jag återupprepar mig här.
Det är otroligt viktigt. Annars har vi inte människor rustade för framtiden. Annars har vi inte människor som är aktuella för de andra utskotten att över huvud taget tala om. Vi måste konkret låta lärarna orka vara lärare. Det är vad de är anställda för och utbildade till och ingenting annat. Herr talman! Med det vill jag tacka för ordet och hälsa till alla mina lärarkolleger och önska dem ett skönt lov så att de kan hämta andan.