Ylva Johansson (S):
Jag välkomnar Hanif Balis konstruktiva ton i denna debatt. Han ger en bra beskrivning av konsekvenserna av den moderatledda arbetsmarknadspolitiken och styrningen av Arbetsförmedlingen, nämligen att många i dag har arbeten under sin kompetensnivå.
Personer med högskoleutbildning, oavsett om de är svenskfödda eller kommer från ett annat land, har i princip inte kunnat få hjälp av Arbetsförmedlingen eftersom man har varit inriktad på att hjälpa dem som står allra längst från arbetsmarknaden, vilket per definition inte har varit personer med högskoleutbildning. Många har inte kunnat matchas mot rätt jobb, trots att det råder brist i många yrken. Det håller vi nu på att ändra på. Det är bra att Hanif Bali är självkritisk.
Hanif Bali tog upp de positiva effekterna när jobb kan tillsättas. Om det till exempel fattas en civilingenjör och man får tag i rätt person får det positiva effekter. Företaget kan expandera, tacka ja till order och anställa fler så att det blir positiva effekter också på andra jobb. Det regeringen nu gör genom det vi kallar snabbspår kommer på intet sätt att beröra alla personer som finns i etableringsuppdraget.
Men om vi kan se till att de som kommer hit och som har rätt kompetens - utbildning eller yrkeserfarenhet inom områden där det råder brist - kommer i arbete kan vi lösa det för individen, för om man går arbetslös länge riskerar yrkeskunskaperna att kallna. Då hjälper vi också till att klara kompetensförsörjningen i många branscher där man har brist. Det kommer nämligen ganska många civilingenjörer.
Det är förstås inte en majoritet, men det finns några hundra civilingenjörer i etableringsuppdraget. Det är klart att de ska i arbete. Det finns ganska många läkare. Det är klart att de ska arbeta inom vården medan de väntar på att få sin legitimation godkänd, vilket ska snabbas på. Det kommer rätt många lärare och byggnadsarbetare. Det kommer en del biomedicinska analytiker. Det kommer många inom yrken där vi har brist, och vi ska lösa detta för att få andra positiva effekter på arbetsmarknaden.
Det är viktigt. Hanif Bali tog upp en av de stora utmaningarna, nämligen den stora grupp som är lågutbildad eller kanske inte har någon utbildning alls. I dag har ungefär 50 procent av dem som finns i etableringsuppdraget gymnasiekompetens eller högre. Ungefär hälften har lägre kompetens, det vill säga högst grundskolekompetens. Av dem med högre utbildning har 30 procent högskoleutbildning. Det är ganska många.
I den gruppen finns en könsskillnad, men den är inte så stor. Men om man tittar på gruppen som har riktigt låg utbildning ser man att det finns en könsskillnad där. Kvinnorna är fler och tenderar att ha lägre utbildningsnivå. Männen har kanske gått i grundskola i sitt hemland medan kvinnorna kanske inte har gått i skolan över huvud taget. Där har vi en väldigt stor utmaning. Det är kvinnor som kanske aldrig har yrkesarbetat men som har arbetat och utfört många arbetsuppgifter.
En av de stora utmaningarna är att tillsammans med kommuner och landsting diskutera hur vi kan använda den arbetskapacitet och kompetens som många, inte minst kvinnor med låg formell utbildning, har på den svenska arbetsmarknaden, som tenderar att ha ganska höga kvalifikationskrav när det gäller formell utbildning. Det kommer att krävs nya och kanske okonventionella lösningar.
Men det är också viktigt att satsa på utbildning såsom grundvux, sfi och kombinationer av det. Precis som Hanif Bali säger är det viktigt för både nyanlända vuxna och nyanlända barn att kunna få utbildning på sitt hemspråk så att de inte slås ut från matematiken eller fysiken för att de inte har kommit tillräckligt långt i svenska språket.