Camilla Waltersson Grönvall (M):
Jag har aldrig varit skolminister. Men jag är lärare och har under en kort period också varit rektor. Jag har under ganska många år haft en viss insyn i den svenska skolan, ända in i klassrummet. Jag vet, herr talman, att det tar tid att förändra i skolan.
Det är ingen floskel eller kliché, utan det är så. Det är den ena saken. Den andra saken är att förändringen till det sämre, när det bland annat handlar om den försämrade måluppfyllelsen och våra barns och elevers resultat, inte började för sex år sedan. Den började under en period då det var socialdemokrater som hade skolministerposten.
Det här är tråkigt att behöva säga, för jag finns här i dag för att jag vill diskutera det viktigaste ämne som finns, nämligen skolan och utbildningen för våra barn. Jag måste säga att jag beklagar att före detta skolminister Ibrahim Baylan inte längre finns i lokalen för att kunna föra en diskussion och en debatt om grundskolan. Han valde att lämna diskussionen och debatten efter sitt anförande. Herr talman!
Alliansregeringen har inte bara haft kraften att arbeta fram, föreslå och genomdriva alla de reformer som vi inte minst såg under 2011. Det är också så att Nya moderaterna sprudlar av vidare reformiver och har fullt med idéer om hur vi fortsätter att utveckla svensk skola. Detta har vi bland annat presenterat i en rapport som vi kallar En modern skola för alla .
Vi har identifierat en rad problem inom skolan. Likvärdigheten är ett av dem. Vi presenterar också en rad lösningar för att komma till rätta med problemen och forma en modern skola. Herr talman! Skolan har alltid varit en fråga som många människor har synpunkter på.
Det ska också vara så eftersom skolan är så avgörande för vilka möjligheter vi har efter avslutad skolgång att forma och utveckla våra liv. Det handlar naturligtvis om att skaffa sig kunskaper så att man är väl rustad att kunna gå ut arbetslivet och möta det och bli anställningsbar därför att man har kunskaper och förmågor som efterfrågas i arbetslivet.
Det handlar också om att ha lärt sig koder för socialt samspel där samarbete och samverkan är viktiga delar. I skolan grundläggs helt enkelt förutsättningarna att forma sitt liv efter skolan. Vi har alla gått i skolan.
Oavsett om vi minns vår skoltid med värme eller fasa -, eller det kanske inte känns så mycket alls - har vi ofta uppfattningar om hur en bra skola ska vara och hur det ska gå till i ett klassrum. Detta är i grunden bra. Det visar på ett starkt engagemang och ett starkt intresse.
Samtidigt är det viktigt att pedagogerna och våra viktiga skolledare får vara experterna och att det ges utrymme och förtroende för att de ska kunna fortsätta att utveckla skolan och undervisningsmetoderna. För oss moderater och oss i alliansregeringen har inriktningen med att stärka kunskapsuppdraget varit primärt och fortsätter att vara det.
Vi kommer inte att vila i vårt arbete förrän alla barn möts utifrån sina egna förutsättningar och får den hjälp och det stöd som behövs för att kunna utvecklas så långt som möjligt enligt utbildningens mål. Den nya läroplanen för bland annat grundskolan, Lgr11, började tillämpas förra läsåret, 2011/2012.
Detta innebar en genomgripande förändring av kursplanernas struktur med bland annat en målnivå och ett centralt kunskapsinnehåll samt kunskapskrav för godtagbara kunskaper och för de olika betygsstegen. Betygen fokuserar klart på kunskap och ges i fler steg.
Efter att i ganska många år varit lärare har jag känt frustration både hos mig själv och hos eleverna när det med det gamla betygssystemet inte fanns möjlighet att kunna urskilja kunskapsskillnader. En elev som med nöd och näppe kunde kravla sig över till Godkänd å ena sidan och en elev som inte riktigt uppfyllde det där sista kriteriet för Väl godkänd å andra sidan hamnade på samma betyg.
De fick ett G för Godkänd. Det spelade ingen roll hur många plus en lärare hävdade fanns bakom det där G:et. I betyget var det fortfarande ett G, plusen syntes inte, och det gav samma 10 poäng. Det är klart att ett sådant betygssystem inte var rättvist och inte gav legitimitet åt systemet.
Detta är ersatt och åtgärdat liksom en rad andra saker som inte höll måttet i svensk skola och framför allt i svensk utbildningspolitik. När jag är ute i skolor och pratar med pedagogerna där är de allra flesta mycket nöjda med den nya läroplanen. Den har en tydlighet som tidigare saknats, och den fokuserar på eleverna och deras kunskap.
De har däremot upplevt en belastande börda när det gäller deras administrativa uppgifter. Regeringen identifierade bristen på tydlighet gentemot elever och vårdnadshavare som ett mycket klart problem. Detta, tillsammans med en ambition att tydligt visa på elevens utveckling framåt, gav en hög ambitionsnivå att skriftligt redovisa och dokumentera.
Runt omkring i landet arbetades olika dokument fram för dessa ändamål, och hjulet uppfanns i någon bemärkelse på mer eller mindre varenda skola. Regeringen har nu lyssnat på lärarna. Inom kort läggs en proposition fram som minskar den administrativa bördan. Regeringen anser att det är nog då betyg och en tydlig återkoppling genom utvecklingssamtalen ges.
Från årskurs 6, då betyg nu ges, tas den övriga skriftliga dokumentationen bort, och i de lägre årskurserna halveras den genom att den ges en gång per läsår i stället för som nu varje termin. Detta föreslås redan träda i kraft till det kommande läsåret, det vill säga 2013/2014.
Vi har också stärkt stödet för de elever som av olika anledningar har svårt att nå målen. Till dessa elever ska särskilt stöd ges, och det är rektors ansvar att tillse att detta sker. Det är elevernas rättighet att få detta stöd och skolans skyldighet att se till att de får det.
Min uppfattning är också att ett av de absolut bästa redskapen för att höja alla elevers resultat och att ge dem det stöd de behöver är den lärarutbildning vi ger våra lärare. Därför är den nya lärarutbildningen och de fortbildningssatsningar som alliansregeringen gjort och gör, bland annat genom Lärarlyftet, oerhört viktiga insatser.
Vi vet, inte minst från en alltmer omfattande forskning, att den insats som sker med en bra lärare i klassrummet - och det klassrummet kan vara många olika fysiska miljöer - är helt avgörande för hur eleven ska lyckas och vilka förutsättningar han eller hon ska få. Därför är alliansregeringen i sitt fokus och i sitt arbete i skolfrågan fortsatt lika engagerad och fartfylld.
Inte minst de handlingar utbildningsutskottet hade på bordet vid dagens sammanträde vittnar om vilka intensiva månader utskottet har framför sig med alla förslag och arbetsområden som ska jobbas igenom. Herr talman! Vår opposition försöker ganska ofta göra gällande att det inte händer så mycket i svensk utbildningspolitik. Ingenting kunde vara mer fel.
Oerhört många saker händer eller är på väg att sjösättas. Låt mig bara ge några exempel på detta. Matematiklyftet är ett sådant exempel, där syftet är att höja kvaliteten i matematikundervisningen. Denna satsning pågår till 2016. Propositionen om ökad undervisningstid i matematik är ytterligare ett steg i den riktningen. Denna proposition ska debatteras i kammaren i slutet av april.
Betyg från årskurs 6 gavs för första gången i julas. Tidigare betyg bidrar till att öka den kontinuerliga och systematiska uppföljningen av elevernas kunskapsutveckling och ger skolan en möjlighet att tidigt fånga upp elever som är i behov av särskilt stöd. Vi har också en rad olika utvärderingar och utredningar.
Det är bland annat en utvärdering av de senaste årens skolreformer som IFAU, Institutet för arbetsmarknads- och utbildningspolitisk utvärdering, har fått i uppdrag och som ska redovisas i december 2014.
Vi har en utredning om förbättrade resultat i grundskolan där regeringen har tillsatt en särskild utredare som ska bedöma när de åtgärder som har vidtagits från 2007 och framåt i avsikt att höja kunskapsnivån och öka måluppfyllelsen i grundskolan kan förväntas få avsedd effekt. Vi har också i ett digert utbud av utredningar en utvärdering som ska utvärdera eventuella kausala effekter av kommunaliseringen.
Jag vill också nämna de reformer som avser lärares möjlighet till fler karriärmöjligheter och som är ett led i regeringens strävan att öka läraryrkets attraktivitet. Det ger en möjlighet att bli förstelärare med en löneökning på 5 000 kronor per månad och lektor med en löneökning på 10 000 kronor per månad. Det är en satsning som också innebär ett ökat fokus på beforskning inom skolområdet.
Allt det omfattande arbete regeringen gjort när det gäller utbildning och barns och ungdomars lärande har varit för att komma tillrätta med de sjunkande skolresultaten i de olika internationella mätningar där vi känner igen namn som Pisa, Pirls och Timss.
En nation som tidigare stolt kunde konstatera topplaceringar oavsett vad som mättes när det gällde de svenska elevernas prestationer har sedan ett tjugotal år tillbaka, inte de senaste sex åren, kunnat se att dessa resultat har sjunkit. Först det senaste året har vi kunnat skönja vissa ljuspunkter, till exempel fjärdeklassares förbättrade kunskaper i naturvetenskap.
Men fortfarande visar undersökningarna alltför nedslående resultat. Herr talman! Det viktigaste är dock inte mätningarna. De visar någonting viktigt, men det är ändå elevernas framtid det handlar om. Det jag kanske allt saknar nu är berättelser om vilket underbart yrke det är att vara lärare. Jag har haft förmånen att under ett antal år arbeta som lärare.
Jag har också haft förmånen att under en kort period arbeta som skolledare, men jag kände att det var med eleverna jag trivdes allra bäst. Att få vara en del i att möta och lyfta varje individ, att utmana, stötta, ofta skratta och ibland kanske också gråta tillsammans med sina elever som lärare i svensk skola är något av det viktigaste som man kan arbeta med. Jag känner en genuin stolthet över att vara lärare och över mina kolleger.
Det är ett av de viktigaste yrken som finns, och det är också ett av de mest stimulerande och roliga arbeten som finns. Jag önskar att fler kunde berätta om detta och att det var den bild som spreds. Jag tror att det skulle vara avgörande för att fler unga människor, och äldre också för den delen, skulle söka till lärarutbildningen.
Engagerade och duktiga lärare som brinner för sitt jobb och för sina elever och som i sin tur känner uppskattning, stöttning och höga förväntningar är en av de viktigaste komponenterna i en positiv utveckling av svensk skola. Låt oss alla arbeta för denna utveckling. Våra elever behöver det. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på motionerna.