Jan Lindholm (MP):
Socialutskottets betänkande 3 om ett reformerat bilstöd är, som alla säkert har förstått utifrån de anföranden som har hållits, i huvudsak ett mycket efterlängtat och mycket uppskattat förslag från regeringen. Det mesta har sagts, och jag ska därför sortera lite i det som jag hade tänkt säga.
Även om detta bilstöd formellt sett infördes som ett lagreglerat bilstöd först 1988 har jag personligen bekanta som redan tidigt på 1970-talet - nästan 20 år före det lagreglerade bilstödet - erhöll ekonomiskt stöd från samhället just för ombyggnad och anpassning av bilar för att de skulle kunna sköta sina jobb.
Det finns alltså en mycket längre erfarenhet av detta än från 1988. Jag vet alltså verkligen vilket viktigt verktyg detta är och hur oerhört viktigt det är för många personer som har funktionsnedsättningar som gör att de inte kan använda en vanlig bil eller kollektivtrafiken för att klara av sina dagliga transportbehov.
Särskilt för dem som tack vare detta kan leva ett i princip normalt liv och försörja sig på ett vanligt jobb innebär det en oerhört stor frihet. Därför är detta ett mycket viktigt bidrag. Som någon sa här har bilstödet justerats lite grann då och då. Och de senaste bestämmelserna finns, som jag har förstått, i en förordning från omkring 2010. Det har alltså funnits behov av att se över detta.
Som representanter för Alliansen har sagt startade detta under deras regeringstid. Men trots att de hade åtta år på sig blev det inte klart. Det är först nu som förslaget kommer, även om det bygger på en utredning som de tillsatte. Det beror delvis på att det har framkommit en del kritik - jag tittar tillbaka på 2012, 2013 och 2014 - både mot utformningen och mot den praktiska hanteringen.
Det var till och med så att Försäkringskassan en period under 2013 stoppade utbetalningarna, därför att man upptäckte att det fanns en hel del tvivelaktiga kostnader som delvis förmodligen berodde på att bilarna i dag har blivit helt annorlunda. Man har ibland betalat för anpassningar som inte har varit anpassningar utan som faktiskt är originalinstallationer i bilar.
Och, som någon har sagt, originalinstallationer är mycket driftssäkrare och mycket billigare än eftermontering. Men allt går inte att lösa den vägen. Det har nämnts här att grundbidraget sänks med 30 000 kronor. Men samtidigt kan det nya tilläggsbidraget vara 40 000 kronor.
Det är speciellt utformat just för att det ska kunna ges om man gör bedömningen att den grundbil som inköps är den lämpligaste varianten av bil.
Jag kan därför inte se att konstruktionen i praktiken innebär någon begränsning när det gäller att välja bil, annat än att man ska välja just originalmonterad teknik i stället för att välja en bil som innebär ett ökat behov av särskild anpassning.
Det fanns också en utredning som visade att det är tveksamt om det finns någon konkurrens på denna marknad, eftersom det är så få aktörer som gör dessa mer avancerade eftermonteringar. Även där finns det alltså tveksamheter som måste följas upp för att man ska se om det går att sänka kostnaderna.
Eftersom företrädarna för allianssidan är med på själva förslaget men kritiserar ekonomin tycker jag att man ska komma ihåg att det inte är alla år som alla pengarna används. Ibland har det gått åt mer pengar; jag kommer ihåg att vi 2005 lade till en ganska stor summa pengar för att reglera detta.
Det kanske inte går att budgetera exakt, men om man nu gör en förändring där syftet bland annat är att man ska få mer nytta för samma pengar vore det ju ansvarslöst att inte också titta på om det kanske är möjligt att faktiskt budgetera en mindre summa.
Hade vi inte sänkt beloppet tror jag att vi hade fått kritik från andra hållet, det vill säga för att vara slösaktiga med ekonomin och inte så att säga växla in den lägre kostnad detta rimligtvis ska ge när det gäller den kvalitet på bilarna som brukarna behöver. Det har berättats om bilstödets olika delar.
Jag ska säga något om det här med utvärdering - jag hoppar över allt det andra. Jag tycker att det är lite märkligt att ni tar upp detta, för det är någonting man faktiskt stryker under väldigt noga i regeringens förslag.
Man ser det som en central fråga eftersom detta ju innebär en ny incitamentsmodell som ska ge lägre kostnader och mer nytta för pengarna. När man gör det är det självklart att man vill veta om det fungerar. Även om jag instämmer i er önskan där kan jag alltså inte se att det skulle behöva innebära att man ändrar någonting i det förslag som föreligger.
Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag och avslag på alla motioner.