Per Bolund (MP):
Larry Söder har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att minska det strukturella underskottet på byggbar mark. Behovet av nya bostäder är stort och väl känt. Enligt min uppfattning är det angeläget att vi skapar förutsättningar för att konsumenternas efterfrågan på bostäder ska kunna mötas av ett utbud som svarar mot behoven, i linje med det mål för bostadsmarknaden som riksdagen har fastställt. Primärt är det kommunen som bestämmer vilken mark som får bebyggas och hur bebyggelsen kan utformas.
Detta innebär bland annat att det är kommunen som bestämmer om ett visst område får bebyggas med flerbostadshus eller med småhus. Att småhusbyggandets andel av bostadsproduktionen minskar beror bland annat på att exploateringsgraden generellt sett är lägre för småhus än för flerbostadshus. Enligt Boverket är kommunerna generellt sett mindre benägna att prioritera planläggning för småhusändamål, delvis till följd av att tillgången på mark i centrala lägen är begränsad.
För kommunerna ger planering för flerbostadshus ofta bättre avkastning i termer av nya byggrätter per arbetad tidsenhet än om området används för småhusbyggande. Konkurrensen om marken i kombination med de starka preferenserna för centralt boende är en viktig förklaring till att urbaniseringen leder till en lägre andel småhusbyggande. Ofta är det även ekonomiskt fördelaktigt för kommunen att planlägga för nya flerbostadshus jämfört med nya småhus.
Detta beror på att fler boende kan dela på de investeringar som behövs i form av gator, vatten, avlopp och liknande. I centrala lägen konkurreras alltså småhusen ut ekonomiskt av bostadsrättshus eller hyreshus. Enligt Boverket har konsumenternas preferenser delvis förändrats över tid i riktning mot en ökad efterfrågan på centrala lägen. De tomter som kommunerna tillhandahåller motsvarar därmed inte alltid köparnas önskemål om vilka kvaliteter en småhustomt bör ha.
Trots att det i många kommuner finns färdiga byggrätter leder dessa inte alltid till nya småhus. Jag kan även konstatera att förutsättningarna för att bygga småhus skiljer sig åt över landet. I många kommuner är det inte markpriserna eller bristen på byggrätter som är orsaken till att det inte byggs småhus. När priset för att köpa ett befintligt hus är väsentligt lägre än kostnaden för att bygga nytt är det många som avstår från att bygga.
Med tanke på bristen på bostäder tycker jag att det är klokt att kommunerna planerar på ett sätt som ger många nya bostäder. Det gäller även om kommunernas val att prioritera byggandet av flerbostadshus i viss mån leder till att förutsättningarna för att bygga nya småhus påverkas negativt. Det förhållandevis låga småhusbyggandet kan naturligtvis ses som en konsekvens av det gällande regelverket i kombination med kommunernas tillämpning av planmonopolet.
Samtidigt är det kommunerna som har bäst förutsättningar för att utforma våra städer på ett sätt som är långsiktigt hållbart. Kommunerna har alltså en viktig roll för att skapa förutsättningar för ett klimatsmart, hälsosamt och tryggt boende. I detta sammanhang bör även nämnas att regeringen har uppdragit åt en särskild utredare att se över möjligheterna att använda statlig mark för bostadsbyggande. I vissa fall kan alltså även staten bidra till att förbättra förutsättningarna för att öka tillgången till byggbar mark.
Av januariavtalet framgår att regeringen avser att genomföra omfattande regelförenklingar för att förenkla och förkorta planprocessen och därmed göra byggandet snabbare och billigare. Ett viktigt led i detta är att ge kommunerna bättre förutsättningar för att planlägga för ny bebyggelse. Därmed ger vi även förutsättningar för att konsumenternas efterfrågan på bostäder ska möta ett utbud som svarar mot behoven.