KBLab/rixvox huggingface dataset:
Morgan Johansson (S):
Först får man konstatera att detta var en fantastiskt fin räddningsinsats ledd av Kustbevakningen - åtminstone när det gäller miljöräddningsinsatsen; sedan hade vi också räddningsinsatser inledningsvis för att klara av att rädda liv och släcka branden, så att säga. Det var ett stort antal aktörer med. Svenska fartyg var förstås på plats, och även Norge hjälpte till.
Vi begärde också hjälp från andra länder, och andra länder var beredda att rycka ut enligt den ordning som finns i dag där man hjälps åt när sådana här stora saker inträffar. Allt detta gjordes som sagt för att rädda liv men också för att undvika miljöskador. Det var kallt, blåsigt och svåra arbetsförhållanden. Det var en väldigt utdragen räddningsinsats, som precis som David Josefsson sa spände över flera dagar.
Men den hade ett utomordentligt gott resultat: inga personskador och inte heller någon utläckt olja, i varje fall inte i någon större omfattning. Jag vill säga att jag är väldigt stolt över vad Kustbevakningen tillsammans med andra aktörer uträttade de här dagarna. Det ska vi vara. Kustbevakningen har tre stora flygplan, tre stora miljöräddningsfartyg och ett hundratal mindre fartyg till sitt förfogande.
Alla som någon gång har varit aktiva i operativ verksamhet vet att alla inte alltid kan vara i beredskap. Det spelar knappt någon roll hur stor kostym man har - alla insatser kan inte vara i beredskap hela tiden. Det fungerar helt enkelt inte, utan man måste göra en fördelning av de insatser och resurser man har i beredskap vid varje enskild dag och tidpunkt.
I det här fallet var det Triton som var i beredskap. Triton låg i Hanöbukten. Den låg alltså inte vid Slite - på Gotland - utan i Hanöbukten vid det aktuella tillfället, och den avgick omedelbart mot olycksplatsen. Poseidon låg i Göteborg. Den var inte i beredskap, men det fanns möjlighet att ringa in personal. Detta gjorde man väldigt snabbt; man bemannade fartyget på fyra timmar.
Det var faktiskt Poseidon som var på plats först, eftersom det tog tid för Triton att gå från Hanöbukten till Vinga. Poseidon var på plats först och kunde inleda räddningsinsatsen tillsammans med två andra fartyg som Kustbevakningen hade till sitt förfogande, som redan hade gått ut och var på plats. Sammanfattningsvis skulle jag säga att Sverige har en väldigt bra kustbevakningsverksamhet.
Den är välskött och har goda resurser för att lösa sin uppgift. Den behöver dock förstärkas ytterligare. Vi har från regeringens sida sedan 2018 förstärkt Kustbevakningen med 140 miljoner kronor, och innevarande år ökas anslaget ytterligare med lite drygt 75 miljoner kronor.
Det finns, som David Josefsson säger, ett behov av nyrekryteringar, och de pengar som nu tillförs Kustbevakningen kommer att användas just för det. Vi talar om ett rekryteringsbehov på kanske ytterligare 150 anställda. I dag har Kustbevakningen sammanlagt ungefär 830 anställda, så om man under de kommande åren får ett påslag med 150 anställda är det en ganska stor utbyggnad av verksamheten. Detta tycker jag är utomordentligt bra, för det finns som sagt ett behov.
Därmed kan vi stärka Kustbevakningen ytterligare.
Morgan Johansson (S):
Jag börjar med själva räddningsinsatsförloppet. Det var alltså så att Triton låg i beredskap i Hanöbukten. Den gick omedelbart mot olycksplatsen, precis som den skulle göra. Poseidon låg i Göteborg. Den bemannades väldigt snabbt - på fyra timmar fick man in besättning - och det var Poseidon som kunde gå ut och vara på plats först. Utöver dessa var det ytterligare två kustbevakningsfartyg som gick ut vid den här insatsen.
Det ena heter KBV 310 och är ett övervakningsfartyg som har både brand- och oljebekämpningskapacitet. Detta är ett mindre fartyg. Det andra fartyget heter KBV 048 och är ett miljöskyddsfartyg. Detta fartyg var också på plats väldigt snabbt. Man ska ha klart för sig att vi hade insatser och resurser på plats snabbt vid det här tillfället.
Sedan anlände Triton efter ett tag, när den kunde komma upp från Skånekusten. Vi kommer naturligtvis att följa resursutvecklingen när det gäller Kustbevakningen. Vi bygger också ut Kustbevakningen. Det är fel att påstå att detta på något sätt är någonting som oppositionen har drivit fram. Sedan 2018 har vi anslagit ytterligare 140 miljoner kronor till Kustbevakningen. I vårt budgetförslag lade vi dessutom på ytterligare 30 miljoner.
Det enda som har kommit från oppositionens budget är ytterligare 40 miljoner. Det är klart att vi gärna tar emot de pengarna, men det är fel att påstå att detta på något sätt skulle vara ett avgörande resultat av oppositionsbudgeten - det här är småpengar som kommer ovanpå det som regeringen redan har satsat. Detta är väl en del av det allmänna politiska spelet.
Det viktiga är ändå att vi får ytterligare 75 miljoner kronor på plats och att vi kan använda dessa pengar för att rekrytera mer personal. Behovet i Kustbevakningen är sådant att vi behöver öka antalet anställda med uppemot 150 personer, och det har vi nu resurser för att göra. På det sättet förstärker vi Kustbevakningen. Jag vill också markera det jag sa i början: Alla fartyg kan inte alltid vara i beredskap; det spelar knappt någon roll hur stor kostym man har.
Det går inte, utan man måste avdela resurser som är i beredskap vid särskilda tidpunkter. Man ska naturligtvis ha en organisation så att man kan skala upp det hela om det händer någonting stort, men man kan inte köra en organisation där alla alltid ska vara i beredskap - detta tror jag att alla som har varit inblandade i operativ verksamhet förstår.
Morgan Johansson (S):
Absolut! Det är också precis det jag har sagt. Vi skalar ju upp Kustbevakningen. Vi har lagt till de pengarna från 2018 och framåt. Men man ska vara medveten om att Kustbevakningens budget är mycket större. Kostnaderna uppgår totalt sett till 1,3 miljarder kronor. Lägger man på 30 eller 40 miljoner till ska man veta att man gör det på en bas på 1,3 miljarder. Det är den proportionen som jag tycker att man ska ha klar för sig.
Sedan får vi som sagt loss de här ytterligare 75 1⁄2 miljonerna. Vi använder de pengarna till att förstärka Kustbevakningen, anställa mer personal och få kostymen att växa ytterligare. Räddningsinsatsen på Vinga var en mycket stor händelse, en av de största vi haft på många år.
Personalen gjorde ett utomordentligt fint arbete som den ska ha all heder av. Jag känner en stor stolthet över både Kustbevakningen och andra som var aktiva i den här räddningsinsatsen vid denna tidpunkt. Det blev inga personskador och inga stora oljeläckage. Det kunde ha gått på ett helt annat sätt om man inte hade varit på plats så pass snabbt som man var.
Sedan ska vi som sagt göra vad vi kan för att förstärka beredskapen ytterligare. Men just nu tycker jag att man ska känna en stor stolthet över det arbete som våra medarbetare gjorde under de här dagarna.
Morgan Johansson (S):
har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att situationer där Migrationsverket sägs skicka individer till kommuner för att ansöka om ekonomiskt bistånd inte ska uppstå, och i så fall när. Bakgrunden är att Migrationsverket enligt frågeställaren har skickat individer som nekats asyl till Sigtuna kommun och släppt av dem vid kommunhusets entré. Enligt frågeställaren ska det röra sig om personer som i regel inte klarar sig själva och som väl på plats i kommunen söker ekonomiskt bistånd.
Inledningsvis vill jag bemöta påståendet att Migrationsverket använder Sigtuna kommun som en avlastningsplats. Jag som minister kan såklart inte gå in på hur enskilda ärenden handläggs, men att säga att myndigheten rutinmässigt släpper av personer vid kommunhusets entré är inte korrekt. Utgångspunkten är att personer som har fått ett slutgiltigt avslag på sin asylansökan ska återvända till sitt hemland. Återvändandet ska i första hand ske frivilligt, men annars kan det ske med tvång.
Regeringen har under de senaste åren vidtagit många åtgärder som förbättrar förutsättningarna för ett effektivt återvändande, bland annat lagändringar som underlättar myndigheternas verkställighetsarbete och tillskott av medel för att kraftigt utöka antalet förvarsplatser. Vidare har regeringen gett Statskontoret i uppdrag att analysera och föreslå åtgärder för att effektivisera Migrationsverkets, Polismyndighetens och Kriminalvårdens arbete med återvändande. Uppdraget kommer att redovisas senast den 14 januari nästa år.
Personer som fått avslag på sin asylansökan, och som valt att inte återvända inom tidsfristen för frivillig avresa, har som huvudregel inte längre rätt till bistånd enligt lagen om mottagande av asylsökande med flera, även kallad LMA. Även om en person inte har rätt till bistånd enligt LMA har kommuner möjlighet att på frivillig väg ge nödbistånd. Detta är dock ingen rättighet, utan det är upp till varje kommun.
Regeringen beslutade den 16 september i år att utredningen Ett ordnat initialt mottagande av asylsökande ska tillsättas. Utredningen ska bland annat tydliggöra hur de förmåner och insatser som erbjuds inom ramen för bistånd enligt LMA kan samordnas med insatser enligt socialtjänstlagen och andra regelverk. Utredningen ska även ta ställning till när personer ska upphöra att omfattas av LMA.
Uppdraget att se över LMA, som också omfattar att utvärdera konsekvenserna av 2016 års förändringar i lagen, ska redovisas genom att ett slutbetänkande lämnas senast den 16 februari 2023.
Morgan Johansson (S):
Jag har sagt att Migrationsverket inte använder kommunerna på ett systematiskt sätt för att göra dem till avstjälpningsplatser för folk som egentligen ska utvisas. Men det är ju så att alla människor i Sverige, också de som har ett utvisningsbeslut, har rätt att söka socialbidrag, det vill säga ekonomiskt bistånd. Det gäller också i dessa fall.
Men om man har ett utvisningsbeslut är det upp till kommunen att bedöma om det ska ges nödbistånd eller inte. Det är möjligt att Sigtuna kommun har haft ett antal individer som har sökt ekonomiskt bistånd - och då får de ärendena hanteras, men det är en annan sak.
Niklas Wykman och hans partivänner påstår att Migrationsverket systematiskt skickar dessa människor till kommunen för att de ska söka ekonomiskt bistånd. Nej, det förekommer inte på något systematiskt sätt. Sedan kanske man hittar något enskilt exempel, men det kan jag inte svara på. Men det får i så fall redas ut.
Om den här Mattias Askerson kan dyka upp på ett möte med länsstyrelsen och Migrationsverket så att han kan svara på vad han menar med anklagelserna, ja, då kan de redas ut mellan Migrationsverket och kommunen. Det är symtomatiskt att när man får en kallelse att svara på frågan om vad man egentligen menar, då vill man inte vara med på mötet, och sedan går man och gömmer sig. Det får redas ut mellan kommunen och myndigheten.
Sådant här är så typiskt i den här frågan; nu gäller lagen i bara två år, och efter att de två åren har gått ut vill inte moderatkommunerna ta ansvar längre. Det är precis så typiskt. Själva syftet med lagen var att ta ett långsiktigt ansvar för dem som kommer till kommunerna. Återigen avslöjas det hur moderater agerar i dessa lägen. Då vill de bara göra sig av med dessa människor så fort som möjligt, som de egentligen skulle ha tagit ansvar för.
Det är avslöjande.
Morgan Johansson (S):
har frågat mig om jag avser att verka för en lagändring så att den som frihetsberövats förlorar rätten till skadestånd i de fall då gärningsmannen alltjämt, även efter nedsatt straff, är dömd för det brott som föranlett frihetsberövandet. Sverige har sedan länge en lagstiftning som innebär att staten tar ekonomiskt ansvar för frihetsberövanden som egentligen inte borde ha ägt rum. Lagstiftningen utgör en viktig rättssäkerhetsgaranti för enskilda.
Det hindrar inte att det kan uppfattas som stötande att någon får en betydande ersättning trots att personen i fråga fortfarande är dömd för allvarlig brottslighet. Fall som det som Angelica Lundberg utgår från är dock mycket ovanliga. Det viktigaste för mig är att stärka brottsoffrens ställning och minska skadeverkningarna av brott. Att förbättra reglerna om ersättning till brottsoffer är en prioriterad fråga för regeringen i det arbetet. En utredning har därför på uppdrag av regeringen sett över reglerna om brottsoffers rätt till skadestånd och deras möjligheter att få ut sådan ersättning av gärningsmannen.
Jag tog emot utredningens betänkande i somras. Utredningen lämnar flera förslag på ändringar i skadeståndslagen och utsökningsbalken. Förslagen handlar bland annat om att kraftigt höja skadestånden för brottsoffer och att förbättra möjligheterna att utmäta dömda personers egendom till förmån för brottsoffer. Ersättning till frihetsberövade är exempelvis något som enligt förslaget lättare ska kunna utmätas för brottsoffers räkning. Utredningens förslag har remitterats, och jag avser att under våren återkomma till riksdagen i denna angelägna fråga.
Morgan Johansson (S):
Sverige och alla andra rättsstater har en ordning där den som har varit frihetsberövad trots att det inte borde ha skett får ersättning för det. Till de absolut vanligaste fallen hör att en person häktas och kanske sitter någon månad eller två i häkte men förundersökningen sedan inte håller för åtal. Då släpps man ur häkte och får ersättning för den tid man varit häktad.
Sedan finns det fall där man blir häktad, det går till åtal och man sedan blir frikänd av domstolen. Man har inte begått brottet. Då får man också ersättning för den tid man suttit häktad. Även dessa hör till de absolut vanligaste fallen. Det finns även andra typer av fall. Det fall som Angelica Lundberg refererar till påstår jag är helt unikt egentligen. Jag känner inte till något annat fall av den här karaktären.
En person får resning i efterhand, det vill säga får en omprövning av domen där man säger att personen suttit längre i fängelse än vad den egentligen borde ha gjort, i det här fallet med hänvisning till åldern. Den här kombinationen av resning, sänkt straff och därefter ersättning har jag inte stött på vid något annat tillfälle.
Men lagstiftningen måste ändå tolkas utifrån de förutsättningar som finns. Det är Justitiekanslern som gör den tolkningen, även i sådana här unika fall. Då är det nog, som ordningen ser ut, så att man ska ge ersättning i de här fallen också, eftersom personen suttit i fängelse längre tid än vad den egentligen skulle ha gjort. Hur ska man då ändra på detta? Det är framför allt två saker jag vill framhålla.
Den ena är att vi måste höja skadeståndet kraftigt för brottsoffren. Jag tror att det upplevs som väldigt stötande att skadestånden till brottsoffren är alldeles för låga. Därför har jag nu ett utredningsförslag färdigt. Vi är på väg fram till riksdagen med ett förslag om att kraftigt höja skadestånden till brottsoffer. Det är faktiskt nästan en fördubbling av skadestånden till brottsoffer som är på gång.
Den andra är att jag vill möjliggöra utmätning av skadestånd som kriminella får om de samtidigt har skulder till andra brottsoffer. Det handlar till exempel om när en gängkriminell blir häktad för ett brott och sedan släpps och får skadestånd för den tid han har varit häktad.
Har han sedan tidigare skulder till andra brottsoffer är ordningen i dag att staten inte kan utmäta dessa pengar, och det är stötande. Det ska vi ändra på, och det ligger också i detta lagförslag. De här två ganska stora förändringarna är vi på väg fram med till riksdagen. Det blir lagrådsremiss inom kort, proposition senare i vår och ikraftträdande den 1 juli.
Då höjer vi alltså kraftigt skadestånden till brottsoffer och ser till att utöka utmätningsmöjligheten. På detta sätt kommer vi åt en del av problematiken. Vi kommer aldrig att komma åt allt, och just detta fall påstår jag är extremt ovanligt och unikt. Men även för unika och ovanliga fall måste gällande rätt kunna tolkas, och då blev Justitiekanslerns bedömning den här.
Men, som sagt, med de lagändringar vi gör kanske vi kan komma åt en del av problematiken.
Morgan Johansson (S):
Först, när det gäller punkten om åldersbedömningar, var det jag som återinförde möjligheten till medicinska åldersbedömningar, som försvann 2013 eller 2014 med den gamla regeringen. Jag tog initiativ till att återinföra dem så att vi skulle få bättre möjligheter att klara ut hur gamla de som har kommit till Sverige egentligen är. Nu har vi en fungerande möjlighet att göra det.
I det här fallet fastställdes åldern till över 18 år. Sedan kom gärningsmannen i efterhand in med uppgifter som styrkte att han inte hade varit äldre än 18 år. Det var på den grunden som han sedan beviljades resning. Man får ändå utgå från att domstolen vid det senare tillfället har tagit till sig de nya uppgifterna och att det är dem som beslutet har grundats på.
Om det visar sig att gärningsmannen inte var äldre än 18 år och han därmed suttit för länge i fängelse är dagens regler sådana att han ska ersättas för den tiden. Det är svårt att komma åt detta. Sådana fall med resningar kommer alltid att komma upp då och då. Om det framkommer nya omständigheter i ett mål som gör att en person har suttit längre i fängelse än han borde har han i det läget ett anspråk på staten.
Jag kan också känna en stark moralisk upprördhet ibland över hur man kan landa i olika frågor. Hur kommer vi åt detta? Jag säger: Låt oss se till att kraftigt höja skadestånden för brottsoffren. Detta går jag till riksdagen med nu under våren. Och låt oss se till att vi kan utmäta tillgångarna från gärningsmännen på ett helt annat sätt än vi kan nu.
Då kan man lägga beslag på en del av de pengar som tilldömts i ersättning till människor som suttit häktade. Detta går vi som sagt till riksdagen med under våren, och jag räknar med stor uppslutning.
Morgan Johansson (S):
Vi talar och mäns våld mot kvinnor och barn. Det är det som vi pratar om. Det är bland annat det som vi har ett 40-punktsprogram mot som vi nu rullar ut efter hand. Jag vänder mig emot bilden som man försöker sätta, nämligen att regeringen inte har gjort någonting och att ingen har gjort någonting. Det är helt fel. Det är en lång rad reformer som vi har genomfört under de här sju åren. Jag har listat dem, och Marléne Lund Kopparklint har inte kommenterat en enda av dem.
Det är som att hon inte över huvud taget tar till sig informationen om allt det som vi har gjort. Vi har skärpt straffen för sexualbrott, infört samtyckeslagstiftningen, tagit bort preskriptionstiden och tillsatt 350 nya utredare just för att utreda brott i nära relationer och brott mot barn. Vi gör nya stora satsningar för att kunna omhänderta barn som far illa i familjer. Vi går in med en halv miljard från den 1 januari för att göra det.
Man måste väl ändå kunna ta till sig informationen att detta har skett och att vi gör det här? Vi är också på väg med ytterligare saker, som straffskärpningarna som jag har nu har räknat upp när det gäller sexualbrotten men också insatser för att komma åt brott som sker på distans, det vill säga när gärningsmän instruerar barn på andra sidan jorden över nätet att till exempel begå sexuella handlingar mot sig själva.
Också där kommer vi att utvidga lagstiftningen med de här nya lagförslagen som vi går fram med. Fru talman! Detta är och har varit en av regeringens allra mest prioriterade frågor, och jag påstår nog att ingen annan regering har gjort mer än vad vi gör. Den fråga jag ställde till Marléne Lund Kopparklint var just om hon kunde säga en enda sak som Moderaterna har gjort i regeringsställning för att bekämpa den här typen av våld.
Hon kan inte det, för det finns inte en enda reform som hennes parti har drivit fram. Det är synd, men jag har massor av exempel på vad vi har gjort och ytterligare många exempel på vad vi kommer att göra framöver.
Morgan Johansson (S):
Tobias Andersson säger att jag slår mig för bröstet och skryter med allt vi har gjort. Det finns ett talesätt i Skåne som lyder: "Vi skryter inte; vi säger bara som det är." Och vi säger som det är, nämligen att den här regeringen har gjort mer än någon annan regering just när det gäller att bekämpa brott och bygga ut rättsväsendet. Det gäller inte minst polisen. Om vi tittar på polisens anslag från 2014 till 2025 ser vi att det låg på lite drygt 20 miljarder år 2014.
År 2025 kommer det att ligga på nästan 40 miljarder. Vi nästan fördubblar polisens anslag på den tioårsperioden. Det finns ingen annan myndighet, i alla fall vad jag vet, som i modern tid har vuxit lika kraftigt och fått lika stora anslagsökningar som polisen får under de här åren. Det är jag stolt över.
Jag menar att polisen under lång tid har varit underfinansierad och har haft alldeles för lite resurser och alldeles för låg bemanning. Mikael Damsgaard säger att den neddragning som den moderatledda regeringen gjorde när de drog ned på polisutbildningen med 90 procent på två år bara var tillfällig och att de sedan återgick till något genomsnitt.
Nej, därefter lade de sig på 600-700 utbildningsplatser per år, samtidigt som bara antalet pensionsavgångar från polisen låg på 400-500. Med den takten förstår man att polisen inte kan växa. Nu utbildar vi nästan tre gånger så många poliser och har startat polisutbildningar på två nya platser, medan Moderaterna aldrig någonsin har startat någon ny utbildningsplats. Jag är stolt över det vi har gjort.
Jag ser samtidigt att vi måste göra väldigt mycket mer. Därför har jag också förslag på bland annat straffskärpningar, ökade resurser och ökade verktyg till polisen framöver. Det kommer vi att kunna fortsätta genomföra under våren.
Morgan Johansson (S):
Tobias Andersson har frågat om jag och regeringen avser att vidta några åtgärder för att förbättra situationen vad gäller Sveriges efterlevnad av kvinnokonventionen och för att Sverige ska undslippa kritik från FN:s kvinnokommitté i framtiden. Mäns våld mot kvinnor måste upphöra. Våldet ska förebyggas, och de män som begår brott mot kvinnor ska straffas. Kvinnor som utsätts för brott ska få den hjälp de behöver. För en feministisk regering kommer frågan om att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor alltid att vara högt prioriterad. Därför har regeringen intensifierat arbetet.
Regeringen arbetar utifrån en tioårig nationell strategi för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor. Mycket har gjorts, men mer ska göras. I december förra året presenterade regeringen ett omfattande åtgärdsprogram med 99 åtgärder för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor. Åtgärderna omfattar såväl insatser för att förebygga våld som för att ge stöd och skydd till utsatta. Programmet innehåller även insatser för att skärpa lagstiftningen. Den 1 juli 2018 reformerades den svenska sexualbrottslagstiftningen.
Den nya lagstiftningen bygger på frivillighet. Det krävs inte längre att gärningsmannen har använt sig av våld eller hot, eller utnyttjat offrets särskilt utsatta situation, för att kunna dömas för till exempel våldtäkt. Enligt Brå har antalet åtal för våldtäkter sedan samtyckeslagstiftningen infördes ökat med 80 procent och antalet fällande domar med 75 procent.
Kommittén som granskade Sveriges efterlevnad av konventionen välkomnar i sina slutsatser Sveriges nationella strategi mot mäns våld mot kvinnor och berömmer Sverige för införandet av samtyckeslagstiftningen. En viktig del av regeringens politik är att förstärka den brottsbekämpande kapaciteten. Utbyggnaden av Polismyndigheten har inneburit att myndigheten har kunnat förstärka den resurs som arbetar med bland annat våld mot kvinnor. Polismyndigheten har rekryterat cirka 350 nya utredare som är särskilt inriktade på bland annat brott i nära relation och sexualbrott.
Även Åklagarmyndigheten har fått ökade resurser för att kunna utveckla sin verksamhet. Regeringen har ålagt myndigheterna att redovisa hur de säkerställer tillräckligt med resurser och kompetens i hanteringen av brott i parrelation, brott mot barn, våldtäkt mot vuxna samt köp av sexuella tjänster för att fortsatt förstärka utredningsförmågan på dessa områden. I arbetet mot mäns våld mot kvinnor är FN:s konvention om avskaffande av diskriminering av kvinnor ett viktigt verktyg.
I internationella granskningar av Sveriges efterlevnad av de mänskliga rättigheterna och våra internationella åtaganden är dialog med och kunskap från det civila samhället värdefull.