KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ann Linde (S):
Mycket av det vi talar om handlar om mötesfrihet, yttrandefrihet och fria och oberoende medier, som är avgörande för att de demokratiska fri- och rättigheterna ska kunna utövas. Därför vill jag ta möjligheten att säga några ord om journalisters säkerhet, något som inte har tagits upp hittills i den här debatten.
Det är ett faktum att journalister har drabbats väldigt allvarligt i samband med de demonstrationer som har pågått med anledning av Black lives matter. Vi ser också allvarligt på det polisvåld som har utövats mot arbetande journalister.
Det är viktigt att konstatera att det finns fria och oberoende medier i USA och att yttrandefriheten där är skyddad av konstitutionens första tillägg. Det betyder inte att kritiska röster inte får komma till tals. Det får de. Detta är någonting som vi har bevittnat nu. Att det inte skulle förekomma stämmer inte.
Däremot är det väldigt viktigt att regeringen står upp för journalisternas och mediernas roll mot den desinformation som har förekommit i samband med demonstrationerna och i internationella medier. Fru talman! Håkan Svenneling föreslår att vi ska ge demokratibistånd till människorättsorganisationer i USA som kämpar mot rasism och för rätt till abort.
Kampen mot rasism och för kvinnors rätt till laglig och säker abort är central i regeringens politik, liksom kampen för demokrati. Ni har nämnt demokratisatsningen flera gånger. Jag kan berätta att jag i morgon har ett samtal med Madeleine Albright, en tidigare kollega till mig, där vi ska gå igenom den mängd av demokratiprojekt som vi har tillsammans med Institutet för demokrati.
Det gäller hbtq-personers rättigheter, kvinnors rättigheter, SRHR-frågor, valfrågor, demokratifrågor - det är en hel lista. Det är dock så att OECD och Dac listar vilka länder som är berättigade till bistånd som länder.
Om ett land har uppnått en tröskel för vad som definieras som höginkomstnivå under minst tre år i följd är landet som sådant inte längre berättigat till bistånd enligt OECD:s och Dacs kriterier. Vi strävar efter att det internationella utvecklingssamarbetet ska fokusera på de minst utvecklade länderna i stort men också ha demokratisamarbete, som vi har med viktiga institutioner i USA.
När det gäller vapenexporten har Sverige ett av de mest strikta regelverken för vapenexport. Export av krigsmateriel från Sverige prövas utifrån detta regelverk. Det har riksdagen och regeringen lagt fast. Inspektionen för strategiska produkter är behörig tillståndsmyndighet. ISP gör en helhetsbedömning och prövar varje enskild exportansökan utifrån detta regelverk
Ann Linde (S):
Tack, Håkan Svenneling, för att du tar upp de här viktiga frågorna i en interpellationsdebatt! Svenneling refererar till det skotska parlamentets beslut att förbjuda export av gummikulor och tårgas till den amerikanska polisen. Men det våld som dödade George Floyd kom inte från vapen utan från bristande respekt för en annan människas liv. Det kom från en strukturell rasism och bristande organisationskultur.
Det är frågor som är av betydligt mer djupgående natur än varifrån polisen anskaffar sitt material. Det är också frågor som den amerikanska opinionen tydligt markerar mot och frågor som amerikanska myndigheter och delstatsregeringar arbetar alltmer intensivt för att komma till rätta med. Vår utrikes- och säkerhetspolitik, liksom vår försvarspolitik, bygger på att värna och främja svenska intressen, välstånd och säkerhet.
I en värld där demokratin på allt fler platser utmanas och utarmas är det avgörande att länder som står upp för demokrati också står stadigt tillsammans, även om vi inte alltid har samsyn i alla frågor. Att ett land är en demokrati innebär inte per definition att utmaningar saknas, men det innebär att det finns verktyg för att hantera dessa utmaningar. Det bygger på att människor kan göra sin röst hörd.
Det innebär vidare att det finns olika kanaler för medborgarna för att lufta sina tankar och på olika vis framföra sina budskap till makthavarna, både genom deltagande i fria och allmänna val och genom civilsamhällesorganisationer, fria medier och möjligheten att protestera och demonstrera.
Jag tycker att den här diskussionen är oerhört viktig, och jag hoppas att den fortsätter, för black lives matter, och vi ska stå upp mot den strukturella rasismen.
Ann Linde (S):
Eftersom Hans Wallmark koncentrerar sig mer på Kina och Håkan Svenneling mer på Hongkong tar jag Kina i det här inlägget och Hongkong i nästa, så att det inte blir för rörigt. Det är precis om Hans Wallmark sa; Kinas stärkta internationella ställning påverkar allt fler frågeområden.
Jag är glad att vi från svensk sida har en bra Kinadebatt och en stor enighet i politiken gentemot Kina. Det är viktigt för svensk del. Samtidigt måste också EU:s arbete vara så enat det går och utgå från intressen och värderingar till stöd för ett regelbaserat och internationellt samarbete och vara ett försvar för multilateralismen.
Det finns en ovisshet vad gäller Kinas utveckling på medellång sikt. Kina har ambitionen att utöka sitt globala inflytande. Samtidigt finns det en rad interna utmaningar som de måste hantera. De har ett politiskt system som inte är konstruerat för att lösa interna konflikter. Och givet Kinas storlek får utvecklingen i landet globala följder.
Som framgår av regeringens skrivelse till riksdagen kommer vi att sträva efter att EU och likasinnade länder ska samarbeta och agera gemensamt när det gäller säkerhets- och försvarsutmaningar som det ökade kinesiska globala inflytandet innebär. Det gäller inte minst i det transatlantiska samarbetet. Kina är en aktiv och inflytelserik multilateral aktör och en oundgänglig partner för att hantera globala utmaningar.
Samtidigt agerar Kina ofta på ett icke transparent vis. De strävar på vissa områden efter att införa normer och värderingar som riskerar att undergräva den regelbaserade världsordningen. De har de senaste åren stärkt sitt engagemang i FN och multilaterala system. Det blir inte bättre av att USA nu drar sig tillbaka från flera multilaterala organisationer. Det stärker Kina ännu mer.
Med ökad ekonomisk tyngd har Kina allt större globala intressen att skydda. Kina är världens största importör av en rad råvaror. De blir allt större när det gäller investeringar, lån och biståndsgivning. De har också tagit ställning på det försvars- och säkerhetspolitiska området, som har stärkts.
Försvarsutgifterna i Kina har vuxit snabbast av alla större länder de senaste 10 åren och är i dag världens näst största. På enskilda områden har Kina faktiskt en ledande militär förmåga. Vi har alltså anledning att följa detta, inte minst Kinas närmare samarbete med Ryssland på det försvars- och säkerhetspolitiska området. Inom vissa områden finns det möjlighet att uppmuntra Kina till konstruktivt deltagande.
Vi kommer att försöka fördjupa frågor som fredsbyggande, fredsbevarande, jämställdhetsarbete, utvecklingsfinansiering, FN-reformer, Agenda 2030 och klimat och säkerhet. Samtidigt kan jag avslutningsvis säga att jag de senaste veckorna har haft bilaterala samtal med både Australiens och Kanadas utrikesministrar om bland annat Kina.
Det visade sig att vi till stor del har en liknande analys och i vissa fall också liknande intressen.
Ann Linde (S):
Regeringen fäster naturligtvis stor uppmärksamhet vid det som händer i Hongkong. Vi har flera gånger nu tagit upp Kinaskrivelsen. I den handlar mycket om att vi ska samverka med EU för att få så stora möjligheter som möjligt att ställa krav på att Kina följer de folkrättsliga förpliktelser som finns. Jag måste därför reagera på att Hans Wallmark sa att EU-nämnden sagt att jag skulle driva eller undersöka förutsättningarna för sanktioner.
Jag hade gärna undersökt sådana förutsättningar. Då hade vi nog fått större möjligheter att nå framgång. Eftersom vi var helt ensamma slogs den dörren igen både inför Kinas ögon och inför hela den europeiska presskåren då Borrell valde att peka ut ett land som det enda som velat ha detta. Det hade varit mer effektivt om vi hade fått arbeta på normalt diplomatiskt sätt.
EU står dock bakom samma princip som Sverige gör, nämligen "ett land, två system", för att bevara ställningen för Hongkongs självstyre. Man ska inte bara ha ett politiskt utan även ett juridiskt system i enlighet med den grundlag som finns. Det är av grundläggande betydelse för att de mänskliga fri- och rättigheter som Hongkongborna tillerkänns ska kunna respekteras.
Våra utlandsmyndigheter i Kina och UD har sedan tidigare fört fram regeringens syn till nationella kinesiska myndigheter i både Peking och Hongkong. Vid EU:s utrikesministerkrets den 29 maj betonade jag vikten av att EU är tydligt.
Jag uppmanade också EU:s utrikestjänst EEAS att inleda diskussioner om EU:s fortsatta samlade gensvar - det är ett arbete som pågår - och att man vid dagens toppmöte mellan EU och Kina ska vara väldigt tydlig när man kommenterar den allvarliga händelseutvecklingen i Hongkong.
Det var också viktigt för Sverige att markera vår hållning i fråga om Hongkong under rättegången mot 15 personer i demokratirörelsen. Frågan har fått uppmärksamhet i Sverige och inte minst inom fackföreningsrörelsen. Det gäller alla tre centrala fackföreningar.
Inte minst gjordes vid LO-kongressen ett mycket starkt uttalande, bland annat för att en av de 15 är generalsekreteraren från HKCTU, det vill säga deras fackförening, Lee Cheuk Yan. Som jag sa såg jag till att vår konsul var på plats vid rättegången den 15 juni. Där fanns alltså EU som helhet samt Sverige.
Jag hoppas att fler av EU:s länder kommer att välja att vara på plats vid andra tillfällen, som tyvärr kommer att komma. Jag tror att det spelar roll.
Ann Linde (S):
Jag tackar Hans Wallmark för att han tagit upp denna viktiga fråga till interpellationsdebatt. Jag delar åsikten att det är trevligt att även Håkan Svenneling från Vänsterpartiet ville vara med i debatten. Det visar på bredden i frågan om Kina i Sveriges riksdag.
I Kinaskrivelsen och i utrikesutskottets betänkande slås det fast att EU är en grundsten i regeringens arbete när det gäller frågor som rör Kina. Det är av central betydelse att Sverige och EU bedriver en gemensam, kraftfull och tydlig Kinapolitik.
Men det är väldigt mycket bättre om man får EU att verkligen göra det genom att använda diplomatiska sätt när det behövs och om allihop gör det, så att vi inte står ensamma i en fråga. Vi kommer att ställa krav på att Kina ska följa sina folkrättsliga förpliktelser och ta ansvar för det multilaterala samarbetet, som bygger på regler.
Detta gäller den allvarliga händelseutvecklingen i Hongkong, men det gäller också situationen i Sydkinesiska havet och Kinas agerande mot Taiwan. Vi ser med stort allvar på situationen i Hongkong, som jag har sagt, och vi kommer även framdeles att stödja Hongkongs självstyrande ställning.
När det gäller situationen i Sydkinesiska havet anser vi att lösningarna måste sökas genom dialog för att man ska hitta fredliga vägar framåt. Det är beklagligt att Kina försöker begränsa Taiwans rörelseutrymme. Sverige och EU har ett intresse av att säkra Taiwans deltagande i internationella organisationer, inklusive WHO. Meningsmotsättningarna mellan Taiwan och Kina måste lösas på fredlig väg.
Det är också av stor vikt att inte Kina eller någon annan stat undergräver den regelbaserade världsordningen.
Ann Linde (S):
Jag tackar Yasmine Posio för att hon lyfter denna mycket viktiga fråga. Det behövs verkligen i dessa tider. Sveriges feministiska utrikespolitik fortsätter med full styrka även under rådande pandemi. Ytterst handlar det om att vi arbetar hårt för att säkerställa att den globala responsen innehåller jämställdhetsperspektiv på både kort och lång sikt.
Det finns en stor risk att ett visserligen befogat starkt fokus på att bekämpa covid-19 leder till ökad sjukdom och fler dödsfall inom andra områden, inklusive sexuell och reproduktiv hälsa. SRHR-vård riskerar att klassas som icke nödvändig vård och bortprioriteras till förmån för covid-19-relaterad hälso- och sjukvård.
Det kan medföra minskade möjligheter till säkra förlossningar och säkra aborter samt sämre möjligheter för gravida att få vård. Med en kris kommer också förlorade inkomster, ökad fattigdom, maktlöshet och intolerans - alla faktorer som är kända för att ha en negativ påverkan på SRHR.
Särskilt unga flickor och kvinnor exponeras ytterligare både för sexuellt och könsbaserat våld och för oönskade graviditeter till följd av exempelvis skolstängningar. Under ebolakrisen i Sierra Leone ökade mödradödligheten med 34 procent till följd av att resurser omprioriterades. Närmare 4 000 personer dog i ebola.
Samtidigt nådde barn- och mödradödligheten en rekordnivå på 45 000. Rapporter från Nepal under pågående pandemi visar också på en ökad barnadödlighet i samband med förlossningar. Det system som har byggts upp för att tillförsäkra kvinnor och flickor rätten till sexuell och reproduktiv hälsa är centralt, inte minst för att hålla nere barn- och mödradödligheten.
Sverige fortsätter därför att ha en framträdande roll i SRHR-frågor på den internationella arenan. Sverige är till exempel kärnstödgivare till flera organisationer inom WHO, FN:s befolkningsfond UNFPA, jämställdhetsorganet UN Women och Gavi, som är instrumentella i kampen för att begränsa viruset och dess negativa konsekvenser. Jag vill också lyfta fram Sveriges regionala och bilaterala arbete.
Genom våra utlandsmyndigheter och det svenska biståndet har ett stort engagemang bidragit till att främja SRHR i vårt samarbete med andra länder. Bland annat har finansiellt stöd till såväl samarbetsorganisationer som länder i Afrika både ökat och snabbt styrts om för att säkerställa mödra- och barnhälsovårdsprogram, tillgång till preventivmedel och medicinska abortprodukter, som är en av de saker som Yasmine Posio nämnde, för särskilt utsatta tonårsflickor och kvinnor.
Hittills har Sverige beslutat om stöd på motsvarande 1 538 miljoner för covidspecifika insatser, bland annat till WHO:s krishanteringsfond, FN:s humanitära appell och FN:s långsiktiga uppbyggnadsarbete. Sverige verkar för ett tydligt jämställdhetsperspektiv i dessa insatser. Budgetarbetet är i full gång. Vi återkommer till riksdagen med ett budgetförslag.
Ann Linde (S):
De allvarliga begränsningar vi ser när det gäller kvinnors och flickors fulla åtnjutande av mänskliga rättigheter är ett resultat av en bristande jämställdhetsanalys. Det är en aktiv strategi hos abortmotståndare i pandemin, och det utnyttjas nu för att införa begränsningar i SRHR men också när det gäller sexualundervisning och så vidare, vilket Yasmine Posio tar upp.
Jag vill betona att vi inom EU konsekvent har fört fram EU:s viktiga roll som en global röst och att vi ständigt påpekar att man också inom EU måste följa mänskliga rättigheter fullt ut. Inte minst med de länder som Yasmine Posio nämner har vi haft diskussioner både bilateralt och inom EU.
Det märks också att frågan om man ska ge ekonomiska bidrag till länder som inte följer mänskliga rättigheter, rättsstatens principer och demokrati har kommit allt högre upp på EU:s agenda, bland annat efter att Sverige som ett av de allra första länderna tog upp detta.
Detta är nu resultatet av de satsningar man gör, både på budgeten och på åtgärder för att bekämpa pandemin.
Man ska ha så kallad konditionalitet, det vill säga att de som inte följer mänskliga rättigheter, demokrati eller rättsstatens principer - kort sagt det som står uttryckt i FN:s fördrags artikel 2 om grundläggande värden - inte heller ska ha möjlighet att få samma ekonomiska stöd.
Jag vill också säga att EU och dess medlemsstater i olika sammanhang gemensamt upprepar att SRHR ska värnas under den pågående pandemin även om det är problematiskt i vissa länder.
De socialkonservativa medlemsstaterna inom EU är trots allt i minoritet, och vi måste samarbeta med de progressiva krafter som faktiskt finns i de länderna och som, skulle jag vilja säga, är ganska starka. Till exempel ser vi att protesterna från de polska kvinnorna när abortlagarna i olika omgångar har varit hotade har gjort att man har lyckats mota de allra värsta förslagen.
Det är inte så att det finns en massiv anti-SRHR-rörelse i hela befolkningen i de här länderna, utan det har handlat om de regeringar som sitter för tillfället. Ett exempel på påverkansarbete är det möte om jämställdhet i utrikespolitiken som Spaniens utrikesminister arrangerade under våren.
Jag deltog, och vi tog initiativ till en artikel om frågornas vikt. Ett annat exempel är EU:s biståndsministrar, som samlades redan före påsk för att diskutera EU:s samlade respons till utvecklingsländerna. Vi är också ett av de ledande länderna bakom en global koalition för ekonomisk jämställdhet, där initiativ tas för att stärka kvinnors ekonomiska egenmakt.
Slutligen vill jag säga att hbtqi-frågor tillhör mina absolut prioriterade frågor. Vi driver dem inom ramen för UD:s stora satsning Drive for Democracy, där alla UD:s 108 utlandsmyndigheter på olika sätt hittar saker för att driva demokratifrågor och rättighetsfrågor, inklusive för hbtqi-personer.
Ann Linde (S):
Jag sätter stort värde på Yasmine Posios och Vänsterpartiets engagemang i dessa frågor. Vi delar målet om en jämställd värld, och regeringens och riksdagens engagemang för SRHR-agendan är en viktig del i arbetet för att nå dit. Mina samtal med internationella aktörer och civilsamhället under våren vittnar om kriser och konflikter, kombinerat med de senaste årens ökade motstånd mot jämställdhet och ett krympande demokratiskt utrymme.
Det kan bidra till att undergräva kvinnorättsorganisationernas och andra civilsamhällesorganisationers möjligheter att verka. Vi vet i dag att pandemin drabbar människor olika trots dess globala utveckling.
Det är viktigt att vara mycket medveten om hur kvinnor och män påverkas annorlunda av covid-19, vilket belyser behovet av en kontinuerlig jämställdhetsanalys och av att integrera jämställdhetsperspektivet i alla våra handlingar.
Sverige tog därför tillsammans med Sydafrika i våras initiativ till ett gemensamt uttalande om vikten av att värna jämställdhet och SRHR under covid-19-pandemin, ett initiativ som 57 andra länder anslöt sig till. SRHR är en fråga om liv och död.
I kampen mot en pandemi, som covid-19-pandemin, kan vi inte flytta vare sig fokus eller resurser från andra hälsosektorer och allas åtnjutande av mänskliga rättigheter.
Ann Linde (S):
Margareta Cederfelt har frågat mig hur regeringen arbetar i kontakter med andra länder för att förankra den svenska linjen gentemot Ryssland och bygga samstämmighet kring mänskliga rättigheter i Ryssland, vad regeringen gör inom EU för att pressa den ryska ledningen inom dessa frågor och huruvida regeringen är beredd att verka inom EU för en utredning av Nemtsovfallet.
Sverige för en tydlig och principfast politik gentemot Ryssland och kommer att fortsätta att regelmässigt ta upp människorättsproblem i internationella forum såsom OSSE och Europarådet.
Vi kommer liksom tidigare att vara en drivande aktör i EU för att respekten för mänskliga rättigheter ska förbli en given beståndsdel i utformningen av relationen till Ryssland och ställer oss bakom de fem vägledande principerna för EU:s relation med Ryssland, där kontakter och stöd till det ryska civilsamhället utgör en viktig delkomponent.
Sverige ger även ett omfattande stöd till kontakter mellan det svenska och det ryska civilsamhället, vilket är viktigt för att stödja demokratisk utveckling och bidra till ökad respekt för de mänskliga rättigheterna. Oppositionella i Ryssland verkar under svåra förhållanden, och det är viktigt att omvärlden visar dem sitt stöd. Vi fortsätter att uppmana ryska företrädare att garantera sina invånares rättigheter i enlighet med Rysslands egen konstitution och internationella åtaganden.
Mordet på Boris Nemtsov var ett tragiskt avsnitt i modern rysk historia som mötte starka reaktioner i omvärlden. Det understryker vikten av ett rättsväsen som agerar professionellt och självständigt och åtnjuter förtroende hos sina medborgare. Vi följer utvecklingen i Nemtsovs fall noga genom vår ambassad i Moskva och har anslutit oss till EU:s uppmaningar till en grundlig utredning.
Sverige fortsätter att uppmärksamma Nemtsovs gärning: bland annat deltar ambassaden i Moskva årligen i en ceremoni till hans minne.
Ann Linde (S):
Boris Nemtsov var en vän till mig. Vi anordnade seminarier om demokrati i Ryssland tillsammans. Jag har efter hans tragiska död besökt platsen för mordet för att visa min respekt för hans gärning.
Jag har under en mycket lång tid följt utvecklingen i Ryssland, och precis som Margareta Cederfelt är jag mån om att det ryska samhället ska utvecklas och bli mer öppet och demokratiskt. Vi följer den inrikespolitiska utvecklingen i Ryssland nära, och vi uttrycker konsekvent vår oro inför det faktum att det demokratiska utrymmet i landet krymper.
Vi uttrycker upprördhet över de fall som Margareta Cederfelt nämner och andra fall. Upptakten till regionalvalen den 8 september var ännu ett exempel på hur oppositionspolitiker nekas möjligheter att kandidera och hur folkliga missnöjesyttringar bemöts med massingripanden och övervåld från polisen.
Jag kritiserade själv offentligt de polisräder som ägde rum mot oppositionella runt om i Ryssland några dagar efter valet. Och vi fortsätter att uppmana ryska företrädare att garantera invånarnas rättigheter i Ryssland. Det är faktiskt i enlighet med den ryska konstitutionen och deras internationella åtaganden.
Vår ambassad har närvarat vid rättegångar mot demokratiaktivister som följde protesterna i juli och augusti - detta för att markera den vikt som Sverige tillmäter frågan både inför det ryska civilsamhället och inför ryska myndigheter. Den senaste månaden har ryska och utländska människorättsorganisationer tvingats upphöra med sitt arbete.
Den ryska duman har antagit ett förslag om lagstiftning om så kallade utländska agenter, som nu också ska omfatta enskilda individer. Om lagen passerar återstående instanser kommer det att medföra ytterligare hinder för journalister att genomföra sitt arbete. Herr ålderspresident! Redan under min första vecka som utrikesminister fick jag tillfälle att i Reykjavik och Helsingfors möta både nordiska och baltiska kollegor.
I de samtalen tog jag upp våra välkända och oförändrade positioner när det gäller MR-situationen i Ryssland. Vi har lyft fram dem regelbundet i till exempel Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa och i Europarådet.
Sverige var också ett av de 16 länder som 2018 tog initiativ till att inom OSSE aktivera den så kallade Moskvamekanismen, som ger möjlighet att sända en oberoende expertmission till ett OSSE-land om det bedöms finnas ett särskilt allvarligt hot mot uppfyllandet av åtagandet när det gäller demokrati och mänskliga rättigheter. Detta skedde med anledning av anklagelserna om förföljelse av hbtq-personer i Tjetjenien.
Vi fortsätter att uppmärksamma frågan, till exempel genom uttalanden och sidoevent i samband med HDIM. Det är Europas största årliga MR-konferens, som under två veckor samlar 1 500 regeringsföreträdare, internationella experter och representanter för civilsamhället. Vi agerar också inom Europarådet för att uppmärksamma brister och övertramp inom MR-området.