Göte Wahlström (S):
Som det sades tidigare hade vi för knappt 14 dagar sedan en debatt om bland annat arbetskraftsinvandring. Den dök upp i samband med behandlingen av motioner från den allmänna motionstiden och det betänkande som utskottet då behandlade.
I den debatten var statsrådet väldigt tydlig när det gällde frågan om amnesti, som han kallade det, för de människor som nu har arbete men som hade fått ett avvisningsbeslut; detta skulle verkställas inför en eventuell ny lagstiftning. Någon amnesti var regeringen inte beredd att ge.
Det var i och för sig ett märkligt uttalande, för jag hade samtidigt fört en debatt med Kristdemokraterna som utgör 25 procent av regeringsunderlaget, och de hade den uppfattning som här framförts av Eva Johnsson, nämligen att personer som hade arbete men som fått ett avvisningsbeslut skulle få stanna i avvaktan på en eventuell framtida lagstiftning.
Denna problematik fanns med i det arbete som utredningen om arbetskraftsinvandring genomförde och överlämnade till regeringen i samband med regeringsskiftet. Eva Johnsson säger att om Socialdemokraterna suttit vid makten hade ingenting hänt.
Det var faktiskt Socialdemokraterna som tillsatte den utredning som sedan arbetade fram det underlag som nu ligger till grund för kommande propositionsbehandling i kammaren vad gäller arbetskraftsinvandring. Det intressanta som framkommer med anledning av Eva Johnssons interpellation är att hon lyfter fram en frågeställning och säger att det är Kristdemokraternas uppfattning, vilket också verifierades i debatten för 14 dagar sedan.
Då åberopade man olika fall, i och för sig enskilda sådana, som grund för ställningstagandet att få stanna. Nu visade det sig i den radiodebatt som Eva Johnsson deltog i för bara några dagar sedan att i fråga om ett av ärendena uppdagades just den situation som jag befarat kunde uppstå i samband med den diskussion som komma skall beträffande så kallat spårbyte.
Det visade sig nämligen att personen som togs upp i den aktuella mediedebatten hade endast ca 80 procent av gällande kollektivavtal i lön. Frågan om arbetstillstånd är fortfarande lite luddig. Jag har inte hunnit kontrollera uppgiften för att få den verifierad, men i mediedebatten var det hela i alla fall lite oklart.
Här utnyttjas alltså personer till att arbeta under avtalsenliga löner, utanför kollektivavtalets normer, och med det som grund säger man att fast varaktig anställning ska utgöra skäl för att få stanna. Därmed finns risken att människor är beredda att sälja sig till ett pris under gällande avtal just för att få uppehållstillstånd.
Det som statsrådet åberopar ställs sålunda på sin spets, nämligen att kollektivavtalsenliga löner ska gälla. Samtidigt kan vi konstatera att ett av de första fall som dyker upp i mediedebatten visar att det inte räcker - och detta åberopas då av Kristdemokraterna som just det särfall som visar på grunderna för att göra en annorlunda bedömning och skapa en annorlunda lagstiftning.
Jag är naturligtvis bekymrad över att detta lyfts fram på det viset. Det var en del av det som utredningen om arbetskraftsinvandring, KAKI-utredningen, jobbade med. Nu ser vi effekterna. Så fort det kom till prövning visade det sig att effekten blir att arbetsgivare är beredda att utnyttja enskilda individer som hamnar i beroendeställning till lokala arbetsgivare.
Det är ett bekymmersamt förhållande som jag hoppas att statsrådet nu på samma sätt som för 14 dagar sedan markerar.