KBLab/rixvox huggingface dataset:
Monica Green (S):
Ja, jag vet att Anders Borg gillar budgetreglerna som Göran Persson en gång satte upp och som har tjänat Sverige väl. Det är bra att vi har en stabil ekonomi och att vi har stabila ekonomiska regler som gör att vi inte hamnar i samma läge som en del länder nere vid Medelhavet. Dock brukar vi inte jämföra oss med de länderna, utan vi brukar jämföra oss med länderna runt omkring oss.
De har klarat krisen bättre. De har klarat arbetslösheten bättre, och de har sett till att ha lägre ungdomsarbetslöshet än vi. Det är för att den borgerliga regeringen har ökat på människors oro. Man har sänkt a-kassan, försämrat för de sjuka, infört inaktiveringsfällor för de unga - de får inte hjälp från första dagen på Arbetsförmedlingen - och så vidare.
Anders Borg tycker att det är bra att det finns fler som har fått arbete. Men vi är ju faktiskt en halv miljon fler nu. Det är fler som jobbar i Spanien trots att Spanien har högre arbetslöshet. Fler jobbar i Spanien eftersom de är fler människor där. Nu jobbar fler i Sverige eftersom vi är fler här. Men arbetslösheten har inte gått ned.
Den har bitit sig fast på de här höga nivåerna. Eftersom vi är fler har vi dessutom fler skolbarn, fler äldre och fler patienter som behöver tas om hand. Alltså behöver fler jobba i vår gemensamma sektor. Anders Borg påstår att regeringen har satsat ännu mer, men det är faktiskt fler som behöver den här hjälpen i dag.
Det hade behövts mer pengar till kommuner och landsting för att kunna anställa fler där. Anders Borg säger att vi har hållit ihop samhället. Varför har vi då barnfattigdom? Varför har vi en barnfattigdom på 225 000 barn i det här landet om Anders Borg har fört en så bra politik som han tycker? Varför är det bara 40 procent av de arbetslösa som får 80 procent av sin a-kassa?
Alla andra slår ju i taket långt tidigare och får betydligt lägre ersättning. Sänkt skatt för dem som har det allra bäst - det är den politik ni har fört. Det har inte varit en bra politik. Det har ökat klyftorna i landet, och det har inte fungerat.
Jag skulle vilja att ni inser det och att ni börjar investera och satsa på järnvägen, nya bostäder, miljöanpassade bostäder, fler lärare och så vidare så att fler kan bli anställda och känna framtidshopp och framtidstro. Anders Borg påstår att det har satsats mer på högskolorna. Det är inte sant.
Vi hade en lång debatt här i förra veckan, där vi från de små och medelstora högskolorna en efter en gick upp och berättade hur många färre platser vi har på högskolorna i dag än vi hade tidigare. De satsningar ni påstår har skett är inga satsningar, utan det är siffertricksande. Jag skulle vilja ha en regering som satsar på riktigt, inte en som gömmer sig bakom siffror.
Monica Green (S):
Återigen vill jag påpeka för Anders Borg att vi har blivit fler i det här landet. Vi är en halv miljon fler människor. Det är fler skolbarn, fler patienter, fler äldre och så vidare. Det behövs alltså fler som är anställda i kommuner och landsting. Det behövs också fler som är sysselsatta över huvud taget.
Det har också infunnit sig, och det är ju bra att det är fler sysselsatta, men arbetslösheten har ändå inte sjunkit. Vi måste räkna alla. Vi kan inte tricksa bort detta. Ni kör ett ganska farligt spel eftersom ni ökar på orättvisorna. Ni satsar mest på dem som har det allra bäst.
Om man delar in befolkningen i decilgrupper vet vi att den tiondel som har det allra bäst, oftast männen, har fått de flesta skattesänkningarna. De har alltså fått det bättre. Sedan kan Anders Borg stå och säga att de allra flesta har fått det bättre. Om man ser till ett genomsnitt är det kanske så, men det finns en tiondel av befolkningen som har fått det betydligt sämre än resten av befolkningen.
De som är inlåsta i fas 3, de ungdomar som inte får hjälp av Arbetsförmedlingen och de ungdomar som inte får möjlighet att studera vidare känner inte igen sig i den glättade bild som Anders Borg här målar upp och skryter med. Han är nöjd med sakernas tillstånd och säger att det är bra i Sverige, att man har det allra bäst här och att regeringen har en bra politik.
Vi skulle vilja hålla ihop landet betydligt bättre, och vi skulle vilja satsa och investera för framtiden i järnväg, i offentlig sektor och på fler lärare. Det tycker vi är en bra politik för framtiden.
Monica Green (S):
Jag tackar Catharina Elmsäter-Svärd för svaret. Nu står vi här igen; jag vet inte för vilken gång i ordningen. Jag har börjat räkna ronder och tänker att vi väl snart ska vara framme vid att få någon form av åtgärder. Det är en hårt pressad åkerinäring, precis som Catharina Elmsäter-Svärd sade i sitt förra debattinlägg.
Den seriösa åkerinäringen håller på att konkurreras ut av den oseriösa näringen. Den känner sig förtvivlad och lämnad åt sitt öde för att vi politiker inte ser till att lagar och regler följs här i landet.
Mer än 40 procent av den tunga trafiken utgörs av utländska åkare. Alla är inte oseriösa, men många är skrupelfria arbetsgivare som utnyttjar chaufförer under slaveriliknande förhållanden.
De följer inga vilotidsregler och absolut inga kollektivavtal utan betalar slavlöner. Så kan vi inte ha det på våra vägar. Det är bedrövligt att människor utnyttjas på detta sätt.
Vi socialdemokrater vill att alla som jobbar i detta land, oavsett om man jobbar i en byggfirma, kör på vägarna eller är någon annanstans, ska ha samma villkor. Vi vill inte ha ett A- och ett B-lag.
Vi vet att regeringen vill det eftersom man inte stoppade Laval utan till och med underlättade för arbetsgivarna att stoppa bygget när facket ville sätta in stridsåtgärder. Det här är en stor fråga. Vi ser att den borgerliga regeringen vill hjälpa till att få in låglönejobb.
När jag sätter dessa problem i ett större sammanhang ser jag ett mönster. Problemet på vägarna är stort nog, men eftersom jag ser oviljan hos den borgerliga regeringen i andra fall tror jag att också detta handlar om ovilja även om Catharina Elmsäter-Svärd har ett gott uppsåt och säger att hon träffar representanter.
Men det förhalas, försenas och försvåras för de seriösa åkarna. Trafikutskottet var enigt. Åtta partier ställde sig bakom krav på regeringen. Ändå kommer regeringen inte med åtgärder. Jag ser det inte som något annat än att man försöker försena åtgärderna. Vi socialdemokrater har lagt fram en rad förslag.
Vi har en särskild lastbilsmotion, Hållbara lastbilstransporter , där vi har en mängd förslag till åtgärder för att komma till rätta med dessa problem. Några åtgärder är snabba; andra tar längre tid. En snabb åtgärd är att vi direkt kan säga att man måste ha frakthandlingar med i bilen som visar att man har det gods man påstår i bilen. Det ska gå lätt att kontrollera.
Det är något vi snabbt kan införa. Det ska givetvis också vara lättare att hålla fordon i kvarstad, bötesbeloppet ska höjas och de som beställer transporterna ska ta ett mycket större ansvar. Det finns saker som går snabbt att göra, men Catharina Elmsäter-Svärd sätter i system att försöka förhala. Jag förstår att det är den borgerliga regeringens strategi, för ni vill få in låglönejobb i vårt land.
Monica Green (S):
Först till frågorna. Vi tänker inte förbjuda egenföretagare, och vi är för att man får transportera över gränserna. Vi har dock sagt att om man inte kommer till rätta med de ökande problemen kan vi tänka oss en timeout för cabotagereglerna för att sätta press.
Vi vill att cabotagereglerna och cabotagetransporterna ska fungera men kan som sagt tänka oss en timeout tills vi har rett ut det. Jag hoppas dock att det inte ska behövas ett stopp utan att regeringen kommer med åtgärder inom en snar framtid.
När så mycket som över 40 procent av transporterna i landet görs av utländska åkare måste vi börja fundera på om det är lika villkor för alla. Jag ser att det inte är det. De utländska åkarna betalar till exempel inget för att slita ned våra vägar. Det tycker vi socialdemokrater är orättvist.
Vi tycker att det vore mer rättvist om vi hade liknande regler som andra länder. När svenska åkare kommer ut på andra länders vägar får de betala för sig, men här får utländska åkare slita ned våra vägar. Sedan får vi med skattemedel se till att de blir åkbara igen. Det är fel att det är så.
Vi vill gynna miljövänliga bilar. Vi vet att den svenska bilparken är miljövänlig och modern. Den svenska åkerinäringen skulle gynnas om vi kunde ta betalt av de utländska åkarna. Det gynnar inte att dra ned på vägunderhållet, som Catharina Elmsäter-Svärd gör nästa år.
Det blir bara svårare för åkarna, oavsett om de är utländska eller svenska. Nej, Catharina Elmsäter-Svärd, när facket tar till stridsåtgärder handlar det inte om att man ska skicka hem arbetare. Tvärtom ska man se till att de arbetare som är här har samma villkor.
Det kan inte vara så att en arbetare som är född i Sverige och har svenska villkor ska ha 85, 90 eller 100 kronor i månaden medan det står någon från Lettland eller Polen bredvid och har 35 kronor i månaden. Vi kan inte acceptera det, och facket kunde inte acceptera det. Jag tycker att det är helt rätt. Facket har fått rätt i efterhand, men ni i den borgerliga regeringen uppmuntrade att det skulle gå till på det sättet - att det skulle vara ett A- och ett B-lag.
Jag ser därför systemet i hur ni behandlar denna fråga. Ni försöker försena, förhala och försvåra för de seriösa åkarna när det gäller att hålla kvar en bra näring. Vi vill att det här ska fungera, vi vet vilket tryck det är och vi vill att vi ska ha ett miljövänligare sätt att transportera godset på, både på järnvägen och på vägen.
Vi kan inte ta bort lastbilarna, men vi vill ha dem så miljövänliga som möjligt. De som kör här ska ha samma villkor. Vi tycker inte att det är rimligt att de är här och utnyttjas under slavliknande förhållanden, som jag sade i mitt förra inlägg. Vi tycker inte att det är rätt att man sliter sönder våra vägar utan att betala för sig. Vi tycker att det ska vara lika villkor, och den borgerliga regeringen förhalar åtgärderna.
Monica Green (S):
Jag ska först svara på Catharina Elmsäter-Svärds frågor. Vi går till val själva på en socialdemokratisk rättvis miljöpolitik som ska rädda jobben och se till att vi får fler jobb i detta land.
Sedan får vi se vilka vi samarbetar med och vilka som kan ställa upp på våra krav på hur vi ska få fler jobb på ett mer miljövänligt och sjyst sätt där vi har sjysta villkor och så vidare. Det är svaret på den frågan. Det är ni som drar ned på vägunderhållet nästa år och inte vi.
Transportarbetareförbundet i Jönköping har gjort mätningar av godstrafiken, och det finns andra mätningar av godstrafiken som är mycket intressanta att följa.
Det är intressant att se hur den utländska trafiken nu ökar och hur den seriösa näringen blir alltmer pressad för att det inte ställs rätt krav på bland andra beställarna, som Lars Johansson, och även Peter Persson, så förträffligt påpekade här tidigare.
Man kommer inte till skott med till exempel klampningen eller med en så enkel sak som att det ska vara krav på att frakthandlingar ska finnas i bilen, som borde kunna införas i morgon eller när ni har regeringssammanträde nästa gång. Det behöver man inte utreda i flera år. I ett antal förslag för två år sedan krävde ett enigt trafikutskott åtgärder i fråga om hur vi skulle komma till rätta med detta.
Vi socialdemokrater har specificerat detta ytterligare i vår lastbilsmotion. Där har vi en mängd förslag på hur vi snabbt ska komma till rätta med detta. Vi vill likställa utländska transporter som kommer in i Sverige med transporter som svenska åkerier bedriver så att de svenska åkerierna ska ha en möjlighet att överleva i denna tuffa konkurrenssituation.
Monica Green (S):
Först ska jag berömma Carl Bildt för att han är tydlig med att det ska vara en tvåstatslösning och att det är 1967 års gränser som ska gälla. Det gäller att genom Sveriges och EU:s agerande se till att det också verifieras, och det gäller att ha det starka och tydliga ställningstagandet. Det är bra.
Sedan har jag ställt frågor om vattensituationen, eftersom det är en fruktansvärd situation palestinierna nu upplever. Bosättarna tar det rena dricksvattnet från palestinierna och beduinerna och vattnar sina gräsmattor med medan befolkningen - palestinierna och beduinerna - inte har vatten att dricka.
De har inte vatten att ge sina barn och klarar sig inte med det vatten de har, utan de tvingas köpa vatten på flaska. Det är en fruktansvärd situation. Det är oerhört dyrt och väldigt svårhanterligt.
Tänk er en gravid mamma som föder barn och inte ens har tillgång till vatten att tvätta sitt nyfödda barn med utan ska gå och köpa vattenflaskor för att israeliska bosättare tar vattnet. Vi kan inte ha det så. Världssamfundet kan inte se på när det begås sådana övergrepp som det faktiskt är att ta någon annans vatten.
Att man dessutom tar deras mark är bara det ett övergrepp i sig, som sker dagligen. Den fruktansvärda mur som går genom samhällena är också ett övergrepp i sig.
Att dessutom visa sin makt och sin nonchalanta hållning inför att palestinierna inte har vatten att dricka genom att vattna gräsmattorna med dricksvatten så att bosättningsområdena ska vara gröna är en provokation. Det är inte acceptabelt vare sig för den svenska sidan eller för EU eller världssamfundet. Jag tycker att vi ska göra mer.
Jag tycker att vi ska engagera oss. Vi ska säga ifrån och även ordna olika typer av seminarier och olika typer av engagemang på plats - åka dit och tala om vad vi tycker och ge bistånd till organisationer som vill engagera sig för det här. Det handlar om att få stopp på det övergrepp det faktiskt är att knycka någon annans vatten.
Monica Green (S):
Jag måste säga att Carl Bildt i det här fallet utmärker sig som sansad jämfört med den hysteriske Fredrik Malm. Han for upp här och gjorde utfall mot oss som på ett sansat sätt försöker prata om vattensituationen och de utsatta människorna i Israel och Palestina. Frågan är vad Fredrik Malm åt till frukost. Kan det ha varit taggtråd?
Han nämner inte vattenbristen, och han nämner inte den förbannade muren som skär igenom palestinska samhällen. Det är apartheid, det vill säga åtskillnadspolitik, som utövas av israelerna. Palestinierna får lägre löner, om de ens får ett jobb. De får förnedra sig genom att stå i kö vid checkpoints. Det är de som blir utsatta.
Sedan finns det människor - israeler - som också lider av denna konflikt. Det finns många i Knesset som givetvis vill ha en fredsförhandling, men det finns tyvärr också israeler och ledamöter i Knesset som inte vill ha en fredsförhandling. De motsätter sig det, och därför kommer vi ingen vart. Vi måste följaktligen flytta fram positionerna.
Jag är glad att det är Carl Bildt som för Sveriges talan just nu och inte Fredrik Malm. Men jag skulle bli ännu gladare om vi hade en utrikesminister som aktivt verkade ännu mer för det han står här i talarstolen och säger, nämligen att vi måste jobba för att fredsförhandlingen ska fortsätta, komma i gång och få en lösning.
Jag talade om vattnet därför att det är ett stort problem. Människor lider på grund av att de inte får vatten. Bosättarna tar dricksvattnet från palestinierna och beduinerna så att de inte får vatten att dricka och inte kan rengöra sina nyfödda barn. Men de får se när ockupanterna vattnar sina gräsmattor. Jag tycker att det är fruktansvärt.
Monica Green (S):
Det stämmer att vi i mångt och mycket har samsyn när det gäller tvåstatslösningen, 1967 års gränser, att den förbannade muren slår sönder samhällena, att palestinierna ska ha rätt till vatten och att både palestinier och israeler ska kunna leva sida vid sida. Det är möjligtvis Fredrik Malm som sticker ut från debatten med sitt hysteriska inlägg.
Men vi andra verkar vara någorlunda överens. Vi ska stödja de fredsbejakande krafterna på båda sidorna. Vi ska stödja processer som flyttar fram positionerna. Vi ska engagera oss för fredsarbetare och stödja föreningar och organisationer som vill finnas på plats. Det gäller till exempel medföljare som följer palestinska barn så att de ska kunna gå säkert till skolan.
Det gäller också andra organisationer som kan vara med i fredsprocessen. Vi ska vara pådrivande så att vi kan känna att vi också drar vårt strå till stacken. Den åtskillnadspolitik, det vill säga apartheid, som palestinierna nu måste utstå är inte acceptabel. Jag inledde med att tala om vatten.
Vatten är helt avgörande för att man ska kunna överleva. Nu knycks vatten från palestinierna och beduinerna. Vi kan inte acceptera det. Vi önskar både palestinierna och israelerna ett fredligt sätt att överleva och ha stater sida vid sida. Vi önskar dem dessutom en god jul, och det vill jag även önska Carl Bildt.
Monica Green (S):
Trots många fina ord och tjusiga agendor blir det inte bättre. Människor är frustrerade över mobiltelefonitäckningen, och de är otillfredsställda. I dag fungerar mobiltelefonuppkopplingen sämre än när regeringen tillträdde 2006. Det finns faktiskt platser där det fungerade bättre tidigare.
Regeringen har inte prioriterat frågan utan har litat på den så kallade marknaden. Statsrådet Hatt har hattat fram och tillbaka när det gäller kraven. Hon var den sista som insåg att problemen fanns ute i landet. Hon var förblindad av marknadens lösningar. Det förklarar Hatts ganska passiva hållning tidigare.
Post- och telestyrelsen har genomfört kontrollmätningar av mobiltäckningen som visar att samtliga telefonbolags verkliga täckning är sämre än vad de utlovat. I mellan 14 och 42 procent av fallen har det saknats utlovad täckning.
Det är dessa täckningskartor som Hatt har hänvisat till om och om igen här i kammaren, innan hon i april eller maj förra året vände och gav PTS de extrauppdrag som har diskuterats här i dag. Den digitala verkligheten ställer helt andra krav på infrastruktur. Vi har andra behov i dag. Vi ska kunna vara uppkopplade när vi färdas och när vi befinner oss utanför hemmet.
I dag är det ohållbart låg standard längs med vägarna. Det är också en säkerhetsrisk att man inte kan komma fram. Det gäller hemtjänstpersonal, miljötransporter och skogs- och lantarbetare som ska kunna färdas och kunna kontakta sig med sin omvärld. Det fungerar inte i dag. Regeringen har gett marknaden fritt spelrum. Det är precis samma sak när det gäller mobiltelefonerna. Det finns inga krav på en standard.
Det finns inget krav på att terminaler eller mobiltelefoner ska kunna täcka ett visst område. Man litar på marknaden även här. Det duger inte. Vi socialdemokrater menar att mobiltelefoni och mobilt bredband ska finnas där man bor, där man jobbar, där man färdas och där man tillbringar större delen av sin fritid. Infrastrukturen för mobiltelefoni måste förbättras.
För att man ska nå målen ska tydligare täckningskrav inarbetas vid licensgivningen och hårdare krav ställas på operatörerna när det gäller att de ska leva upp till sina utfästelser. Vi kan också tänka oss så kallade samhällsmaster med gemensam finansiering från offentliga och privata aktörer, som man har testat i Norge. Gunnar Andrén säger: Människor ska kunna bo kvar. Det håller jag med om. Tyvärr är verkligheten en helt annan. Människor bor inte kvar.
Urbaniseringen går allt snabbare ju längre den borgerliga regeringen får hållas. De basala förutsättningarna för att bo kvar finns inte längre. Det finns inte infrastruktur, mobiltelefoni och samhällelig service. Trots att Centern påstår sig vara ett landsbygdsparti visar verkligheten något helt annat. Den här interpellationsdebatten är oerhört viktig.
Den är viktig på det sättet att den visar att vi inte har kommit någon vart när det gäller kraven. Människors frustration är lika stor i dag som den var 2006. Det har till och med blivit sämre. Post- och telestyrelsens generaldirektör säger att man litar mindre på en mobiloperatör än vad man gör på en bilhandlare.
Monica Green (S):
Anna-Karin Hatt säger att snacka går ju men att det är mycket jobbigare att vara i regering. Ja, men låt oss då få testa att vara regering, för vi är beredda. Vi är beredda att ställa krav på marknaden, beredda att se till att hela landet får en bra mobiltelefontäckning och en bra service. Om Anna-Karin Hatt tycker att det är så jobbigt att vara i regering så, gärna för mig, är det bara att lämna över.
Problemet för Centern är att man påstår att man har varit ett landsbygdsparti eller påstår till och med att man är det. Människor känner inte igen det, eftersom urbaniseringen går allt snabbare och folk måste flytta från sina ställen runt om i landet. Det gäller både i norr, som vi har hört många exempel på här i dag, och även i söder.
Det finns många områden i Skåne, Västra Götaland, Småland, Östergötland och Värmland där mobiltelefoni inte fungerar. Människor känner inte igen sig när Anna-Karin Hatt säger: Vi jobbar stenhårt, och vi har kavlat upp ärmarna. Det låter tjusigt, Anna-Karin Hatt, men det stämmer inte med verkligheten.
Monica Green (S):
Sverige är att bra land att leva i, men någonting håller på att gå sönder. För åtta år sedan var det 6 procents arbetslöshet här i landet. Jag skulle i och för sig uppskatta om finansministern lyssnade på mig. Jag har dessutom, herr talman, lämnat in tre interpellationer, och ingen av dem tänker Anders Borg, vill inte Anders Borg, svara på.
Om jag går in i debatten med anledning av Peter Perssons interpellation, bara för att kanske ändå få en debatt med Anders Borg, tycker jag att det är på sin plats att han lyssnar på vad jag har att säga. Annars spelar det ingen roll. Dessutom skulle jag vilja veta varför Anders Borg förhalar svaren på mina interpellationer. De handlar om de här frågorna. Anders Borg klarar av att svara Peter Persson men inte mig.
Anders Borg hänvisar till att han är ute i landet, reser och har andra åtaganden, men just nu sitter han här. Ändå säger han att han inte har möjlighet att svara på mina frågor angående skattesänkningar. När det gäller skattesänkningar slogs ni med näbbar och klor i höstas för att ni måste få sänka skatten ytterligare. Om ni inte får sänka med 3 miljarder till kommer alla budgetregler att brytas sönder. Allting kommer att falla.
Ni hade särskilda scenarier i Rosenbad. Ni tog in förståsigpåare som skulle undervisa er och som sade: Det kommer aldrig att gå; budgetreglerna kommer att rasa samman. Allting kommer att falla om ni inte får sänka skatten med ytterligare 3 miljarder. Sedan hände det någonting vid årsskiftet. Anders Borg fick en uppenbarelse. Han insåg att det var valår.
Plötsligt säger Anders Borg: Nej, vi ska inte sänka skatterna mer. Nu ska antagligen samma personer som i höstas fick intyga hur viktigt det var att sänka skatterna intyga hur viktigt det är att inte sänka skatterna. Jag tycker att Anders Borg fifflar och tricksar och har undergrävt sin egen trovärdighet på detta sätt.
Nu vet vi som är minnesgoda att Anders Borg i februari 2010 sade precis likadant: Nej, vi ska inte sänka skatterna nu. Så säger Anders Borg när det är valår, och sedan fortsätter han att sänka skatterna. Ni säger att ni fixar jobben. Det var 6 procents arbetslöshet när ni vann valet 2006.
Nu säger Anders Borg att det möjligtvis kan bli 6 procents arbetslöshet om två år. Alltså har vi tio förlorade år med den borgerliga regeringen. Ni kan skylla på sossarna och på den internationella lågkonjunkturen, men ni sade att ni skulle fixa jobben. Det har ni inte gjort. Ni har misslyckats med det ni gick till val på.
Människor lider, människor hamnar utanför det som ni kallar för utanförskap, det vill säga att människor har en ersättning, en trygghet. Det har de förlorat nu. Ni har slagit sönder människors framtidstro. De har ingenting att leva på utan får leva på sina anhöriga, som Hillevi Larsson så tydligt påpekade.
Ändå är ni väldigt nöjda med massarbetslösheten, med 87 miljarder i underskott, och ni har mage att påstå att det går fantastiskt bra och att ni är bäst i världen. Jag vet vad människor tycker om det här. Ni har misslyckats med det som ni gick till val på, nämligen att minska arbetslösheten. Vi behöver en ny regering.