Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionerna. Sveriges energipolitik ska försäkra att vi har en säker och hållbar elproduktion till konkurrenskraftiga priser. Tillgång till energi är en förutsättning för det välfärdsamhälle vi eftersträvar. I dag har vi att hantera 30 motionsyrkanden från den allmänna motionsperioden. Motionärerna tar upp angelägna frågor som innehåller de flesta av de kraftslag som finns i dagens Energisverige.
Det är upplyftande att engagemanget är så stort i Sveriges riksdag - även från de ledamöter som i sin vardag inte hanterar energifrågorna. Parallellt med att vi har denna debatt i kammaren är flera förslag på väg fram som kommer att få konsekvenser för Sveriges energiframtid. Herr talman!
Biogasens framtid i Sverige har vi debatterat vid ett flertal tillfällen, och det finns i dagsläget ett uppdrag att ta fram en biogasstrategi, vilket Mats Odell nämnde i sitt anförande. Jag ser många fördelar med biogas. Den är närproducerad, vilket betyder att det är kort väg mellan producent och konsument. Jag tror att biogasen kommer att spela en viktig roll i framtidens Energisverige, tillsammans med andra förnybara kraftkällor.
I budgeten för 2013 finns det satsningar på biogas - 280 miljoner kronor. De ska räcka från 2013 till 2016. Det är inte bara i näringsutskottets budgetförslag vi hittar satsningar på biogas; även landsbygdsprogrammet lyfter fram biogasens vikt för utvecklingen, och där finns också medel att söka för biogasproduktion.
Utredningen om en fossiloberoende fordonsflotta kommer troligtvis även den att få en positiv påverkan på biogasens framtid. Just hur denna utredning kommer att se ut vet vi i dagsläget inte, men utredarna ska lämna sitt förslag senast den 31 oktober i år. En försmak kommer vi i utskottet att få den 25 april, då vi ska arrangera ett seminarium om det pågående arbetet med att ta fram en fossiloberoende fordonsflotta.
Herr talman! Vindkraft är en av de kraftkällor som har vuxit mest de senaste åren. År 2012 uppgick den installerade effekten till 7 terawattimmar. Jag säger "installerade", för det innebär inte att vindkraften alltid producerar 7 terawattimmar; den gör det när det blåser som bäst. Det påpekas från vissa motionärer att utvecklingen nu planar ut.
Med dagens låga energipriser är detta inte speciellt anmärkningsvärt, då investeringarna i all energiproduktion just nu är lägre än under tider med höga elpriser. För mig tyder det på att marknaden fungerar som den ska, eftersom efterfrågan faktiskt är det som ska styra tillgången.
Vi har ett system med gröna elcertifikat i Sverige som garanterar att det ekonomiskt mest lönsamma förnybara kraftslaget byggs ut först. Systemet har varit mycket gynnsamt för utbyggnaden av till exempel vindkraft i Sverige. Fram till nu är det den landbaserade vindkraften investerarna har varit mest intresserade av, men nu dyker också intresset för havsbaserad vindkraft upp.
Även om potentialen är stor är det i dagsläget svårt att få ekonomi i nya projekt, men som sagt: Med låga elpriser är det inte speciellt anmärkningsvärt.
Vad gäller den framtida finansieringen av havsbaserad vindkraft är det viktigt att Sverige samarbetar med sina grannländer, som har gemensamma intressen i hur vi på bästa möjliga sätt ska kunna utnyttja det som finns av ren energi i våra nära-hav-områden.
I våra kommuner i dag förs det livliga diskussioner om var den landbaserade vindkraften gör bäst nytta. Det är en förutsättning för vindkraftens framtid att vi framhåller att ny energiproduktion självklart ska vara bra för klimatet, men den ska även vara bra för den sociala hållbarheten bland våra invånare. Invånarnas uppfattning måste respekteras.
Därför är det kommunala självbestämmandet viktigt. Det ställer även krav på vindkraftsexploatörerna på att föra en nära dialog med politikerna i våra kommuner och även med de närboende. På så sätt kan vindkraftsutvecklingen genomföras på bästa möjliga sätt och till bästa möjliga nytta för klimatet och vårt samhälle. Herr talman!
Nu är våren här, och vi känner solen återvända även till oss här uppe i det kalla Norden. Solen erbjuder oanade möjligheter när det gäller vår energiförsörjning. Teknikutvecklingen har tagit fart, och vi har i dag som konsumenter tillgång till relativt billiga produkter.
Stödet för installation av solceller har förlängts, och till och med 2016 satsar regeringen 210 miljoner kronor. Under ett antal år har mycket gynnsamma stödordningar funnits tillgängliga i flera europeiska länder. Det är stödordningar som har gynnat den befintliga tekniken men inte gynnat framtagandet av nya produkter. Feed in-systemet i Tyskland har ökat andelen solel.
Det är i sig bra, men det har även förorsakat balansproblem i elnäten. Nu ser vi att även den tidigare så konkurrenskraftiga tyska solcellsproduktionen förlorar i konkurrensen med kinesiska solcellstillverkare.
Som frihandelsförespråkare ser jag inte den konkurrensen som negativ, men det var kanske inte det som de tyska skattebetalarna hade tänkt sig att deras pengar skulle gå till. Jag är övertygad om att solenergi kommer att komma starkt även i Sverige, men jag är inte intresserad av att lägga svenska skattebetalares pengar på att gynna det kinesiska näringslivet.
Vi ska investera i forskning och utveckling. Med satsningarna på den svenska energiforskningen, som uppgår till 1,3 miljarder kronor per år de kommande tio åren, är jag övertygad om att solenergin kommer att vara en viktig framtidsbransch. Herr talman! Som född och uppvuxen vid det norska storhavet är inte vågornas kraft något nytt för mig.
Desto mer spännande är den teknik som nu tas fram för att utnyttja energin från dessa ständiga rörelser. Vågkraftspotentialen i Sverige är bra, fast kanske inte bäst i Europa. Men Sverige är, och ska vara, med om att fram den teknik som behövs. Energimyndigheten är i dag medfinansiär till ett forskningsprojekt på den svenska västkusten, och ytterligare utvecklingsstöd kan sökas från EU.
När tekniken mognat och vågkraften är redo att leverera el in i det svenska elnätet kommer även denna förnybara energikälla att få ingå i vårt elcertifikatssystem. Herr talman! Att använda el är inte negativt, men vi ska använda den el vi har på ett bra sätt och till rätt saker.
Därför är det arbete som pågår med att ta fram förslag på hur Sverige ska uppfylla EU:s energieffektiviseringsdirektiv angeläget. Sverige är ett land med mycket industri, och det ska vi vara oerhört tacksamma för. Det är en industri som använder mycket el. Att hushålla med sin elförbrukning är en konkurrensfördel för industrin.
I det här sammanhanget vill jag uttrycka en besvikelse över att våra PFE-program inte vann gehör på EU-nivå, men jag är helt övertygad om att Energimyndigheten kommer att ta fram ett nytt program som är lika attraktivt för näringslivet, levererar lika bra resultat och är hållbart även lagstiftningsmässigt. På så sätt får vi ett robust och förutsägbart system. Det är vad industrin efterfrågar.
Det finns många utmaningar inom energieffektiviseringen, men jag håller inte med om att den sparade kilowattimmen alltid är den bästa. För ett tag sedan var jag med i en debatt där något mycket anmärkningsvärt blev sagt.
Personen i fråga uttryckte glädje över att vi den veckan hade blivit ett mycket energieffektivare land då en stor pappersmassatillverkare hade beslutat att stänga sin verksamhet i Sverige. Detta är inte väl sparade kilowattimmar. Jag skulle vilja se att de kilowattimmarna blev förbrukade i Sverige även i framtiden.
Att stänga en industri som skapar viktiga arbetsplatser är inte mitt eller Moderaternas sätt att bli klokare elförbrukare på. Herr talman! Sverige behöver ett energisystem som är tillförlitligt och hållbart och som kan leverera el till konkurrenskraftiga priser. Vi i Alliansen har en politik för detta. Vi har genom vår överenskommelse sagt vad vi vill ha.
Vi vill ha ett energisystem som med sina tre ben, vattenkraft, nya förnybara energikällor och kärnkraft, för Sverige framåt. Oppositionen säger att den är överens. Det återspeglas inte i dagens betänkande. Man kan också fundera på vad S egentligen sade på sin kongress. I sitt framtidskontrakt konstaterar S att Sverige är ett av världen mest kärnkraftsberoende länder.
Samtidigt skriver de att industrins konkurrenskraft och en bibehållen effekt i energisystemet ska säkras genom mer förnybar energi och energieffektiviseringar. Det är nog så viktigt, men något konkret besked om villkoren för framtidens baskraftsförsörjning ges inte vare sig när det gäller vattenkraften eller möjligheten att vid behov bygga nya reaktorer. Hur har Socialdemokraterna tänkt sig framtidens basproduktion av el?
Om jag undrar, vad gör inte då vår elintensiva industri som är helt beroende av en säker kraftförsörjning året om, sju dagar i veckan, 24 timmar om dygnet? Alliansen står bakom dagens betänkande, och vi står bakom Sveriges energipolitik.