KBLab/rixvox huggingface dataset:
Roger Haddad (L):
Till skillnad från inrikesministern har jag haft förmånen att jobba i Rikspolisstyrelsen och i justitieutskottet i fyra år. Historiebeskrivningen är helt felaktig. Det var Alliansen och Folkpartiet som införde FRA-lagen, det var Alliansen som tillät Säkerhetspolisen och Rikskriminalpolisen att åter få beställa signalspaning. Det var vi som lämnade en handlingsplan mot terrorism, som statsrådet just nu tänker revidera. Den kommer kanske i sommar.
Det var vi som i olika omgångar gav Rikskriminalpolisen och Säkerhetspolisen i uppdrag att kartlägga och ta fram underlag när det gäller olika typer av extrema miljöer - autonoma miljöer, högerextrema miljöer och även våldsbejakande islamistisk extremism.
Den sista åtgärden inom detta paraply var att den dåvarande alliansregeringen sommaren 2014 utsåg Mona Sahlin till att jobba med det förebyggande stadiet. Kom inte och säg att vi inte gjorde någonting under de åren!
Som jag sa tidigare, herr talman, välkomnar vi en kriminalisering av terrorismresor, men när vi satt i regeringen 2006, 2007 och 2008 var detta inte ett lika stort problem, åtminstone inte vad jag vet.
Annars hade väl rikspolischefenen eller den dåvarande socialdemokratiska ordföranden i justitieutskottet påpekat att vi hade 200, 300 eller 400 resande. Men vi hade inte det då. Det är andra faktorer i vår omvärld och numera tyvärr i vårt närområde som gör att vi och ni tvingas agera. Hittills har vi försökt ha en samsyn om FRA, Säkerhetspolisen och skyddet av vår demokrati.
Det är detta vi diskuterar. Redan 2008 och 2009, när den dåvarande regeringen lät utreda Säkerhetspolisens möjligheter till signalspaning för polisiära behov, framfördes vikten av att Säkerhetspolisen skulle kunna signalspana både generellt och efter att förundersökning inletts. I den delen är det ingen ny information.
Det görs olika avvägningar. Det är svåra beslut. Men nu ser vi - det är en tydlig konsekvens - att om man kriminaliserar resande och om man öppnar förundersökningar finns det en risk att Säkerhetspolisen kan tappa viktig information.
Jag står inte här och säger att jag är expert eller att jag tycker att detta är en enkel lagstiftningsfråga, utan det krävs självklart juridisk expertis, och man behöver se på integritetskonsekvenser. Men hur skulle man kunna göra, om det är välmotiverat av åklagare och domstol, i brottsbekämpande syfte - inte minst när det gäller terrorism?
Nu pratar vi ju om terrorism, inte om böter eller att någon smugglar in sprit från Tyskland, utan vi pratar om terrorism. Hur ser statsrådet på den frågan? Vi kan vänta tills utredningen kommer den 18 juni. Men redan för en månad sedan och redan i yttrandet över utredningen 2008 eller 2009 pekade Säkerhetspolisen just på detta. Därför tar vi upp frågan igen.
Roger Haddad (L):
Jag tycker inte att det är ett problem att den här regeringen tar tag i frågan, för det är precis det vi vill. Besluten när det gäller Försvarets Radioanstalt, Säkerhetspolisen, höjd nivå och så vidare avgörs ofta av det säkerhetspolitiska läget, i det här fallet underrättelseläget och - tyvärr - de hemska attentat som vi har sett de senaste månaderna och det senaste året bara i vårt närområde.
Återigen: Vi har inte haft - vad jag vet i alla fall - 130 stridande i Syrien och Irak, där några har avlidit och några har rest tillbaka. Vi har inte - vad jag vet - haft en situation där vi snart är uppe i 300 personer, kanske 400, varav många ungdomar från svenska städer, som reser ned i terrorismens namn. Det är klart att det är därför frågan blir extra aktuell.
Jag har själv, herr talman, stått här och sagt: Jag är inte juridisk expert. Jag har inga exakta lösningar. Men det är oppositionens roll att lyfta upp frågor. När vi besöker verksamheter och har dialog med verksamheter är det viktigt att vi lyfter upp och diskuterar frågorna. Jag har fått ett svar i dag.
Det är att den här regeringen tänker avvakta utredningen i juni, trots att vi redan för en och en halv månad sedan - de som sitter i Regeringskansliet har säkert känt till detta ännu tidigare - fick indikationer om att en konsekvens av FN-beslutet om kriminalisering skulle kunna bli att Säkerhetspolisen inte får inhämta information under förundersökning.
Vi får följa det här ärendet och se om Anders Ygeman och regeringen så småningom är beredd att ge sig på denna möjlighet när det blir dags.
Roger Haddad (L):
Tack så mycket, statsrådet Hellmark Knutsson, för svaret på min interpellation! Det är korrekt att vi så sent som i maj hade en debatt här om antagningskraven till lärarutbildningen. Folkpartiet efterfrågade då till att börja med om regeringen avsåg att skärpa antagningskraven till högskolan via högskoleprovet, inte minst med fokus på lärarutbildningen.
I princip skulle studenter kunna chansa lite grann på högskoleprovet och ändå antas till den viktiga lärarutbildningen. Den andra frågan handlade om lämplighetstest. Statsrådet säger att regeringen inte har fattat några beslut, men den förra interpellationen handlade om beskedet från statsrådet, att man inte avser att lägga fram något förslag.
Man diskuterade också tidsramen fram till 2018, det vill säga fram till slutet av den här mandatperioden.
Då valde vi att återkomma till kammaren med frågan om det i den befintliga lärarutbildningen enligt statsrådet och regeringen finns några brister i resursfördelningssystemet, inte bara i kvalitetskontrollen - detta med tanke på de indikationer och brister som statsrådet själv nämner i svaret när det gäller sänkta examinationskrav.
Tyvärr är det med besvikelse som jag tar del av det skriftliga svaret. Varken på frågan om resursfördelningssystemet, etableringsprocessen eller granskningsprocessen meddelar statsrådet några besked. Herr talman! Varför är vi angelägna om detta? Jo, det är 1,2-1,4 sökande per plats till lärarutbildningen.
Enligt Högskoleverkets och Universitetskanslersämbetets årsredovisningar har det varit stora avhopp. Det är många som egentligen inte uppfyller kriterierna för att klara av den viktiga lärarutbildningen. Det finns också vissa tendenser i genomströmningen till att studenterna hoppar av eller att de inte slutför utbildningen. De tar inte ut sin lärarexamen.
Parallellt finns det också indikationer på brister i kvalitet när det gäller den verksamhetsförlagda utbildningen, alltså lärarpraktiken. Ett annat problem är de generellt sett låga antagningspoängen. Svenska studier och den senaste OECD-rapporten har visat detta när man tittat på lärarutbildningen.
Den utveckling som vi är oroliga för sker samtidigt som kommuner, fristående skolor och lärarfacken för fram att det finns ett jättestort behov av lärare. Jag tror att ministern själv har nämnt siffran 60 000-65 000 för den rekrytering som behövs i det svenska skolsystemet bara under de kommande tio åren, och det är ingen lätt uppgift.
Det är därför som vi är angelägna om lärarutbildningen, och det är därför som vi ställer dessa frågor. Men tyvärr uteblir svaren.
Roger Haddad (L):
Ja, Folkpartiet har haft ansvaret för dessa frågor. Det var vi som startade övningsskolorna. Vi har i flera omgångar anslagit motsvarande 200 miljoner kronor 2013. 600 miljoner sköt vi till för samhälls- och humanioraområdet på grund av att de utbildningarna hade varit underfinansierade. Det gjorde vi för att bland annat höja kvaliteten och den lärarledda undervisningen. Vi är mycket kritiska till att det fortfarande inte fungerar.
De pengar som Folkpartiet och Alliansen skickade till detta ändamål har tyvärr inte fått full effekt. Därför tar vi upp frågan igen. Statsrådet kommenterar inte ens frågan ifall hon avser att göra några förändringar, utan hoppas på och aviserar nya miljoner in i det svarta hålet, om jag får använda det begreppet.
Med tanke på de indikationer vi har finns det risker, och därför lyfter vi upp den här frågan. Det är vi som har lagt fram förslag till Linnéuniversitetet och de andra att de ska hitta metoder för lämplighetstester, inte statsrådet och hennes regering utan Folkpartiet. Det lät på statsrådet som om vi inte gjorde någonting åt dessa frågor. Det är fel. Statsrådet måste i så fall gå till departementet och läsa de tidigare beslut som vi fattade. Det stämmer inte att försöksverksamheterna har dragit igång.
Man håller fortfarande på att snickra på ett koncept. Först 2016 kommer det att bli tillämpbart på dem som söker lärarutbildningen då. När det gäller antagningskrav och lämplighetstester var det, herr talman, Socialdemokraterna som eldade på och ville ha ännu fler övningsskolor, ville ha ännu mer lämplighetstester, ville ha ännu högre antagningskrav via högskoleprovet.
Sedan meddelar statsrådet Hellmark Knutsson att hon inte tänker lägga fram några sådana förslag ännu utan inväntar eller avvaktar eller ska göra bedömningar och analyser fram till 2018. Det är inte vårt fel att vi inte har infört lämplighetstester tidigare. Det är inte vårt fel att vi inte har skärpt antagningskraven via högskoleprovet, utan det är statsrådet som har valt en annan politik än den man torgförde före valdagen. Det beklagar vi.
Vad gäller lärarutbildningarna och de brister som finns är frågan: Hur ska Folkpartiet tolka det här interpellationssvaret? Kommer resursfördelningssystemet som den dåvarande oppositionen kritiserade att ligga fast? Är det det som är beskedet i kammaren i dag? Det vore intressant att veta eftersom den frågan inte kommenteras i svaret.
En jätteviktig fråga som vi lyft fram både i medierna och på olika sätt i kammaren, också i den här interpellationen, är vad vi gör med lärarutbildningarna och lärosätena. Jag har ställt frågan ifall statsrådet överväger att se över vilka lärosäten i Sverige som ska få bedriva statlig lärarutbildning. Inte en enda kommentar ger högskoleministern i sitt svar.
Jag kan åtminstone inte på de en och en halv sida som svaret omfattar hitta ett enda ord om den saken. Det är en mycket aktuell och relevant fråga, inte minst efter den kritik, eller som vi hellre ser det, den rekommendation som OECD:s skolexperter gav Sverige under våren.
Roger Haddad (L):
Ja, det är på grund av våra reformer som vi ser ett ökat söktryck. Det såg vi även förra året. Men jag förstår inte att statsrådet är nöjd. Vi är inte nöjda. Det sker från en mycket låg nivå.
Glöm inte att kvaliteten, eller förutsättningarna för dem som antas, är riskabel, det vill säga att det inte är de absolut lämpligaste och duktigaste studenterna rent meritmässigt som söker till lärarutbildningen. Det säger även lärarfacken.
Även om fler personer antas betyder det inte att vi har löst lärarkrisen i Sverige och att det är rätt lärarstudenter som söker till platserna. Det är därför vi vill ha en tidig utvärdering av lärarutbildningen. Vi vill titta på VFU, den verksamhetsförlagda praktiska utbildningen, och vi vill titta på lämplighetstester så tidigt som möjligt.
Problemet är inte att vi har gett Linnéuniversitetet ett uppdrag som nu ska börja testas och införas, utan problemet är att statsrådet i princip har avfärdat det när hon i en Eko -intervju sagt att man inte har några sådana förslag, att man inte har lagt fram några sådana skarpa förslag varken beträffande högskoleprovet och antagningspoängen eller beträffande lämplighetstester. Statsrådet har inte lagt fram ett enda förslag till Sveriges riksdag trots att hon suttit ett år på sin post.
Inte ett enda förslag har jag sett i utbildningsutskottet, herr talman. Avslutningsvis: Vi har ställt frågor om vilka lärosäten som i framtiden ska få bedriva lärarutbildning. Vi tar till oss kritiken eller rekommendationerna från OECD. Vi anser inte att vi kan tuffa på som vanligt, utan vi ska skärpa upp det hela. När det gäller dimensioneringen, som statsrådet själv pekade på, sägs det att när det gäller just lärarutbildningen klarar vi inte av det uppdraget i dag.
Därför finns det anledning att titta på den frågan. Jag har fortfarande inte fått svar på det.
Roger Haddad (L):
Tack, arbetsmarknadsministern, för svaret på min interpellation! Debatten om arbetslösheten, inte minst om unga utanför arbetsmarknaden, är intensiv. Vi hörde också i dag under statsministerns frågestund att frågan togs upp. Den engagerar många.
Anledningen till att jag ställt min fråga är att få ett förtydligande från arbetsmarknadsministern eftersom olika siffror har figurerat i den allmänpolitiska debatten. Å ena sidan är det SCB:s statistik, å andra sidan är det Arbetsförmedlingens statistik. Vi som arbetar med frågorna vet att i gruppen arbetslösa ungdomar ingår många heltidsstuderande.
Nu sade statsrådet i sitt svar att vi inte ska förväxla dessa, men det är klart att det är en skillnad om vi tror att ungdomsarbetslösheten är 22 procent eller 9 procent. Dessutom ingår 15, 16, 17- och 18-åringar i urvalsgruppen. Vi vet att man i Sverige går på gymnasiet fram till att man är 18-19 år.
Folkpartiet vill adressera frågan inte för att tona ned problemet med ungdomsarbetslöshet utan vi håller med om att det är ett stort problem. Vi instämmer i statsrådets svar att problemet är bekymmersamt och att fler kommuner måste ta tag i problemet. Den tidigare regeringen tillsatte för ett par år sedan en utredare, Ann-Marie Begler, som också lämnade ett material till regeringen i oktober förra året om unga utanför arbetsmarknaden.
Hon konstaterade i sin utredning till regeringen att det är oklart hur det förhåller sig, att det är oklart om de insatser som sätts in från kommuner och myndigheter når de som faktiskt är i störst behov av hjälp för att komma ifrån situationen att de inte studerar eller arbetar.
Syftet med interpellationen, herr talman, är att bringa klarhet i hur det ser ut, hur vi ska bli bättre på både kommunal och statlig nivå. I den delen känner jag inte riktigt att jag har fått svar från statsrådet.
Men jag vill också ha ett förtydligande inte för att tona ned problemet utan för att vi ska angripa rätt problem, nämligen de som inte går i gymnasiet, inte studerar i vuxenutbildningen eller står utanför arbetsmarknaden. Jag anser att det är viktigast att fokusera på dem.
Roger Haddad (L):
Jag vill tacka arbetsmarknadsministern.
När det gäller den officiella ungdomsarbetslöshetsstatistiken, de som inte går i gymnasiet eller på vuxenutbildning, är det extra viktigt att vi, inte minst när vi förmedlar till våra statliga myndigheter vad de ska lägga krutet och resurserna på, angriper den hårda kärna av ungdomar som har varit långtidsarbetslösa, har väldigt bristfälliga förkunskaper eller saknar slutbetyg.
De ska naturligtvis prioriteras. Sedan har vi just gruppen som varken arbetar eller studerar. Alliansregeringen tillsatte en utredning som skulle försöka ta reda på hur det förhåller sig med den gruppen. Utredaren kom fram till att det inte finns någon bra samordning.
Ibland kan de arbetslösa få insatser på kommunal nivå, och när de sedan går till statliga Arbetsförmedlingen eller Försäkringskassan erbjuds de exakt samma insats, som kanske inte leder till vidare studier eller till ett riktigt arbete.
Vi kanske ska ha en indikator på hur man nästan ska tvinga fram kunskapsuppsamlingen på kommunal nivå eftersom man oftast, på en utbildningsenhet eller en arbetsmarknadsenhet, försöker har något slags koll på de här ungdomarna som en del av det kommunala uppföljningsansvaret. Folkpartiet är angeläget om att vi ska bättre koll på det här.
Folkpartiet är angeläget om att vi ska försöka föra debatten om de ungdomar som vi vill hjälpa att komma vidare. Anledningen är att det påverkar de politiska prioriteringarna och de ekonomiska prioriteringarna. Det ska avsättas tillräckliga resurser i det första steget, och i nästa steg ska det naturligtvis nå rätt målgrupp.
Roger Haddad (L):
Jag vill tacka arbetsmarknadsministern. Jag välkomnar att ni i samråd med kommunerna ska försöka inte bara kraftsamla utan faktiskt mäta. Kritik mot den generella arbetsmarknadspolitiken är att vi som förtroendevalda på lokal och nationell nivå har svårt att bedöma effekterna av samhällets insatser.
Då är risken för resursslöseri stor, att vi skickar ungdomar och unga vuxna på insatser som egentligen inte leder dit vi önskar. Jag har tittat mycket på IFAU:s rapporter och Finanspolitiska rådets rapporter.
Jag hävdar återigen att vi i ungdomsarbetslöshetsdebatten ska försöka hålla oss till de faktiska siffror som särskilt fokuserar på de som inte är i utbildning eller i arbete. Oppositionen och Folkpartiet kommer att följa de förslag som regeringen och arbetsmarknadsministern har aviserat.
Om vi fastnar i subventioner finns det risk för att vi bara tillfälligt förbättrar siffrorna, och sedan återkommer de arbetslösa i den officiella arbetslöshetsstatistiken något år senare.
Roger Haddad (L):
Helene Petersson från Socialdemokraterna ägnade en stor del av sitt anförande åt att, i stället för att berätta vad regeringen och Miljöpartiet vill inom rättsväsendet, häftigt angripa de nio tillkännagivanden som Liberalerna och en majoritet i justitieutskottet lägger fram till kammaren. Jag tänkte kommentera ett av dem, och det gäller polisens närvaro i brottsutsatta områden.
Helene Peterssons parti yrkar avslag på detta och kritiserar det. Man menar återigen att vi slår in öppna dörrar. På vilket sätt slår vi in öppna dörrar när det gäller uppdraget att öka den polisiära närvaron i de brottsutsatta områdena? Jag vill veta det.
Roger Haddad (L):
Polisen har pekat ut 14 bostadsområden som är kriminellt belastade och har narkotikahandel, parallella rättssystem och inslag av extremism. Hälften av dessa bostadsområden ligger i Göteborgsområdet. Jag läste Göteborgs-Posten med anledning av den presskonferens Helene Petersson redogör för, och där sa ett av de yttre befälen: Vadå prioriterade områden?
Vi får inte en krona till det här uppdraget. Vi vill tillkännage till regeringen att den polisiära närvaron i brottsutsatta områden ska ökas. Det får inte bara vara en pappersprodukt.
Dessutom har Rikskriminalpolisen, Nationella operativa avdelningen och vad mer det nu heter inte överlämnat hela rapporten än, utan detta var en presskonferensprodukt som presenterades tillsammans med inrikesministern.
Om vi nu slår in öppna dörrar vill jag veta vilka besked Helene Petersson och regeringen lämnar när det gäller ökade resurser, ökad kapacitet och ökad beredskap till de här områdena. Det är nämligen det vårt tillkännagivande handlar om.
Roger Haddad (L):
Ja, det är korrekt. Men jämför inte 2015 och den migrationstillströmning som vi har nu, de akuta problemen och asylattentaten på ett flertal asylboenden eller blivande boenden för ensamkommande, med 2012! Bedömningen då, baserad på Rikspolisstyrelsens underlag, var att beredskapspolisen är överflödig.
Det var resurser som fanns i budget som inte användes. Den hade bara använts några gånger. Men just nu - och det är det som Liberalerna hänvisar till - kräver rikspolischefen förstärkning. Man börjar tala om väktare, om beredskapsliknande insatser och om att man ska kalla in ideella krafter. Vi kan inte ha ett försvar eller rusta upp vår beredskap när det gäller trygghet och säkerhet baserat på ideella krafter.
Det är därför vi har öppnat för detta. Det stämmer att det inte finns ett konkret anslagsyrkande just här, men vi är beredda. Vi har öppnat för detta. Om det finns signaler från regeringen tänker vi gå hem och gå igenom även vår budget och se till att vi skrapar fram 10-15 miljoner kronor. Det är vad det handlar om.
Roger Haddad (L):
Jag nämnde att beredskapspolisorganisationen har funnits sedan 1986. Den verkade fram till budgetåret 2012. Det är inte några månader. Då får Kent Ekeroth läsa på om verksamheten. Jag har själv haft förmånen att sitta i Rikspolisstyrelsen under fyra år fram till den 30 april i år.
Jag har aldrig hört en rikspolischef eller någon annan ansvarig aktivt framställa till oss politiker i styrelsen att beredskapspolisen ska återinsättas. Det har säkert funnits villkor för när den får kallas in.
Men återigen: Jag hävdar fortfarande att situationen i dag när det gäller trygghet och säkerhet, asylboenden, inre gränskontroller etcetera inte går att jämföra med 2012.
Roger Haddad (L):
Tack, Helene Petersson! Jag vill ändå anknyta till inrikesministerns skriftliga svar, som jag har framför mig. Det är daterat den 18 november - alltså inte ens en månad tillbaka. Där står att regeringen inte anser att förhållandena är sådana att det bör initieras ett arbete över huvud taget. Å andra sidan räknar man upp väktare, civila arbetsuppgifter och någon form av insatser.
Man pratar om att man också vill få ut fler poliser, samtidigt som man utreder en akademisering av polisutbildningen som skulle förlänga tiden innan man faktiskt matar ut ett antal personer i detta väldigt ansträngda läge. Det är därför rikspolischefen har nämnt i olika sammanhang att man behöver förstärkning.
Ska jag tolka Helene Peterssons inlägg som att det har påbörjats ett arbete med att se över till exempel ett återinsättande av beredskapspolisen? Det vore i så fall en nyhet.
Roger Haddad (L):
Ett mycket kort svar: Det är inte sant. Vi vill inte ta bort eller ändra någonting, utan vi vill komplettera nuvarande lagstiftning och se över och pröva möjligheten att göra det lite lättare för rättsväsendet att kunna återkalla eller tillfälligt dra in pass. Redan i och med denna kriminalisering inträder ju möjligheten, kriminaliseringsförutsättningarna, ännu tydligare. Då vill vi att man ska titta på det här, och det är bra att vi i dag gör ett tillkännagivande.
Frågan kan skickas tillbaka till Lawen Redar: Vad menade ditt parti och regeringen och Anders Ygeman när man återkommande sa att man ska göra det enklare att dra in pass för terrorister, om möjligheten redan finns?
Roger Haddad (L):
Inrikesministern och inte minst Morgan Johansson har gjort en stor show av terrorismfrågan under hela 2015 och har återkommande stått i tv, skrivit i medierna och även sagt här i debatterna att nu ska vi göra det ännu svårare för terrorister att resa härifrån. Därför är det anmärkningsvärt att det i själva passpropositionen, som Lawen Redar hänvisar till, inte står ett ord om terrorism.
Det är andra saker som människosmuggling, missbruk, försäljning och den svarta marknaden - en annan problematik. Dessutom var det inte ens er regering utan alliansregeringen som tillsatte den och det innan terroristfrågan var på tapeten. Trots detta har det varenda gång tagits fram under terrorismparaplyet av Lawen Redars parti och regeringen. På varenda presskonferens om terrorism har man tagit fram den här propositionen, men det står inte ett ord i den om terrorism.
Vi vill göra det lättare för rättsväsendet att dra in pass. Det kan vara byråkratiskt i dag. Ta det här exemplet med 17-åringen från Linköping där samhället, trots föräldrarnas larm, inte agerade. Hon haffades i stället på flygplatsen i Österrike. Varför kunde man inte agera efter en anmälan? De kontaktade ju polisen. De kontaktade ju den här stödtelefonen, som inte ens var bevakad.
Vi har föreslagit att det ska vara öppet dygnet runt. Där skulle man direkt ha kunnat fatta ett beslut om att dra in den här flickans pass, om man nu hade fått den informationen. Nu är det för sent. Därför behöver reglerna ses över.
Roger Haddad (L):
Jag vet att Mats Pertoft är lärare i botten, och detta var mycket pedagogiskt. Jag har läst reservationen, och jag frågar inte Mats Pertoft i hans egenskap av lärare, utredare eller minister i regeringen utan i hans egenskap av miljöpartistisk riksdagsledamot. Vad tycker du, Mats Pertoft, om en översyn av lagstiftningen om hedersrelaterade brott? Det är det som vi gör ett tillkännagivande om. Sedan har vi från Liberalerna en motion som ni tyvärr har avstyrkt, nämligen om att vi vill ha brottsrubriceringen hatbrott.
Enligt denna ska man kunna dömas till ett högre straff. Du sa i ditt inlägg att du vill att man ska utreda närmare om detta behövs. Men vad tycker du själv? Det var det som var frågan. Tycker du att man ska skärpa lagstiftningen? Tycker du att man ska införa brottsrubriceringen hedersbrott? Herr talman!
Det är uppenbart att inget av de åtal som berör detta politikområde och denna problematik har lett till en rejäl straffskärpning. Jag vet att ministern har sagt att man är beredd att se över detta. Men nu vill jag veta vad Mats Pertoft tycker.