Lars Gustafsson (KD):
Jag frågade herr talman om jag fick ta med och visa en liten modell av en bil som jag tänkte tala om. Av respekt bestämde jag mig för att inte ta med den. Den finns på mitt arbetsrum om någon skulle vilja se den. Det finns flera delar av det som föregående talare tog upp som jag håller med om när det gäller historiska fordon. Vad jag skulle tala om är en bild från verkligheten som är aktuell.
Den är bara ett halvår gammal. Det handlar just om problematiken med de regelverk som har införts när det gäller fångstkedjor, som det heter. Det var en lycklig person - jag vet inte om det var en man eller en kvinna - som hade lyckats hitta ett fynd i USA. Det rörde sig om en 1947 års Cadillac, tvådörrars cabriolet, med karosstypen 6267, som tillverkats i 6 755 exemplar.
Lyckligtvis lyckades han ta hit bilen, men därefter upptäckte han att den inte gick att registrera eftersom han inte kunde hitta någon fångstkedja för den tredje föregående ägaren. Han hade alla andra, men det gick inte, och han kunde därmed inte styrka mer än tre ägarled. Detta delvis körbara och kompletta fordon som skulle restaureras är numera demonterat och försålt i delar.
Som kristdemokrat och som intresserad av denna hobby måste jag säga att det är ganska skrämmande att det ska gå till på det viset. Det är ju fullständigt omöjligt att följa en bil tillbaka till 1947. Jag tror att alla inser detta. Bland annat genom min försorg har Transportstyrelsen lyckligtvis satt i gång en översyn av reglerna och för en dialog med intresseorganisationerna för att komma till rätta med detta. Jag tror att man håller på att diskutera just fångstkedjor och att försöka få rimliga proportioner.
Det kan inte vara så att det är lättare att exportera klassiska fordon från Sverige än att importera klassiska fordon. När man tittar på förutsättningarna för den här ideella sektorn, som det ofta rör sig om, tror jag att man ser att det rör sig om ett litet fåtal bilar som tas hit av entusiaster. Vi måste i vår regelsamverkan och i även samverkan mellan myndigheter hitta ett sätt att lösa sådana här problem.
Det kan inte vara rimligt att den enskilde ska stoppas hos bilprovningen för att siffrorna för milesmätaren på instrumentbrädan är större än på kilometermätaren och på det viset få avstå från sitt fordon - ett unikt fordon som inte går att skaffa. Jag skulle kunna tala om exakt var detta hände. Någonstans måste vi lämna väck klåfingrarna. Ingen person lägger ned ett sådant engagemang och tusentals restaureringstimmar på ett sådant här fordon i syfte att bryta mot några lagar och regler.
Det handlar tvärtom att förgylla våra vägar sommartid, kanske när någon vill ta sin dotter till ett bröllop eller något annat trevligt arrangemang, så att vi alla får glädjas åt detta kulturfenomen. Samtidigt vill jag lyfta fram att kulturhistoria består av många olika delar. Det kan vara byggnadskultur, och det kan vara kultur inom många olika konstformer. Men det är också fordonskultur. Hela vår välfärd bygger faktiskt på att man kan förflytta sig i landet.
Det glömmer vi ofta bort, för nu vill vi ha andra krav som är omöjliga, men jag tror att det är viktigt att vi kommer ihåg att det är en väldigt viktig del i hela industrialiseringen att man har kunnat flytta varor och tjänster. Det är det som gör att Sverige är levande. Detta är historia som är väl värd att bevara. Det är inget hot mot vare sig nuvarande miljöregler, skatteregler eller vad det nu kan vara, förutsatt att det finns rimliga gränser för det hela. Jag hoppas att vi framöver kan ta ett samlat grepp.
Exempelvis huruvida det är möjligt för Tullverket att bedöma ett historiskt fordons värde i Sverige är rena skämtet för den som kan de här frågorna. Jag tror att det vore bra om vi i stället ägnade oss åt att se till att allting gick rätt till och att man förenklade det och på ett kvalificerat sätt hjälpte hobbyn att leva vidare. Vi i Sverige ska nämligen vara stolta. Vi är en av de nationer som har de främsta intresserade i världen per capita. Vi ska fortsätta ha det, och som alliansföreträdare är vi mycket för frihet.
Jag hoppas att vi ska få en vettig frihet på detta område också.