KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ann-Kristine Johansson (S):
Det var intressant att lyssna på svaret från näringsminister Lööf. Jag ska börja med att hälsa från Säffle att näringsministern är välkommen dit. Volvo Bussar är kommunens största arbetsgivare med många underleverantörer. Där berörs ca 330 personer plus ett sextiotal konsulter och ett fyrtiotal underleverantörer. Av dessa 330 bor ca 250 i kommunen.
Därefter kan jag också framföra hälsningen att det finns många goda idéer och tankar som de behöver få prata med dig och dina medarbetare om. Jag vet att du kommer att säga att din statssekreterare har varit där och att du har ständig kontakt, som du nämnde i svaret. Men det räcker inte. Du behövs där likväl som du behövs när Södertälje drabbas eller där andra ställen har drabbats eller kommer att drabbas. En av de viktigaste sakerna med att vara minister är att träffa människor, lyssna och ta sig tid med folk.
Det handlar om att som politiker på olika nivåer ta sig tid att möta människor. Av IF Metalls yrkesverksamma medlemmar i Värmland är ca 13 procent nu arbetslösa. Precis som Berit Högman nämnde är över 1 000 varslade, och hur ser det ut om några månader? Vad händer med barnen och de unga som ser sina föräldrar förlora jobbet?
I Säffle är arbetslösheten i dag drygt 10 procent, och ungdomsarbetslösheten är runt 28 procent. Räddningen är inte att alla ska åka till Norge, utan vi behöver fler företag som etablerar sig i Värmland och fler utvecklingsmöjligheter för underleverantörer. Vi är mycket bekymrade över vad som händer i Värmland. Jag vet att detta bekymmer finns på många ställen i Sverige i dag. Det visar inte minst alla interpellationer nu i eftermiddag.
Det behövs krafttag från kommunen, regionen, de fackliga organisationerna, Arbetsförmedlingen med flera. Men staten måste också vara en aktiv spelare i detta. Annie Lööfs statssekretare Ljung sade att stödpengar kan vara på väg men att man först måste beskriva vad de ska användas till. Det finns en lång lista från kommunen där man pekar på vad man behöver ha.
Det finns flera medskick från Värmland, men jag ska nämna några. Ett gäller kompetensplattformarna, precis som ministern nämnde i sitt svar, som Näringsdepartementet gav regionerna i uppdrag att ta fram. De finns nu men skulle kunna fungera fullt ut. Men tyvärr saknas det pengar. Det är många tappade sugar på grund av allt arbete som har lagts ned, och sedan har ni inte fullföljt tänket med resurser. Se över detta och tillför resurser!
Kompetensplattformarna skulle nämligen kunna användas i detta nu med de utmaningar som många regioner står inför. Det andra gäller Inlandsinnovation. Jag har ställt en skriftlig fråga till ministern om det, och jag passar på att ta upp den här också. Inlandsinnovation skulle kunna vara en bra öppning och möjliggöra satsningar med mera i större områden än i stödområde A. Jag vill fråga ministern om hon ser möjligheter att utöka området för Inlandsinnovation.
Detta var mina frågor till ministern.
Ann-Kristine Johansson (S):
Precis som Berit Högman här på slutet efterlyste måste regeringen bedriva en politik som stöder det vi i Värmland, inte minst i Säffle, lyfter fram. Det finns ett antal förslag som jag hoppas att ministern tittar på. Inte minst gäller det, som ministern nämnde, kompetensplattformen. Kan ministern här och nu lova att det kommer mer resurser till den? Det skulle vara en sak som Säffle skulle må bra av.
Stöd till investeringar efterlyses i Säffle. Inlandsinnovationer är ett annat starkt önskemål. Att underlätta Norgesamverkan gäller det också. Här kan näringsministern vara behjälplig med signalsystem och säga att det är viktigt med samarbete med Norge, inte minst företagsmässigt. Att hitta nya etableringar och nya affärsrelationer med mera gäller det också. Det finns en mängd sådana förslag.
Så gör saker och ting och prata inte bara! Ministern tog upp oron internationellt. Ja, precis så är det. Länderna runt om oss drabbas hårt. Men till exempel i Finland tar regeringen det här på allvar. Man tillsätter strukturomvandlingsstöd till utsatta regioner. Man gör saker ihop med regioner och ser de problem som finns. När det gäller regionalpolitiskt anslag har vi en hel del i Värmland, som ministern nämnde.
Men en del går också till sådant som regeringen inte riktigt tar ett grepp om, till exempel bredbandssatsningar. Det behövs en hel del pengar för att utveckla det fullt ut. I morgon är det en manifestation i Säffle för jobben. Vad är näringsministerns medskick som jag kan meddela Säffleborna när det gäller sådant som ministern tycker är viktigt? Skicka med mig saker dit!
Ann-Kristine Johansson (S):
Jag har ställt interpellationen till finansministern för att försöka få svar på vad Regeringskansliet kan göra för de här pensionärerna. Det är många som har varit i kontakt med mig under de senaste två åren via mejl, telefon och möten. Det är människor från hela Sverige, och det är många fler än de tio som finansministern hänvisar till. Vi måste ha i åtanke att detta är äldre människor som kanske inte är så vana vid att använda e-post och internet.
Deras krafter kanske inte räcker till för att ensamma kämpa för sin sak, och att gå den rättsliga vägen är inte det lättaste. Det är mycket som har kommit i kölvattnet av detta för de här pensionärerna: sjukdom, personlig konkurs med mera. Och det är inga rika människor som fifflar för att komma undan skatt utan helt vanliga pensionärer som vill flytta till Sverige och leva ett gott liv här. Jag vill läsa upp delar av en berättelse som jag mottagit från en berörd kvinna.
Vi är ett gift par från Norge som ägde hus i Norge fram till 2011. Då sålde vi huset, betalade våra lån och köpte ett hus i Sverige för pengarna. Vi flyttade till Sverige efter att i ungefär ett helt år ha ringt till Skatteverket i Sverige men också till Skatteetaten i Norge för att reda ut vad det är som gäller. Under alla telefonsamtal får vi reda på: Ni får er pension från Norge och betalar skatt i Norge.
Ni ska inte betala skatt i Sverige. Vi har ringt sju åtta gånger under året. Sommaren 2011 flyttade vi till Sverige, men vi hörde ingenting från Skatteverket förrän vi själva började ta kontakt för att höra om vi inte skulle få en inkomstdeklaration. Nej, ni ska inte lämna någon sådan, för ni beskattas i Norge, var svaret.
Detta besked återkom flera gånger när kvinnan hade kontakt med Skatteverket. Nu har vi, skriver hon på slutet, en skatteskuld och sitter fast. Vi vet inte vad vi ska göra. Vi är så förtvivlade. Var snälla och hjälp oss! Vi hade aldrig flyttat från Norge om vi hade fått rätt information när vi ringde till Skatteverket och frågade. Det här är ett brev som också ställdes till Nordiska rådet där hon ville ha hjälp.
Jag har haft kontakt, Anders Borg, med flera personer som har hamnat i kläm. Det är Anders-Fredrik, Einar, Per, Mona och Birgit, och de berättar ungefär samma tragiska historia: De får gå från hem och hus.
Kan du med handen på hjärtat säga att dessa pensionärer bara har missförstått korrekt information från Skatteverket när det rör sig om många och när det rör sig om folk som inte känner varandra från olika delar av Sverige? Frågan kan bara lösas politiskt. Så, finansministern, vad har den svenska regeringen tänkt göra för att komma till rätta med den situation som de norska pensionärerna har hamnat i och inte bara hänvisa till rättsväsendet?
Ann-Christin Nykvist (S):
När det gäller administrationen är jag den första att beklaga att vi inte kunde få ett suveränt enkelt system när vi reformerar EU:s jordbrukspolitik. Det hade jag önskat. Det som var bäst för det svenska jordbruket, blandmodellen, hade den konsekvensen att vi fick en del krångligheter. Men givetvis ska vi se till att vi bygger upp det enklaste systemet. Vi är duktiga på att använda ny teknik.
Det finns också en topp, och när vi kommer in i systemet och börjar tillämpa det, så planar det hela ut. Jag hoppas att vi till och med ska kunna göra det lite mer kostnadseffektivt efter några år. Jag är hoppfull om att kunna begränsa administrationskostnaderna.
De förnyelsebara energikällorna är någonting mycket spännande, och där har vi ett arbete som pågår i departementet. En del av de 400 miljoner kronor som nu tillförs genom modellering och de nationella tillskotten ska användas för att jobba med de förnyelsebara energikällorna. Det är en kraft, och det finns mycket spännande på gång.
Morötter har jag inte hört om, men om havre, raps och andra förnyelsebara energikällor som har varit en stor framgång. Det här är någonting som vi arbetar med.
Ann-Christin Nykvist (S):
Jag kan försäkra Håkan Larsson att Sverige kommer att ha en hög profil när det gäller djurtransporter inom EU. Jag redovisade i mitt svar att det finns vissa förslag som kommissionen har lagt fram som vi tycker leder till förbättringar. Men vi är inte nöjda med transporttiderna, och vi driver vår åttatimmarsregel.
Jag hade tillfälle att i går kväll ha överläggningar med den irländska jordbruksministern inför det irländska ordförandeskapet. Jag framförde då synpunkterna med den tydlighet som var möjlig. Jag tror inte att vi är ensamma om att vara kritiska.
Detta är frågor som kommer att bli mycket viktiga under det första halvåret 2004. Det finns också annat som vi kan göra för att förbättra djuromsorgen. Det handlar om djurskydd på slakterier, om tillsynsfrågor, om veterinärernas roll och om besiktningsveterinärerna. Alla dessa frågor har vi på dagordningen.
När det gäller förutsättningarna för den småskaliga produktionen så delar jag synen på att vi bör bevaka möjligheterna att underlätta för näringen. Det är klart att nedläggning av slakterier bygger på företagsekonomiska kalkyler som näringen själv måste göra. I fallet Östersund gäller det då det bondeägda företaget.
Men staten har också ett ansvar. Vi kan hjälpa till att skapa bättre förutsättningar för näringen. Det allmänna näringslivsklimatet finns givetvis med där. Vi måste ha en stabil ekonomi och sunda offentliga finanser, och vi måste jobba vidare med förenklingsarbetet på olika sätt. Vi kan också direkt förbättra förutsättningarna för lokal och regional livsmedelsproduktion.
När vi arbetar inom EU med det så kallade hygienpaketet har vi det för ögonen. Vi försöker se till att vi får förenklade regler. Livsmedelsverket har haft ett uppdrag att utarbeta regler som är anpassade till småföretag. Vi har i dag olika förenklingsuppdrag för våra myndigheter. Vi kommer att få en rättvisare avgiftssättning på slakterierna.
Livsmedelsverket ska genomföra ett nytt system som sänker kostnaderna för de små slakterierna med upp till 45 %. När vi tittar på hygienreglerna så har Sverige också verkat för mobila slakterier och för att förenkla när det gäller köttbesiktningar.
Vi har också ett antal olika stöd inom ramen för landsbygdsprogrammet just till köttsektorn. Det finns för närvarande 85 projekt. Jag menar att det är viktigt att vi håller fast vid våra krav på en hög ambition för djuromsorg.
Men vi ska också jobba för att skapa bättre förutsättningar för näringen.
Ann-Christin Nykvist (S):
Hans Backman har frågat mig om jag avser att vidta åtgärder för att få en vad han beskriver som skadlig konkurrens mellan Statens jordbruksverk och det privata näringslivet att upphöra.
Enligt budgetpropositionen för 2004 är regeringens ambition inom djurpolitiken att upprätthålla ett gott hälsotillstånd och ett gott djurskydd bland bland annat husdjur och sällskapsdjur.
Av budgetpropositionen framgår också att distriktsveterinärorganisationen främst är anpassad för att tillgodose behovet av sjuk- och hälsovård hos djur inom animalieproduktionen och hos hästar som används i jord- och skogsbruket. En distriktsveterinär är skyldig att utöva djursjukvård för övriga husdjur då djurskyddsskäl föreligger eller där annan veterinärvård inte kan anvisas.
Distriktsveterinärerna ska i samarbete med bland andra den av lantbruksnäringen organiserade hälsokontrollverksamheten även medverka vid förebyggande åtgärder, delta i kontroll och bekämpningsprogram samt utföra officiella veterinäruppgifter. Distriktsveterinärerna finansieras till största delen av uppdragsgivarna, det vill säga i första hand djurägarna och i övrigt av anslag över statsbudgeten.
Anslaget belastas av kostnader för löner, varav kostnaderna för jourverksamhet utgör en betydande del, samt för utbildning och gemensam administration för organisationen. Under anslaget anvisas även medel för att minska avlägset boende djurägares veterinärkostnader för vård av jord- och skogsbrukets djur.
Jordbruksverket ska, enligt regleringsbrevet för budgetåret 2004, genom distriktsveterinärorganisationen tillhandahålla en kostnadseffektiv rikstäckande akut djursjukvård och förebyggande djurhälsovård för att i första hand tillgodose behoven hos djur inom animalieproduktionen och hos hästar som används i jord- och skogsbruket samt säkerställa ett gott djurskydd i hela landet.
Man ska även utföra så kallade officiella uppdrag inom ramen för Sveriges EU-medlemskap. Organisationen ska bedriva förebyggande djurhälsovård, verka för en god epizootiberedskap samt delta i kontroll- och bekämpningsprogram i samarbete med näringens djurhälsoorganisationer. Hans Backmans specifika ställningstagande mot distriktsveterinärorganisationen i Valbo har jag som minister svårt att bemöta.
Det ankommer på Jordbruksverket att besluta om hur verksamheten vid enskilda distriktsveterinärstationer bedrivs. Allmänt kan dock sägas att redan existensen av distriktsveterinärorganisationen innebär ett visst ingrepp i den fria konkurrensen. Detta har fått vägas mot det överordnade samhällsintresset att ha en rikstäckande djursjukvård med jour och beredskap i hela landet.
Jag förutsätter givetvis att Jordbruksverket fullföljer sitt uppdrag som huvudman för distriktsveterinärsverksamheten på ett sådant sätt att de konkurrenssnedvridande effekterna minimeras.
Ann-Christin Nykvist (S):
Jag tar de här frågorna på största allvar. Som jag sade i mitt svar handlar det här om en avvägning mellan konkurrensintresset och andra samhällsintressen. När vi har utvecklat distriktsveterinärorganisationen har det också varit vägledande för Jordbruksverket hur det har sett ut på den ort där man har övervägt att etablera verksamhet.
I den mån det har funnits privata alternativ i djurtäta områden har Jordbruksverket valt att där inte utveckla verksamhet med bland annat jourverksamhet och beredskap. Där har man bedömt att de förutsättningar som vi kräver för att vi ska kunna ha en bra djurhälsovård finns. Men det är inte så enkelt att det är förhållandet i hela Sverige.
Vi har krav på jour och beredskap och på att distriktsveterinärerna ska kunna utföra offentliga uppdrag. Vi har också krav på att vi effektivt och snabbt ska kunna få i gång en verksamhet om en smitta olyckligtvis skulle bryta ut bland djuren.
Det här är allvarliga frågor, och vi måste snabbt kunna vidta åtgärder. Det har gjort att vi har utvecklat en distriktsveterinärsverksamhet som delvis finansieras med statliga pengar.
Min uppfattning är att vi har ögonen på de problem som tas upp i interpellationen.
Men det är på intet sätt så att revisorerna i sin bedömning har sagt att vi helt kan gå från den nuvarande distriktsveterinärorganisationen till ett privat alternativ och därmed möta de samhälleliga krav som vi har på verksamheten. Sedan gällde det riksdagens önskemål om en utredning.
Jag har tagit initiativ till en analys inom ramen för Jordbruksdepartementets arbete. Sedan jag tillträdde det här uppdraget har jag haft en arbetsgrupp som jag har kallat för en samarbetsgrupp. Den har letts av min statssekreterare.
Där har företrädare för Jordbruksverket, Konkurrensverket, Livsmedelsekonomiska institutet, Veterinärförbundet, LRF och andra berörda organisationer medverkat för att diskutera statens behov och roll på det veterinära området, marknaden för veterinära tjänster samt hur de privatpraktiserande veterinärernas tjänster bättre ska kunna tas till vara inom den veterinära verksamheten.
Det arbetet har fortgått under de senaste två åren. Jag har fått en rapport överlämnad till mig, och jag överväger för närvarande vilka åtgärder jag ska vidta med anledning av den.
Ann-Christin Nykvist (S):
Jag kan inte riktigt dela synen på vad som har hänt i Valbo. Som jag har förstått har det inte varit någon ändrad inriktning av verksamheten, utan det har handlat om en modernisering och om att skapa en bra arbetsmiljö. Min bild är att man med den verksamheten inte lever upp till de krav som vi ställer på öppethållande nattetid.
Samtidigt har jag förstått att det har etablerats ytterligare en veterinärklinik i området, vilket ju är glädjande. Det har funnits ett utrymme för att starta privat verksamhet.
Jag instämmer i principen att vi inte ska ha en osund myndighetskonkurrens och att vi därför ska vara mycket uppmärksamma på hur vi fördelar ansvaret mellan stat och privata företag. I den delen tycker jag att man bör notera hur utvecklingen är på veterinärområdet.
Omsättningen av den veterinära verksamheten i Sverige har ökat radikalt under senare år. Under perioden 1997-2003 har verksamheten omslutit från 1 miljard till 2,2 miljarder. Distriktsveterinärorganisationen har 15 % av den här marknaden.
Så det är inte den dominerande aktören när det gäller veterinära tjänster. Vi är också på väg mot ett läge där vi kommer att ha vissa problem med att ha tillgång till veterinära tjänster.
Vi ser nu att vi får en speciell strukturutveckling som innebär att man har svårigheter att rekrytera personal till arbeten där det krävs jour och beredskap. Det beror på hur vi ser på vårt familjeliv med mera.
Det här måste också beaktas när man funderar på vilka förutsättningar man har att organisera verksamheten, få en täckning i hela landet, få jour- och beredskapsverksamhet, se till att man kan ha de offentliga uppdragen och också leva upp till de krav vi har på att kunna hantera smittsamma sjukdomar. Man ska inte negligera svårigheterna i det här sammanhanget.
När det gäller utredning menar jag att man inte ska förakta arbetsgrupper i departementet. De kan utföra ett väldigt gott arbete. Jag vill inte kalla den arbetsgrupp som jag har haft för en pratgrupp. Det har varit någonting helt annat. Jag kan återkomma till vad den här gruppen har uträttat.
Men det är en diger lista på olika uppdrag som gruppen har haft. Det handlar om att hantera bland annat konkurrensskillnader, hantera samverkan mellan privatpraktiserande och distriktsveterinärorganisationer. Det handlar om att tydliggöra myndighetsuppgifterna - det är väldigt viktigt i sammanhanget - och att hitta goda och kontinuerliga samarbetsrutiner.
Man måste lägga ett helhetsperspektiv för att få en bra verksamhet. Gruppen har gjort ett sådant arbete.
Ann-Christin Nykvist (S):
Jag ska fatta mig väldigt kort. Jag tror att det som citerades av Hans Backman är ett missförstånd. Det som står i tidningarna är inte alltid sant. Vad jag har sagt är precis det som jag sade i mitt svar, att det är en skyldighet för distriktsveterinärerna att hantera smådjur om de inte kan få sin vård på annat sätt. Sedan vill jag återigen framhålla att jag tycker att det är en principiellt viktig fråga.
Jag avser att utifrån de förslag som jag har fått från arbetsgruppen överväga hur vi kan tydliggöra myndighetsuppgifterna på det här området. Det finns två mycket konkreta förslag från arbetsgruppen. Det handlar om hur man kan reducera resekostnader vid debitering av avlägset boende djurägare och också om hur man skulle kunna utföra tillsynsuppgifter enligt mjölkdirektivet.
Det skulle då handla om privata utförare som skulle få den möjligheten. Jag har frågan på min agenda, men jag menar att det inte är så enkelt som att bara säga: Överför hela verksamheten i privat regi! Det tror jag inte skulle fungera.
Ann-Christin Nykvist (S):
Jag vill först säga till Ulf Sjösten att jag givetvis inte är lycklig över att vi behöver vidta de här åtgärderna när det gäller utbetalningen av jordbruksstöden. Men regeringen tar sitt ansvar. Vi föreslår ett antal utgiftsbegränsande åtgärder för att vi ska hålla oss inom ramen för utgiftstaken. Det gäller inte bara jordbruket. Det är även andra områden som är berörda.
Det gäller både senareläggning av utbetalningar och åtstramningar inom ramen för statlig verksamhet. Men jag tycker att det är att överdriva att säga att detta på något sätt skulle vara en katastrof, och jag noterar att det i riksdagsbehandlingen av vårpropositionen inte fanns några alternativ från oppositionen. Jag tycker att det är slarvigt att tala om budgettricksande när man inte har några alternativ.
Till Staffan Danielsson vill jag säga att jag tror att vi är väldigt överens på ett stort antal punkter när det gäller att vi behöver vidta åtgärder för att värna konkurrenskraften. Jag är bekymrad över produktionsutvecklingen, bland annat inom mjölksektorn, och vi har vidtagit ett antal åtgärder för att värna mjölksektorn. Vi senarelägger frikopplingen till 2007, och vi återför till gårdsnivå.
Det är ändå glädjande att se att vi i den senaste statistiken innevarande år utnyttjar kvoten bättre än förra året. När det gäller detta med mervärden: Nej, det är inte hela lösningen, men givetvis ska jag vidta de åtgärder jag kan för att medverka till att förklara vad det svenska står för.
Jag kommer att ha en chans inom ramen för det jordbrukspolitiska beslutet, där vi ju ska ha ett utrymme för marknadsfrämjande åtgärder. Det är ett sätt att upplysa konsumenterna. Jag har i Bryssel drivit frågan om att vi ska ha en mer generell ursprungsmärkning av alla köttslag. Jag har som konsumentminister tagit initiativ till en utredning som tittar på frågan om hållbar livsstil.
Där tittar vi särskilt på maten, boendet och transporterna, och jag ser med spänning fram emot utredarens rapport som kommer under 2005. Det svenska köket erövrar världen. Det beror på att vi har en bra tradition, men det beror också på att vi har tagit till oss de utländska influenserna. Vi ska inte sätta upp några skyddsmurar runt Sverige och säga att vi inte ska ha parmaskinka och korvar från Polen.
Vi ska se till att vi har både den svenska maten och annan mat.
Ann-Christin Nykvist (S):
Jag måste tydligen än en gång upprepa att det inte handlar om ett bistånd som inte skulle innebära att de här länderna får hjälp till självhjälp.
När vi från svensk sida talar om att vi inte tycker att det är en bra lösning att låsa in de här länderna i en sockerproduktion utan att det är bättre att ge de länder som inte kan få en lönsam sockerproduktion möjlighet att satsa på andra grödor innebär det inte att vi ger pengar som någon allmosa, som Sven Gunnar Persson säger.
Det handlar om att hjälpa till att bygga upp verksamheten. Sverige går inte snabbare fram. Vi har ju lagt på ett år extra i förhållande till kommissionens förslag. Det måste vara en missuppfattning att Sverige går snabbare fram. Jag ska allra sist bara säga något ytterligare. Jag har inte tidigare kommenterat detta med forskning, utveckling och satsning på förnyelsebar energi.
Det här tycker vi från regeringens sida är ett mycket angeläget område. Vi har ett utredningsarbete som just nu pågår. Det har framför allt varit andra grödor som har stått i fokus tidigare beroende på att det har varit svårt att få en lönsam produktion utifrån sockerbetorna. Det kan säkert ändra sig i takt med att jordbrukspolitiken inom EU också ändrar sig.
Det är något som regeringen har med i sitt fortsatta utredningsarbete.