Tomas Eneroth (S):
Det krävs en vänsterpartist för att säga att ett historiskt tillskott på 176,5 miljarder, den största infrastrukturpropositionen någonsin, är alldeles för lite. Det är lätt att vara vänsterpartist, för då har man alltid mer pengar.
Det här är faktiskt den absolut största summa som någonsin avsatts för infrastrukturåtgärder i Sverige, och det innebär att vi har förutsättningar både att kunna skjuta till resurser för vidmakthållande av vägnätet och järnvägsnätet och att ha utrymme för viktiga investeringar för Sverige de kommande tolv åren.
Det handlar om att fullfölja och fortsätta arbetet med nya stambanor, dock på ett sätt som inte tränger ut andra viktiga satsningar utan ändå skapar utrymme för det som kan vara Norrbotniabanan, järnväg i norra Sverige eller andra angelägna insatser. Det är klart att oppositionen alltid har mer pengar, men det är med förlov sagt lite intressant att höra hur Vänsterpartiet i så fall ska finansiera detta. I vart fall är det ramen som vi går till riksdagen med.
Den är historiskt hög, och jag tror att det behövs för att återstarta Sverige. Det behövs för att se till att vi kan få en grön återstart med viktiga investeringar som kommer att skapa jobb, hopp och framtidstro efter pandemin.
Återigen: En proposition av det här slaget ska inte inrymma ett antal uppdrag till myndigheter eller det som Jens Holm efterfrågar, utan det kommer att finnas andra tillfällen och sammanhang där regeringen talar om vilka uppdrag vi ger till myndigheter. Det är inte riksdagen som beslutar om det. Riksdagen har att besluta om ramarna och inriktningen utifrån den proposition som regeringen har lagt.
Det är ingen tvekan om att det här är en proposition som verkligen kommer att bidra till att omdana transportsystemet för att se till att Sverige blir världens första fossilfria välfärdsnation. Det är omfattande investeringar för att ställa om.
Därför kommer såklart klimatlagen, Klimatpolitiska rådets arbete och hela det klimatarbete som den här regeringen och den föregående socialdemokratiskt ledda regeringen påbörjade tillsammans med Miljöpartiet att vara helt avgörande för arbetet framöver.
I den meningen känner jag mig trygg både med den ram som vi nu redovisar för riksdagen och hoppas att riksdagen ställer sig bakom och naturligtvis också med att det här är precis den plattform som Sverige behöver för omfattande investeringar. Däremot blir jag orolig när Jens Holm så tydligt aviserar att Vänsterpartiet vill riva upp saker i nationell plan. Nu är ju inte detta en fråga för infrastrukturpropositionen, men det är uppenbart att det Jens Holm ändå redovisar här är att objekt ska plockas ur.
Jag har sagt - med väldigt starkt stöd i hela landet, vågar jag tro - att lagt kort nog ligger. Man ska vara försiktig med att upprepa det misstag som Moderaterna gjorde 2006 när man lyfte ur hela Norrbotniabanan ur nationell plan och tog bort det planeringsarbete som fanns. Tänk om man inte hade gjort det!
Vilken betydelse hade det inte haft för Sverige om Norrbotniabanan hade varit på plats, både för de investeringar som görs i norra Sverige och för alla de människor som behöver pendla till en vidgad arbetsmarknad? Jag tror att det vore ytterst olyckligt att börja stöka om infrastrukturplaneringen och ompröva den vart fjärde år. Det gäller ju långa beslut som ska gälla för de kommande 10-20 åren och ännu längre.
Det har varit en styrka i Sverige. Gör nu inte detta till en plockepinnlek, utan se nu till att infrastrukturplanering är någonting som vi långsiktigt skapar förutsättningar för tillsammans med kommuner och regioner. Det underlättar planeringsarbetet, och det underlättar också klimatomställningen.