Jennie Nilsson (S):
Jag kan konstatera att den här debatten är ganska mycket en synonym till det som Johan Hultberg ger uttryck för och hans bild av hur han och Moderaterna agerar i krisen. Man lyssnar in det som sägs i debatten och de frågor som är på gång under beredning, och så spelar man in dem som om de vore ens egna förslag och att man driver regeringen framför sig. Det där är inte sant. Låt oss ta den sista frågan som nu lyfts upp, där man påtalar bristen på vuxenutbildningsmedel.
Jag kan bara konstatera att det är en åtgärd som finns tack vare att den här regeringen införde den 2017. Dessa pengar har varit lika stora, och alla som har sökt har fått det de har velat ha - fram till i år, när intresset och behovet exploderade och söktrycket och behovet blev betydligt större än vad man kunde svara upp till.
Det fick till följd att vi i budgetpropositionen 2021 ökar pengarna till detta med 1 miljard och öppnar ett nytt ansökningsdatum från den 1 december. Det är alltså saker och ting som redan är beslutade. Johan Hultberg lyfte i sin interpellation att regeringen måste hjälpa till att stötta ett omställningskontor - som att det är han som driver regeringen framför sig i frågan. Det här är något som vi redan har gjort. Den där typen av exempel skulle jag kunna stå här med hur länge som helst, men jag tycker inte att det är speciellt konstruktivt.
Det vi behöver göra är att på riktigt titta på vilka verktyg vi har och vad vi kan göra för att hjälpa de kommuner och de företag som nu har det jävligt tufft. Ursäkta att jag använde en svordom! Det var inte min mening. Jag hörde det själv, och jag ber om ursäkt. Grejen är att väldigt många kämpar med att behålla sina företag och med att överleva en kris.
En del av dem drabbas av en omstrukturering som sker i förtid och som kanske ändå hade skett över tid, medan andra har företag som har förutsättningar att fortsätta att vara företag, solida företag, när pandemin är över. När det gäller gränshandeln i Strömstad är det lite svårt att veta exakt vad som är vad.
Man kanske tänker att allting efter pandemin återgår till att vara precis som det var förut och att det då ska finnas förutsättningar för att allting ska övervintra och att man ska kunna köra igång som vanligt. Men om Norge nu använder det här tillfället till att ändra sina regler för att försöka få norrmän att handla i Norge i stället som en del av detta kommer vi att behöva ställa om och hitta förutsättningar för nya och växande företag i Strömstad.
Det gör att regionalkännedomen och kommunens kännedom om förutsättningarna just i Strömstad blir väldigt viktiga i sammanhanget. Därför är de kontakter och de kontaktytor som vi nu jobbar upp tillsammans med Tillväxtverket och Arbetsförmedlingen jätteviktiga här. Det arbetet är pågående och har varit så länge. Det innebär givetvis inte att man kan slå sig till ro och säga: Nu talar vi med Strömstad. Det gäller att hela tiden identifiera vilka verktyg som är rimliga.
Vad är det som vi har på plats, och vad är det som vi vet kommer? En viktig fråga i sammanhanget som kommer att innebära att kommuner och regioner kan jobba med regional utveckling på ett kraftfullt sätt är de EU-pengar som vi än så länge utgår ifrån kommer från Bryssel. Det är dels sådant som beslutades kopplat till MFF och som av olika skäl ligger på vänt i Bryssel för att de sista besluten ska fattas.
Det är 3,3 miljarder för Sveriges räkning som ska in i systemet. Det är klart att det kommer att påverka vilka riktade insatser man kan göra utifrån en regions och en kommuns förutsättningar på ett enormt kraftfullt sätt. Sedan kan vi inte vänta på det hur länge som helst, men vi räknar med att beslut kommer att fattas före jul. Det måste till för att EU:s budget ska kunna rulla i övrigt. Det ligger alltså i närtid.