Sten Tolgfors (M):
Det är väldigt intressant att höra en socialdemokrat lista alla de problem han anser finns i försvarspolitiken och sedan sätta sig och rösta för ett budgetalternativ där man drar undan 7 miljarder ytterligare från försvaret de kommande åren. Det ska också bli intressant att höra när Socialdemokraternas besparingslista presenteras som måste bli dramatiskt mycket mer allvarlig än Försvarsmaktens, eftersom det den behöver göra är att balansera ett underskott på drygt 1 miljard på förbandsverksamheten.
Det Socialdemokraterna behöver göra är att balansera bort ytterligare 7 miljarder. Det är också intressant att höra förhållningssättet gentemot Försvarsmakten. Varje annan myndighet i landet ansvarar för att nå verksamhetsmålen och ha en budget i balans, utom Försvarsmakten enligt Fredrik Lundh. För där är det oansvarigt att begära balans i ekonomin och att varje skattekrona används effektivt.
Det är tydligen oansvarigt att begära att Försvarsmakten inkommer med underlag till regeringen som grund för att långsiktigt balansera ekonomin för att undvika snabbstopp och problem för förbandsverksamheten. Det är också väldigt intressant att höra hur Socialdemokraterna nu trycker på att Sverige ska ta ansvar för säkerheten i Barentsområdet, en region som Sverige inte gränsar till, och hur Socialdemokraterna nu resonerar om att vi ska delta i Natoländernas samverkan för säkerheten i Barentsområdet.
Jag välkomnar detta, men det är verkligen inte exempel på konsekvent socialdemokratisk politik. Försvarets förmåga och uppfyllelse av verksamhetsmålen är god, både vad gäller internationella insatser och värnandet av landets territoriella integritet. Det är faktiskt så att den operativa förmågan ökade mellan 2006 och 2007, precis i kontrast till allt det som Fredrik Lundh här försöker hävda.
Kraven som riksdagen och regeringen ställer och som även Socialdemokraterna ställer går tillbaka till det försvarspolitiska beslutet från 2004. Det lyder så här: 1. Försvarsmakten ska hävda Sveriges territoriella integritet och bidra till att förebygga och hantera kriser i vår omvärld genom att medverka i fredsfrämjande insatser. 2.
Försvarsmakten ska ha förmåga att vid ett försämrat omvärldsläge kunna hantera händelseutvecklingen och hot som kan drabba Sverige samt kunna öka förmågan till internationella insatser. 3. Försvarsmakten ska efter en allvarlig och varaktigt försämrad omvärldsutveckling och successiva beslut av regering och riksdag kunna utveckla förmågan att möta olika former av mer omfattande militära operationer som hotar Sveriges fred och säkerhet.
Det som Försvarsmakten ska kunna göra i det omedelbara perspektivet är kopplat till delförmåga 1 och avser främst att kunna hävda den territoriella integriteten. Det görs bland annat genom kontinuerlig övervakning, bland annat av radar, och flygstridskrafternas incidentberedskap. Incidentberedskapen är ibland baserad på F 21. Vid F 21 är även två Gripendivisioner baserade.
Försvarsmakten ska se till att förbanden utbildas och övas så att de kan uppfylla statsmakternas krav på operativ förmåga. Det är två saker att hålla isär, Fredrik. Det ena är den operativa militära förmågan. Det andra är produktionen av den operativa militära förmågan. Det är myndigheten själv som bestämmer var och hur utbildning och övning ska genomföras, men förbanden ska kunna uppträda i olika miljöer när det gäller klimat, geografi och hydrografi som finns i Sverige.
Och kompetensen ska kunna vidmakthållas och utvecklas. Var ett förband i sig är lokaliserat inom grundorganisationen är av mindre betydelse för den operativa förmågan. Det är den operativa förmågan som värnar Sverige, och det är den operativa förmågan som är mitt första ansvar som försvarsminister att värna. Det borde rimligen också vara det första som en ledamot, till exempel från norr, är angelägen om att värna.
För det är det som skapar säkerhet och trygghet för Sverige.