Anna Lindgren (M):
Jag vill tacka statsrådet Lena Hallengren så mycket för det här utförliga och omsorgsfulla svaret på min interpellation. Vi är helt överens som hur viktig föreningsverksamheten är för ungdom, och det är därför jag har ställt den här interpellationen. Jag har jobbat kommunalt just inom ungdoms- och fritidsverksamhet i över 30 år och formulerat många bidragsbestämmelser på den lokala nivån.
Och det är klart att när man då tittar på de statliga bidragen handlar det främst om att det kommer en värdering till uttryck i de statliga bidragen. Det blir en väldig prioritering av idrotten.
Jag är inte ute efter att sätta den ena aktiviteten mot den andra, men min önskan är att det inte ska vara någon skillnad i bedömningen när det gäller samhällets stöd till vad en ung människa väljer att engagera sig i. Den utredning som Landsrådet för Sveriges Ungdomsorganisationer, LSU, och Svenska Scoutrådet hade gjort visade på väldigt stora skillnader.
Precis som statsrådet sade var det egentligen inte lätt att jämföra siffrorna i rapporten, men på det stora hela kunde man ändå säga att det var en väldigt stor del av pengarna som går till idrotten. Det handlar ju ändå om att det är grundläggande principer om rättvisa och neutralitet som måste gälla i bidragssystemen.
Vad jag förstår avfärdar inte Lena Hallengren problemet som jag har tagit upp och som belyses i LSU:s rapport, nämligen att idrottsrörelsens medlemmar får nära tre gånger så mycket pengar som medlemmar i övriga organisationer. Idrotten gynnas ju förutom av höga bidrag även av en särlagstiftning på skatteområdet.
Jag vet att Lena Hallengren inte har hand om skatterna, men om man tittar på helhetsperspektivet bidrar också skattereglerna till den här snedvridningen. Också de regler som finns om sponsringsavdrag gynnar idrotten i första hand. Jag har svårt att tänka mig att scouterna skulle kunna ge sig ut i skogen med en skylt med ICA-reklam.
Det är den typen av sponsringsavdrag som idrotten har, och det kan ju inte de andra föreningarna göra på samma sätt. Däremot skulle jag kunna tycka att kulturen borde få göra det. Men det är en annan fråga. Min huvudfråga kvarstår. Regeringen måste motivera varför idrotten premieras framför annan ideell ungdomsverksamhet. Jag tycker inte att jag får svar på den frågan. Jag har fått en redogörelse för hur det är men inte för varför denna skillnad finns.
Bidragssystemet till ungdomsorganisationer och Ungdomsstyrelsens agerande har ju varit föremål för debatt de senaste dagarna. Det kommer väl en interpellationsdebatt om det också senare i dag, det här med P1-programmet Kalibers reportage om Revolutionär Kommunistisk Ungdom som har fått 2 miljoner kronor de senaste åren, pengar som har använts för att sprida propaganda för diktaturstater som Nordkorea och Kuba.
Det måste vara ett grundläggande krav att man, för att få del av statliga pengar, måste ha en demokratiskt syftande verksamhet. Men den debatten kommer senare. Jag uppfattar det som vi har hört de senaste dagarna som ytterligare ett exempel på att det brister i Ungdomsstyrelsens sätt att utforma systemet och tillämpa det.
Om man ska ha ett målstyrt bidragssystem till ungdomsorganisationerna måste ju verktyg för att utvärdera måluppfyllelsen också finnas. Det räcker inte att räkna antalet lokalavdelningar och medlemmar som sker i dag. Jag är väldigt glad att Lena Hallengren aviserar en översyn av bidragen som Ungdomsstyrelsen hanterar, för det behöver verkligen göras.
På frågan om hur man ska kunna utjämna skillnaden i fråga om bidragen mellan ungdomsorganisationerna och idrotten tycker jag dock inte att jag har fått något svar.