Claes-Göran Brandin (S):
Vi socialdemokrater har tillsammans med Vänsterpartiet och Miljöpartiet fyra reservationer i betänkandet. Vi står givetvis bakom alla fyra, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservationerna 1 och 7. Sverige är ett av Europas mest sjöfartsberoende länder. Runt 90 procent av vår utrikeshandel sker sjövägen. Sveriges långa kust och många hamnar gör att transporter via sjöfart lönar sig väl.
Denna resurs borde kunna utnyttjas mycket bättre. Sjöfarten är ett miljövänligt sätt att transportera gods på. En betydelsefull del av godset som i dag transporteras på våra vägar skulle i stället kunna ta sjövägen - längs våra kuster samt i de större sjöarna och kanalsystemen. Det skulle gynna miljön och klimatet samt minska trängseln på våra vägar.
Dessutom skulle det omfattande vägslitage som orsakas av de tunga fordonen kunna reduceras. Vid sidan av miljöargumenten skulle en ökad sjöfart också generera nya jobb inom sjöfartsnäringen och angränsande branscher. Enligt en rapport från Handelshögskolan i Jönköping är omkring 25 000 jobb bara i Göteborgsregionen direkt eller indirekt kopplade till sjöfarten.
Totalt sysselsätter det svenska sjöfartsklustret i dag över 200 000 personer. I juni 2006 tillsatte den dåvarande socialdemokratiska regeringen en utredning med uppdraget att identifiera hamnar av särskilt stor betydelse för det svenska godstransportsystemet.
De hamnar som pekades ut skulle ges prioritet i förhållande till övriga hamnar när det gäller statligt finansierad infrastruktur. Syftet med utredningen var utmärkt: att få en samlad syn på infrastrukturen till och från Sveriges mest strategiska hamnar. Detta är oerhört angeläget. Sverige är ett litet, utrikeshandelsberoende land, och som jag sade tidigare sker runt 90 procent av Sveriges utrikeshandel sjövägen.
Om det uppstår brister i hamnanläggningarna eller i den anslutande infrastrukturen till dessa anläggningar slår det hårt mot den svenska ekonomin. Utredaren Bengt Owe Birgersson gjorde ett fantastiskt jobb.
Regionala företrädare, näringslivsfolk och berörda myndigheter vittnar om en utredare som lyssnade, tog allas synpunkter i beaktande, lyssnade en gång till för att sedan skriva ihop ett förslag som i princip gjorde alla nöjda. Sällan ser man en statlig utredning som får så mycket beröm av remissinstanserna. Birgerssons utredning möttes, bildligt talat, av stående ovationer.
Vad gör då regeringen med ett så utomordentligt beslutsunderlag? Givetvis ingenting. Det duger inte. En regering måste ha kraften att prioritera. En regering måste ta ansvar. Fru talman! Den svenska rederinäringen har bekymmer. I två års tid har finansminister Anders Borg inte lyft ett finger för att ta fram en lag om så kallad tonnageskatt.
Eftersom Sverige har avstått från denna möjlighet utflaggas nu befintliga och nybeställda fartyg till andra länder i Europa. Anders Borgs passivitet sätter tusentals jobb på spel och minskar Sveriges möjligheter att gå i bräschen för en säker och miljövänlig sjöfart. Vi socialdemokrater inser vikten av en konkurrenskraftig svensk rederinäring.
Vi vill skyndsamt ta fram en lag om tonnageskatt. Det handlar om att ta ansvar för både jobben och miljön. Den så kallade tonnageskatten innebär en fast beskattning och ersätter framför allt reavinstbeskattning. Poängen för ett litet rederi är att det inte behöver skatteplanera för att undvika att skatta bort vinsten vid en försäljning.
För de större rederierna är det nödvändigt att kunna visa på konkurrensneutrala kostnader för investerare. Samtliga sjöfartsländer inom EU har nu infört tonnageskatt. Tydligen är Österrike kvar, men det är ingen stor sjöfartsnation. Sverige är ett undantag. Detta förhållande leder till att Sverige förlorar fartyg till andra flaggor och att fler fartyg flaggas ut.
Enligt fartygsregistret består den svenska handelsflottan av 594 fartyg, och i fjol ökade antalet fartyg i denna under utländsk flagg med 24 till 354. Vi vet att det pågår förhandlingar kring ytterligare utflaggning - en utflaggning som drivs på genom finansministerns märkliga motstånd mot att ta fram ett förslag om tonnageskatt.
Risken är uppenbar att vi får se fler utflaggningar inom något år. Den kraftiga lågkonjunkturen förstärker den utvecklingen. Resultatet blir att tusentals jobb går förlorade och att Sverige riskerar att förlora sin tätposition när det gäller utvecklingen av en modern och miljövänlig handelsflotta.
Det finns också en risk för att haven alltmer kommer att befraktas av fartyg under mindre nogräknade flaggor - flaggor under vilka fartygen inte bara är mindre miljövänliga utan ibland också tveksamt sjödugliga. Angående sjöfartens miljöpåverkan vill jag särskilt peka på Sjöfartsverkets rapport om konsekvenserna av de nya svavelreglerna inom SECA-området.
Rapporten visar tydligt att regeringen måste börja agera inom IMO för ett regelverk som ger minskad miljöpåverkan från sjöfarten och som samtidigt undviker att ge svensk industri och sjöfart sämre konkurrensförutsättningar än andra länder. Detta beslut kommer att få helt oacceptabla konsekvenser för svensk industri.
Regeringen har hittills varit anmärkningsvärt passiv i denna fråga. Regeringen måste agera både för miljön och för sysselsättningen. Sverige är ett av Europas mest sjöfartsberoende länder, sade jag i min inledning. Om detta får fortsätta kommer Sverige att ligga långt ned på den listan framöver. Fru talman!
Sverige är ett av världens båttätaste länder, och många utländska turister söker sig till våra vackra kuster och skärgårdar. Därför är det tragiskt att det sker så många olyckor med fritidsbåtar varje år. Ofta finns det alkohol med i bilden. Utvecklingen är långt ifrån det trafiksäkerhetsmål vi satt upp här i riksdagen, och vi bör göra ännu mer för att vända utvecklingen.
Svenska Sjöräddningssällskapet, polisen, Kustbevakningen och tullen återkommer till behovet av ett nationellt register för fritidsbåtar. Ett register skulle underlätta för polisen och tullen i deras övervakningsarbete. När det sker olyckor är ett registreringsnummer ett enkelt sätt att slå fast vem båtägaren är. Detsamma gäller för det ökande antalet båtstölder.
Det är betydligt krångligare för en person att hävda att båten är hans om man måste ändra registreringsnumret på båten. Finland har redan ett nationellt fritidsbåtsregister, och det fungerar utmärkt. Jag har svårt att förstå det motstånd som den här diskussionen orsakar bland alliansens företrädare, särskilt med tanke på att vinsterna är så givna. Var står alliansen i den här frågan i dag?
Vart tog alliansens vilja att bekämpa brott vägen? En mycket trolig förklaring till motståndet är att man ser ett fritidsbåtsregister som ett första steg mot att införa båtskatt. Då klarnar bilden av den borgerliga regeringen. Rädslan för skatter är en betydligt starkare drivkraft än värnet av rättsstaten.