Maria Larsson (KD):
Att stödet till våldsutsatta kvinnor är en prioriterad del av regeringens politik har vi visat genom att lägga fram en omfattande handlingsplan. Det är högprioriterat för denna regering att se till att stödet blir så fullgott som det bara är möjligt.
Sedan pekar Eva Olofsson på komplikationer, exempelvis att för döva kvinnor är teckenspråk första språk, precis som det för många utländska kvinnor är ett annat språk än svenska som är modersmålet. Det skapar en komplikation eftersom det kan handla om ett litet antal, inte minst vad gäller små kommuner. Det är därför vi har byggt upp en verksamhet via NCK för att kunna svara mot det här behovet.
Vi har verkligen tänkt på kvinnor med funktionsnedsättning och på utländska kvinnor. På flera ställen i handlingsplanen pekar vi på att stödet måste innefatta också de här grupperna. Låt mig nämna några av de punkter där vi särskilt tar upp det här i handlingsplanen. Till exempel finns det utvecklingsmedel till kommunerna för att tillgodose att det finns ett skyddat boende och att det finns kontakt.
Vet man att det finns kvinnor med ett speciellt modersmål, också teckenspråk, i kommunen bör man kunna svara mot de behoven så gott som det bara är möjligt. Det finns som sagt utvecklingsmedel att söka. Det handlar om förbättrat kunskapsstöd till socialtjänsten, som ska vara individuellt anpassat och tillgängligt för alla. Där nämner vi också kvinnor med funktionsnedsättning.
Det handlar om att tillsynen måste titta just på hur kvinnor med funktionsnedsättning får sina behov tillgodosedda. Tillsynen är en väldigt viktig faktor när vi ska följa upp den nya handlingsplanen. Vi pekar särskilt på att vi måste titta på att de grupperna får sina behov tillgodosedda. Vi tittar på det när det gäller att få fram bedömningsinstrument som är kvalitetssäkrade. Där måste vi också specifikt titta på kvinnor med funktionsnedsättning.
Vi tittar på det när det gäller utvärderingen och utvecklingen av socialtjänstens arbete med våldsutsatta kvinnor och barn. Vi har gett IMS, Institutet för metodutveckling inom socialt arbete, uppdraget att uppmärksamma vilka metoder och arbetssätt som används inom socialtjänsten. Man möter de behoven hos kvinnor med funktionsnedsättning.
Vi har verkligen tänkt på kvinnor med funktionsnedsättning av olika slag och med olika typer av funktionsnedsättning när vi har skrivit vår handlingsplan. Men vi är i början av genomförandeprocessen. Tyvärr har det inte funnits något gjort sedan tidigare.
Nu har vi satt i gång ett stort arbete, skärpt lagstiftningen, gett tydliga anvisningar till kommunerna och tagit fram en metodhandbok som socialtjänsten kan använda sig av, allt i syfte att kvinnor med olika tillhörighet i olika grupper alla ska kunna få sina behov tillgodosedda. Det handlar om äldre kvinnor, kvinnor med missbruksproblematik och kvinnor med funktionsnedsättning av olika slag.
Där tycker vi att dessa insatser måste uppmärksammas och belysas särskilt. Dessutom har vi två insatser som vi riktar bara till kvinnor med funktionsnedsättning. Det handlar om att ge utbildning till personal som ger service och stöd till personer med funktionshinder. De är ofta de som finns nära de här kvinnorna och kan vara kanalen in till att våga ta kontakt. Det tror jag för min del är en väldigt viktig åtgärd.
Dessutom ger vi stöd till handikapporganisationerna för att de ska kunna gå in i det här arbetet och stödja sina medlemmar.