KBLab/rixvox huggingface dataset:
Gunilla Svantorp (S):
Vi ska diskutera regeringens proposition Etikprövning av forskning - tydligare regler och skärpta straff . Etikprövningslagen syftar till att skydda den enskilda människan och respekten för människovärdet vid forskning. Lagen ställer krav på att viss forskning som avser människor först måste ha godkänts vid en etikprövning innan den får utföras.
Med ändringarna innefattas också vetenskapliga studier genom observation i definitionen av forskning om arbetet eller studierna görs för att hämta ny kunskap. När flera forskningshuvudmän medverkar i ett och samma forskningsprojekt måste de uppdra åt en av dem att ansöka om etikprövning av projektet för allas räkning och sedan meddela övriga om beslutet.
Överklagandenämnden för etikprövning ska ha tillsyn över att etikprövningslagen följs, straffansvaret ska utökas och straffen för brott mot etikprövningslagen ska skärpas. Det är viktigt eftersom forskning enligt 6 § första stycket i etikprövningslagen bara får utföras om den har godkänts vid en etikprövning. Bryter man mot detta ska det självklart vara kännbart. Dessa ändringar ska börja gälla den 1 januari 2020.
Herr talman! Hela förslaget handlar om att stärka förtroendet för forskningen och att öka tryggheten för de patienter som ska delta i forskning. Det är en aktivitet som är oerhört viktig för framstegen för våra svåra samhällsutmaningar. Forskningen måste få ta tid. Vi politiker måste också lära oss att inte ropa på snabba resultat utan att i stället snarare ropa på rätt resultat. Jag är glad att ett enigt utskott står bakom denna proposition.
Det är viktigt att det finns en långsiktighet i forskningspolitiken och att alla vet att spelreglerna gäller för många år framåt. Det skapar också trygghet. Med den här propositionen visar vi att vi inte accepterar fusk och att ingen människa någonsin ska användas som någon annans experiment. Jag yrkar därmed bifall till förslaget i betänkandet.
Gunilla Svantorp (S):
Min fråga går till statsrådet Ernkrans. Den pandemi vi just nu är mitt inne i skapar såklart väldigt stor oro både för hälsan och för jobb och inkomst framöver. I dag hade vi i utbildningsutskottet besök av Arbetsförmedlingen, som bland annat talade om att man hade fått 168 000 nyinskrivna sedan den 1 mars 2020. Färre får också jobb i dag.
De som drabbas allra värst är de som är beroende av instegsjobb. Min fråga till statsrådet är: Vad görs för att underlätta den här situationen och förbättra möjligheterna för dem som nu riskerar att stå utan jobb?
Gunilla Svantorp (S):
Det var en spännande inledning på den här debatten. Jag ska börja med att hålla med Kristina Axén Olin om en sak: När det gäller att förebygga kriminalitet är det absolut viktigaste att vi ser till att alla barn går ut skolan med godkända betyg. Det håller jag verkligen med om. Sedan håller jag inte med om så jättemycket i övrigt.
I går höll Moderaternas partiordförande Ulf Kristersson sitt jultal. Lite grann av det som han sa tog också ledamoten upp nu men i lite mer svävande ordalag. Kristersson sa bland annat så här: "I Sverige ska vart du är på väg vara viktigare än varifrån du kommer. Utanförskap ska inte gå i arv."
Han sa också att svensk utbildningspolitik behöver skärpas och att den ska präglas av höga förväntningar, tydliga krav och fokus på kunskaper. Det är självklart, och jag håller med. Men hur ska vi lyckas med det i den skola som vi har i dag?
Kristina Axén Olin pratade inte ett dugg i sitt anförande om det som ändå bidrar till att inte alla barn klarar sig, nämligen systemfelet som vi har i svensk skola där barn inte längre möts i skolan utan där de sorteras och går i olika skolor. Vad är Kristina Axén Olins lösning på att öka likvärdigheten? Det har ledamoten inte pratat någonting om över huvud taget. Hon har bara listat alla fel.
Vad är Moderaternas lösning?
Gunilla Svantorp (S):
Som vanligt får vi inga svar från ledamoten Axén Olin. I stället väljer hon att fokusera på någonting helt annat och står till och med i talarstolen och säger någonting som inte är sant. Det finns inget förslag om att bussa elever någonstans. Kristina Axén Olin vet lika väl som jag att urval gör man bara om det finns fler sökande än det finns platser. Så ser det inte ut i hela vårt land. Jag tycker att man ska försöka titta på vad det är som föreslås i Björn Åstrands utredning.
Jag är nyfiken på vad ledamoten egentligen har hittat i utredningen. Vad är det som är bra bland alla de 800-900 sidorna? Det måste ju ändå finnas någonting som ledamoten tycker är bra som handlar om likvärdighet. Jag skulle vilja höra vad ledamoten tycker. Vad är Moderaternas lösning för att öka likvärdigheten i svensk skola?
Gunilla Svantorp (S):
Patrick Reslow sa alldeles nyss att lärare i utsatta områden med Sverigedemokraternas modell inte längre ska kunna få mer betalt. I stället föreslår ni en karriärtjänstmodell som baseras på en höjning av elevresultaten. Det vi i dag vet om resultaten är att en blandad elevsammansättning är väldigt viktig. Vi ser inte att en sådan finns i de utsatta områdena.
Jag är därför lite nyfiken på hur Patrick Reslow och Sverigedemokraterna tror att man ska lyckas ge de lärare som verkligen gör det allra hårdaste jobbet ute i de utsatta områdena en högre lön med det systemet. Det var den första frågan. Den andra frågan handlar om att ni med ett pennstreck i en mening raderar hela likvärdighetsbidraget.
Jag citerar ur er text: "Vi menar att bidrag behöver vara mer specificerade och riktade än detta bidrag för att bli slagkraftiga." Man blir väldigt nyfiken på hur det stöd man ska få för att öka likvärdigheten ska se ut enligt Sverigedemokraterna.
Patrick Reslow pratade också i sitt anförande, och framför allt i replikskiftet nyss, en hel del om valfrihet. Jag kan inte låta bli att ställa en fråga. Patrick Reslow tycker inte att vi ska ändra det system som Björn Åstrand har kommit fram till i sin gedigna utredning.
Varför tycker Patrick Reslow att det är viktigare att januaribarnen kan välja skola än att decemberbarnen kan det?
Gunilla Svantorp (S):
Jag hoppas verkligen att vi inte kommer att göra det utan kommer fram till en lösning på hur vi ska möta den ojämlikhet som vi ser i svensk skola. Likvärdigheten handlar i allra högsta grad om elevsammansättningen. Det nämner inte Patrick Reslow. Jag fick inget svar på hur vi ska lösa frågan med att barn i dag sorteras och går på olika skolor. Det är besvärande för Sverigedemokraterna, tycker jag, att man inte svarar på den frågan.
Jag vill avsluta med att ställa en annan fråga, som handlar om något vi hade uppe i vårt utskott för ett par veckor sedan. Friskolor är i dag skattefinansierade. De utövar myndighet och får betalt för den administration som är kopplad till arkiv, diarier och så vidare. Varför ska då inte medborgare och medier ha insyn i detta? Varför röstade ni nej när vi tog upp frågan om offentlighetsprincipen i utskottet?
Gunilla Svantorp (S):
Med det inlägget visade Kristina Axén Olin att hon inte har läst Björn Åstrands utredning, för det är just detta han hela tiden pratar om. Det är de skolorna som misslyckas på grund av hur sammansättningen av elever ser ut, på grund av systemfelet, på grund av det som jag sa i talarstolen alldeles nyss - att barn inte längre möts i skolan utan delas upp.
Jag tycker att det är lite fräckt att stå här och påstå saker när man inte ens har läst det. Jag förstår inte hur Moderaterna kan försvara ett system som tillåter att barn delas upp och som tillåter att pengar som vi gemensamt lägger på vår gemensamma skola bara slussas ut - till och med ut ur vårt land slussas de.
Det är viktigare för Moderaterna att vi har kvar aktiebolagsformen, att vi har kvar bolagstänket och att vi har kvar marknadsskolan än att vi ser till alla dessa 16 000 barn som ledamoten Kristina Axén Olin pratar om i alla debattinlägg. Jag har ännu aldrig hört Kristina Axén Olin komma med ett förslag om hur systemet ska förändras, för det är klart att det handlar om ett systemfel.
Hur vill Moderaterna ändra systemet så att de 16 000 barnen - och deras lärare, som sliter jättehårt - också kan få en chans att ta sig vidare i livet? Har Kristina Axén Olin några förslag på det vill jag gärna höra dem.
Gunilla Svantorp (S):
I går sa Moderaternas partiledare så här i sitt jultal: "Riktig prevention är att ta hand om sina egna barn, men också att bry sig om andras ungar." Det tycker jag är ganska klokt. Det är bara det att när man fortsätter strida för ett system som puttar ut väldigt många barn, då tar man inte ansvar för andras barn.
Då tar man bara ansvar för sina egna barn, för att de ska ha rätt att välja, och inte för barnen som inte har rätt att välja eftersom kön blev full redan innan de kom till den kommunen eller flyttade eller vad de nu har gjort. Jag kan inte ställa en fråga, men om jag hade kunnat ställa en fråga till Kristina Axén Olin skulle jag ha skickat med att vi är det enda landet i världen som har det här systemet.
Varför funderar inte de borgerliga partierna lite mer på varför vi har det system vi har?
Gunilla Svantorp (S):
Jag tycker att den första frågan som Patrick Reslow ställde var intressant - den om att det är så svårt för friskolorna att bygga ut. Så ser det faktiskt inte ut. Det är fyra gånger vanligare att friskolorna ansöker om nyetableringar än att de ansöker om att få utvidga sin skola. Man kan fundera på hur det kommer sig.
Det kan ju möjligtvis ha att göra med att om en skola blir tillräckligt stor kommer det barn från alla olika socioekonomiska bakgrunder dit, och då kanske man inte kan göra lika stor vinst. Det kanske är bättre att ha en liten enhet så att det ändå går att göra vinst på skolan. Jag tycker att vi ska vara ärliga i den här debatten. Det är inte så värst många som får nej, utan man vill i stället starta nya skolor.
Patrick Reslow vill inte alls prata om den utmaning som forskarrapport efter forskarrapport visar på och som OECD år ut och år in redovisar till oss. Likvärdigheten brister - alla barn i vårt skolsystem får inte samma chans. Det vill inte Patrick Reslow prata om.
Vi har ju sett att Patrick Reslow och hans parti vill dela upp barn, helst efter ursprung och beroende på var de kommer ifrån. Ett sådant system vill inte jag och mitt parti ha. Vi vill ha ett skolsystem som handlar om det som var ursprungstanken - ett skolsystem där barn möts i skolan och där barn får en chans att skaffa sig respekt för olikheter och att möta dem som de inte möter hemma.
Det vill inte Patrick Reslow; det är uppenbart.
Gunilla Svantorp (S):
Detta är en tydlig debatt där vi verkligen står på olika sidor. Jag tycker att det är beklagligt. Skolan skulle må väldigt bra av att vi satte oss runt samma bord och försökte att diskutera och att åtminstone hitta samma problemformulering. Men när Patrick Reslow säger att det är inom systemet som det blir fel har vi inte ens samma problemformulering. Jag tycker verkligen att det är beklagligt.
Precis som Daniel Riazat lyfte upp här ser vi många tusental av dem som står i klassrummen varje dag som protesterar just mot systemet. De protesterar inte mot vad som händer i klassrummet, utan de protesterar mot det system som inte ger dem möjligheter att vara sitt allra bästa jag, oavsett om det handlar om lärare eller elever. Jag hoppas att Patrick Reslow och Sverigedemokraterna kommer att ändra sig och tycka att barnen är viktigare än aktiebolagen.
Gunilla Svantorp (S):
Jag kunde inte låta bli att begära replik, ledamot Robert Stenkvist. Jag hade absolut inte tänkt göra det, men det går ju inte att låta detta få stå oemotsagt. All forskning ska vara fri så länge den inte heter genusforskning. Då får den definitivt inte vara fri, för då är det någonting fel på den och leder inte någonstans.
Alla vi som någon gång sysslat med genusforskning - själv sitter jag till exempel i styrelsen för Centrum för genusforskning vid Karlstads universitet - vet hur oerhört viktig den forskningen är just när det handlar om maktstrukturer och att man oavsett kön, sexuell läggning och andra faktorer ska ha samma rättigheter i samhället som alla andra. Om jag skulle lyfta fram någon forskning är det den som är absolut viktigast.
Den vill Robert Stenkvist och Sverigedemokraterna bara ta bort helt och hållet. Vid Centrum för genusforskning i Karlstad har vi ett stort projekt som heter Genusakademin. Där kan företagare, väldigt många små bolag, delta och titta på hur de tillsammans kan utmana normer, vilket gör att deras tillväxt ökar.
Dessutom har Genusakademin fått pengar från EU:s regionala utvecklingsfond, ganska mycket pengar. Tycker inte Robert Stenkvist och Sverigedemokraterna att sådan forskning som utvecklar företagen i Sverige är viktig?
Gunilla Svantorp (S):
Det är inte jag utan ledamoten Robert Stenkvist som står och säger att genusforskningen inte bygger på vetenskapliga grunder. Jag tycker faktiskt att det är ganska upprörande. Jag skulle vilja att Robert Stenkvist utvecklar det som han sa i tidigare replikskifte om att man minskar anslaget till Vetenskapsrådet på grund av brister i kvaliteten när det handlar om hum-sam.
Det är någonting som i alla fall ingen av oss andra har sett, så jag skulle vilja att ledamoten utvecklar det.
Gunilla Svantorp (S):
Jag läser innantill i den reservation som Robert Stenkvist yrkade bifall till: "Sverigedemokraterna anser att det inte ska finnas några kvantitativa mål för jämställdhet inom högskoleväsendet." Om inte det är ett jämställdhetspolitiskt statement vet jag inte vad det är.
Robert Stenkvist sa i sitt anförande att vi måste forska på det som har samhällsrelevans och som efterfrågas. Om det är något som har samhällsrelevans och som efterfrågas i dag är det maskulinitetsforskning med tanke på att män dag ut och dag in har ihjäl kvinnor i detta land och andra länder.
Det är ju något med den manliga normen som behöver beforskas, och det hoppas jag verkligen att Robert Stenkvist håller med om. Låt mig ställa en motfråga till Robert Stenkvist.
Om vi ska forska på det som har samhällsrelevans, vad menar då Robert Stenkvist att det ska vara, om det inte handlar om mäns våld mot kvinnor som ett exempel som genusforskningen i sin maskulinitetsforskning sysslar med? Robert Stenkvists fråga om isbrytarna kan kanske statsrådet bättre svara på.
Men det är en del av den viktiga forskningsinfrastrukturen som vi ju säger i betänkandet att vi måste satsa på.
Gunilla Svantorp (S):
Det är just dessa dolda aspekter och dolda normer som gör att kvinnor halkar efter i vårt samhälle. År 2016 gav regeringen ett uppdrag till bland annat Vetenskapsrådet om jämställdhetsintegrering. Efter det har man sett att beviljandegraden har blivit mer jämställd.
Om man ökar sin kunskap om de dolda normerna händer alltså något. Låt mig ta ett exempel som inte har med forskning men med jämställdhet att göra. På mitt partis kongress 1993 bestämdes att listorna skulle vara varvade, och 1994 fick Sverige den första jämställda regeringen. Det är klart att det spelar roll vad man gör, vad man tycker är viktigt och vad man yrkar bifall till.
Är det inte viktigt att det blir jämställt kommer det inte heller att bli jämställt. För oss är det jätteviktigt, och därför finns det med i forskningspropositionen att jämställdheten måste öka.
Gunilla Svantorp (S):
Det är en viktig granskning som Riksrevisionen har gjort av styrningen av ämneslärarutbildningen vid tre olika lärosäten. Precis som föregående talare sa ges det inga rekommendationer annat än till lärosätena, och rekommendationerna till lärosätena är också olika. Det är alltså inte samma rekommendation som ges till alla tre, eftersom de ser helt olika ut.
Jag vill passa på att räkna upp lite grann av det som regeringen har gjort. Bland de viktigaste frågorna som vi ständigt jobbar med är lärarbristen och att lärare ska ha en bra arbetsmiljö, som ju är första steget, men också att de vill stanna kvar i yrket och att det blir fler som vill jobba i skolan. Detta är ju det allra viktigaste.
Några av de åtgärder man har vidtagit är att se till att det finns fler relevanta sommarkurser. Det finns ju fler högskoleutbildningar som genom KPU gör att man kan ställa om ifall man har en akademisk examen med sig. Det gäller särskilt KPU:n för forskarutbildade, där man också får en högre bidragsnivå på studiemedlet om man går just den.
Det finns en förstärkt särskild vidareutbildning för lärare som möjliggör för obehöriga lärare att få legitimation. Det är oerhört viktigt och någonting som verkligen borde användas mer än vad som görs i dag.
Regeringen har stärkt kvaliteten i utbildningen genom att höja ersättningsbeloppen för bland annat lärarutbildningarna så att fler studenter kan få fler lärarledda lektioner. Vi vet att de humanistiska delarna i utbildningen ibland har för få lärarledda lektioner, och det behöver vi rätta till.
Man har höjt ersättningen för VFU och startat forskarskolor för lärarutbildare - jätteviktigt. Ledamoten som var före mig i talarstolen vet att vi har ett januariavtalssamarbete med en punkt 56, som handlar just om vidareutveckling av frågan om lärarutbildningspunkten.
Jag tycker att det är bra delar som tas upp i Moderaternas motion, men allt det man efterfrågar pågår det redan arbete kring. Och så brukar det vara; man slår in öppna dörrar. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på motionen.
Gunilla Svantorp (S):
Men ledamoten Hänel Sandström vet ju också hur det politiska arbetet går till både på den kommunala och på den regionala nivån och också här i riksdagen. När man säger som ledamoten sa, att man omedelbart vill höja kvaliteten, är vi nog många som vill det inom olika delar.
Men vi vet ju att kvaliteten inom en utbildning handlar mycket om till exempel att man har disputerad personal som jobbar, och det är det stora bristämnet inom högre utbildning. Även om vi fattar beslut om att omedelbart höja kvaliteten kommer inte det att ske omedelbart. Men vi har ju alla de grejer som jag räknade upp.
Vi har alltså vidtagit åtgärder för att se till att fler kan disputera och sedan jobba med just de utbildningar där det krävs disputerade för att vi ska ha god kvalitet.
Ledamoten hade fler önskemål i motionen, bland annat KPU med förhöjd studietakt, alltså kortare KPU. Just detta ingår i den januariavtalspunkt som jag nämnde tidigare, nummer 56. Det är en av de delar som man tittar på, och förslaget är att man ska ha en femårig försöksperiod då man jobbar med det här.
Jag tycker nog ändå att det mesta är på gång, och därför har vi sagt nej, så som man brukar göra. Arbete pågår, och då yrkar man avslag.
Gunilla Svantorp (S):
Nej, jag kommer nog inte att ändra mig. Jag kommer fortfarande att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionen. Men jag tycker att det är jätteviktigt att vi diskuterar vilka åtgärder vi kan vidta för att se till att vi ökar kvaliteten. Det är också det som vi hela tiden gör. Vi måste dock komma ihåg att lärosätena är autonoma. Det är en sådan där viktig grundprincip som vi är sams om oavsett vilket parti vi tillhör.
Jag tror att det är en viktig grundregel. Därför är sådana här riksrevisionsrapporter så viktiga; de visar att rekommendationerna kan se olika ut eftersom de tre lärosätena - högskolan och universiteten - ser så väldigt olika ut. Så nej, fru talman, jag yrkar fortfarande bifall till förslaget i betänkandet.
Gunilla Svantorp (S):
Vi står här i dag för att behandla regeringens skrivelse med anledning av Riksrevisionens granskning av holdingbolag, precis som tidigare har nämnts. Riksrevisionen har granskat styrningen och verksamheten i 17 av de 18 holdingbolag vi har som är knutna till olika lärosäten.
Den har synpunkter på organisationen, ansvaret, förvaltningen och uppföljningen. Regeringen har i en skrivelse svarat på detta. Väldigt lite nämndes om det från talarstolen alldeles nyss. Regeringen är väldigt tydlig i sin skrivelse med att den instämmer i mycket av Riksrevisionens kritik. Man har också vidtagit åtgärder för utvecklingen av styrningen.
Man har antagit nya riktlinjer för förvaltningen av holdingbolag som förtydligar just styrningen och rapporteringskedjan. De antogs den 30 april i år. Man har tillsatt en särskild utredare - det gjorde man redan i oktober 2019 - som ska föreslå och utveckla strukturer för holdingbolagen. Han lämnade sina förslag nu i oktober.
Det är ganska viktigt att vi har den demokratiska ordning att en utredning som man vill göra någonting av ska gå ut på en remissrunda så att människor får lämna synpunkter. Det är såklart på gång. Därför kan man inte säga att vi i dag genast ska göra någonting åt detta. Människor vill tycka till om de förslag som finns.
Det är viktigt att vi låter demokratin ha sin gång och att förslaget får gå ut på remiss. Det är när remissinstanserna har tyckt till som man processar ihop sig för att se vad det är vi ska göra för att förändra detta. Det tycker jag är viktigt. Jag skulle förstå upprördheten som jag hörde från talarstolen från tidigare talare om ledamöterna hade ställt en massa frågor, påstått en massa saker i interpellationer och så vidare och fått nej och att regeringen sagt: Det här behövs inte.
Men jag har inte hittat något sådant. Det är jätteviktigt. Det är mycket klokt som framkommer i Riksrevisionens kritik. Vi behöver helt klart titta på detta. Det är viktigt för vår tillväxt. Men vi måste också göra det i rätt ordning. Det är bra att granskningen har utförts. Det är bra att regeringen nu vidtar åtgärder. Den har bland annat tillsatt utredningen och kommer också snart att börja titta på den.
Jag ser fram emot det som står i regeringens skrivelse om att man tänker återkomma och se till att frågan finns på utbildningsutskottets bord. Med det yrkar jag bifall till att skrivelsen läggs till handlingarna.
Gunilla Svantorp (S):
Det är viktigt, som jag sa tidigare, att hålla ordning på hur demokratiprocessen ser ut. Regeringen har tillsatt en utredning och man har sett att det inte är riktigt bra. Vi behöver göra någonting åt det. Det går inte att säga att man inte har gjort någonting, för det har man faktiskt gjort. Regeringen har tillsatt en utredning. Den har alldeles nyss, i oktober, kommit med förslag. Ska man ha en demokratisk process måste folk få tycka till om utredningen innan man lägger fram ett förslag.
Det är lite orättvist att säga att vi inte har gjort någonting när regeringen ändå har tillsatt en väldigt stor utredning som har kommit fram med en massa olika förslag som man nu ska titta på. Jag blir lite nyfiken på vad ledamoten tycker att ni gjorde under er tid. Vad är det som skiljer sig åt sedan 2014 när vi fick en S-styrd regering som tog över?
Vad var det som hände innan dess som var så bra som vi inte har gjort sedan?
Gunilla Svantorp (S):
Jag vill ställa en fråga till statsrådet Anna Ekström. När skolbarn skattar sin egen hälsa upplever sex av sju att de har en god hälsa, men det skiljer sig väldigt mycket. Dels mår flickor sämre än pojkar, dels mår de äldre barnen sämre än de yngre barnen. Allra sämst mår barn som har funktionsnedsättningar, vilket oroar.
Trots att barnen är nöjda ser man nu att oron ökar. De får ont överallt och mår helt enkelt inte bra. Livet stressar oss, och pandemin stressar oss ännu mer. Unga i dag upplever sig vara satta på vänt i sitt liv. De har inte möjlighet att göra de roliga sakerna.
Därför vill jag fråga statsrådet om vilka åtgärder man vidtar redan nu och kommer att vidta för att öka barns välbefinnande.