Tobias Andersson (SD):
Den pandemi som nu sveper över världen har inte bara slagit hårt mot våra medborgares hälsa och välmående utan också tvingat ned en lång rad verksamheter och branscher i brygga.
Där så är möjligt har branscherna själva funnit lösningar, men när lagstiftningen sätter krokben för dem och begränsar deras möjlighet att övervintra under coronakrisen har vi i denna lagstiftande församling ett ansvar att se över densamma. Ett exempel på detta är de delar i minerallagen som reglerar undersökningstillstånden.
Svensk gruvindustris historia sträcker sig ända till förkristen tid, och gruvindustrin utgör i dag en hörnpelare i vår exportberoende basindustri. Gruvnäringen skapar jobb och genererar välfärd, något vi vill att den ska fortsätta att göra även efter pandemin.
Vi ser i dag dessutom en ökad efterfrågan på metaller och mineral som en konsekvens av att många i världen lämnar fattigdom och höjer sin levnadsstandard. Då börjar de efterfråga varor som innehåller sådant. Samtidigt har man i EU som mål att öka självförsörjningsgraden, inte minst av handels- och säkerhetspolitiska skäl.
Kombinerar man detta med att nya tekniska landvinningar förutsätter brytning av så kallade innovationskritiska mineral förstår man att gruvnäringen är en framtidsbransch. Men finns då malmen där bara man sätter spaden i backen? Är det bara att börja gräva, och så har man etablerat en gruva?
Naturligtvis är det inte så enkelt, utan varje gruva bygger på att någon har prospekterat, alltså aktivt sökt efter fyndigheter och gjort noggranna undersökningar av berggrundens beskaffenhet och i det arbetet funnit brytvärda malmer. Ingen gruva kommer till utan prospektering, och ingen befintlig gruva överlever utan prospektering.
Utan prospektering upphör gruvnäringen och därmed på sikt även tillverkningsindustrin när den blir utan inhemsk råvara. Problemet är att prospekteringen till sin natur är ett kostsamt, långsiktigt och tidsödande sökande efter något som förhoppningsvis på sikt ska generera en vinst.
Därför är prospekteringen beroende av riskkapital och investerare och är därmed mycket känslig för konjunktursvängningar, vilket coronakrisen tydliggjort på ett bryskt sätt.
Det är heller inte bara för prospekteringsföretag att pausa undersökningsarbetet eftersom den svenska minerallagen är utformad så här: Om ett företag som innehar ett undersökningstillstånd inte borrar, tar prover och analyserar kan tillståndet komma att återkallas. Detta är något som vi har pekat ut som ett problem under den pågående pandemin och som vi önskar ändra på.
Fru talman! Låt mig därför säga att det är tacksamt att regeringen lyssnat på den för industrinationen Sverige viktiga gruvnäringen. Förslagen i den proposition vi debatterar i dag är i huvudsak ett steg i rätt riktning.
Vi konstaterar dock att regeringen i sitt förslag har valt en utformning som genererar en, som vi ser det, helt onödig administrativ börda för såväl tillståndsgivare som tillståndsinnehavare.
Det är något vi är övertygade om är negativt för näringen när den ska dra igång igen efter den djupa kris den nu hamnat i. Eftersom vi sverigedemokrater tror på en stark inhemsk gruvnäring och värnar om bilden av Sverige som gruvnation menar vi att de begränsningar som regeringen föreslagit är olyckliga.
Det är vår bestämda uppfattning att beslutet ska omfatta samtliga undersökningstillstånd med de undantag som nämns i vår motion, oavsett var i processen de befinner sig. Glädjande nog är det också en uppfattning som delas av en majoritet i utskottet. Därför yrkar jag bifall till utskottets förslag till beslut.