KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anna Wallentheim (S):
Precis som Roland Utbult säger är det en utredning på gång som vi får svar från senare i år. Men som han också nämner finns det en pott pengar redan nu. Vi talar om 100 miljoner redan 2016. Självklart har vi redan sagt att en av de första prioriteringarna är att se över de höga avgifterna. Det är någonting som vi kan börja ta tag i ganska direkt. Vi kan se till att de kommuner som har höga avgifter kan sänka dem.
Sedan hoppas och tror jag, utifrån vad jag har hört från departementet, att denna utredning också kommer att visa hur pengarna kan användas effektivt för hela landet. Jag ser möjligheten att vi ska se till att ha fler kompetenta lärare, att vi ska bredda utbudet i de kommuner som har låga avgifter och att vi ska se till att använda dessa pengar så att barn och unga runt om i hela Sverige ska vara en del av denna verksamhet.
Men det finns 100 miljoner kronor för i år, och vi anser därför att dessa pengar ska kunna användas för att minska de höga avgifterna.
Anna Wallentheim (S):
I går var det Förintelsens minnesdag, en dag då vi kan minnas och hedra Förintelsens offer. Men det är också en dag då vi kan minnas att det bland annat var människors fördomar som ledde till att det här kunde hända. Det är en dag då vi kan minnas att bland annat människors tystnad kan vara förödande. Framför allt är det en dag att minnas så att vi aldrig glömmer.
I dag lever vi tyvärr i en tid då dessa fördomar inte bara hör till det förflutna. Både i Sverige och i Europa ser och hör vi hur olika former av hat växer sig allt starkare. Människor har en tendens att dela in sig i "vi och de". Därför är min fråga till statsministern: Hur kan vi möta och förhindra detta, både nu och i framtiden?
Anna Wallentheim (S):
Jag har en fråga till utbildningsminister Gustav Fridolin. Innan jag blev riksdagsledamot jobbade jag som lärare på Västerskolan, årskurs 7-9, i Hässleholms kommun. I förra veckan fick jag ett mejl från en av mina gamla elever som tog upp problem som hon känner i skolan. Det är stress, ångest och sömnbrist på grund av den situation som råder i skolan. Hon meddelade också att hon upplever detta även från sina lärare. Det var ett flertal elever som mejlade till mig.
De sa bland annat att det kanske berodde på det nya betygssystemet. De menade att det är svårt att nå höga betyg och att det är mycket resurskrävande för lärarna. Mejlet fortsatte med andra saker. Men en av de saker som jag läste in gällde dagens arbetssituation i våra skolor. Det är något jag själv kan relatera till från min tid som lärare. Därför undrar jag nu: Hur jobbar utbildningsministern och departementet med att få en bättre arbetssituation för våra barn, unga och lärare?
Anna Wallentheim (S):
Roland Utbult har tagit upp bland annat musik- och kulturskolan och den satsning vi har gjort där, men han frågar framför allt om fritidspengen. Det stämmer, Roland - vi anser inte att fritidspengen är någonting att ha kvar. Vi tror ju på en generell välfärd. Vi menar däremot att våra satsningar gör att fler barn och unga kan nå idrott och musik- och teaterskolor, kulturskolor och andra kulturverksamheter.
Tanken med de 100 miljonerna är att vi vill sänka avgifterna. Vi vill bredda musik- och kulturskolan. Vi vill höja kvaliteten så att fler ska bli lockade. Ni nämnde bland annat fantastiska El Sistema, som jag också tycker är en fantastisk verksamhet. Vår satsning gör ju att musik- och kulturskolor skulle kunna börja samarbeta med detta genom att nå fler, nå dem vi inte når i dag, och genom att bredda och höja kvaliteten. Men det här är tyvärr satsningar som ni inte har tagit emot så bra.
Fru talman! Dessutom är det så att vi har sett fritidspengen som något utpekande. Genom att satsa på generell välfärd för alla når vi också fler utan att behöva peka ut våra barn.
Anna Wallentheim (S):
I många av våra debatter i kulturutskottet blir det ofta inte så många repliker. Vi tycker i mångt och mycket ganska lika, men vi har olika sätt att ta vår politik dit vi önskar: att så många som möjligt ska få ta del av kultur. Roland Utbult och jag vill samma sak i detta: att så många barn och unga som möjligt ska få ta del av kulturverksamheter. Det är otroligt viktigt, och precis som Roland nämner når vi i dag tyvärr inte alla barn och unga.
Men vi anser som sagt fortfarande inte att fritidspengen är rätt väg att gå. I stället har vi höjt föräldrapenningen för ensamstående, och vi höjer flerbarnstillägget. När det gäller att nå så många barn och unga som möjligt har vi en väldigt tydlig skillnad. Den förra borgerliga regeringen plockade tyvärr bort de estetiska verksamheterna i gymnasieskolan, som vi anser är ett fantastiskt sätt att nå våra barn och unga.
När ni nu vill utvidga Skapande skola för att kunna nå gymnasiet menar vi att det väl är bättre att våra gymnasieelever en gång i veckan får testa att sjunga, dansa och spela teater än att de vid ett eller annat tillfälle får testa det. Det är så vi når barn och unga - genom att satsa så att de nås av detta regelbundet.
Anna Wallentheim (S):
De sista elever som jag var klassföreståndare för innan jag blev riksdagsledamot kommer i år att ta studenten. Jag är oerhört stolt över dem, och jag har med glädje följt deras år under gymnasiet. Jag vet dock att enligt statistiken kommer ungefär en tredjedel av dem tyvärr inte att få fullständiga betyg när de lämnar gymnasiet. Detta är en stor sorg för mig och ett stort problem för vårt samhälle.
Därför är jag tacksam över att vi lever i ett land där vi har många andra vägar tillbaka till studier och till arbete. Ett lysande exempel på dessa vägar är våra folkhögskolor, som jag nu vill lyfta upp. Därför vill jag ställa följande fråga till statsrådet Anna Ekström: Vilken roll anser statsrådet att folkhögskolorna kan spela för att fler ska kunna delta i samhällslivet och etablera sig på arbetsmarknaden?
Anna Wallentheim (S):
Jag tackar Ola Johansson för frågorna. Bostadspolitiken är extremt viktig för oss socialdemokrater, för vi lever i en tid när bostaden är en social rättighet. Det är också en politik som är viktig för välfärden. Tillgången till bostäder är en grundläggande förutsättning för jobb, och vi vet att folk i dag måste tacka nej till jobb för att det inte finns bostäder. Det finns också unga som inte kan tacka ja till studier för att det saknas studentbostäder.
Just nu är vi i en situation där vi får höra lite olika kritik: å ena sidan att vi har infört bostadssubventioner som gör att byggprocessen går för snabbt och är ogenomtänkt, å andra sidan att vi har mål som riskerar att försvåra byggandet. Sedan 2017 har regeringen satsat mer än 6 miljarder kronor på bostadsbyggandet.
Ärligt talat är det extremt viktigt att vi satsar pengar på att bygga, och 6 miljarder på ett år är mer än vad alliansregeringen satsade under hela förra mandatperioden. Här har vi ett problem och en av anledningarna till att vi i dag har för få bostäder. Vi måste därför bygga fler bostäder. Vi måste bygga små billiga hyresrätter och studentbostäder. Men det betyder inte att vi ska bygga dåliga bostäder.
Detta måste dock alltid ställas mot att vi också måste bygga hållbart och göra yttre miljöer som är stimulerande för människor. Någonstans måste ni bestämma er. Bygger vi för snabbt och för dåligt, eller gör vi så att det inte byggs alls?
Anna Wallentheim (S):
Jag tackar Ola Johansson. Det är nog jag som är tacksam för repliken. Vi har suttit en mandatperiod och har inte ens haft en egen budget hela mandatperioden utan bara tre budgetar. Anledningen till bostadsproblematiken är Alliansens åtta år i regering. Nu försöker vi lösa detta genom den största satsningen på statliga bostäder och genom subventioner. Herr talman!
Något av det viktigaste för mig är att de ungdomar som sitter på läktaren ska kunna få en första bostad. Att få sätta nyckeln i dörren och gå in och säga "Detta är mitt" är otroligt viktigt. Men precis som du säger, Ola Johansson, är det också viktigt att vi bygger hållbara samhällen där vi kan ha möten och gemenskap. Denna proposition har lagts fram av tre ministrar på tre olika departement.
Jag anser att vi måste lita på att tjänstepersoner från så breda och olika sektorer vet vad de talar om. Därför riskerar vi inte att försvåra byggprocessen, och vi gör även satsningar för att ungdomar ska kunna få sin första bostad.
Anna Wallentheim (S):
Tack, Cecilia Magnusson, för frågorna! Om vi börjar bakifrån, med köerna, finns det tyvärr, precis som du säger, Cecilia Magnusson, vissa kommuner där detta är ett jätteproblem. Och vi bygger inte bort köerna genom att sänka avgifterna.
Det ligger mycket i det du säger, men vi menar att satsningen med dessa 100 miljoner, som vi gör till ett utvecklingsbidrag så att kommunerna nu kan ansöka om de här medlen för att göra en breddning och utöka sin verksamhet, också i slutändan innebär att man kommer att anställa mer personal. De kommuner som i dag har köer och som jag har talat med pekar just på att ett av de stora problemen är att man inte får tag på lärare. Därför blir nu Kulturskoleklivet extremt viktigt.
Vi behöver nå fler lärare, bredda och se till att de lärare som finns i kulturskolan också når den nya verksamheten. Musikskolan har nämligen förändrats till att bli mycket av en kulturskola. Att få bort köerna är alltså väldigt viktigt, och då behövs det fler lärare. Men man behöver också kunna bredda sitt utbud för att nå nya grupper, så att vissa av dem som står i kö kan finna andra verksamheter intressanta.
När det gäller spetsutbildningen har jag faktiskt talat med departementet om just detta, till exempel om Vänersborg. Vi vill såklart att den kommunala kulturskolan ska ha både bredd och spets. Alla kommuner kan inte erbjuda spetsutbildning, men vi har fantastiska verksamheter runt om i hela vårt land som kan erbjuda det, bland annat i Vänersborg.
Genom att göra de 100 miljonerna till ett utvecklingsbidrag ger vi också Vänersborg eller andra spetsutbildningar möjlighet att ansöka om dessa medel. Det sista jag ska nämna är att det faktiskt finns kommuner som saknar kulturskola. Är detta extremt tråkigt? Ja. Tillhör dessa kommuner de kommuner som är väldigt små och har det svårt ekonomiskt? Ja, tyvärr, Cecilia Magnusson.
Då behöver man bland annat det här nya nationella stödet, som innebär att kommunpolitikerna kan säga: Nu finns det nationella mål.
Anna Wallentheim (S):
Cecilia Magnusson nämner ännu en gång spetsutbildning och Vänersborg. Precis som hon säger ligger Vänersborg verkligen i framkant när det gäller spetsutbildning. Men när jag har pratat med representanter från Skåne och Stockholm har de pekat på att de gärna skulle vilja vara en del av denna spetsutbildning och bredda sig. Detta har man nu möjlighet till, då det ska kunna sökas inom de 100 miljonerna.
När det gäller utvecklingsbidraget och att det inte kan räcka till alla och så vidare har vi ambitionen att ge dessa pengar och att se över möjligheten och om pengarna räcker. Om de inte räcker är det klart att regeringen ger en möjlighet att se över bidraget om det behöver utvecklas ytterligare. Ni vill ju ta bort dessa pengar helt, Cecilia Magnusson. Hur ska vi då kunna nå alla barn och unga runt om i vårt land som just nu har kulturskolor som söker dessa pengar?
Det är ett eftertraktat bidrag, men ni vill kapa det helt. Hur ska vi då utveckla musik- och kulturskolan? När det gäller att det finns mer än musik i kulturskolan har Cecilia Magnusson helt rätt. Därför satsar regeringen 250 miljoner på idrotten. Vi satsar 100 miljoner på musik- och kulturskolan årligen. Vi har infört fri entré på statliga museer, vilket gör att barn kan ta med sig sina föräldrar eller mor- och farföräldrar och gå och uppleva vårt kulturarv.
Vi har ökat anslagen till kultursamverkansmodellen, som når hela landet. Vi har också sett till att Skapande skola når förskolan. Vi vill återinföra estetiska ämnen på gymnasiet. Vi för en politik som innebär att barn och unga i hela vårt land ska få en meningsfull fritid. Vad gör ni?
Anna Wallentheim (S):
Att läsa en riktigt bra bok och få drömma sig bort till nya världar är något som jag och många med mig älskar. Förra veckan var det läslov, och läslovet är en satsning som regeringen initierade 2016 och som innebär att vi vill att våra barn och unga ska återta makten över ordet. Språket och litteraturen ger oss den kunskap vi behöver för att påverka våra liv och drömmar. Jag är mycket glad över regeringens satsning på våra barn och unga och deras läsning.
Men både politikern och gymnasieläraren i mig är orolig för att SCB pekar på att unga vuxna tillhör en generation där läsandet sjunker. Därför är min fråga till gymnasie- och kunskapslyftsminister Anna Ekström: Hur jobbar ministern med att även våra unga vuxna får en förståelse för litteraturens betydelse och därmed ökar sin läsning?
Anna Wallentheim (S):
Tack, statsrådet, för svaret! Det är av oerhörd vikt att vi får denna generation att förstå att läsning är något som kan påverka deras liv. Extra viktigt är det också eftersom det handlar om personer som kanske inom en snar framtid ska bilda familj och därmed ska vara en förebild för sina barn. Jag uppmuntrar därför regeringen och statsrådet att fortsätta det viktiga arbetet samt utveckla nya vägar för att nå våra unga vuxna.
Kanske kan statsrådet ge något konkret exempel på vilka förslag som ska läggas fram.
Anna Wallentheim (S):
Min mormor och min farmor kommer från helt olika världar och har olika bakgrunder. Jag har märkt att med åren har mitt eget intresse för min historia ökat. Min farmor, som säkert sitter och tittar just nu, fyller i år 93 år. Jag kan fortfarande ställa mina frågor till henne och få svar. Men tyvärr dog min mormor när jag var 15 år. Det innebär att hennes historia för mig är ganska okänd.
Från och med årsskiftet har Riksarkivet tack vare regeringens budget kunnat öppna sitt digitala arkiv utan att detta ska kosta något för till exempel en släktforskare. Min fråga till kulturminister Alice Bah Kuhnke är därför: Vad har ministern för förväntningar på den satsningen?
Anna Wallentheim (S):
Tack, ministern, för svaret! Många gånger har både jag och kulturministern glädjande nog kunnat stå här i kammaren och tala om de satsningar vi har gjort på kulturområdet. Det är historiskt stora satsningar, som ministern själv nämnde, och självklart har fokus varit på att göra kulturen mer tillgänglig. För mig är satsningen på Riksarkivet både en kulturarvsfråga och en tillgänglighetsfråga. Därför uppmanar jag både regeringen och ministern att fortsätta med denna typ av satsningar.
Anna Wallentheim (S):
Hemma i Hässleholm har jag en dotter som i sommar fyller tre år. En av mina absolut främsta uppgifter är att få henne att våga drömma stort och att förklara för henne att genom hårt arbete och kloka val har hon alla förutsättningar att uppnå sina drömmar.
Dock gör det oerhört ont som mamma, som politiker, som lärare och som feminist när studier visar att trots att kvinnor har högre och längre utbildning tjänar de fortfarande mindre än vad män gör. Att det fortfarande är så, 2019, gör mig provocerad.
Därför är min fråga till statsministern: Hur jobbar regeringen med att skapa ett jämställt samhälle där människor inte döms till olika förutsättningar beroende på exempelvis kön eller social bakgrund?
Anna Wallentheim (S):
Jonas Andersson har valt att begära replik på mitt anförande angående spel- och lotteriverksamhet på kredit. Det förvånar mig inte; jag förväntade mig faktiskt att den frågan skulle komma. I den nya spellagen fastställs det att det inte är tillåtet att spela på kredit. Det är förbjudet för spelföretag att erbjuda det. Däremot finns det undantag från kreditförbudet när det gäller till exempel prenumerationslotter och lotterier.
Man har också pekat på, både från forskningen och från olika myndigheter, att risken för upprepat och oplanerat spelande när det gäller prenumerationslotter bedöms som nästan utesluten. Nu vill Sverigedemokraterna driva en linje där det inte ska finnas några undantag och där alla former av kredit helt ska förbjudas. Då undrar jag såklart om Sverigedemokraterna är medvetna om hur viktig lottförsäljningen är för våra folkrörelser.
Jag vet att man tydligt vill peka på oss som parti, men folkrörelserna finansierar ju till stor del sin verksamhet genom lottförsäljning, där prenumeration och det här kreditundantaget ingår. Idrottsrörelsen gör detta. Nykterhetsrörelsen gör det. Och, ja, vi som parti har också haft våra lotter. Jonas Andersson sa något i stil med att det är dags att Socialdemokraterna städar framför egen dörr.
Det är exakt det vi har gjort. Sedan det framkom att denna problematik fanns i vårt eget lotteri har inte ett enda nytt fall rapporterats. Vi valde nämligen att just städa framför vår egen dörr. Det är otroligt viktigt att vi inte försätter människor i beroende eller gör så att människor riskerar att få skulder eller hamna hos kronofogden. Det är otroligt viktigt att vi har krav även på dem som tillåts ha lotteriverksamhet på kredit, men vi kan inte förstöra för idrottsrörelsen och våra andra folkrörelser.
Anna Wallentheim (S):
Jonas Andersson säger att detta skulle vara en öm tå. Nej, inte speciellt. Jag har pratat med Kombilotteriet och med ansvariga personer. Vi har sagt: Det här tycker inte vi är okej. Det är också därför man har valt att nu utvärdera andra former för att se till att människor inte hamnar i det här läget. Vi vet att folkrörelser finansierar en stor del av sin verksamhet via lotterier. Det är faktiskt en anledning till att vi har en oberoende och stark folkrörelse i Sverige.
Alternativet hade annars varit att man skulle vara beroende av donationer för att kunna bedriva sin verksamhet och så vidare, vilket skulle kunna vara problematiskt. Om man till exempel vill vara opolitisk och obunden och inte vill styras av andra krafter är det inte alltid lätt med de här donationsmöjligheterna. Jag tror dock att det i grunden handlar om en enda sak: Det stör Sverigedemokraterna lite att vi faktiskt får in de här extra intäkterna. Det är där skon klämmer.
Anna Wallentheim (S):
Det kom många frågor från moderaten John Weinerhall. Jag ska försöka svara på dem alla. Som tur är har vi ett replikskifte till om jag inte hinner med nu. Jag kan börja med Svenska Spel och ATG-frågan. Precis som du sa fanns det delar i den första utredningen där man tittade just på Svenska Spels förutsättningar i den nya spellagen. Hur skulle delningen se ut?
Det är något som man fortsätter att titta på i den nya Spelmarknadsutredningen, som faktiskt ska komma med vidare förslag. Hur skulle en sådan splittring kunna se ut, och hur skulle delningen kunna se ut? Likadant är det med frågan om ATG. Hästnäringen är en ganska stor och viktig del i Spelmarknadsutredningen, där man ska titta på både ägandeskapet och styrningen men också på finansieringen. Jag väljer att invänta utredningen och se vad den pekar på, för jag tycker att det är en viktig fråga.
John Weinerhall lyfte i sitt anförande fram hur stor och viktig hästnäringen är för hela landet. Det handlar om arbetstillfällen. Det handlar om statens ekonomi. Men det handlar också om integrationsprojekt, om att detta ska kunna finnas i hela landet och om att man ska kunna ta del av spel och trav och så vidare. Jag tycker att det är viktigt att förstå varför staten har haft ett stort engagemang i frågan. Man gjorde inte en total splittring när det gäller styrelseuppdragen.
Detta är nämligen viktiga frågor för staten, för arbetsmarknaden och för hela landet. Därför har man valt att fortsätta. Det är möjligt att Spelmarknadsutredningen kommer att peka på andra saker. Då får vi ta ställning till det. Det kom också ett par frågor om matchfixning. En gällde hanteringen av personuppgifter och problematiken med GDPR. Jag vet att Ardalan Shekarabis tjänstemän just nu tittar på frågan. Detta har nämligen lyfts fram av idrotten, polisen och åklagare.
Det lyftes fram under seminariet, för man tycker att det är en viktig fråga. Kan detta underlätta är det klart att man vill vara med och påverka. Däremot ska man ha respekt för den svåra integritetsavvägningen.
Anna Wallentheim (S):
Tack, John Weinerhall, för frågorna! Matchfixningsfrågan är utan tvekan en av de frågor som tar upp mest tid av mitt arbete här i riksdagen just nu: Hur ska vi få bukt med det, och vilka frågor måste vi lösa? Det är också en av de frågor där jag har mest kontakt med Ardalan Shekarabi och hans tjänstemän som tittar på frågan. Man är utan tvekan från regeringens sida beredd att driva frågan, och man tittar just nu på vilka lösningar som man kan komma fram till.
Man måste också förstå att det inte bara handlar om beslut här i Sverige, utan man måste också titta på vilka gränsdragningar som finns på EU-nivå och vilken EU-lagstiftning som vi bryter emot om vi gör de här sakerna. Det måste gå hand i hand; därför tittar man på frågan. Vi socialdemokrater är beredda att driva frågan, och jag har ständigt kontakt med regeringen kring att vi måste lösa det här, för som både John Weinerhall och jag har nämnt har organiserad brottslighet ingenting i svensk idrott att göra.
När det sedan gäller Svenska Spel och framför allt ATG, som John Weinerhall var inne på, menar jag att vi har fått en ganska stor förändring på spelmarknaden. Det är kanske den största förändringen som någonsin har skett när vi valde att släppa det statliga monopolet för att gå till ett licenssystem. Staten har haft sin inblandning både i Svenska Spel och i ATG i form av ett nära samarbete, och vi tycker att det är viktigt. Jag är precis som John Weinerhall och Moderaterna medveten om att det finns delar inom hästnäringen som gärna skulle vilja se en tydlig brytning.
Man menar att man skulle vilja tillsätta sin egen styrelse och att staten inte ska ha det tydliga engagemanget med en majoritet i styrelsen. Man måste dock även vara medveten om att det finns de som driver andra frågor och som faktiskt tycker att det är viktigt att staten är där och stöttar, eftersom hästnäringen är så otroligt viktig för hela landet. Om något händer, menar man, måste staten finnas där för att lyfta och diskutera frågorna. Likadant är det med Svenska Spel.
När jag pratar med dem säger de att detta inte alls är så tydligt som vissa partier, bland annat Moderaterna, vill lyfta fram. Alla vill inte se att vi säljer ut de delar av Svenska Spel som håller på med kasinoverksamhet.
Anna Wallentheim (S):
Jag vill börja med att tacka statsrådet för att hon är här i dag och deltar i denna viktiga debatt. Men jag är tveksam till att svaret är lika mycket att tacka för. Fler initiativ behövs; det pekar både interpellanten och LO på.
Det är oroande att varje gång vi har en borgerlig regering på plats - en regering som nu också stöttas och många gånger även styrs av Sverigedemokraterna - är det arbetare och LO-kollektivet som måste stå tillbaka. Nu i veckan när löner och arvoden betalades ut i januari fick jag som riksdagsledamot stora skattesänkningar, och mitt arvode är 70 000 kronor i månaden. Men vad får min syster med sin undersköterskelön?
Ja, inte får hon några extra tusen kronor i plånboken. Häromdagen presenterade regeringen att man lägger ned den viktiga karensutredningen. Detta är en otroligt viktig fråga för väldigt många arbetare i vårt land, och vi ser på det här med en stor sorg. Människor som arbetar inom dessa yrken kan inte jobba hemifrån när de känner sig sjuka, och många gånger har de inte heller råd att stanna hemma.
För människor i vården, lärare, handelsanställda, lokalvårdare, industriarbetare med flera gör det här skillnad. Det finns mycket som behöver göras i Sverige för att minska klyftorna både i samhället och på svensk arbetsmarknad. Karensavdraget är en del, och barnomsorg på obekväm arbetstid är en annan. Här borde statsrådet och regeringen ta fler initiativ för att ge fler människor rätten att kunna kombinera jobb och familj.
Vi socialdemokrater anser att människor, precis som min syster, både ska kunna känna yrkesstolthet, bära Sverige, kräva heltid och ha familj!