Lars Johansson (S):
Jag har anmält mig till den här debatten eftersom jag tidigare har varit ledamot av näringsutskottet och har följt hur frågorna har hanterats under ett antal år, såväl när vi hade en socialdemokratisk regering som när vi har haft en borgerlig regering, då även finansmarknadsministern har tillhört regeringen.
Jag ska gärna börja med Jonas Jacobsson Gjörtlers påstående om att det tidigare under en socialdemokratisk regering gjordes affärer från Vattenfalls sida i Polen och Tyskland. Det är helt korrekt. Det är bara det att det då inte fanns några pm från ägarenheten om att de affärer som Vattenfall gjorde då skulle innebära stora ekonomiska risker. Man kan naturligtvis diskutera det.
Det var en öppen diskussion om det var rätt av Vattenfall att gå in och köpa gammal kolkraft i Polen och östra Tyskland. Skälet till att Vattenfall gjorde det var att de ansåg att de med ny teknik skulle minska utsläppen av bland annat koldioxid. Men det var en öppen diskussion om det. Regeringen gick inte in och förhindrade den. Att Tyskland skulle fatta beslut om att avveckla kärnkraften var det väl ingen som kände till då.
Jag tror i alla fall inte att man kan beskylla den tidigare socialdemokratiska regeringen för att ha haft den kunskapen i den frågan. Det är alltså en viss skillnad i sak mot vad vi nu diskuterar, där regeringen har gömt undan viktiga pm inför beslutet. Detta har inte oppositionen känt till. Näringsutskottet har inte känt till det. Det har grävts fram efteråt. Det gör att frågan får en helt annan principiell betydelse.
När jag tittar på det skrivna interpellationssvaret kan jag läsa sista meningen från Peter Norman: "Beslutet var dock förankrat hos ägaren genom ansvarigt statsråd, och därmed får regeringen anses informerad." Jag måste tolka det så att det har förelegat en allmän beredning.
Det brukar ju vara så i regeringar att det alltid finns en allmän beredning, där man tar upp principiellt intressanta och viktiga frågeställningar och då hela regeringen är samlad och har möjlighet att diskutera vad man tycker i en sakfråga. Jag antar att det har varit så i den här frågan, att det har varit en allmän beredning.
Då var inte finansmarknadsminister Peter Norman närvarande, eftersom han inte tillhörde regeringen, och då är min fråga: Har finansministern och statsministern informerat finansmarknadsministern om Nuonaffärens ekonomiska problem, eftersom man visste om att det skulle bli ekonomiska problem? Vi har därefter kunnat notera att Vattenfall har gjort nedskrivningar.
Jag var själv med på ett sammanträde den 3 mars 2011 i näringsutskottet, när dåvarande ordföranden i Vattenfalls styrelse och vd:n i Vattenfall samt Peter Norman var närvarande. De hade nyligen presenterat att de hade gjort en nedskrivning med 4,5 miljarder kronor för föregående år, 2010. Då var frågan uppe: Hur är det med den här affären? Räcker det med en nedskrivning på 4,5 miljarder kronor?
Ja, sade man från Vattenfalls sida, och Peter Norman hade inga invändningar vid det tillfället. Alla uppfattade det så att 4,5 miljarder kronor var det som skulle skrivas ned. Det skulle inte behövas mer, för det var för övrigt en bra affär. Nu vet vi att det inte var en bra affär. Nu har nedskrivningen varit 15 miljarder kronor sammanlagt. Dessutom vet vi att regeringen hade information om att det var en mycket riskabel ekonomisk affär.
Men ingen har informerat vare sig näringsutskottet eller oppositionen i andra former. Det går därför att ifrågasätta att man kan stå här i dag och säga att det bara är ett statsråd som har varit informerad och att man i övrigt inte har kunnat agera i frågan. Självklart har regeringen haft möjlighet att agera före den här affären.