KBLab/rixvox huggingface dataset:
Raimo Pärssinen (S):
Delat min uppfattning har ju Anders Borg gjort vid ett flertal tillfällen. Men det är en sak att säga det, och det är en annan sak att verkligen leverera konkreta förslag. Saken är den att Taxiförbundet tillsammans med Transportarbetareförbundet har lämnat konkreta förslag. Tekniken finns där, och systemet finns där. Det är bara att sätta i gång.
Jag förstår inte riktigt var bromsen sitter någonstans. Vi kan inte ha det så här år efter år, Anders Borg. Under de fyra år som jag har följt denna fråga har Anders Borg sagt: Jag håller med Raimo Pärssinen. Det är jätteviktigt. Han gör dock ingenting. Nu säger han att det kommer någonting i höst och så vidare, och så hänvisar han till revisionsplikten, den frivilliga revisionen.
Samtidigt skriver regeringen när det gäller revisionsplikten att detta kommer att leda till ett skatteundandragande på runt 1,3 miljarder kronor. Hoppsan! Var det den stora hjälpen taxi fick? Låg moms - ja, det är väl bra, men det är ändå 40 000 kronor i timmen som rasar ut. Tänk vad många sjuksyrror vi kunde få för det!
Tänk vad vi kunde fylla på med bra pedagoger i skolan, eller varför inte en bättre hjälp till gamla mamma i äldreomsorgen? Det rinner ut pengar ur systemet. Anders Borg säger: Oj, detta är viktigt. Vi håller med. Gör någonting! Varför tar ni inte Taxiförbundets förslag?
Varför lade ni förslaget om obligatoriska tömningscentraler åt sidan, kastade bort det? Det är faktiskt så att dessa tömningscentraler kan vara en oerhört stor hjälp också när man ska bedöma seriösa företag. Det finns ju där. Vad väntar ni på? Vad är problemet? Sedan är det en annan sak, herr talman, som jag har lagt märke till i mitt arbete i denna fråga.
Det är att den på något vis finns mellan tre olika departement. Skattefuskfrågorna ligger hos Anders Borg. I hans händer händer inte mycket. Sedan har vi Åsa Torstensson, som har infrastruktur, trafik och sådant. Dessutom har vi Näringsdepartementet med Maud Olofsson. Och så bollas detta runt någonstans, och någonstans, Anders Borg, finns en hake. Rent intellektuellt förstår nämligen Anders Borg detta lika väl som alla andra.
Ni har väl goda kontakter med Thomas Winskog på Taxiförbundet. Han säger att vi ska fixa det här nu. Det är därför jag följer denna fråga. Jag blev så glad i höstas, i den senaste interpellationen, för då lovade Anders Borg att han skulle ta tag i detta. Då blev jag snäll och mild i min interpellation - det kanske jag inte är jämt - och sade att det var bra, bara vi för frågan framåt. Nu säger han att vissa saker ska utredas i höst. Jag förstår inte.
Är det kanske Maud Olofsson som säger att det blir för mycket regelkrångel? Det är faktiskt inget regelkrångel alls. Det blir enklare. Ta in de 15 procenten friåkare, så får vi lite ordning på detta! Använd tömningscentralerna till att bedöma upphandlingar! Se till att inte skattepengar går rakt in i händerna på rufflare!
Raimo Pärssinen (S):
Det jag säger är att Anders Borg inte ska försöka uppfinna hjulet en gång till utan i stället följa Taxiförbundet och Transportarbetareförbundet. Där finns klara punkter med förslag. Varför inte ta dem? De säger att det är lätt att länka taxametrarna till Skatteverket. Tekniken finns.
Var ligger problemet, Anders Borg? Vi kan inte ha det som det är nu. Vi delar ju bilden av problembeskrivningen. Anders Borg säger att man funderar på några förslag som ska komma. Var finns Taxiförbundets förslag? Varför tar ni inte dem? När det gäller taxametrarna gör man i Skåne så att man köper nya.
På så sätt kan man besikta dem på ett annat ställe. Sedan köper man en ny nästa år igen och åker och besiktar på ytterligare ett annat ställe. Allt detta är känt, och då vore det väl lätt att snabbt komma med ett åtgärdspaket. Nu rinner det ut 40 000 kronor i timmen till rufflare.
Nu förlorar seriösa taxiföretag anbud till rufflare. Nu använder kommuner skattemedel som går rakt i gapet på rufflare. Samtidigt vet vi att vi kan lösa problemet. Vi kan lösa det i riksdagen.
Vi kan lösa det med förslag från Anders Borg om han följer de erfarenheter Skatteverket, Ekobrottsmyndigheten och Taxiförbundet har. Det är lätt att ordna. Snälla Anders Borg, gör det i stället för att hänvisa till att ni gör så mycket! Det här är tredje gången jag interpellerar i denna fråga. Det är tredje gången Taxiförbundet ber mig driva frågan eftersom den är jätteviktig för dem.
Raimo Pärssinen (S):
Littorin pratar om siffror, 12 procent hit och dit, men det blir så svårt att ta på det så låt oss prata värderingar i stället. Om jag ska uttala mig utifrån var våra värderingar ligger kan jag börja med att säga att vi vill hålla ihop samhället.
Vi vill faktiskt se att Sverige återigen kan bli mycket mer av ett möjligheternas land, inte ett Sverige som begränsar och stänger ute. För de unga i det här landet har den här regeringsperioden faktiskt inneburit att arbetslösheten har skjutit i höjden. Ungdomarna har fått en usel ekonomi.
Jag känner många ungdomar som efter allt plotter med a-kassan, som Littorin ansvarar för, har fått vänta oerhört länge på att få ut sin a-kassa. De har blivit hänvisade till socialbidrag. Deras möjligheter att komma in på ett vikariat på kommunen har beskurits därför att ekonomin har hållits tillbaka. Ungdomarna har fått högre arbetslöshet och sämre ekonomi. Man har stängt dörrarna.
Man har minskat antalet utbildningsplatser. Nu säger ministern att han lägger tillbaka några, men det räcker ju inte. Livet har blivit begränsat för många ungdomar, Littorin. Och nu kommer nästa steg i det hela. Det finns alltså en diskussion om att ungdomar borde ha lägre löner. Är det nästa åtgärd? Inte nog med det. Med lägre löner skulle följa en sämre anställningstrygghet.
Det här har skett samtidigt som man har beviljat de som redan har det bra i livet stora skattesänkningar. Sedan kan Littorin säga att den lågavlönade får stora skattesänkningar, men varför var det så att riksdagens talman fick en skattesänkning på över 100 000 kronor i månaden? Det är ett jämförelsetal som man kan använda.
Gav det fler jobb? Ledde det in fler ungdomar i fler utbildningar? Nej, så var det inte. Littorin pratar om alla effektiva åtgärder på skattesidan. Men vi kan se att arbetslösheten har stigit. Åtgärderna har inte varit effektiva.
Patrik Björck pekade på ungdomarna på McDonalds som får jobba under slavliknande förhållanden och villkor trots den stora gåva som man har fått från regeringen. Den har inte gett fler jobb. För till bevis, Littorin.
Jag påstår att alla utom regeringen dömer ut åtgärden att sänka arbetsgivaravgifterna åt redan anställda ungdomar. Alla säger att den är ineffektiv. Då borde Littorin kunna ödmjuka sig och se att det ligger något i den massiva kritiken.
Blir Sverige möjligheternas land om vi låter ungdomarna få sämre chanser att ta sig in på arbetsmarknaden, om vi låter ungdomarna få lägre löner och sämre anställningstrygghet samtidigt som den rikaste procenten i landet har fått precis lika mycket skattesänkningar som en fjärdedel av hela befolkningen? Är det så man bygger möjligheternas land, Littorin? Är det så vi håller ihop Sverige?
Nej, den här regeringen lämnar ungdomarna efter sig och beskär möjligheterna. Investera i ungdomen i stället. Investera inte i dem som redan har det bra. Vi vill hålla ihop Sverige. Vi vill göra Sverige till möjligheternas land.
Raimo Pärssinen (S):
Vilket land drömmer arbetsmarknadsministern om? Handlar det om stora skattesänkningar? Gunnar Andrén försöker bevisa att det är fler som köper Volvobilar om vi sänker skatterna kraftigt. Ja, men för ut den teorin fullständigt! Om man sänker skatterna ytterligare, med det dubbla, blir det kanske fler som köper Volvobilar.
Men man glömmer då det som är gemensamt finansierat och som håller ihop landet för att det ska kunna göras till möjligheternas land. Det handlar om att ge ungdomarna bra utbildning, bra på fötterna och ännu en chans om de misslyckas. Det handlar om en väg in i arbetslivet. Littorin frågar mig hur vi ska hålla ihop Sverige. Men han svarar inte på det jag frågade honom.
Är det ett sätt att hålla ihop Sverige att bevilja stora skattesänkningar för dem som redan har mycket pengar och samtidigt låta dem som har lite betala det? Samtidigt förs en diskussion om att ungdomarna borde ha sänkta löner. Samtidigt drar man upp en diskussion om att ungdomarna borde ha sämre anställningstrygghet.
Och samtidigt har den rikaste procenten, Littorin, fått lika mycket pengar i skattesänkningar som en fjärdedel av den svenska befolkningen. Det är Littorins sätt att hålla ihop Sverige. Som gammal partisekreterare tror han inte på opinionsmätningar. Men nu tror han helt plötsligt på en opinionsmätning om att det finns större förtroende. Men tro på dem då! Då är det bara så som han tänker.
Då har ni redan förlorat valet. Du får välja hur du ska ha det. Vi vill ge småföretagen lägre avgifter. Det är riktat till småföretagen. Det är upp till en gräns på 900 000 av lönesumman, och då blir det riktat direkt till småföretagen. Vi vill subventionera in de unga, ge dem en chans och ge dem en möjlighet. Satsa inte på dem som redan har det bra!
Raimo Pärssinen (S):
Den 21 april i år hade jag en motsvarande interpellationsdebatt med finansminister Borg. Då kunde jag inte få något svar på frågan om han var beredd att medverka till att införa obligatoriska tömnings- och beställningscentraler inom taxi. Jag kunde luta mig mot ett brev som Taxiförbundet hade skrivit tillsammans med transportarbetarfacket. Alla var synnerligen överens om att det krävdes starka insatser.
Allt var klappat och klart. Men ingenting hände. I det interpellationssvaret hänvisade finansministern till Krusells utredning, som inte hade ett dugg med taxibranschen och fusket där att göra. Ändå hänvisade Borg till den. I dag säger finansministern i sitt svar att han har erfarit att det finns en metod för att angripa fusket.
Det finns, herr talman, 7 300 taxiföretag i vårt land. Omsättningen var 12 miljarder kronor år 2008. Ungefär 40 000 arbetstillfällen handlar det om. Ungefär 50 procent av hela omsättningen är samhällsbetalda resor - det vill säga att man använder skattemedel till resorna.
Men finansminister Borg vägrar att svara. Det svar jag får här i dag är bara en kort mening om att han erfarit att det finns en metod för att angripa fusket. Låt mig då ställa följande fråga: Är det samma metod som Taxiförbundet och transportarbetarfacket vill ha, eller är det någonting annat Anders Borg tänker på? Är vägran att svara på frågan ett annat sätt att skjuta upp frågan?
Finansministern hänvisar dessutom till Åsa Torstensson och säger att detta är hennes beredningsområde. Men fusket är omfattande! Vidare säger han i svaret att Skatteverket genom sin kontrollverksamhet, inte minst inom riksprojektet Taxi, avslöjat skattefuskare. Ja, så är det. Men varför är projektet avslutat? Varför avsätts inte resurser så att man kan fortsätta med riksprojektet? Varför gör man inte någonting?
Det är klart, finansministern, att prestige i frågan kan göra att man inte vill göra någonting förrän man känner sig tvungen till det. Men svara på frågan! Vilka metoder är det han erfarit? Är det samma som det Taxiförbundet och transportarbetarfacket pekar på? Jag kommer inte att ge mig. Jag fortsätter att ställa frågan och har ställt den många gånger i samband med den förra interpellationen men har alltså inte fått svar. Det har dessutom hänvisats till fel utredning.
Illa skött, finansministern! I dag hänvisar finansministern till en annan utredning. Låt oss då höra vad det är man erfarit! Och varför inte svara upp mot Taxiförbundets uppvaktningar på Näringsdepartementet för att lösa frågan och för att kunna beivra skattefusket och rentvå branschen från dess rykte om att där förekommer mycket fusk?
Det är ungefär 20 procent friåkare som behöver komma in i beställningscentralerna. Om de tvingas in där kommer allt att lösas på ett mycket bättre sätt. Agera, finansminister Borg, och tala om vad du erfarit!
Raimo Pärssinen (S):
Jag vill tacka finansministern för svaret. Jag vill gärna tolka svaret, Anders Borg, som att ni lyssnar på Taxiförbundet och Transportarbetarförbundet. Men så säg det då, för de har hittat lösningen på problemet.
Vid tidigare frågor till Åsa Torstensson har branschen och facket sagt att Åsa Torstensson inte riktigt har förstått frågan. Jag hoppas då att beredningen inom Näringsdepartementet nu sker ordentligt utifrån de konkreta krav som Taxiförbundet ställer. Jag kan lova Gunnar Andrén, om han är kvar här, att det finns färdiga förslag att direkt lägga in.
Har man beställningscentraler betyder det att de helt enkelt utesluter taxiföretag som fuskar med skatten. De stora centralerna tipsar varandra om vilka förare som har uteslutits, så att de inte börjar köra via andra centraler. Man driver ett opinionsarbete bland medlemmarna hela tiden kring det här.
Jag har tjatat om den här frågan och jag fortsätter att göra det, därför att under hösten 2006 fanns det faktiskt en färdig lagrådsremiss i den här frågan. Nu var olyckan framme och Anders Borg vann valet, och då försvann lagrådsremissen. Förbundet och facket har väntat, uppvaktat och argumenterat i frågan, men ingenting har hänt.
I april sade finansministern här i talarstolen att regeringen kommer att göra allt för att skärpa regelsystemet och så vidare för att klara den här frågan, men det vet vi ingenting om. Jag ska försöka vara ödmjuk mot Anders Borg, trots den snedvridna fördelningsprofil när det gäller skattefrågor som han driver.
Det vore jättebra om han här kunde redovisa ett förslag som liknar Taxiförbundets förslag om obligatorisk tömning i beställningscentraler. Då skulle jag vara jätteglad och ödmjuk och säga att vi äntligen kommer fram i den här frågan. Den har förhalats, men låt den inte förhalas ännu mer nu.
Säg konkret, Anders Borg - du har ju lyft lite grann på förlåten i alla fall - att ni kommer att gå branschen till mötes, så ska jag vara den förste som applåderar.
Raimo Pärssinen (S):
Tack för svaret igen. Ibland är det kul att debattera med finansministern. Tack för den bedömningen. Lyssna ordentligt på transportfacken och Taxiförbundet. Var också vänlig och bevaka att även Åsa Torstensson förstår vad branschen säger. Jag säger inte det för att vara elak.
Jag säger det för att vara tydlig eftersom hon vid tidigare diskussioner inte hade förstått vad frågan handlar om. Åtgärder kommer snart. Jag noterar det. Jag måste få vara positiv. Finansministern säger att åtgärder för att motverka skattefusk inom taxinäringen kommer snart. Det är jättebra.
Slutligen säger jag: Låt min bedömning få bli fel, men i slutanförandet kommer en lång drapa om alla de fel som vi socialdemokrater har gjort och gör. Låt oss slippa det, men det är min bedömning.
Raimo Pärssinen (S):
Jag hade inte tänkt gå in just i denna debatt, men jag kan faktiskt inte låta bli när jag hör dessa trogna herrar från Centerpartiet. I Gävleborgs län är det 16 000 arbetslösa nu. Prognosen visar, Åke Sandström, Stefan Tornberg och näringsministern, att det om två år kommer att vara över 21 000 arbetslösa i Gävleborg.
När vi ställer interpellationer här i riksdagen och är en kontrollmakt och frågar ansvariga statsråd vad de tänker göra åt situationen går Åke Sandström upp och tycker att vi nöter på statsrådet. Åke Sandström kanske tycker att han borde finnas med i någon kommitté som bestämmer vilka interpellationer som får ställas. Jag tycker att det var ett allvarligt inlägg från Åke Sandström.
I Gävleborg, mitt kära hemlän, skjuts järnvägsinvesteringar upp för att man ska spara 85 miljoner kronor. Det betyder att man skjuter upp byggandet av dubbelspår söder om Gävle och fler mötesplatser norr om Gävle. Det är inte bra.
Det är inte bra för vår stora basindustri som verkligen behöver bättre infrastruktur för att kunna hävda sig ordentligt. Vi har ett jättebra samordningskansli för länsstyrelse, regionförbund och så vidare som i denna svåra stund, hävdar jag, ordnar utbildningar åt arbetslösa. Men man får inte detta finansierat. Alltså måste man från regionförbundets sida gå ut och låna pengar.
Men söta rara, vem vill låna ut pengar och agera bank därför att staten inte ställer upp i tillräcklig omfattning? Vi har en situation i länet, Sandström, Tornberg och ansvarig minister, där många IF-metallare är tvungna att gå ned i lön. De har fått välja mellan att bli uppsagda eller att gå ned i lön, och vi har en regering som inte gör ett dugg åt detta.
I Sandvikens kommun har man en sådan situation att man vill ha mer kompetens och yrkesutbildning riktad just till den typ av industri som är stor där, exportindustrin. Man har fått nej. Det är en ytterst allvarlig situation. Då ska vi sitta här och höra att man nöter på statsråden. Det tycker jag inte alls är någon lämplig kommentar.
Det är därför som jag blir lite upprörd. Det finns ett stort behov av branschforskningsprogram som Peter Hultqvist har pekat på. Det är bara att gå till pappersindustrin, till träförädlingsindustrin eller till stålindustrin därför att det som man vill ha är tillämpad forskning för att kunna ha en produktutveckling och för att kunna ha en utveckling av sina processer, vare sig det gäller produkter, energi eller annat. Men det krävs branschforskningsprogram.
Jag ska sluta med att säga något ytterst allvarligt igen. Tornberg står här och är ganska lyrisk över situationen och att det finns så många jobb uppe i Norrbotten. Ska vi be de arbetslösa i Gävleborg att flytta upp dit eller varför inte till Västerbotten? Det är en allvarlig situation. Jag förstår att den är ganska likartad både i Norrbotten och i Västerbotten. Jag förstår att vi måste göra någonting gemensamt åt detta.
Vi hoppas på svar från näringsministern också i just denna speciella fråga som handlar om vad man kan göra inom ramen för regionalpolitiken.
Raimo Pärssinen (S):
Jag hade inte tänkt att gå in i denna interpellationsdebatt, men jag kan inte motstå den eftersom vi ser ett hemskt nöjt statsråd framför oss. Situationen i Gävleborg är följande. Det finns ungefär 16 500 direkt arbetslösa människor. Situationen i Gävleborg är sådan att ungdomsarbetslösheten har exploderat.
I sitt svar till Roland Bäckman pratade ministern om jobbgarantin. Vet utbildningsminister Björklund att det är fråga om 10 procent i aktiva insatser? Hur många ungdomar får adekvat utbildning? Nu har antalet platser ökat, och då verkar det vara frid och fröjd.
Varför har inte Sandviken fått den så efterfrågade yrkesutbildning som är anpassad till den struktur som finns inom metallindustrin? Den blir man nekad. Bra saker har genomförts, till exempel vindenergi i Söderhamn. Varselsamordnarna, landshövdingarna och regionförbundet, har jobbat bra i Gävleborg. De har gjort strålande insatser och bra analyser.
Varför är det så att de ska stå som bank? Regionförbundet har tillsammans med länsstyrelsen kommit fram till att det måste ordnas folkhögskoleplatser för att hjälpa dem med de svagaste utbildningsbakgrunderna. Men då måste de lägga upp 30 miljoner kronor, det vill säga agera bank och låna dem det. Varför kan inte staten tillse detta?
Det är ett enkelt krav från varselsamordnarna. Gävleborg är i en speciell situation. Det handlar i och för sig om hela landet, men det handlar också om lite ödmjukhet från Jan Björklund.
Han säger att det är en svår situation och att de gör vad de kan. Men varför väljer Jan Björklund, ansvarig utbildningsminister, att sänka skatterna i stället? Det finns enorma utbildningsbehov också inom den offentliga sidan. Men nu måste man säga upp folk.
30 000 människor har fått lämna sina jobb inom kommuner och landsting i Sverige för att det är brist på resurser. Ändå väljer denna regering att sänka skatterna. Det är där som spetsen är. Man kan välja att investera i kunskap och människor så att människor kan växa och så att man kan få en bättre konkurrenskraft. Men vad har den här regeringen gjort?
Mina kamrater inom IF-Metall i Hofors på Ovaco Steel och på Sandvik fick välja mellan att gå ned i lön eller att bli avskedade. Men regeringen gjorde ingenting. Regeringen har inte ens föreslagit att man kan gå in och göra en överenskommelse mellan anställda, företag och stat om att använda en dag i veckan när det finns mindre att göra för att de anställda ska kunna kompetensutvecklas. Nej, det har man inte gjort.
Det var detta som gjorde att jag blev irriterad när jag lyssnade. Det fanns inte ett uns ödmjukhet. Situationen är svår - ja. Ungdomsarbetslösheten rasar - ja. Regeringen har satsat på jobbcoacher. Det har vi sett resultatet av. Det har varit både det ena och det andra med det. Vi har också varselsamordnare som har gjort ett bra arbete. Men de är tvungna att gå ut och låna pengar till det. Staten hjälper inte till i tillräcklig omfattning.
Det är mycket bra som är gjort, Jan Björklund. Det kan vi hålla med om. Men det är mycket som kvarstår. Då är det väl bättre att satsa på utbildning än på skattesänkningar?
Raimo Pärssinen (S):
Jag ska inte föra fram någon speciell retorik till ministern. Men jag konstaterar att så fort vi säger att ni väljer att sänka skatterna kraftigt med lånade pengar kallar ni oss för skattehöjare. Tänk om vi åtminstone kunde vara överens om att den sista skattesänkningen som ska ske efter årsskiftet inte genomförs. Det är 10 miljarder kronor. Herr talman!
Jag är helt övertygad om att Sveriges befolkning, åtminstone majoriteten, skulle vara nöjd om vi i stället sade följande: Vi genomför inte den sista skattesänkningen. Vi använder i stället dessa pengar för att göra det möjligt för fler ungdomar att klara sig och utvecklas i dessa svåra tider. Vi gör det möjligt för fler arbetslösa att ta del av god utbildning.
Vi gör det möjligt för företagen att kompetensutveckla sin personal. Jag pratar inte om skattehöjningar. Jag pratar om att man ska ge sjutton i att genomföra den sista skattesänkningen på 10 miljarder kronor. Men det är regeringens recept. Vi vill göra Sverige till möjligheternas land. Vi vill göra det tillsammans med andra därför att vi vet att de flesta ställer upp på det.
Pratar vi om skattehöjningar säger svenska folket: Det är bra, om vi vet att pengarna går till goda saker. Låt oss därför använda dessa pengar för att rusta för fler utbildningsplatser och för att nå fler ungdomar i stället för att ha den så kallade jobb- och ungdomsgarantin där 10 procent får någon typ av aktiv insats. Det är ingenting att ha, utbildningsminister Björklund.
Låt oss i stället försöka utveckla detta land. Låt oss göra Sverige till möjligheternas land.