Bosse Ringholm (S):
Min fråga rör specifikt högkostnadsskyddet, det vill säga det som den enskilde läkemedelskonsumenten har att hantera. Nu säger socialministern att han kan garantera att det inte kommer att ske någon höjning av nivån under 2010. Men min fråga handlar också om vad som händer efteråt. Det vill socialministern inte lämna någon som helst utfästelse om. Det kanske är lika bra att inte lämna någon utfästelse, för min förhoppning är att vi byter socialminister nästa höst.
Då behöver han inte hantera den här frågan, utan vi kommer att ha en annan socialminister och en annan regering nästa höst. Men det är ändå en realitet, och det är därför jag har ställt frågan. Många människor är naturligtvis oroliga, för de vinster som vi kommer att se för de privata apoteken i fortsättningen ska betalas av någon. Vinster uppstår inte av intet. Vinster uppstår ur höjda priser, naturligtvis.
Det går an att säga att vi ska höja servicegraden och öka öppethållandetider och att vi ska ge möjlighet för apoteken, privata och andra, att sälja fler icke-receptbelagda läkemedel. Det är en annan diskussion. Det är inte det jag frågar om. Det är inte svårt att vilja ha ökat öppethållande och ökad servicegrad. Men det kostar någonting, och det får man räkna in i kalkylen.
Jag är inte så säker på att apoteken i glesbygden, för att ta det exemplet, kommer att ha så mycket utökat öppethållande och högre servicegrad. I många kommuner kommer det inte att finnas något statligt apotek. I en del kommuner kommer det inte ens att vara någon konkurrens över huvud taget. Det kommer att finnas ett enda privat apotek, i andra kanske två eller möjligtvis tre privata.
I många kommuner kommer det inte att finnas någon konkurrenssituation alls. Vad värre är, vilket utländska erfarenheter vittnar om, finns det en risk för att det i grossistledet eller i partihandelsledet blir ytterligare oligopolisering eller monopolisering så att det blir färre och färre företag som sedan tvingar upp prisnivån.
Jag frågar om socialministern är orolig för prishöjningar på något vis därför att det kan bli mindre konkurrens på området. Han säger att han inte är ett dugg orolig. Det ska bli lägre priser till och med, utlovar han. Det ska bli lägre priser på läkemedel i fortsättningen. Vi kommer att följa mycket noga tiden framöver om prisnivån kommer att sjunka på läkemedel, om den enskilde får mindre kostnader och om samhället får mindre kostnader.
Det är nog ett löfte som Göran Hägglund kommer att få äta upp både en och annan gång i framtiden. Kvar står min huvudsakliga fråga. Högkostnadsskyddet kan regeringen när som helst ändra.
Att riksdagen lägger fast högkostnadsskyddet för 2010 är ingen garanti, för regeringen kan återkomma i den ekonomiska krissituation som regeringen har försatt landet i med nya åtgärder i vårbudgeten och i andra sammanhang och höja nivån på högkostnadsskyddet och försämra för den enskilde.
Min fråga gäller också åtgärder mot risken för att vi får mer monopol och oligopol i partihandelsledet eller i grossistledet. Då väljer ministern det enkla att börja tala om Nordkorea och Kuba. Har man inga andra argument tar man till de gamla trista argument som man vet inte håller men som man använder sig av.
Jag efterlyser någon form av insikt från socialministern om att det kan vara ett problem att det blir färre aktörer på området, framför allt att det finns ett starkt privat vinstintresse som vi konsumenter, och kanske även staten, får betala i form av höjda läkemedelskostnader.