Said Abdu (L):
Vi har som sagt samlats för att debattera finansutskottets betänkande 7 Nytt regelverk om upphandling . Det är ett lagförslag som grundas på tre EU-direktiv om offentlig upphandling.
De nya direktiven utvecklar både skyldigheten och möjligheten att främja samhälleliga mål genom upphandling och ger samtidigt ett ökat utrymme för miljöhänsyn, social hänsyn och arbetsrättslig hänsyn och möjliggör innovationspartnerskap. Även om vi här till större delen är överens om innehållet är det med vemod som jag ännu en gång ska diskutera regeringens småföretagarpolitik.
Jag vill vara tydlig med att det handlar om hur regeringen ser på småföretagare av kött och blod. Det handlar om hur regeringen vill svartmåla små och medelstora företag för att de inte blivit tillräckligt stora för att räknas in i den socialdemokratiska industrifamiljen. Det här kanske är en chock för statsrådet, men det är inget nytt för oss som står med båda fötterna i myllan.
Vi vet att det finns små och medelstora företag som anställer en person eller som ibland bara utgörs av näringsidkaren själv. Det gäller exempelvis startups. För oss är det helt enkelt inte rimligt att utestänga hela denna grupp från den offentliga sektorn. Enligt siffror från Företagarna saknar 60 procent av de små och medelstora företagen kollektivavtal. Det motsvarar drygt 140 000 av Sveriges småföretag.
Försiktigt räknat arbetar i dag cirka en halv miljon personer i dessa företag, som inte har kollektivavtal eller hängavtal. De företagen utgör en betydelsefull del av Sveriges ekonomi och framgång och måste respekteras av såväl fackförbund och beslutsfattare som av andra. Det handlar om småföretagare som strävar efter att göra ett gott jobb och bidra till vår gemensamma välfärd men som saknar kollektivavtal.
Är en skomakare som går upp i mörkret varje morgon för att värma upp sin butik före sin anställde - i singular - en sämre företagare för att företagaren öppnar porten för en anställd i stället för 50? Är skomakarens skattepengar till vård, skola och omsorg mindre värda för det?
Är det jobb som skomakaren har skapat för en person mindre värt än det dussintals jobb som exempelvis statliga bolag kan skapa? Herr talman! Denna debatt handlar lika mycket om villkoren för offentlig upphandling som om villkoren för hur Sverige styrs under osäkerhetsregeringen. Debatten är en del av ett spel med skrämmande krafter som protektionism och nationalism.
Jag ser att det inte finns några dubier i fråga om att måla upp konfliktlinjer där de inte finns, eller ännu värre att söka upp dessa så aktivt man bara kan. Den svenska modellen laddas med dunkla budskap på hemsidor och torg. Det ger mig kalla kårar längs ryggraden; jag tror på människornas inneboende potential att göra gott och att vilja hjälpa sin nästa. Herr talman!
Sveriges företag måste få goda förutsättningar, både här hemma och utomlands. I globaliseringens tidevarv har kraven på omställning gjort företagen mindre, och det har gjort dom smartare. Det är en värld som värderar omställningsförmåga, flexibilitet, kreativitet och öppenhet i betydligt större utsträckning än tidigare.
Det är viktigt att vi är tydliga och jämställda när det kommer till vilka regler som ska gälla för svenska och utländska företag som verkar här i Sverige. Den åsikten delar jag med flera remissinstanser, däribland Lagrådet men framför allt Konkurrensverket som har gått emot regeringen i frågan om att inkludera tjänstepensionen. Den går på tvärs med likabehandlingsprincipen.
Därför är det inte möjligt att ställa dessa krav på utländska företag, enligt utstationeringslagen. Jag noterar att regeringen i budgetpropositionen för 2017 framhåller att avsaknad av konkurrens i offentlig upphandling kan vara mycket skadlig för samhället och medborgarna. I stället för effektiv konkurrens får medborgarna således sämre kvalitet och mindre innovation till ett högre pris.
Det är något jag instämmer i. Jag ser samtidigt att förslaget som nu har lagts fram utestänger många småföretag från deltagande. Det riskerar därmed att få den motsatta effekten än den som står beskriven i budgetpropositionen. I samband med det vill jag yrka bifall till reservation 8 om stöd och kompetens till små företag för att kunna delta i offentliga upphandlingar. Herr talman!
För oss liberaler är frågan om kollektivavtal en frihetsfråga. Det gäller rätten att engagera sig fackligt - i Karl Staafs fotspår - men även rätten att stå utanför facket. Man ska ha rätt att kunna förverkliga sina drömmar genom företagande och genom utveckling. Man ska kunna skapa någonting i stället för att riva någonting. Det är frihet för oss.