Annika Lillemets (MP):
Först vill jag tacka it-ministern för svaret på interpellationen som jag ställde till försvarsministern.
I sitt svar hänvisar Anna-Karin Hatt till förordning om krisberedskap och höjd beredskap, och i 9 § i förordningen står: "Varje myndighet ska i syfte att stärka sin egen och samhällets krisberedskap årligen analysera om det finns sådan sårbarhet eller sådana hot och risker inom myndighetens ansvarsområde som synnerligen allvarligt kan försämra förmågan till verksamhet inom området."
Vidare lyder den första paragrafen i förordningen: "Bestämmelserna i denna förordning syftar till att statliga myndigheter genom sin verksamhet skall minska sårbarheten i samhället och utveckla en god förmåga att hantera sina uppgifter under fredstida krissituationer och höjd beredskap." Här står alltså uttryckligen att statliga myndigheter ska minska sårbarheten i samhället. Varför då inte passa på när tillfälle ges i och med denna utredning?
Det är en utredning av samordning av statens verksamheter på bredbandsområdet och innehav av bredbandsstruktur och infrastruktur till stöd för regeringens bredbandsstrategi som regeringen nu, glädjande nog, har beslutat om. Varför inte också titta på vad samordning kan göra för att minska sårbarheten? Det vore ett bra sätt för staten att ta sitt samordningsansvar. Det behövs nu när cyberhoten ökar.
Det handlar om allt från genomtänkt avlyssning beordrad av stater till obetänksamma tonåriga hackare. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, MSB, konstaterade redan 2010 i ett svar på ett regeringsuppdrag om säker digital informations- och kommunikationsinfrastruktur för myndigheter, kommuner och landsting att det behövs skyddad kommunikation för offentlig sektor och att den bör vara statligt kontrollerbar.
Det handlar om en kommunikation som inte är beroende av internet för att fungera - ett internet som utländska myndigheter tydligen lyssnar på när det passar dem. Om vi redan nu hade haft en sådan - hade då NSA, till exempel, haft lika stor påverkan på oss? MSB har även ställt sig bakom Åke Hedéns utredning från december 2010 i vilken han föreslår att de statliga näten samordnas.
Det finns nu ett gyllene tillfälle att lyssna på såväl MSB som Åke Hedén och utreda samordning för att främja både bredbandsstrategin och en skyddad kommunikationsinfrastruktur. Samordningen är inte bara en it-fråga utan även i högsta grad en säkerhetspolitisk fråga. Den kan ge fler samhällsvinster än den nog så viktiga bredbandsutbyggnaden.
Det var därför jag önskade få förvarsministerns synpunkter på detta. Offentlig sektor söker ständigt efter billigare alternativ till drift och förvaltning av sin verksamhet. Det handlar om allt från outsourcing, det vill säga att något företag anförtros att hantera även känslig information - rent av så kallad offshoring - till molntjänster och bemanningsföretag.
I klartext: Detta är samma sak som att placera sina arkivskåp med papper hos någon som man inte har full kontroll över. Internet kan liknas vid en flyttfirma som man inte heller har kontroll över. Vart flyttar den arkivskåpen, och vem tittar i dem under flytten? Allt detta innebär förstås nya utmaningar för verksamhetens riskhantering. Om riskhanteringen inte fungerar äventyras verksamhetens överlevnad på sikt.
Mot bakgrund av detta delar jag inte regeringens bedömning, som den uttrycks av Anna-Karin Hatt, det vill säga att det inte skulle finnas något behov av att göra en särskild risk- och sårbarhetsanalys i den kommande utredningen om samordning av den statliga infrastrukturen. Jag utvecklar detta vidare i mitt nästa inlägg.