Eva-Lena Jansson (S):
Tack, finansministern, för svaret. Vi har lite olika politiska uppfattningar. Det märks tydligt i svaret. Sedan den borgerliga regeringen tillträdde 2006 har man fört en medveten politik för ökade ekonomiska skillnader, något som har gett resultat. Jag nämner i min interpellation att de fattiga har blivit närmare 567 kronor fattigare varje månad, jämfört med 2006. De rika har blivit rikare.
Samtidigt som denna utveckling skett har det så kallade utanförskapet ökat. Jag pekade på siffror som då var tillgängliga. Nu, 2012, är utanförskapet i linje med 2006. Jag frågade: Avser finansministern att fortsätta den förda politiken och vidta ytterligare åtgärder för att öka de ekonomiska skillnaderna? Finansministern har svarat att han vill fortsätta den förda politiken.
När det gäller min fråga om vilka åtgärder finansministern avser att vidta med den ekonomiska politiken för att minska utanförskapet är det lite oklart. Jag har tittat på inkomstförändringarna. De är ganska tydliga. De som tjänar minst har alltså förlorat och de som tjänar mest har vunnit mest på regeringens politik. Moderata riksdagsledamöter har tidigare framfört i kammaren att det är bra att vi får ökade inkomstskillnader.
Min bild är att ökad ojämlikhet medför negativa effekter på samhället. Ökade inkomstskillnader är något negativt för mig. Det får effekter på hela samhället. Statsministern - jag tror även Anders Borg - använder begreppet ökade drivkrafter.
Egentligen handlar det om att om de ekonomiska skillnaderna blir större ska den ökade drivkraften leda till att människor tar sig ur fattigdom och försöker skaffa sig jobb. 65 000 personer har utförsäkrats med den här politiken. Många av de personerna har inte kommit tillbaka vare sig till sjukförsäkringen eller till arbetslöshetsförsäkringen - inte ens till socialbidrag. Många av dem som har blivit utförsäkrade lever tillsammans med någon. De kanske bor i ett hus eller i en bostadsrätt.
Då har man inte rätt till försörjningsstöd. Det betyder att man kommer att bli fattig pensionär så småningom. Finansministern pekar på att det här är en politik som han tänker fortsätta att föra. Varför stoltserar han inte med det? Varför är han inte riktigt nöjd?
I en intervju säger finansministern: Det är naturligtvis besvärande om man ser indikationer på motsatsen, det vill säga att inkomstskillnaderna ökar. I svaret till mig säger finansministern att det är bra med ökade ekonomiska skillnader och att han avser att fortsätta den politiken. Men i intervjun säger han att det kanske inte är så bra. Det vore intressant att höra vad finansministerns bud är. Är det bra med ökade ekonomiska skillnader? Är det bra för samhället?
Jag tror inte det. I interpellationen har jag inte nämnt det, men vi ser att skillnaderna ökar också mellan könen. Kvinnorna blir fattigare och männen blir rikare. Statsministern har sagt att det inte beror på att det är kvinnor och män utan på att män jobbar mer, har mer förmögenhet och tjänar mer. Det är därför inkomstskillnaderna ökar. Vi vet att pensionärer i dag betalar högre skatt än löntagare.
Den medvetna politiken fortsätter. Är finansministern stolt över att de ekonomiska skillnaderna ökar? Jag skulle vilja ha svar på det.