Caroline Helmersson Olsson (S):
Dagens gymnasieskola står inför helt andra utmaningar än vad som gällde för bara några årtionden sedan. I dag är en gymnasieutbildning ett näst intill grundläggande krav för att unga ska få ett jobb. Därför behöver alla ungdomar under 18 år genomgå en gymnasieutbildning.
"Alla gymnasieutbildningar ska ha en bred, gemensam kunskapsbas, innehålla minst ett estetiskt ämne och ge behörighet till högre utbildning." Så har regeringen uttryckt ambitionen om gymnasieskolan. Ambitionen och målet är tydligt: att höja kvaliteten och attraktionskraften, inte minst vad gäller yrkesprogrammen.
Gymnasieskolan är dock inte betjänt av dramatiska förändringar och tvära kast. Förändringar ska genomföras med utgångspunkten att skapa långsiktighet och arbetsro. Det finns behov av en sammanhållen och korrekt verklighetsbeskrivning som olika grupperingar och partier kan enas om.
Vi borde hitta en gemensam utgångspunkt i fakta, forskning och beprövad erfarenhet som vi kan föra en konstruktiv diskussion om. Herr talman! Dagens debatt handlar om ett betänkande om 43 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden. Majoriteten i utskottet föreslår att riksdagen ska besluta om två tillkännagivanden till regeringen.
Båda handlar om vad regeringen inte bör föreslå. Herr talman! Jag tycker att det är synd att de borgerliga partierna och SD går händelserna i förväg och bestämmer sig för hur det ska vara och hur det ska bli. Jag kan inte förstå annat än att man tycker att det är bra som det är i dag. Tvärtom behöver utbildningsutbudet fortsätta utvecklas.
Det som oroar mig mest är det som framförs vad gäller möjligheterna att läsa in grundläggande högskolebehörighet. Som vi alla vet och välkomnar backade den gamla regeringen från den strikta uppdelningen mellan yrkesförberedande och högskoleförberedande program. Sedan hösten 2013 finns det möjlighet för alla skolenheter att ge grundläggande högskolebehörighet för yrkesprogrammen.
Regeringen vill nu utreda hur vi kan stärka den rättigheten. Det säger majoriteten i utskottet nej till och tycker till och med att det är märkligt att vi vill. Man hänvisar till en IFAU-rapport från 2009, där 90-talets förändringar med övergång från tvååriga till treåriga yrkesprogram analyseras.
Ja, den rapporten säger att avhoppen ökade, men den säger också att utbildningsnivån bland yrkesprogramseleverna höjdes. På 90-talet skedde också dramatiska förändringar av elevernas studiedeltagande på gymnasiet. Sedan början av 90-talet går nästan alla på gymnasiet.
En nyare IFAU-rapport från 2014 som tittar på alla 90-talets reformer sammantagna visar också på effekterna av det målrelaterade kursbetygssystemet, som genomfördes under samma period. Ja, visst kan vi lära oss av historien.
Men låt oss också sätta in det hela i det sammanhang som vi är i nu, i nutiden, och spana tillsammans in i framtiden. En tydlig utveckling i den nya gymnasieskolan är en allt större skillnad i elevfördelningen mellan högskoleförberedande program och yrkesprogram.
Av alla som gick på gymnasiet hösten 2013 gick bara 27 procent på yrkesprogram. Utvecklingen med en minskande andel elever på yrkesprogram kan få negativa konsekvenser för kompetensförsörjningen och på arbetsmarknaden i stort.
Av Statens skolverks uppföljningar framgår att frågan om ett program ger grundläggande behörighet är av stor betydelse när eleverna väljer program. Men det finns fler saker att utveckla än det, inte minst studie- och yrkesvägledningen. Herr talman!
Vi har mycket kunskap att se fram emot att ta del av. I slutet av april lämnar OECD sin fördjupade PISA-rapport om svensk skola. I dag tillsätter regeringen en skolkommission, sammansatt av företrädare för professionen och forskare, som bland annat ska bearbeta slutsatserna från OECD.
OECD har också fått i uppdrag att genomföra en bred översyn av ungdomars situation och etablering på arbetsmarknaden i Sverige. Man tittar bland annat på övergången från skola till arbetsliv. Rapporten väntas i början av nästa år. Regeringen har tillsatt två viktiga utredningar. Den ena är yrkesprogramsutredningen.
Den har fått nya samlande direktiv med syftet att stärka yrkesutbildningens kvalitet och attraktionskraft, underlätta övergången från skola till arbetsliv och förstärka den nationella kompetensförsörjningen. Man ska bland annat titta på och verka för samverkan mellan utbildning och arbetsliv i form av yrkescollege eller andra samverkansmodeller där sådan samverkan behövs.
Man ska också titta på och analysera förutsättningarna för branschlärlingar samt utreda och föreslå hur matchningen mellan ungdomars val av yrkesutbildning och efterfrågan på arbetsmarknaden kan förbättras. Studie- och yrkesvägledning är naturligtvis också ett viktigt uppdrag i utredningen.
Vi får svaren i september, men utredningen lämnade ett delbetänkande redan i mars. Där föreslår man en försöksverksamhet på teknikprogrammet med industriteknisk yrkesutgång. Jag tycker att det är ett alldeles utmärkt förslag - vi behöver teoretiska praktiker och praktiska teoretiker.
Man har också föreslagit en angelägen justering av naturbruksprogrammet. Naturbruksprogrammet har ett ovanligt stort utrymme för programfördjupning, och kursutbudet är mycket brett. Programmet ger högst ersättning enligt riksprislistan, beroende på att det förutsätts kräva kostsam utrustning och små undervisningsgrupper.
Den ersättningen får man oavsett om man har detta eller inte. Övriga slutsatser kommer vi att få ta del av i september. Herr talman! Den andra utredningen är En attraktiv gymnasieutbildning för alla, som tillsattes nu i mars.
En särskild utredare ska analysera och föreslå åtgärder för att alla ungdomar ska påbörja och inte minst fullfölja en gymnasieutbildning. Utredaren ska lämna förslag som innebär att de nationella programmen i gymnasieskolan vidareutvecklas och titta på hur elevens rättighet att läsa de kurser som leder till högskolebehörighet kan stärkas.
Man kommer också att få ett uppdrag att titta på hur ett estetiskt ämne ska kunna ingå i programmen. Det bästa med den här utredningen, tycker jag, är att den ska arbeta i dialog med en parlamentariskt sammansatt grupp, där riksdagens alla partier kan ingå.
Oavsett hur det kommer att låta i resten av den här debatten är det min starka förhoppning att vi ska hitta den verklighetsbeskrivning som jag talade om tidigare och komma fram till hur vi kan vidareutveckla gymnasieskolan på ett långsiktigt sätt, som skapar arbetsro i skolan.
Jag vill avsluta med att yrka bifall till Socialdemokraternas, Vänsterpartiets och Miljöpartiets gemensamma reservation, nr 3. I övrigt yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet.