Hans Ekström (S):
Sagan om landet i Norden - vi är många som är uppväxta med bilden av det där självklara sagoomspunna landet i norr, som också är så enhetligt och enkelt att leva i. Den bilden kan skänka trygghet, men den är falsk, och den exkluderar.
Den har aldrig varit sann. I själva verket är det som i dag tas som självklart ett resultat av en lång historisk process som i ganska hög grad är styrd av slumpen, som vi mer högtidligt väljer att kalla ödet. Om isen inte hade hållit 1658, hur hade det då gått med Skåne?
Om vi 1807 inte hade haft en tokig kung som inte ens kunde vara sams med sin svåger, vad hade då hänt med Finland? Väldigt mycket av den konstruktion vi väljer att kalla Sverige är en slump.
Min morfar sa ibland: Om om vore sköt bonn haren med en högaffel. Men ibland kan det vara viktigt att tänka efter innan vi exkluderar och förhärligar.
Det Sverige vi har i dag är ett resultat av insatser från många människor med olika kulturer. De fem nationella minoriteterna är grupper som under lång tid har varit med och skapat det som i dag är Sverige. Urfolket samerna har utsatts för ett förtryck som liknar det som drabbat inuiter, aboriginer, maorier och indianer.
Det är bra att det svenska samhället tar tag i sitt kolonialistiska förflutna med landrov och skallinsamling. I dag är det romernas nationaldag, vilket också har uppmärksammats här i riksdagen i ett firande som pågår just nu.
De ca 50 000 romerna i Sverige har utsatts för förtryck under sina 500 år i landet, vilket visades i den vitbok som presenterades förra året. Det är viktigt att arbetet med att förbättra romernas situation fortsätter.
Ett nödvändigt steg för att förbättra deras situation är inrättande av en romsk institution som minoriteten själv styr över. En annan viktig åtgärd är att tillse att romerna själva får möjlighet att utse sina representanter. Det tidigare statsrådet Erik Ullenhag har i en motion pekat på områden inom vilka politiken kan utvecklas. Den nya regeringen avser att återkomma med förslag i den riktningen.
Vi har därför valt att stödja den motionen. Den judiska minoritetens utsatta ställning tydliggjordes väldigt mycket vid de attentat som skedde i Paris och Köpenhamn tidigare i år. KU valde då att manifestera det svenska samhällets avsky inför vad som skett men också solidaritet med minoriteten genom att besöka Judiska centralrådet.
Det är en skam för Sverige att människor ska behöva känna sig hotade för sin tro och sin identitet. Vi måste kräva att alla religiösa ledare, oavsett samfund, tar avstånd från spridandet av judehat och antisemitism. Det svenska samhället måste också vara tydligt i sitt ansvar för skyddet av judiska institutioner.
Vår största nationella minoritet, den finska, har varit en del av Sverige från det att staten organiserades på 1200-talet. Tornedalen har alltid varit en del av landet, men även Åbo var en del av Sverige när landet föddes, och det var en del av Sverige i 600 år. Rörlighet mellan riksdelarna var en självklarhet och har fortsatt att vara det också efter rikets delning.
I dag har enligt en del beräkningar 1 miljon svenskar finskspråkiga rötter. Den svenska minoritetspolitiken får allvarlig kritik i Europarådets senaste rapport. Bland annat kritiseras Sverige beträffande möjligheten till modersmålsundervisning. Det svenska samhället måste vidta ytterligare åtgärder för att stärka finskans ställning. Regeringen förbereder sådana åtgärder.
Finlandssvenskarnas ställning i Sverige lyfts fram i en motion. Utskottet har valt att påpeka att Sveriges minoritetspolitik ensidigt lutar sig mot språkkriteriet. Det finns anledning att vid en översyn av minoritetspolitiken titta på ställningen för den tämligen osynliga gruppen finlandssvenskar i Sverige och då också överväga om språket ska vara allena saliggörande vad gäller definitionen av minoriteterna.
Herr talman! Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande KU16.