Göran Hägglund (KD):
Elina Linna har frågat mig om jag kommer att medverka till att avskaffa stopplagen och därmed släppa fram vinstintresset i vården. Vidare har hon frågat mig om jag står bakom statsministerns uttalande om att inga akutsjukhus ska säljas och om jag i så fall kommer att verka för att en särskild stopplag mot utförsäljning av akutsjukhus införs.
Vidare har hon frågat mig vad jag kommer att göra för att undvika att vinstdrivande vårdbolag köper upp ideellt drivna sjukhus. Min utgångspunkt är att hälso- och sjukvården ska vara solidariskt finansierad och ges utifrån behov. Förtroendet för hälso- och sjukvården är avhängigt av att vården lever upp till de krav som medborgarna har rätt att ställa.
Om hälso- och sjukvården ska kunna utvecklas och klara det framtida åtagandet måste förutsättningar för nytänkande och mångfald skapas inom hela hälso- och sjukvårdssystemet. Alternativa organisationsformer kan ge positiva effekter såsom tydligare organisation, mål och ledarskap samt ökad dialog kring kvalitetsbegreppet.
Fler alternativa arbetsgivare behövs också för att klara av att attrahera arbetskraft till hälso- och sjukvården i framtiden. Många av dem som är anställda i vården har dessutom en idé om hur de skulle vilja driva vården. Dessa idéer måste tas till vara i större utsträckning. Regeringen har för avsikt att sätta in åtgärder som uppmuntrar alternativa vårdgivare i olika former så att mångfalden ökar inom hälso- och sjukvården.
Inom flera landsting verkar i dag ett stort antal privata vinstdrivande företag inom hälso- och sjukvården. Det finns inget som tyder på att det faktum att de är privata och vinstdrivande skulle ha inverkat negativt på vårdens kvalitet eller arbetsmiljö.
Skillnaden mellan att låta en entreprenör driva ett sjukhus och att landstinget driver verksamheten är att landstinget i det förra fallet beställer av någon annan att utföra tjänster som man annars hade utfört i egen regi. Att lägga ut hälso- och sjukvård på entreprenad innebär att landstinget även fortsättningsvis styr och finansierar den beställda verksamheten.
Det är viktigt att landstingen, i samband med upphandlingen, formulerar tydliga kvalitetskrav som sedan följs upp. Den så kallade stopplagen reglerar driftsformer för de offentligt finansierade sjukhusen. I de fall vården vid ett sjukhus läggs ut på entreprenad får inte verksamheten drivas i syfte att dela ut vinst, och hela verksamheten ska finansieras med offentliga medel. Regeringen har för avsikt att avveckla denna stopplag.
Det är dock tänkbart att det finns behov av någon typ av reglering för de sjukhus där riks- och regionsjukvård bedrivs, eftersom denna typ av vård är forskningsanknuten och har stark koppling till de statligt finansierade universiteten. Innan riksdagen kan föreläggas ett förslag ska behovet av en reglering ses över. Oavsett vem som bedriver verksamheten krävs en utvecklad uppföljning av kvalitet och prestationer där resultaten redovisas öppet.
Regeringen avser att förbättra förutsättningarna för att öppet mäta och jämföra olika kvalitetsaspekter. En mångfald av vårdgivare ger ökad möjlighet att klara kraven på tillgänglighet och valfrihet för patienten genom att de privata vårdgivarna även kan utgöra ett komplement till verksamhet som bedrivs i offentlig regi. Det kan dock innebära problem när en marknad präglas av ett fåtal stora aktörer.
Det är därför viktigt att stimulera en mångfald av vårdgivare med olika inriktningar som kan möta olika patienters behov. Lika villkor ska därför gälla för privata, ideella, kooperativa och offentliga aktörer.
Ökad mångfald är inte bara ett mål i sig, utan ett av flera medel för att förändra, förnya och förbättra sjukvården så att målet om en god hälsa och vård på lika villkor för hela befolkningen kan uppnås.