Maria Larsson (KD):
Det är en viktig och angelägen fråga som vi diskuterar. Tolktjänst är en viktig förutsättning för att kunna vara engagerad i samhällsliv och i arbetsliv för den som behöver den insatsen. Socialstyrelsens rapport har tydligt visat att det är svårt för den enskilde att få en överblick över systemen.
Samtidigt kan man notera en glädjande utveckling; det är allt fler som behöver och efterfrågar tolktjänst. Det betyder att allt fler med en funktionsnedsättning på området har möjlighet att vara delaktiga i arbetsliv och samhällsliv. Jag tycker att det är fantastiskt roligt och glädjande att behovet av tolktjänst faktiskt ökar. Men det är ett struligt system.
Jag måste ändå påminna Lennart Axelsson och Lars U Granberg som står här och kritiserar detta om att det är ert parti som har varit ansvarigt för hur systemet har byggts upp. Det är som sagt var mycket struligt och mycket svårt att överblicka. Nu står ni och önskar att en ny regering genast ska lösa de gamla problem som den gamla regeringen har skapat. Det gör vi, skulle jag vilja säga.
Vi har ambitionen att förbättra situationen. Vi jobbar systematiskt med frågorna. Vi har verkstad när det gäller handikappfrågor över huvud taget, och vi har gjort en hel del. Låt mig påminna om möjligheterna till deltagande i arbetslivet, som jag tror väsentligt underlättas när arbetsgivare vet att hjälpmedelskontot höjs från 50 000 till 100 000 per år.
Det är alltså en fördubbling. Det här kan ofta vara ett hinder för att gå in i en anställning. Ersättningen till personligt biträde höjs från 50 000 till 60 000 från och med i år. Det är stora förbättringar för att öka möjligheterna till ett deltagande i arbetslivet. 13 procent av nystartsjobben har också gått till personer med funktionsnedsättning.
Vi har vidtagit en rad åtgärder som har varit framgångsrika och som har ökat förutsättningarna för deltagande. När det gäller tolktjänsterna fanns egentligen de här ingångarna i Teckenspråksutredningen.
När vi fick den tillsatte vi en interdepartemental arbetsgrupp, för vi såg att det inte är endast ett departements problematik eller ansvarsområde att ta tag i detta. Här behövs många som samverkar med varandra, och alla måste ta sin del av ansvaret. Vi kunde dela upp Teckenspråksutredningen i en mängd olika delområden där varje del fick sin hemvist på rätt departement.
Det var utifrån den utredningen som vi beslutade att be Socialstyrelsen att kartlägga detta och komma med en undersökning som visar hur tillståndet är i dag. Det är ju där man måste börja om man ska göra en förändring. Man måste veta hur situationen ser ut och hur läget är i Sverige i dag. Nu har vi fått undersökningen. Vi fick den i december, så den har anlänt till oss ganska nyligen.
Samtidigt kom utredningen och rapporten från Arbetsförmedlingen, som indikerar samma sak: Detta är ett svåröverblickbart system - ett lappverk och ett lapptäcke - som har byggts upp under lång tid och som inte fungerar väl i dag. Nu begärs det av mig att jag genast på stående fot efter en månad ska säga vad nästa steg är. Det kommer vi naturligtvis så småningom att kunna göra, men beredningstiden måste kunna få vara lite längre än så.
Min ambition är att hitta möjligheter att förbättra situationen för den enskilde. Det måste vara ett överblickbart system. Man måste veta vart man kan vända sig för att få tolktjänst. Det är otillfredsställande att det ser ut som i dag. Jag ber att få återkomma till detta i mitt nästa svar.