KBLab/rixvox huggingface dataset:
Morgan Johansson (S):
Då finns det inte så mycket övrigt att tillägga, mer än möjligen att klargöra att det inte är så att svenska domstolar sitter och dömer lite hur som helst efter utländsk rätt och att detta skulle innebära att man systematiskt kränker kvinnor eller betraktar dem som mindervärdiga. Det är precis tvärtom - reglerna om ordre public är till för att sätta en bottenplatta för hur sådana domar ska se ut.
I detta fall var det så att Högsta domstolen inte dömde enligt utländsk rätt, utan man dömde enligt svensk rätt.
Men det är också så att om man hade valt att döma enligt - i det här fallet - iransk rätt hade utfallet för kvinnan förmodligen blivit bättre än vad som nu blev fallet, när man dömde enligt svensk rätt.
Då hade hon nämligen haft rätt till de pengar som hon menar att hon blivit lovad i händelse av skilsmässa. Så kan alltså tillvaron också vara. I detta fall bedömde man dock att paret hade en sådan anknytning till Sverige att svensk rätt skulle gälla.
Jag ska inte säga att det är vanligt förekommande att domstolar dömer enligt andra länders rättsordningar, men det förekommer. Det handlar inte bara om att man i Sverige dömer enligt utländsk lag, utan det kan också vara tvärtom. Utländska domstolar dömer ibland enligt svensk rätt, eftersom man måste ta hänsyn till avtal som tecknats i andra länder och till rättsordningen där.
Hela tiden finns dock denna grundläggande bottenplatta - man kan aldrig gå under det som är grundläggande för vår rättsordning. Vi fortsätter förstås att följa detta väldigt noga. Några skäl för ytterligare lagstiftningsinitiativ finns dock inte, med anledning av domarna.
Morgan Johansson (S):
Mikael Eskilandersson har frågat mig om jag och regeringen har övervägt att göra föräldraskapet i Sverige mer jämställt genom automatisk gemensam vårdnad. I alla frågor som rör barn ska det finnas ett tydligt barnperspektiv. Gemensam vårdnad är i de allra flesta fall en ur barnets synvinkel mycket bra vårdnadsform. Det är för barnets skull viktigt att båda föräldrarna är delaktiga i barnets förhållanden och tar ansvar för barnet, vilket även barnkonventionen ger uttryck för. Föräldrar som är gifta med varandra har gemensam vårdnad om barnet från barnets födelse.
För ogifta föräldrar som är överens om att ha gemensam vårdnad finns det möjlighet att på ett enkelt sätt få detta, till exempel genom att anmäla detta till socialnämnden i samband med bekräftelse av faderskap eller föräldraskap. För ogifta föräldrar som inte är överens får vårdnadsfrågan prövas i domstol utifrån vad som i det enskilda fallet är bäst för barnet. I sådana fall kan det många gånger saknas förutsättningar för gemensam vårdnad, till exempel om det förekommit våld eller andra övergrepp mot modern.
Det framstår därför inte som lämpligt med en ordning som innebär att ogifta föräldrar automatiskt får gemensam vårdnad om barnet från barnets födelse. Jag kan också konstatera att riksdagen vid ett flertal tillfällen, senast i mars, tagit ställning till att det inte är aktuellt att se över frågan om automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar.
Morgan Johansson (S):
Jag tror att man skulle ta stora risker om man skulle göra det som Mikael Eskilandersson är ute efter. Jag tror nog att vi vet ungefär hur det fungerar i grunden.
Är man gift får man automatiskt gemensam vårdnad, för där finns en juridisk bindning i botten, som vi alldeles nyss pratade om. Är man inte gift men är överens är det heller inga problem.
Men det fall vi ser på här är när man inte är gift och inte är överens. Det är precis därför vi tar upp de fall där det verkligen kan bli helt stötande att göra som Mikael Eskilandersson säger. Det innebär till exempel att om ett barn tillkommer efter en våldtäkt skulle våldtäktsmannen automatiskt bli vårdnadshavare till barnet.
Det är ju helt stötande! Det kan inte ens Sverigedemokraterna stå bakom. Men det vore faktiskt en effekt om man skulle gå den väg som Mikael Eskilandersson förespråkar. Ett annat fall är om pappan har utsatt mamman för våld, kanske under lång tid, och hon då inte vill gå med på gemensam vårdnad.
Om hon inte går med på gemensam vårdnad blir det en domstol som gör bedömningen utifrån barnets perspektiv, vad som är bäst för barnet. Så fungerar det i dag, och det tycker jag är riktigt. Men skulle vi gå den väg som Mikael Eskilandersson vill blir det exakt dessa stötande situationer, och det vill inte jag.
Jag är inte bara för jämställdhet, utan jag ser också att de här situationerna ofta kan utmynna i att en våldsutsatt och svagare part kan råka väldigt illa ut. I det läget måste lagstiftaren stå på kvinnans sida. Så enkelt tycker jag att man kan uttrycka det.
Är man inte överens, om våldsanvändning ligger i botten, till exempel övergrepp eller annat, är det till slut en domstol som sluter tvisten. Men det är för att inte hamna i de här situationerna som vi har den här typen av lagstiftning, och därför ska vi heller inte gå någon annan väg.
Morgan Johansson (S):
När det gäller de fall där faderskapet registrerats tidigare har jag förstås ingen benhård inställning. Det är klart att det där skulle kunna finnas en öppning. Men det är inte det som det här i grunden handlar om, utan det handlar om att vända på synsättet, det vill säga att automatiken här ska vara det som är grundregeln.
Om man går den väg som Mikael Eskilandersson vill göra vid låt säga en våldtäktssituation är det alltså den våldtäktsutsatta kvinnan som ska väcka och driva processen för att få den gemensamma vårdnaden upphävd. I Sverige står lagstiftaren i det fallet i stället på kvinnans sida.
Här ställer sig Sverigedemokraterna inledningsvis alltså på mannens sida, den man som har utövat våldet, och det tycker jag är djupt stötande. Den ordning som vi har i dag tycker jag fungerar väl, och jag är inte beredd att ändra på den. När man är i dessa svåra situationer måste man känna att man har lagstiftaren i ryggen.
Morgan Johansson (S):
Sofia Fölster har frågat statsrådet Åsa Regnér om hon och regeringen ämnar ta något initiativ för att reda upp det oklara rättsläget för svenska barn som tillkommit med hjälp av surrogatmoderskap utomlands. Hon har även frågat om Åsa Regnér är beredd att ta ett lagstiftningsinitiativ för att göra det möjligt för par att ta hjälp av en närstående som altruistisk surrogatmoder och, om så inte är fallet, vilka skälen är för detta. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen.
Att bli förälder är en viktig del av livet för många människor, och det är angeläget att det finns möjligheter även för ofrivilligt barnlösa att få barn. Lagstiftningen måste vara utformad för olika sätt att få barn och bilda familj. Regeringen bedriver därför ett aktivt och nödvändigt arbete på detta område. Utredningen om utökade möjligheter till behandling av ofrivillig barnlöshet har lämnat flera förslag som rör förutsättningarna att få barn och bilda familj.
Bland annat föreslås att kravet på genetisk koppling mellan barnet och den eller de tilltänkta föräldrarna avskaffas. Det skulle göra det möjligt för par och ensamstående kvinnor att inom svensk hälso- och sjukvård genomgå assisterad befruktning med enbart donerade könsceller. I strävan att tillgodose önskan att få barn måste alltid barnets bästa vara i fokus. Frågor om surrogatmoderskap aktualiserar många komplicerade etiska och juridiska frågeställningar och intresseavvägningar.
Barnets och den födande kvinnans intressen måste i det sammanhanget väga tungt. Utredningen om utökade möjligheter till behandling av ofrivillig barnlöshet har arbetat i flera år med frågorna och har tagit fram ett gediget underlag. Med tanke på de svåra avvägningar som utredningen haft att göra är det förståeligt att utredningen landat i att inte lämna något förslag om att tillåta surrogatmoderskap i Sverige.
Genom utredningens arbete har vi också fått en analys av de rättsliga problem som kan uppkomma för barn som har tillkommit genom surrogatmoderskap i utlandet. Utredningen har lämnat förslag till lösningar av de problem som identifierats. Betänkandet bereds nu inom Regeringskansliet. Målsättningen är att återkomma med en lagrådsremiss under nästa vår.
Morgan Johansson (S):
Jag reagerade på tonläget inledningsvis i debatten, och det har bara fortsatt. Det är ni som försöker göra partipolitik av detta, inte jag.
Jag pekade på att om det är några som har flyttat fram positionerna och möjliggjort för fler ofrivilligt barnlösa att få barn är det vi - med förslaget om homosexuellas rätt att adoptera, med förslaget om assisterad befruktning också för ensamstående och med det förslag vi nu tittar på: att bryta kravet på den genetiska kopplingen när det gäller assisterad befruktning. Det är vi som lägger fram förslagen.
När ni sitter i regering gör ni ingenting. Det är min invändning när ni anklagar oss för att inte vilja göra något i denna fråga. Det är precis tvärtom. När det kommer till surrogatmoderskap måste vi också ta hänsyn till den som riskerar att utnyttjas i olika situationer. Det är precis det som utredaren pekar på. Indien och Thailand har stramat åt rejält.
I Thailand har man i praktiken stoppat detta efter ett fall där tvillingar föddes och paret som hade beställt barnen bara tog det ena eftersom det andra var sjukt. Det är knappast sista gången man råkar ut för en sådan situation. Vad gör man när kvinnan ångrar sig?
Ska en domstol bestämma att hon måste skiljas från det barn hon fött? Är det så vi ska lösa det? Hur ska man göra när barnet blir sjukt och paret inte vill ha det? Hur ska man göra när kvinnan vill avbryta graviditeten? Har hon rätt till abort eller inte?
Alla dessa frågeställningar och risken för kommersialisering - vi kan tala om altruism, men det finns en risk för dold kommersialisering - är starkt vägande argument mot en sådan reglering i Sverige. Detta tyckte också utredaren, och en majoritet av remissinstanserna delade denna uppfattning.
Sofia Fölster frågar hur man gör med den rättsliga regleringen för dem som tillkommer i andra länder och kommer hit. Utredningen tittade på det också, och jag delar inte uppfattningen att det skulle försvåras. Tvärtom. Det finns ett förslag om att underlätta för att fastställa faderskap i dessa situationer. Det förslaget stöds också av remissinstanserna.
Vi har inte satt ned foten i den frågan heller än så länge. Vi kommer med en lagrådsremiss om ett år. Men jag delar inte uppfattningen att förslagen går ut på att man skulle försvåra för dem som tillkommer utomlands. I grund och botten tror jag att det handlar om hur man ser på risken att människor utnyttjas. Man kan inte bara se till den ena partens intressen, utan man måste se till allas intressen.
Det kanske delvis är en ideologisk fråga. Ni ser bara till den starkare parten och inte till den svagare parten i en relation. Men från statsmakternas sida måste man hela tiden vara beredd att ha olika skyddsmekanismer som gör att en eventuellt svagare part kan skyddas.
Morgan Johansson (S):
Jag tycker nog att man får vara noggrann med orden här. Bara för att man ifrågasätter om vi ska ha surrogatmoderskap i Sverige innebär inte det att man vill stämpla folk som brottslingar. Det är faktiskt detta tonläge som Sofia Fölster har använt sig av. Vi vill inte kriminalisera något.
Det finns inga sådana förslag. Det är trots allt detta vi talar om. Det som utredningen invänder emot och lyfter fram är riskerna med surrogatmoderskap och de etiska övervägandena. Den diskussionen tycker jag att man får ha respekt för. Sofia Fölster vill bara vifta bort oss här. Hon säger att det inte finns något sådant, utan det har man reglerat.
Men vad vet hon om de problem som trots allt kan uppkomma och som har uppkommit? Det är riktiga människor som ställs inför en situation där de kanske inte vill lämna bort sitt barn i slutänden och där de känner tvekan kring om de kan avbryta graviditeten om de ångrar sig. De kanske ställs inför en situation där barnet föds med funktionshinder och paret tvekar inför att ta emot det.
Även om detta är rättsligt reglerat leder det till svåra etiska överväganden och problem. Till syvende och sist har vi utvidgat möjligheterna för dem som är drabbade av ofrivillig barnlöshet på ett sätt som inga andra regeringar har gjort. Ni gjorde inte något på den punkten när ni satt i regeringen, Sofia Fölster, men vi har gjort det.
Jag måste peka på att det i slutänden finns en väl beprövad metod för den som drabbas av ofrivillig barnlöshet, och det är att adoptera. Den möjligheten finns trots allt för alla.
Morgan Johansson (S):
Cecilie Tenfjord-Toftby har frågat inrikesministern om han kan redogöra för skälen till att utredningen Ett modernt straffrättsligt skydd för blåljuspersonal och andra samhällsnyttiga funktioner inte tillsattes förrän i december 2016 och av vilka skäl en snabbutredning inte har tillsatts. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Det är naturligtvis oacceptabelt att de som har till uppgift att hjälpa och skydda andra angrips och hindras från att fullgöra sina uppgifter.
Jag anser att frågan om angrepp mot blåljuspersonal måste tas på stort allvar, och även om det redan i dag finns olika straffbestämmelser som träffar angreppen i fråga måste det vara tydligt att samhället ser strängt på dessa brott. Det är bakgrunden till att vi låter göra en översyn av straffbestämmelserna. Jag kan dock försäkra Cecilie Tenfjord-Toftby att Blåljusutredningen, som leds av riksåklagaren, tillsattes så skyndsamt som möjligt.
Det uppdrag utredningen har är omfattande, och utredningen måste få den tid som krävs för att kunna presentera en långsiktigt hållbar straffrättslig reglering. Regeringen har även vidtagit andra åtgärder på området. För att ge Polismyndigheten möjlighet att öka antalet anställda och därmed den polisiära närvaron på lokal nivå har regeringen även föreslagit och aviserat tillskott till myndigheten på sammanlagt drygt två miljarder kronor under perioden 2017-2020.
Myndigheten beräknas inom några år ha fler än 30 000 anställda som tillsammans kan arbeta med att förebygga och bekämpa brottslighet. Utöver detta är det viktigt att vi också utvecklar det förebyggande arbetet. Här krävs åtgärder även utanför rättsväsendet. Regeringen har därför under våren lanserat ett nytt brottsförebyggande program, Tillsammans mot brott, som syftar till att ge det förebyggande arbetet en mer framskjuten plats i samhället.
Morgan Johansson (S):
Du kan vara helt säker på att vi kommer att leverera vad vi lovar, Cecilie Tenfjord-Toftby. Det brukar vi göra, och vi levererar även sådant som ni inte gjorde någonting åt. När vi säger att vi ska göra en sak ser vi också till att göra det. Men det måste vara riktigt gjort, och det måste vara lagstiftningar som faktiskt kan användas i domstolarna. Vi tog också, som jag påpekade, ett bredare grepp. Det gäller inte bara attacker mot individer, så att säga, utan även mot egendom.
Det gäller inte heller bara själva blåljuspersonalen utan kanske också socialsekreterare eller hemtjänstpersonal, som kan riskera att bli attackerade i en sådan här situation. Vi har alltså gjort det bredare än vad ni efterfrågade från början, men vi kommer att leverera. Vi brukar göra vad vi säger.
Sedan säger Cecilie Tenfjord-Toftby, när hon försöker försvara vad man gjorde under sina åtta år när det gäller polisen, att det inte räcker att bara satsa på polisutbildningen i Sverige utan att man måste höja polisernas löner. Inte heller det gjorde ni ju under åtta år, Cecilie Tenfjord-Toftby. Som sagt: Det duger att nu i opposition komma med förslag som man inte levererade under sina åtta år.
Ni kommer på det nu i stället. Jag bara pekade på att när det gäller polisutbildningar, som det nu pratas mycket om, har ni moderater - trots att ni har styrt under ett stort antal år - aldrig någonsin öppnat en ny polisutbildning. Det är vi som har gjort det, vid varje sådant tillfälle. Vi bygger nu ut polisverksamheten.
Både för civilanställda och poliser kommer det att göras två stora intag till polisutbildningen, en i januari/februari och en till hösten, för att vi ska kunna utöka antalet poliser men också totalt sett antalet civilanställda. Vi kommer också att leverera när det gäller de straffskärpningar som efterfrågas.
Morgan Johansson (S):
Rickard Nordin har frågat mig hur jag ser på att Högsta förvaltningsdomstolens utslag riskerar att slå ut hela drönarbranschen och om jag kommer att agera för att ändra lagstiftningen. Frågan ställs mot bakgrund av att Högsta förvaltningsdomstolen i en dom har slagit fast att en kamera som är monterad på en drönare kräver tillstånd enligt kameraövervakningslagen.
Som Rickard Nordin framhåller har drönartekniken många potentiella användningsområden, till exempel inom skogs- och jordbruk och räddningsarbete och för journalistiska ändamål. Samtidigt kan drönare användas på ett sätt som innebär att enskilda utsätts för integritetskränkande övervakning. Det är därför viktigt att vi har ett regelverk som tar hänsyn till båda dessa aspekter. Regeringen tillsatte i november 2015 en utredning för att se över 2013 års kameraövervakningslag.
Trots att lagen var relativt ny kunde regeringen redan då konstatera att det fanns ett behov av att utreda hur den förhåller sig till användning av ny teknik, till exempel kamerautrustade drönare. Denna fråga pekades därför särskilt ut i uppdraget till utredningen. Utredningen ska också bland annat analysera hur lagen bör anpassas till den nya EU-rättsliga dataskyddsreglering som börjar tillämpas våren 2018.
Den nya EU-regleringen innebär en ytterligare harmonisering och att utrymmet för nationell lagstiftning minskar, särskilt när det gäller den privata sektorn. Utredningen kommer att redovisa sitt uppdrag i juni 2017. Samtidigt är jag väl medveten om att den situation som uppkommit är besvärlig för många företag. Justitiedepartementet undersöker därför möjligheten att få ett snabbare svar på just drönarfrågan.
Morgan Johansson (S):
Utvecklingen har gått fort de senaste åren. Själva kameraövervakningslagstiftningen är inte så förfärligt gammal; den kom 2013. Det var den gamla regeringen som processade fram den. Det är klart att man kan tycka att man redan då borde ha funderat över drönarfrågan, för drönarna var inte någon okänd teknik vid det tillfället.
Men det gjorde man inte, utan lagstiftningen togs fram utan att man hade vägt in aspekterna vad gäller drönare. Det är denna lagstiftning som Högsta förvaltningsdomstolen har tolkat. När vi tillträdde som regering var vi förutseende i denna del. Vi tillsatte en ny kameraövervakningsutredning.
I våra intressen låg till exempel att göra det lättare att bedriva kameraövervakning på särskilt brottsutsatta platser men också ett par andra aspekter som vi ville väga in. Vi tänkte också att frågan om drönare kommer att bli aktuell - kanske snabbare än vad vi anar. Därför sa vi: Vi bakar in den också i uppdraget till utredningen. Regeringen var i det avseendet förutseende.
Men det visade sig att saker och ting kan gå ännu fortare, kanske till och med fortare än vi då trodde. Utslaget från den 21 oktober i Högsta förvaltningsdomstolen innebär att man kom fram till att inom ramen för nuvarande lagstiftning kommer denna typ av användning att vara tillståndspliktig, vilket, precis som Rickard Nordin pekar på, ställer till rätt stora problem för vanliga användare och naturligtvis för branschen.
Samtidigt hade vi en ytterligare process, nämligen den som handlar om EU:s dataskyddsförordning, som ska träda i kraft i maj 2018.
Som vi bedömer det nu kommer denna dataskyddsförordning att lösa problemet när den träder i kraft i maj 2018, för då kommer denna typ av teknik, om den utövas inom ramen för dataskyddsförordningens begränsningar, inte att vara tillståndspliktig på det sätt som den är nu för privatpersoner.
Också efter maj 2018 måste man naturligtvis hålla sig inom de vanliga regleringarna, varav Rickard Nordin pekar på till exempel kränkande fotografering. Också ofredande enligt brottsbalken kan komma i fråga. När förordningen träder i kraft i maj 2018 kommer frågan att lösa sig.
Bekymret uppkommer då: Vad ska vi göra under tiden, i glappet där vi står i dag, hela 2017 och in i maj 2018? Jag kan glädja Rickard Nordin med att säga att vi har jobbat på Justitiedepartementet under de månader som har gått sedan den 21 oktober med att försöka hitta en sådan lösning. Vi är precis färdiga med detta, och vi kommer inom kort - förmodligen och förhoppningsvis redan i nästa vecka - att remittera ett sådant förslag.
Sedan kommer vi att så fort som möjligt, och naturligtvis efter sedvanlig remissbehandling, att kunna gå till riksdagen. Mitt besked till Rickard Nordin är: Regeringen jobbar med frågan, och vi har gjort det sedan den 21 oktober. Jag ser framför mig att vi ska kunna lösa det här och att vi då har tittat över detta snabbspår.
Morgan Johansson (S):
Ja, så kan man ju se det! Slutpoängen är helt enkelt bara att det ibland händer saker som man måste försöka lösa lite snabbare än man kanske hade tänkt sig. Det kan mycket väl vara så att man 2013 inte hade tänkt på detta. Min poäng i mitt tidigare inlägg var att vi vägde in också denna fråga från början när vi tillsatte utredningen. Vi får i så fall lösa detta i särskild ordning.
Under tiden har Datainspektionen lämnat besked när det gäller en del frågor som man tycker sig vilja lösa snabbare, till exempel att kunna använda drönare när man eftersöker människor. Det har bland annat varit en frågeställning som Missing People har lyft. Datainspektionen har gett viss vägledning när det gäller den delen och hur man ska tolka utslaget.
En sådan verksamhet skulle förmodligen kunna få tillstånd om man söker det. Jag inser också att mot bakgrund av det nya utslaget måste vi se till att ha en stabil laglig grund att stå på under tiden fram till maj 2018. Detta arbetar vi med, och vi kommer att återkomma till riksdagen så fort processen är färdig.
Morgan Johansson (S):
Det hela är naturligtvis bredare än så. Jag pekade bara på att för detta användningsområde har Datainspektionen för att kunna lösa just denna situation gett den här vägledningen. Det vi går fram med och är på väg att remittera är som sagt bredare. Det handlar om användningen i stort. Jag hoppas att vi ska kunna lösa det här så fort som möjligt. Jag önskar också Rickard Nordin en riktigt god jul och ett gott nytt år.
Vi ses på det nya året!