KBLab/rixvox huggingface dataset:
Börje Vestlund (S):
Jag hade inte förmånen att få vara här under hösten. Och det hände understundom att jag då tittade på dessa interpellationsdebatter på tv och ibland tänkte att jag hade någonting att säga i någon debatt. Nu behöver jag inte göra det längre. Den här frågan ligger naturligtvis mig varmt om hjärtat. Jag har varit sysselsatt inom turistnäringen under i princip hela mitt liv, och därför tycker jag att detta är så viktigt.
Det som Maud Olofsson säger förvånar mig lite grann eftersom detta inte är vad vi som har jobbat inom turistnäringen, både på arbetsgivarsidan och på arbetstagarsidan, har diskuterat. Vi har diskuterat helt andra frågor. Maud Olofsson glömde momssänkningen. Maud Olofsson glömde elpriserna. Maud Olofsson glömde infrastrukturen som på senare år har blivit så viktig. Låt mig då berätta en sak för Maud Olofsson som hon också glömde.
Vad är det som har gynnat turistsektorn väldigt mycket? Jo, det är utbildningen. När jag började jobba framför allt i restaurangbranschen i slutet av 70-talet så höll kockyrket på att dö ut. Ingen ville bli kock. Och vad gjorde man då? Jo, man förbättrade utbildningen. Man ställde större krav på utbildningen.
Och man drog så sakta i gång det som har blivit så populärt, nämligen kocktävlingar. Det var i mycket liten skala i början, men det har ökats och har blivit bättre, och man har fått bättre kvalitet. Det fanns naturligtvis viktiga män omkring det här. Inte minst har Werner Vögeli varit en stor förebild för många av oss. Därför blir jag lite förvånad när man drar sin vanliga litania om vad man har gjort för företagen.
Sanningen i det här sammanhanget, Maud Olofsson, är att man är ganska besviken på Maud Olofsson bland företagarna. Här har de röstat på alliansen för att få en bättre situation, och det första de får i ansiktet är en höjning av arbetsgivaravgiften. Låt mig få peka på det andra som också gör att det kommer att bli svårt för företagare.
Tyvärr håller företagare inte på särskilt länge inom den här branschen, och ibland är minnet kort. Men man har dåliga villkor, man har dåliga löner. Det innebär att man inte får den bästa arbetskraften.
Det här är en fråga för parterna, men det är ändå så att genom att man inte får en höjning av standarden när det gäller utbildning och att utveckla branschen på olika sätt kommer man att sitta i den här situationen. Slutligen skulle jag vilja säga till Maud Olofsson att den lag som hanterade visstidsanställda och heltidsanställda var dispositiv.
Hotell- och restaurangfacket hade ett avtal om just detta för de företag som är säsongsföretag. Det var skrivet redan innan alliansen tillträdde. Innan lagen hann träda i kraft fanns det ett kollektivavtal som reglerade detta för så gott som alla företag inom branschen.
Börje Vestlund (S):
Då har vi gått igenom hela det program som alliansen gick till val på. Nu var det nystartsjobben också. Jag säger inte att man bara ska döma ut någonting, men jag säger så här: Vi får väl se. Denna typ av åtgärder har funnits tidigare, och det var inte så lyckat den gången heller. Låt mig säga en sak om momssänkningen, Maud Olofsson. Vad vet Maud Olofsson om momssänkningen i det sammanhanget?
Det går inte att sänka momsen, för man kommer inte överens i EU om detta. Vi har haft momssänkningen uppe på hur många råd som helst. Det har diskuterats och diskuterats, och det borde Maud Olofsson ha vetat om hon hade gått på EU-nämndens sammanträden. Men jag tänkte ägna den sista minuten av min talartid till att prata om utbildningen igen, jag tycker nämligen att den är viktig.
Vad var det som lyfte branschen, Maud Olofsson? Vad var det som hände? Jo, man kunde lägga in den i högskolan. Hur skulle vi kunna rekrytera till högskolan om man inte har en normal högskolekompetens? Ni i er regering vill skärpa möjligheterna att söka till högskola. Det är ett förslag som ligger nu. Hur ska man kunna göra det om man inte har den kompetensen?
Ska man sättas på skolan för att läsa ytterligare två eller tre år för att få kompetensen i svenska, engelska och matematik? Jag tycker att det måste hänga ihop. Jag tror att en del inte blev så som det var tänkt i gymnasieskolan. Det hade funnits anledning att titta på det, och det var en skolutredning på väg, men den fick inte fortsätta.
Yrkesutbildning var en sådan sak som man skulle titta på. Jag beklagar att man nu ska vänta ytterligare några år innan man kan få till stånd en utbildning. Jag skulle kunna prata om många andra delar, men jag ska låta det vara. Nu har Maud Olofsson fått presentera hela sitt program i alla fall, och då måste Maud Olofsson vara nöjd.
Börje Vestlund (S):
Jag uppskattar naturligtvis regeringens resor till Turkiet. Jag tycker också att det är bra att vi har goda relationer mellan Turkiet och Sverige. Vi har ett högt anseende hos alla dessa minoritetsgrupper och också hos de flesta turkiska politiker. Allt detta är naturligtvis riktigt och viktigt.
Jag tycker dock att det finns ett problem när det händer sådana här saker, att man beslagtar en hel upplaga av en tidning och hotar en av redaktörerna med fängelsestraff. I det här fallet har man skjutit upp rättegången, förhoppningsvis därför att man känner ett tryck. Det är dock ingen som är säker på att man känner detta tryck, utan det är bara en from förhoppning - kan vi tycka.
Hela tiden hejar vi på de små stegen och tycker att de är bra, men problemet är, Cecilia Malmström, att detta fortsätter att hända hela tiden. Till exempel finns det grupper i Turkiet som vill stämma Svenska Akademien för att man utsett fel vinnare av litteraturpriset.
Enbart sådana saker borde få Sverige att ta upp de här bitarna i samtalen mellan den svenska och den turkiska regeringen. Nu har vi detta exempel med Kaos GL, men det finns också exempel som gäller andra minoritetsgrupper. Att man har varit i Turkiet är jättebra, men kommer Cecilia Malmström att ta upp denna fråga med sin ministerkollega nästa gång hon träffar honom - eller kanske henne, förresten?
Börje Vestlund (S):
Jag håller med Cecilia Malmström om att detta inte är någon partiskiljande fråga i den meningen. Problemet med just detta är att det är så viktigt att ta upp varje enskilt fall, att agera när något sker, att säga till andra länders regeringar: Nu gör ni fel och det kan vi inte acceptera, i synnerhet inte om ni ska bli medlemmar i EU. Vi gör ju på detta sätt när man begår brott mot de mänskliga rättigheterna i andra länder.
Där har svenska utrikesministrar i årtionden - vi får väl nöja oss med årtionden i det här sammanhanget - talat om att vi inte accepterar ett sådant beteende, att det inte ligger inom ramen för det förhållande vi ska ha mellan Sverige och ett annat land. I det här fallet kan Cecilia Malmström också peka på EU-perspektivet och säga att EU inte accepterar det här. Därför är jag fortfarande lite förvånad över svaret.
Jag ställer om frågan så här: Har Cecilia Malmström tagit upp situationen när det gäller Kaos GL med den turkiska regeringen?
Börje Vestlund (S):
Man kan inte låta bli att kommentera en del saker i det här sammanhanget. Industrin välkomnade alliansens politik, sades det. Alliansen hade ingen gemensam politik. Den hade en gemensam politik om vad de ska göra med kärnkraften några år framåt. I övrigt fanns ingenting i politiken, utan den var tom och innehållslös. Vi ser heller inte några konkreta förslag från alliansen. Man har inte bara haft hösten på sig, utan man hade kunnat göra det under våren.
Men vi ser ingenting. Vi ska ha en öppen attityd och hållning och klara problemen internt, säger Krister Hammarbergh. Det tycker jag är väldigt intressant. Man skulle internt kunna komma fram med några fräscha förslag. De har vi inte sett än från alliansens sida. I stället säger ni till oss att vi ska göra det internt och tillsammans med er.
Det tycker jag är att inte spela med öppna kort. Vi har haft en blocköverskridande överenskommelse på det här området. Herr talman! Jag begärde i första hand ordet för att ställa frågan: Varför lär vi oss ingenting när det gäller frågorna om att öppna för europeiska marknader? Vi har ju erfarenhet, herr talman.
Näringsministern kan ändå inte ha varit blind för de problem vi har haft när vi har öppnat för gemensamma europeiska marknader. Vi har gjort det på järnvägens område, flygets område och teleområdet. Vi har också märkt att vi inte har varit jämlika mellan länderna.
Tvärtom har problemen varit ganska uppenbara. Ska vi göra samma misstag och bara säga: Vi är för en europeisk marknad, utan att sätta frågetecknen? Hur fungerar de andra europeiska ländernas elmarknader? Vad är det för villkor där? Är det staten som har gått in och äger också en del av den?
Hur mycket subventionerar staten där? Är det stora bolag som står i farstun och vill komma in och köpa våra elbolag? De frågorna måste vi ställa oss. Annars riskerar vi att inte få den fria marknaden. Vi riskerar att få en marknad där vi inte är jämställda. Vi har sett det på många områden.
Jag hoppas verkligen att näringsministern i sin klokhet inte gör samma misstag igen. Jag ser jättegärna en europeisk marknad. Men vi måste också slå vakt om vår Nordenmarknad och se till att den inte bara försvinner bort. Vi ska ha en gemensam europeisk marknad, och där har vi svårt att kunna påverka. Vi måste vara försiktiga och inte göra om samma misstag, herr talman.
Börje Vestlund (S):
Återigen: Hade Maud Olofsson varit närvarande i EU-nämnden hade hon kanske vetat vad som hade hänt i den europeiska politiken. I detta sammanhang var det så att det fattades ett principbeslut om att ta fram ett elpaket. Det är just det elpaketet som håller på att plockas fram, med utgångspunkt från EU:s grönbok om energi. Det är det man håller på att utarbeta detaljerna kring.
I sin iver att alltid i alla sammanhang i alla debatter hävda att hon inte är skyldig till något i svensk politik, förutom det som är bra förstås, skyller Maud Olofsson allt på oss socialdemokrater. Det börjar ärligt talat bli ganska tjatigt. Det vi frågar om i debatten är vad regeringen avser att göra.
Det vill vi ha svar på, inte hur illa vi har skött landet - om vi nu har gjort det, det återstår att se. Jag vill fortsätta med konkurrensen och konkurrenssituationen på de olika marknaderna, som med rätta har avreglerats. Där har vi varit snabba på betet och huggit direkt.
Vi har fått en mycket konstig situation där vi ibland har blivit uppköpta av stora europeiska bolag och tappat kontrollen över dessa bolag. Andra länder har inte avreglerat lika snabbt. Detta är avgörande, Maud Olofsson.
Är Maud Olofsson beredd att åtminstone inte gå före det övriga Europa? Det är viktigt. Vi har gått före, och de andra länderna har kommit långt efter. I och med det har de haft en starkare position för de har fortfarande haft sina bolag kvar på sin marknad.
Börje Vestlund (S):
När jag ser det här svaret på den konkreta frågan konstaterar jag att det ser ut ungefär som när den socialdemokratiska utrikesministern Laila Freivalds skrev sina svar. Det är inte mycket som skiljer i det avseendet. Vi kanske ska ha det så i utrikespolitiken.
Man ägnade stor kraft och energi åt att det för det första ska kallas folkmord - det är folkmord - och att vi för det andra väldigt omgående ska skicka trupp till Sudan.
Då tittar jag på detta svar och kan se ungefär samma svar som Laila Freivalds lämnade så många gånger i liknande situationer: Ja, vi är beredda att hjälpa till med trupp om det så behövs, under förutsättning att FN är med, och allt det som står i det här papperet.
Då är jag lite nyfiken: Hur kan man som parti ändra sig så fort man kommer till makten? I mitt utskott har vi varit väldigt noga med att inte yrka bifall till en massa motioner bara därför att det är socialdemokratiska motioner, utan vi vill hålla det vi lovar. Det vi säger när vi är i opposition ska vi kunna genomföra om makten skulle komma till oss i morgon, om fyra år eller när den nu kommer.
Man måste kunna stå för det. Var finns ryggraden i det moderata partiet när det gäller just denna fråga? Man lade ned så stor energi, kraft och ork på att kritisera den socialdemokratiska regeringen för att den skulle göra mer och mer.
Börje Vestlund (S):
Det var uppenbart att Carl Bildt inte var närvarande vid EU-nämndens sammanträden. Jag kan förstå att han inte kan ansvara för varje ord som varje moderat sade förra mandatperioden. Men detta var ett så centralt tema i Moderaternas utrikespolitik. Gång efter gång återkom man till ämnet Darfur.
Situationen kan ju inte ha förändrats så mycket från utrikesdebatten 2006 till utrikesdebatten 2007. Även om Carl Bildt skulle förneka det är situationen väldigt allvarlig. Då är min fråga: Har Carl Bildt krävt att vi ska sätta in sanktioner mot Sudan i EU under de senaste utrikesministermötena, i varje fall sedan den nuvarande regeringen tillträdde?
Det var ett så centralt tema med åtgärder mot Sudan i Darfur hela tiden, och så försvann hela listan på åtgärder som ska sättas in när man tillträdde i regeringen. Jag tycker att det är något konstigt med hur man agerar före valet, när man är i opposition, och efter valet, när man kommer i regeringsställning.
Börje Vestlund (S):
Jag ber att få tacka för svaret, även om jag inte kan säga att jag är nöjd med det svar som statsrådet har gett. Detta måste väl ändå vara en av de tunnaste soppor som justitieministern har kokat ihop. Något svar på min fråga har jag inte fått. Interpellationssvaret berör inte ens situationen i Stockholms län utan redovisar de principer som redan fastställdes under föregående mandatperiod under rikspolischefen.
Jag känner till den och den målsättning som rikspolischefen har lagt fast. Min fråga gällde vad som sker i Stockholms län där den moderatledda styrelsen har fattat beslut om att inte följa rikspolischefens målsättning om att öka antalet prov, utan tvärtom dra ned på dem. Att justitieministern i sitt svar säger att hon ställer sig bakom rikspolischefen är bra.
Min fråga var: Vad ska justitieministern göra med sina trilskande partivänner i Stockholm? Fru talman! Låt mig ge en bakgrundsbild av situationen i trafiken. Föregående år dödades enligt Vägverkets preliminära bedömningar 440 personer i trafiken. Exakt statistik kommer i slutet av denna månad. Den är då också uppdelad på län.
Man beräknar att 150 av dessa dödats direkt orsakat av alkohol. Trafiksäkerhet har vi ju varit väldigt duktiga på i Sverige under många år, förmodligen sedan justitieministerns och min barndom. Vi har ökat säkerheten för människor genom bland annat bilbälten, bilbälteslagar, antisladdsystem, säkrare byggda bilar och bra förarutbildning, inte minst när det gäller iskörning.
Det har dock funnits två problem som har varit oerhört oroande. Det ena är de höga hastigheterna, och det andra är alkoholen. Automatisk hastighetskontroll, det vill säga övervakningskameror, har visserligen fått ned hastigheterna väsentligt.
Enbart genom att sänka hastigheterna och få bort alkohol och droger från trafiken kommer delmålet 2009 om max 270 dödade i trafiken att kunna uppnås enligt Väg- och transportinstitutet. Jag instämmer i den text som statsrådet anför om att regeringen anser att kampen mot rattfylleri är en betydelsefull del av arbetet med att uppnå den av riksdagen antagna nollvisionen för trafiksäkerhetsarbetet.
Det är jättebra. Problemet är att vi har få medel. Vi har vår stora diskussion om alkolås. Vi har haft diskussionen om hur man ska göra bland annat när det gäller yrkesförare. Problemet är att vi till syvende och sist måste se till att det är människor som kontrollerar nykterheten i trafiken.
Vi har ännu inte fått något svar från justitieministern på vad hon tänker göra åt sina partivänner i Stockholm som uppenbarligen inte tycker att detta är en bra princip. Man vill dra ned på utandningskontroller och arbeta med så kallat traditionellt viktigt polisarbete.
Låt mig till slut påpeka att det är genom utandningskontrollerna och kontrollen av trafiken som man upptäcker mycket annan brottslighet, till exempel tjuvgods och innehav av narkotika och man hittar efterlysta personer.
Börje Vestlund (S):
Det är riktigt att en del av det som jag har skrivit i interpellationen grundar sig på tidningsuppgifter. Jag har senare haft kontakt med mina partikamrater i polisstyrelsen i Stockholm men också med polismyndigheten själv. Och deras syn är att detta är någonting som läggs fast av Rikspolisstyrelsen och att styrelsen egentligen inte kan ändra på detta över huvud taget.
Det är så att säga den version som polismyndigheten själv har. Men det intressanta i detta, vilket jag tycker är oerhört glädjande, är att vi är överens om just denna ökning. Jag tror inte att vi ska säga att bara den gamla regeringen utan många regeringar bakåt i tiden har arbetat på ett mycket positivt sätt med trafiksäkerheten. Ett litet aber i detta sammanhang har varit hastigheterna och nykterheten.
Där har vi inte kommit särskilt långt. Där har vi stått kvar och stampat år ut och år in, och vi har lagt våra pannor i djupa veck egentligen oaktat vilken färg som det har varit på regeringen. Där har vi haft ungefär samma ambitioner. Det är i och för sig bara en konsekvens. Man blir upprörd när man läser denna typ av uppgifter i medierna om just detta som har varit vår gemensamma stolthet, det som vi har kunnat säga står för vår nation.
Vi har kunnat säga: Titta på vår stora och starka bilindustri som har haft världens säkraste bilar. För ett par år sedan såg jag att våra bilar inte var säkrast längre utan att det fanns ett märke som var lite bättre än de svenska. Men i huvudsak intar vi en tätposition i dessa sammanhang.
Det är då som man kan fundera över om det håller på att bli en uppluckring i detta sammanhang, i fråga om ståndpunkterna och den ganska hårda attityd som vi har haft när det har handlat om denna fråga men också när det har handlat om andra värderingsfrågor och om hur samhället ska se ut. Håller det på att bli en uppluckring i detta sammanhang på grund av att man får en ny polisstyrelse i Stockholm? Då blir jag verkligen oroad.
Vi som beslutsfattare och lagstiftare måste slå vakt om detta. Detta är någonting oerhört viktigt. Jag får nöja mig med detta svar just nu, att man kommer att fortsätta att arbeta med detta och följa detta. De två miljoner utandningskontrollerna under nästa år ska vara ett faktum. Men jag kommer i fortsättningen också att titta på hur det kommer att se ut i Stockholms län och om man verkligen kommer att göra på detta sätt. Och, som sagt var, detta är viktigt.
Jag läste en annan uppgift häromdagen - jag har uppenbarligen läst väldigt många tidningar - om att just kriminella är de som är mest vårdslösa i trafiken. Det var ingen nyhet. Men det har också kartlagts nu av Rikspolisstyrelsen som har konstaterat att det är väldigt många som kör för fort, kör slarvigt och framför allt kör onyktra. Problemet är att de kanske inte ens alltid har körkort, vilket är ett problem i sig.
Denna grupp måste också fångas upp. Och det görs ofta genom att polisen också använder sig av utandningskontroller ute i trafikarbetet.
Börje Vestlund (S):
Jag undrar vad justitieministern i egenskap av gruppledare för Moderaterna förra perioden hade sagt om någon enskild socialdemokratisk socialnämndsordförande hade gått ut och sagt att man skulle släppa knarket lite friare. Jag tror att det hade blivit en väldig debatt här i kammaren i det sammanhanget. Det är väl precis samma sak här.
Kammaren har en gemensam värdering - så har det varit i åratal - om just detta med rattonykterhet. Men här har vi en representant för ett parti som går ut och tar debatt om någonting som ligger så bergfast att vi inte ens har en debatt om det i denna kammare.
Vi tycker ju att det här är mycket viktiga saker som det svenska folket och vi som ombud för svenska folket tillsammans är beredda att stå för. Jag var närvarande på Tylösandsseminariet - det årliga seminarium i Tylösand som anordnas just om trafiksäkerhet. Rikspolischefen berättade då om det här.
Det gällde egentligen två saker: dels att utandningsproven skulle utökas, dels att varje polis i framtiden skulle syssla med just utandningskontroller därför att man inte kunde tro att man skulle komma till rätta med de här problemen om en närpolis var tvungen att ta in en person för blodprov eller utandningskontroll på en polisstation. Den här utrustningen skulle i stället finnas i varje polisbil. För detta var det stående ovationer.
Just av den anledningen är det oerhört viktigt att justitieministern i varje fall tar avstånd från vad Kristina Alvendal har kläckt ur sig. Det kan vara av dumhet, i affekt eller vad som helst, men det har refererats i tidningarna. Hon har skrivit ett pressmeddelande om detta. Därför tycker jag, fru talman, att det här är väldigt viktigt.
Börje Vestlund (S):
Jag brukar inte debattera med Mats Odell i kammaren, åtminstone har jag hittills aldrig gjort det. Däremot måste jag säga att jag lyssnat på ett antal debatter som Mats Odell deltagit i. Det brukar inte precis vara så att Mats Odell höjer klimatet i de debatterna. Tvärtom brukar det ges många tjuvnyp och många sparkar på smalbenet när Mats Odell är i gång. Jag tycker därför inte att man ska recensera. Som man ropar får man svar finns det något som heter.
Låt mig säga så här, Mats Odell: 1989 flyttade jag till denna vackra stad. Då var det också högkonjunktur. Vi var i slutet av högkonjunkturen, precis som vi är i dag - eller kanske är vi mitt i; vi får väl se hur det utvecklar sig. Bostadspriserna var skyhöga. Jag fick köpa en lägenhet i Akalla för 300 000.
Jag hade den stora förmånen att jag genom att flytta över all min ekonomi till en viss bank fick belåna på villaräntan och inte på något annat, även om skillnaden vid den tidpunkten endast var 0,75 procent eller något sådant.
Detta tog SBAB bort, liksom mycket annat som man bidragit med under årens lopp, inte minst bland stockholmarna. Jag skulle vilja fråga Mats Odell på vilket sätt ägandet inom finanssektorn blir mer pluralistiskt, mer mångfasetterat, genom att SBAB säljs.
Hård konkurrens är jättebra, och det är just det som SBAB varit allra bäst på, alltså att se till att konkurrensen fungerat bra. Vad gäller ägarkoncentrationen har vi ingen aning om vad som kommer att hända.
Som stockholmare är jag för egen del väldigt oroad över att den bransch som är den andra eller tredje största i Stockholms län, nämligen finansbranschen, kommer att minska genom den statliga utförsäljningen.
Har vi några garantier, Mats Odell, för att SBAB:s huvudkontor, Nordeas huvudkontor och Stockholmsbörsen kommer att vara kvar i Stockholm och att vi på det sättet kan behålla Stockholm som finanscentrum i Östersjöområdet? Så har det nämligen varit under de senaste åren. Vad har vi för garantier för det, Mats Odell?
Är det egentligen inte bara en enda sak som är viktig för Mats Odell i debatterna om statlig utförsäljning, nämligen att det ideologiskt är bättre att någon annan än staten är ägare? Det handlar inte om att det i vissa sammanhang kan vara bra att kunna sälja statliga företag eller delar av statliga företag.
I stället handlar det om att det aldrig, inte i något sammanhang, finns några skäl för staten att äga någonting, exempelvis för att förbättra konkurrensen på en bolånemarknad eller något annat allmännyttigt skäl. Egentligen handlar denna fråga inte om någonting annat.
Det finns ju inga sakliga skäl, ingenting som kan bidra till att vi ska tycka att utförsäljning är bra. Jag tycker att det är väldigt tydligt att sakargumenten saknas. Man har inte kunnat redovisa på vilket sätt konkurrensen ska bli bättre. Man har inte kunnat redovisa att det blir ekonomiskt mer fördelaktigt.
Man har inte kunnat redovisa någonting, utan det hela handlar egentligen bara om den ideologiska diskussionen - vilket debatterats många gånger tidigare i denna kammare - att staten inte ska vara ägare, att det är det allra bästa. Sedan må det vara hur det vill för människorna.