Anders Andersson (KD):
I dag är Sveriges riksdag på väg att fatta två riktigt dåliga beslut. Dels handlar det om förslaget att tillsätta en så kallad förutsättningslös utredning om surrogatmoderskap, alltså att en kvinna bär andras barn, ofta mot betalning, dels om beslutet som gäller assisterad befruktning för ensamstående. Båda frågorna har diskuterats länge mellan regeringspartierna.
Kristdemokraternas ståndpunkt har hela tiden varit glasklar: Vi vill inte medverka till att dessa förslag blir verklighet. Därför har nu våra regeringspartner valt att gå vidare via riksdagen och driva igenom besluten tillsammans med Socialdemokraterna och Miljöpartiet. Jag beklagar detta.
Det finns enligt min mening mycket starka skäl till vår hållning som kristdemokrater när vi är kritiska till singelbefruktning och surrogatmoderskap. Jag vill framhålla att varje barn har rätt till sina föräldrar och till sitt eget ursprung. Detta är inte bara en kristdemokratisk ståndpunkt utan även något som tydligt slås fast i FN:s barnkonvention, artikel 7.
Insemination av ensamstående kvinnor innebär att barnet berövas sin pappa. Barnet får inte ens rätt att efterforska faderns identitet under hela sin uppväxttid. Detta är enligt min mening en allvarlig kränkning av barnets rättigheter och absolut inte något som bör ingå och äga rum inom den svenska sjukvården.
En vanlig invändning är att singelkvinnor redan i dag åker till andra länder där det är tillåtet och att vi därför lika gärna kan tillåta det även här. Den invändningen håller inte. Politiker varken kan eller bör ta ansvar för enskilda människors val och handlingar. Men vi bör som politiker ta ansvar för de lagar vi själva stiftar, inte minst för dem som drabbar enskilda, i det här fallet barnen.
Samma folkpartister och miljöpartister som jag möter i olika sammanhang där man är beredd att tvinga på enskilda familjer pappamånader eller rent av att tvångsdela föräldraförsäkringen är nu beredda att helt definiera bort och ut papporna ur familjelivet.
För mig är det obegripligt, lika obegripligt som att Socialdemokraterna, Moderaterna och Centerpartiet väljer att gå dem till mötes. Fru talman! Vi behöver mer av pappors delansvar för barns uppväxt, inte mindre.
Det är därför som en rimlig fråga man kan ställa sig när man tar del av utskottsmajoritetens förslag är: Hur påverkas i framtiden utgången av vårdnadstvister av att man i stället kan tycka att det "räcker" att ha en förälder?
Vi kristdemokrater vill inte medverka till en lagstiftning, vi vill inte medverka till en opinionsbildning som reducerar pappans roll och betydelse i barnens liv. Det är därför som vi avvisar det förslag som nu förs fram av en majoritet i socialutskottet. Fru talman! Även surrogatmoderskap sker i dag utanför Sveriges gränser. I Indien har det blivit något av en industri.
Rika västerlänningar anlitar fattiga kvinnor som får bära deras barn och sedan lämna över dem efter förlossningen. Det är en ordning som vi inte vill införa i vårt land, eftersom den reducerar människor till handelsvaror. Risken för att socialt och ekonomiskt utsatta kvinnor kommer att utnyttjas och exploateras för andras syften är helt uppenbar.
Det är därför som vi under hela beredningen av det här ärendet i socialutskottet har fört fram vår ståndpunkt. Jag vill även här i kammaren säga att jag välkomnar att vi när vi slutjusterade betänkandet i socialutskottet fick stöd för vårt ställningstagande också från Vänsterpartiet, vilket Eva Olofsson har redovisat här i kammaren i dag.
En kvinna som före graviditeten samtyckt till att 'låna ut' sin livmoder kan senare ändra uppfattning vilket kan medföra svåra konflikter mellan inblandade parter. I dessa konflikter blir barnet oundvikligen indraget. Regeringen anser att surrogatmoderskap inte är etiskt försvarbart och att det därför inte skall tillåtas.
Det kan inte anses förenligt med människovärdesprincipen att använda en annan kvinna som medel för att lösa det barnlösa parets problem. Inte heller ur barnets perspektiv är surrogatmoderskap önskvärt."
Vi kristdemokrater delar fortfarande den syn på surrogatmoderskap som den förra socialdemokratiska regeringen redovisade i sin proposition för tio år sedan. Det hade varit bra om den socialdemokratiska gruppen i socialutskottet hade stått kvar vid denna ståndpunkt, men nu blev det tyvärr inte så. Men stöd för vår hållning har ändå inte uteblivit.
Låt mig därför citera några av våra tidningar. Jag börjar med Expressen som på ledarplats, efter att det blev känt vad som hade hänt i socialutskottet, utropade med rubriken: "KD och V är eniga: blankt nej till surrogatmödraskap. Och de har bra argument." Det var sammanfattningen av Expressens ledare.
Aftonbladet, som Eva Olofsson tidigare har citerat, valde att ha följande rubrik: "KD och V har rätt om surrogatmödraskap". Ledaren avslutades med följande: "Det är svårt att tolka på något annat sätt än att man" då hänvisar man till utskottsmajoriteten "vill börja öppna upp för surrogatmödraskap i Sverige. Tur att åtminstone två partier verkar se det problematiska med en sådan utveckling."
Den tredje jag vill citera från är Göteborgs-Posten som valde rubriken "Risk med surrogat" och slutar på följande sätt: "Att låta utreda en fråga, när svaret egentligen borde vara givet, kan betraktas som onödigt slöseri med utredningsresurser.
Det råder inte precis brist på insikt om vare sig en graviditets påfrestning på kvinnokroppen eller vad vi öppnar för om vi börjar betrakta andra människor som potentiella reserver. Det bör inte bli fritt fram att hyra eller låna en livmoder!"
Den sammanlagda bilden av de två beslut som en riksdagsmajoritet nu är på väg att tvinga fram är att vi håller på att få en omdefiniering av familjebegreppet som inte är sund. I stället för att tala om barns rätt till sina föräldrar och sina fäder talas det nu om vuxnas rätt till barn.
I stället för att värna den kroppsliga identiteten vill riksdagen öppna för uthyrning av livmödrar. Fru talman! Beslutet om insemination kommer att leda till att fler barn växer upp med bara en förälder, inte som barn till ensamstående utan som barn helt utan fäder. Beslutet om surrogatmoderskap öppnar för att göra en marknad av kroppar, och graviditeter till en vara som kan beställas.
Det rimmar illa med vårt arbete för att förbättra barns och ungas uppväxtvillkor. Men, mina vänner i riksdagskammaren i dag, det finns en chans att ändra på det här. Det är därför som jag yrkar bifall till reservation nr 1 och reservation nr 2. Jag vill också framhålla att motivering till dessa yrkanden finns i de särskilda yttrandena nr 1 och nr 3 i utskottets betänkande.