Irene Oskarsson (KD):
Den här debatten kan för den som lyssnar på oss utanför detta rum kännas en aning spretig. Jag får dock instämma i vad Helén Pettersson inledde med, nämligen att vi i detta betänkande också har ett antal enskilda motioner att ta ställning till. Det gör att det blir en bred, vid och ganska yvig debatt. Även jag ska upprepa lite från gårdagen.
Det finns få som lägger så mycket tid och kraft på att bidra till en viltvård som vår svenska jägarkår. Det finns en historia, som jag inte ska upprepa i dag, det finns en del som jag vill sätta etiketten friskvård på i detta arbete och det finns en stor portion naturvård. Det finns många händelser som upprör.
Jag ska dock uppehålla mig lite vid fjälljakten. Jens Holm läste högt vad Göran Hägglund sade före valet. Jag såg texterna innan det stod "Hägglund" under, så jag kan göra dem till mina också. Det är precis så, och Bengt-Anders Johansson har redogjort för vad som är under arbete. Vi håller på att utvärdera och se vad jakten som bedrivs ger. Hur förhåller det sig?
Hur klarar sig riporna? Den gångna säsongens ripantal och ripjakt har varit bättre än säsongen innan. Det är viktigt att se, vilket andra redan har berört, att det inte är jakten i sig utan tjänstedirektivet och det som ligger runt det som är det väsentliga i denna fråga.
Här tror jag att vi kommer att ha olika uppfattningar tills vi har fått frågan ytterligare belyst och utredd. Innan dess är inte jag, fru talman, beredd att ställa mig bakom att riva upp något som vi så medvetet i så fall konstaterar att vi bryter.
Däremot är jag övertygad om, åberopande gårdagens debatt, att Sverige har en förvaltning, ett arbetssätt och kunskap och kompetens som gör att vi så småningom kommer att ses som ett föredöme i historiens backspegel vad gäller vargförvaltning. Jag skulle vilja beröra en annan punkt som Miljöpartiet har lyft fram i betänkandet.
Det är djurskydd kopplat till vilt. Det vilda ska vi förvalta och vårda utifrån jaktlagstiftningen och de regler vi har för skötsel av naturen. Djurskyddet, däremot, är vårt gemensamma ansvar när det gäller våra husdjur som vi har daglig tillsyn över och som är vårt ansvar 24 timmar om dygnet. Det är en oerhörd skillnad.
Därför kan jag inte se att Miljöpartiets motion har något berättigande i det här sammanhanget. En annan fråga som ingen har berört i dag, men som nämndes i går, är den viktiga satsning som regeringen gör på ett rovdjurscentrum. Under kommande år tydliggörs hur det ska utformas.
Det är viktigt att vi får ytterligare ett centrum som kan förmedla kunskap och kompetens till oss alla om hur rovdjursstammen förvaltas, vad som gäller och hur djuren fungerar och sedan sprida det över landet. Fru talman! Vi återgår till frågan om fjälljakten.
Om man läser på Västerbottens läns hemsida kan man konstatera att det är skillnad om man bor i fjällvärlden eller i Småland när det gäller kostnaden för att jaga. Jag skulle inte kunna lösa ett årskort med en dagskostnad på 250 kronor, omräknat till årsbasis. Den som bor i fjällvärlden kan lösa ett årskortstillstånd för 800 kronor.
Vi gör skillnad. Den skillnaden kan vi göra med befintligt regelverk. Jens Holm anklagade regeringen för att komma med dubbla budskap. Så är det inte. Vi ser att detta är en tjänst som måste hanteras likvärdigt i Europa. Det gäller så många andra. Däremot ger jag oppositionen rätt i att vi behöver hitta ett bättre samförstånd.
Av det älgbetänkande som Helén Pettersson i Umeå och älgförvaltningen berörde framgår att vi gemensamt måste se hur vi löser den historiskt långa konflikt som rör samernas rätt till jakt. Den frågan tror jag kommer att behöva sin särskilda debatt ett antal gånger för att vi ska hitta en bra lösning, och frågan måste tas på allvar. Fru talman!
Jag tycker att Bengt-Anders Johansson på ett föredömligt sätt har redogjort för alliansregeringens synpunkter, men jag vill göra ytterligare en kommentar. Det gäller fasanjakt med mera. Jag tror inte att mina vänner hemma på småländska höglandet som håller på med detta ser sig som rika direktörer. Jag tror att de ser detta som en del i sitt arbete med förvaltarskapet av naturen och naturresurserna.
Jag har goda vänner som har fött upp fasaner och änder ett antal år för att plantera ut. Det är naturligtvis för att kunna jaga, men också för att berika naturen på det som vi till viss del har åderlåtit den på. Det finns en fråga som ingen har lyft fram, och det gör mig lite beklämd. Man säger att EU inte är intressant för regeringen i den här frågan.
Jo, det är just vad det är. Det togs också upp i gårdagens debatt. Det som gör att de här debatterna hänger samman är art- och habitatdirektivet. Det har den här kammaren ställt sig bakom. Utifrån det har vi att se till ett antal frågor i betänkandet som inte har berörts i dag.
Där kommer frågan om fjälljakt och varg in. Vi har sett att vi behöver bidra på ett mycket konstruktivt sätt till att EU gör en översyn av detta. I Norden har vi andra förutsättningar än Sydeuropa och vi har andra stammar av djurarterna vilket gör att vi kan ha ett särregelverk i Norden.
Vi behöver jobba med det i de demokratiska processer som vi har varit med och antagit. Med det, fru talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet men också bifall till reservation nr 1 och därmed avslag på den delen av betänkandet.