Fredrik Malm (L):
Flera talare har påpekat att det går bra för Sverige. Det stämmer. Sysselsättning och tillväxt ökar. Det går bättre för oss än för många andra jämförbara länder. Inte minst inom offentlig verksamhet finns det ett stort behov av arbetskraft.
Samtidigt vet vi att sysselsättningsuppgången i hög grad är kopplad till konjunkturen, och vi ser ganska stora orosmoln framöver - inte minst eftersom regeringen har uppenbara problem med att komma fram med förslag på strukturella reformer för ökad sysselsättning och fler jobb i Sverige.
Det betyder att vi inte ska slå oss för bröstet och vara alldeles för nöjda och stolta med den situation vi har nu med tanke på den situation vi har nu och de väldigt stora utmaningar vi har framför oss. Det är klart att man kan resonera som så att man lägger hela bördan på individen. Det politiska systemet behöver inte förändra sig någonting. Vi har inga strukturreformer. Vi sänker inga trösklar in. Vi gör inga lättnader för att anställa.
Vi lägger hela bördan på individen. Om individen inte har en kompetens som arbetsmarknaden efterfrågar är det individen som ska ändra sig genom att plugga. Om individen inte har möjlighet att komma in på arbetsmarknaden för att individen till exempel inte har språkkunskaper som arbetsmarknaden i dagsläget efterfrågar är det individen som ska plugga och utbilda sig. Jag måste som liberal säga att jag tror väldigt mycket på individen.
Men jag menar att det är helt orimligt i en situation när så många kommer till Sverige att lägga hela bördan på individen. Vi måste också vara beredda att lägga ett omfattande ansvar och en viss börda på det politiska systemet i Sverige att öppna sig och göra det möjligt för människor att komma in.
Att sänka trösklarna är ett sätt att säga att det inte bara är individen som måste göra sig perfekt gångbar för det samhälle vi har nu. Samhället kan möta den arbetssökande på halva vägen. Man ska definitivt ställa krav på människor. Men vi ska också ställa krav på det politiska systemet. Jag noterar den totala avsaknaden av kravställande på det politiska systemet inte minst från Vänsterpartiets sida.
Man är inte beredd att göra några förändringar alls. Det innebär att man till slut kommer att permanenta ett utanförskap i Sverige. Väldigt många människor kommer in i landet, men få personer kommer sedan på riktigt in i samhället och in på arbetsmarknaden. Det är mycket bekymmersamt.
Vi måste ställa större krav på riksdag, regering och det politiska systemet att reformera sig så att alla de människor som nu kommer hit får en fair chance att få en framtid i Sverige. Herr talman! Det är bekymmersamt vad gäller sysselsättningen i den bemärkelsen att regeringen tog över ett Sverige där sysselsättningen ökade.
Den fortsätter att öka, men det har i huvudsak att göra med konjunkturen. Den strukturella sysselsättningen kommer inte att öka de närmaste åren. Den potentiella sysselsättningsgrad som det talas om, om man tittar i budgetpropositionen, förväntas minska fram till 2019. Samtidigt är arbetslösheten fortfarande relativt hög, särskilt bland unga och nyanlända.
Konjunkturinstitutets bedömning av regeringens budgetproposition var att åtgärderna kunde förväntas leda till en högre jämviktsarbetslöshet. Det innebär att regeringens arbetslöshetsmål inte kommer att nås.
Det är mycket intressant med tanke på att sysselsättningen inte kommer att öka genom strukturreformer, utan sysselsättningsökningen kommer att avta när konjunkturen vänder nedåt. Vi har nu sett uttalanden inte minst från arbetsmarknadsministern själv här för en vecka sedan att det kan bli svårt att nå målet. Finansministern har också varit ute och sagt att det är svårt att nå målet.
Den rimliga frågan att ställa till arbetsmarknadsministern, som senare kommer upp här i debatten, är: Har regeringen övergett sitt arbetslöshetsmål? Det är en rimlig fråga att ställa. Det var det ni gick till val på. Ni har lanserat detta mål mycket tydligt. Men nu ser man uttalande efter uttalande där regeringen tycks avträda sitt eget viktigaste verktyg för jobbpolitiken, nämligen målet att Sverige ska ha lägst arbetslöshet i EU. Herr talman!
Avslutningsvis ser vi från Liberalernas sida att det finns flera utmaningar för arbetsmarknaden framöver. Vi måste sänka trösklarna. Det har vi talat om en del, både jag och tidigare alliansföreträdare här i talarstolen. Alla människor är inte högutbildade. Alla människor har inte så lätt att komma in på den arbetsmarknad vi har i dag.
Vi måste vara ödmjuka inför det faktum att alla människor inte är så jättestarka, har de vassaste armbågarna, de finaste cv:ar och de största kontaktnäten. Det finns människor som har det tuffare att komma in. Då måste arbetsmarknaden möta dem genom att vi kan sänka trösklar och göra det möjligt för människor att komma in. Det handlar om att främja nya marknader som kan skapas genom exempelvis utvidgat RUT-avdrag och en hel del annat.
Vi behöver också arbeta för att den svenska ekonomin, det svenska näringslivet och de svenska företagen ska bli mer konkurrenskraftiga internationellt. Då krävs det en hel del andra förändringar vad gäller marginalskatter och att skattesystemet bör bli mer proportionellt. Vi behöver stärka utbildningssystemet. Vi behöver ett handelsavtal mellan EU och USA och en hel del annat som kommer att stärka Sveriges internationella konkurrenskraft framöver.
Slutligen vill jag yrka bifall till den alliansgemensamma reservationen nr 11 under punkt 6 och till Liberalernas reservation nr 4 under punkt 2 om framtidens arbetsmarknad.