Christer Nylander (L):
Det är lite glest på oppositionsbänken i denna debatt. Många av utskottets ledamöter har valt att vara någon annanstans än just här i denna debatt när denna viktiga fråga diskuteras. Jag tror att det beror på att de har andra viktiga uppdrag att göra, precis som utbildningsministern just nu. Han sitter och diskuterar ungdomsvåld med socialministern och andra. Så låt oss lämna den typen av debatt!
Ni har ju själva inte något särskilt bra record i frågan. Fru talman! EU-valet var en framgång för Sverige. Vi hade ett ökat valdeltagande. Dessutom visade vi att vi nu hade lämnat ja- och nejdebatten kring EU. Det var bra för diskussionen om framtidens Europa att vi nu kunde sikta in oss på sakfrågorna i stället.
Det vore önskvärt om debatter om fristående skolor kunde mogna på samma sätt. Det är dags att avsluta den här ja- och nejdebatten och dess skyttegravar. Marie Granlund, som inte är här just nu, sade i sitt inlägg att friskolorna är ett naturligt inslag. Men efter det högtidstalet handlade hennes anförande enbart om en retorik kring hur dåliga friskolor var.
Miljöpartiet rör sig tyvärr i fel riktning, och Vänsterpartiet står fast vid sitt nej. Jag tror att det hade varit bra om vi liksom i EU-debatten hade kunnat få en friskoledebatt som mer handlar om sak och mindre om ja och nej. Då skulle vi få ett perspektivskifte där det handlar om elevernas rätt att få en bra utbildning. Vi skulle få det fokuset på debatten i stället för på driftsformer.
Det ärende vi nu behandlar handlar i första hand om lika villkor för elever. Det är det viktiga perspektivet. Alliansregeringen tar nu flera steg för att skapa så lika villkor som möjligt för elever som går i fristående skolor och elever som går i skolor med kommunal huvudman. Detta perspektiv kommer också att märkas i den skollag som remitteras inom kort. Men redan nu tar vi alltså ett par steg framåt.
Det gäller tydliga regler kring hur bidraget ska se ut, att det ska vara mer förutsägbarhet, och att det ska bli möjligt att överklaga besluten. För oss handlar det här om elevperspektiv. Elever ska ha lika villkor oavsett skolans huvudman. De ska varken vara bättre eller sämre. Det är som Per Albin Hansson sade en gång: I det goda samhället känner man inte några privilegierade eller tillbakasatta, inga kelgrisar och inga styvbarn.
Översatt till denna debatt måste det vara så att elever ska ha samma möjligheter oavsett om de går i fristående skolor eller i kommunala skolor, varken bättre eller sämre. Vi ska ha så lika villkor som möjligt. Då måste oppositionen ställa sig till exempel dessa frågor: Varför ska inte elever på gymnasiets IV-program kunna välja en fristående skola? Varför ska inte en elev i friskolan få samma chans till särskilt stöd? Varför ska kommuner ges rätt att ge mindre resurser till en elev som väljer en friskola än till den som går i en kommunal skola?
Kanske måste vi som traditionellt har stått upp för fristående skolors rättigheter också vara tydliga med att friskolor inte ska ha någon gräddfil utan bara lika villkor. Fru talman! Eftersom mina allianskolleger har sagt mycket gott i den här frågan tänker jag hålla mig ganska kort. Med detta betänkande skapas lite mer rättvisa villkor.
Vi är inte färdiga; vi kommer inom kort att remittera en skollag som ytterligare skärper in detta synsätt med ytterligare reformer. Men som tidigare talare har sagt måste man kanske också se över momskompensationen så att också den ska passa bättre i det perspektiv vi har, nämligen att elever ska få samma chans. Som Sofia Larsen sade tidigare måste dock den frågan ses i ett större sammanhang.