Jan Ertsborn (FP):
Låt mig börja med sms-lånen, en innovation från hösten 2006 som visar på en väldig kreativitet i vårt samhälle. Men vi skulle naturligtvis alla önska att den kreativiteten hörde hemma bland den mer tillväxtfrämjande näringsverksamheten i landet. Sms-lånen är nämligen till övervägande delen av ondo. Det tycker jag mig kunna ha rätt att slå fast.
Lånen drabbar många unga, och de drabbar också många som redan befinner sig i en besvärlig skuldsituation. Men att gå därifrån till att förbjuda dem kräver att vi tänker efter en liten stund.
När jag som ung student på 60-talet i Lund hamnade i penningknipa fanns det möjlighet att gå till nationens lilla kassa och få låna 500 kronor rakt av, utan vare sig säkerhet eller kreditprövning. I förra veckan hörde jag att detta faktiskt fortsätter inom vissa studentkårer. Man kan ge sådana handlån snabbt, och det vill vi naturligtvis inte förbjuda.
Vi måste alltså tänka oss för lite grann hur vi ska hantera detta. Om jag är rätt underrättad kommer EU:s ministerråd i nästa vecka att fatta beslut om det konsumentkreditdirektiv som EU-parlamentet antog i en omröstning i januari. Vi har sedan att implementera detta i Sverige.
Från Justitiedepartementet har vi fått reda på att man arbetar fram en departementspromemoria där man ska ta upp de olika frågorna och hur man ska hantera till exempel informationen om effektiv ränta, kreditprövning och ångerrätt. Även skriftligt avtal måste man ta upp och fundera över. Ska det vara ett krav?
Man måste också fundera över om vi ska finna oss i den gräns på 200 euro som nu EU har satt. Det är upp till den svenska riksdagen att bestämma om vi ska ha den gränsen eller om det ska vara ett lägre belopp. Detta måste få lov att ta lite tid.
Jag är övertygad om att vi kommer att få en promemoria framåt hösten och att vi då kommer att kunna ta ställning till de olika delarna och på det viset komma fram till ett bra resultat. Under tiden pågår rättsmaskineriet, och förhoppningsvis sätter det stopp för de skyhöga avgifter som vi har just nu. I varje fall är det min förhoppning.
Även om sms-lånen drabbar folk som redan sitter i skuldfällan är det naturligtvis som Lennart Pettersson sade inte enbart sms-lånen som gör att folk hamnar i en skuldfälla, utan det finns en mängd olika orsaker. Vi har en överskuldsättning, även om vi har bekymmer med att definiera vad vi egentligen menar med ordet. Vad handlar det om för grupp?
Det har vi inte minst i utredningen om ett samlat insolvensförfarande försökt definiera, men vi har faktiskt inte lyckats med det ännu. 500 000 personer finns i kronofogdens register i stort sett varje dag året om. 400 000 tyckte kronofogden var ett sätt att definiera överskuldsatta, när man sade att det var personer som hade ständigt återkommande problem med att betala sina skulder.
Vi kan se på dem som har löneutmätning i flera år, år ut och år in. Det handlar om 15 000-25 000 personer i det här samhället. Det är alltså en betydligt mindre grupp.
Hur många vi ska kunna säga är överskuldsatta eller evighetsgäldenärer, vilket ord vi nu använder, är en svår fråga, men jag skulle tro och tippa att den grupp som man ska söka åtgärder för är någonstans mellan 50 000 och 100 000 personer. Det är dock en gissning.
Skuldsanering är det rätta instrumentet när det gäller överskuldsättningen. Vi gjorde 2006 förändringar i lagstiftningen, vilket fick till följd att betydligt fler människor har sökt skuldsanering. År 2006 var det ca 3 800. År 2007 hade vi 6 800 sökta skuldsaneringar.
Men resultatet av det hela, när vi tittar på beviljade skuldsaneringar, är faktiskt ganska nedslående. De har inte ökat med mer än ungefär 500 och är nu alltså omkring 2 600. Det är alltså betydligt färre än hälften av dem som söker som verkligen får skuldsanering.
Därför är det också min ambition att lägga all kraft på att ändra i skuldsaneringslagen. Jag tänker mig när utredningen väl blir färdig framåt hösten att det kommer att öppnas upp rejält så att betydligt fler människor kan söka och få skuldsanering på ett lindrigare sätt än i dag.
Själva förfarandet ska bli enklare, men framför allt ska rekvisiten för att få skuldsanering förenklas. Vår tanke är också att det ska bli en kortare betalningstid - från fem år till tre år.
Detta i kombination med en bra satsning på information både i skola och samhälle och en satsning på budget- och skuldrådgivare tror jag är det allra bästa instrumentet för att komma till rätta med överskuldsättningen och de personer som i dag finns i den så kallade skuldfällan.
Det är ett väl så stort utanförskap som andra utanförskap i vårt samhälle, även om vi kanske inte brukar kalla det för det. De här personerna, oberoende av hur stor gruppen är, behöver samhällets hjälp för att komma ur sin skuldsituation. Med det, herr talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionerna.