KBLab/rixvox huggingface dataset:
Tommy Waidelich (S):
Jag tackar för svaret även om jag tycker att svaret har en lite väl passiv hållning till de växande orättvisor vi ser i sjukvården och till de växande klyftor som inte minst Socialstyrelsen i sin årliga rapport om läget i hälso- och sjukvården pekat på. Rapporten har överlämnats till regeringen.
Socialstyrelsen pekar bland annat på att utbildningsnivå och födelseland har stor betydelse för tillgången till sjukvård och att betydligt fler lågutbildade till exempel dör i sjukdomar som kan förebyggas och behandlas.
Jag skulle vilja säga att den borgerliga politiken, såväl på riksnivå som på landstingsnivå, åtminstone i Stockholm, bidrar till att öka dessa klyftor.
Det vårdval som det borgerliga styret använt sig av i Stockholm är kombinerat med fri etableringsrätt. Effekten av de fördelningssystem man har, sättet att styra resurserna, har blivit att man tagit pengar från områden med sämre folkhälsa och flyttat dem till områden med bättre folkhälsa.
Därmed missar man den slutsats som Socialstyrelsen drar, nämligen att betydligt fler lågutbildade dör i sjukdomar som kan förebyggas och behandlas. Den neddragning som gjorts vid vårdcentraler i mer utsatta områden, med sämre folkhälsa, har bland annat lett till att sjuksköterskor och annan personal inom förebyggande vård försvunnit.
Vi har också sett exempel på att familjecentraler lagts ned. Det beror på att man i Stockholm inte längre fördelar efter behov, utan man får en peng per skalle och får sedan så att säga röra sig fritt. Därmed får vi detta problem som bidrar till att de klyftor som Socialstyrelsen pekar ut förvärras. Det är inte den modell man valt ute i landet.
I många landsting har man gjort upp över blockgränserna i form av olika vårdvalssystem, och man styr fortfarande efter behov. Det förslag som regeringen nu lägger fram, med fri etableringsrätt i hela landet, innebär att det inte längre går att styra efter behov, något som även era borgerliga partivänner reagerat mot. Vi har hört kommentarer från Halland, som är borgerligt styrt.
Henrik Hammar, landstingsråd i Region Skåne och ordförande i Sveriges Kommuner och Landstings sjukvårdsdelegation, sade senast under Almedalsveckan i somras att han var emot förslaget. Per-Olof Jacobsson, ordförande i Gotlands hälso- och sjukvårdsnämnd, instämde och ville ha så lite tyglar som möjligt.
De goda valfrihetsexempel som finns ute i landet, och som är kombinerade med rättvisa, slås nu sönder av den fria etableringsrätt som den borgerliga regeringen vill införa i hela landet. Vi ser konsekvenserna av den i Stockholmsregionen, inte minst gäller det konsekvenserna av en modell där man inte låter resurserna styras efter behov utan låter dem följa individen rakt av. Det medför ökade klyftor i vården.
Socialstyrelsen har konstaterat detta. Ernst & Young har i sin första utvärdering av den modell som finns i Stockholm, Vårdval Stockholm, konstaterat att den medicinska kvaliteten i områden med dålig folkhälsa på sikt riskeras med dagens system.
Jag skulle vilja fråga socialministern om han inte tar intryck av Socialstyrelsen, Ernst & Young och egna partivänner runt om i landet vad gäller den här frågan.
Tommy Waidelich (S):
Det är inte diskussionen om det fria valet som är min poäng och som är problemet, att vi som patienter får välja. Det har vi haft under en längre tid. Problemet är den fria etableringsrätt som ni vill införa för producenterna i hela landet och som finns i Stockholmsregionen. I Stockholmsregionens fall är den kombinerad med en omfördelning av resurser som visserligen leder till att det öppnas en del vårdcentraler, som socialministern säger.
Men det dras ju ned på resurser i många områden. Jag kan ta flera exempel på vårdcentraler som har fått dra ned med flera miljoner. Det handlar om Hässelby vårdcentral, Fittja vårdcentral, Storvretens vårdcentral, Hallonbergen, Rissne. Det finns ett otal exempel. Det är en omfördelning av resurser där man tar från områden där folkhälsan är sämre och för över resurser till områden där folkhälsan är bättre. Detta kombineras med den fria etableringsrätten.
De nya vårdcentralerna som har öppnats i Stockholmsregionen är 21 stycken. Av de nya mottagningarna ligger 9 i Stockholms innerstad. Det är det som är problemet. Den politiska styrningen där man kan styra efter behov och där det krävs förebyggande insatser för att förbättra folkhälsan slår ni isär. Finn Bengtsson pratar sig varm om modellen i Halland. Om den är så bra, varför vill du slå sönder den?
Det är precis det som den fria etableringsrätten leder till och som också dina borgerliga vänner i Halland har motsatt sig. Så än en gång: Varför inte ta intryck av vad som sägs? Socialstyrelsen varnar för de ökade klyftorna.
Ernst & Young har pekat ut den modell som finns i Stockholmsregionen och som ni nu försöker att införa i övriga landet, indirekt via den fria etableringsrätten, även om det fortfarande finns en annan ambition när det gäller fördelningspolitiken lokalt eller regionalt. Men det riskerar att slås sönder. Det handlar också om de egna borgerliga politikerna. Varför inte ta intryck av vad de säger och göra något åt det här? Det finns en annan kommentar när vi ändå är inne på det.
Socialministern sade i ett annat inlägg att om vi har en överkapacitet kunde socialministern tänka sig att offentligt finansierade sjukhus fick sälja operationer till privata försäkringsbolag. Men problemet är att vi inte har överkapacitet. Vi har vårdköer som har ökat.
Problemet blir då att om vi skapar en möjlighet att köpa operationer privat och samtidigt har köer finns det drivkraft för privata försäkringsbolag och också för människor som inte orkar vänta att betala lite extra för att få operationen. Det är då vi får den tudelade sjukvården. Det är då vi får gräddfilerna. Det är precis det som håller på att införas i Stockholms läns landsting.
Det här var inte något som ni gick till val på, och därför hoppas jag att socialministern tar intryck även i den frågan och agerar för att göra något åt den tudelade vård och de gräddfiler som håller på att uppstå i Stockholmsregionen vid sidan av alla de klyftor som ökar och som förvärras av er fria etableringsrätt.
Tommy Waidelich (S):
Jag kan också hålla med om att vi hela tiden behöver ha en diskussion om hur vi utvecklar sjukvården och hur vi gör den mer tillgänglig. Vi har också ute i landet, över blockgränserna, kommit överens om olika valfrihetsmodeller som kombinerar valfrihet med rättvisa. Men vi har inte det här i Stockholmsregionen.
Jag har ingenting emot att folk ska kunna gå till läkare i innerstaden om man jobbar där. Det kanske till och med är bra att ha specialister i innerstaden. Jag har själv gått till specialister i innerstaden och är väldigt nöjd - privatpraktiserande dessutom även om Finn Bengtsson kanske tror något annat. Men det är inte det som är poängen här, utan poängen är det förebyggande arbete som bedrivs ute i bostadsområdena, inte minst det arbete som riktar sig till nya svenskar från andra kulturer och andra länder.
Där krävs det också förebyggande resurser i närområdet. Då får man också ned trösklarna och kan öka tillgängligheten och kontakten med de här grupperna. Jag hoppas alltså verkligen att socialministern studerar det som nu händer i Stockholmsregionen och också tänker efter vad man håller på att genomföra här i riksdagen med den fria etableringsrätten.
Man håller på att slå sönder valfrihetsmodeller runt omkring i landet som har tillkommit i blocköverskridande överenskommelser och där man kombinerar valfrihet med rättvisa. Det är inte konstigt att borgerliga politiker runt omkring i Landstings-Sverige protesterar. Jag hoppas att regeringen tar intryck av detta.
Tommy Waidelich (S):
Jag börjar med att tacka för svaret även om jag hade hoppats på lite mer konkretion. Efter de tidigare debatterna är det tydligt att Mats Odell inte tycker om subventioner. Problemet i dag är att hyresrätten är missgynnad när det gäller nyproduktion.
Senast fick vi i en radiodebatt i förrgår, där för övrigt även Mats Odell deltog, höra professorn i fastighetsekonomi Hans Lind bekräfta detta. Han säger att hyresrätten är missgynnad vad gäller nyproduktion. Ett sätt att lösa den situationen är att införa investeringsstöd för hyresrätter. Man kan fråga sig vad det har för syfte.
Jo, det har framför allt syftet att sänka trösklarna, att ge fler möjlighet att komma in på bostadsmarknaden. Det stora problemet, inte minst i Stockholmsregionen, är att många ungdomar inte har en chans att komma in på bostadsmarknaden. För att få en bostad i dag krävs mycket pengar eller goda kontakter. I Stockholmsregionen köar 99 000 unga för en bostad.
Då kan man inte så kallsinnigt som regeringen konstatera att det är något som marknaden kan lösa. Till och med våra experter på området pekar på att det krävs någon form av hjälp för att få in ungdomarna på bostadsmarknaden. Vårt recept är ett investeringsstöd, och det stöds också av expertisen. Vi vill dessutom sänka fastighetsskatten för hyresrätter och bostadsrätter.
Också det är ett sätt att stimulera byggandet av flerbostadshus. Vidare vill vi ta bort den så kallade Stockholmsskatten, flyttskatten. Det är den skatt som tas ut när man säljer en bostad för att byta upp sig till en större. Den drabbar inte minst unga, familjer som får sitt första barn och kanske vill byta upp sig.
När det gäller dessa trösklar som är helt uppenbara saknar jag ett konkret svar från statsrådet på hur regeringen vill lösa detta. Om investeringsstöd inte är en lösning, vad är då alternativet? Vad tänker regeringen göra i stället?
Vi har i en tidigare debatt hört diskussioner om ägarlägenheter, om avtalet mellan Hyresgästföreningen och Fastighetsägarna, men vi har inte hört några fler förslag. Odell säger i sitt svar att han ska fortsätta att jobba för en politik som främjar en fungerande bostadsmarknad samt förbättrar förutsättningarna för bostadsbyggande och rörlighet.
Därför vill jag fråga Mats Odell: Vad är det för förslag som regeringen har i bakfickan, om ni nu inte ska införa ett investeringsstöd till hyresrätter? Är ni beredda att ompröva flyttskatten? Tycker Odell att flyttskatten är bra i det här perspektivet? Eller finns det några andra, hemliga förslag i verktygslådan?
Tommy Waidelich (S):
Hellre en färgglad allians än en allians med fyra nyanser av blått, som en kommentar till den lilla lustigheten. Det är bara att konstatera, precis som vi har gjort i tidigare debatter, att regeringen förlitar sig på parterna. Parterna har här gjort ett bra jobb. Men i övrigt förlitar sig regeringen på marknaden. Här har vi den stora skiljelinjen mellan regeringen och det rödgröna alternativet.
Vi vill se en politik som är aktiv och ser till att också ungdomarna får en chans att komma in på bostadsmarknaden. Då krävs det att vi får ett investeringsstöd för hyresrätter och att flyttskatten tas bort. Det krävs också andra åtgärder för att ta bort de ekonomiska murar som nu har byggts upp kring bostadsmarknaden som gör det i princip omöjlighet för ungdomar att komma in.
Det är också intressant att notera att statsrådet Mats Odell börjat recensera vår politik och tala om förmögenhetsbeskattning och aktiebeskattningen. Det är inte vad vi talar om i dag i interpellationsdebatten, men vi kan återkomma till det. Det är ni som sitter och regerar. Det verkar som att ni har gått i opposition mot oss.
Det är du som är ansvarig för den här situationen där vi har ett totalt byggstopp och 99 000 ungdomar bara i Stockholmsregionen står utan bostad. Vi har fått ökade trösklar och ekonomiska murar kring bostadsmarknaden som gör att bara den med stora kontanter och goda kontakter har möjlighet att gå in. Det är en djupt orättfärdig politik. Gunnar Andrén talar här om att någon ska betala.
Självklart ska någon betala. Ni har ju gett fribrev åt höginkomsttagare. De ska inte få betala enligt er politik. Vi säger att vi är beredda att höja skatten för dem. Men i dag, med er politik, är det ungdomarna som får betala. Det är de som inte har en chans att komma in på bostadsmarknaden.
Tommy Waidelich (S):
Mats Odell återkommer till frågan om investeringsstödet för hyresrätter, som vi diskuterade i den tidigare interpellationsdebatten. Det är precis som Mikael Damberg säger, nämligen att investeringsstödet ska byggas ut. Det är fråga om 500 miljoner första året och 900 miljoner andra året. Jag vet inte vad Odell får siffran 50 000 kronor per lägenhet från. Jag vet inte hur han har räknat ut den. För en student är 50 000 kronor mycket. Hur som helst; summan i sig känner inte jag till.
Jag vet inte om Mats Odell vet mer om vår politik än vad jag vet, men det verkar lite kännetecknande för hur regeringen och regeringens representanter agerar. Man har fokus på oss i oppositionen men abdikerar från sitt ansvar som regering. Frågan vad regeringen vill när det gäller fastighetsavgift för studentkorridorer har ställts i debatten. Frågan bereds. Vi får höra olika besked.
Odell vill se över fastighetsavgiftens utformning. Borg vill inte se över utformningen. Då bereds frågan. Jag antar att det då blir en diskussion mellan Odell och Borg. När är ni klara? När får vi besked? Kommer ni att kunna ge besked innan valet till alla studenter? Hur går det med beredningen?
Tommy Waidelich (S):
Investeringsstödet avvecklades 2007. Det var då beslutet fattades. Det var innan finanskrisen. Även om det hade varit samtidigt som finanskrisen var det så att bara det faktum att regeringen aviserade beslutet gjorde att det blev stopp på en mängd byggprojekt. De planerade byggprojekt som skulle genomföras runt om i landet, inte minst i Stockholmsregionen, stoppades eftersom man förstod att man inte skulle få investeringsstödet.
Historien visar att investeringsstödet har varit lyckosamt, för det ledde under många år till att det byggdes. Även historien ger investeringsstödet rätt, oavsett hur man kalkylerar med siffror om framtiden. Jag skulle vilja tacka för beskedet om statssekreterargruppen som bereder frågan under Odells ledning. Det var ett konkret besked, och det vill jag tacka för.
I övrigt har vi inte fått så mycket besked, men här fick vi faktiskt ett konkret besked. Beskedet är också att er beredning ska vara klar tills valmanifestet presenteras, och det är en del av förhandlingarna inför valmanifestet. Då skulle jag bara vilja önska Mats Odell lycka till i de förhandlingarna.
Om olyckan skulle vara framme och vi fick en borgerlig regering efter valet vore det bra om den här fastighetsskatten ändå kunde avvecklas och att Mats Odell fick framgång i valmanifestet. I samma veva skulle man också kunna önska Odell framgång i förhandlingarna om flyttskatten, för där verkar Odell ha en annan uppfattning än övriga regeringen, även om han nu accepterar den under galgen.
Men det bästa och säkraste sättet att bli av med fastighetsavgiften för studentkorridorer är att välja en annan regering som har ett klart besked.
Tommy Waidelich (S):
Det är intressant att lyssna på Carl B Hamilton när han recenserar oppositionen och spekulerar i förslag som aldrig har lagts fram. Jag svarade på frågorna om parallella budgetprocesser senast i går kväll, innan vi skildes åt i den förra debatten. Det är Carl B Hamilton som målar ut lagändringar och annat.
Carl B Hamilton undviker de facto det som är hans och hans borgerliga vänners grundproblem, nämligen att man har en minoritetsregering. Det är minoritetsregeringen som ska se till att säkra stödet för sin politik i riksdagen.
Ska man recensera de olika regeringsalternativen kan jag säga att er regering aldrig hade klarat sig så bra, Carl B Hamilton, om ni inte hade haft de överskott som våra regeringar lämnade efter sig när ni tog över. Det säger också Finanspolitiska rådet i sin senaste rapport. Finanspolitiska rådet varnar även för att regeringen för en alltför expansiv politik i en uppåtgående konjunktur.
Det bidrar till att driva på räntorna, så att det räntebärande folket får tusentals kronor extra att betala varje månad, långt utöver vad de får i skattesänkningar. Om vi ska fortsätta att recensera varandra kan jag ta upp det som skedde under den förra minoritetsregeringen då Carl B Hamilton var statssekreterare och ansvarig för budgeten. Då hade vi ett ekonomiskt moras. Då hade vi en överhettad ekonomi.
Då hade vi en orolig omvärld. Då hade vi en minoritetsregering som inte kunde säkra ekonomin. Vi hade flaskhalsar. Känner inte Carl B Hamilton vingslagen från förr? Känner inte Carl B Hamilton att det börjar lukta 1991-1994?
Tommy Waidelich (S):
Jag förstår att Carl B Hamilton hämtar sin inspiration från Sydeuropa. Carl B Hamilton framstår närmast som en svensk Don Quijote som slåss mot väderkvarnar. Han tillskriver oss en massa utgiftsökningar och att vi ska ändra riksdagsordningen. Vet Carl B Hamilton vilka regler som gäller i riksdagen? Kan Socialdemokraterna ensamma ändra riksdagsordningen? Har vi föreslagit en ändring av riksdagsordningen? Det är Carl B Hamilton som målar upp alla de problemen. Ta i stället ansvar!
Ni är i minoritet. Ni har inte majoritet för er politik i riksdagen. Ni måste säkra er politik i riksdagen. Det är grundproblemet, inte några spekulationer om vad vi tänker och inte tänker eller om vad vi över huvud taget skulle kunna göra ens om vi tänkte det. Välkommen tillbaka till den svenska vardagen, Carl B Hamilton! Det kan vara trevligt i Sydeuropa, men spela inte svensk Don Quijote. Slåss inte mot väderkvarnar som inte finns!
Tommy Waidelich (S):
I betänkandet från finansutskottet föreslår ett enigt utskott att regeringen bör se över jobbskatteavdragets effekter. Tidigare har vi sett att Långtidsutredningen avrått från ytterligare jobbskatteavdrag.
Finanspolitiska rådet varnar regeringen för att föra en alltför expansiv politik med generösa utgiftstak och stora budgeteringsmarginaler kombinerat med stora skattesänkningar. EU-kommissionen utfärdar samma varningar. Min första fråga till finansministern är: Har du tagit intryck?
Har du tagit intryck av de rekommendationer som din egen långtidsutredning ger, av Finanspolitiska rådet, av EU-kommissionen och nu senast av riksdagen som begär en utredning? Har du tagit intryck? Har du tagit intryck av den verklighet vi lever i? Vi har en ekonomi som präglas av begynnande flaskhalsar, missmatchning, kompetensbrist, bostadsbrist och eftersatt underhåll i infrastrukturen.
Det driver på inflationen. Det driver på räntorna. Vi har en elmarknad som inte fungerar. Det är också en del av verkligheten. Det är en elmarknad som den här vintern har bidragit till inflation. Har finansministern tagit intryck av alla de här sakerna sammantaget, den expansiva finanspolitiken i en uppåtgående konjunktur, de begynnande flaskhalsarna och verkligheten med en elmarknad där prissättningen inte fungerar och som driver på inflationen?
Kommer finansministern att dra tillbaka förslaget om ett ytterligare jobbskatteavdrag, ta intryck av verkligheten, ta intryck av sina egna experter och inte lägga på det räntebärande folket ytterligare bördor i form av ökade räntor på flera tusentals kronor i månaden?
Tommy Waidelich (S):
Fler jobb - ja, vi har förslag för att komma åt flaskhalsarna och se till att tillväxten kan bli ännu högre. Men problemet är att er politik med de stora skattesänkningarna eldar på konjunkturen och bidrar till att ekonomin överhettas. Ett jobbskatteavdrag på en tusenlapp i månaden hjälper inte om du har investerat några miljoner i din bostad.
Då kommer efterfrågan att dras in, i och med de kommande ränteökningarna, mycket mer än den efterfrågestimulans som ges via ytterligare ett jobbskatteavdrag. Då är min fråga återigen till finansministern: Vad säger du till det räntebärande folket, som i dag har investerat i sitt boende? Vad är ditt besked till det hårt dubbelarbetande paret, som investerat i villadrömmen och som nu plågas av ökade räntor på flera tusen kronor varje månad?
Jag undrar om det här är ditt besked: Jo, ni får visserligen några tusen kronor extra i månaden i höjda räntor. Men jag fortsätter min skattepolitik trots alla varningar från alla experter, och ni får kanske en tusenlapp i kompensation. Är det ditt besked till det räntebärande folket, till det hårt dubbelarbetande paret, som har investerat i villadrömmen, i sitt boende för framtiden?
Tommy Waidelich (S):
Tack för svaret, statsrådet! Norviks hamn är ett projekt som har stötts och blötts sedan 70-talet, då man började fylla ut i området. Det har funnits ett starkt politiskt stöd för hamnen, både lokalt och regionalt, inte minst av miljöskäl. Så sent som i december har också Miljööverdomstolen gett klartecken för projektet, precis som statsrådet säger.
Jag tycker att det nu är hög tid att komma till skott. Det som återstår är precis som statsrådet säger detaljplanen, som har överklagats. Detta är ett stort och viktigt projekt som också berör många myndigheter och andra aktörer - kommuner och företag. Det är dock också ett stort och viktigt projekt som är nödvändigt för att stimulera nya jobb och tillväxt.
Vi kunde senast i går på de regionala nyheterna här i Stockholm se hur containertrafiken ökar i den begynnande högkonjunkturen. Den har ökat under 20 år och femdubblats i hela världen. Vi kunde se att Södertälje hamn, som i dag hanterar mycket av detta gods, börjar få väldigt mycket att göra.
Det finns alltså även starka ekonomiska och sysselsättningspolitiska skäl för att denna hamn verkligen ska komma i gång och för att det ska ges klartecken för detaljplanearbetet.
Med tanke på att processen med detaljplanearbetet berör så väldigt många aktörer och myndigheter, och också för att den är så viktig ur ett tillväxt- och sysselsättningsperspektiv, skulle jag vilja fråga statsrådet om inte statsrådet är beredd att medverka till att denna planprocess och hanteringen av ärendet påskyndas. Om jag har förstått saken rätt är det nämligen så att ärenden kommer in till departementet och läggs på hög.
Sedan betar man av högen allteftersom, oberoende av om det är stora eller små projekt. Rätta mig om jag har fel!
Men om det nu är så, är statsrådet då beredd att se till att detaljplanefrågan i detta stora, viktiga projekt som berör så många aktörer och myndigheter och får så många följdeffekter, inte minst för jobb och tillväxt, prioriteras så att det äntligen kommer till skott?
Tommy Waidelich (S):
Det är glädjande att höra att statsrådet jobbar för högtryck. Vi kunde tidigare höra att statsrådet är engagerad och vill ge besked. Det får vi tolka som att vi inom en snar framtid, före sommaren, kan få besked. Det är ett efterlängtat besked i en fråga där processen dragit ut på tiden alldeles för länge.
När det gäller den process som varit, inte minst de senaste turerna i miljödomstolen och Miljööverdomstolen, skulle jag önska att statsrådet tog till sig och tittade lite närmare på det hela. Det handlar inte minst om lagstiftningsfrågor. Länsstyrelsen har nämligen haft en uppfattning om projektet och Kammarkollegiet en annan.
Enligt regeringens regleringsbrev är länsstyrelsen den myndighet som fått statens ansvar att samordna övriga statliga myndigheter. Länsstyrelsen har då kommit fram till att man förordar Norviks hamn. Samtidigt har Kammarkollegiet tagit på sig rollen att driva en process där man är emot projektet.
Man kan säkert hänvisa till olika delar i regelverket, men jag ställer mig frågande till dessa dubbla roller. Det blir oklart vem som företräder staten och allmänintresset.
Jag skulle vilja fråga statsrådet om han är beredd att se på den problematik som uppstått och se över lagstiftningen på denna punkt, när det gäller regleringsbrev och annat, för att se om vi kan få en tingens ordning som gör att vi undviker situationer där två myndigheter företräder staten och allmänintresset.