Billy Gustafsson (S):
Bakgrunden till detta betänkande känner vi alltför väl till: En av vår tids största naturkatastrofer inträffar på andra sidan jordklotet. En flodvåg av ofattbar storlek slår utan förvarning till på ett obönhörligt sätt.
Ett stort antal semestrande svenskar drabbades hårt, och mer än 500 svenska liv gick förlorade. Detta utvecklades till en nationell katastrof också för Sverige. Hos många finns än i dag dessa smärtfyllda upplevelser kvar som en realitet i det dagliga livet.
Konstitutionsutskottet har tidigare gjort en till djup och omfång unik genomgång av hur regeringen och dess statsråd utifrån det konstitutionella ansvaret hanterade denna krissituation.
Det förtjänar här för tydlighetens skull att påminna om att konstitutionsutskottets uppgift inskränker sig till en granskning av regering och statsråd - inte av tjänstemäns agerande, vilket är en uppgift för JO eller en arbetsrättslig fråga.
I den granskning som konstitutionsutskottet avslutade i mars 2006 konstaterades av ett enigt utskott att det fanns brister i regeringens handläggning av flodvågskatastrofen. Det tog för lång tid innan insatser kom i gång, även om dessa efter det första dygnet fungerade på ett tillfredsställande sätt.
Organisationen var inte beredd på ett sådant sätt att den på ett bra vis kunde hantera så stora behov som flodvågen förde med sig. Det tog för lång tid att inse omfattningen av katastrofen och hjälpbehovet.
Efter den granskning som konstitutionsutskottet gjorde 2006 har nu ytterligare anmälningar inkommit, närmare bestämt fyra anmälningar. De kan delas upp i tre olika delar. Den första delen handlar om huruvida det finns ett behov av förnyad granskning av den förra regeringens krishantering i samband med flodvågskatastrofen.
En frågeställning har varit om de band med lagrade uppgifter om datatrafiken som återfunnits i Regeringskansliet ger anledning till andra slutsatser än vad som konstitutionsutskottet 2006 kom fram till.
Liksom Katastrofkommissionen har även utskottet kommit fram till att de nya uppgifter som framkommit stärker och bekräftar den uppfattning som utskottet redan tidigare har uttalat. I den här delen finns det alltså ingen grund för att omvärdera de tidigare ställningstagandena.
Den andra delen handlar också om den förra regeringen och då om agerandet under den tidigare granskningen. Här förtjänar det att sägas att det uppenbart är på det sättet att vissa svar från Regeringskansliet gällande om band från tiden för katastrofen fanns sparade i efterhand har visat sig vara felaktiga.
Genomgången har visat att endast ett fåtal tjänstemän kände till att banden fanns sparade och att den kunskapen inte fördes vidare uppåt i organisationen. Som Katastrofkommissionen bedömer det, något som utskottet instämmer i, finns det inte någon anledning att anta att någon på den politiska nivån känt till bandens existens.
Just mot den bakgrunden slår utskottet fast att det är alldeles självklart att uppgifter som lämnas till utskottet måste vara korrekta. Konstitutionsutskottets legitimitet och möjligheter att utföra sin uppgift för att kunna fullgöra sin roll förutsätter att de uppgifter som lämnas till utskottet är korrekta.
Allt annat är otänkbart. För att kunna garantera korrekthet i lämnade uppgifter pekar utskottet på att det kan behöva vidtas en del åtgärder. Utskottet pekar här på behovet av en tydligare dokumentation när det gäller interna beslut och kanske också en ökad medvetenhet i Regeringskansliet om interna föreskrifter och rutiner.
Den tredje delen i anmälningarna handlar om den nuvarande regeringen och dess hanterande av de så kallade tsunamibanden. Här har granskningen handlat om tre saker: bandantalet, överlämnandet av banden till Johan Hirschfeldt och ansvarighetsfrågan. Dessa tre saker har behandlats av Säpo och Katastrofkommissionen.
Utskottet har för sin del inte funnit anledning att tillägga något utöver vad som där har framkommit.
För min del - jag instämmer i vad utskottet har kommit fram till - är det emellertid självklart att granskningsuppdraget när man lämnar över ett material, typ tsunamibanden, måste vara utformat på ett sådant sätt att risk för brott mot efterforskningsförbudet inte kan uppkomma. Fru talman!
Avslutningsvis: Det är med stor tillfredsställelse som jag kan konstatera att det är ett enigt utskott som överlämnar detta betänkande, ett betänkande som bekräftar vad ett tidigare lika enigt utskott har kommit fram till - detta om flodvågskatastrofen.
I betänkandet finns också en granskning av eventuell styrning av polis och åklagare i samband med en husrannsakan hos fildelningsföretaget The Pirate Bay. I den delen har jag inga kommentarer utöver vad som finns i betänkandet. För min del, fru talman, överlämnar jag härmed betänkandet till kammaren för debatt.