Carina Hägg (S):
Det har, statsministern, blivit alltmer nödvändigt att den här interpellationsdebatten kommer till stånd utifrån att vi ser allt vagare svar. Jag vill säga att det är medvetet vaga svar när frågor ställs. Frågor ställs ute i kommunerna och i regionerna, och frågor ställs nu också här i riksdagen på allvar. Det är viktigt att få ett klarläggande på den här punkten.
Vilka kan alltså Moderaterna tänka sig att samarbeta med, och på vilka grunder kan man vila på Sverigedemokraterna? Vi är en del av den nordiska gemenskapen. Vi är en del av den europeiska gemenskapen. Vi är en del av den internationella gemenskapen. Det är klart att man granskar oss. Det är viktigt att vi i handling är tydliga, och det är viktigt att man kan se att vi har en tydlig linje i de här frågorna och att vi står upp för mänskliga rättigheter och gemensamma värden.
Från den här riksdagens sida har vi ofta kunnat vara eniga när det handlat om att stå upp för kvinnors rättigheter i en omvärld där trycket även på oss att ändra uppfattning har varit stort. När det gäller kvinnors rättigheter är aborträtten en fråga där vi i dag inte är eniga i EU. Jag hoppas att den här riksdagen också kan driva de frågorna under ordförandeskapet. Men nu börjar man svikta och ludda till det i de här frågorna.
Jag noterar att i min kommun, Värnamo, håller framträdande moderater dörren öppen för en samverkan med Sverigedemokraterna. Jag har frågat om detta lokalt, och jag har frågat min moderata kollega här i riksdagen Magdalena Andersson, som också är ordförande för moderatkvinnorna. Vad hon svarar mig är att jag likt Don Quijote slåss med väderkvarnarna. Hon förstår inte och tycker att frågan är märkligt ställd.
Jag tycker att frågan är väldigt relevant, och den blir ännu mer relevant när man läser Fredrik Reinfeldts svar här. Vi kan gå tillbaka till 1991 då Ny demokrati kom in i riksdagen. Bengt Westerberg reste sig, förtjänstfullt, från den berömda tv-soffan efter valet men satt sedan tillsammans med Moderaterna i knäet på Ny demokrati under den mandatperioden. Man blev därmed beroende av att söka stöd för att styra landet.
Hellre gjorde Moderaterna det än sökte en bredare samverkan eller funderade på andra lösningar. Makten var alltså viktigare. Vi ser detta i flera kommuner. Makten har fått gå före ideologin. Då har jag ställt mitt hopp till att Kristdemokraterna, som ofta vill framställa sig som att de har ett särskilt moraliskt mandat, skulle ta debatten med Fredrik Reinfeldt som statsminister och partiledare för Moderaterna, som en del av den samverkan man har i regeringen.
Men den har uteblivit. På mina frågor svarar man med tystnad, vilket jag tycker är väldigt oroväckande. Det tyder på att man inte vill ha en debatt. Det tyder på att man har några gemensamma talarregler. Därför är det bra att vi får dem klarlagda i den här så oerhört viktiga frågan. Man måste våga diskutera den här frågan.
Jag tycker att det är rimligt att vi här i riksdagen, men också allmänheten, kan få ett svar på en så grundläggande fråga: Kan man tänka sig från statsministerns sida att vila även i riksdagen på Sverigedemokraternas eventuella mandat, på samma sätt som vi ser har skett i allt fler kommuner och i någon region?