Johan Andersson (S):
Jag vet inte om jag fick särskilt många klarlägganden på mina frågor av arbetsmarknadsministern. Jag tyckte inte att jag fick några svar direkt, men jag ska vidareutveckla vad vi menar med våra förslag. Ministern sade mycket föraktfullt: åtgärd. En åtgärd kan exempelvis vara en praktikplats som sedermera kan leda till jobb.
Det kan för ungdomar som inte har fullständig gymnasieexamen eller gymnasiekompetens vara ett utbildningskontrakt där de kanske studerar tre dagar i veckan och är ute på arbetsplats två dagar i veckan. Många undersökningar och utvärderingar av att man gör på det sättet visar att det också leder till jobb. Jag träffade för ett tag sedan ett antal fordonsmekaniker i Mjölby som gick en sådan varvad utbildning, vilket fungerade alldeles utmärkt.
De hade dessutom fått sommarjobb, och det skulle förhoppningsvis också kunna leda till fasta jobb. Det fnyser arbetsmarknadsministern åt och kallar föraktfullt för åtgärder. Hon rynkar på näsan åt åtgärder. Naturligtvis är grunden till jobb det självklara när det gäller ungdomar. Jag är precis som arbetsmarknadsministern själv nämner fullt medveten om att det inte är vi politiker som skapar jobb, mer än inom en sektor.
Då talar vi om den offentliga sektorn. Under de fyra åren som jag har varit här i Sveriges riksdag har jag kunnat se hur den borgerliga regeringen föraktfullt vänder sig emot offentlig sektor som regulator på arbetsmarknaden. De ser inte alls offentlig sektor som en aktör där man snabbt kan få genomslag för sin politik när det gäller exempelvis satsningar på ungdomar.
I dag går ett flertal kommuner på knäna på grund av höga kostnader i fråga om försörjningsstöd och annat. Och en stor andel av dem som uppbär försörjningsstödet är ungdomar som också riskerar att bli långvarigt försörjningsstödsberoende. Det är dess värre på det sättet. Det känns till viss del glädjande att Alliansen nu har vaknat till när det gäller jobben och jobbpolitiken.
Vi såg det glada eventet i går där man hoppade och hade sig. Jag kommer ihåg hur föraktfullt man fnös när vi lade fram våra förslag om att vi ville lägst arbetslöshet i EU år 2020. Varför skulle man ha politiska mål som det inte var möjligt att uppnå? Naturligtvis är min följdfråga: Hur pass realistiskt är Alliansens mål? Tror arbetsmarknadsministern själv på det?
Jag hoppas att hon och Alliansen har rätt och att det verkligen ger effekt. Vart femte matchningsförsök misslyckas, och det gäller även ungdomar. Arbetsmarknadsministern har beordrat en översyn av Arbetsförmedlingen som kommer att landa här framgent.
I samband med den översynen vore det också önskvärt att man kanske ger Arbetsförmedlingen en annan inriktning som handlar om att jobba mer ut mot företag, mer mot att ragga jobb, vilket det finns många lyckade exempel på runt om. I Östergötland har vi haft en satsning för dem som är lite äldre. Satsningen har gett goda resultat.
Ungefär 80 procent av dem som blev arbetslösa i samband med industrikrisen har fått jobb, tack vare att arbetsförmedlarna har jobbat konkret med besök ute på mindre arbetsplatser. Tillsammans med företagaren eller ägaren har de gjort en bedömning av kompetensbehovet och har i möjligaste mån kunnat varva det med utbildning. Så fler förslag och satsningar!