Kerstin Engle (S):
Inledningsvis yrkar jag bifall till Socialdemokraternas, Vänsterpartiets och Miljöpartiets reservation. Varav hjärtat är fullt talar munnen, brukar man säga. I dag ska vi återigen tala om vårt hjärtebarn Östersjön i denna kammare. I många stycken är vi överens om att det finns mycket att göra för Östersjöns miljö och för regionen som tillväxtområde.
Många är engagerade i Östersjösamarbetet här liksom i Nordiska rådet där man nu arbetar med ett ökat samarbete kring Östersjön. Den strategi som nu har utarbetats av Europeiska kommissionen har fyra övergripande mål: hållbar miljö, ökad tillväxt, ökad tillgänglighet och ökad säkerhet.
Europeiska rådet har framhållit att miljön ska inta en särställning, vilket naturligtvis är mycket tillfredsställande med tanke på långsiktighet och framtida generationers välstånd. Miljön är grundläggande för att de övergripande målen ska kunna utvecklas. Herr talman! Under det socialdemokratiska regeringsinnehavet utvecklades Östersjösamarbetet kraftigt. Vi vill gå vidare och befästa Östersjön som ett fredligt område.
Trygga länder har i regel välmående och trygga grannar. Vår säkerhet har stärkts av att de flesta länderna runt Östersjön är demokratiska och att det ekonomiska och ömsesidiga beroendet har ökat i takt med den starkt ökade handeln. Östersjöområdets säkerhet har också stärkts i samband med att dessa länder har fått sina säkerhetspolitiska önskemål tillgodosedda.
Vad som fortfarande återstår är att stimulera ett positivt ryskt deltagande i det regionala säkerhetsskapande samarbetet. Vi socialdemokrater ser i huvudsak positivt på den framlagda strategin. Till viss del är strategin en sammanställning av åtgärder som redan har planerats inom EU, och allt är inte nya förslag. Det är naturligtvis positivt att man samlar de planerade åtgärderna i en gemensam strategi.
Men vi höjer ett varningens finger för att strategin kan bli en pappersprodukt utan reella finansiella möjligheter att stärka Östersjöområdet. Baltikums djupa ekonomiska kris är mycket oroande och hotar Lettlands, Estlands och Litauens instabila regeringar. Detta gör strategin angelägen att genomföra så att inte vissa av medlemsstaterna halkar efter i utvecklingen.
Genom ett ökat samarbete och bättre samverkan kan staterna stärka sin konkurrenskraft och sitt välstånd. Länderna runt Östersjön har en samlad befolkning på drygt 100 miljoner. Inte minst för Sverige ger detta stora möjligheter att öka handelsutbytet, vilket i förlängningen leder till större ekonomisk tillväxt och fler jobb.
Regionen har stora möjligheter att utvecklas, och Norden, som i många avseenden är en global vinnarregion, kan vara en inspiration för hela Östersjöområdet att utvecklas till en framgångsrik region i Europa. I EU ses strategin också som en föregångare för andra regioner, till exempel Svartahavsområdet. Vi vill ha en fri handel och en marknad som gynnar både Sverige och våra handelspartner.
Men det ska vara en ansvarsfull frihet som också tar hänsyn till människor och miljö. Vi tjänar alla på att skapa en långsiktigt hållbar ekonomi som tar hänsyn till miljön. För det behövs samarbete och politik men också gemensamma regleringar på EU-nivå. Handeln med Baltikum kommer att öka, och vi vill närma oss våra grannländer på andra sidan Östersjön ännu mer. I högtidstalen brukar det från regeringen heta att Östersjösamarbetet är prioriterat.
I praktisk handling har det dock inneburit beslut om nedläggning av generalkonsulaten i Kaliningrad, Gdansk och Hamburg. De är alla svenska utlandsrepresentationer runt södra Östersjön. Att stänga ett konsulat som det kostade både möda och pengar att få till stånd måste ses som ett mycket ogenomtänkt handlande.
I en region präglad av såväl stor tillväxtpotential som miljöproblem som vi måste lösa gemensamt finns det bättre åtgärder än minskad svensk representation. Det riskerar också att slå sönder alla de väletablerade och viktiga relationer som svenska kommuner, företag och organisationer har byggt upp. Herr talman! Gazprom är majoritetsägare i det bolag där man tillsammans med tyska Eon projekterar för en gasledning på Östersjöns botten.
Ledningen är tänkt att gå genom en stor del av Sveriges ekonomiska zon. De miljömässiga invändningarna är starka. Östersjön är klassat som ett särskilt känsligt havsområde. På botten finns giftiga tungmetaller och tiotusentals gamla minor, kemiska stridsmedel och ammunition sedan andra världskriget. Vid ett bygge måste de flyttas eller förstöras med alla de risker som det innebär för miljön och fisket.
En gasledning med en tänkt förgrening till Sverige riskerar också att slå undan benen för satsningar på bioenergi. Socialdemokraterna har sagt nej till gasledningen på Östersjöns botten. Men den borgerliga regeringen har hittills försökt ducka i frågan. Men remisstiderna löper ut, och det närmar sig beslut då regeringen måste bekänna färg. Sverige har möjlighet att säga nej och bör göra det.
Hur positivt det än är med kommissionens strategi för Östersjön är det trots allt ett arbete som ska göras ute i verkligheten. Hur får vi medborgarna med oss? Sannolikt skulle de flesta uttrycka sig positivt över strategin om de fick frågan, men att involvera så många som möjligt i förverkligandet måste också få hög prioritet. Som ett gott exempel kan nämnas det marina centrum som nu skapas i min valkrets i Simrishamns kommun.
Kommunen har bara 20 000 invånare men ett strategiskt läge i Östersjön med närhet till internationella transportförbindelser, universitet och högteknologiska företag. Här skapas nu en mötesplats med fokus på havsmiljöfrågor i dialog mellan olika aktörer. Marint centrum sprider forskningsresultat på havsmiljöområdet.
Här skapas också kreativa miljöer för företag och entreprenörer med ambition att vara en motor för tillväxt och ökad sysselsättning som ökar kunskapen och värnar miljön. Med andra ord är det ett gott exempel på hur kommissionens strategi kan omsättas i engagemang och konkret handling. Herr talman!
Sammanfattningsvis vill jag framhålla det positiva med strategin men instämma i yttrandet från regionkommittén som understryker behovet av att strategin måste involveras i lokala och regionala myndigheter och ges ett tydligt medborgarperspektiv. Vidare måste strategin inkludera Ryssland och Norge och även andra stater som tillhör Östersjöns avrinningsområde samt integreras med den nordliga dimensionen för att kunna bli framgångsrik.
Vidare är det också viktigt att EU:s olika regelverk och strategier är samstämmiga och inte motverkar varandra. Strategin öppnar möjligheter för integration av politikområden som i dag inte hänger ihop. I strategin kan jag till exempel tycka att fisket och jordbruket har fått för lite utrymme. Fiskekvoterna som är så betydelsefulla för miljön men även för ekonomin finns inte nämnda.
Både fisket och jordbruket är subventionerade näringar, och därtill kommer de regionala stöden. Här finns motverkande effekter som missgynnar den långsiktiga ekonomiska och ekologiska utvecklingen. Men vi socialdemokrater välkomnar strategin som öppnar möjligheter att på sikt lösa de utmaningar som finns och ge en inledning till en ännu bättre Östersjöregion och ett ännu bättre EU.