KBLab/rixvox huggingface dataset:
Peter Hultqvist (S):
Värdlandsavtalet reglerar tullfrågor, skattefrågor, trafikförsäkringsfrågor, trafikförsäkringsförordning, skyddsområden och immunitetsfrågor. Det är sådant som kopplas till övningsverksamhet som bedrivs och kommer att bedrivas i framtiden och underlättar då en rad administrativa saker i samband med att man bedriver övningsverksamheten.
Ingen övningsverksamhet genomförs med mindre än att det finns en inbjudan från Sveriges regering. Den här riksdagen har också antagit en inriktningsproposition som förutsätter fördjupade bilaterala och multilaterala förhållanden och där man i arbetet inför den hade en bred enighet i Försvarsberedningen om att vi också skulle gå vidare med värdlandsavtalet. Det är också någonting som man föranstaltar i inriktningspropositionen.
I det här sammanhanget fullföljer regeringen och jag som försvarsminister det som riksdagen tidigare har angett en inriktning för. Utöver detta handlar värdlandsavtalet om att förbereda för att ge och ta emot hjälp i en krissituation av civil eller militär art.
Det närmaste exemplet vi har på hur sådant kan gå till - beroende av vilket scenario som gäller och hur situationen är - är det som sker nu enligt Lissabonfördraget 42.7 inom ramen för EU där vi har gjort tydligt här i riksdagen att vi ska ställa upp för Frankrike med transportflyg, viss materiel och ett antal andra åtgärder som ett stöd utifrån den principen.
När det gäller kärnvapen har jag sagt i mitt svar att värdlandsavtalet inte handlar om kärnvapen och inte reglerar kärnvapenfrågor. Ingenting förändras i Sveriges förhållningssätt till kärnvapen i och med värdlandsavtalet.
Min uppfattning är att Stig Henriksson bedriver en debatt här som egentligen handlar mer om att skapa en bild av värdlandsavtalet som inte stämmer. Ingen kan tvinga Sverige till utplacering i landet eller i smyg föra in kärnvapen i Sverige. Jag tror över huvud taget inte att den ambitionen finns. Folkrätten är tydlig.
Utplacering mot andra staters vilja är alltså utesluten. Jag menar också att det som finns i Holland, Tyskland och Belgien inte kan ha placerats ut där utan att man från respektive land har medverkat till det. Sverige vill inte och kommer inte att tillåta utplacering av kärnvapen på svenskt territorium.
Vi är helt övertygade om att våra samarbetspartner fullt ut respekterar den svenska viljan och positionen. Jag kan inte se hur det skulle gå till att tvinga på oss den här typen av vapensystem, och jag anser inte heller att viljan finns. Dessutom har det här inte med värdlandsavtalet att göra, utan debatten handlar om någonting annat än vad det här egentligen är. Jag har talat om vad det handlar om.
Det handlar om administrativa förenklingar och att förbereda för hur man hanterar en kris- eller en krigssituation genom att ge eller ta emot stöd. Det är vad det här handlar om. Det handlar inte om kärnvapen.
Peter Hultqvist (S):
Jag förutsätter att vi inte har några folkrättsbrott i Europa när det gäller hur olika vapen har utplacerats. För svensk del är inte detta aktuellt. Stig Henriksson talar om garantier för andra regeringar. Det här reglerar övningsverksamhet och hantering av krissituation. Det har inte de vyer och dimensioner som Stig Henriksson försöker ge en bild av här.
Om man ska vara garanterad att a-kassan inte sänks, att sjukförsäkringen inte förstörs, att arbetsrätten inte försämras, att en nyliberal politik inte drivs och att säkerhetspolitiken inte ändras i grunden måste man se till att folk röstar på ett sådant sätt att man har regeringar som står för värden som klarar att hantera alla dessa frågor med den balans som krävs.
Oavsett vad vi fattar för beslut här kan de ändras om det är så att man i en demokrati kommer fram till att det är någon annan som ska leda regeringen, så den typen av garantier in i all evighet är alltså svåra att lämna. Däremot bygger vi det här avtalet på erfarenheten av befintlig övningsverksamhet och bedömning av kommande övningsverksamhet för att administrativt underlätta dessa. Det är vad det här handlar om. Det handlar inte om att reglera någonting med kärnvapen.
Förhållandet till kärnvapen är detsamma före värdlandsavtalet som efter värdlandsavtalet. Icke-spridningsavtalet är någonting som den här regeringen tar på fullt och stort allvar och som vi arbetar efter. Det är liksom ledtråden i detta, och det har vi skrivit under på internationellt. Sedan hur kommande regeringar hanterar det åtagandet vet inte jag. Men jag förutsätter att man följer de åtaganden som vi sedan långt tillbaka har gjort.
Jag får tacka för den här debatten, och vi lär väl ses igen från den här talarstolen till veckan.
Peter Hultqvist (S):
Mikael Oscarsson har frågat mig om det enligt mig finns tillräckliga medel avsatta i regeringens budget för att leverera de system som ingår i försvarsöverenskommelsen inom överenskommelsens fastlagda tid. Mikael Oscarsson menar att ett antal system har senarelagts av FMV eller utgått. Han har frågat vilken effekt detta enligt mig ger på Försvarsmaktens faktiska ambitionsnivå som regeringen nu slår fast.
Slutligen har han frågat mig om det enligt mig finns en diskrepans mellan Försvarsdepartementets analys av den ekonomiska situationen inom Försvarsmakten och det faktiska utfall i ambitionsnivå som slogs fast i överenskommelsen. Det enskilt viktigaste under försvarsinriktningsperioden 2016 till och med 2020 är att öka den operativa förmågan i krigsförbanden och att säkerställa den samlade förmågan i totalförsvaret.
Försvarsbeslutet innebär att den samlade försvarsekonomin förstärks med ytterligare 10,2 miljarder kronor under inriktningsperioden, utöver tidigare beslutade tillskott. I den försvarspolitiska inriktningspropositionen betonar regeringen att materielförsörjning är ett medel för att stödja krigsförbanden i uppbyggnaden av deras operativa förmåga och för att möjliggöra för krigsförbanden att utföra sina uppgifter i fred och vid höjd beredskap.
Samtidigt finns det tekniska och ekonomiska risker inom materielförsörjningen, eftersom det handlar om anskaffningar av komplexa system i fleråriga processer och avsevärda ekonomiska värden. Regeringen och de ansvariga myndigheterna arbetar kontinuerligt med att hantera dessa risker. Försvarsmakten har i sitt budgetunderlag för 2017 anmält att det finns risker inom materielförsörjningen.
Försvarsmakten har även utvecklat redovisningen av materielprojekt, i enlighet med investeringsplaneringsutredningens förslag. Underlagen analyseras nu inom Regeringskansliet. Regeringen kommer att ta ställning till Försvarsmaktens budgetunderlag i samband med budgetpropositionen för 2017. Socialdemokraterna, Miljöpartiet, Moderaterna, Centerpartiet och Kristdemokraterna ställer sig bakom och har ett gemensamt ansvar för att vårda försvarsöverenskommelsen.
För att samråda om frågor som gäller denna träffas de fem partier som står bakom överenskommelsen regelbundet i försvarsgruppen. Om förutsättningarna för överenskommelsen påverkas av till exempel fördyringar eller förseningar kommer regeringen att diskutera frågan i försvarsgruppen. Ambitionen i överenskommelsen ligger fast. Regeringen avser att fullfölja försvarsöverenskommelsen.
Peter Hultqvist (S):
Först och främst lämnade ni inte ett så enkelt arv efter er i den förra regeringen. Ni har lämnat efter er en försvarsmakt där det finns en hel del övrigt att önska. Vad pysslade ni egentligen med under de åtta åren, eftersom de åtta åren kom upp nu? Det är mycket som vi får ta tag i. Jag är i och för sig glad att ni har varit med och gjort den här överenskommelsen och att vi har den gemensamma plattformen.
Men att ens en gång antydningsvis komma med påståenden som kan förleda människor att tänka att regeringen inte skulle vara beredd att stå för överenskommelsen tycker jag inte känns sjyst. Vi sitter nu med det yttersta ansvaret. Då kan jag inte stå här och halvt om halvt lova att vi nu ska hantera frågan på det ena eller det andra sättet, när vi inte ens har gått igenom exakt vilken strategi vi ska ha på punkt efter punkt.
Det är bättre att tala när man har något att säga än att bara stå och ha allmänna ordkaskader som kanske populistiskt sett kan gå hem kortsiktigt men som kan bli rätt verkningslösa och dessutom kan visa sig vara felaktiga i ett längre perspektiv. Jag tänker vara fullständigt öppen när det gäller alla problembilder, och jag tänker försöka vara oerhört konstruktiv i fråga om sättet att lösa detta.
Men jag vill inte höra några antydningar om att vi på något vis skulle vikta när det gäller överenskommelsen, för det finns inte på kartan. När det gäller formell och informell diskussion: Försvarsgruppen är ett forum för informellt utbyte av information. Vi försöker där leverera det som finns att leverera.
Men vi har också den respekten för försvarsgruppen att vi levererar det som går att säga och inte spekulerar. Att spekulera kan leda väldigt fel. Det är bättre att tala när man har något att säga på allvar. I formell mening måste detta hanteras i budgetpropositionen. Det är så det går till.
Peter Hultqvist (S):
Hans Wallmark har frågat statsministern varför arbetet med att ta fram en nationell säkerhetsstrategi har dragit ut på tiden, varför statsministern och regeringen har avslagit Moderaternas begäran om att ge Försvarsberedningen ett nytt och bredare uppdrag samt hur statsministern och regeringen avser att brett parlamentariskt förankra en nationell säkerhetsstrategi. Interpellationen har överlämnats till mig.
Jag börjar med att besvara de två frågorna om en nationell säkerhetsstrategi. Arbetet med att ta fram ett utkast till säkerhetsstrategi innehåller flera moment som alla måste få ta sin tid. Tidigare under våren har konsultationer hållits med oberoende forskare på säkerhetsområdet. Vidare har ett antal myndigheter och organisationer bjudits in för att vid ett seminarium ge sina synpunkter på vad en nationell säkerhetsstrategi skulle kunna innehålla.
Inom flera departement har ett beredningsarbete genomförts för att ta fram ett relevant underlag för en sådan strategi. Allt detta underlag bearbetas nu i Regeringskansliet med inriktning på att som planerat få fram ett samlat utkast inom de närmaste månaderna. I fjol bjöd statsministern in de borgerliga partiernas ledare till en överläggning om möjligheten att ta fram en gemensam nationell säkerhetsstrategi för Sverige.
Utgångspunkten var den tradition vi har i Sverige när det gäller blocköverskridande överenskommelser om bland annat försvars- och säkerhetspolitik. Någon önskan hos de borgerliga partierna att direkt medverka i arbetet med att ta fram en strategi kom inte fram vid den överläggningen. Därför drogs slutsatsen att regeringen skulle ta fram ett förslag till strategi för att därefter åter kontakta de partier som deltog i överläggningen.
Det är alltjämt regeringens avsikt att ta sådana förnyade kontakter när ett samlat utkast har tagit form. Med anledning av Hans Wallmarks fråga om varför statsministern och regeringen har avslagit Moderaternas begäran om att ge Försvarsberedningen ett nytt och bredare uppdrag vill jag anföra följande. Just nu pågår arbetet med att genomföra det försvarsbeslut som riksdagen fattade i juni 2015.
Arbetet med att genomföra försvarsbeslutet följs av försvarsgruppen, med de fem partier i riksdagen som står bakom överenskommelsen, bland annat Moderaterna. Det är ett lämpligt forum för att följa upp och vårda beslutets genomförande. Resultatet av genomförandet utgör ett viktigt ingångsvärde till nästa försvarsberedning och kommande försvarsbeslut. Jag anser därför att frågan om att sammankalla Försvarsberedningen är för tidigt väckt.
Givetvis utgör Försvarsberedningens rapporter viktiga beståndsdelar i underlaget i det nu pågående beredningsarbetet med den nationella säkerhetsstrategin. Säkerhetsstrategin i sig är dock inte enbart en säkerhets- och försvarspolitisk fråga. Det måste därför övervägas om Försvarsberedningen eller annat existerande eller nytt forum är mest lämpligt att utgöra grunden för eventuellt parlamentariskt arbete.
Peter Hultqvist (S):
Vid det förra mötet uppfattade man från regeringens sida att viljan från den borgerliga sidan att direkt medverka i detta arbete med att ta fram en strategi inte var särskilt stor och inte särskilt högt upp på agendan. Den slutsats som drogs var att man skulle ta fram ett förslag till strategi och ha det som utgångspunkt för fortsatta diskussioner med de partier som deltog vid denna överläggning.
Det är med utgångspunkt från detta som jag säger att ni själva kanske bör fundera igenom på vilket sätt som ni konstruktivt vill gå vidare. Då kan det vara så att ni också måste fundera på något bredare än enbart en försvarsberedning. Detta har nämligen en bredare verkansarea än bara Försvarsberedningens frågor.
Det som du säger i debatten, Hans Wallmark, om att alla partier är med i Försvarsberedningen är inte ett relevant argument. Detta handlar nämligen om ett samlat frågekomplex som blir bredare än det som Försvarsberedningen handlar om. Det som Försvarsberedningen sedan ska göra är en säkerhetsstrategi som leder till förslag och åtgärder på enbart det försvars- och säkerhetspolitiska fältet.
En nationell säkerhetsstrategi ska innehålla idéer och förslag som är betydligt bredare i sammanhanget. När det gäller den här historien tycker jag inte att det finns någon anledning att förminska betydelsen av det jobb som genomförs med forskare, myndigheter, organisationer och den interna arbetsgruppen.
Det är bara ett sätt för mig att redovisa att det jobbas med frågan för att ta fram det underlag som sedan ska redovisas även för de andra partierna, så att man har en bra och kvalificerad grund för det fortsatta samtalet. Det är alltså ett förberedelsearbete som jag anser är seriöst och dessutom nödvändigt. Om vi nu ska gå tillbaka till var detta börjar är det något helt annat än sladdriga papper och försök till hybridkrigföring.
Eftersom Wallmark nämnde ett antal punkter där han tycker att regeringen har varit alldeles föredömlig och utmärkt i sitt agerande hoppas jag nu att vi har kommit ifrån den nivån på diskussionen. Det är inte sladdriga papper och hybridkrigföring vi håller på med. Jag vill därför bolla tillbaka till er. Fundera lite på framtiden och på hur ni vill lägga upp detta för att vi ska kunna komma vidare!
Försvarsberedningen är inte den enda lösningen i sammanhanget, utan den kan vara en del i ett samlat arbete. Jag är väl medveten om hur säkerhetssituationen runt om oss ser ut; det har vi diskuterat hur många gånger som helst. Det är ingen som blundar för vare sig det ena eller det andra, utan vi håller för fullt på med att vidta åtgärder på ett brett fält. Men se till bredden i jobbet och på hur ni eventuellt skulle kunna utveckla era ståndpunkter.
Vi kommer att seriöst bjuda in till fortsatta diskussioner. Om vi alla är på djupet intresserade av det kan vi nog komma fram till ett bra arbets- och förhållningssätt. Jag kommer självklart att förmedla de synpunkter som kommer fram i denna debatt även till Statsrådsberedningen.
Peter Hultqvist (S):
Det här handlar om hur komplicerade man vill göra saker och ting. I normalt umgänge fungerar det ju så att man träffas och för ett resonemang med ett öppet sinnelag. Den bild jag fick av det inledande mötet var inte att sinnelagen var särskilt öppna, utan det var rätt låst.
Slutsatsen blev därför att vi tar fram ett underlag för fortsatta diskussioner. Om nu känslan var att detta var ett låst sammanträde som inte ledde till särskilt mycket får man väl se till att man öppnar upp ordentligt inför nästa sammanträde. Även från den andra sidan måste man visa lite vilja och fundera på hur man på ett flexibelt sätt ska kunna ta sig fram.
Det är ju inte bara upp till en part att bjuda in så att den andra kan sitta och djupanalysera och nästan göra affär av minsta detalj i sammanhanget. Jag tycker att det finns en lite låst känsla även i denna diskussion: Det är regeringen som har ansvaret och måste komma med förslagen. Visst kan det ytterst vara så, men lite är det också den grundläggande attityden som avgör om man kommer fram.
Jag har inget att invända mot att försvarsberedningar är ett sätt att komma fram, för det ger rätt mycket tid. Men jag har också erfarenhet av hur en regering kan försöka styra en försvarsberedning och i hög grad lägga hämsko och till och med ett mentalt tryck på den. Det kan gå så långt att man i viss mån känner sig obekväm med att uttrycka alternativa ståndpunkter.
Det beror också på vilken känsla en regering vill ge i en försvarsberednings arbete. Vi kommer så småningom att tillsätta en försvarsberedning, och jag kommer att verka för att vi ska ha ett öppet klimat i det sammanhanget. Försvarsberedningen har ett uppdrag. Det här är ett bredare uppdrag. Vi återkommer med en inbjudan. Jag ser fram emot att vi då kan föra en konstruktiv diskussion, och jag ska förmedla Wallmarks synpunkter till Statsrådsberedningen.
Peter Hultqvist (S):
Allan Widman har frågat mig vilka åtgärder jag och regeringen är beredda att vidta för att säkra krigsförbandens tillgång till nödvändiga fordon i händelse av krig eller höjd beredskap. Tillgång till materiel i tillräcklig omfattning är av avgörande betydelse för krigsförbandens förmåga att utföra sina uppgifter och därmed för Försvarsmaktens förmåga att möta ett väpnat angrepp. Lastbilar är ett exempel på detta.
Sverige har tillsammans med Norge, inom ramen för ett ramavtal med MAN, beställt lastbilar som avses att levereras till Försvarsmakten 2017. Försvarsmakten planerar även ytterligare anskaffningar av lastbilar. Upphandlingen skedde i konkurrens. I utvärderingen av offerterna bedömdes MAN leverera de bästa produkterna till det bästa priset.
På grund av leveransproblem vid MAN har tillförseln av de aktuella fordonen försenats med cirka två år - något regeringen ser allvarligt på. Regeringen arbetar aktivt med att korta ledtiderna från beställning till leverans av all försvarsmateriel. Att korta ledtiderna i materielförsörjningen är en viktig fråga för Försvarsmakten. Myndigheten arbetar också aktivt med att minska den så kallade reparationskön, vilket i sin tur förbättrar krigsförbandens tillgång till sin materiel.
Jag kan dock konstatera att Försvarsmakten inte på egen hand kommer att kunna ha alla de fordon som behövs för hela organisationen vid höjd beredskap och då ytterst i krig. Den möjlighet förfogandelagstiftningen ger att använda fordon eller annan egendom är därför avgörande för att man ska kunna tillgodose Försvarsmaktens totala behov.
Försvarsmakten har därför börjat analysera vilka åtgärder som behövs för att säkra krigsförbandens behov av fordon såväl i fred som vid höjd beredskap och ytterst i krig. Förfogandelagstiftningen är dessutom en viktig del i den återupptagna totalförsvarsplaneringen. Försvarsmakten och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har nyligen presenterat ett förslag på gemensamma grunder för en sammanhängande planering för totalförsvaret.
Förslaget är ett viktigt första steg för det fortsatta arbetet med det svenska totalförsvaret inklusive frågan om hur förfogandelagstiftningen i sin helhet ska användas för att säkra totalförsvarets behov. Tredje vice talmannen meddelade att Allan Widman som framställt interpellationen var förhindrad att delta i debatten.
Peter Hultqvist (S):
När det gäller leveransen av dessa fordon är det ju en fråga som är föremål för förhandlingar mellan leverantören och FMV. Enligt dessa förhandlingar ska leverans kunna påbörjas under 2017. Vi ser naturligtvis allvarligt på förseningarna och tycker att det vilar ett tungt ansvar på leverantören att leverera beställda fordon.
Att bryta eventuella kontrakt i händelse av fortsatta leveransproblem är en fråga mellan upphandlande myndigheter och leverantören. För vår del konstaterar vi att det finns ett stort behov av dessa fordon. Men jag vill markera att det är på myndighetsnivå som detta ligger.
Skulle jag ge mig in i ytterligare funderingar kan det leda till att Oscarsson får anledning att skriva en KU-anmälan, och det hade jag inte tänkt som slutpunkt på den här diskussionen.
Förfogandelagstiftningen är föremål för den översyn som nu görs med anledning av Försvarsmaktens totala behov och de diskussioner som förs om totalförsvaret. Vi har börjat att analysera vilka åtgärder som behövs för att säkra krigsförbandens behov av fordon såväl i fred som vid höjd beredskap och ytterst i krig.
Detta är, som sagt, en viktig del av den återupptagna totalförsvarsplaneringen. Därför är det för tidigt att säga när en ny organisation kan vara på plats och hur den kommer att se ut. För ett par veckor sedan fick vi rapporten från MSB och Försvarsmakten om hur man ser på det fortsatta arbetet med totalförsvarsplanering.
Vi har inte hunnit gå igenom den än och ange våra prioriteter och synpunkter på den. Oscarsson måste ha en viss förståelse för att vi behöver ha tid på oss för att jobba med detta. Men här i dag gör jag den markeringen att vi har en öppenhet även för att använda förfogandelagstiftningen för att klara ut den här typen av problem långsiktigt.
Peter Hultqvist (S):
År 2013 beställde man ca 150 lastbilar varav merparten är enkla, oskyddade standardlastbilar. Leveransen av denna beställning är planerad till 2017. Försvarsmakten planerar även att under 2017 beställa ytterligare ca 300 fordon inom ramen för samma avtal. Det görs alltså stora fordonsbeställningar.
När det gäller det här med att finnas på plats vill jag påminna om det som jag sa i förra debatten: Ni hade makten i åtta år. När ni lämnade regeringsmakten fanns det en hel del övrigt att önska. Som du väl känner till är totalförsvaret kraftigt nedrustat och har en omfattande förbättringspotential. Jag kan inte stå här och säga att vi nu med omedelbar verkan fixar det här.
Det är en sådan enorm mängd saker som måste ordnas i totalförsvaret. Jag har nu fått den rapport som Försvarsberedningen beställde och som vi var överens om i försvarsuppgörelsen. Vi fick den för bara någon vecka sedan. Detta känner Mikael Oscarsson själv väl till eftersom han har varit med i hela den processen. Nu begär han att jag ska kunna ge ett exakt svar på hur jag hanterar de delarna, men det kan jag inte göra nu, utan det gör jag när vi har arbetat igenom detta.
Men signalen i dag är alltså att vi har en öppenhet för att använda oss av förfogandelagstiftningen för att det ska bli ett bra avslut på detta och för att få en organisation som håller inför framtiden. På den punkten har vi i grunden samma inställning. Däremot är det orimligt att kräva att jag exakt nu, bara ett par veckor efter det att jag har fått den första rapporten om återupprättande av totalförsvaret i Sverige, ska kunna lämna besked på den punkten.
Jag tar med mig den frågan. Vi kommer att seriöst arbeta med den, precis som med alla andra frågor och med alla andra luckor i organisationen efter det att er regering lämnade över ansvaret till oss.