Ylva Johansson (S):
Jag är säker på att Katarina Brännström har många år kvar i arbete. Jag hoppas på det. Hon är inte den enda. Vi behöver många som är 65 år och äldre än 65 år som arbetar. Det är naturligtvis så att vi arbetar för att det lönar sig. Det är ett viktigt skäl till att människor arbetar. Det lönar sig redan att arbeta. Det lönar sig särskilt bra för den som är över 65 år.
Det skiljer ungefär 30 000 kronor för den som är över 65 år mot den som är under 65 år i beskattning. Det lönar sig redan väldigt bra för den som är 65 år att fortsätta att arbeta. Jag tror inte att det finns särskilt mycket mer att hämta på att gå längre i den riktningen. Däremot tror jag att det finns väsentliga insatser att göra, och de är inte enkla, i den fråga som Katarina Brännström tar upp om den dolda åldersdiskrimineringen. Det handlar om attityder.
Även om Sverige ligger tredje bäst till när det gäller sysselsättningsgrad i gruppen 55-64 år inom OECD är jag övertygad om att vi har betydande problem med smygande åldersdiskriminering av det slag som inte är alldeles enkelt att komma åt med en diskrimineringslagstiftning. Det handlar om attityder som påverkar människor och möjligheterna att ta nya steg i livet.
Där tror jag att debatter av det slag som vi har nu påverkar och att vi som offentliga personer och politiker har ett viktigt uppdrag att delta i den debatten för att påverka de attityderna. Jag är säker på Elisabeth Svantesson och Katarina Brännström delar den uppfattningen och är beredda att medverka i det, och jag vet att ni gör det. Låt mig svara på frågan om beskattningen och kostnaderna för arbete.
Det är ganska väl belagt vad gäller generella skattesänkningar på arbete, till exempel genom generellt sänkt arbetsgivaravgift för ungdomar. De är ganska väl utforskade, och man vet att de ger en väldigt liten effekt. Dock tror jag inte att man kan säga att effekten är noll. Det tror jag ingen hävdar. Men det är en liten effekt i förhållande till kostnaden. Man får väldigt lite pang för pengarna.
Jag och regeringen är rädda om våra gemensamma resurser. Har man oändligt med resurser eller inte ser behov av stora investeringar när det gäller jobben, skolan, utbildningen, välfärden, rättvisan och klimatomställningen kan man unna sig stora skattesänkningar.
Men är man rädd om resurserna, har begränsade resurser och ser de stora behoven gör pengarna mer nytta på annat håll. Det gäller särskilt om det är arbetslösheten man vill bekämpa och man vill förbättra möjligheten att skapa nya jobb. Då ger det väsentligt större effekt att använda resurserna på ett annat sätt, och det är vad regeringen gör. Herr talman! Jag vill också ta upp frågan om arbetsmiljöarbetet, som är en viktig fråga för regeringen.
Regeringen arbetar nu med att ta fram en ny arbetsmiljöstrategi, och vi gör det i nära samarbete med parterna. Vi har valt att lyfta fram tre områden för särskilda kunskapsseminarier om detta. Ett av de kunskapsseminarierna kommer att vara på måndag. Det handlar om just om ett längre arbetsliv. Vi fokuserar på både yngres inträde i arbetslivet och äldres möjlighet att vara kvar i arbetslivet.
Vi behöver kanske förlänga i båda delarna, möjligheten för unga att komma in snabbare och för äldre att vara kvar längre. Det är ett kunskapsseminarium som kommer att ligga till grund för den arbetsmiljöstrategi som regeringen kommer att ta fram. Där har vi också möjlighet att komma med fler konkreta förslag på hur vi kan förbättra arbetsmiljön så att fler kan och förmår att jobba längre.