KBLab/rixvox huggingface dataset:
Patrik Björck (S):
Jag löper risk att upprepa mig nu. Eftersom frågorna upprepas på samma sätt blir svaren tyvärr likartade. Förslaget handlar om att skapa lika spelregler på svensk arbetsmarknad. De spelregler som finns på svensk arbetsmarknad kommer nu att gälla alla parter som är tvungna att upprätthålla dessa principer. Då är frågan bara om man tycker att detta är bra eller dåligt.
Uppenbarligen har de tre fackliga centralorganisationerna gjort bedömningen att de tror att detta stöder den svenska modellen. Det är deras absoluta uppfattning, och den står de bakom. Då står jag också bakom den, och då tycker jag att regeringens förslag är rimligt och att det innebär en bra avvägning för att upprätthålla möjligheterna till stridsåtgärder.
Det är inte någonting annat det handlar om än de fyra principer som arbetsmarknadsministern har gått igenom mer noggrant än vad jag gjorde i mitt anförande. Jag valde där att i stället peka på en del lite märkliga företeelser i Vänsterns kritik. Jag inser att detta inte är en plats för att stå och diskutera fackliga strategier, men det finns fortfarande delar som jag tycker är märklig kritik.
Eftersom Vänsterpartiet anklagar svensk arbetarrörelse för att genomföra en politik som går emot löntagarnas intressen är jag tvungen att förklara för Ali Esbati, fru talman, vad som är den fackliga strategi som ligger bakom att man vill ha ett avtal på en arbetsplats och varför man vill ha ett riksavtal. Jag vill förklara vad det finns för tanke bakom detta och vad det är som har byggt Sveriges löntagare så starka och deras fackliga organisationer så unikt starka.
Det är just den här principen, som Ali Esbati bara lättvindigt vill trolla bort. Han säger: Det är väl bra om det uppstår en ny fackförening som får lite majoritet, så kan man spräcka riksavtal hur mycket som helst! Det vill inte vi, och därför har vi en lagstiftning som klargör detta.
Patrik Björck (S):
Det tror jag mig ha förstått. Jag förstår också att det är Sverigedemokraternas linje. Det finns en logik i det, även om jag naturligtvis inte delar deras syn av naturliga skäl. Det jag däremot hade svårt att förstå är att Vänsterpartiet har anslutit sig till samma tankegångar och linje. Jag har som sagt inte svårt att förstå att Sverigedemokraterna har denna uppfattning, för där tycker jag att ni har varit tydliga under resans gång.
Patrik Björck (S):
Nej då, jag ska inte kommentera den rutiga skjortan. Jag ser inte ens härifrån vad det är för färger. Det är naturligtvis ändå intressant att inse detta. Om man ska diskutera Sverigedemokraternas syn i frågan är den ambivalent, om man ska uttrycka sig milt. Å ena sidan säger ni att det finns ett problem, men ni tycker inte att det finns ett starkt stöd för att lösa detta problem.
När de tre fackliga organisationerna och Svenskt Näringsliv tycker att detta är en lösning som förbättrar situationen på svensk arbetsmarknad vill Sverigedemokraterna ha ett starkare stöd. Jag har respekt för att ni tycker så, men jag tycker att det är en lite knepig ingång. Men jag har förstått vad Sverigedemokraterna tycker, och jag har inga andra kommentarer till detta.
Patrik Björck (S):
Riksrevisionen har inkommit med en rapport om jämställdhetsintegrering och integrationspolitiken. Och regeringen har besvarat den i sin skrivelse.
Regeringen ser väldigt positivt på Riksrevisionens arbete och anser att man med ledning av förslagen i rapporten kan ytterligare förstärka och förbättra sitt arbete. Vi socialdemokrater i utskottet tycker att regeringens reaktion på rapporten är positiv och att man tar det till sig på ett bra sätt.
När det gäller Riksrevisionens synpunkter vill vi särskilt peka på att de ser en förbättring i fråga om hur man rapporterar och i olika material, till exempel i finansplaner och den ekonomiska politiken, anger ett jämställdhetsperspektiv. Det har blivit bättre sedan den socialdemokratiska och miljöpartistiska regeringen tillträdde.
Det finns en progression i det arbetet, även om det naturligtvis, precis som Riksrevisionen mycket riktigt påpekar, kan bli ännu bättre. Men det är något som vi ser positivt på. Det finns anledning att påpeka att regeringen tar de här frågorna på väldigt stort allvar. Man satsar hårt för att lyfta upp frågorna och driva dem framåt.
Vår uppfattning är att det med anledning av detta skulle räcka att lägga rapporten till handlingarna. Det är som sagt ett positivt bemötande. Men Liberalerna har inkommit med en motion. De vill tillföra jämställdhetspolitiska mål med anledning av rapporten. Vi socialdemokrater tycker inte att det är nödvändigt. Vi har därför en reservation i betänkandet.
Jag vill yrka bifall till vår S-V-MP-reservation. I övrigt kan det inte nog understrykas hur viktigt det här arbetet är. Vi är väldigt positiva till att det förs fram.
Patrik Björck (S):
Mycket av det som Gulan Avci anför här och vill sträcka ut en hand för att genomföra är jag absolut som socialdemokrat beredd att sträcka ut en hand och ta emot och hjälpa till att genomföra. Herr talman!
Jag vill först bara ta upp det som Gulan Avci anförde i sitt anförande om att vi socialdemokrater, vänsterpartister och miljöpartister på något sätt i reservationen inte skulle ta det hedersrelaterade våldet eller utlandsfödda kvinnors ställning på allvar. Detta är inte sant. Vi har fått en rapport från Riksrevisionen.
Vi tycker att regeringens mottagande av den har varit positivt, som jag anförde här tidigare. Jag har egentligen varken hört från talarstolen eller sett i texterna i betänkandet att ni kritiserar detta. Det ni föreslår är att man ska införa ett nytt mål där man särskiljer kvinnor med invandrarbakgrund och svenska kvinnor.
Vi menar att om man har ett mål där kvinnor och män ska ha samma rättigheter till ekonomisk jämlikhet och till ett betalt arbete inkluderar detta alla kvinnor och flickor och alla män och pojkar. Det är det som är vår skiljelinje i detta. Vi tycker att vi tar det här på mycket större allvar genom att ha en inkluderande inställning, och vi tycker att det är ett sätt att jämställdhetsintegrera.
Vi vill inte på det här sättet skilja ut speciella grupper. Det innebär inte att vi på något sätt har en relativistisk inställning i frågan, utan det är bara det att vi verkligen vill jämställdhetsintegrera det här på riktigt.
Patrik Björck (S):
Ord spelar roll, och det är därför vi tycker att det är viktigt att man inte inför detta delmål - just för att ord spelar roll. Detta med att gå till handling är intressant, herr talman, för det är ju det vi gör. När vi avskaffar vårdnadsbidrag och när vi förändrar och förbättrar föräldraförsäkringen - sådant som ni i den tidigare alliansregeringen har ställt till - gör vi på riktigt skillnad för alla män och kvinnor i det här samhället.
När vi för en stark arbetsmarknadspolitik där särskilt utlandsfödda kvinnor är de som mest förbättrar sin arbetsmarknadsposition under de här åren med socialdemokratisk och miljöpartistisk regering - då gör vi skillnad på riktigt. När vi stärker ekonomin och när vi satsar på välfärden gör vi skillnad på riktigt. Då går vi från ord till handling. Det är det som den här regeringen gör på riktigt. Men vi är inte nöjda.
Vi vill stärka ekonomin ännu mer och välfärden ännu mer. Vi vill pressa tillbaka arbetslösheten ännu mer. Det är det vi gör när vi går från ord till handling. Det är som sagt särskilt utlandsfödda kvinnor som har stärkt sin position på arbetsmarknaden med vår politik. Det är det som är skillnaden när vi diskuterar rapporten. Ni vill införa ett ord.
Om ord inte är viktiga förstår jag inte varför detta ord är så oerhört viktigt att föra in. Vi tycker att alla män och kvinnor ska ha samma möjligheter. Ni vill poängtera att det speciellt ska gälla invandrade män och kvinnor. Det är det som skiljer oss. Det är ni som hanterar det här med ord, inte vi. Vi gör saker på riktigt när vi tar bort vårdnadsbidraget, förbättrar föräldraförsäkringen och pressar tillbaka arbetslösheten.
Det har ni aldrig någonsin förmått. Det är viktigt att komma ihåg det, om man ska vara lite ärlig. Sedan inser jag att det kanske inte är Liberalerna som är det största problemet i Alliansen i dessa frågor, men ni medverkar till det.
Patrik Björck (S):
Huruvida vi är trötta eller inte kan man fundera över. Vi socialdemokrater har en sisu, så vi orkar arbeta även när arbetet är hårt. Vi har vid ett flertal tillfällen varit tvungna att kavla upp ärmarna rejält och arbeta. Och arbetar man kan man bli lite svettig och andfådd ibland. Jag vet inte riktigt om Hanif Bali har upplevt det, men jag kan åtminstone berätta att det är så det går till.
När vi återigen har tagit över efter en borgerlig regerings misslyckande och pressat ned arbetslösheten, fått upp ekonomin, fått ordning på Sverige och sett till att kurvorna går åt rätt håll är det klart att det kan se ut som att vi har knäppt upp skjortan lite grann och kavlat upp ärmarna. Jag vet inte om jag skulle vilja betrakta det som trötthet, utan det är så som arbetande människor ser ut.
Vi socialdemokrater är arbetande människor, vi representerar den arbetande delen av folket och vi är också i politiken redo att ta oss an den typen av utmaningar. Fru talman! Hanif Bali har naturligtvis rätt i att det är ett bekymmer med växande klyftor. Vi slår också fast i januariavtalet att det är en av de saker som vi samarbetspartier tillsammans ska åtgärda.
Den viktigaste och absolut grundläggande metoden för att göra det är att ge de personer som står längre från arbetsmarknaden verktyg att ta sig in på arbetsmarknaden. Det gör man i huvudsak genom utbildningsinsatser och genom att stärka den enskilda individen.
Det är då en vinn-vinnsituation, eftersom det också finns en matchningsproblematik hos företagen.
Patrik Björck (S):
Jag vill också passa på att påminna Hanif Bali om att samarbetspartierna är överens om att vi ska ha en långsiktigt hållbar migrationspolitik. Det finns därför ingenting annat att hämta i den debatten. Vi har en betydligt mer positiv syn på hur man kan hantera frågor om utanförskap.
Vi har kunnat konstatera att vi på bara några år har kunnat halvera den tid som det tar för människor att etablera sig på den svenska arbetsmarknaden. Jag är helt övertygad om att det är en felaktig analys av Hanif Bali att det skulle behöva ta generationer att ta sig an dessa problem på ett genuint sätt. Jag är helt övertygad om att man möjligen kan tala om mandatperioder.
Men det är absolut möjligt att hantera denna utmaning. Den kommer vi att ta oss an med stor seriositet, och vi kommer tillsammans med våra samarbetspartier att se till att vi löser detta. Det är framför allt inte för att vi ska kunna stå och skräppa i en talarstol om siffror och bevisa att den svenska arbetsmarknaden är bra. Det är i och för sig kul.
Men det handlar naturligtvis om de enskilda individer vars frihetsgrad vi måste öka, ungefär som Gulan Avci som ett exempel i talarstolen talade om sin mor som ökade sin frihetsgrad genom att komma i arbete. Det är det som det handlar om, alltså att enskilda människors frihet ska öka genom att de får tillgång till arbete och därmed en egen inkomst och så småningom en pension. Vi ser mycket allvarligt på denna utmaning, och vi kommer att ta oss an den med stor kraft.
Under den tiden kommer vi kanske att se lite svettiga ut, Hanif Bali. Men det får Hanif Bali i så fall stå ut med.
Patrik Björck (S):
Det tycker jag att vi ska försöka göra allihop. Vad det handlar om här är den lite märkliga situationen att Josefin Malmqvist försöker angripa mig från vänster, så att säga. Jag kan förstå att det kan kännas lite lockande. När det gäller den totala politiken är Moderaterna bäst i opposition. Då kan man möjligen hamna i den här typen av debatter.
Vi socialdemokrater genomför vår politik när vi sitter i regeringsställning. I det här sammanhanget har vi, precis som sagts i talarstolen, en konstellation där vi har fått komma fram till ett antal olika kompromisser för att också kunna genomföra stora delar av socialdemokratisk politik. Vi förbättrar situationen för pensionärerna, även i denna budget.
Det jag hänvisade till i mitt anförande var att om man ska så att säga utrota den ekonomiska skillnaden över livet mellan kvinnor och män är arbete den grundläggande punkten. I Sverige har vi det högsta arbetskraftsdeltagandet i hela världen för kvinnor. Till och med utrikes födda kvinnor har i Sverige ett högre arbetskraftsdeltagande än kvinnor har i Europa.
Den politiken, den klassiska socialdemokratiska arbetslinjen, är det enda sättet att se till att det på sikt blir ett jämställt samhälle, både när det gäller arbetslivet och när man går i pension. Det går inte att hålla på med att genomföra bidrag till människor som är hemma eller till andra saker, som har gjorts under den borgerliga tiden.
Man måste premiera arbetslinjen och se till att öka arbetskraftsdeltagandet och på det sättet minska skillnaderna i samhället mellan kvinnor och män.
Patrik Björck (S):
Svaret är detsamma. Om vi ska kunna genomföra en jämställdhetspolitik värd namnet är det den här typen av traditionella satsningar, som vi socialdemokrater alltid har stått för, som gäller. Vi bygger ut välfärden. Vi ser till att det finns en väl fungerande barnomsorg och förskola. Vi ser till att kvinnor kommer i arbete. Och vi höjer arbetskraftsdeltagandet. Det finns ingen annan väg för att nå jämställdhet.
Det är klassisk socialdemokratisk politik, som i 100 år har varit motarbetad av Josefin Malmqvists parti. Det var sant för 100 år sedan. Det är lika sant i dag. Det var därför jag noterade att Josefin Malmqvist i dag kallade vår politik för symbolpolitik, på samma sätt som hennes partikamrater har gjort i 100 år, fru talman. Vi står alltså för samma progressiva jämställdhetspolitik.
Och Moderaterna står för samma konservativa politik som motverkar all jämställdhet - samma lika som för 100 år sedan.
Patrik Björck (S):
I Socialdemokraternas Sverige får man absolut älska vem man vill. Men inom politiken och det område där Ebba Hermansson och jag befinner oss är det en förtroendefråga. Jag kan inte överpröva det förtroende som ges till olika individer i olika situationer. Det tänker jag inte ha några synpunkter på över huvud taget. Men självklart får man älska vem man vill.
Jag upplever det som lite provocerande att en sverigedemokrat lyfter upp den frågan. När man talar om jämställdhet är diskussionen om hbtq-personers rättigheter och möjligheter att leva ett helt liv i Sverige inte direkt ett politikområde där Sverigedemokraterna har gjort några stora framstötar eller varit drivande.
Rätten att älska vem man vill borde vara en självklarhet i Sverige. Det är också något som vi socialdemokrater strävar efter. Det finns fortfarande saker kvar att göra när det gäller att människor blir diskriminerade på grund av sin sexuella läggning. Det finns fortfarande en bit kvar att gå. Men vi har kommit långt i Sverige. Vi socialdemokrater står för den rätten, på riktigt.
Vi ägnar oss inte åt symbolpolitik, som Ebba Hermansson gör när hon tar upp det här fallet. Jag tycker att det är lite provocerande.
Patrik Björck (S):
Samma fråga får samma svar. Jag kan inte bedöma hur man har hanterat just den situationen eller det sammanhang där den uppstått. Som socialdemokrat står jag för alla människors lika värde. Vem som helst ska definitivt ha rätt att älska vem som helst. Det är en absolut självklarhet. I det här speciella fallet har jag inga synpunkter. Jag kan inte kommentera det, eftersom jag inte har några kunskaper om vad som ligger bakom den situation som Ebba Hermansson beskriver.
Om man verkligen, på riktigt, tycker att det är viktigt att vem helst ska få älska vem som helst tror jag att man ska skärskåda Sverigedemokraternas nuvarande och tidigare partiprogram. Man bör titta på hur de har agerat i olika konstellationer i den här kammaren och ute i kommuner där de har politiska företrädare. Då ser man att Sverigedemokraterna inte är någon att hålla i handen om man kämpar för alla människors lika rätt och värde.
Patrik Björck (S):
Jag vet inte om jag uttryckte mig otydligt. Jag tyckte att jag väldigt tydligt sa att verksamheten skulle permanentas. Jag kan naturligtvis upprepa det för säkerhets skull: Vi tycker att den är viktig, och vi tycker att verksamheten ska permanentas.
Det ska inte finnas något som helst tvivel på den punkten. Vi har de jämställdhetspolitiska målen. Vi har också ett tillkännagivande som regeringen arbetar med när det gäller dessa mål. Det är väl det som regeringen gör just nu. Man arbetar med det tillkännagivande som kom i höstas.
Det finns inga planer på att göra några andra förändringar än det som riksdagen har beslutat.
Patrik Björck (S):
Nej, vi tycker inte att vi krånglar till det. Vi tycker att vi samordnar, förstärker och vässar jämställdhetspolitiken genom Jämställdhetsmyndigheten. Det är det som är hela idén - att få ordning och reda och få denna politik samordnad och förstärkt. Det handlar inte om att krångla till. Vi har lite olika uppfattningar om detta.
Det har ju debatterats här i kammaren tidigare. Vi tycker att vi stärkte jämställdhetsarbetet när vi, så att säga, räddade kvar myndigheten i tilläggsbudgeten. Det är väldigt viktigt att förstå det. Fru talman! Precis som jag sa i mitt anförande tycker vi också att verksamheten vid NCK är viktig. Vi tillför resurser.
Telefonlinjen ska till exempel kunna utvecklas, och det tillförs resurser via årets budget. Men delar av arbetet kommer i stället att göras av Jämställdhetsmyndigheten. Andra delar som ligger kvar hos NCK kommer att få de resurser som behövs.
Patrik Björck (S):
Jag blir alltså ombedd av Michael Anefur att förklara varför regeringen inte gör det bättre. Det blir väldigt svårt, för regeringen gör det bättre. Det är hela poängen med den proposition vi nu diskuterar: att göra det bättre för deltidsbrandmännen. Det är därför propositionen ligger på riksdagens bord, och det är den vi debatterar i dag. Det är naturligtvis, fru talman, när det gäller arbetslöshetsförsäkring en avvägning vem som ska ha ersättning och när.
Det är liksom hela idén med en arbetslöshetsförsäkring att man avgränsar vem som har möjlighet att få ersättning och hur den i så fall ska beräknas.
Det finns ett komplicerat regelverk kring detta, och det handlar om att försäkringen ska ha sin legitimitet och svara mot det som man som anställd, eller företagare för den delen, ska kunna förvänta sig av försäkringen i form av skydd.
Detta är avgränsat, och när regeringen nu gör en förändring har det handlat om den balansgången: Hur ska vi kunna underlätta för deltidsbrandmän men fortfarande bibehålla försäkringen som omställningsförsäkring? Då hänvisar man till SOU 2018:54. Där kan man läsa, om man vill. I den texten finns, bildligt talat, vattnet, fru talman.
Där står det att uppgiften att hålla beredskap ska undantas och att alla deltidsbrandmän deltar i övningar som bör undantas. Sedan står det uttryckligen att övriga arbetsuppgifter inte bör undantas. Detta står alltså uttryckligen i en utredning som utgör underlag för propositionen - för den som vill dricka vattnet.
Patrik Björck (S):
Nu hänvisade jag till några få meningar i en utredning som innehåller 300 sidor. Min talartid i en replik på två minuter räcker inte till för att läsa 300 sidors utredning. Det måste väl till och med ledamoten Michael Anefur förstå, fru talman?
Jag har dessutom bara med mig det kapitel som innehåller tolv sidor som specifikt redovisar den här frågan. Om ledamoten så hade önskat hade han kunnat ta del av hela det resonemang som leder fram till det beslutsförslag som ligger på riksdagens bord. Det är inget märkvärdigt med detta.
Frågan som Michael Anefur ville få besvarad har han fått besvarad, fru talman, dels i mitt anförande, dels i det första replikskiftet. Men jag ska ta det en gång till.
När vi nu förbättrar för deltidsbrandmännen med ett förslag som efter noggrann beredning har gått igenom arbetsmarknadsutskottet och försvarsutskottet och som bygger på arbetet från en utredning som har arbetat under lång tid och lagt fram ett betänkande på 300 sidor har man vägt hur denna förbättring ska ske så att den ska kunna bibehålla försäkringens legitimitet och förbättra för deltidsbrandmännen.
Detta är den avvägning man har gjort - noggrant, ordentligt och med ett stort underlag. Jag har nu för tredje gången besvarat frågan om avvägningarna. Det är inte säkert att ledamoten tar till sig detta, vill förstå det eller håller med om att denna avvägning är riktig, men jag har nu för tredje gången svarat på denna fråga.
Patrik Björck (S):
Om mitt anförande var spydigt eller inte är naturligtvis vars och ens ensak att själv bedöma.
Men jag blev förvånad, fru talman, om jag ska uttrycka mig försiktigt, när jag hörde Ann-Sofie Lifvenhage från riksdagens talarstol hänvisa till en utredning som inte har så många år på nacken, och som ingår som ett underlag till det betänkande som vi diskuterar här i dag, och hänvisa till den helt felaktigt. Uppenbarligen har hon läst slarvigt eller inte läst utredningen.
Detta tyckte jag var anmärkningsvärt, och det tog jag upp i mitt anförande. Det kan ha verkat spydigt.
Sedan räknade jag upp en del fakta om hur Moderaterna har agerat när det gäller deltidsbrandmän och arbetslöshetsförsäkringen när man faktiskt har haft makten och kunnat lägga propositioner på riksdagens bord och när man dessutom haft majoritet här i kammaren och genomdrivit alla dessa förändringar och försämringar för deltidsbrandmän och andra arbetslösa.
Det finns många och svåra avvägningar i en sådan försäkring. Det är en väldigt komplicerad försäkring, och det handlar om att den arbetslöse ska få ersättning, rätt ersättning och ingenting annat.
Patrik Björck (S):
Jag hoppas verkligen att innehållet är detsamma i våra olika exemplar av den statliga utredningen - annars har vi naturligtvis ett jättebekymmer. Jag skulle väldigt gärna ta del av Ann-Sofie Lifvenhages exemplar av utredningen för att kontrolläsa den. Det skulle vara anmärkningsvärt om det finns två olika texter i samma utredning.
Den som verkligen läser utredningen ser att man ägnar ett helt kapitel åt undantagets utformning; detta är på sidorna 227, 228, 229 och så vidare. Där räknar man upp varför man vill göra ett undantag för beredskap och övningar och varför man inte vill göra undantag för de andra. Det finns att läsa i mitt exemplar av utredningen.
Jag hoppas verkligen att det även finns i Ann-Sofie Lifvenhages exemplar, så att vi inte har olika utredningar. Då har vi ett annat och större problem, fru talman - det får vi väl undersöka efteråt. Jag går vidare till det här med samarbete. Jag tycker att samarbete är bra, och jag är beredd att samarbeta med Ann-Sofie Lifvenhage och vem som helst när det gäller bra förslag.
Detta förslag har såvitt jag förstått stöd av sex av kammarens åtta partier. Det tycker jag är ett ganska bra stöd att få ihop. Vi får inte alltid alla de åtta partierna att stå bakom ett förslag, men att vi fått sex av åtta partier att stå bakom ett förslag tycker jag ändå är ett ganska bra bevis på att vi har lagt fram ett väl avvägt förslag som har fått ett brett stöd i Sveriges riksdag.
Patrik Björck (S):
Josefin Malmqvist yrkade bifall till utskottets förslag i betänkandet, och det var ju rimligt. Men jag skulle ändå vilja ställa en fråga till Josefin Malmqvist. Hon och jag har ju debatterat det här utgiftsområdet i denna kammare tidigare, och vi har sällan varit så där väldigt överens.
Nu har dock Josefin Malmqvist och hennes parti ställt sig bakom den socialdemokratiska regeringens jämställdhetspolitik till hundra procent. Jag tror att det skulle vara spännande för väljarna att få reda på hur den resan gick till och hur man resonerade. Jag tyckte inte att Josefin Malmqvist någonstans i sitt anförande, fru talman, gick in på den resan.
Skulle Josefin Malmqvist, inte bara för mig och kammarens ledamöter utan framför allt för väljarna, kunna berätta hur det gick till när Moderaterna skiftade fot från sin gamla reaktionära jämställdhetspolitik över till den mer progressiva socialdemokratiska jämställdhetspolitiken, som man nu till fullo stöder?