Bosse Ringholm (S):
Jag har ställt två frågor i min interpellation till finansministern. Den första frågan är: Vilka erfarenheter drar finansministern av den hittillsvarande debatten om regeringens dubbelmoral när det gäller bonussystem i den privata och statliga sektorn? Jag har inte fått något svar på den frågan av vare sig finansministern eller näringsministern.
Min andra fråga till finansministern - jag inser att näringsministern lika gärna kan svara på frågan - var: Vilka åtgärder tänker regeringen vidta för att hantera konsekvenserna av den förtroendeförlust hos det privata näringslivet som regeringen har åsamkats? Jag har inte fått något svar på den frågan heller. Två frågor - inget svar. Det är inte mycket till debatt.
Men jag vill ändå vara positiv, Maud Olofsson, och tacka näringsministern och regeringen för den största pudel som jag har sett på länge, som regeringen gjorde för ett antal veckor sedan.
Regeringen, som envetet och länge försvarade bonusreglerna i företag i den statliga sektorn och till och med förstärkte dem och gjorde det ännu mer fördelaktigt med bonusar, föll till slut för opinionstrycket och gjorde den största politiska pudel som jag har sett på mycket länge.
Jag vill uttrycka ett stort tack till Maud Olofsson för att hon äntligen tog sitt förnuft till fånga. Det tog ett antal veckor. Jag kan ha överseende med att man inte har följt den vanliga regeln om att interpellationer från oss i riksdagen ska besvaras inom två veckor. Det har nu tagit sex sju veckor för Maud Olofsson att krysta fram det här svaret. Men det är bättre än om hon hade svarat inom angiven tid och sagt att hon höll fast vid de gamla bonusreglerna, som var förskräckliga.
Det är väldigt bra att regeringen och Maud Olofsson nu har ändrat uppfattning i sakfrågan - inte därför att hon vill det utan därför att opinionen har tvingat Maud Olofsson till det. Det ger oss i oppositionen blodad tand. Vi kanske kan tvinga regeringen att ändra uppfattning i någon annan fråga också, till exempel a-kassan eller ungdomsarbetslösheten, som ju är förskräcklig då var fjärde ungdom är arbetslös under Maud Olofssons ledarskap.
Det finns många områden där hon i fortsättningen skulle kunna bidra med pudlar och ändra uppfattning. Tack, Maud Olofsson, för att du i varje fall på det här området har ändrat uppfattning! Nu handlar min fråga om den dubbelmoral som regeringen har visat på det här området. Jag ska återge vad som sades av Anders Borg, som jag ställde frågan till men som har överlåtit till Maud Olofsson att försvara sig.
Han sade att han tycker att det är särskilt svårt att motivera prestationsersättningar när verksamheten har förluster. Det fanns ju en sådan begränsning i systemet tidigare, under den socialdemokratiska tiden. Den begränsningen tog den borgerliga regeringen bort. Det är lite konstigt att Anders Borg kritiserade detta eftersom han ju själv hade bidragit till att ta bort just den inskränkningen.
Nu säger näringsministern i sitt svar att enligt regeringen har "nästan alla företag . skött sig bra och ger rimliga ersättningar." Är det verkligen så? Anders Borg sade i en intervju för några veckor sedan, när debatten var som hetast, att det har skett "grova övertramp".
Då syftade han på gratifikationen till Tredje AP-fondens vd och bonusutbetalningen i Svensk Exportkredit. Det kallade Anders Borg för grova övertramp, Maud Olofsson! Nu försöker hon lite förskönande i efterhand säga att det väl inte var så farligt. Nej, Maud Olofsson, ditt agerande påminner om den gamla sångleken: Än slank hon hit, än slank hon dit, och till slut slank hon ned i diket.