Per Bolund (MP):
Jag tycker att man ska akta sig för att göra förenklade historiebeskrivningar och påstå att man har en kristallkula och därmed kan se vilken utveckling det har blivit med olika alternativ. Att säga att det är på grund av investeringsstödet som bostadsbyggandet minskar eller att säga att bostadsbyggandet skulle ha minskat mer om vi inte hade haft investeringsstödet eller liknande är någonting som varken Larry Söder eller jag kan svara på.
Det som vi vet är att när de kommuner och de kommunala bolag som faktiskt bygger bostäder i Sverige svarar på frågan säger de att investeringsstödet gör skillnad och att de bygger mer med investeringsstödet än vad de annars skulle ha gjort. Larry Söder borde lyssna på dessa röster också. Jag tycker att det ägda boendet har en mycket viktig roll att fylla på svensk bostadsmarknad. Jag tycker att det i grunden ska vara så att individen själv ska bestämma vilket boende som passar just hans eller hennes preferenser.
Jag känner många som tycker att hyreslägenheter passar alldeles utmärkt för deras preferenser. De har inte stor lust att ta hand om allt som det innebär att äga och sköta en fastighet. Många andra tycker att det ägda boendet passar deras villkor mycket bra. Låt oss inte stå här i riksdagen och bestämma vilket boende som människor ska ha.
Däremot tycker jag att det är ansvarslöst om man försöker driva en linje där man säger att alla människor ska ha möjlighet att köpa ett boende där de har lust och som passar dem bra och att staten då ska ha som uppgift att alltid se till att människor kan ta lån, oavsett om de har de ekonomiska förutsättningarna att bära dessa lån. En sådan politik har vi sett effekterna av. Vi har sett effekterna av den i Sverige, då den ledde till ekonomisk kris.
Den har också lett till att väldigt många har hamnat i en enormt svår skuldsättningsproblematik, till exempel många unga. Låt oss inte, Larry Söder, sätta fler unga i denna situation. Det borde vara ett ansvar som vi kan ta tillsammans. Vi har sett vilka effekter ett sådant tänkande kan få på både nationell och internationell nivå.
Jag vill påminna Larry Söder om att hela den finanskris som startade i USA hade sin bakgrund i det som kallades subprimelån, det vill säga att bostadsmarknaden och framför allt lånesektorn gav bostadslån till personer som inte hade kapacitet att bära kostnaderna för lånen. Det ledde till att många människor i USA blev vräkta från sina fastigheter. De förlorade sitt boende som de tagit stora lån för.
Det ledde dessutom till att vi fick en internationell finanskris som också har skadat våra ekonomier och väldigt många medborgare i våra länder mycket svårt. Förenkla inte denna problematik! Låtsas inte som att man kan vara alla goda gåvors givare och att man kan ge lån till alla människor oavsett om de har den ekonomiska bärkraften att faktiskt betala tillbaka dessa lån! Det är inte en tjänst, vare sig till bostadsmarknaden, till ekonomin eller till den enskilda medborgaren.
Självklart ska vi göra vad vi kan för att ge människor möjlighet att få ett bra boende. Vi gör det genom ett stort antal åtgärder som finns med i januariavtalet. Vi gör det genom reformer i budgeten, till exempel det startstöd som nu finns för byggemenskaper som gör att människor, inte minst unga, kan gå tillsammans och starta upp planeringen för ett bostadsbyggande - ett projekt som passar för deras förhållanden.
Det är ett fenomen som vi ser i andra länder, till exempel i Tyskland, som har tagit en stor del av nybyggnationen på de lokala marknaderna. Det är någonting som vi också tror har en stor potential även för Sverige. Det skapar en ny kanal för bostadsbyggande som Sverige verkligen behöver. Men det är också viktigt att se till att vi inte knuffar över den ekonomiska risken på de enskilda människorna och sätter människorna i en ekonomisk situation som de i slutändan inte klarar av att ta ansvar för. Det är inte ett sätt att lösa människors problem.
Det kan i värsta fall faktiskt vara ett sätt att skapa problem för människor, där de i slutändan blir sittande utan bostad men med en fullständigt ohållbar ekonomisk situation. Vi ska göra vad vi kan för att ge människor möjlighet att skapa det boende som de själva vill ha. Om människor vill välja en hyreslägenhet ska vi skapa möjligheter för människor att göra det. Men vi ska inte heller sätta människor i risker som de inte klarar av.