KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anna Hallberg (S):
Jag vill återigen understryka hur viktigt det är och att jag håller med Aron Emilsson om att vi behöver ha en överordnad samordning av alltifrån statsministrar till statsråd och samarbetsministrar och så vidare. Det är en lärdom efter den här krisen, och vi behöver diskutera tillsammans i Norden på olika nivåer hur vi ska möta sådant här på ett mer effektivt sätt framöver. Visionen är prioriterad.
Jag ser också att vägen mot visionen har förändrats med anledning av coronakrisen. Om vi till exempel tittar på krisberedskapen ser vi att det är en ännu mer angelägen fråga. Situationen har verkligen tydliggjort att vi behöver en tätare nordisk koordination i kriser. Vi har omdisponerat budgeten initialt för att styra mer mot visionen. Vi nordiska samarbetsministrar har också diskuterat att vi behöver ta ytterligare en del av budgeten för att styra om.
Vi ska diskutera det vid vårt möte nu i juni. Jag tror att det även kommer att komma upp som ett förslag vid mötet i höst att vi behöver se om ytterligare en del av budgeten behöver disponeras om för att kunna hantera den krissituation som vi har haft och för att kunna ha en beredskap för att ta oss ur krisen och hantera den här typen av pandemier.
Det är helt rätt att budgeten har omdisponerats en gång för visionen, men vi behöver också se över om vi bör göra ytterligare förändringar i budgeten med anledning av krisen och för att öka den gemensamma krisberedskapen i Norden.
Anna Hallberg (S):
Testningen ökar nu markant i Sverige. Då är det absolut sannolikt att vi kommer att hitta fler smittade. Det överordnade är smittbekämpningen. Nu går vi in i en fas där det är möjligt att testa. Allt fler regioner går också ut och testar, spårar och isolerar. Att testa, spåra och isolera blir strategin i den fas som Sverige nu är i. Det är överordnat.
Det kan på kort sikt få negativa effekter på möjligheterna för gränsöppning. Vi ser att antalet inlagda på IVA går ned. Vi ser också att smittan blir mer begränsad i Stockholm samtidigt som den kanske ökar i andra regioner. Vi måste alltså hantera detta. Det vi har lyft fram gentemot Norge och de andra nordiska länderna är att man inte bara ska titta på antalet smittade. Det kommer nämligen att justeras nu när testningen ökar.
Man bör också titta på antalet inlagda på sjukhus, antalet dödsfall och så vidare. Det finns också en eftersläpning. Det behövs alltså fler parametrar för att mäta läget i respektive region. Det är också vad vår folkhälsomyndighet har föreslagit. Det ligger alltså förslag på bordet till de nordiska länderna och deras folkhälsomyndigheter. Det är nästan en daglig dialog om hur man ska kunna hitta rättvisande regionala bilder för att kunna öppna upp våra gränsregioner. Det jobbar vi med nu.
Men det ska inte hindra oss från att inleda omfattande testningar i Sverige. Det måste vi göra utifrån ett smittskyddsperspektiv.
Anna Hallberg (S):
Jag är väldigt glad att Lorena Delgado Varas lyfte upp just den här frågan. När vi tittar på hur vi framöver ska kunna bli mer integrerade i Norden och hur vi ska kunna lösa nästa kris mer gemensamt ser vi att det är en av de viktigaste frågorna. Det handlar också om att titta på vilka gemensamma förutsättningar vi har och på vad vi kan lära av varandra och av vad som har fungerat och inte fungerat i respektive land. Det är otroligt viktigt att vara solidarisk när det gäller sjukvården. Jag nämnde tidigare att vi erbjöd finländarna IVA-platser och så vidare.
Vi måste göra mycket mer sådant. Det var tyvärr ett undantag i Norden. Jag, som nordisk samarbetsminister, ser det definitivt som en fråga som jag vill lägga upp på bordet inom nordisk samverkansmodell. Det handlar mycket om solidaritet och om liv och hälsa. Vi ser det som en integrerad lösning och som ett integrerat ställningstagande för Norden, inte land för land. Våra medborgare känner inte gränserna utan är vana vid att det inte finns några gränser i vardagen.
Då ska det inte heller finnas gränser när vi tittar på liv och hälsa och på att ställa upp för varandra solidariskt med den typen av resurser. Det är absolut en av de viktigaste frågorna för mig som samarbetsminister att lyfta upp framöver.
Anna Hallberg (S):
David Josefsson har frågat statsrådet Hans Dahlgren om han är beredd att ta initiativ för att upphäva det svenska exportförbudet för snus, exempelvis i anslutning till förhandlingarna kring EU:s långtidsbudget. Interpellationen har överlämnats till mig. Jag vill inledningsvis understryka att det övergripande målet för regeringens tobakspolitik är att minska allt tobaksbruk, även snus, och att förhindra att minderåriga börjar använda tobak.
Målet antogs av riksdagen år 2011 och har därefter fastställts i regeringens reviderade strategi för alkohol- narkotika-, dopnings- och tobakspolitiken 2016-2020, den så kallade ANDT-strategin. Jag vill också framhålla att Sverige stöder en folkhälsobaserad och restriktiv tobakspolitik i EU. Antagandet av tobaksproduktdirektivet var ett viktigt steg i EU:s tobaksförebyggande arbete, och Sverige har fullt ut genomfört direktivet.
Tobaksproduktdirektivet innebär att snus även i fortsättningen får säljas i Sverige, men inte i övriga medlemsstater. Under förhandlingarna om direktivet drev Sverige inledningsvis linjen att snus borde få säljas i hela EU, bland annat med argumentet att snus är mindre skadligt än andra tobaksprodukter som är tillåtna i hela EU. Sveriges hållning möttes dock av ett starkt motstånd från EU-kommissionen och vann föga stöd från övriga medlemsstater.
Detta gjorde att Sverige i stället inriktade sig på att få behålla sitt undantag för försäljning samt att vi själva ska få reglera innehållet i snus. Sverige lyckades i förhandlingarna undanta snus från tobaksproduktdirektivets bestämmelser om innehållsreglering. Genom att verka för att upphäva förbudet mot export av snus till andra medlemsstater aktualiserar man också frågan om en omförhandling av tobaksproduktdirektivet.
En omförhandling medför alltid risker och skulle bland annat kunna hota de undantag för snus som Sverige har fått igenom i den tidigare förhandlingen och som gäller på den svenska marknaden i dag. Regeringen värnar det svenska undantaget för försäljning av snus och att vi själva får reglera ingredienser och smaksättning. Av dessa skäl är jag i nuläget inte beredd att aktivt arbeta för att EU:s förbud mot export av snus till andra medlemsstater avskaffas.
Jag vill i sammanhanget påpeka att näringsutskottet vid upprepade tillfällen, senast i näringsutskottets betänkande 2018/19:NU13, har konstaterat att frågan om att verka för ett upphävande av exportförbudet inte längre har samma aktualitet.
Anna Hallberg (S):
Som jag nämnde stöder Sverige den folkhälsobaserade och restriktiva tobakspolitiken i EU. Det tror jag att vi är överens om. Samtidigt är det så, och det har vi påpekat tidigare från regeringens sida, att vi inte är beredda att riskera det svenska undantaget genom en omförhandling av tobaksproduktdirektivet. Sverige har dessutom röstat för direktivet och har därmed redan tagit ställning till frågan om bland annat snusförbudet i övriga medlemsstater.
Vi har höga ambitioner från Sveriges och regeringens håll på folkhälsoområdet. Vi har också anslutit oss till de länder som vill gå i täten för tobakskontroll. Om Sverige agerar på ett sätt som inte vore lojalt med vad som är beslutat i direktivet kan det få återverkningar på Sveriges trovärdighet gentemot andra stater och Europeiska unionens institutioner. Det kan skada vår trovärdighet, och därmed kanske också möjligheten, om det visar sig nödvändigt, att försvara det svenska snusundantaget.
Det är ett argument som jag återigen vill lyfta fram. Sveriges rätt enligt anslutningsfördraget att ha snusförsäljning i Sverige är helt riktigt permanent. Det godkända undantaget kan bara upphävas av samtliga medlemsstater inklusive Sverige. Det vet vi båda två. Men det omfattar endast försäljningen, inte innehållet, smaksättning och så vidare.
EU har fortfarande möjlighet att bestämma om smaksättning och innehållet i snuset, vilket också förhandlingarna i tobaksproduktdirektivet visade. Det innebär att Europeiska kommissionen kan komma att föreslå begränsningar i det svenska snusundantaget på de områdena. Det kan sedan antas i rådet med kvalificerad majoritet. Jag vill bara lyfta upp den eventuella risken.
Det finns en bred enighet för det övergripande målet i svensk tobakspolitik att minska allt tobaksbruk, som jag nämnde inledningsvis. Målet togs fram av alliansregeringen redan 2011 i den ANDT-strategi som jag tidigare nämnde. Det är också beslutat med bred riksdagsmajoritet. Vi vet i dag att snusning ökar risken för ohälsa och sjukdom. Det pågår fortfarande forskning på området.
Hur stora riskerna är tvistas det om. Men att det finns en ökad risk för ohälsa är belagt. Flera studier och litteraturgenomgångar visar också att det finns tillräcklig kunskap om snusets skadeverkningar för att avråda från snusbruk. Hälsorisker av snusning kan inte avfärdas bara för att rökning är ännu allvarligare. Sedan till frågan om EU:s långtidsbudget.
Det är olika dignitet i frågorna. Jag vill naturligtvis svara på frågan. Jag ser inte den naturliga kopplingen. Som nämndes här i dag är det en väldigt aktuell fråga, men det är också en väldigt stor fråga. Jag ser inte att den ska läggas in i debatten.
Jag tror inte att vi har en bred majoritet bakom oss att kunna förhandla den omfattande eventuella ökningen av medlemsavgiften för EU det skulle innebära för Sveriges del.
Anna Hallberg (S):
Tack, David Josefsson, för en bra debatt, som sagt! Jag vill bara avslutningsvis återigen ta min talartid för att betona de risker som jag ser med försöket att eventuellt omförhandla det svenska undantaget. Vi vill bevara det svenska undantaget, och vi ser att det finns risker med att öppna upp förhandlingen igen. Jag har nämnt det tidigare i debatten.
Jag nämnde också att det finns en bred enighet i riksdagen om det övergripande målet att minska allt tobaksbruk och all användning av tobak. Det är också regeringens mål. Jag vill avslutningsvis nämna att vi självklart varje dag ska använda vår röst i EU för de svenska intressen som vi vill lyfta fram och bevara.
I det här fallet väljer regeringen att värna det svenska undantaget men också att värna vår inställning att försöka minska allt tobaksbruk. Vi må inte mötas i någon enighet om detta, men jag tackar fru talman och ledamoten för en bra debatt.
Anna Hallberg (S):
Vi började med att prata om Kina. Det känns som att vi är ganska överens om att det finns utmaningar och stora möjligheter vad gäller Kina och att Sverige ska vara en stark röst för att upprätthålla det globala handelssystemet och att vi ska få med Kina i den dialogen. Vi är också överens om att vi behöver ha en balans mellan investeringsfrämjande och ett säkerhetstänk kring våra investeringar.
Jag återkommer till att det i mitt tycke vore mycket olyckligt om vi inte skulle använda de fantastiska resurserna och den kunskap som finns om andra länders handelskultur. Det handlar om möjligheter att exportera till andra länder och om det entreprenörskap som har kommit in med en stor del av de nyanlända i Sverige under de senaste åren.
Jag är övertygad om att vi kan ha stor nytta av detta i vårt handelsfrämjande på exportsidan men också när det gäller att förstå hur vi ska kunna locka investeringar till Sverige i högre utsträckning, som vi så väl behöver.
Anna Hallberg (S):
Jag är helt enig med Lorena Delgado Varas om att detta är en helt central fråga, inte bara för svenska företag utan för alla företag. Vi kan dock påverka genom de svenska företagen. Sverige är ett av de mest aktiva länderna i EU vad gäller att driva utvecklingen när det gäller hållbarhet i en bred kontext och krav på företagande. Jag vill återigen hänvisa till den plattform vi tog fram för internationellt hållbart företagande i slutet av förra året, tillsammans med näringslivet, för att få näringslivet ombord på en sådan diskussion.
Det är inte bara en diskussion utan också en plattform för att vi sedan ska driva frågorna vidare inom EU. Jag vill återkomma till att jag är övertygad om vikten av att arbeta inom EU, också när vi driver utvecklingen av nya hållbara frihandelsavtal. Det handlar ju inte bara om lagstiftning om mänskliga rättigheter och miljöaspekter på hållbart företagande, utan det handlar också om hållbara frihandelsavtal.
Detta är en punkt som jag skulle vilja lyfta i den här diskussionen, för där är Sverige ett av de mest aktiva länderna. Ett konkret exempel på detta är att det fungerade när man tog upp tvistlösningsmekanismen i hållbarhetskapitlet i avtalet med Korea. Man begärde konsultationer därför att landet hade bristande implementering av arbetsrättsliga åtaganden.
Jag skulle vilja se det som en kombination och en palett av åtgärder, både den EU-lagstiftning som vi ser fram emot och som vi medverkar till nu och de frihandelsavtal som vi faktiskt har möjlighet att påverka, också i vår dagliga handel med andra länder. Jag vet att huvuddelen av svenska företag har en hög ambitionsnivå vad gäller hållbarhet.
Men det räcker naturligtvis inte, utan vi måste också från regeringens sida och från EU:s sida se till att det finns ett robust ramverk. Ett annat exempel som regeringen gjort under min tid som handelsminister är att vi har drivit frågan om krediter, garantier och finansiering på exportmarknaden mot ett mer hållbart håll.
Vi har till exempel ställt krav på den myndighet som är ansvarig för Exportkreditnämnden, som från och med 2022 inte längre ska kunna ge krediter till fossil utvinning. Där går vi mycket längre än OECD:s krav i sina hållbarhetsregler. Vi har också ställt krav på myndigheten att påverka andra länders statliga kreditorganisationer i den riktningen.
Jag tycker att den svenska regeringen har gjort väldigt mycket under det senaste året i en riktning mot ökade krav på hållbarhet för ett hållbart företagande. Men jag återkommer till att det är på EU-nivå som vi framför allt kan göra ett större avtryck och påverka i större utsträckning.
Men det är viktigt att vi är aktiva i förhandlingarna i EU och tar en central roll där och att svenska företag ska vara en förebild vad gäller hållbarhet ute i världen. Det är också en förväntan från regeringen.
Anna Hallberg (S):
FN:s principer för hållbart företagande är också en plattform. Men precis som jag nämnde tidigare ser vi att detta behöver förstärkas ytterligare med till exempel EU-lagstiftningen. Vi behöver ha tydliga hållbarhetskapitel i våra frihandelsavtal. Det kommer nu ett utkast till en ny FN-konvention för företagande och mänskliga rättigheter.
Sverige ska naturligtvis vara aktivt där och även när det gäller just den delen av en global ny konsultation och att införa en ny konventionstext som kommer att publiceras. Vi står naturligtvis i ständig kontakt med EU:s både medlemsstater och institutioner och följer den processen noga. Genom EU är vi med och påverkar även den FN-konvention om företagande och mänskliga rättigheter som kommer under året.
Vad gäller frihandelsavtalen vill jag bara kommentera att det är ett av de få verktyg vi ibland har för att få länder att sätta sig vid bordet och diskutera och också respektera krav på hållbarhet, för det finns också ett väldigt stort kommersiellt intresse för länderna att ingå frihandelsavtal med EU. Det går fram och tillbaka i de här diskussionerna, och vi har avhopp här, precis som Lorena Delgado Varas nämnde.
Men jag är övertygad om att i längden är det just genom handel som vi kan påverka och genom starka hållbarhetskapitel i våra frihandelsavtal. Avslutningsvis vill jag säga att jag är helt enig med Lorena Delgado Varas om att de multinationella företagen är en komplex fråga. Därför måste vi jobba på många nivåer.
Regeringens ambition är att jobba på med FN-konventioner och med EU-lagstiftningen, men naturligtvis också att sätta press på de svenska multinationella företagen.
Anna Hallberg (S):
Det gläder mig att Hans Wallmark och jag och, tror jag, många här i riksdagen och även politiker i övriga nordiska länder är överens om så mycket. Jag välkomnar denna debatt. It takes two to tango. Om vi kräver att andra länder ska vara öppna med sin strategi och sina beslut måste vi självklart rannsaka oss för att se om vi har varit tillräckligt öppna. Har vi haft tillräckligt mycket dialog med de andra nordiska länderna innan vi fattade våra beslut?
Det är otroligt viktigt att vi nu orkar lägga dessa frågor på bordet och ställa dem både till oss själva i Sverige och till de andra nordiska länderna - vad kan vi göra bättre och vad kunde vi ha gjort bättre? - och också göra en utvärdering. Detta ska vi göra nu och inte vänta några år. Det här är viktigt. Kris stärker en relation.
Jag är övertygad om att vi kommer att komma ur denna kris ännu starkare om vi arbetar på ett sådant sätt att vi diskuterar vad vi hade kunnat göra bättre, vad vi ska göra annorlunda i nästa kris och hur vi ska ta oss ur krisen tillsammans. Men vi måste orka lägga de svåra frågorna på bordet. Jag kommer att se till att de finns på bordet när vi ses den 10 september. Det är kanske inte alltid man har gjort så i nordiska sammanhang och inom det nordiska samarbetet. Man har kanske inte behövt det under de senaste åren.
Allt detta tycker jag är otroligt viktigt. Jag vill kommentera det som sas om Stockholm och övriga landet. Det avgörande när vi har en dialog som den jag har haft med de 21 gränskommunerna - många kommuner har jag mött flera gånger, till exempel Strömstad - och mött företagare där ute, både fysiskt och numera digitalt, är att vi visar att vi bryr oss om vad som händer i våra gränsregioner. Det får inte finns något tvivel om det hos våra medborgare.
Det gläder mig att Hans Wallmark och jag är helt överens om att vi måste ha ett sådant fokus framöver. Jag ser mycket fram emot en fortsatt dialog och ett samarbete om detta.
Anna Hallberg (S):
Hans Rothenberg har frågat mig hur jag och regeringen avser att agera för att få Kina att respektera rådande spelregler för den internationella handeln. Jag vill börja med att instämma i Hans Rothenbergs beskrivning att världshandeln utmanas. Som regeringen konstaterat i sin skrivelse 2018/19:18 Arbetet i frågor som rör Kina utmanar även Kinas agerande handelssystemet.
Det förekommer exempelvis en betydande statlig inblandning i den kinesiska ekonomin. Respekten för det multilaterala handelssystemet i WTO är grundläggande för EU:s, och därmed Sveriges, handelspolitik. Men samtidigt reglerar WTO långt ifrån allt som kan påverka internationell handel och konkurrens. Regeringen stöder därför EU:s strävan att modernisera WTO.
För detta krävs att samtliga WTO-medlemmar, och särskilt Kina, engageras i processen. Regeringen kommer därför att vara pådrivande för att EU engagerar Kina i reformeringen av WTO. Utöver detta arbetar regeringen löpande, inom ramen för EU:s strategi för marknadstillträde, för att identifiera och lösa handelshinder för svenska företag, inklusive i Kina.
Regeringen stöder även att EU aktivt, inom ramen för WTO:s reguljära kommittéarbete, löpande bevakar viktiga handelspartners, och särskilt Kinas, efterlevnad av reglerna samt använder sig av WTO:s tvistlösning när det är påkallat. För att detta arbete ska fungera är det avgörande att man finner en lösning vad gäller WTO:s överprövningsorgan. Även här är dialogen med Kina viktig.
Anna Hallberg (S):
Tack, Hans Rothenberg! Precis som Hans Rothenberg säger står vi inför stora politiska utmaningar i ett globalt perspektiv, inte minst på handelspolitikens område, som också påverkar övriga områden. Jag håller helt med om det. Kinas agerande bidrar till de här utmaningarna. Kinas storlek innebär också att Kina måste vara en del av lösningen.
Vi måste fortsätta att interagera med Kina inom områden där vi har ett ömsesidigt intresse, inte minst då naturligtvis inom ekonomi och handel. Vi måste fortsätta att ställa krav på Kina när det gäller marknadstillträde och den regelbaserade multilaterala världsordningen, inklusive den multilaterala handelsordningen.
Sverige ska både försvara frihandeln och stå upp för rättvisa villkor, givetvis också i dialog med en så viktig handelspartner som USA - jag nämnde också Japan. Samordningen med dessa länder är ju från EU:s sida oerhört central.
Jag vill avslutningsvis tacka Hans Rothenberg för möjligheten att diskutera den viktiga frågan om Kina och WTO, för jag håller med om att den inte alltid står högst upp på dagordningen och på löpsedlarna. Men den påverkar oss alla och är oerhört viktig. Jag tvivlar inte på att vi får anledning att återkomma till frågan framöver.
Anna Hallberg (S):
Hans Rothenberg har frågat mig vad jag och regeringen avser att göra för att eliminera de konkurrensnackdelar som svenska företag har gentemot kinesiska. Kina har kunnat dra nytta av sin ställning som utvecklingsland i flera sammanhang, trots att landet är världsledande i många sektorer.
I Sverige har detta bland annat märkts när Kina i det internationella postsamarbetet har kunnat skicka vissa typer av postförsändelser till Sverige till subventionerade priser inom ramen för systemet för terminalavgifter. Sverige har länge arbetat för att reformeringen av terminalavgiftssystemet ska gå så snabbt som möjligt, bland annat för att snedvridningen av konkurrensen ska minska och fördelarna för postförsändelserna från till exempel Kina ska minska.
Jag och regeringen välkomnar därför att Sverige tillsammans med övriga medlemsländer i UPU under den extraordinära kongressen i september 2019 i Genève enhälligt beslutade om en reformering av systemet med terminalavgifter. EU framför regelbundet klagomål om bristande marknadstillträde i Kina och om att den statliga inblandningen i landets ekonomi snedvrider konkurrensen. Samarbetet inom EU behöver utvecklas ytterligare för att stärka europeisk konkurrenskraft.
Regeringen kommer att vara pådrivande för att EU ska bedriva ambitiösa förhandlingar som underlättar handel och säkrar svenska företags marknadstillträde och lika konkurrensvillkor. Som framgår av regeringens skrivelse om arbetet i frågor som rör Kina kommer regeringen i den bilaterala dialogen med Kina att fortsätta lyfta fram de handelshinder som svenska företag möter i Kina.
Det konstateras i skrivelsen att brister som immaterialrättsliga intrång, teknologiöverföring och WTO-oförenliga statliga subventioner behöver hanteras. Regeringen är också pådrivande för att EU ska engagera Kina i reformeringen av WTO. Kinas användning av "särskild och differentierad behandling" i WTO behöver anpassas till landets utvecklingsnivå.
Inom ramen för WTO-reformen är det också av vikt att bland annat följa upp den gemensamma deklarationen från det senaste toppmötet mellan EU och Kina i april 2019, som bland annat angav att bägge parter uttryckte en målsättning att stärka det internationella regelverket avseende industrisubventioner.