KBLab/rixvox huggingface dataset:
Tony Haddou (V):
Ingenstans i mitt anförande sa jag att vi är emot tjänsterna i sig, utan det gäller utformningen och hur de hanteras i skattesystemet. Det förvånar mig inte att höra dessa ord från Moderaterna, ett parti som jobbar hårt och effektivt för att splittra löntagare - unga mot gamla, svenskar mot invandrare, kvinnor mot män, fast anställda mot inhyrd personal.
Det är så ni jobbar i Moderaterna. Ni driver fortfarande idén om att stora skattesänkningar för de rika skulle vara någonting bra. Vi har sett hur det ser ut i landets kommuner och hur välfärden dräneras. Dessutom har inte de stora skattesänkningarna någon större effekt på sysselsättningen. Vi kan ta ett större ansvar här och ge välfärden det som den har gjort sig förtjänt av. Det har också en kris bevisat.
Ni monterar ned välfärden och vårt gemensamma. Det är inget nytt hos Moderaterna. Ni har inga problem med besparingar i sjukförsäkringen heller. Ni har inget problem med att skärpa rätten till försörjningsstöd och nyanländas rätt till trygghetssystem. I Moderaternas anförande talades det om bidragstak. Det skulle kunna sänkas väldigt mycket i fråga om RUT.
Ska ni inte börja med bidragstak över huvud taget i fråga om ränteavdragen, RUT, ROT och så vidare? Ni vill i stället ge er på en helt annan målgrupp. Ni vill ge er på de fattiga, de längst ned på trappstegen, och ni säger att detta skapar jobb för dem. Men det är tvärtom, Boriana Åberg. Ni splittrar löntagare på arbetsmarknaden. Ni bryr er inte alls om dem som jobbar inom dessa tjänster.
Då hade ni sett till att de hade fått sjysta och anständiga arbetsvillkor. Det gör ni inte, tvärtom.
Tony Haddou (V):
Det var bra frågor, Helena Vilhelmsson. Det som lyfts fram här är också att det skulle vara skadligt om denna debatt kommer ut. Det är mycket märkligt. Vi har fortfarande ingenting emot dessa tjänster, men vi tycker att de som använder dessa tjänster är människor som kan betala fullt pris för dem. Det är inte mer med det. Jag hoppas därför att vi får denna fråga överstökad.
Om ni vill göra någonting åt de jobb som köps på den svarta arbetsmarknaden, hur skulle det vara att kanske börja se över ett system där man har andra kontrollmekanismer när det gäller denna bransch? I stället säger ni att nu när dessa jobb är svarta ger ni pengar till dem som använder dessa tjänster. Det tycker jag är mycket märkligt, vilket jag också sa i mitt anförande.
Är det lösningen för arbetsmarknaden att fattigpensionären, den ensamstående mamman och andra med låga inkomster ska betala för städningen för framför allt höginkomsttagare? All statistik visar vilka som är vinnare i fråga om denna reform. Det behöver ni inte sticka under stol med.
Skatteverket, Riksrevisionen och varenda rapport visar vilka som använder och maxar RUT-bidraget. Framför allt tycker jag att det är en märklig arbetsmarknadsåtgärd att skattesubventionera branscher där det finns svartjobb. Så gör ni inte i några andra branscher.
Jag tycker att detta är ett mycket märkligt argument.
Tony Haddou (V):
Jag tackar för frågan. Om vi tittar på andra sektorer som är kvinnodominerade ser vi att det är de som har fått stå tillbaka för att man öser ut pengar till RUT-bidrag för de allra rikaste. Om vi tittar på hemtjänsten ser vi att det är en överrepresentation av kvinnor som jobbar där. Det gäller också den generella välfärden ute i landets kommuner. Och det är likadant inom vården.
Å andra sidan, om man öser bidrag över en sektor som är kvinnodominerad skapar det arbete. Vi hade lika gärna kunnat pussla med detta skattesystem och öst bidrag över någon annan sektor som är kvinnodominerad. Då hade det skapat jobb, eller hur? Skillnaden här är att vi inte tycker att det är rimligt att ösa mer pengar över de allra rikaste som själva kan betala för detta.
När det gäller referenserna till svartarbete innehåller Skatteverkets rapport också andra faktorer som har spelat en stor roll för att svartarbetet har minskat. Många borgerliga partier är också emot dessa faktorer, exempelvis kontrollsystem och så vidare. Det förstår jag, eftersom man vill avreglera det mesta.
Men det har inte funkat särskilt bra. Jag skulle vilja vädja till Centerpartiet också.
Som vi har hört i denna debatt ger de borgerliga partierna sig på dem med låga inkomster, som står längst ned på samhällsstegen, när de passar på att diskutera bidragstak. Jag tycker att vi ska se över fler bidragstak för de allra rikaste. Det får räcka nu. Jag tycker helt enkelt att vi ska omfördela.
Tony Haddou (V):
Vänsterpartiet ställer sig bakom regeringens förslag om en justering av den schablonberäkning som används för att fastställa värdet av bilförmån. Förslaget innebär att två delkomponenter vid beräkningen ändras: det ränterelaterade beloppet och det prisrelaterade beloppet. Utgångspunkten är att förmånsvärdet i princip ska motsvara kostnaden för att äga och köra en motsvarande privatägd bil.
Det finns såklart ett syfte med det. Sedan är det också rimligt att inkomst i form av bilförmån och kontantlön ska beskattas lika. Utifrån den befintliga lagstiftningen kan man också uppnå en mer rättvis beskattning mellan bilförmån och andra inkomster.
I den här debatten ska man också känna till att den nuvarande schablonen för värdering av bilförmån har varit i stort sett oförändrad sedan den infördes 1997, med undantag för vissa justeringar i samband med att bonus-malus-systemet för nya lätta fordon infördes. Schablonen resulterar därmed i dag i en värdering av förmånen som generellt sett klart understiger marknadsvärdet.
Det innebär att skattesystemet premierar fossildrivna bilar i förhållande till andra varor och tjänster. Det innebär likaså ett skattemässigt gynnande av bilförmån i förhållande till kontant lön.
Sedan är det inte så att förslaget drabbar alla, högt och lågt, som man vill få det att verka i debatten, utan en höjning påverkar i genomsnitt personer högre upp i inkomstfördelningen mer, både i kronor och procentuellt sett eftersom bilförmån är vanligare bland personer med högre inkomster. Ju högre upp i inkomstfördelningen, desto större blir alltså effekten. Det kan jag tycka är rättvist med det här förslaget. Jag yrkar bifall till propositionen.
Tony Haddou (V):
Jag vill inleda med att konstatera att samtliga partier ställer sig bakom förslaget om uppsägning av skatteavtal med Grekland och även med Portugal, som vi kommer att behandla i nästa debatt. Detta är ett avtal som slöts för väldigt många år sedan för att undvika dubbelbeskattning och förhindra skatteflykt när det gäller skatter på inkomster och förmögenheter.
Förra året införde Grekland särskilda skatteregler som innebär att pensionärer som flyttar till Grekland har möjlighet att under en 15-årsperiod endast betala 7 procent i skatt på inkomster som har sin källa utanför Grekland. Skatteavtalet med Grekland innebär nu att Sverige som källstat med de nya reglerna är förhindrad att beskatta utdelning, kapitalvinst och pensioner på det sätt som Sverige kan och vill.
Dessa inkomster kan många gånger uppgå till mycket stora belopp. Eftersom rätten att beskatta enligt avtalet upphör omedelbart när en person får hemvist i Grekland kan skatteplanering ske med relativt kort tidshorisont. Därför anser vi, precis som regeringen, att avtalet behöver sägas upp. Annars riskerar detta att skapa en utdragen process, och under tiden kan skatteplaneringen fortgå, vilket vore helt oacceptabelt.
Vi ska inte heller falla för avtal som lockar kapitalstarka medborgare.
Tony Haddou (V):
Sverige har ett flertal skatteavtal med andra länder för att undvika dubbelbeskattning och skatteflykt. När det kommer till skatteavtalet som debatteras i dag gällande Portugal har det uppstått en situation där skatteavtalet faktiskt gör det möjligt att personer som flyttar från Sverige till Portugal kan fortsätta att ta ut vissa pensioner från Sverige helt obeskattat. Det är naturligtvis helt oacceptabelt och var inte heller syftet med skatteavtalet när det slöts från början.
De tjänstepensioner som personer bosatta i Portugal uppbär från Sverige, och som i nuläget inte beskattas, kommer helt enkelt att beskattas. Det är rimligt i nuläget, men det är inget parti som vill ha ett avtalslöst läge.
Dagens regler har ju skapat incitament för personer att flytta till exempelvis Portugal av skatteskäl, det vill säga för att kringgå eller undgå att betala skatt. Det skadar såklart förtroendet och legitimiteten för skattesystemet i Sverige. Vi kan helt enkelt inte ha ett skatteavtal som skapar möjligheter till skatteplanering. Det är beklagligt att Portugal i sin interna lagstiftning inför speciella regler för att locka till sig kapitalstarka personer på det sättet.
Vi i Vänsterpartiet anser att förslaget på bordet behöver bifallas och att regeringen skyndsamt ska förhandla fram ett skatteavtal med Portugal med syftet att undvika dubbelbeskattning och skatteplanering.
Tony Haddou (V):
Nu är det faktiskt så att finansministern har röstat emot detta. De tveksamheter hon lyfter fram är ju tveksamheter som länder som Luxemburg, Malta och så vidare - länder som är skatteparadis - har framfört. Det är inte heller konstigt, för det handlar om världens skadligaste skatteparadis - det är väl självklart att de är tveksamma, precis som näringslivets lobbyister stoppar nästan alla förslag om skatteflykt och lobbar väldigt hårt mot EU och i riksdagen.
Finansministern nämnde frågan om rapporteringsplikten. Den drogs ju tillbaka så fort näringslivet kom in och skyllde på att det var coronapandemi - då kunde man inte rapportera längre. Ni lyssnar ju mer på näringslivets organisationer än på folket; det är ju det som är beklämmande här. När det kommer till axplocket är ett stort problem att finansministern lägger sig på en miniminivå när EU-förslagen kommer. Det är ju det som krävs.
Det är här vi menar att finansministern kan göra väldigt mycket mer. Det är också ett tydligt och återkommande inslag att nya läckor år efter år visar att skatteflykten är mer aggressiv. Där följer inte lagstiftningen med. Det räcker inte med att hänvisa till EU och säga att skatteflykt är dåligt. Vi vet att skatteflykten är internationell, men vi vet också att multinationella bolag lobbar för att stoppa skatteflyktsförslag.
Här har vi sett tillfällen då finansministern lyssnat mer på näringslivets lobbyister. I Bryssel, som finansministern tog upp, vet vi att näringslivets lobbyister många gånger styr den politiska agendan. I Sverige drar man faktiskt tillbaka lagförslag för att man inom näringslivet är sur. Det är ju det som är problemet. Vi har ju haft förslag - även om skatteflykt - på riksdagens bord som har dragits tillbaka för att man inom näringslivet är arg.
Lyssna mer på folket än på näringslivet - annars kommer inte skatteflyktsförslag som verkligen skapar skillnad att läggas fram.
Tony Haddou (V):
Det är skickligt av statsrådet att inte svara på frågan om hon vill slå sönder anställningsskyddet, för det är ju en ytterst politisk fråga hur den här regeringen vill försämra för landets löntagarkollektiv och därmed skapa splittring mellan oss. Det är ju i den splittringen som rasismen ökar i Sverige. Det är i den ojämlikheten rasismen ökar.
I stället får vi svar som att synliggöra rasism, att myndigheter ska kroka arm och så vidare. Men vill man göra politik av detta och ta fram åtgärder? Gör då antirasismen till ett självklart politikområde! Detta har varit till hälften ett sidouppdrag.
Det är provocerande att när ni vill förstöra anställningsskyddet, vilket exempelvis polariserar människor, skapar splittring och skapar ännu mer rasism, får vi höra om fler sidouppdrag i stället för riktade åtgärder. Vi tror på en stark och robust välfärdsstat, och det är det som vi i Vänsterpartiet eftersträvar.
Där måste garanteras allas lika rätt till utbildning, till vård, till trygghet och till arbete. Då behövs en aktiv politik som skapar jämlikhet, inte som drar isär människor. Men det vi i stället ser är de djupa orättvisorna - ekonomiska, sociala och kraftfullt på arbetsmarknaden - som ni går fram med.
Slutligen handlar det om uteblivna livschanser, och det kan vi inte acceptera. Vi ser en splittring. Rasismen gör att människor marginaliseras, ställs utanför, exkluderas, får försämrad välfärd och inskränkta rättigheter och används som billig arbetskraft. Men inte ett enda svar kring detta fick vi här.
Tony Haddou (V):
Precis som finansministern är inne på återinfördes folkbokföringsbrottet för några år sedan, då det blev straffbart att folkbokföra sig på fel adress. Brottet kan ge upp till två års fängelse eller böter. Själva syftet med lagändringen var enligt regeringen att man bättre skulle komma åt den organiserade brottsligheten, handeln med svartkontrakt och människor som fuskar med bidrag.
När lagskärpningen genomfördes försäkrade den ansvarige ministern Morgan Johansson oss om att personer som saknar uppsåt inte skulle åtalas. I en intervju i Sveriges Radio sa han att "när det gäller ringa fall, där det inte finns syfte att utnyttja systemet till exempel, där kommer man inte att åtala". I dag hör vi även finansministern säga att ringa fall är undantagna från straffansvar.
Nu har det dock visat sig att det inte var sant då och att det inte är sant nu heller, och därför har Vänsterpartiet väckt den här interpellationen. Hem & Hyra har med sin grävande journalistik kunnat granska 123 åtal som väckts sedan lagändringen trätt i kraft. Den visar, svart på och vitt, att det främst är personer vars syfte inte har varit att utnyttja systemet som har åtalats och dömts.
Faktum är att resultaten visar att ytterst få kriminella har åtalats, däremot många oskyldiga. I över 50 av de 123 fallen handlar det om hemlösa människor vars enda brott är att de saknar någonstans att bo. Det är upprörande siffror, måste jag säga. Bara så få som elva av åtalen är relaterade till bidragsfusk. Resterande fall var antingen kopplade till hotbild, separation eller skilsmässa.
Några fall var knutna till andra typer av brottslighet. Ytterst få av dem som hittills fällts för folkbokföringsbrott kan dock knytas till organiserad brottslighet eller välfärdsbrott, alltså den typ av brottslighet som regeringen sa att de ville komma åt. Den enskilt största grupp som har drabbats av kriminaliseringen är alltså hemlösa, utsatta personer som nu görs till kriminella och riskerar att få sina liv förstörda. De är de som hamnar i kläm av den här lagstiftningen.
Min fråga är därför: Hur tänker finansministern rätta till felet som uppstått? Det har jag inte fått något svar på. Vad tänker finansministern göra för att inte fler oskyldiga ska drabbas? Den skärpta folkbokföringslagen har ju slagit mot helt andra individer än vad som var tänkt från början. Finansministern säger i sitt svar att hon vill öka kvaliteten i folkbokföringen. Det vill vi också. I den meningen är vi helt överens.
Men det ska ett statsråd kunna göra utan att offra hemlösa.
Tony Haddou (V):
Man märker att det snart är valrörelse, och Socialdemokraterna pratar om rättvis och social bostadspolitik. Det var inte i går man hörde Socialdemokraterna prata om sådant. Men verkligheten är en annan. Var gör samhällets resurser bäst nytta, finansministern? Är det verkligen att hemlösa dras inför rätta? Folkbokföringen blir inte bättre.
Verkligheten är att de dras inför rätta. Så ska vi inte använda våra resurser. Exemplen jag tar upp och Hem & Hyra har tagit upp i sina granskningar handlar om personer vars enda brott är att de är hemlösa. Verkligheten är inte informationskampanjer. Jo, det är jättebra att man ger information om att var och en ska vara rätt folkbokförd och så vidare. Men det är inte det första en hemlös med barn prioriterar.
Det första är att få tak över huvudet, ge mat till sina barn, att barnen får ett drägligt liv och att de kan ta sig till skolan. De hemlösa är oftast arbetslösa. Om de går till de kontor som finansminister tog upp är det oftast för att söka jobb och få hjälp med tillvaron. Då är inte folkbokföring det första de tänker på.
Det handlar här om personer som aldrig har varit inne i en rättsprocess. Helt plötsligt är de det. Konsekvenserna är att de hamnar i polisens brottsregister och får det ännu tuffare i en utsatt situation. Böter utdöms i flera fall. De blir stämplade, och det blir ännu svårare att hitta en lägenhet och ett jobb.
Därför måste regeringen låta utvärdera frågan skyndsamt eftersom problemet har slagit helt snett. Då behöver inte dessa personer försättas i en ännu mer utsatt situation.
Tony Haddou (V):
Finansministern kommer att få vänta lite till på en budgetdebatt. Jag håller med om att det har varit helt rätt och helt nödvändigt att rädda jobb. Men när det handlar om att minska de ekonomiska klyftorna är frågan hur länge finansministern ska känna sig hotad och inte våga agera. Klyftorna ökar ju, också i spåren av en pandemi. De ekonomiska klyftorna har ökat i Sverige de senaste 30 åren - det är tre decennier.
De som redan hade en utmärkt ekonomi har fått det ännu bättre under de senaste decennierna, och toppskiktet har fått det bäst ställt. Vad betyder det på sikt att de drar ifrån ännu mer? Det leder inte direkt till något sammanhållet samhälle. Vid utformningen av politiken efter krisen måste de som har gynnats under så lång tid vara med och finansiera nödvändiga satsningar på välfärden och på att rusta upp samhället efter pandemin.
Det behövs kraftfulla offentliga investeringar, och vi måste samtidigt sätta stopp för den ekonomiska ojämlikheten och börja omfördela mer till vårt gemensamma så att det blir ett bättre och tryggare välfärdssamhälle för alla. Då behövs det en ökad jämlikhet. Det handlar alltså inte bara om att de rikaste blir rikare under en global kris, drar ifrån när de ekonomiska klyftorna ökar eller tar emot krisstöd från skattebetalarna men går vidare med utdelningar och bonusar.
Det handlar också om hur decennier av riktad politik för de rika faktiskt totalt har misslyckats. Det går faktiskt att bryta den här utvecklingen, dra lärdomar och driva en politik för ett mer jämlikt samhälle. Det går att särskilt beskatta fåtalet väldigt rika för att göra det bättre för flertalet. Flera länder går nu i bräschen och gör detta och beskattar särskilt förmögenheter och kapital för en rättvis återhämtningspolitik efter pandemin.
Jag kan nämna några exempel för finansministern. Argentina har redan infört en särskild covidskatt på förmögenheter för att de rikaste ska betala för krisen. I USA lägger Demokraterna fram förslag efter förslag för att ta ut skatt på förmögenheter och kapital. Spanien planerar att höja skatterna för storföretag och på kapitalinkomster för en snabbare återhämtning av ekonomin och för att rusta upp sjukvården och infrastrukturen.
I Storbritannien gick den konservative Boris Johnson senast i fredags ut med att höja skatterna för att finansiera välfärden. Detta är fullt möjligt här också för ett mer jämlikt samhälle. Vi behöver mobilisera samhällets resurser för flertalet, för det är här kapitalinkomsterna koncentrerats till de allra rikaste. Detta är också en av de främsta förklaringarna till de ökade inkomstskillnaderna. Sedan är ju förmögenheterna ännu mer ojämnt fördelade än inkomsterna här.
De är mer ojämnt fördelade än i länder som USA och Storbritannien, som jag precis nämnde. Så frågan jag får ställa är: När ska de rika betala tillbaka? När ska finansministern ge coronanotan till dem som har det bäst ställt?
Tony Haddou (V):
Tack, finansministern, för svaret! Vad betyder att spara i ladorna, som finansministern tar upp, eller att betala tillbaka på statsskuld och så vidare? Det betyder ju också utebliven välfärd. Det betyder timanställningar i äldreomsorgen. Det betyder att inte vara rustad nog under en kris. Det betyder nedskärningar. Det betyder att vi har den snålaste finansministern i EU. Det är ju vad sparande i ladorna har betytt.
Uppenbarligen kommer kapital och förmögenheter att fortsätta koncentreras till dem som redan har mest. Det liknar mer ett fåvälde i Sverige, där pengarna koncentreras till den rikaste tiondelen och den rikaste procenten i landet. Det här sker samtidigt som skolor i landet har besparingskrav, budgetar innehåller nedskärningar i välfärden och samhällsbärande verksamheter runt om i landet är nedläggningshotade.
Det fungerar inte att Sverige är ett skatteparadis för de rika. Miljardärerna behöver beskattas högre och subventioneras mindre. Det är dags att vi omfördelar och kliver fram med kraftfulla investeringar som skapar jobb och jämlikhet och räddar klimatet och att vi bygger bort bostadsbristen, som finansministern talade mycket väl om tidigare, och minskar klyftan mellan oss. Då kan vi också rusta upp samhället efter krisen.
Men då behöver man gå fram med de här förslagen, så att vi får en generell välfärd där undersköterskan får fler kollegor och bättre arbetsvillkor. Det måste vara samhällets och välfärdens tur att sättas först nu, och då måste man faktiskt beskatta de allra rikaste, den rikaste procenten. Det förväntar jag mig att finansministern gör.
Tony Haddou (V):
Vi fick ju inget svar på interpellationen, så jag tackar Morgan Johansson för svaret nu. En sak ska jag göra jäkligt klar för Socialdemokraterna och migrationsministern, och det är att människor har rättigheter. Att Morgan Johansson helt plötsligt gör människor till skyldighetsbärare och gör rättighetsfrågor till ordningsfrågor säger allt om den högerpolitik han eftersträvar. Det är tydligt att migrationsministern måste se bortom kortsiktiga politiska intressen.
Jag tycker att det är dags för honom att prata om frågorna vi väcker i debatten i dag. Det som måste göras är att erbjuda permanenta uppehållstillstånd och goda möjligheter till familjeåterförening. Det borde varje socialdemokrat eftersträva. Jag tror att internationell solidaritet och arbetsrätt var viktiga nyckelord när Morgan Johansson klev in i Socialdemokraterna. I dag hör vi något helt annat. Nu får inte ens människor födda utanför Sverige vara en del av arbetarkollektivet.
Varför återupptar inte migrationsministern en maktbalans som ger alla arbetare samma makt att säga ifrån mot chefen? Varför ska inte alla arbetare ha samma rätt till rimliga arbetstider och löner? I stället har vi en ökad maktobalans som sätter arbetare i kläm på värsta otänkbara sätt. Vi har sett hårdare arbetsuppgifter. Vi har hört om krav på återbetalning under bordet och längre arbetspass.
Det värsta av allt i en sådan situation är tystnaden. I en utsatt situation kan man inte säga ifrån, eftersom man ständigt känner sig hotad. Man har något hängande över sig. Den här maktobalansen inom asyllagstiftningen drabbar oss alla. Tysta arbetsplatser drabbar oss alla.
Tony Haddou (V):
Till att börja med brister rättssäkerheten. Det gör den absolut. Jag ska också förklara en sak för Sverigedemokraterna. Det kanske tar emot för dem, men Sverige är en demokrati. Den vill de avveckla. I Sverige har vi domstolar. Asylärenden prövas. Ett nej kan bli ett ja - så enkelt är det. Däremot gör ni det väldigt svårt för människor med de system som ni utgår från i dag. Det är det som är problemet.
Det är ju brister i migrationslagstiftningen och i lagstiftningen om arbetskraftsinvandringen i dag. Det är regelverk som inte funkar. Och när det inte funkar tar ni fram bojor och piskor. Det är det enda ni kan komma med. Fru talman! Jag tror att för Sverigedemokraterna är det inte papperslösa som irriterar dem så mycket. Det handlar om var människor kommer från. Det gjorde Sverigedemokraterna jäkligt tydligt också i sitt anförande här.
En sak ska jag göra klart för Sverigedemokraterna: Ni kommer att möta människor som jag överallt, med eller utan papper. Det är lärare, sjuksköterskor, läkare, vårdbiträden, byggnadsarbetare, industriarbetare, busschaufförer, personliga assistenter, jurister, studenter, kassabiträden och uppenbarligen även vi politiker som bygger Sverige tillsammans.
Vi är över 1 miljon utlandsfödda på arbetsmarknaden, och det är vi som håller uppe Sverige. Sverigedemokraternas projekt är, som vi hör här i dag, att splittra oss. Det är denna splittringspolitik som jag är vald här för att ta strid mot, den och det som du kommer med, så sätt dig ned igen!