KBLab/rixvox huggingface dataset:
Suzanne Svensson (S):
Jag tror att det är hamnarna som har tittat på detta i första hand. Man har inte diskuterat det på regeringsnivå. Nu är det väl så att det här arbetet inte har varit helt enkelt. Det har pågått ett tag.
Jag har också slitit med den här frågan i olika instanser, och jag vet ju att det är några länder runt Östersjön som senast i somras, när vi hade en stor parlamentarisk konferens i Tyskland, sa nej till att göra dessa åtgärder. Det är klart att ska man göra det så är det ju också andra länder som ska vara med på den här vagnen och inte bara Sverige.
Men nu har man tack vare Helcom och IMO:s arbete med den här frågan lyckats, även om jag kan tycka att det är några år till dess och skulle vilja se åtgärder dessförinnan. Men det är ju inte svenska fartyg det gäller, och då styr man inte lika mycket. Det finns också en konkurrenssynpunkt som man diskuterar: Då kanske jag inte går till Stockholm eller var det nu är för någonstans.
Som sagt: Utan att med säkerhet veta tror jag att det är vissa hamnar som erbjuder den här servicen.
Suzanne Svensson (S):
Om Jimmy Ståhl tänkte på farledsavgiften så missförstod jag. I det nya farledsavgiftsförslaget ligger också miljötänkandet och att man ska kunna få en rabatt. Det ska i så fall gälla alla fartyg, och vad jag menade var att en del hamnar tar hand om det i stället och kanske subventionerar.
Vi har inte diskuterat det, men det är klart att det är en fråga som vi kan lyfta upp. När det gäller Göta älv har jag ingen tidsangivelse. Jag tror att kollegor från alla partier i riksdagen motionerar just om dessa saker och har så gjort i flera år.
Nu ska vi göra om åtgärdsdelen när det gäller infrastrukturpropositionen, så det måste i så fall in där. Sedan får vi se när det kan föreligga ett direktiv.
Suzanne Svensson (S):
Vi behandlar nu trafikutskottets betänkande 2016/17:TU3 som grundar sig på regeringens proposition Genomförande av EU:s direktiv om arbetstidens förläggning vid transporter på inre vattenvägar . Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottets förslag och regeringens proposition 2015/16:189 samt avslag på samtliga reservationer.
Herr talman! Bakgrunden till förslaget är att det 2012 ingicks ett avtal mellan parterna på europeisk nivå inom sektorn för transporter på inre vattenvägar angående arbetstidens förläggning. Man ansåg att de särskilda arbets- och levnadsförhållanden som rådde vid transporter på inre vattenvägar inte fanns med i tillräcklig utsträckning i de bestämmelser som gällde enligt arbetstidsdirektivet.
Samtidigt ville man också skapa lika ramvillkor på arbetsmarknaden för sektorn och förhindra illojal konkurrens som berodde på skillnader i lagstiftningen i fråga om arbetstidens förläggning. Genomförandet sker huvudsakligen genom en ny lag, lag om arbetstid vid inlandssjöfart, och genom ändringar i fartygssäkerhetslagen, arbetsmiljölagen och lagen om vilotid för sjömän. Den nya lagen och lagändringarna föreslås träda i kraft den 31 december 2016.
Genomförande av EU:s direktiv om arbetstidens förlägg-ning vid transporter på inre vattenvägar Anledningen till att man inför en ny lagstiftning och inte bara en förändring i arbetsmiljölagen är att vilotidslagen huvudsakligen gäller endast ombord på svenska fartyg, medan direktivet om arbetstid för inlandssjöfart gäller inom medlemsstatens territorium oavsett i vilken stat fartyget är registrerat. Herr talman!
Jag konstaterar att det finns ett intresse för att bedriva inlandssjöfart i både Mälaren och Vänern och att det är bra att regelverket kommer på plats. I förlängningen kan det innebära att mer godstransporter kan flyttas över till sjöfart. Trafikverket visar här ett bra omdöme när man klargör att man inte vill ha stenmassorna från Förbifart Stockholm på väg, utan de ska fraktas bort sjövägen.
Herr talman! Stockholms universitet utreder på regeringens uppdrag regler för cabotage för inlandssjöfarten, och uppdraget ska redovisas den 15 december 2016. Regeringen har dessutom gett Sjöfartsverket, i nära samarbete med Trafikverket, i uppdrag att analysera utvecklingspotentialen för inlandssjöfarten och kustsjöfarten i Sverige.
Man ska identifiera eventuella hinder för en utveckling och, om det behövs, föreslå åtgärder för att främja förutsättningarna för sjöfartens gods- och persontransporter. Utredningen ska vara klar den 31 december 2016. I och med att lagstiftningen för inlandssjöfarten kommer på plats och att regeringen har initierat dessa utredningar stärker vi svensk sjöfart ytterligare.
Suzanne Svensson (S):
Vad gäller åtgärdsplanen och godsstrategin hade naturligtvis ingen varit gladare än jag om jag hade kunnat lämna besked i dag, också om innehållet. Men också Anders Åkesson vet förstås, fru talman, att man inte springer före regeringens beslut. Vi får vänta, både du och jag.
När det gäller rederierna och Sjöfartsverket har avgiftsmodellen varit igång sedan den 1 januari. Jag tvivlar inte på de rederier som berättar att de har fått rätt stora höjningar av avgiften. Jag sa i mitt anförande att regeringen kommer att följa detta väldigt noga, och det sa också Sjöfartsverket när de var hos utskottet för ett tag sedan. Vi får helt enkelt se vad som händer.
Jag sa också att jag funderar lite grann på hur vi organiserar myndigheterna som har hand om sjöfarten. Det kanske också är lite av ett svar på din fråga.
Suzanne Svensson (S):
Jag har framfört viss kritik; det antar jag att också Anders Åkesson upptäckte i mitt anförande. Vi får väl se vad som händer härvid framöver. Men som jag sa: När man gör stora investeringar i fartyg kan man inte få tillbaka det på varan när man sedan transporterar någonting, utan det är något som man själv får betala. Det är inte riktigt bra, och jag skulle vilja se en större miljödifferentiering.
Suzanne Svensson (S):
Jag har haft ett samtal med dem som gärna vill starta pråmtrafik, och jag har frågat vilken lagstiftning som fattas. Alla pratar om lagstiftning som inte är klar. Men det är ingen lagstiftning som fattas. Däremot tycker man att farledsavgifterna och lotsavgifterna är för höga, och det gör det inte gångbart att starta.
Det får bli en diskussion som vi får föra framåt. Vi har under denna mandatperiod jobbat för att få igång just inlandssjöfarten, och det är klart att vi måste ta något steg till. Jag skulle ändå vilja kommentera Jimmy Ståhls anförande. Vi var på samma möte - hoppas jag - på försvarsutskottet.
Jag uppfattade inte att man var särskilt positiv till att ta över helikoptrarna. Man sa att det var två besättningar, och det var grånande män. Det var länge sedan man hade två besättningar. Jag var dessutom tvungen att avvika från mötet. Senare kollade jag med försvarsutskottet, och de lyckades inte med den delen. Det fanns inte något större intresse från försvarsutskottet.
Suzanne Svensson (S):
Jag uppfattar det så att kryssningsfartygen slipper ifrån hamnavgifterna, inte farledsavgifterna. Dem styr inte de olika kommunerna över. Men jag har hört att man har sänkt hamnavgifterna för att locka till sig fler kryssningsfartyg. Det kan jag ha åsikter om. Boriana Åberg säger också att man spenderar mycket pengar.
Det sista jag hörde var att man inte spenderar särskilt mycket pengar, utan man gör sin utfärd, återvänder till båten och åker sedan vidare. Hamnavgifterna kan vi ännu inte göra något åt eftersom det är hamnarna själva som sätter dem.
Suzanne Svensson (S):
Jag ställer min fråga till statsrådet Sätherberg. Kriget i Ukraina riskerar att få omfattande konsekvenser för Europas och Sveriges livsmedelsproduktion. Det är en mycket bekymmersam ekonomisk situation för landets jordbrukare. Priserna på insatsvaror som diesel, el, djurfoder och handelsgödsel har skjutit i höjden.
Vi behöver ge våra svenska lantbrukare bättre förutsättningar att hantera denna svåra situation och fortsätta att bidra till att stärka den svenska livsmedelsproduktionen. Den svenska självförsörjningsgraden av livsmedel har minskat kraftigt de senaste decennierna och anges i dag till under 50 procent.
Av denna anledning vill jag ställa två frågor till statsrådet: Vilka satsningar genomför regeringen för att stötta det svenska jordbruket, och vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att öka Sveriges självförsörjningsgrad av livsmedel?
Suzanne Svensson (S):
Illegal avfallshantering är ett växande problem både nationellt och internationellt, vilket får stora konsekvenser för miljön och för människors hälsa. De senaste åren har medierna rapporterat om fall av avfallshantering där företag misstänks ha dumpat sopor. Det finns även en omfattande illegal export av avfall. Flera myndigheter vittnar också om att det finns en tydlig koppling mellan illegal avfallshantering och den organiserade brottsligheten.
Tolv myndigheter, bland annat polisen, Skatteverket och Tullverket, ger i en färsk rapport en lägesbild av den organiserade brottsligheten. De konstaterar att illegal avfallshantering i dagsläget bedöms vara ett ostört brottsområde där stora brottsvinster finns att hämta. Den samlade bedömningen är att den avfallsrelaterade brottsligheten är grovt underskattad.
Jag undrar därför: Vad kommer regeringen att göra för att komma åt denna avfallsbrottslighet?
Christer Akej (M):
Jag tror att vi är överens i många delar i fråga om avfallshierarkin. Nummer ett är att vi ser till att vi får så små avfallsmängder som möjligt. När avfall ändå uppstår ska vi försöka återanvända det. Kan vi inte återanvända det är nästa steg att återvinna det och återvinna det för till exempel material på nytt eller för energiutvinning.
Det är så man jobbar i Sverige, och man har kommit olika långt på olika ställen. Jag tror inte, Åsa Romson, att man kan göra det riktigt så enkelt för sig att säga att man genast får effekt om vi lagstiftar om en viss sak i Sveriges riksdag. Det handlar väldigt mycket om hur man lyckas ute på det lokala planet, om vi kan göra det enkelt och begripligt för kommuninvånarna.
Ytterst vilar det på de enskilda kommunerna, som har ansvar för att se till att det fungerar och att stimulera sina kommuninvånare. Icke minst är information, som jag nämnde i mitt anförande, otroligt viktig.
Flera instanser säger att den sak som kanske är mest avgörande för att man ska få ett bra genomslag och en ännu bättre källsortering i vårt land - i dag är vi världsledande, men vi ska inte nöja oss med det - är att våra invånare är informerade, känner en delaktighet och har kunskap.
Christer Akej (M):
Det är viktigt att vi hela tiden jobbar med att gå vidare i den här frågan. Det är det vi har gjort, och riksdagens uppgift är att fastställa olika mål för hur långt man ska nå. Vilket mål ska vi ha till exempel för hur stor andel som ska behandlas biologiskt? Det målet skärps nu upp, som jag sade. Det finns ett nytt förslag om att man ska minska mängden biologiskt avfall och att en större del av den mängd biologiskt avfall som uppstår ska gå till biogasframställning.
Det är också viktigt att de mål som vi sätter upp är realistiska så att det går att nå dem. Man har nått redan långt förbi dessa mål på många ställen i vårt land, medan andra kanske inte har nått så långt. Där har våra kommunpolitiker någonting att jobba med. Ditt parti, Åsa Romson, är representerat i de flesta kommuner i vårt land och bör rimligtvis ha ett ansvar.
Ingen kan på något vis sätta sig på läktaren, Åsa Romson, och säga att allting är regeringens ansvar. Alla har en delaktighet och ett ansvar på alla de olika politiska planen, icke minst på de lokala planen ute i de olika kommunerna, för att se till att detta sköts på ett bra sätt. Vi är överens om det yttre, att det är viktigt att jobba vidare med frågan.
Det är viktigt för vår miljö och över huvud taget för kretsloppet och vårt välbefinnande.
Christer Akej (M):
Jag kan börja med att ge Leif Pettersson ett tips. Om det är så att han vill debattera mer går det att begära ordet igen. Jag ska bemöta de punkter som Leif Pettersson tar upp här. Beträffande redovisningscentraler tror jag att mycket grundar sig på att vi har olika inställning till företagande, Leif Pettersson och jag. Jag är mer rädd om enskilda företag och mån om att de ska klara sig. Man ska inte riskera deras lönsamhet och inte genomföra reformer som gör att det blir onödiga kostnadsbelastningar.
Det var bakgrunden och anledningen att man har tagit tid på sig när det gäller redovisningscentraler. Det är inte på något sätt så att man inte skulle vilja stävja fusk i branschen om det finns, vilket det påstås. Det är tvärtom. Som jag nämnde i mitt anförande finns det många exempel där den nuvarande alliansregeringen har agerat för att stävja de delarna. Jag kan bara nämna orden ROT och RUT, vill exempel. Det har hänt mycket på detta område.
Vi är eniga i grundsynen på att vi vill ha redovisningscentraler. Men vi har lite olika syn. Vi är mer måna om att det ska ske på ett bra och kostnadsriktigt sätt. Vi får inte belasta enskilda företagare med kostnader som gör att deras framtid och lönsamhet äventyras.
Christer Akej (M):
Låt mig börja med delen om lokalkännedom. Vad jag minns var det som ni ville ha i fjol, Leif Pettersson, en fortsättning på det gamla systemet. Det skulle vara enbart i Stockholm som man skulle ställa krav på lokalkännedom. Det kan jag inte riktigt se vitsen med. Tvärtom kan det, som jag nämnde i mitt anförande, finnas större svårigheter att hitta rätt väg ute på landsbygden.
I grunden tycker jag att det måste vara en självklarhet och att det måste ligga ett intresse i detta för den som anställer en taxiförare och givetvis även för den som är taxiförare själv: Man ska ha lokalkännedom, och man ska kunna transportera sina kunder på ett bra och snabbt sätt. Det är egentligen ganska naturligt, och därför tycker jag nu att man har löst det på det enda rätta och kloka sättet. Nu omfattar det alla, och det ligger i utbildningen. Oppositionen har ofta snabbt färdiga lösningar.
Om vi tar de digitala förarkorten för taxi har ni gått in på en linje, och det är den ni vill ha genomförd. Även denna fråga är diskuterad och belyst i ett par omgångar. Vägverket har diskuterat frågan och haft den uppe, och Transporstyrelsen håller just på att diskutera hur man ska kunna lösa detta på ett bra sätt. Bland annat ska man övergå från att registrera vilotider till att registrera arbetstider. Man ska också kunna göra det på ett mer digitalt sätt. Det är inte säkert att just ert förslag är det rätta.
Vi måste ha förtroende för och tillit till att de som nu tittar på detta noggrant kommer fram till den klokaste och bästa lösningen. Avslutningsvis handlar det återigen om redovisningscentraler. Om det införs, Leif Pettersson, skulle det inte bara drabba eller belasta dem som har fuskat. Detta kommer att bli en ny åtgärd som kommer att belasta alla, såväl dem som har skött det hela på ett riktigt och bra sätt tidigare som dem som inte har gjort det.
Det är därför jag tycker att det är viktigt att tänka på att vi inte slår undan benen på någon enda i denna grupp när vi inför något sådant här. Till sist skulle jag vilja ha svar från Leif Pettersson på en fråga: Vad uppnår ni med ett tillkännagivande på denna punkt?
Christer Akej (M):
Jag inledde mitt anförande med att göra jämförelser med USA och satsningarna där. Det är i början otroligt viktigt att har man ett bestämt mål för att kunna gå vidare på en bestämd väg. Det gjorde man i USA, och man nådde sitt mål 1969. Vad gäller satsningarna som gjordes är det självklart att det är två länder som skiljer sig väldigt starkt åt i storlek. På något sätt känns det inte riktigt relevant.
Jag delar uppfattningen att pumplagen inte var lyckosam i Sverige. Den gjorde på många ställen att bensinmackar slogs ut. Inte minst i min egen hemkommun nere i Skåne fanns det mackar som fick stänga eftersom de inte klarade att erbjuda alla sorter som lagen föreskrev. Bilbesiktningen är ett kärt ämne för Socialdemokraterna att orera över.
I grunden beror det givetvis på att vi har olika uppfattningar och ideologier. Vi tror på mångfald och att sätta kunden i fokus, medan ni tror på den andra linjen, att det ska finnas en utövare och att det är kommuner och stat som ska styra. Det är en ideologisk fråga. På denna punkt rusar ni väldigt mycket åt vänster, Leif Pettersson.
Tidigare, innan bilprovningen utsattes för konkurrens, var den inte helstatlig. Nu skriver ni i betänkandet att ni vill förstatliga den.
Christer Akej (M):
Du får nog läsa på er reservation beträffande bilprovning, Leif Pettersson. Både i debatten och när ni annars pratar om det här säger ni att det är myndighetsutövning som ni vill att staten ska sköta. För mig är det lika med att det är förstatligat. Då är det staten som har det totala inflytandet. Men det hade man inte tidigare, innan bilprovningen var konkurrensutsatt. Därför kan jag inte annat än konstatera att ni rusar åt vänster i denna fråga.
När det gäller etanol och alternativa bränslen på olika ställen i landet tycker jag att det är positivt och viktigt att vi har detta, men frågan är på vilket sätt det sker. Det som var negativt med pumplagen var det sätt den var utformad på. Nu har man gett stimulanser på olika sätt. I den landsända där jag bor kommer det till biogasmackar nu. Det har inte varit något tvång, utan det har skett spontant med hjälp av statliga stöd.
Man har fått investeringsstöd för att kunna förverkliga det här. Det tycker jag är bra. Det är väl på det sättet vi ska jobba. Enligt vad jag sett i statistiken beträffande bilprovning har inga stationer lagts ned. Däremot har nya tillkommit, och det är väl positivt, oavsett var de kommer till, i städer eller på landsbygden. Får vi fler stationer måste det bli lättare.
Köerna måste bli kortare totalt sett. Möjligheten att få sin bil besiktigad mer kundorienterat på de tider och på det sätt man vill ökar, och det är bra. I den riktningen vill jag jobba. Men jag förstår att Leif Pettersson inte vill jobba i den riktningen. Tvärtom ska det vara förstatligat och ske utifrån beslut som fattas över huvudet på medborgarna.
Christer Akej (M):
Det är alltid lätt när man är i opposition och ens egna förslag inte testas i verkligheten att kritisera - det ska finnas fler miljöbilar. När Stina Bergström hade inflytande och hennes parti utgjorde ett stödparti till den dåvarande regeringen före 2006 var 10 procent av bilarna som registrerades i vårt land miljöbilar. I dag är över 40 procent av bilarna som nyregistreras miljöbilar.
Det är en positiv och bra utveckling. Jag kan också konstatera att när Stina Bergström nu raljerar över miljöbilar sker det utifrån den definition som vi var överens om fram till årsskiftet. Sedan har regeringen valt att skärpa kraven och lägga fram förslag på supermiljöbilspremien. Den är än skarpare och går ett steg vidare.
Jag nämnde i mitt anförande att vi inte får blunda för att Sverige är en liten del av bilmarknaden totalt i vår värld. Vi kan inte agera ensamma utan vi är beroende av utvecklingen i andra länder. Många bilar som rullar på våra vägar är inte Sverigetillverkade.
Där har Sverige och den nuvarande alliansregeringen också tagit på sig ledartröjan genom att trycka på i EU för att kraven ska skärpas ytterligare för att komma än längre. Jag konstaterar att jag är nöjd med utvecklingen. Vi har gått från 10 procent när Stina Bergström hade ett inflytande i regeringen till att över 40 procent av bilarna som registreras i vårt land i dag är miljöbilar. Det är en bra utveckling. Den har fyrdubblats på sex år.
Sedan var det frågan om bonus-malus. Det är riktigt att frågan diskuterades i Almedalen i somras. Det är ett system som vi måste se över. Spontant kan jag säga att det inte får bli så att vi hela tiden jagar större bilar. Det innebär samtidigt att vi jagar folk på landsbygden och familjer med många barn. Ska vi hindra de familjerna att åka samlat i en bil? Det är vad konsekvensen kan bli av bonus-malus-systemet.
Det är faktorer vi måste vara försiktiga med innan vi applåderar.
Christer Akej (M):
Först och främst gläds jag om vi kan vara överens om att det är utsläppen vi ska jaga. Vi ska inte jaga tekniken eller fordonsslag. Det är otroligt viktigt för mig att vi är teknikneutrala. Det måste vara ett grundkrav i målet för oss som verkar i Sveriges riksdag, det vill säga att titta på mängden utsläpp och inte tekniken bakom. Frågan om dubbdäcken är svår.
Frågan slits mellan två olika sidor. Å ena sidan vill vi självklart att miljön ska vara bra, att vi inte ska få höga partikelhalter som det har bevisats att dubbdäck orsakar. Å andra sidan får vi aldrig, och kan aldrig, tumma på trafiksäkerheten. Sverige är ett heterogent land som ser olika ut. I delar av landet är det lättare att klara sig utan dubbdäck, och det finns delar av vårt land där det är otroligt viktigt med dubbdäck.
Sedan måste vi vara realister. Jag lyssnade på Stina Bergströms anförande och drog slutsatsen att du vill att det ska betalas en avgift i tätorterna. Men precis som många av era förslag i Miljöpartiet, Stina Bergström, är det förslaget landsbygdsfientligt. Det innebär att om jag bor på landsbygden, och jag måste ha dubbdäck där, och sedan har några ärenden vid olika tillfällen in till en tätort, blir jag drabbad av en dubbdäcksavgift.
Jag kan inte gärna stanna utanför tätorten och byta till dubbfria däck vid vägkanten. Då måste jag köra in med bilen med dubbdäcken in till tätorten, och då drabbas jag av en dubbdäcksavgift. Om det är så Miljöpartiet vill jobba tycker jag att det är viktigt att folk på landsbygden får reda på det.
Maria Wetterstrand (MP):
Det sista fick mig att undra lite om Hans Rothenberg aviserar att regeringen tänker sig något slags ägartillskott till Vattenfall. Det var inte det jag hade tänkt fråga om, men jag kanske kan få en liten kommentar om att investeringarna i nya kolgruvor skulle kunna användas till någonting annat.
Jag hör väldigt ofta i näringspolitiken att regeringen talar om innovationer, att det behövs ett närmare samarbete mellan universiteten och arbetsmarknaden, att utbildningen ska leda till att arbetskraft kan komma in i företagen och ta de jobb som behövs. Man satsar mycket pengar på inkubatorer för att de som har idéerna ska kopplas ihop med dem som kan driva företag.
Jag stöder väldigt mycket av den politik som regeringen bedriver på det här området. Samtidigt ser jag i dag att det finns regionala högskolor där det här sker väldigt naturligt som en del i det arbete som görs där.
Man har ett väldigt nära samarbete mellan högskolorna och näringslivet, mellan högskolorna och det omgivande samhället, för att man ska kunna bedriva gemensamma forskningsprojekt, för att man ska kunna få ut studenterna på arbetsmarknaden, för att utbildningarna just ska vara anpassade till det som företagen behöver. Samtidigt bedriver regeringen en forskningspolitik som går i helt motsatt riktning. Man har nu gett signaler om att man ska driva det ännu mer åt det hållet.
Det handlar om att man ska uppmuntra forskarna att ägna sig åt inomvetenskaplig forskning, där de ska sitta i ett antal år och skriva om sitt eget område snarare än att välja att gå utanför universitetets gränser och jobba tillsammans med det omgivande samhället. Jag ser att det finns en stor risk att det framöver kommer att bli en dragkamp mellan Utbildningsdepartementet och Näringsdepartementet. Jag vill fråga Hans Rothenberg hur vi ska göra för att gemensamt se till att det är Näringsdepartementet som vinner den kampen.