Ali Esbati (V):
Det här är en fråga som vi har hört lite om. Den har berörts i en utredning som tillsattes redan 2017 och som lämnade en del förslag i början av 2018. På så sätt kan man tänka sig att det har varit lite senfärdigt agerat.
Det krävdes ett tillkännagivande från riksdagen, faktiskt i försvarsutskottet i oktober förra året, aktualiserat av situationen under pandemin för att det skulle leda till en lämplig reaktion hos regeringen. Å andra sidan tycker jag att när regeringen nu gör någonting bra för en grupp arbetstagare - det händer faktiskt ibland, även om man blir överraskad då - är det rimligt att uppmärksamma det.
Och det är bra att regeringen nu har agerat relativt skyndsamt och att vi nu kan få på plats den här justeringen av lagen. Jag tror att det är viktigt att förstå hur det här problemet uppkommer. Det är ju inte alltid lätt att begripa hur arbetslöshetsförsäkringens regler och undantag fungerar. Det är ett problem i sig, kan vi parentetiskt konstatera.
Arbetslöshetsförsäkringen är ju ett väldigt bra och viktigt system, men det har också på olika sätt och i olika omgångar urholkats och komplicerats men också lappats och lagats.
Det är rimligt att ha de grundläggande delarna på plats, alltså att det är en försäkring mot drastiska effekter av arbetslöshet och att man ska stå till förfogande för annat jobb. Det ligger liksom i definitionen av arbetslöshet att man saknar arbete plus att man söker arbete, alltså då ingår i arbetskraften.
Det problem som uppstår i fallet med deltidsbrandmän kan man säga hänger ihop med att namnet deltidsbrandmän är lite missvisande. Deltidsbrandmän jobbar ju inte deltid i vanlig mening, utan de är snarare beredskapsbrandmän som spelar en extremt viktig, för att inte säga helt avgörande, roll för samhällets skydd i mycket stora delar av landet.
Det som blir krocken med arbetslöshetsförsäkringens regelverk är att beredskap och även övning i någon mån slår ut rätten att få tillgång till arbetslöshetsersättning för den tiden eftersom det inte är ett adekvat avlönat arbete i någon rimlig mening. Därför kan konsekvenserna bli väldigt orimliga för individen, och det är det som har konstaterats här. Det undantag som nu föreslås är av det skälet väldigt rimligt.
Men precis som påpekas i den utredning som ligger till grund för förslaget är undantaget rimligt avvägt. Det är inte helt lätt att förstå Moderaternas och Kristdemokraternas yrkande i det avseendet. Utifrån det som jag har läst och sett kan jag inte avgöra om det enbart beror på missförstånd hos dessa partier eller om det också finns en aktiv vilja att missförstå.
I vilket fall som helst är det viktigt att påpeka att poängen här inte är arbetsvillkoren för deltidsbrandmän, och det är ju inte det vi diskuterar här.
Det finns heller inga förslag från M och KD om arbetsvillkoren i det här sammanhanget, utan det handlar om att se till att det viktiga arbete som deltidsbrandmännen utför genom att ha beredskap inte leder till oavsedda effekter visavi arbetslöshetsförsäkringen.
Kanske är det lite anmärkningsvärt med tanke på den, som vi hörde tidigare, minst sagt njugga inställning som just dessa partier har haft och har till arbetslöshetsförsäkringen. Man har gått i bräschen för dramatiska försämringar av arbetslöshetsförsäkringen för alla vad gäller regelverket och nivån, och man har även varit emot förslag om förbättringar i nämnda försäkring.
Men vi kan återkomma till det vid andra tillfällen. När man säger att regeringen har gjort den här bedömningen och avvägningen utan att förklara det kan jag hänvisa till, förutom det som Patrik Björck tidigare gjorde här, att det också är ett antal remissinstanser som gör denna bedömning.
Det framgår av den inte särskilt tjocka proposition som har lagts på riksdagens bord och som vi diskuterar i dag. Man skulle kunna tänka sig att debattörerna här skulle ha läst den lite grann innan de ger sig in i den här diskussionen. Det är en sak som är väldigt relevant att fundera över.
Även om det här är ett specifikt problem för deltidsbrandmän är det också ett problem som förekommer i andra delar av arbetsmarknaden, så det tangerar väldigt tydligt det som kallas för bisyssla i arbetslöshetsförsäkringen. Där görs det i dag en avvägning som i och för sig är rimlig.
Man vill inte att arbetslöshetsförsäkringen ska användas som allmän inkomstutfyllnad för ekonomiskt ohållbart företagande eller hobbyverksamheter av olika slag. Å andra sidan är det inte rimligt att någon ska behöva lägga ned någonting som inbringar inkomst bara för att hon eller han har förlorat sin huvudinkomstkälla och står till arbetsmarknadens förfogande. De regler som finns i dag kan på vissa delar av den reellt existerande arbetsmarknaden skapa betydande problem.
Det gäller exempelvis konstnärlig verksamhet - den mer klassiska gigekonomin. Det finns goda skäl att kontinuerligt se över arbetslöshetsförsäkringens regelverk i det avseendet. Man kommer inte ifrån att det behöver göras avvägningar, men det är rimligt att titta på de här sakerna. Vi behöver en välfungerande, flexibel och generös arbetslöshetsförsäkring i Sverige. Det är en oerhört viktig del i ett modernt välfärdssamhälle och en dynamisk arbetsmarknadspolitik, och där finns det mycket att göra.
Framför allt är det viktigt i dag att se till att fler arbetslösa faktiskt kan kvalificera sig till försäkringen. Det är också viktigt att inkomstbortfallsprincipen i försäkringen fungerar för den som kvalificerar sig dit, alltså att fler, helst åtminstone 80 procent, får de 80 procent av tidigare inkomst som försäkringen ska täcka i händelse av arbetslöshet. Så är det inte riktigt i dag, men man kan nå dit om man höjer nivån. Återigen: Det här är mycket viktiga frågor. Vi lär återkomma till dem i andra sammanhang.
Nu nöjer jag mig med att konstatera att dagens betänkande är en rimlig lösning på ett begränsat problem men som kan ha mycket stora och helt orimliga effekter för en grupp som vi alla är väldigt måna om och som gör ett oerhört viktigt arbete i samhället, nämligen deltidsbrandmän. Jag och Vänsterpartiet yrkar bifall till förslaget i betänkandet.