KBLab/rixvox huggingface dataset:
Andreas Carlgren (C):
Jag börjar med att tacka för denna debatt. Jag tycker att det är roligt att debattera med er, och jag tycker också att er medverkan och ert engagemang är ett lyft i debatten. Det här är en av de saker som jag tycker är en klar uppgradering under den nya mandatperioden. Ni har tagit upp många väsentliga frågor. Det är också därför som jag säger att vi kommer att behöva gå vidare med en reformering av CDM.
Vi ska göra förändringar i vår egen användning av CDM - vi håller på med detta arbete - men vi måste också medverka till bättre regler internationellt och där EU kan gå fram också inom EU. Däremot var det lite surrigt när det gällde regeringsförklaringen. Bara för att den diskussionen inte ska leva vidare i sin surriga form ska det vara helt klart att vi självklart kommer att vidta nya åtgärder.
Det är ett faktum att både vidtagna och aviserade åtgärder räcker för att nå målet. Men regeringen har med regeringsförklaringen och framför allt med valplattformen från Alliansen och med de ambitioner som vi nu har lagt upp för mandatperioden, och som framgår till exempel i budgetpropositionen, visat att det är rader av nya åtgärder och ökade ambitioner som förbereds. Det visar också att det är en alliansregering som vill göra Sverige till det gröna föregångslandet.
Vi har en mycket klar och tydlig sammanhållning om det. Det är inga dokument eller muntliga tillrättavisningar som har hindrat mig från att driva detta också internationellt. Det är ett arbete som jag också ser fram emot att kunna göra med er. Det finns viktiga delar i detta där jag ser att vi har en gemensam inriktning. Då tycker jag att det är bra att se att möjligheten finns att göra dessa saker tillsammans.
Jag ser också fram mot en fortsatt debatt och diskussion och önskar en god jul och ett gott nytt år.
Andreas Carlgren (C):
Jag vill till sist säga att jag välkomnar den här debatten mycket. Det finns både gamla försyndelser att ta hand om och stora ambitioner framöver, precis som har beskrivits, som gör att vi behöver ett starkt och brett grepp som också är strategiskt. Som en del av de insatserna satsar vi nu stora pengar på att rensa upp efter gamla försyndelser.
Vi har tagit flera steg och fortsätter att ta flera steg för att göra kontrollen av efterlevnaden och tillsynen mer effektiv. Vi har gjort en reformering av mark- och miljödomstolarna. Vi har skärpt lagstiftningen i flera steg. Men jag säger också gärna: Detta är inte färdigt. Det kommer att krävas mer arbete. Därför har jag redan pekat på ytterligare förslag som kommer att behövas med anledning av de nya utredningar vi får i vår.
Jag ser detta gärna också som en del av en helhetsstrategi för både gruvnäring och miljö. Sverige ska vara det gröna föregångslandet, och det är ett sätt att lägga en hög ribba för oss när vi arbetar framåt. Därför ser jag fram emot både mycket arbete, fortsatt diskussion och debatt på detta område och naturligtvis också den förväntan som finns på mig och regeringen att utöva ledarskap.
Jag ser också att det finns skäl till det. Efter åratal av till exempel eftersläpning av resurser i rättsväsendet är det ett stort arbete att återställa det. När det gäller att många utsläpp inte har åtgärdats i tid är det viktigt att till exempel Hornträsket nu får föreläggande av länsstyrelsen med ett tydligt krav på ansvarstagande och åtgärder. Det är också ett sätt att gång på gång städa upp.
Jag har varit uppe i Västerbotten och diskuterat med gruvnäringen. Jag välkomnar också ett fortsatt sådant arbete. Jag ser fram emot fortsatt samarbete på detta område och fortsatt debatt. Jag vill än en gång önska god jul och gott nytt år.
Andreas Carlgren (C):
Suzanne Svenssons utgångspunkt är att det är viktigt med svensk odling. Där är vi sannerligen överens. Är det någonting som är viktigt både för livsmedelskvaliteten och för miljön är det att vi har goda förutsättningar att odla våra livsmedel här i Sverige. Jag tror att svensk livsmedelsproduktion i sig är en bra åtgärd för miljön.
Vi vet ju att den ofta jämfört med vår europeiska omgivning är mycket framgångsrik miljömässigt. Det är sant att ett antal växtodlare kommer i kläm på grund av att EU inte har helt harmoniserad tillämpning.
Jag tycker att vi utan vidare ska erkänna att det på den gemensamma marknaden är mycket viktigt med gemensamma regler, vilket vi har, men också med gemensam tillämpning. Där är det ännu inte tillräckligt bra i EU.
Det är därför jag tillsammans med jordbruksministern har skrivit brev till den kommissionär som är ansvarig för frågan och, precis som Suzanne Svensson påpekar, krävt insatser och efterfrågat aktivt arbete för att se till att det nu blir en verklig harmonisering av tillämpningen, mycket mer gemensam tillämpning och likhet i behandling. Där är vi inte ännu.
När det gäller de lökodlare som nu har ändrade förutsättningar på grund av detta måste jag hänvisa till att just det konkreta ärendet är överklagat av LRF till miljödomstolen. Det avgörs vad jag förstår precis i dagarna.
Oavsett utfallet kommer vi dock att arbeta vidare mycket starkt för fler alternativ när det gäller dessa växtskyddsmedel, för harmoniserad tillämpning och, precis som Suzanne Svensson tar upp, för att åstadkomma ett närmare samarbete i det nordiska området.
Kemikalieinspektionen har nu ett uppdrag där man arbetar med att få en mer aktiv gemensam bedömning inom den nordliga zonen, det vill säga Sverige, Danmark, Finland, Estland, Lettland och Litauen. Arbetet pågår för fullt, men det ska ännu inte avrapporteras och är ännu inte moget för avslutande.
Jag ställs ofta inför frågor om Danmark. Oftast är det med utgångspunkten att de har beslutat om förbud mot något kemiskt medel snabbare än Sverige. Det brukar alltid anses väldigt bra. Den här gången är frågan den motsatta: De har tillåtit användning av ett medel som nu inte används i Sverige - är inte det bättre? Det gemensamma är inte alla gånger åsikterna, men den konsekventa linjen är att Danmark alltid är bättre.
Jag förhåller mig kanske lite lugn på den punkten men konstaterar också att jag inte kan kommentera deras kemikaliemyndighets bedömning eftersom det skulle inkräkta på den bedömning som den svenska domstolen nu ska göra. Framför allt tycker jag dock att huvudvägen framåt är enhetlig tillämpning inom EU. Dit måste vi. Det är inte acceptabelt som det är i dag, och därför driver vi på.
Samtidigt tar vi också fram alternativa metoder, hoppas på ytterligare utveckling av dem och ser att Sveriges största lökodlare med framgång undviker att använda de två medel som nu är aktuella. Jag vet att det innebär ökade kostnader, och därför är det inte realistiskt att förvänta sig det av alla.
Vi behöver dock med bättre forskning och bättre utveckling av metoder hitta alternativa lösningar, och jag vill medverka till att det går så snabbt som möjligt.
Andreas Carlgren (C):
Jag vill tacka både Suzanne Svensson och Anders Åkesson för debatten. Jag tycker att det är bra att den visar att vi gemensamt vill hitta en lösning på problemet. Vi vet att vi först får avvakta miljödomstolens utslag, men framför allt - precis som Anders Åkesson betonar i sitt sista inlägg - är det helt avgörande att få fram en mer enhetlig och gemensam tillämpning inom EU.
Det är hela tiden det som är den avgörande utgångspunkten: den enskildes förutsättningar och hur de samverkar med miljöns bästa. Det är dithän vi behöver komma. Tack så mycket för debatten!
Andreas Carlgren (C):
Om diskussionen verkligen handlade om i fall Sverige ska minska utsläppen är vi fullständigt överens. Det är därför vi har skruvat upp ambitionen från de 4 procent som gällde som officiellt mål för Sverige år 2012 till att vi i stället minskar utsläppen med 40 procent fram till år 2020. Om det handlade om Kyotoambitionerna är vi sedan länge överens om att de är för låga.
Om det handlade om internationella förhandlingar är vi sedan länge överens om att de har gått för långsamt, att de har gett för lite resultat och att de gäller alltför små utsläppsminskningar. Men det är ju inte det era frågor har gällt! De gällde just utsläppshandelssystemets effekter på så kallade överskott, det vill säga AAU. Jag säger bara så här: Beskedet är klart och tydligt.
Sverige kommer inte att hantera överskottet av utsläppsrätter så att de totala utsläppen ökar. Det betyder också att det inte kan bli som hela utgångspunkten för er debatt är, nämligen att svenska folkets utsläppsambitioner eller miljöambitioner har varit förgäves. Jag hyllar dem. Jag hyllar dem ständigt. Försök inte låtsas någonting annat! Det blir bara dumt. Inget av detta är förgäves. Låtsas sedan inte att jag har sagt att Riksrevisionen är allmänt dum!
Jag säger bara att när den påstår att det nationella målet skulle påverkas av detta är det fel. Det nationella målet bygger inte på mekanismerna. Jag har upprepat detta enkla faktum. När det gäller utsläppshandelssystemet konstaterar jag bara att systemet är just tänkt så att man ska kunna använda utsläppsrätter mellan länderna. Vi vet att totalt sett minskar då utsläppen mycket mer och dessutom till lägre kostnader.
Därmed får vi ännu mer pengar över för att kunna minska utsläppen ännu mer. Det är sådana system och en sådan inriktning jag försvarar. Jag ser fram emot nästa debatt och hoppas att även oppositionen då har vaknat för att detta är ett system som tjänar klimatet väl. Det vore bra att också någon gång ställa sig upp och försvara det.
Andreas Carlgren (C):
Jag har, Matilda Ernkrans, inte lagt en gnutta ansvar på oppositionen, så tagga ned en aning - det är mitt råd, om du har tid att lyssna på svaret! Nej, det är verkligen inte så att jag ställer frågor till oppositionen eller kräver av er att ni ska lösa problemen, utan jag säger: Det är de här frågorna vi brottas med nu i klimatförhandlingarna.
Då säger jag: Kan vi inte gemensamt diskutera hur vi ska hitta lösningar på dem? Det är ju det vi brottas med hela tiden. Vi tänker inte skjuta på er något ansvar men har naturligtvis en förväntan på att också oppositionen kan vara med och konstruktivt bidra i arbetet med att lösa de frågorna. Återkom gärna med nya tankar kring det och låt oss se till att fortsätta en engagerad diskussion!
Men bara för att vara lite noggrann: Matilda Ernkrans säger att ni hade agerat helt annorlunda inför Köpenhamnsmötet. Är det verkligen sant? Jag har för mig att det inte var några avvikande uppfattningar om Sveriges klimatförhandlingsupplägg inför Köpenhamnsmötet. Så skriv inte om historien efteråt! Men det kan vi gärna diskutera vidare vid ett annat tillfälle.
Hela tanken att detta skulle vara någon helt annan ingång tror jag inte stämmer. Vi är helt överens om att Sverige ska gå före. I vartenda sammanhang där jag har varit tror jag att jag har berättat om just det svenska exemplet, hur viktigt det är. Vi ligger före övriga Europa och ska fortsätta att göra det. Men det är fortfarande inte det som löser knäckfrågorna i förhandlingarna. Det är inte det som hjälper världen att gå framåt.
Ni säger att vi är oerhört oense och att ni skulle vilja ta några tiondelar till av 2 promille av världens utsläpp. Ursäkta, men det kommer inte att lösa världens klimatproblem, särskilt inte som ni hittills inte har svarat på frågan om hur det ska gå till. Det skulle inte hjälpa mig i förhandlingarna. Låt oss nu i stället tillsammans se hur vi kan gå vidare och knäcka de verkliga problem som förhandlingarna står inför.
Andreas Carlgren (C):
Jag sätter värde på en intressant debatt om en viktig fråga. Jag ser fram emot fortsatta debatter. Jag står självklart bakom försiktighetsprincipen. Jag står självklart också bakom att man ska ta vara på alla de möjligheter regelverket ger att hela tiden slå vakt om miljö och hälsa. Det är precis detta jag försöker göra. Därför tror jag att vi kommer att ha fortsatta intressanta debatter om detta.
Vi kommer också att ha en viktig process inom EU vad gäller det förslag kommissionen har lagt fram, och jag sätter värde på de positiva tongångarna från Vänsterpartiets sida. Samtidigt kommer det att vara viktigt att kräva ytterligare förslag från kommissionen. Det är först då man på allvar kan bedöma helheten när det gäller hur GMO-frågan ska hanteras inom EU och därmed få fram bättre regler och bättre sätt att agera, inte bara i Sverige utan i EU som helhet.
Detta kommer att få en global betydelse eftersom det är en del av de största marknaderna i världen. Det här ska ske med mycket bestämda EU-steg. Då kan vi också göra skillnad för många fler människor. Det är det jag vill åstadkomma.
Andreas Carlgren (C):
Till Sven-Erik Bucht, som är interpellant, Krister Örnfjäder och Isak From vill jag säga att när det gäller vad vi vill uppnå, det vill säga enklare hantering, effektivare handläggning och mindre byråkrati, är vi självklart helt överens.
Det är glädjande att se tillväxten i de nordligaste delarna av Sverige, och det är fantastiskt att se tillväxten i gruvnäringen.
Visionen är att kunna ha en kraftfull gruvnäring i norr som också uppfyller högt ställda miljökrav och därmed ser till att säkra fortsatt hög konkurrenskraft. Sven-Erik Bucht säger vidare att detta förföll under den borgerliga regeringen och att handläggningstiderna blev allt längre.
Man får väl säga att jag hade otur. När jag dök upp på Miljödepartementet låg utredningen där och dammade i bokhyllorna sedan länge. Det borde ha åtgärdats långt tidigare, men det hade fördröjts. Jag säger inte under vilken regering, men den satt före den regering jag tillhör. Nu fick vi fart på arbetet.
Vi spurtade och såg till att göra hela den omfattande reformen med enklare regler när det gäller tillståndsgivningen. Det har, som jag redovisade, besparat företagen åtskilliga miljoner. Vi har också genomfört en reform för domstolsväsendet så att man ska ha kortare överklagandegång så att det kan gå snabbare.
Jag känner sannerligen inte något behov av att försvara byråkratin. Vi tog tag i detta eftersom vi tyckte att det var på tiden att göra något åt det. Jag tycker fortfarande att vi ska se verkan av detta. Om vi, vid genomförandet, märker att det inte räcker är det självklart att vi ska gå vidare. Låt oss hålla kontakt och se vad som visar sig i det fortsatta arbetet.
Behövs det ytterligare insatser är jag den siste att vara emot det. När det gäller att effektivisera handläggningen, som Krister Örnfjäder tog upp, ska det självklart vara en följd av detta, men som Krister Örnfjäder vet är det inte jag som i lagstiftning eller beslut skriver vilka mål som ska sättas för domstolarna.
Hur snabba handläggningstiderna ska vara är sådant som man får utveckla vartefter i samband med att reformen träder i kraft. Det görs naturligtvis i regleringsbrev när vi ser förutsättningarna för de nya reglerna och den nya ordningen. Kompetensbristen hos domstolarna är något av det vi vill åtgärda med den nya ordningen.
Vi samlar kompetensen i de domstolar som handlägger bland annat miljöbalksärenden, det vill säga miljömål, men också mål enligt plan- och bygglagen och fastighetsmål. Syftet är att det ska finnas tjänstemän där som är vana att snabbt handlägga sådana här ärenden. När det gäller Gränsälvskommissionen har vi varit överens med Finland.
Jag tror att tidigare regeringar har haft samma strävan, men gått på pumpen eftersom det har varit lite svårt att hantera lagstiftningen. Nu har vi gjort det. Det innebär att det ska vara en handläggning enligt de olika ländernas lagstiftning; den är i grunden lika. Min bedömning är att det här inte alls har försämrat ärendena för gruvnäringen. Jag försäkrar Sven-Erik Bucht att jag numera är helt frisk.
Andreas Carlgren (C):
Jag ska sluta med att försäkra Sven-Erik Bucht att även jag brinner för just tillväxt och god miljö. Vi ska gemensamt se till att ingen av oss brinner upp. Låt oss också se till att vi hittar goda lösningar på detta. Jag tycker att de fick dröja för länge. Nu har de kommit i gång, och nu ska vi genomföra dem. Jag är beredd att följa detta vartefter så att jag inte sitter och naivt blinkar åt byråkratin i något läge.
Jag är tacksam om någon påminner mig om jag någon gång skulle behöva det.
Andreas Carlgren (C):
Jens Holm har frågat närings- och energiministern om hon avser att verka för att genomdriva Centerpartiets förslag som skulle neutralisera effekterna av uttagsskatten för vindkraftskooperativ och om hon avser att verka för ett slopande av det kommunala vetot för vindkraftsetablering. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen.
När det gäller frågan om uttagsbeskattningen för kooperativ vindkraft har finansministern, som ansvarigt statsråd, det senaste året svarat på flera liknande frågor och interpellationer . Jag har inga andra besked att ge än vad som tidigare sagts. Frågan om det kommunala vetot för vindkraftsetablering har också belysts vid flera tillfällen i kammaren den senaste tiden . Den 11 mars 2011 svarade jag Jens Holm på exakt samma fråga som nu ställts.
Effektiva tillståndsprocesser och demokratisk förankring är viktiga för att kunna uppnå en kostnadseffektiv utbyggnad av vindkraft och därmed målet om förnybar energi. Tillståndsprocesserna för både ny energiproduktion och kraftnät måste fortsätta att förenklas och förkortas.
Andreas Carlgren (C):
Först måste jag bara konstatera att Sverige aldrig har haft en regering som har varit så framgångsrik som alliansregeringen när det gäller att få fram ny vindkraft. Vi har aldrig haft så stor vindkraftsutbyggnad. Det har aldrig använts och producerats så mycket el från vindkraft. Prognoserna visar också att vi fortsatt kommer att vara extremt och unikt framgångsrika.
När det gäller Skatteverkets nya signaler om hur man ska tillämpa reglerna är det ändå så, om jag är rätt informerad, att ingen ännu har betalat enligt de nya regler som du beskriver. Det ska man vara medveten om. Det är korrekt att Centerpartiet har ett förslag om detta. Men nu är inte tillfället att föra den debatten.
Beträffande vindkraftsreglerna har jag flera gånger svarat på exakt den fråga som Jens Holm ställer, och vi har också debatterat frågan här i riksdagen. Det finns inte heller något nytt som Jens Holm framför nu i frågan. Jag tycker att vi har diskuterat den färdigt i det här sammanhanget.
Andreas Carlgren (C):
Först var frågan om Centerpartiet har samma uppfattning som tidigare. Jag har svarat att vi har det. Men detta är inte tillfället att föra debatten mellan partierna. När det sedan gäller det kommunala vetot är jag övertygad om att det kommunala självstyret är mycket bra. Det kommunala vetot är en följd av det. Vad jag har pekat på som problemet är att flera kommuner missbrukar detta.
Då har jag sagt att ansvaret först ligger på den kommunala sektorn för att själv ta ansvar och åstadkomma självsanering. Sker inte det är vi beredda att pröva andra regelverk. Du beskrev några. Det är precis liknande tankar som även jag har beskrivit. Men det är alltså inte aktuellt nu, eftersom ansvaret först ligger på kommunerna.
Beträffande enklare regler i allmänhet för vindkraft: Vi har redan genomfört en stor reform. Nu följer vi upp vilka effekter den har fått. Men vi bereder samtidigt frågor som ska göra det möjligt att gå vidare.
Andreas Carlgren (C):
Det är roligt att Jens Holm gillar centerpolitik så mycket. Rent allmänt är det helt klart att vi redan har genomfört en stor regelförenkling för vindkraften. Vi är överens om att det var bra att avskaffa dubbelprövningen. Det är väl också ett ytterligare belägg för att det finns skäl för att vi är den mest framgångsrika regering som Sverige hittills har haft när det gäller att få fram vindkraft. Vi har vidtagit åtgärderna.
Vindkraftsutbyggnaden som helhet går mycket snabbt. Vindkraftskooperativen utvecklas också. Än så länge har, vad jag känner till, ingen betalat enligt de regler som Skatteverket har signalerat. Men vi kommer naturligtvis att också där fortsätta arbetet.
Andreas Carlgren (C):
Först vill jag säga att det är en mycket viktig fråga som Åsa Romson har tagit upp. Jag delar verkligen engagemanget för att se att detta är frågor som nu måste följas mycket nära och där det också kommer att behövas olika initiativ. Jag håller med om att många naturligtvis känner oro.
Ett resultat som vi ser nu är att det finns tecken på att halterna är ytterligare förhöjda i området jämfört med vad tidigare mätningar har visat.
Det är ett mycket farligt ämne vi talar om, PFOS, och det gör också att det finns mycket starka skäl för att vara ytterligt vaksam från i det här fallet Livsmedelsverkets sida - det är den myndighet som har huvudansvaret. Jag vet och förväntar mig att myndigheten och andra berörda myndigheter tar sitt ansvar i den delen, men jag kommer att fortsätta följa detta noggrant.
Sedan pekar Åsa Romson mycket riktigt på det dilemma som finns när staten är ansvarig för verksamheter där man också med nödvändighet hanterar delvis mycket farliga material. Ett exempel på det är Rosersberg. Ett annat är, precis som Åsa Romson nämnde, Arlanda.
Det är just därför att staten ibland också ska gå före som Rosersberg tog beslutet tidigt 2002 att upphöra med användning av PFOS, men vad vi hanterar nu åtta nio år senare är följderna av det som upphörde att användas för så pass länge sedan. Det stämmer också att jag inte har tyckt att det var tillräckligt bra ansvarstagande och tillräckligt klarlagda roller.
Det är därför jag tog initiativ till ändringen när det gäller miljöbalkens försäkringar och avhjälpande av förorenade områden med den proposition vi lade tidigare under förra mandatperioden. Nu säger Åsa Romson att staten obstruerar i en rättslig process.
Där är ju dilemmat att jag som minister inte kan lägga mig i exakt hur man hanterar en rättslig process. Men jag vill säkerställa att staten tar sitt fulla ansvar. Därför redovisar jag vilket ansvarsområde SGU har, vilket också följs upp av andra statliga myndigheter. Jag tänker fortsätta följa upp att det ansvaret verkligen tas.
Jag vill också sätta i gång ett ordentligt nationellt arbete genom den handlingsplan som vi nu inleder när det gäller kemikaliearbetet. Jag ser också att det kommer att vara viktigt att skynda på åtgärder för fler ämnen än PFOS och PFOA.
Därför har jag senast i dag när jag talade på Kemikalieinspektionens konferens pekat på andra viktiga åtgärder som vi ska ta genom den här handlingsplanen och också att vi ska gå före i flera viktiga fall där det är nödvändigt.
Exempel på det har varit kvicksilver, där vi förra perioden genomförde ett nationellt förbud och där vi nu går vidare och förbereder ett bredare förbud när det gäller bisfenol A. Jag ser att det också kommer att finnas värdefulla fortsatta möjligheter till samarbete. Jag välkomnar också de möjligheter som Åsa Romson öppnar där genom sitt intresse för frågorna.
Andreas Carlgren (C):
För det första vill jag säga helt klart att visst ska man kunna utveckla staden och samtidigt ha ett fungerande näringsliv, till exempel flygplatsen. Det är också helt uppenbart att Naturvårdsverkets riktvärden inte är några bindande föreskrifter. Jag tror att ibland är det bekvämt att skylla på myndigheterna. Boverket har fastställt sina allmänna råd.
Jag har förtroende för Boverket, och det är kommunen som har det främsta planeringsansvaret. Blir beslut som kommunen har tagit om detaljplanen överklagade har också kommunen i sin tur möjlighet att överklaga. Jag bara konstaterar att i de fall där ärenden har kommit till regeringen sedan Naturvårdsverkets handbok om flygplatser kom ut har vi avgjort sju överklagade detaljplaner.
I de fallen är det bara en enda gång som regeringen har gått emot Linköpings kommuns planer för bostäder när det gäller central- och tätorten. Dessutom har vi inte i något fall haft ärenden på vårt bord där kommunen har överklagat efter att länsstyrelsen har ingripit och upphävt en detaljplan med hänvisning till bullersituationen.
Jag uppmanar alltså Linköpings kommun både att ta sitt ansvar när det gäller planeringen och att använda de muskler de har. Jag kommer också att fortsätta hålla efter våra myndigheter, och i grunden är jag övertygad om att stadsutveckling, miljö och näringslivets utveckling mycket väl går att förena.