Gunilla Nordgren (M):
Jag får tacka för svaret från socialförsäkringsministern. Men jag är inte särskilt nöjd då jag inte tycker att jag har fått svar på mina frågor. Som framgår av svaret och även av min interpellation finns dessa förbund i Sverige sedan 2004. De är tänkta att stärka samarbetet när det gäller rehabilitering mellan staten, i form av Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen, och landstinget eller regionen och en eller flera kommuner.
Förbunden arbetar ofta med dem som är längst ifrån arbetsmarknaden och som således behöver mest hjälp. Bland de prioriterade grupperna finns till exempel unga under 30 år med aktivitetsersättning. De första åren var det lite trevande. Men nu fungerar samarbetet på ett mycket bra sätt på många håll. Dessa förbund uppgår nu till ca 85 stycken och finns i 240 av landets kommuner. Det sker en ständig utveckling. Nya förbund startar, och andra slås samman.
Finansieringen ska, enligt lagen om finansiella förbund, vara en fördelning med 50 procent från staten, 25 procent från landstinget och 25 procent från kommunerna. Denna finansieringsform är lite komplicerad då den innebär att om någon av de ingående parterna ändrar sig - uppåt eller nedåt - påverkar det med omedelbar verkan. Det kan således slå både uppåt och nedåt i anslag. Denna ryckighet är ett problem.
Olika fördelningsmodeller har diskuterats under 2014 och 2015. Man har diskuterat olika mått och fördelningar och verkar ha kommit fram till en modell. De föreslagna modellerna har varit på remiss, ofta med kort svarstid över sommar och annat. Problemet är att man kommer med besked så här sent. Det senaste brevet jag har sett kom från Försäkringskassan i mitten av juni, strax före midsommar.
Försäkringskassan skrev: Vi vill betona att de tidigare kommunicerade beloppen kommer att förändras, både uppåt och nedåt - med hänsyn till de många osäkerhetsfaktorer som råder i dagsläget. Ska jag tolka svaret om medel framöver som att regeringen är positivt inställd till förbunden? Jag förstår att vi ej talar om direkta nivåer i form av miljoner kronor här. Jag talar om en inställning.
Man är dessutom oense om hur de nya fördelningsnycklarna fungerar med försörjningsmåttet och så vidare. Man vill införa en spärr på en minskning på 10 procent för att inte slå undan fötterna på de förbund som kommer att förlora. Det finns också siffror på att det då behövs en extra tilldelning på 36 miljoner. Eget kapital är ojämnt fördelat. En del har samlat i ladorna och ej gjort av med alla tilldelade medel, vilket inte var meningen.
De förbund som har gjort insatser har inte lika stora reserver, men det är de som drabbas av det nya systemet. Försäkringskassan skickade ut remisser i december 2014 och i januari med olika modeller. I april skickade de ut en enkät där de begärde att förbunden skulle fråga kommunerna och landstingen om de kunde tänka sig att komma med mer pengar. Hur lätt är det? Jag vill upprepa mina frågor.
Anser ministern att det är tillfredsställande att beskeden kommer så sent och att den nya fördelningsmodellen eventuellt kan drabba olika förbund på olika sätt? Avser ministern att göra något för att påskynda processen framöver? Och ska jag tolka svaret som att regeringen är positivt inställd till samordningsförbundens allmänna verksamhet?