KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ida Gabrielsson (V):
Tack, Julia Kronlid, för att du tar replik på mig! Vänsterpartiet anser att vi inte behöver utreda en sådan här fråga. Vänsterpartiet försökte, i samband med att detta förslag lades fram från regeringen, motionera om ganska konkreta åtgärder.
Men som också Julia Kronlid vet är det inte möjligt med det reglemente vi har att föreslå något som kostar mer än det som regeringen har i sin extra ändringsbudget. Det handlar helt enkelt om att jag tror att vi kommer att rösta om Vänsterpartiets förslag om hur vi ska få till en sådan förändring - vi vill att någon ska utreda - om någon månad.
Annars tycker jag att vi i utskottet eller på annat ställe ska komma med förslag som går att genomföra redan nu. Vi ska inte föreslå ytterligare utredningar av ett system som Vänsterpartiet absolut inte tror på.
Vänsterpartiet tror att systemet med skarpa tidsgränser och med rehabkedjan, som över huvud taget inte utgår från människor och individer, och det system som gör att man inte kan få varaktig ersättning ska avskaffas och ersättas med något annat. Det vill vi utreda, och det har vi också föreslagit. Det ligger skarpa förslag på bordet i dag, som innebär att något händer på riktigt, direkt.
Det är det som jag stöder.
Ida Gabrielsson (V):
Det blir på något sätt lite fånigt om vi ska ha en diskussion om voteringstekniska frågor. Anledningen till att vi inte själva fick lägga fram förslagen var att man inte får göra något som ökar kostnaderna. Vi vill inte utreda och låsa fast oss i det här systemet. Det är inte våra förslag. Våra utredningsförslag handlar om att avskaffa den rehabkedja och de tidsgränser som finns.
Det förstår jag att Sverigedemokraterna och Julia Kronlid inte stöder, eftersom de röstade för att man skulle införa en bortre tidsgräns och stupstocken så sent som 2017. Vårt förslag om hur det skulle se ut i sjukförsäkringen med de sjukas ekonomi lade vi fram i budgeten.
Där var vi det enda parti som prioriterade att ta bort extraskatten för de sjuka, medan Julia Kronlids parti prioriterade att låta höginkomsttagare få ytterligare en skattelättnad i enlighet med regeringens förslag. Det är för mig det som frågan handlar om. Vi vill inte fastna i det här stelbenta systemet.
Finns det konkreta ändringar och förslag som tar myrsteg är vi för. Vi ställer alltid upp. Vi kommer aldrig att backa från det. Ska något utredas för framtiden kommer vi att driva stenhårt att det är ett annat system och en annan politik som ska gälla.
Det som var sorgligt var däremot när Sverigedemokraterna tillsammans med sina kompanjoner Moderaterna, som här visade vad de tycker, röstade ned Vänsterpartiets krav på upprättelse åt dem som har blivit utförsäkrade och på att se över möjligheten att införa en SGI till dem. Det var sorgligt.
Ida Gabrielsson (V):
Anledningen till att vi står här i dag är att bland annat Vänsterpartiet deltog i ett utskottsinitiativ som satte igång debatten. Utredningen med förslag om att mjuka upp tidsgränsen har funnits länge.
Vid den efterföljande debatten framkom det med all tydlighet att den hårdaste bromsklossen för att göra den mindre uppmjukningen var Liberalerna. Det var också något som Liberalernas talesperson i ekonomiska frågor stod för i kammaren i ett replikskifte med oss i Vänsterpartiet. Man säger att det inte finns någon majoritet i riksdagen för olika förslag.
Det verkar som att man antingen inte har ordning på varandra i förhandlingsrummet eller inte kan räkna. Vänsterpartiet är för, och andra partier påstår sig vara för - så en majoritet finns för att införa allt. Det enda skälet kan vara om Liberalerna säger att man hoppar av, inte bara i någon invandringsfråga utan även i frågor om sjukförsäkringen.
Då utlöses någon form av regeringskris. Det är det enda jag kan förstå skulle ligga som grund. Är Bengt Eliasson och Liberalerna beredda att utlösa en regeringskris? Eller kan vi se att de här förslagen kommer att genomföras framåt om Bengt Eliasson och Liberalerna får bestämma?
Ida Gabrielsson (V):
Jag måste ändå säga att det var bättre förr. Jag kan låta lite mossig när jag påstår det, men jag står för det. Jag har själv haft sjukersättning, och jag har kommit tillbaka. Jag tycker ändå att man är lite lyckad om man har kommit in i riksdagen och kan utföra arbetet där. Det har ju kommit nya mediciner. Det kan jag ändå stå för. Jag fick inte riktigt svar på min fråga om dag 180.
Kommer Bengt Eliasson och Liberalerna att stödja en ytterligare tidsgräns om dag 365 och det förslag som finns om att ange arbete? Är det Liberalerna som stoppar och gör så att vi inte får se förslaget på riksdagens bord?
Eller är det något som regeringen skyller på? Känner Bengt Eliasson ibland att frågorna som ställs eller förslagen som läggs fram är otydliga? Bland annat har jag sett ett förslag från Bengt Eliasson om att stoppa sveket mot de sjukskrivna.
Han vill tillsätta en oberoende utredning av Försäkringskassan. Missade Bengt Eliasson mina förslag som Liberalerna röstade ned tre dagar före jul?
De gick ut på att stoppa sveken och göra en oberoende genomlysning. Är Bengt Eliasson beredd att tillsammans med mig gå fram med förslaget om LSS och sjuka?
Ida Gabrielsson (V):
Detta - att det kom från fler partier - tror jag bidrog till att det här blev av och gick så pass fort efter alla år av väntan, även under perioden sedan utredningen kom. Just detta om angivet arbete fanns i både Vänsterpartiets och Centerns förslag.
Men det tog Centern sedan tillbaka på mötet, och vi behövde inte ta ställning till det. Nu får jag med glädje höra att det är angivet arbete som ska gälla. Då känns det som att det måste vara Liberalerna som inte kan acceptera detta, för varför läggs det inte fram? Varför kan det inte vara med bland det vi i dag ska ta ställning till? Det skulle hjälpa väldigt många.
Särskilt de som redan är arbetslösa skulle ha en annan chans. Min fråga till Centerpartiet är: Är ni beredda att ta strid för att angivet arbete ska införas? Och är ni beredda att också se över nästkommande tidsgräns för att genom lagstiftning förtydliga vad som ska gälla vid omställningen dag 365?
Ida Gabrielsson (V):
Jag tar min fråga igen - jag tror att det blev ett missförstånd. Det handlade om det som fanns i Solveig Zanders utskottsinitiativ och även i mitt, om att arbete skulle anges och vilken typ av arbete. Det stöddes sedan inte av just Solveig Zander, utan det var endast Vänsterpartiet som framhärdade. Det var väldigt glädjande att höra att Centern stenhårt kommer att driva detta om att ange arbete.
Jag har också en fundering kring att angivet arbete i utredningen är satt till noll. När det gäller att göra upp med budgetkompisarna brukar ni ju köra över dem i andra initiativ med olika förslag som inte är kostnadsökande. Den här kostnaden bedöms av utredaren ligga på noll, så jag undrar fortfarande varför ni inte kliver fram och driver den här frågan hårdare.
Ida Gabrielsson (V):
Jag vill börja med att fråga ledamoten Arin Karapet och Moderaterna hur de ser på de förslag som läggs fram i budgeten. Vi har ju en pågående pandemi, och smittspridningen är stor.
Vi ser vad det har fått för konsekvenser, och i det läget föreslår Moderaterna att en extra karensdag ska införas.
Samtidigt som vi ser att det bara i år är över 20 000 människor som söker försörjningsstöd i landets kommuner trots att de är sjukskrivna av en läkare föreslår Moderaterna att stupstocken och den bortre parentesen ska återinföras. Hur rimmar det med verkligheten?
Ida Gabrielsson (V):
Ledamoten verkar tro att Vänsterpartiet är emot rehabilitering och arbetsmiljösatsningar, men då tror jag att han i stället har läst Moderaternas partibok. För er som inte vet det ska jag i dag avslöja att jag själv var en av de människor som ledamoten pratar om. Jag hade aktivitetsersättning därför att jag hade en kronisk sjukdom.
Men det kom bättre mediciner, och jag kunde börja jobba igen. Under den tiden fick jag dock en helt annan hjälp än när jag till exempel har varit sjukskriven nu. Jag tror alltså att det finns flera olika bilder av hur det där är. Jag blev väldigt glad när jag såg att Moderaterna har lämnat in en fråga där man vill att regeringen ska tillse att sjukskrivningstalen inte ska kunna pressas ned genom reglering i styrningen.
Därför är min sista fråga: Kommer Moderaterna att bifalla Vänsterpartiets initiativ i utskottet, som handlar om precis den frågan?
Ida Gabrielsson (V):
Jag vill börja med att berömma Hans Eklind för att Kristdemokraterna nu verkar ha gjort en omsvängning och ställer upp på att ge mer generös rätt till sjukpenning och sjukersättning. Kanske kan vi då få igenom förändringarna i utredningen.
Det verkar finnas majoritet; det kan Socialdemokraterna anteckna här i kammaren. Jag skulle ändå vilja säga några saker om det som Hans Eklind pratar om när det gäller dem som smittas av corona och blir långtidssjuka. I september lade jag fram ett utskottsinitiativ om att denna grupp skulle ses över på ett särskilt sätt och att man skulle kunna få ett undantag.
Då röstade Hans Eklind och Kristdemokraterna nej tillsammans med övriga partier. Sedan fick jag bättre kunskap och insåg att det inte går att undanta en specifik diagnos. Dessutom har många av dem som är långtidssjuka i covid-19 en symtomdiagnos, och man kan inte säkert fastställa att det är just covid-19 som har gett de symtom de uppvisar. Detta är en stor anledning till att de nu hamnar utanför.
Det enda sättet att se till att det inte sker massutförsäkringar nu under pandemin är alltså att släppa prövningen mot hela arbetsmarknaden dag 180 för alla sjuka. Om du är undersköterska och troligtvis kan ställa om, eller det kan ses över sedan, ska du alltså inte behöva söka annat jobb utan kan ta det lugnt hemma.
Även om du blivit sjuk och det inte kan fastställas att du är långtidssjuk i just covid-19 ska du dag 180 prövas mot det jobb du har. Är inte detta rimligt nu under pandemin?
Ida Gabrielsson (V):
Det tror jag absolut att Vänsterpartiet skulle kunna göra. Vi får ta förhandlingen sedan, men allt som förbättrar för sjukskrivna är vi med på direkt. Det som jag avsåg var att Vänsterpartiet lagt fram ett förslag om att ge undantag för personer som drabbats av att bli långtidssjuka i covid-19. Kristdemokraterna röstade nej.
Sedan lade Kristdemokraterna och Moderaterna fram samma förslag efter att vi fått reda på att förslaget inte kunde genomföras i verkligheten.
Ida Gabrielsson (V):
Jag vill börja med att säga att jag är väldigt glad över att höra att så många partier står bakom att det behövs förändringar i sjukförsäkringen för att fler ska få rätt till ersättning. Därför tänker jag att det kommer att bli en snabb process i Regeringskansliet.
Det kan inte behöva ta så lång tid när så många av oss här inne säger oss stå bakom detta och när det redan finns en utredning och nu, som sagt, ytterligare en utredning. Jag måste ändå ställa en fråga till Mattias Vepsä.
När regeringen som Socialdemokraterna ingick i 2015 införde de så kallade målen om antal sjukdagar i snitt per person fyrdubblades utförsäkringarna vid dag 180, och i dag har det kommit ytterligare rekordnoteringar för dessa siffror.
Anledningen till att det började styras åt det hållet var också att budgeten såg ut som den gjorde. Jag undrar därför om Socialdemokraterna och Mattias Vepsä är beredda att satsa på socialförsäkringen. Eller kommer den största posten fortsättningsvis, precis som för Sverigedemokraterna, i det här utgiftsområdet att gå till sänkningar för företagare?
Jag tänker på posten med satsningar på McDonaldsrestaurangerna, som C och L har fått in. Jag menar då förstås den extra posten - den som inte är en satsning - där man har sänkt arbetsgivaravgiften för unga trots att det inte kommer att leda till ett enda nytt jobb.
Ida Gabrielsson (V):
Det som åsyftades var den sänkning av arbetsgivaravgiften för unga som påverkar utgiftsområdet. Annars sänker ni skatten med 30 miljarder, och då hade jag behövt ta upp fler områden. Nu höll jag mig till detta. 100 miljarder har under åren försvunnit i skatteintäkter från socialförsäkringarna och har gått rakt in i statsbudgeten.
Det har skett i omgångar, men det har varit väldigt tydligt sedan de omfattande skattesänkningarna drogs igång. Kommer ni även i fortsättningen att prioritera dessa delar? Kommer ni att lägga fram utredningen om att ta bort prövningen mot låtsasjobb och gränsen vid dag 365 efter årsskiftet?
Eller kommer Liberalerna med sina 2-4 procents stöd även att få bestämma detta i ert samarbete?
Ida Gabrielsson (V):
Vänsterpartiet tycker att det är toppen med en rehabiliteringsskyldighet för samhället och för arbetsgivaren. Det är toppenbra, tycker vi. Men det blir lite fel med de skarpa tidsgränserna. Tidigare utförsäkrades 83 000 personer när den bortre parentesen, den så kallade stupstocken, infördes.
Vänsterpartiet kan inte se att detta är bra, utan vi vill ha en mer realistisk och mänsklig rehabiliteringskedja som utgår från det som människor är. Det går inte att pressa in oss i mallarna.
Inte minst tycker jag själv och Vänsterpartiet att Christine Udding - efter att ha klivit in, arbetat under pandemin och blivit sjuk - som i dag utförsäkras bevisar just det.
Ida Gabrielsson (V):
Tack så mycket, Bengt Eliasson, för engagemanget i funktionsrättsfrågor! Det är något som ledamoten och jag delar.
Samtidigt måste frågorna ställas: Om man spar på det onödiga och satsar på det nödvändiga, varför har då det budgetförslag som Bengt Eliasson och Liberalerna går fram med kvar straffskatten för alla sjukpensionärer?
Varför har då förslaget som Bengt Eliasson står bakom inte med en höjning av taket i bostadstillägget, som finns för ålderspensionärer? Och varför har inte en tydlig satsning på gruppen med sjukersättning förts in i budgetförslaget?
Är det Bengt Eliassons uppfattning att det nödvändiga är att ta bort värnskatten - hjärtefrågan för Liberalerna - på 6 miljarder? Det förslaget ligger ju kvar i år. Det tjänar till exempel Volvos vd 2 1⁄2 miljon på årligen. Är det en mer nödvändig satsning än satsningen på att ta bort straffskatten för landets sjukpensionärer?
Det är en satsning som kommer dem till del som tjänar över 61 000 i månaden. Sjukpensionärer har väldigt mycket mindre än så i plånboken. Varför står Bengt Eliasson och Liberalerna bakom ett sådant agerande och förslag?
Ida Gabrielsson (V):
De siffersatta målen var inget vi förhandlade i budget, utan det var sådant som regeringen klubbade själv. Det som Bengt Eliasson måste fundera över är att i dag hänvisas personer med funktionsnedsättning ut ur aktivitetsersättningen och raka vägen till socialen. Tycker du att det är rimligt, Bengt Eliasson?
Eller är du beredd att bifalla mitt initiativ om en översyn av Försäkringskassan, som också funktionsrättsrörelsen har påtalat att det finns stora problem med? Jag ser att socialdemokraten här i salen ser väldigt glad ut. Det ni också måste fundera över är att om ni släpper det här med värnskatten tror jag - jag bara gissar - att Socialdemokraterna kan tänka sig att ta den här skatten i stället.
Det är ett insidertips från Vänsterpartiet. Ta det nästa gång, så ska ni se att ni får till det!
Ida Gabrielsson (V):
Min fundering handlar om Miljöpartiets prioriteringar i regeringen. Det låter i salen som att alla är för en bättre sjukförsäkring, att alla kan ställa upp på de utredningsförslag om ändringar som ändå skulle leda till viss förbättring.
Ändå finns det bara klartecken för en liten del av förändringarna. Det finns fortfarande inget tydligt klartecken för det som Vänsterpartiet och Centerpartiet har sagt, att man ska ha angivet arbete. Och det finns inget klartecken för att gränsen 365 dagar i sjukpenningen ska tas bort. När det gäller sjukersättningen är det mer otydligt vad det finns klartecken för.
Då undrar jag om Miljöpartiet endast prioriterar natur eller om det finns något slags prioritering som riktar sig just till den här gruppen i era förhandlingar. Kommer ni att driva det här som hårdast och säga att ni kräver att vi sätter ned foten och genomför utredningens förslag?
Kommer Miljöpartiet att se till att regeringen går fram med utredningens förslag? Och kommer du och Miljöpartiet att kräva av regeringen att genomföra en tillfällig lättnad för alla sjuka fram tills förslaget träder i kraft, så att de som utförsäkras nu och som har ryckt in i vården kan få sin rätt till sjukersättning?
Ida Gabrielsson (V):
Det låter hoppfullt att Miljöpartiet bryr sig om människor som är i den sitsen. I år är det bottenrekord när det gäller hur många som beviljas sjukersättning sedan den infördes. Det finns mycket att ta tag i där. Tack så mycket, Miljöpartiet, för att ni verkar ligga på i frågan!
Nu finns det uppenbart en majoritet i kammaren i alla fall. Då är det väl bara Liberalerna kvar, så det ska vi nog kunna fixa tillsammans.
Eftersom det här är det sista jag säger här skulle jag också vilja önska god jul och framför allt rikta ett tack till de människor som inför den här debatten och under hela hösten har bidragit med sina berättelser om hur sjukförsäkringen och Försäkringskassan behöver reformeras.
Ida Gabrielsson (V):
Avstämningspunkterna infördes av Alliansen 2008, och ökningen har skett vid precis dessa avstämningspunkter. Tidigare bidrog Hans Eklind och hans allians till att ungefär 100 000 personer utförsäkrades vid en annan tidsgräns: stupstocken. Hans Eklind har rätt i att det är lika illa oavsett vem som sitter som kapten.
Men det som Hans Eklind inte svarar på är när rehabiliteringen inte fungerar. Det finns också fall där rehabiliteringen, hur bra den än fungerar, inte kommer att hinna bli klar i tid.
Det finns de som blir sjuka två gånger under samma period och som hamnar vid dag 365, och det finns de som har långa behandlingar där det tar tid för sjukvården att hitta rätt metod, vilket gör att de kommer fram till dag 365. Vänsterpartiet föreslår att man ska ha en rehabiliteringsskyldighet. Vi bidrar inte till några skattesänkningar. Tvärtom satsar vi och lägger vartenda öre på just den här typen av insatser.
Vänsterpartiet föreslår också att Försäkringskassan ska åläggas en samordningsskyldighet, inte bara ett uppdrag, som det ser ut i dag. Där verkar vi, även om jag känner mig förvånad, vara eniga. Frågan är om Hans Eklind och Kristdemokraterna är beredda att pytsa in resurser när det väl gäller.
Så länge resurser inte finns och rehabiliteringen inte fungerar, är det de utförsäkrade - dessa personer, de sjuka, de försäkrade - som då ska ta risken, när de kanske inte fått rehabilitering och de utförsäkras vid dag 365? Eller ska vi ålägga myndigheter, sjukvård och andra en rehabiliteringsskyldighet samtidigt som vi ser till att de försäkrade får det som de har rätt till?
Det är min fråga.
Ida Gabrielsson (V):
Jag ska inte förlänga debatten utan jag hänvisar till mitt inlägg i föregående debatt för en samlad bild av Vänsterpartiets syn på att sänka arbetsgivaravgifterna och att de dränerar våra socialförsäkringssystem. Vänsterpartiet vill i stället rusta upp sjukförsäkringen och höja pensionerna. Alla experter är överens om att generellt sänkta arbetsgivaravgifter inte leder till fler jobb.
Vi kan inte heller tro att det räcker för våra småföretag att sänka en arbetsgivaravgift. De behöver fler uppdrag, och då måste Sveriges industrier och andra verksamheter växa. Annars står ekonomin stilla. En sådan politik som verkligen skulle göra skillnad är det ingen som just nu - förutom Vänsterpartiet - är beredd att kavla upp ärmarna för. Förhoppningsvis kan vi få med oss fler framöver.
I stället för att öka kapitalkoncentrationen och göda redan överfyllda aktieportföljer vill Vänsterpartiet se omfattande, generella och riktade åtgärder. Den bransch och de företag som behöver dem mest ska få ekonomiskt stöd - men inte alla. Varken människor eller företag ska behöva gå omkull i pandemin.
Då krävs stora ekonomiska investeringar i jobb och företagande, samtidigt som det finns starka löntagare som kan lita på att om de blir sjuka får de ta del av de pengar som de har avstått i löneutrymme och inte mötas av kalla handen för att politikerna satt sprätt på slantarna. När man går i pension ska man inte bara överleva utan också kunna leva gott.
Ekonomin har stagnerat på grund av den politik som samlar allt kapital i ett fåtal ägares händer i stället för att investera i järnvägar, bostäder och utbyggda elnät. Vänsterpartiet vill använda skattemedel ansvarsfullt och med precision. Därför yrkar jag bifall till Vänsterpartiets reservation och alltså avslag på förslaget.
Ida Gabrielsson (V):
Jag vill börja med att be om ursäkt för att jag kanske kommer att vara lite tråkig i mitt debattinlägg. Jag är vikarie för den som skulle ha deltagit i debatten. Jag är alltså egentligen mycket fräsigare när jag debatterar. Det kan ni kanske få se prov på senare någon gång.
Vänsterpartiet är mycket kritiskt till de prioriteringar som regeringen har gjort i arbetet för att öka återvändandet av dem som får avslag på asylansökningar. Vi menar att fokus bör ligga på ett effektivt återvändande med bibehållen rättssäkerhet och mänsklig värdighet och inte på repressiva åtgärder.
Överväganden inom ramen för återvändande måste också göras mot en enligt vår uppfattning skriande brist på humanitet och rättssäkerhet i själva asylprocessen. Därför finns det ingen anledning att, som utskottsmajoriteten har valt att göra, ytterligare betona just återvändandeperspektivet före andra viktiga avväganden.
Det arbete som Statskontoret redan utför på området borde vara nog. Fru talman! I Svenska Röda Korsets mångåriga arbete med dessa frågor har det tydligt framkommit att det är just positiva incitament som ökar viljan till och möjligheten för återvändande.
Då är det för mig obegripligt att debatten i dag och i utskottet fokuserar på precis det motsatta. Vad är syftet med en debatt om repression och hårdare tag om det inte får önskad effekt? Kan det vara för att debatten inte ska handla om andra viktiga frågor - vad vet jag?
Men vi borde ha en mer redig ingång. Vi vill väl att det här ska fungera på ett bra sätt? Det kan inte bara vara så att vi slår på stortrumman för att visa oss coola här i kammaren. Det här handlar om att utöka återetableringsstödet så att det omfattar fler nationaliteter och om att ge behovsanpassad rådgivning efter avslag på asylansökan och inför återvändandet.
Det handlar även om riktade stödinsatser till särskilt utsatta grupper såsom våldsutsatta kvinnor och personer med funktionsnedsättning. Att förbereda för ett återvändande så att både de materiella och de psykosociala förutsättningarna är så goda som möjligt underlättar återvändandet. Dessa insikter bör vara vägledande i samarbeten och avtal med andra länder i stället för hot om indraget utvecklingsbistånd.
Fru talman! Diskussionen om målkonflikter leder fel. En asylprocess som karakteriseras av effektivitet och rättssäkerhet med korta handläggningstider skulle resultera i beslut som accepteras i högre grad och minska risken för att man får en stark anknytning till Sverige. Detta skulle underlätta återvändandearbetet.
På detta sätt kan målen samverka för en bättre fungerande process i stället för att de ställs emot varandra. Regeringen bör därför återkomma med en strategi för återvändandepolitiken som bygger på erfarenheter av vad som faktiskt funkar och där migrationspolitikens mål samverkar. Jag yrkar därför bifall till Vänsterpartiets reservation.