Ylva Johansson (S):
Låt mig först säga att jag delar uppfattningen att det här är en viktig fråga. Det handlar om tryggheten för de bussförare som arbetar och är anställda i ett företag som ska tas över av ett annat. Men det handlar också om alla bussförare. Lite grann är det nämligen så att själva systemet gör att du lever i en otrygghet som kan påverka dig som individ när du ska ansöka om lån eller annat.
Även om du har många års anställning och sköter ditt jobb bra vet du inte när företaget kommer att utsättas för upphandling och du kanske måste söka om ditt jobb igen. Det är alltså en stor fråga om tryggheten för individer. Detta påverkar naturligtvis också kvaliteten i busstrafiken. Det är klart att det är en viktig fråga. Det betyder dock inte att den är alldeles enkel att lösa, vill jag säga.
Jag tror att en viktig del i att kunna komma fram i detta är att komma längre när det gäller kollektivavtalen. Parterna har kommit en bit på väg när det gäller att komma överens om regler vid övertagande. De signaler jag får från parterna är att det är möjligt att komma längre i detta.
Men det är klart att så länge det är möjligt att upphandla så att företag som inte har kollektivavtal kan vinna upphandlingen blir det lite haltande även om parterna skulle göra bättre överenskommelser om vad som ska gälla vid överlåtande av verksamhet. Där är vi i regeringen, tillsammans med Vänsterpartiet, väldigt tydliga med att vi vill att man ska kunna kräva kollektivavtal eller motsvarande. Vi vill ratificera ILO 94.
Det här tror jag kommer att vara ett väldigt viktigt steg för att uppnå den trygghet och den ordning vid övertagande som jag tror att vi alla tre som deltar i debatten vill uppnå. Detta är den primära väg jag vill gå.
Till att börja med handlar det om att se till att vi kan ställa krav på kollektivavtal när vi upphandlar, vilket ger ett helt annat inflytande när det gäller de överenskommelser som parterna kan göra och som jag har ganska gott hopp om att de kommer att göra. Sedan är det naturligtvis viktigt att upphandlande enheter har ett ansvar. Det får man inte ta ifrån dem. Det måste vara tydligt. Det är klart att det är ett ansvar som ska utkrävas i den offentliga debatten när det gäller till exempel kommuner och regioner.
Det handlar om vilka krav man ställer vid upphandling. Det tycker jag är rimliga spelregler i en demokrati, att det inte alltid är låst från Sveriges riksdag. Jonas Sjöstedt frågade: Kan man kräva detta? Jag kan inte säkert svara på den frågan. Kollektivtrafiken är inte mitt ansvarsområde. Det pågår vad jag förstår en diskussion om innebörden av EU:s kollektivtrafikförordning i det här hänseendet.
Jag vet faktiskt inte säkert vad man kan göra med det. Det finns ofta en oklarhet om vilka krav som egentligen är möjliga att ställa vid upphandling. Då tror jag att det är väldigt mänskligt att till exempel många kommun- och landstingspolitiker tar det säkra före det osäkra. Man vågar inte ställa krav om man inte känner sig säker på att man får ställa dem, även om man kanske skulle vilja.
Där blir det också viktigt att nu få till en myndighet som kan ge råd vid upphandlingar, så att man kan få hjälp med att tolka förordningar som styr upphandlingar.