Staffan Danielsson (C):
Det här är en angelägen interpellation om en näring som har allvarliga bekymmer. Jag har under ett och ett halvt år haft tre interpellationsdebatter med jordbruksministern om min oro för den svenska livsmedelsproduktionens utveckling. Jag är djupt oroad, och jag har inte blivit lugnare. Kostnaderna i alla led måste ned. Ska vi kunna konkurrera och få lönsamhet måste kostnaderna minskas. Jordbruksministern brukar säga: Höj priserna. Men det finns gränser för detta.
Jag har krävt en konkurrenskraftskommission där stat och näring tillsammans kan göra allt så att det blir en möjlighet att minska kostnaderna där så är möjligt med bevarat djurskydd. I maj förra året diskuterade vi både detta och Djurskyddsmyndighetens nya krav på ligghallar som då drabbade olika besättningar. Nu har det kommit till Revingehed.
Det som Djurskyddsmyndigheten gör är att även om vi har en djurvänlig drift i olika former ställs det nya krav oavsett hur bra djuren mår. Jordbruksministern trodde på goda möjligheter för svensk livsmedelsproduktion men skulle noga månad för månad följa utvecklingen, och det är bra. Färska siffror besannar tyvärr mina farhågor.
Förra året var grisslakten den lägsta på 39 år, och för nötköttet var produktionen den lägsta sedan år 1962. Importen ökar med stormsteg. Den svenska modellens välmående grisar, kor och kalvar blir allt färre. Hotet mot våra unika betesmarker måste man vara blind för att inte se. Jag tror att statsminister Persson har ett äkta intresse på det här området.
Han är betydligt mer klarsynt om lägets allvar än jordbruksministern. Så här uttryckte sig statsministern den 3 januari i år i Göran Rosenbergs tv-serie Sveriges val i TV 4: Gamla industrigrenar försvinner. Jordbruket får sådana svårigheter att det närmast slås ut. Så allvarligt bedömer statsministern läget.
Jag måste tyvärr tillägga att Djurskyddsmyndigheten och regeringen ibland hjälper till. Jag noterade vid vår debatt i maj att jordbruksministern var lyhörd för att se över de svenska regelverken och lyssna på impulser från näringen och även från mig. Jag tackar för det, men agera också. Det har inte hänt något.
Nu handlar det om verkligheten på Revingehed i Skåne där lantbrukarparet Kerstin och Carl-Axel Dahlgren gör storverk med stor kunskap och nära dialog med lokala tillsynsmyndigheter, och allting fungerar. Jag ska inte gå in på det fallet. Den principiella frågan handlar om den extensiva nötköttsproduktionens framtid i Sverige. Den och köttproduktionen i övrigt och vårt öppna landskap lever under stora hot.
De båda docenterna vid SLU, Lantbruksuniversitet i Skara, Sölve Johnsson och Karl-Ivar Kumm som är mycket engagerade och duktiga har länge forskat om detta. De är mycket oroade. Lönsamheten är negativ i köttproduktionen, mycket på grund av byggnadskostnaderna. Deras forskning bekräftar verkligheten som dokumenteras av de lokala tillsynsmyndigheterna. Extensiv köttproduktion i kontrollerade och välskötta förhållanden kan ge god djurmiljö även utan ligghallar.
Vi anser att djurskyddsföreskrifterna bör revideras och tillåta detta. Sveriges nötköttsproducenter bejakar också detta och föreslår att särskilda kontrollprogram kan upprättas. Jag har två frågor till jordbruksministern. Mot bakgrund av jordbrukets kräftgång och statsministerns dystra profetia vill jag uppmana jordbruksministern att agera. Tillsätt en konkurrenskraftskommission tillsammans med näringen och gå igenom kostnaderna. Kalla den gärna något annat eller gör det på ett annat sätt.
Men det som nu görs, och jag vet att det görs en del, räcker inte. Läget är allvarligt för svensk livsmedelsindustri och livsmedelsproduktion. Den andra frågan gäller Djurskyddsmyndighetens nya tolkning. Man har ändrat den tolkning som Jordbruksverket gjorde mot bakgrund av samma lag.
Granska sakfrågan och justera vid behov regeringens förordning så att fortsatt dispens kan ges från ligghallskravet när besättningarna är välskötta, uppfödarna kunniga och det är en bra dialog med ansvariga tillsynsmyndigheter.