Carina Hägg (S):
Statsrådet Gunilla Carlsson! Det här är en interpellation som kommit att kännas alltmer angelägen under de dagar som gått sedan Ship to Gaza kom i fokus genom det dödande och de övergrepp vi kunnat se. Konsekvenserna känns alltmer oroande. Jag vill nämna det kort eftersom det är en så dramatisk händelse i närtid. Samtidigt vill jag hänvisa till den debatt som hölls i kammaren i går.
Det var en extra debatt angående dessa händelser. Vi har dessutom i s-gruppen begärt ett extra möte i utrikesutskottet, och jag har gott hopp om att det kommer att äga rum snart. Jag står bakom de uttalanden som Socialdemokraterna gjort, och jag står även bakom De rödgrönas gemensamma uttalande. Med det sagt vill jag övergå till dagens interpellation. Jag har tidigare i riksdagen hållit seminarium som handlat om de palestinska kvinnorna.
Den hade rubriken Utan kvinnor ingen fred, och jag tycker att den rubriken står sig än mer i dag. När vi tittar på tv-bilderna och ser vilka som agerar, vilka krafter som finns på olika sidor, ser vi att det är väldigt få kvinnor. Kvinnorna är offer. Kvinnorna är mer sällan aktörer. Vi vet att det finns kvinnor i Gaza, på Västbanken, i Israel. Många palestinska kvinnor finns i diasporan. Vi har träffat ett antal av dem.
Vi vet att det finns starka, duktiga, driftiga kvinnor som kraftfullt skulle kunna driva utvecklingen åt rätt håll. Men i dag har de, tycker jag, marginaliserats i stället för att få ett ökat stöd. Vi vet också att en stor majoritet av de palestinska kvinnorna, nästan 80 procent, vill ha en lagstiftning som främjar jämställdhet mellan män och kvinnor.
Det har vi sett av den undersökning som Olof Palmes Internationella Center genomförde för ett halvår sedan bland just palestinska kvinnor. Den visar att det finns en stark strävan åt det hållet, vilket jag tror vore bra för det egna samhället, för individerna, kvinnorna, och för deras familjer. Det är något som vi har anledning att understödja. Vi vill stödja palestinska kvinnor.
Palestina diskuteras ofta och länge av världens beslutsfattare, men de är ofta män. Därför är jag glad att det är kvinnor som deltar i denna debatt. Sedan behöver både män och kvinnor diskutera tillsammans. Sällan får vi utanför de geografiska områden där de palestinska kvinnorna lever höra deras egna röster. Ibland lever de väldigt isolerade; det gäller Västbanken och kanske i ännu högre grad Gaza. Vad tycker de om politik och samhälle? Därför var det mycket bra att undersökningen gjordes.
Palestinas kvinnor är starka och kan, om de får möjlighet, avgöra framtiden. Att då stödja föreningar i Palestina som organiserar kvinnor, till exempel kvinnokooperativ som gör det möjligt för kvinnor att utbilda sig och ha en egen försörjning, är viktigt. En egen ekonomi för kvinnor rubbar ojämställda strukturer och öppnar för en palestinsk demokrati bygd underifrån.
Även om det just nu är svårt att bygga uppifrån, vilket vi önskar vore möjligt, och att arbeta med maktstrukturerna i samhällena finns det ändå möjligheter att arbeta på annat sätt. Vi har sett att man genom att arbeta med kvinnor har lyckats nå resultat.
Kvinnor har vunnit inflytande i sina lokalsamhällen, de har utvecklat kompetens och när de fått stöd att organisera sig har de kanske startat kooperativ och därigenom kunnat få en egen försörjning, kunnat utbilda sig och även stödja sina barn. Det är viktigt. Det ger dessutom goda lärdomar och pekar framåt.
Jag tycker att det är viktigt att peka på det som vi genom undersökningen vet att palestinska kvinnor själva tycker så att vi har det med oss när vi utgår från vad vi vill och kan göra framöver.