KBLab/rixvox huggingface dataset:
John E Weinerhall (M):
Tack, Viktor Wärnick, för denna interpellation! Det är en mycket angelägen och viktig fråga, så också i mitt hemlän Östergötland. Fram till och med Sveriges inträde i Europeiska unionen, 1995, hade vi allmän jakttid för storskarv i Sverige. Men då arten är listad i EU:s fågeldirektiv är all allmän jakt på storskarv förbjuden inom unionen.
I Sverige finns det i dag över 40 000 häckande par, till skillnad mot 1 000 när fågeldirektivet kom till. Trots detta beviljas skyddsjakt på storskarv ytterst sällan. Storskarven står i stor konflikt med människan på grund av konkurrensen med fiskenäringen. Storskarven kan på egen hand utplåna hela årsbestånd av öringsföryngring, exempelvis. Den plockar även fisk ur fiskeredskap och odlingar samt förstör fiskeutrustning för stora summor årligen.
Den sanitära påverkan denna fågel har genom sin starkt doftande och frätande avföring gör den dessutom till ett skadedjur både för fiskenäringen och för det allmänna intresset för skärgård, insjö och kustmiljö. Det är inte svårt att föreställa sig vilken skada den gör för den svenska naturen och fiskenäringen. Då är min fråga: Vad ämnar ministern göra åt det stora problem som fågeldirektivet och Sveriges tillämpning av det innebär för fisket och vattennära miljöer?
John E Weinerhall (M):
I mitt hemlän Östergötland har skarven blivit ett allt större problem som breder ut sig alltmer. Antalet ökar stort, och skarven har spritt sig från kusten in i landet och till våra insjöar. Det är alltså inte bara ett problem för vårt kustband och vår skärgård, vilket förstås i sig är illa nog. I sjön Tisnaren har ålen försvunnit helt på grund av skarven. Fiskbestånden har minskat kraftigt.
I Roxen beräknas 3 ton fisk försvinna varje dag på grund av skarven. För inte så länge sedan hade vi fem heltidsyrkesfiskare i Roxen. Nu finns det en kvar. Flera öar i Roxen är nu helt döda. Det är helt uppenbart att den skyddsjakt som länsstyrelsen beviljar inte är tillräcklig och att det krävs allmän jakttid på skarv.
Ministern sa att hon inte var beredd att vidta några regeländringar. Men jag måste ändå få fråga: Menar ministern alltså att man inte vill modernisera det fågeldirektiv som kom till 1979? Vad tänker ministern göra för att mildra Sveriges tillämpning av direktivet?
John E Weinerhall (M):
Jag har en fråga till civilministern, och den rör spelmarknaden. Vi har talat en hel del i dag om spelmarknaden. Det är uppenbart att det är ett ämne som engagerar, och jag tänker fortsätta inom samma ämne. Det var bra att spelmarknaden omreglerades, eftersom den var otidsenlig. Det var helt orimligt att det fanns en marknad på nätet som var helt oreglerad, och det är bra att fler spelbolag kan verka på lika villkor här i Sverige.
Något som har blivit uppenbart i och med omregleringen är den stora ökningen av spelreklam. Ingen som läst tidningar, surfat på nätet eller haft tv:n påslagen den senaste tiden kan ha missat det. Det spelbolag som har ökat sina reklamköp allra mest är dock Svenska Spel. Man har ökat sin annonsering med 260 procent, och det uppgick till 75 miljoner under januari. Vi talar om måttfullhet.
Jag undrar om civilministern tycker att detta är måttfullt och om han anser att ett statligt bolag, som ska mildra de negativa konsekvenserna av spelandet, ska ha en sådan aggressiv marknadsföring.
John E Weinerhall (M):
Jag vill tacka Anna Wallentheim för att hon lyfte ett par viktiga frågor i sitt anförande, bland annat när det gäller spelmissbruk. Det är en stor och viktig fråga som vi alla måste ta på allvar. Men jag tycker att det finns några frågor som fortfarande hänger i luften. Det är bland annat frågan om Svenska Spel. Statsrådet Shekarabi uteslöt inte vid omregleringen att Svenska Spel skulle säljas.
Jag skulle vilja höra hur Socialdemokraterna tänker: Är Socialdemokraterna öppna för att staten inte ska konkurrera med företag på en konkurrensutsatt marknad? Jag skulle också vilja fråga Anna Wallentheim hur Socialdemokraterna ser på ATG. Hur kan Socialdemokraterna tycka att det är rimligt att ett helt privat företag kontrolleras av staten?
Nog för att Socialdemokraterna kanske inte har den finaste historien när det gäller att värna äganderätt - vi har löntagarfonder och mycket annat bakom oss. Men hur kan man tycka att det är rimligt att staten kontrollerar ett helt privat företag genom att utse en majoritet av styrelsen, inklusive ordföranden? Sedan skulle jag vilja ta upp detta med matchfixning. Jag kan börja med att tacka Anna Wallentheim för det seminarium som ledamoten anordnade om just matchfixning - det var mycket bra och behövligt.
Där framkom det just att Idrottssverige efterfrågar de förslag som vi moderater har lagt fram. Det handlar exempelvis om att man enklare ska kunna utbyta information genom att se till att det ska vara en skyldighet, så att det bryter mot GDPR. Varför vill inte Socialdemokraterna gå med på de förslag som vi moderater har lagt fram, som skulle kunna underlätta arbetet mot den organiserade kriminaliteten när det gäller matchfixning?
Jag vill också fråga om Socialdemokraterna kan tänka sig att skriva under den matchfixningskonvention som Europarådet har skrivit ihop och som många länder har ratificerat och som skulle kunna göra att vi får ett internationellt samarbete i denna fråga.
John E Weinerhall (M):
Tack för svaret, Anna Wallentheim! Jag hade dock kanske önskat att det skulle vara något mer tydligt. Även om utredningen nu tittar på ägarskapsfrågan och styrningsfrågan när det gäller Svenska Spel och ATG hade man i förväg kunnat ha en principiell hållning: Är det rätt eller fel att staten konkurrerar på en konkurrensutsatt marknad genom ett helägt statligt bolag?
Alldeles oavsett vad utredningen kommer fram till kan man tycka att det är principiellt fel att staten kontrollerar ett helt privat företag som ägs av galoppen och travet. Man kan tycka att det är helt fel att staten kontrollerar ett sådant bolag och utser en majoritet av styrelsen. Man kan se det som ett angrepp på äganderätten, alldeles oavsett vad denna utredning kommer fram till.
Jag skulle vilja fråga Socialdemokraterna om de inte ser en orimlighet i att staten är ägare på en konkurrensutsatt marknad, att man är helägare av ett statligt bolag, Svenska Spel, och att man kontrollerar ATG genom att utse en majoritet av styrelsen.
Jag skulle vilja fråga Anna Wallentheim om vi inte, oavsett vad utredningen kommer fram till, kan förlita oss på att Socialdemokraterna i det här fallet står upp för äganderätten och värnar en fri och konkurrensutsatt marknad. Sedan gäller det matchfixning. Visst är integriteten viktig, men här pratar vi om en organiserad internationell maffia som i dag tjänar miljarder. Det är en miljardindustri att syssla med matchfixning.
Då måste vi väl ändå få bukt med de problemen. Den personliga integriteten är givetvis viktig, men i detta fall får man kanske tumma på den för att komma åt den maffiaverksamhet som bedrivs i dag. Jag skulle vilja fråga Socialdemokraterna om de inte ser det som så pass önskvärt att komma till rätta med problemen att de vill göra något åt dem på riktigt.
John E Weinerhall (M):
Tack, Per Lodenius, inte minst för utmärkta förslag som ni lade i kulturutskottet och som vi kunde enas om! Det är otroligt viktigt att hästnäringens förutsättningar så snabbt som möjligt kan redas ut och komma på plats. Det är vi alla väldigt måna om.
Min fråga till Centerpartiet och Per Lodenius gäller, precis som vi tidigare diskuterat i den här talarstolen, ägarskapet av Svenska Spel och synen på statens engagemang i ATG. Centerpartiet är ändå ett liberalt parti. Jag hoppas därför kunna lita på att Centerpartiet står upp för marknadsekonomi, privat ägande och äganderätten generellt.
Jag citerar från Centerpartiets hemsida: "Sverige ska ha en välfungerande marknadsekonomi, fri från planekonomiska pekpinnar. Fritt företagande, lika villkor och fri handel är avgörande för ett gott samhälle." Som moderat kan jag ställa upp på varenda stavelse i dessa meningar.
Min fråga till Per Lodenius är: Hur ser Centerpartiet på statens ägande av Svenska Spel, och hur ser Centerpartiet på att staten utser en styrelsemajoritet i ATG?
John E Weinerhall (M):
Visst, vi kanske tycker lika i mycket, men medlemskap i Centerpartiet blir nog inte aktuellt. Vi moderater tycker ibland lika som Centerpartiet, men vi står också upp för vår politik och driver den i riksdagen. Det är populärt att gömma sig bakom utredningar. Som politiker vill man gärna göra det ibland.
Men min fråga är av mer principiell karaktär: Tycker man att det är rimligt att staten konkurrerar genom ett helägt bolag på en konkurrensutsatt marknad eller inte? Tycker man att det är rimligt att ett helt privatägt företag ska kontrolleras av staten genom en styrelsemajoritet, ja eller nej?
För mig spelar det ingen roll vad denna utredning kommer fram till, för som moderat som tror på marknadsekonomi, privat ägande och fritt företagande är min inställning glasklar: Staten ska inte konkurrera på en konkurrensutsatt marknad. Staten ska inte utse en styrelsemajoritet i ett privat företag. Alldeles oavsett vad utredningen kommer fram till kommer vi moderater att fortsätta lägga fram dessa förslag tills de blir verklighet.
Nästa gång hoppas jag att vi och Per Lodenius och Centerpartiet står på samma sida och kan lägga fram dessa förslag i utskotten tillsammans.
John E Weinerhall (M):
För första gången på 170 år har nu en vargstam etablerat sig i Östergötland. I mina hemtrakter utanför Finspång finns nu ett vargrevir som hotar tryggheten för dem som bor och verkar där. Jakthundar som blir attackerade och får som blir rivna och dödade är verkligheten för de boende söder om Hällestad utanför Finspång. Detta får oerhörda konsekvenser. Människor vågar inte längre gå ut med hunden. Bönder funderar på att plantera igen betesmarker, och jägare vågar inte släppa sina hundar under jakten.
Allt detta riskerar att resultera i att de öppna landskapen och den biologiska mångfalden försvinner, att vildsvinspopulationen ökar och att människor och djur håller sig inomhus. Dessutom har vi i dag dubbelt så många vargar jämfört med riksdagens nedre mål på 170. Trots detta beviljas ingen skydds- eller licensjakt på varg. Därför vill jag fråga landsbygdsministern vad hon avser att göra åt vargproblemet, som blir allt större för allt fler runt om i vårt land.
John E Weinerhall (M):
I går vaknade jag till den fruktansvärda nyheten att det skett ännu en sprängning i Sverige. Den här gången var det min gamla hemstad Norrköping som drabbades, inte långt ifrån det bostadsområde som jag själv har bott i. Före jul sköts två personer ihjäl i vimlet på en nattklubb i Norrköping. I somras orsakade en sprängning stora skador på flera hus i Linköping, och det är ett under att ingen dog den gången.
Detta är en utveckling som har skenat under flera års tid och som numera får anses vara vardagsmat i vårt land. Enligt Brå skedde 320 skjutningar och 257 sprängningar förra året. Till följd av dessa dog 41 personer, många oskyldiga, barn och unga. Trots frågans och situationens allvar kunde vi häromdagen läsa i Expressen att socialminister Lena Hallengren var mer bekymrad över privata sjukvårdsförsäkringar än över dödsskjutningarna.
Det är något häpnadsväckande. Jag vill därför fråga Ibrahim Baylan och regeringen hur man ser på detta, om man delar regeringskollegans syn eller om man tar detta på allvar och vad man i så fall gör åt det.
John E Weinerhall (M):
Jag kan konstatera att jag och utbildningsministern kanske inte har lika stor tilltro till studieförbundens möjlighet att genomföra den här kontrollen själva. Jag ser att det finns en uppenbar intressekonflikt när det är en intresseförening bestående av studieförbunden som också ska fördela bidrag, granska och kontrollera studieförbundens verksamhet. Jag tror helt enkelt inte på den här tillitsstyrningen, och jag tror att det hade varit väldigt bra med en extern revision.
För mig är det en självklarhet att en utomstående, oberoende aktör granskar verksamheten bättre än vad man gör på egen hand eftersom det givetvis blir en intressekonflikt där. Jag är inte alls intresserad av att från politiskt håll styra innehållet. Jag tror också att det är viktigt att folkbildningen får vara både fri och oberoende, men den får inte vara en pengapung för kriminella människor.
Om vi ska få en högkvalitativ folkbildning med ordning och reda, där varken bidragsfusk eller antidemokratisk verksamhet förekommer, måste vi därför se till att få ordentliga kraftåtgärder på plats. Jag tycker mig inte höra att regeringen riktigt vill fatta de nödvändiga besluten i frågan.
Vi moderater har lagt fram förslag i frågan, och vi hoppas att om inte regeringen ställer sig bakom dem så åtminstone en majoritet i riksdagen när de småningom ska behandlas.
John E Weinerhall (M):
Jag tror att jag och Vasiliki Tsouplaki i grund och botten inte är så oense i frågan om den stora roll som både folkhögskolor och studieförbund spelar när det gäller bildning, utbildning och kultur i Sverige. Jag måste ändå ta tillfället i akt och fråga ledamoten hur hon ser på de väldigt graverande uppgifter som har kommit fram.
Hon talade tidigare om de stora nedskärningar som vi skulle vilja göra. Det handlar inte om några stora nedskärningar utan snarare om en återgång till de anslagsnivåer som gällde för ett par år sedan. Man kan alltid tycka att studieförbunden ska ha mer pengar, men det viktiga måste ju trots allt vara vilken verksamhet som kommer ut genom de bidrag som betalas ut till studieförbunden.
Nu tittar Riksrevisionen på detta och gör en fördjupad granskning av hur den här medelstilldelningen har gått till och hur det egentligen står till med studietimmarna - det är ju framför allt studieförbunden som är ämne för granskningen.
Det kan handla om uppgifter från Folkbildningsrådets egen granskning eller om det otroligt allvarliga bidragsfusk som har skett om man får tro de forskare som har varit ute i frågan; det pratas om uppblåsta siffror i kanske hälften av all verksamhet.
Som ett exempel kan vi ta att alla studieförbund i Göteborg - en stad med 580 000 invånare - mellan 2017 och 2019 redovisade 4 1⁄2 miljon deltagare i kulturevenemang och studiecirklar. Jag tror inte att man behöver vara raketforskare för att inse att detta inte kan stämma.
Jag skulle vilja fråga Vasiliki: Vilken lösning ser Vänsterpartiet för att ta itu med de här problemen om vi inte ska ha en granskning som är myndighetsbaserad utan fortsätta med det system som vi har i dag?
John E Weinerhall (M):
Tack, Vasiliki, för svaret! Jag är inte helt övertygad om Vänsterns lösningar på det bekymmer vi har haft och troligtvis fortfarande har.
I ett system där en ideell förening som utgörs av organisationer som tilldelar sig själva och varandra medel står för myndighetsutövningen går det ju att tänka sig att det finns ett inneboende, eller inbyggt, problem i att granskningen inte fungerar när man ska granska sig själv.
Både Riksrevisionen och Statskontoret har i tidigare rapporter påpekat att det här är ett system som i sig skapar incitament för volymjakt, för det enda som avgör hur stora medel som fördelas till de olika studieförbunden är just den här volymjakten.
Även om man inte är för att införa en ny myndighet eller att lägga över detta på MUCF ska man komma ihåg att ett liknande system - med en myndighet, Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor, som fördelar bidrag och utövar tillsyn - till stora delar används av civilsamhället i stort. Hur ser Vänsterpartiet på frågan om medelstilldelning och reglementen?
Ser Vänsterpartiet att det är någon idé att åtminstone titta på de frågorna? Det är väl klart att det inte är en quickfix att införa en ny myndighet eller att lägga över det på en befintlig myndighet, men regelverket som sådant och medelstilldelningsprinciperna kanske måste ses över. Jag tror att det åtminstone hade varit en bra start för att få mer kontroll på hur de här statsbidragen används.
John E Weinerhall (M):
I morse vaknade Europa till nyheten om ett fullskaligt invasionskrig på vår kontinent. Det är första gången sedan Hitlers invasion 1939. Det är svårt att ta in allvaret i situationen, inte minst givet Putins förtäckta kärnvapenhot.
Jag hoppas att Sverige med alla till buds stående medel hjälper Ukraina i denna situation och alla ukrainare som nu fattat vapen för att försvara sitt land. Kriget riskerar att skapa en humanitär katastrof i vårt närområde, men trots detta deklarerade statsministern häromdagen i Dagens Nyheter att ukrainska flyktingar ska vara andra länders ansvar och att Sverige inte kommer att vara ett stort mottagarland.
Jag har upplevt en mjukare ton tidigare och frågar därför statsministern: Har Sverige inget ansvar? Även om vi har tagit ansvar gång på gång, exempelvis 2015, är det väl nu om någon gång Sverige ska ta ansvar.
Åsa Karlsson (S):
Kulturarv är ett mycket brett spektrum. Det kan innefatta väldigt många olika saker, som flera av talarna tidigare i dag har lyft fram. Det kan vara immateriellt kulturarv, platser, byggnader, arkitektur, konst och så vidare. För oss är det väldigt viktigt att vi kan satsa på alla delarna av kulturarvet.
Som Aron Emilsson säger är kulturarv någonting som inte är statiskt utan föränderligt över tid. Nu regerar vi på en M-KD-budget som SD stödde i riksdagen.
I den budgeten är det nedskärningar inom kulturutskottets utgiftsområde 17. När vi kommer med en vårändringsbudget framöver hoppas vi att vi i varje fall kan ställa några av de delarna till rätta.
Åsa Karlsson (S):
Politik handlar just om prioriteringar. Att vara politiker innebär att vi måste göra prioriteringar. Så är det. Vi socialdemokrater vill se att hela landet ska få leva. Man ska kunna bo, leva och verka i hela landet och därigenom även kunna ta del av kultur i hela landet.
Där har vi sagt att så snart det bara är möjligt vill vi se fri entré även på länsmuseerna, till exempel. Vi satsar även ute i landet. Frågan om samerna är väldigt behjärtansvärd. Samerna har genom historien i Sverige behandlats väldigt illa.
På samiska veckan under de kulturpolitiska dagarna lyftes den frågan fram väldigt mycket. Vi måste börja belysa samernas situation och se till att folket i Sverige blir mer medvetet om samernas situation. Det kan ske på många olika sätt. Det är inte staten ensam som har hand om och ansvar för de frågorna. En stor del av dessa frågor ligger även på regionerna och kommunerna.
Där måste vi samverka och hjälpas åt tillsammans.
Åsa Karlsson (S):
Min fråga går till statsrådet Ardalan Shekarabi. Banden mellan idrott och spel om pengar på idrott går långt tillbaka i tiden. Under de senaste decennierna har relationen mellan idrotten och spelindustrin ytterligare utvecklats och fördjupats. I spelindustrins kölvatten finns dock ett allvarligt och växande problem i form av uppgjorda matcher och matchfixning. Detta är ett av de största hoten mot tävlingsidrotten.
De senaste åren har ett flertal fall med manipulerade idrottsresultat med spel på desamma upptäckts. Om idrottstävlingar eller delar av idrottstävlingar är uppgjorda blir idrotten i förlängningen inte intressant att vare sig delta i eller titta på. Uppgjorda matcher och matchfixning involverar dessutom ofta organiserad brottslighet. Vad gör regeringen för att motverka uppgjorda matcher och matchfixning?
Åsa Karlsson (S):
Jag har en fråga till näringsminister Ibrahim Baylan. Nu byggs det en fabrik i Skellefteå för tillverkning av batterier till elbilar. Det är en av Europas största industrietableringar. Fabriken planerar att ha totalt fem produktionslinor. De två första kommer att driftssättas i början av 2021. Företaget planerar därutöver en stor återvinningsanläggning för litiumjonbatterier, så att grundämnena i dessa kan användas igen i nyproduktionen.
Min fråga går till kultur- och demokratiminister Amanda Lind. Ett museum är ett forum där dåtid möter nutid, så även i Norrköping, där Stadsmuseet nu visar utställningen Medlöperi och motstånd - nazismen i Norrköping då och nu . Denna utställning har blivit mycket uppmärksammad av medier.
Om vi ska minska koldioxidutsläppen från transportsektorn och skapa hållbara transportsystem måste utsläppen minska. Då krävs det att ytterligare ett flertal lika stora batterifabriker byggs som den som byggs i Skellefteå just nu. Vad gör regeringen för att möjliggöra för fler stora företag att välja att etablera sig i Sverige och framför allt i de norra delarna, där vi har alla möjligheter med bland annat elnätskapacitet och överskott på ren el?
En anledning är att någon placerat en väska innehållande glasögon, tvålar och en antisemitisk nidbild utanför entrén - ett tydligt och hotfullt budskap. Men mest omtalad har utställningen blivit för att SD:s ordförande i Norrköping valt att polisanmäla utställningen.
Vad gör kulturministern för att säkra att museerna i framtiden inte ska skrämmas till att bli självcensurerande och därmed inte våga skapa utställningar som skulle kunna uppfattas som provocerande?
Magnus Ek (C):
Då tackar jag för komplimangen angående mitt engagemang. Det engagemanget saknas inte, kan jag säga, och därför är jag också medveten om att vi här i Sverige måste få till en omställning av vår transportsektor. Det är de absolut viktigaste och mest bärande delarna. Ska vi dessutom klara av att göra det här till 2030, när vi har satt upp ett delmål om att kapa majoriteten av de här utsläppen, är de flytande biobränslena en integrerad och helt nödvändig del.
För min del är målet att det här ska vara bränslen som produceras i Sverige, som sänker utsläppen och som gör att vi kan ta stora steg i detta. Men vi ser också att vi lever i en globaliserad värld där en del av bränslet i dag kommer från till exempel restprodukter från palmoljeproduktion. Vi som har varit engagerade i detta vet också att det här är någonting som vi på olika vis har försökt att adressera i Sveriges riksdag. Vi har försökt att lägga fram förslag för att komma åt det här.
I den processen har jag saknat Sverigedemokraterna, liksom jag har saknat er i engagemanget för att ersätta fossila bränslen med förnybara. Det handlar inte om en miljöbluff; det handlar om att vi måste få ned våra utsläpp. Därför blir jag också lite bekymrad när detta delvis beskrivs som att man försämrar skatteunderlaget, för det sista jag tycker att det här ska handla om är skatteunderlag. Det är därför jag är så besjälad av att det i Centerpartiets motion finns förslag för att få upp vår egen produktion av flytande biobränslen.
Vi ska se till att det här kommer från svensk skogsproduktion, där vi har de bästa resultaten i världen och där vi har möjligheter att skala upp. Det är precis det som jag tror saknas i Sverigedemokraternas beskrivning av frågan. Nej, inte heller jag vill ha kvar restprodukten PFAD på lång sikt, och det är därför vi lägger fram förslag till hur vi ska komma från det. Vad har Sverigedemokraterna för förslag angående detta annat än att använda fossil diesel, som dessutom till stor del produceras i länder med mycket bristfällig demokratisk infrastruktur?
Magnus Ek (C):
Vi kanske ska gå tillbaka till just kalkylerna. Vi kan ta ned konfliktläget lite, för internationellt kan man inte ha samma mål för flytande biodrivmedel som vi har i Sverige. Det är tyvärr en effekt av att resten av världen inte har vårt hållbara skogsbruk. Man har inte de skogsresurser vi har. Om vi skulle slå ut Sveriges mål och Sveriges tänkande på det här området till hela världen får vi därför inte en kalkyl som håller. Men för att vi i Sverige ska klara våra mål till 2030 är den helt avgörande.
Det är viktigt, för vi har ett ansvar att sänka utsläppen på alla sätt vi kan, men jag tror också att det handlar om två andra saker. Det handlar dels om att ta just det globala ansvaret och visa att man kan sänka utsläppen utan att det drabbar de enskilda medborgarna och tillväxten, dels om att ta ett internationellt ansvar och vara ett föredöme när det gäller utveckling av teknik som kan ersätta dessa bränslen. Vi har diskuterat fram och tillbaka vad man gör med just de restprodukter som vi pratar om. Vi i Centerpartiet har lagt våra förslag till hur vi tycker att det här skulle se ut.
Vad jag hoppas på nästa år är just en offensiv politik från Sverigedemokraterna för att nå 2030-målen. Det ser jag inte i dag.