David Lång (SD):
Riksrevisionens rapport om Tullverkets kontroll kan vid första anblicken verka aningen tvetydig. Man skriver att den övergripande slutsatsen är att Tullverket i huvudsak har de byggstenar som krävs för att utforma kontrollverksamheten på ett effektivt sätt.
Samtidigt konstaterar Riksrevisionen att Tullverket har ett ansträngt resursläge och att de tillgängliga resurserna för kontroll har gått ned samtidigt som volymerna i de flöden som myndigheten övervakar stiger. Det handlar alltså om mer jobb med mindre resurser.
Man konstaterar också att Tullverket i sina budgetunderlag har varit tydligt med att detta är en problematisk utveckling som påverkar antalet genomförda kontroller negativt. Riksrevisionen menar att den ansträngda resursnivån och en kontrollverksamhet bestående av många olika delar, som det rör sig om i det här fallet, ställer krav på resursprioritering.
Riksrevisionen påpekar också att det finns information som tyder på att målen i Tullverkets regleringsbrev om att förhindra införsel av narkotika och vapen inte uppnås. Med tanke på den skada som dessa varor förorsakar vore det motiverat att undersöka vad som skulle krävas för att förhindra införseln i så stor utsträckning att tillgången minskar i samhället i stället för att fortsätta öka.
Riksrevisionens bedömning är att det råder bristande kunskap om förekomsten av fel och dess konsekvenser. Tullverket självt anger att kontrollens inriktning ska utgå från en bedömning av var de största riskerna finns. Återigen är det effektivitetstänk. Riksrevisionen delar detta synsätt och konstaterar att möjligheten att rikta kontrollen mot de fel och brott som medför störst negativa konsekvenser för samhället är en grundläggande förutsättning för effektivitet.
Granskningen visar dock att Tullverkets kunskap om smugglingens storlek i olika varu- och trafikflöden är relativt låg, särskilt gällande illegal införsel av vapen.
Av regeringens skrivelse och även av det betänkande vi just nu debatterar framgår att regeringen menar att vissa av de konstaterade bristerna är på väg att avhjälpas, att andra brister är irrelevanta eller helt enkelt inte korrekta och att vissa brister inte ska åtgärdas av någon annan än Tullverket självt. Det finns en viss poäng i detta.
Även om Sverigedemokraterna ställer sig bakom rekommendationerna om att bland annat förbättra Tullverkets kontrollverktyg och anpassningsförmåga samt att Tullverket ska använda sina resurser på det sätt som ger största möjliga nytta måste det samtidigt noteras att Tullverket exempelvis har svårt att utvärdera införseln av illegala vapen, vilket i högsta grad är ett problem. Det är ett omfattande problem i och med att yrkeskriminella införskaffar illegala vapen och dessutom använder dem.
De senaste årens ökade antal skjutningar i många svenska städer kan antas vara ett symtom på detta problem. Mycket talar alltså för att smugglingen ökar. Det gäller sprit och cigaretter samt narkotika och vapen, vilket är lönsamt för den organiserade brottsligheten. Vi vet också att det förekommer människosmuggling, där man inte sällan utsätter de smugglade personerna för mycket stor fara.
Det finns även problem med att professionella stöldligor forslar stöldgods ut ur Sverige och räknar med att risken för upptäckt är låg i och med att utflödet av varor kontrolleras i så pass liten utsträckning.
Trygghetskommissionen publicerade en rapport år 2018 där det framgår att betydande mängder stöldgods förs ut ur landet, och polisen noterade i en rapport från 2019 att Tullverket lade 98 procent av tullkontrolltiden på införselkontroller under 2017. Det återstod alltså 2 procent för kontroll av utförsel.
Regeringens skrivelse med anledning av rapporten tyder på att man helt enkelt har en för låg ambitionsnivå. Det är Sverigedemokraternas uppfattning att Tullverket inte ges resursmässiga förutsättningar att genomföra sitt uppdrag på ett tillräckligt bra sätt, även om anpassningsförmåga och en högre grad av effektivitet skulle uppnås.
Resursförstärkning handlar i första hand om mer personal men också om ändamålsenlig utformning av till exempel färjeterminaler och tillfredsställande tillgång till teknisk utrustning. Det kan exempelvis handla om röntgenutrustning, apparatur för att detektera förhöjd koldioxidhalt med mera. När det gäller befogenheter bör slutsatsen vara att kontrollmandatet inte är tillräckligt.
Sverigedemokraterna har vid upprepade tillfällen föreslagit utökade befogenheter för att stävja internationell och gränsöverskridande brottslighet. Detta bör skyndsamt utredas med syfte att underlätta och effektivisera myndighetens arbete. Sverigedemokraterna delar alltså inte uppfattningen att Tullverket har det mandat och de befogenheter som behövs för ett effektivt gränsskydd. Vi har i våra budgetmotioner vid upprepade tillfällen anslagit mest resurser till Tullverket av alla partier.
Det är förvisso sant att tidigare regerings nedmontering av Tullverket har bromsats, men det räcker inte.
Därför, fru talman, behövs ett tillkännagivande till regeringen om en förstärkt tullverksamhet med ökade resurser i form av utökad personalstyrka, mer utrustning, utökade befogenheter och därmed ökad närvaro vid gränserna, vilket skulle resultera i utökade möjligheter att stärka kontrollen över vad och vem som färdas över Sveriges gränser. Med anledning av detta yrkar jag bifall till Sverigedemokraternas reservation nr 2.