KBLab/rixvox huggingface dataset:
Johan Danielsson (S):
Jag kan till att börja med lugna Ulrik Bergman med att jag som sagt delar uppfattningen att tiden för ett fastighetsbildningsbeslut inte är tillfredsställande. Jag är inte heller omedveten om den kritik som finns mot handläggningstiderna, bland annat från de kommuner som Ulrik Bergman hänvisar till, eller om de ansökningar som tidigare kommit in om att bilda kommunala lantmäterier.
Som född och uppvuxen i Borlänge har jag av naturliga skäl kontakt med många av de berörda som Ulrik Bergman hänvisar till. Jag kommer naturligtvis att fortsätta ha möten om detta med lokalpolitiker runt om i landet för att förstå vilka utmaningar man möter i fastighetsbildningsprocesser, vilka förslag och idéer man har och vad regeringen kanske skulle kunna göra för att underlätta.
Men som statsråd med ansvar för dessa frågor är jag också mån om att Sverige har en fastighetsbildningsverksamhet som fungerar likvärdigt runt om i hela landet. Som mina företrädare varit inne på i liknande interpellationsdebatter här i riksdagen finns det såklart kommuner där inrättandet av kommunala lantmäterimyndigheter kan vara både bra och ändamålsenligt för verksamheten.
Men utifrån att det övergripande ansvaret för fastighetsbildningsverksamheten åligger staten är det ändock ändamålsenligt att det finns krav som ska vara uppfyllda för att en kommun ska få ta över det ansvaret. Regeringen gjorde till exempel i höstas bedömningen att Eskilstuna kommun uppfyller de krav som ställs och beviljade kommunen tillstånd att inrätta en kommunal lantmäterimyndighet med start 2023.
Bedömningen gjordes att verksamheten i Eskilstuna är av en sådan omfattning att den kan bära sig över tid. Sedan är det så att lagen som gör det möjligt för en kommun att ansöka om att bilda en egen lantmäterimyndighet tillkom med motiveringen att bättre samordning mellan fastighetsbildningen och plan- och byggprocessen kan uppnås i kommuner med högt byggtryck, precis som interpellanten är inne på.
När det gäller Bergmans fråga om samverkan mellan olika kommuner var detta, som interpellanten säkert vet, föremål för utredning i förarbetena till lagen. I de förarbetena konstaterade man att samverkan inte är ändamålsenlig och motverkar syftet med den lokala förankringen. Just nu pågår ingen översyn av den lagstiftningen i Regeringskansliet.
Till sist är det viktigt att komma ihåg och understryka att kompetensbristen i fråga om lantmätare, framför allt erfarna lantmätare, är påtaglig för hela samhället, även för flera av de kommunala lantmäterimyndigheterna. Detta är också den enskilt viktigaste orsaken till de långa handläggningstiderna.
Därför är det inte alldeles självklart att fler kommunala lantmäterimyndigheter per definition kommer att lösa utmaningen med de långa handläggningstiderna ur ett nationellt perspektiv.
Johan Danielsson (S):
Även om vi inte delar uppfattning om hur regeringen bör se ut efter valet i september tror jag att vi har samma uppfattning när det gäller frågan om att vi behöver en fungerande fastighetsbildning i hela Sverige. Långa handläggningstider i förrättningsverksamheter är ett problem för hela samhället; det tror jag att vi är väldigt överens om.
Regeringen har därför under mandatperioden gett Lantmäteriet flera uppdrag som handlar om att förbättra uppföljningen av verksamheten och ta fram analyser av verksamhetens resultat. Ett omfattande arbete har inletts för att digitalisera hela samhällsbyggnadsprocessen, där även fastighetsbildningen ingår. Detta förväntas ge en effektivare helhet. Riksrevisionen genomför just nu också en granskning av fastighetsbildningssystemet.
Resultatet av granskningen kommer enligt plan att presenteras i en rapport nu i mars månad. Granskningen ska svara på om den statliga fastighetsbildningen är effektiv. I detta ingår att belysa Lantmäteriets förrättningsprocess, ansvarsfördelningen mellan staten och kommunerna samt om de avgifter som tas ut är rimliga och förutsägbara. Jag vill i detta sammanhang också påminna om att Statskontoret utvärderade organiseringen av fastighetsbildningen 2017.
Sedan dess har regeringen tillsatt en ny styrelse och en ny generaldirektör för Lantmäteriet och gett myndigheten flera uppdrag rörande styrning och uppföljning. Jag vill därför avslutningsvis åter understryka att jag avser att följa handläggningstidernas utveckling noga och kommer, precis som regeringen gjorde i samband med Statskontorets rapport 2017, att omsorgsfullt analysera de synpunkter som Riksrevisionen presenterar senare i år. Svar på interpellationer
Johan Danielsson (S):
Tack, Ciczie Weidby! Det är uppenbart att vi är överens om vad målet för arbetsmiljöarbetet ska vara. Vi ska säkerställa en god arbetsmiljö för alla arbetstagare i Sverige, och vi ska undvika dödsolyckor på arbetet. Jag tror precis som Ciczie Weidby att det finns mycket vi kan lära av varandra i Norden.
Det finns saker som våra grannländer kan lära oss om hur vi arbetar i Sverige. På samma sätt finns det lärdomar vi kan dra om hur man arbetar med arbetsmiljöfrågor och annat i våra grannländer. Jag besöker därför just nu våra grannländer. Jag har varit i Finland och Danmark, och jag kommer att besöka min kollega i Norge inom några veckor.
Jag tror inte att man så snabbt ska hasta över frågan om arbetslivskriminalitet och kopplingen till arbetsmiljöfrågor. Där finns det också viktiga lärdomar att dra kanske inte minst från Norge av hur man arbetat systematiskt med frågan om arbetslivskriminalitet under många år. Det är som jag redan konstaterat så att Arbetsmiljöverket successivt sedan 2014 har fått mer resurser för sitt arbete.
Men sedan 2018 är man också ansvarig för att samordna det myndighetsgemensamma arbetet mot arbetslivskriminalitet. Det är ett viktigt arbete. De branscher som är särskilt utpekade som riskbranscher kopplat till arbetslivskriminalitet är bygg, restaurang, transport, städ, vård och omsorg, jord- och skogsbruk, skönhetsvård, bilvård och avfallshantering.
Det är många av dessa branscher som också återfinns bland de sektorer som har flest dödsolyckor på arbetet. Frågorna hänger ihop. Inspektionsarbetet är viktigt och har gett resultat. Men det har också visat på omfattningen av de problem som finns på arbetsmarknaden.
Därför fattade regeringen så sent som i går beslut om att växla upp detta arbete genom inrättandet av sju regionala center i arbetet mot arbetslivskriminalitet. De centren kommer att fungera som ett nav i arbetet och leda till både fler och effektivare kontroller. De kommer att leda till bättre möjligheter att ta kontakt med fack och arbetsgivare lokalt och regionalt och en bättre kontakt med de regionala skyddsombuden. Det kommer också att få effekt på arbetsmiljöarbetet.
Om du har illegal arbetskraft fuskar du säkert med skatten, och du missköter också arbetsmiljöarbetet. På det sättet är det myndighetsgemensamma arbetet mot arbetslivskriminalitet också viktigt för arbetsmiljöarbetet. Jag ska återkomma till skyddsombuden. De har en helt avgörande roll i att skapa säkra och trygga arbetsplatser.
Även om vi inte efter alliansregeringens nedmontering av Arbetsmiljöverket, trots våra tillskott av resurser, har inspektörer på den nivå som man har i våra grannländer är antalet dödsolyckor per arbetare på svensk arbetsmarknad inte högre än i våra nordiska grannländer. Anledningen till det är våra fantastiska skyddsombud och det arbete som de gör runt om på arbetsplatser i Sverige.
Nu rinner min talartid ut igen. Jag vet att vi kommer att återkomma till den här frågan från Socialdemokraterna och regeringen. Jag vet att Ciczie Weidby är överens med mig. Att fortsätta att stärka skyddsombuden kommer att bli helt avgörande för att vi ska kunna fortsätta att lyckas i det här arbetet.
Johan Danielsson (S):
Tack, Ciczie Weidby! Det är uppenbart att vi delar ett djupt engagemang och en vilja att flytta fram positionerna i de här frågorna. När det kommer till samverkan med parterna har regeringen inrättat ett arbetsmiljöforum. Det ska användas för att diskutera pågående och planerade åtgärder inom ramen för arbetet med arbetsmiljöstrategin tillsammans med arbetsmarknadens parter och ansvariga myndigheter.
Temat i år kommer att bland annat handla om just hot och våld. Det är också en fråga som är tätt sammankopplad till ensamarbete. Det finns många anledningar att återkomma till den frågan. Sammanfattningsvis är det från regeringens perspektiv naturligtvis så att alla som jobbar förtjänar en säker och trygg arbetsplats.
Vi måste var och en ta vår del av ansvaret i arbetsmiljöarbetet för att målmedvetet arbeta förebyggande mot arbetsplatsolyckor och bygga en bra säkerhetskultur. Vi har också talat om kopplingen mellan en god arbetsmiljö och kampen mot det växande fusket och brottsligheten på svensk arbetsmarknad. Det får vi säkert också anledning att återkomma till. Det är som Ciczie Weidby konstaterar, det hänger ihop.
Begår man brott på ett område gör man det säkerligen på andra. Här tycker vi från regeringens sida att samhällets svar på arbetslivskriminaliteten såväl som på de växande arbetsmiljöproblemen måste vara kompromisslöst. Vi har sedan 2014 successivt tillfört resurser och växlat upp arbetet. Det kommer regeringen att fortsätta med fram till valet och de kommande tio åren.
Johan Danielsson (S):
Lars Beckman har frågat mig om jag avser att ge Boverket ett uppdrag att vägleda i hur en vindkraftsutbyggnad kan ske utan negativ påverkan avseende buller och psykosocial livsmiljö eller andra faktorer som har en negativ påverkan på de närboende.
Lars Beckman har vidare frågat mig om jag, i det fall att jag även nu anser att det inte krävs ett uppdrag för att vägleda kommunerna i hur en vindkraftsutbyggnad kan ske utan negativa konsekvenser för de närboende, avser att förändra fler delar i Boverkets uppdrag som har liknande frågeställningar.
Slutligen har Lars Beckman frågat mig om jag och regeringen avser att vidta åtgärder för att förbättra den lokala demokratin så att kommunernas inflytande och påverkan stärks rörande vindkraftsutbyggnad i Sverige. Inledningsvis vill jag framhålla att jag är medveten om att vindkraftsutbyggnad kräver god planering för att minska risken för olägenheter och för att skapa bra bostadsmiljöer. Jag avser därför att fortsatt följa frågan noga.
Naturvårdsverket publicerade i december 2020 en vägledning om buller från vindkraftverk. I denna finns, förutom en genomgång av den allmänna kunskapen avseende buller från vindkraftverk och gällande riktvärden, en vägledning för åtgärder för att minska bullret. I nuläget bedömer jag inte att ytterligare vägledningar krävs.
När det gäller frågan om jag avser att förändra fler delar i Boverkets uppdrag som har liknande frågeställningar ansvarar Boverket enligt sin instruktion för att vägleda kommuner och andra när det gäller hur hänsyn bör tas till buller och andra hälsofrågor vid planering för, och byggande av, bostäder enligt plan- och bygglagstiftningen.
När det gäller vad jag avser att göra för att stärka den lokala demokratin vill jag hänvisa till den lagrådsremiss som regeringen nyligen fattat beslut om - Tidigt kommunalt ställningstagande till vindkraft . Lagrådsremissen innebär att regleringen av kommunens ställningstagande till vindkraft förtydligas. Kommunens rätt till inflytande över vindkraftsetableringar inom kommunen ska kvarstå, men formerna för detta regleras.
Jag ser detta förslag som ett sätt att främja utbyggnaden av vindkraft samtidigt som kommunerna behåller sin rätt att säga ja eller nej till vindkraftsanläggningar. På så vis stärker vi möjligheten till hållbar utveckling samtidigt som vi stärker den lokala demokratin.
Johan Danielsson (S):
Jag tackar Lars Beckman för denna debatt. Vi får hoppas att en del av de moderatstyrda kommunerna runt om i Sverige, som inte är kloka som Lars Beckman och Moderaterna i Gävle utan motsätter sig havsbaserad vindkraft, kanske blir av med makten i sina kommuner i valet så att vi, precis som i Gävle, kanske kan hitta majoriteter för den havsbaserade vindkraften.
Det är en vindkraft som industrin behöver i dag. När det gäller de frågor som Lars Beckman har ställt var jag redan i mitt första inlägg i debatten tydlig med att det, precis som mina företrädare har förklarat, redan finns vägledning i frågan om buller och vindkraft. Det finns också tydliga processer att följa om gränserna överskrids. Man måste också ta andra hänsyn i beviljandet av vindkraft.
Gällande frågan om att stärka den lokala demokratin har jag i debatten hänvisat till lagrådsremissen som regeringen nyligen presenterat. Den innebär att kommunernas inflytande kvarstår samtidigt som formerna förtydligas. Det här är viktigt på riktigt för att uppnå det vi är överens om, det vill säga att företagen får en planeringshorisont, att de kan prioritera var de lägger sina resurser och investeringar så att vindkraft kommer på plats.
Samtidigt ska kommuner behålla möjligheten att säga ja eller nej till vindkraftsetableringar. På det sättet tror jag att man hittar en balans där vi värnar den lokala demokratin, samtidigt som vi skapar förutsättningar för den vindkraft som behövs i de kommuner där kommunerna så önskar. Fru talman! Återigen tackar jag Lars Beckman för debatten.
Johan Danielsson (S):
Ola Johansson har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att på lång sikt säkra tillgången på byggmaterial så att Sverige kan hålla tillbaka kostnadsutvecklingen, minska bostadsbristen och samtidigt sänka klimatutsläppen. En hållbar och tillförlitlig tillgång på byggmaterial är en förutsättning för att upprätthålla den höga byggtakten.
Att driva på klimatomställningen och skapa framtidens jobb är också prioriterat av regeringen. Den uppkomna situationen vid Cementas verksamhet i Slite påvisade byggsektorns sårbarhet vid störningar i cementförsörjningen. I framtiden kan det dock handla om sårbarheter kopplade till andra insatsvaror och verksamheter.
För att stärka motståndskraften i råvaruförsörjningen och främja ett mer resurseffektivt byggande genomför regeringen flera åtgärder. Flera myndigheter har fått i uppdrag att genomföra en fördjupad analys och kartläggning av efterfrågan på cement, tillgången till kalksten och cement samt de logistiska förutsättningarna för import.
Sveriges geologiska undersökning har dessutom fått i uppdrag att identifiera åtgärder som kan öka tillgången på, och underlätta tillhandahållandet av, alternativa bindemedel till betong. Vinnovas forskningsanslag har förstärkts med 35 miljoner kronor per år 2022-2024 för en riktad satsning på forskning och innovation om återbruk, återvinning samt utveckling av nya och alternativa byggmaterial.
Regeringen har också gett Boverket i uppdrag att kartlägga och analysera hur återanvändning och återvinning av byggnadsverk, byggnadsdelar och byggmaterial kan förbättras samt föreslå åtgärder för hur cirkulärt byggande kan främjas. Bygg- och rivningsavfall är dessutom en av de prioriterade strömmarna i regeringens strategi för omställning till en cirkulär ekonomi.
För att påskynda klimatomställningen inom byggsektorn har Boverket fått i uppdrag att se över hur tillämpningen av klimatdeklarationer kan utvidgas och hur införandet av gränsvärden för byggnaders klimatpåverkan kan påskyndas. Regeringen lämnar även stöd till föreningen Trästad Sverige för att öka kunskapen om industriellt träbyggande då det finns potential att växla upp det industriella träbyggandet.
Tillgången på träråvaror i Sverige är god. På uppdrag av regeringen har Konkurrensverket utrett konkurrensen inom byggmaterialindustrin mot bakgrund av just de ökande byggmaterialpriserna. Myndigheten konstaterar att vissa byggmaterialmarknader präglas av bristande konkurrens, vilket har en betydande påverkan på prisutvecklingen för byggmaterial.
Konkurrensverkets rapport och förslag bereds för närvarande inom Regeringskansliet.
Johan Danielsson (S):
Tack till ledamoten för mycket intressanta och bra synpunkter! Tillgången på byggmaterial handlar såvitt jag ser det kanske om tre saker. För det första handlar det om att säkra tillgången på och effektiv försörjning av existerande traditionella byggmaterial. För det andra behöver vi samtidigt öka andelen och möjligheterna till återbruk och återvinning av byggmaterial, precis som Ola Johansson är inne på.
För det tredje, och det tror jag är minst lika viktigt, måste vi se till att få fram nya och hållbara byggmaterial och kunna använda de existerande, inte minst trä, i fler typer av situationer. Jag tog i mitt inledande svar upp en bred palett av de insatser som regeringen har gjort på de här tre områdena.
Jag tänkte ta det här tillfället och säga någonting mer om åtminstone ett av de områden som vi arbetar på och som jag tror är av vikt för flera av de här tre perspektiven. Det handlar om skogen. Jag var som sagt inne på detta redan i mitt första svar, men skogen spelar en särskilt viktig roll i att producera alternativa byggmaterial.
Jag vet från tidigare samtal att skogen också ligger Ola Johansson varmt om hjärtat. Vi kan nu se att vi har en positiv utveckling. Antalet flerbostadshus i trä har stadigt ökat de senaste åren. Träbyggandet har tagit marknadsandelar, och nästan 20 procent av dagens nybyggda lägenheter i flerbostadshus är byggda med trästomme. Det finns potential, som jag sa, för fortsatt ökat industriellt träbyggande.
Därför genomför regeringen flera satsningar för att stimulera detta. Till exempel syftar det jag precis nämnde med krav på klimatdeklaration till att skapa bättre förutsättningar för byggherrar att välja klimatsmarta byggmaterial, såsom trä, vid nybyggnad. Regeringen stöder också Trästad Sverige med 2 miljoner kronor under 2022.
Regeringen har också nyligen beslutat, i går tror jag, om en proposition om certifierade byggprojekteringsföretag och om att införa dem i lov- och byggprocessen i syfte att öka förutsägbarheten och effektiviteten i byggprocesser.
Det här förslaget bedöms underlätta för aktörer inom just industriellt träbyggande som har en hög grad av standardiserade eller repeterbara projekterings- och tillverkningsprocesser. Naturligtvis visar den uppkomna situationen på Slite, som Ola Johansson säger inledningsvis, att samhället, i synnerhet byggsektorn, är sårbart och beroende av en insatsvara och en enskild producent.
Sedan är det naturligtvis så, som Ola Johansson säger och som han kommer att debattera med statsrådet Thorwaldsson, att det inte finns något enkelt och kortsiktigt sätt att ersätta produktionen på Slite. Det var därför regeringen fattade beslut i november om att ge Cementa utökat och tidsbegränsat tillstånd för att fortsätta sin verksamhet på Slite.
Johan Danielsson (S):
Jag vill till att börja med också tacka Ola Johansson för den här spännande debatten. Vi har i mycket samma uppfattning om vad som är viktigt på det här området. Det hörde jag inte minst i ledamotens sista inlägg. Sverige behöver naturligtvis fler bostäder i hela landet som vanligt folk har råd att bo i. Ett viktigt led i detta är att se till att vi har långsiktigt god tillgång till hållbara och kostnadseffektiva byggmaterial.
Som vi har varit inne på i debatten finns det ingen snabb och enkel lösning, men jag tror att den goda nyheten ändå är att lösningen ligger i två saker som vi är väldigt bra på i Sverige, nämligen nytänkande och innovation. Sverige ska förbättra återvinning av byggnadsverk, byggnadsdelar och byggmaterial, och regeringen är fast besluten att främja ett cirkulärt byggande.
Det är helt nödvändigt, då byggsektorn står för 35 procent av allt avfall i Sverige om gruvavfallet räknas bort. Vi ska också hitta nya klimatsmarta och kostnadseffektiva material att bygga med samtidigt som vi använder de klimatsmarta material vi har, som trä, på ett bättre och mer effektivt sätt. Fler material på marknaden gynnar konkurrensen, men det är också en möjlighet för en ny svensk grön industri att växa fram i hela landet.
Vem vet, de miljoner som det gemensamma i dag avsätter för forskning och utveckling av nya material och byggmetoder kanske växer fram till nästa stora gröna svenska industriföretag? Det vore bra för jobben. Det vore bra för bostadsbyggandet. Det skulle också trygga byggmaterialleveranserna i Sverige.
Johan Danielsson (S):
Ola Johansson har frågat mig vilka åtgärder jag och regeringen har vidtagit för att effektivisera Lantmäteriets arbete med fastighetsbildning. Som Ola Johansson konstaterar har under en längre tid kritik framförts mot Lantmäteriets handläggningstider när det gäller fastighetsbildning. Riksrevisionen har granskat den statliga fastighetsbildningen och gett både Lantmäteriet och regeringen rekommendationer om vilka åtgärder som bör vidtas för att effektivisera verksamheten.
Antalet inkomna ärenden styrs till stor del av yttre faktorer som inte direkt kan påverkas av förrättningslagstiftningen eller av Lantmäteriet. Omfattningen av frågor som måste lösas inom ramen för de skilda ärendena inom fastighetsbildningen påverkas bland annat av ändringar i annan lagstiftning, befolkningens utveckling och rörlighet, teknikutveckling, yttre incitament och ekonomiska förutsättningar för markägare att komma överens.
Det ligger därför i systemets natur att handläggningstiderna kan variera över tid. Det är viktigt att vi har en stabil, rättssäker och fungerande process för fastighetsbildning där handläggningen av ärenden sker inom rimlig tid men utan att kompromissa med kvaliteten på de beslut som tas. De förändringar i relevanta regelverk som Riksrevisionen rekommenderar regeringen att genomföra är i flera delar komplexa och innebär ett omfattande och tidskrävande arbete.
Avgiftsmodellen är nära sammankopplad med regelverket för förrättningar, varför en avvägning behöver göras i vilken ordning eventuella förändringar behöver göras. Riksrevisionens rapport analyseras nu i Regeringskansliet. Regeringen kommer därefter att återkomma till riksdagen.