KBLab/rixvox huggingface dataset:
Kerstin Haglö (S):
Visst har vi ett ansvar för vårt gemensamma kulturarv och för att förvalta det till våra barn och ungdomar och till kommande generationer. I dag finns det också ett stort intresse hos våra barn och ungdomar för att ta del av den fantastiska blåsmusik som Marinens Musikkår står för och som kan engagera dem.
En nedläggning av Marinens Musikkår kommer att innebära att ett kulturarv försvinner för att spara några få miljoner kronor. Det är ett kulturarv som aldrig kommer tillbaka, efter att ha funnits i 325 år. Många är de som kommer att utkräva politiskt ansvar om nedläggningen genomförs. Det politiska ansvaret är regeringens.
Därför är detta en mycket seriös fråga till försvarsministern: Är försvarsministern, tillsammans med regeringen, beredd att ta ansvar för denna kulturförlust utan att en oberoende utredning görs?
Hur det än är med ordningen och vem som styr vem kan regeringen fatta beslut om ett fortlöpande uppdrag till vilken myndighet det än är - uppdrag som kan utveckla, kartlägga, analysera och utreda olika frågor. Det är det som jag och interpellanten kräver av försvarsministern.
Kerstin Haglö (S):
Under mina tolv år i riksdagen har jag varit med om tre nedläggningshot för Marinens Musikkår. Försvarsministern och jag träffades här för bara några månader sedan i en interpellationsdebatt där jag tog upp frågan.
Jag har under dessa år vid ett flertal tillfällen skrivit interpellationer och skriftliga frågor till kulturministern och till försvarsministern, och jag har motionerat tillsammans med min partivän Lars Wegendal som då - 2009 - satt i kulturutskottet om en oberoende utredning av försvarsmusiken. Det är det som är kärnan i allt detta.
Nu vet jag inte hur jag ska tolka svaret från försvarsministern eftersom det redan i dag har kommit ett besked om en utredning. Därför blev jag något förvånad över försvarsministerns svar här. Det hade nog varit mer klädsamt om försvarsministern hade gått upp i talarstolen och direkt sagt att ni nu har tagit initiativ och att det kommer att tillsättas en utredning.
Men är det så säger jag: Äntligen, tack! Det är glädjande om det är så. Jag vill gärna höra mer om detta. Det är ändå så att svensk militärmusik, militär blåsorkestermusik, inte kan ses som en angelägenhet enbart för Försvarsmakten.
Det är en fråga i ett mycket större perspektiv, vilket många har tagit upp här tidigare. Det handlar om ett kulturarv. Därför måste man också se denna fråga ur ett kulturpolitiskt perspektiv. Om denna utredning ska tillsättas måste det vara en oberoende utredning.
Man måste också se över uppdraget. Det går inte att ge ett uppdrag som innebär att man enbart ska se på det statsceremoniella eftersom det är en kulturpolitisk fråga. Försvarsmusiken i dag, Marinens Musikkår, gör mer än så. Detta är ett kulturarv för hela civilbefolkningen.
Det är det som är kärnan i detta. Jag ser alltså gärna att det blir en oberoende utredning och att man också ser över uppdraget och inte enbart pekar på det statsceremoniella. Tänk så många barn och ungdomar Marinens Musikkår har glatt ute i skolorna!
Tänk vilka förebilder de är för våra ungdomar som vill spela blåsinstrument och lära sig! Det är så att vi har ett kulturarv som annars dör ut. Inte är det så att vi politiskt skulle ta 325 år av kulturarv och säga att det inte är värt något för kommande generationer.
Nu vill jag ställa en fråga till försvarsministern. Tycker försvarsministern att det här är även en kulturpolitisk fråga?
Kerstin Haglö (S):
Även om försvarsministern inte svarade på min fråga om hon ser på detta ur ett kulturpolitiskt perspektiv känner jag mig ändå hoppfull nu. Jag är glad för det svar som försvarsministern gav, att man nu ska ta ett "helhetsgrepp". Det var detta ord jag hörde. Jag hörde också att det blir en oberoende utredning.
Jag kanske läste det mellan raderna, men det hoppas jag att det blir, för det är ett måste. Jag hoppas att jag i framtiden ska få höra Marinens Musikkår och att de ska få leva i 300 år till som det Försvarsmaktens leende som de är.
De ger stor pr för Sverige här hemma och även internationellt, där de har ett mycket högt anseende. Jag ser positivt framåt. Jag kommer att sätta mig på läktaren eftersom jag lämnar riksdagen.
Jag kommer inte att sitta still där när denna fråga kommer upp, förhoppningsvis med ett positivt svar när utredningen är klar. Om inte kommer jag att höra av mig på ett eller annat sätt. Tack, försvarsministern, för svaret! Tack, fru talman, för min tid i riksdagen! Tack till er i kammaren!
Margareta Persson (S):
Först har jag en kommentar till att Thomas Bodström inte är närvarande i kammaren. Frågan är om detta bara gäller socialdemokrater. Jag har inga synpunkter på det, men jag noterar att varken Beatrice Ask eller Moderaternas gruppledare är närvarande här. Det intressanta är inte varför Socialdemokraterna i dag intar denna ställning. Det har vi redogjort för. Det intressanta är varför några av de borgerliga partierna har ändrat inställning.
Därför vill jag ställa en fråga till dig, Otto von Arnold. När riksdagen tidigare har behandlat skrivelser om en effektivare tingsrättsorganisation har Kristdemokraterna motsatt sig nästan alla förändringar. Man talade då om massnedläggningar, att ingen har kunnat påvisa att de mindre domstolarna har sämre kvalitet, att det lokala rättslivet i stor utsträckning försvinner, att polis, åklagare och advokater försvinner när tingsrätterna läggs ned och att rättssamhället berövas förutsättningar att fungera.
Man undrade om det verkligen var motiverat med en nedläggning med tanke på vad det skulle komma att kosta. Detta tyckte Kristdemokraterna då. Då är frågan: Har ni ingen kritik mot det som nu sker, nämligen det sista steget i den långsiktiga förändringen av tingsrätterna? Hur kan man så snabbt ändra inställning?
Margareta Persson (S):
Jag vet inte vad det har för betydelse om Thomas Bodström skulle vara närvarande eller inte. Det intressanta är kanske att Beatrice Ask inte heller är närvarande, om det nu är en så viktig fråga. Några talare nämner Thomas Bodström i var och varannan mening. Det är faktiskt en borgerlig regering.
Nu får ni ta ansvar för den politik ni vill föra och inte ta upp vad Thomas Bodström har gjort eller inte gjort eller sagt eller inte sagt. Nu är det ni som regerar. Min fråga var: Hur har Kristdemokraterna kunnat ändra inställning? Ni var oerhört kritiska mot den socialdemokratiska regeringen när vi genomförde den här förändringen tillsammans med Vänsterpartiet och Miljöpartiet. Ni menade att vi genomförde förändringen alltför lättvindigt.
Den var ogenomtänkt, hänsynslös och förhastad. Tycker inte Otto von Arnold att det är så i dag?
Margareta Persson (S):
Otto von Arnold säger att det är bra motioner som vi från oppositionen har skrivit. Ändå avstyrker ni allihop, så jag vet inte vad det är för vits med det hela. Vi pratar om brottsoffer. Vi har faktiskt jobbat väldigt mycket när det gäller brottsoffers situation, och en hel del förändringar till det bättre har faktiskt skett.
Vittnesstöd tas upp och det pekas på alla jourer som finns och det stöd man får från samhällets sida för att verka i den här viktiga verksamheten. Men samtidigt tar man upp stödjouren för HBT-personer. Den ska ju läggas ned för att man faktiskt inte har det stödet längre, och den frågan har varit uppe tidigare.
Sedan har vi tagit upp det här med vittnesstöd för unga brottsoffer. Där tycker vi inte att det görs tillräckligt. Jag vet att det finns stödcentrum och jag vet att man jobbar enligt Eskilstunamodellen, men ändå tycker unga människor att det är jobbigt och är skärrade över det som hänt och hur man ska hantera det.
För lite sedan inträffade en tragisk händelse på min hemort då en ung kvinna tog sitt liv därför att hon inte fick stöd. Uppenbarligen är det alltså så att man faktiskt inte har det stödet, och det är inte så enkelt för en ung människa att veta att man ska vända sig till en brottsofferjour som hjälper unga. Hur ska vi hantera det?
Jag tycker att vi måste bli mycket bättre, för om vi ska få unga människor att också våga vittna i framtiden måste de ha det stödet redan från början.
Margareta Persson (S):
Jag vet inte om jag kan nöja mig med att man ser fram emot att det ska bli bättre. Jag tycker att man måste vidta åtgärder för att det ska bli bättre. Att vissa går ut på skolorna eller att det finns information på nätet är inte tillräckligt, tycker jag, för att få unga att våga vittna. Man måste ta till betydligt bättre åtgärder för att få de unga till det.
Det är ju glädjande om Otto von Arnold nu kan säga att stödjouren för HBT-personer kommer att finnas kvar. Det har ju funnits tid att ta reda på om det är en ekonomisk lapsus eller inte. Vi har tagit upp det här med nämndemännens ersättning, därför att vi hör att det har fått effekter på närvaron i domstolsförhandlingarna.
Vi har också fått signaler om att domstolarna har svårt att få in nämndemännen som står på listan. Man får gå ganska långt ned på listan, och det är ganska grunda motiveringar som ges. Vi vet inte om det handlar om halvdagsersättningen eller om det är någonting annat. Den har nu varit i kraft i två år, och då borde man kunna titta på effekterna av den.
Det är viktigt att nämndemännen finns där, och det är viktigt att det finns en bra sammansättning så att det inte bara blir äldre som sitter, utan att samhället avspeglas i sammansättningen. Därför förstår jag inte riktigt varför man nu inte kan gå oss till mötes och säga att man självklart ska följa upp det och titta på hur det blir. Det är ju viktigt inför nästa mandatperiod inte minst då man ska rekrytera nya nämndemän.
Margareta Persson (S):
Vi är överens om och har också genomfört en hel del. Vi väntar bara på att det ska ske lite snabbare eftersom det handlar om viktiga frågor. Vi har lagt fram förslag på en mängd områden när det gäller att komma åt den ekonomiska brottsligheten och penningtvätten; det finns också andra som har gjort det. Det går inte framåt särskilt snabbt, trots att det inte kan vara så väldigt svårt att ta fram förslag.
Vi har gett polisen verktyg. Låt oss ta detta med buggning som Johan Pehrson nämnde. Ni var väl inte riktigt ense i den frågan, Johan Pehrson. Det har också funnits andra frågor som ni inte varit riktigt ense om. Under den förra mandatperioden lade ni fram olika förslag. Ni hade olika reservationer i olika frågor. Ni var inte överens. Jag vet inte varför ni ställer de kraven på oss. Kommer ni att gå till val på samma frågor i allianspartierna?
Det finns frågor som skiljer partierna åt, och den respekten måste man visa utan att ställa krav på att vi ska redovisa det här. I så fall tycker jag att ni också ska redovisa det som ni är överens om. Vad händer med polisdatalagringen? Vad händer med polisutbildningen? Vad händer med frågan om en myndighet? Kommer ni att ta upp de frågorna? Är ni ense i de frågorna? Det vill jag fråga Johan Pehrson.
Yilmaz Kerimo (S):
För mig är det ytterst värdefullt och viktigt att inte försvåra för de människor som avslöjar missförhållanden. Detta gäller verksamheter som rör till exempel barn, funktionshindrade och gamla - som jag sade i mitt anförande. Tycker Annie Johansson att det är rimligt att sätta företagets intressen framför människors behov, speciellt när verksamheten är finansierad av oss alla?
Yilmaz Kerimo (S):
Annie Johansson framförde synpunkten att det är värdefullt att göra någonting, men ingenting görs. Nu har ni makten, och nu kan ni göra något åt det. Om ni tycker att det är så viktigt, varför vill ni inte göra något åt det? Är det inte värt att testa för att sätta människornas behov före företagarnas vinstintresse? Man kan till exempel se meddelarskyddet som en tvingande del av ett avtal för offentligt finansierad privat verksamhet.
Avtalet blir inte giltigt utan detta skydd. Med enkla lösningar kan man lösa detta problem. Är du beredd, om du anser att det är viktigt, att ta initiativ för att lösa detta problem?
Yilmaz Kerimo (S):
Jag vill börja med att tacka ministern för svaret. Det är ett svar som tyvärr än en gång bekräftar att regeringen inte tar problemen för människor i Södertälje, Malmö och Göteborg på allvar. Den amerikanska kongressen verkar vara mer intresserad än vad integrationsministern är av den irakiska flyktingströmmen till Södertälje. Jag tar upp ett väldigt konkret problem i min fråga till ministern.
Jag citerar ur min interpellation: "Många nyanlända flyktingar som har fått uppehållstillstånd tackar först nej till en bostad i en annan kommun än den som man först anlänt till. När de senare ångrar sig får de svaret att erbjudandet endast gällde under 30 dagar.
Det här får den absurda konsekvensen att till exempel ett stort antal irakiska flyktingar i Södertälje som har uppehållstillstånd och som vill flytta ändå tvingas att stanna i Södertälje - samtidigt som vi har kommuner som säger att flyktingarna är varmt välkomna till dem."
Det jag har frågat ministern är: Vilka initiativ avser statsrådet att ta för att få till stånd en ändring av ersättningsförordningen så att flyktingarnas möjligheter att flytta mellan kommunerna underlättas? Herr talman! Ministerns svar visar att antingen tror inte ministern på min beskrivning av människornas svårigheter eller också tycker regeringen att situationen är bra som den är.
Jag vet inte vilken förklaring som är värst. Ministern ägnar större delen av sitt svar åt att diskutera om EBO är en lag eller inte och vad ersättningsförordningen innehåller. Det är diskussioner som vi gärna kan föra i våra utskott och kanslier. Det jag vill diskutera här är situationen för människor av kött och blod.
Jag vill återigen att regeringen ska underlätta för de flyktingar som inget hellre vill än att flytta till en annan kommun. Hittills har regeringen bara förhalat frågan och tillsatt utredningar. Har ministern något konkret förslag att komma med?
Yilmaz Kerimo (S):
Vi är i alla fall överens om USA:s kapacitet att ta emot fler flyktingar. De borde ta ett större ansvar och ta emot fler flyktingar än de gör nu. Nu har de berättat för Lago att de ska göra sitt bästa för att göra det. Det får vi hoppas på. Några kommuner får ta emot så många flyktingar att bostäder och övrig mottagningskapacitet inte räcker till. Jag tror att vi är överens om det också.
I till exempel Malmö, Göteborg och Södertälje är situationen alarmerande och akut. Ett exempel är att man bor med rader av madrasser på golvet. Det är ovärdigt och ingen bra start för att integreras i det svenska samhället. Hittills har regeringens svar varit, och är nu också, att man ska tillsätta utredningar. Du har förhoppningar, men det räcker inte att ha förhoppningar. Man måste gå från ord till handling.
För närvarande pågår fem olika utredningar på det här området om jag har räknat rätt. Men det som behövs är inte utredningar utan åtgärder som till exempel att styra boende till fler kommuner. Min fråga till ministern är återigen: Vilka konkreta åtgärder är statsrådet beredd att vidta direkt för att hantera den akuta situation som ett antal av landets kommuner befinner sig i när det gäller flyktingmottagandet?
Yilmaz Kerimo (S):
Jag vill återigen säga att vi är överens om att Anders Lago är jätteduktig. Det instämmer jag i. Han har gjort mycket, men han behöver mycket stöd av regeringen och statsmakten. Han kan inte göra så mycket själv ensam som kommunalråd i Södertälje. Just därför behöver regelverket förändras - för att han ska kunna gå vidare med de problem som vi har i Södertälje och andra kommuner som Göteborg och Malmö. Herr talman! Jag tycker inte att ministern och regeringen tar de problem som jag tar upp på allvar.
Jag visar här en artikel från Länstidningen Södertälje i går. Där står att människor bor på madrasser i källarförråd. Detta visar hur allvarligt det är. Det visar att det som ministern berättar här inte räcker. Det är mycket ord, men ingen handling. I Södertälje har vi mängder med irakiska flyktingar som vill flytta.
I en del fall har de själva ordnat bostad men nekats av den berörda kommunen att flytta dit. Det är inte som ministern säger - att det bara är att flytta och komma överens. Det är inte så enkelt. Jag har personligen pratat med flera som vill flytta. Jag har namn på personer som är beredda att låta sig intervjuas om detta, och jag inbjuder ministern att komma till Södertälje och träffa dem och höra direkt från dem själva vad de har att säga.
Tycker ministern att det är mänskligt att tio personer bor i en etta till dess att ministern blir klar med sin utredning först den 27 februari nästa år? Jag vill återigen upprepa min inbjudan till ministern att komma till Södertälje och se vardagen för dessa utsatta människor. Är ministern beredd att komma till Södertälje för att träffa dem och vidta de konkreta åtgärder som behövs? Kom inte bara med ord, utan gå till handling!
Yilmaz Kerimo (S):
Jag vill ha hjälp av ministern att förstå varför ministern helt plötsligt uttalar sig så nedlåtande om Södertäljes populära socialdemokratiska kommunalråd Anders Lago. När jag och Nyamko Sabuni debatterade flyktingpolitik här i kammaren för inte så länge sedan, den 25 april, var tongångarna helt annorlunda. Då berömde ministern Lago för hans engagemang och framgångsrika arbete med integration och flyktingmottagande i Södertälje.
Varför har ministern nu svängt helt om? Det kan väl inte vara så illa att ministerns beröm av Anders Lago för en månad sedan berodde på att ministern ville sola sig i glansen av Lagos uppmärksammade och hyllade framträdande i amerikanska kongressen?
När Lagos kritik riktas mot regeringens passivitet och brist på flyktingpolitik försöker ministern komma undan kritiken genom de märkliga påhopp på Lago som nämndes av mina kolleger för en liten stund sedan. Att jag vill gå in i debatten här i kammaren beror på att jag tycker att frågan är mycket större än ministerns syn på Anders Lago. Han är fullt kapabel att försvara sig själv.
Men när ministern på det här sättet uttalar förakt för kommunernas rätt att kritisera regeringens flyktingpolitik bådar det inte gott för framtiden. Goda relationer mellan kommunerna och regeringen är helt avgörande för att Sverige ska kunna klara ett bra flyktingmottagande.
Ministern säger i DN att lagen inte hindrar Södertälje. Samtidigt står det: "Även det statliga ersättningssystemet måste enligt ministern ändras för att underlätta flyktingars flytt mellan kommuner." Vidare säger hon: "Pengarna måste följa personen på ett enklare sätt än i dag." Just det.
Det innebär att det inte är så enkelt för dem att flytta. Som jag sade tidigare finns det många irakier i Södertälje som vill flytta. Men de får inte flytta, eftersom de inte kan flytta. Vad tänker ministern göra åt det? Det är mer än akut.
Yilmaz Kerimo (S):
Jag har inte heller fått svar på mina frågor. Ministern pratar mycket runt frågorna men ger inte konkreta svar på själva frågorna. Jag pratar dagligen med irakier i Södertälje, eftersom jag själv är från Södertälje. Många i Södertälje vill flytta, men de får inte flytta. De får flytta, men de kan inte flytta. Det är ingen annan kommun som vill ta emot dem. Det har jag påpekat även tidigare.
Ministern säger i DN att lagen inte hindrar Södertälje. Men de får inte flytta. Det är ingen kommun som vill ta emot dem. Jag har namn, personnummer och telefonnummer till dem som vill flytta men som inte kan och får flytta. Samtidigt säger ni, som jag sade tidigare, att det finns brister. Det måste ändras. Men varför ändras det inte? Frågan är akut? Varför gör ni ingenting? Pengarna måste kunna flytta med personen på ett enklare sätt.
Men det gör det inte. Det är kanske det som är bristen. Men ingenting görs åt det. Vad tänker ministern göra för att det ska lösas, så att personer som vill flytta också ska kunna flytta? Ministern talar om frihet att bo i Södertälje. En person som vill bo i Södertälje ska få göra det. Det är klart. Men problemet är att de nu inte vill bo i Södertälje. De vill flytta. När de har märkt att de inte får lägenheter och att de inte får bostäder vill de flytta, men det går inte.
Sedan säger du att vi måste hjälpas åt för att det ska fungera. Men hur ska vi hjälpas åt när regeringen inte tar ansvaret, bara hänvisar till kommunerna? Sedan undrar jag vad ministern tycker. Jag hoppas att jag får svar på den frågan. Jag tycker att en lagändring måste ske för att samtliga kommuner ska tvingas att dela på ansvaret och ta emot flyktingar och att man ska avskaffa eget boende. Vad tycker ministern om det?
Det handlar om att det ska kunna fungera, att det ska vara en bra integration och att alla kommuner delar på ansvaret, inte bara Södertälje. Även Täby, som bara tagit emot 50 flyktingar, ska kunna ta mer ansvar.
Yilmaz Kerimo (S):
Sekretessfrågor är spännande och svåra frågor som nästan alltid kräver avvägningar. För ett antal år sedan infördes en ordning som innebar att personer som vill besöka en riksdagsledamot i Riksdagshuset är skyldiga att registrera sig i ett besöksregister. I huvudsak genomfördes förändringen av säkerhetsskäl, och den väckte inte heller någon större uppmärksamhet.
Därmed har en ordning införts som innebär att alla som vill informera eller samtala med en riksdagsledamot på plats i Stockholm får räkna med att uppgiften är offentlig och tillgänglig för massmedierna. Att säkerställa möjligheten för landets medborgare att kontakta sina folkvalda utan att behöva bli offentligt registrerade är en grannlaga balansfråga mellan offentlighet och sekretess.
När någon begär att få utdrag ur besöksregistret för att kunna se vilka som besöker partikanslier och riksdagsledamöter är bedömningen från riksdagsstyrelsen att det inte är möjligt att sekretessbelägga dessa uppgifter. Är det bra för demokratin? Ligger det i demokratins intresse att kartlägga vilka besök som sker i riksdagshuset? Är det bra för demokratin att de som besöker ledamöterna ska genomgå granskning?
Kommer exempelvis papperslösa flyktingar att våga besöka Riksdagshuset? Det är angeläget att översyn vidtas i syfte att säkerställa möjligheten för landets medborgare att kontakta sina folkvalda utan att behöva bli offentligregistrerade. Jag ska fatta mig kort, fru talman, då utskottet glädjande nog har kommit överens om att delvis bifalla s- och m-motionerna om hanteringen av besöksregister.
I båda motionerna understryks behovet av att kunna undanta besöket från att registreras i besöksregistret. Vi är överens i utskottet om att lämna frågan om besökare vidare till riksdagsstyrelsen för vidare överväganden. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet.
Yilmaz Kerimo (S):
Det är bra att statsministern besöker Konya; det har jag inget emot. Det är uppskattat och bra att man har en dialog med turkarna.
Men i ett läge där demokratin brister, som i sydöstra Turkiet, Mesopotamien, borde man kanske prioritera annorlunda om man har ont om tid och besöka just Mesopotamien hellre än Konya om man vill ha en sann bild av det verkliga Turkiet. Det är dock bra att man har en dialog med alla grupper; det ska man ha.
I fallet Mor Gabriel tycker jag att utrikesministern har varit mycket passiv. Jag har själv varit i kontakt med vår ambassad i Ankara. Där har man gjort sitt bästa inom ramen för sina möjligheter. Det är också ekonomiska problem. En rättegång har man i varje fall vunnit mot byarna.
Men nu har staten anmält Mor Gabriel för att staten efter lantmäteriets beslut vill ta över landområden. Det är viktigt att utrikesministern agerar. Jag kan visa papper på att man har betalat skatt för dessa områden sedan 1937. Alla papper visar att det tillhör Mor Gabriel.
Ändå har staten anmält. Det blir rättegångar den 17 juni och den 24 juni efter vilka vi hoppas få ett beslut efter tio omgångar. Är utrikesministern beredd att agera lite starkare i detta fall så att det kan bli ett prejudikat för andra fall? Jag har en lista på fler fall som gäller ockupation.