KBLab/rixvox huggingface dataset:
Krister Hammarbergh (M):
Vi är då uppenbarligen två som är nöjda med det grundläggande arbete som har gjorts tidigare. Huruvida jag är nöjd med det nuvarande återstår att se. Jag är dock inte så nöjd med interpellationssvaret så här långt, kan jag säga. Jag vill också klarlägga att man inte får vara slarvig med ord. Att ta ut uppgifter i efterhand efter en domstols beslut är inte detsamma som att övervaka. Då får man gå till en ordlista eller ett lexikon och slå upp vad det ordet egentligen betyder.
Det hänvisas väldigt mycket i detta svar, och i en massa andra interpellationssvar i dag, till en fantastisk utredning, som jag själv sitter med i, Integritetskommittén. Den benämns kommission i interpellationssvaret, men det är bara en kommitté. Eftersom jag sitter i utredningen har jag noga gått igenom direktiven.
Det har tidigare i dag diskuterats gromning och sagts att det är någonting som Integritetsutredningen ska lösa. Det hittar inte jag i direktiven. Nu ska Integritetsutredningen tydligen också ta hand om trafikdatalagringen. Det hänvisas hela tiden till denna utredning. Det känner jag inte heller igen.
Det står i interpellationssvaret att "Datainspektionen och den parlamentariska Integritetskommissionen" - kommittén - ska "göra en översyn av befintlig lagstiftning, också i ljuset av att fler privata aktörer samlar in information om konsumenter". Men det har ju inte med saken att göra. Det är inte Icakort vi pratar om i dag. Det är bakgrunden, och det är det utredningen ska titta på också.
Men detta handlar om gammal lagstiftning, trafikdatalagring, där det nu hela tiden hänvisas till en och samma utredning, som inte ens har täckning för detta i direktiven. Där måste jag säga att jag blir besviken över svaret. Jag vill fortfarande få detta klarlagt.
Ministern lämnar en öppning här: Han vill inte lämna ett besked om huruvida han är beredd att se till att minska polisens möjligheter till brottsbekämpning genom att ta ut trafikdatalagrade uppgifter. Nu förstår jag att det är ett problem. Ministern tillhör ett parti, och det har varit en annan deltagare uppe i debatten som tillhör ett annat parti. Båda partierna sitter i regeringen, och båda partierna hade en klar och tydlig ståndpunkt före valet.
Socialdemokraterna är för trafikdatalagring, och Miljöpartiet är emot trafikdatalagring. Men ni måste samfällt agera som en regering, och ni måste kunna lämna ett besked. Det är inte riksdagsledamöterna i majoriteten som ska lämna ett besked, utan det är den ansvarige ministern. Detta är avgörande för svensk polis möjligheter att utreda och lösa grova brott, och därför är en otydlighet väldigt olycklig.
Jag repeterar därför min fråga: Är ministern beredd att inskränka polisens möjligheter att använda sig av uppgifter baserade på trafikdatalagring?
Krister Hammarbergh (M):
Nej, jag tror inte att jag har missförstått någonting. Sten Heckscher har kvar detta uppdrag tillsammans med ytterligare en person, och det handlar om en liten del av detta, insamlingslagen. Vad man vill att de ska titta på där är inte ett ställningstagande till huruvida polisen ska ha möjlighet att använda uppgifter som kommer från trafikdatalagring. Därom är de ju överens, utifrån sin tidigare utredning.
Frågan gäller att se över insamlingslagen och om sättet att lämna över uppgifterna till polisen kan förändras. Det är det grundläggande uppdraget. Det handlar inte om polisen ska ha en begränsning eller inte utan om tillvägagångssättet. Det är en helt annan sak. Ni har från regeringens sida i dag hänvisat till Integritetsutredningen i ett flertal olika interpellationssvar.
Jag vill fortfarande hävda: Detta har inte med denna sak att göra. Det här handlar trafikdatalagring, och det handlar inte om Icakort. Svaret står där skriftligt, oavsett om du vill det eller inte, Anders Ygeman. Ni får gå igenom interpellationssvaren mer noggrant innan ni lämnar över dem till riksdagen. Här står det svart på vitt.
Krister Hammarbergh (M):
Jag tycker att Helene Petersson väl sammanfattar både regeringens politik och de reservationer man har i detta betänkande när hon nämner det som verkar vara dagens modeord så många gånger: "avvakta". Det sammanfattar väl egentligen hela politiken.
Helene Petersson är väldigt nöjd med de satsningar som görs kring grov organiserad brottslighet i samma andetag som hon är väldigt bekymrad inför de tillkännagivanden och de initiativ som Alliansen och oppositionen tar. Därför tänkte jag att vi kunde stanna lite grann just vid grov organiserad brottslighet. Ibland kan det nämligen vara bra med en aktiv opposition som kommer med förslag medan man själv står och avvaktar.
Låt oss därför titta lite grann på de förslag som kom på DN Debatt den 1 december. Jag skulle kunna ställa en ledande fråga till Helene Petersson: Hur många av dessa förslag var tillkännagivanden efter initiativ från Alliansen och redan tagna av riksdagen - var det tre, fyra eller fem?
Krister Hammarbergh (M):
Det gläder mig att Helene Petersson inte fortsatt är lika bekymrad över antalet tillkännagivanden utan rent av kan tycka att det är bra att det kommer några förslag så att man får lite hjälp på traven. Jag ska hjälpa till: Förslagen handlade om fyra tillkännagivanden. Jag ska nämna en del av dem: Kriminalisering av försök till grovt vapenbrott utreddes under alliansregeringen, helt korrekt, och finns med i en alliansmotion - bara att plocka när man lägger fram förslag. Olovlig hantering av sprängmedel är plockat ur ett alliansförslag ur en allianskommittémotion.
Utökat informationsutbyte utreddes under alliansregeringen, och förra året gavs ett tillkännagivande. Förbud mot kläder som kopplar till gängtillhörlighet i rättssalar är ett tillkännagivande föregående år tack vare ett initiativ från Alliansen. Ett uppdrag till Polismyndigheten om insatser mot illegala vapen gavs av alliansregeringen men förlängdes inte av den nuvarande regeringen. Därför har vi föreslagit ett nytt sådant uppdrag; det är väl bra att det kommer förslag.
Ett förnyat myndighetsuppdrag att bekämpa organiserad brottslighet initierades av alliansregeringen. Det är väl bra att det får fortsätta och inte läggs ned. Utvidgat förverkande handlar om det man har tjänat när man har stulit annans egendom - ett tillkännagivande efter ett initiativ från Alliansen. Förändringar i systemet med villkorlig frigivning - ett tillkännagivande efter initiativ från Alliansen.
Jag tror, herr talman, att man om man sitter i regeringsställning och inte har så mycket initiativ själv ska vara glad att det finns en aktiv opposition. Då bör man heller inte vara upprörd över antalet tillkännagivanden. Vi har möjlighet att fortsätta debattera det i dag, för vi fortsätter att ta ansvar för Sverige. Det kommer fler tillkännagivanden.
Krister Hammarbergh (M):
Vi noterar också att Statskontoret har fått detta uppdrag, men vi tror att man måste gå in djupare i detta och följa reformen löpande med vad som händer inom polisen. Naturligtvis måste polisen själv se i vilken takt förändringen går, men det är också viktigt att politikerna ser till att resultatet blir det tänkta syftet. Det handlar om att ta politiskt ansvar.
Jag tror inte att vi ansvariga politiker, i synnerhet inte om man representerar ett parti som sitter i regeringsställning, hela tiden kan hänvisa till någon annan. Du har också ett ansvar, Helene Petersson.
Krister Hammarbergh (M):
Majoriteten reserverar sig i frågan om ökad närvaro på internet. Där hänvisar man bland annat till det vi kallar id-kapningar och att den propositionen fortfarande bereds. Problemet är att den var aviserad till hösten, men den kom aldrig. Hur länge ska vi vänta? Sedan kommer vi till frågan om uppföljningen i Polismyndigheten. Jag sitter i insynsrådet, och jag följer dokumentet noga.
Där framgår i vilken takt man genomför förändringar och flyttar människor. Jag rekommenderar Helene Petersson att titta lite närmare på dokumentet, men det anger inte om vi har lyckats uppnå syftet med reformen. Det är dessutom Polismyndigheten själv som gör uppföljningen. Ibland kan det vara bra att politikerna fortsätter att hålla ett öga på utvecklingen och inte släpper den.
Om vi låter denna omorganisation gå fel, och det finns tyvärr en del negativa tecken, kommer vi att vara tvungna att göra om detta ytterligare. Det har vi inte tid med i dessa tider.
Krister Hammarbergh (M):
Det är naturligtvis bra att ha ambitioner. Man behöver inte ha fel i allt. Ibland kan man ha rätt i vissa saker. Däremot är det tråkiga att det ska fungera också. En finansiering måste på något sätt ha en hållbarhet. Det är 17 dagar till nyår. Om 17 dagar ska en ny budget komma fram.
När det gäller den finansiering som ni har i fråga om de stora satsningarna ska ni spara 32 200 miljoner på dessa 17 dagar, alltså till nästa budgetår, bara på just invandring och integration. Jag ska inte övertolka, men jag ser nästan på min motdebattör att han också förstår att det inte kommer att gå.
Det går inte att hitta 32 200 miljoner kronor bara så där rakt av, för det kommer att få för stora konsekvenser, oavsett vem som skulle styra detta land. Det menar jag. Det är därför som vi är lite mer modesta i våra förslag. Vi räknar på dem när det gäller igångstartsår, och sedan ökar vi beloppen vartefter. Vi vet nämligen att det finns lite tröghet i maskineriet, till exempel när vi ska utbilda fler poliser.
Ska man gå på era förslag ska ni till nyår, om det här ska gå ihop, öka antalet utbildningsplatser på Polishögskolan med 1 116 platser. Det är väldigt mycket. Jag tror att även Kent Ekeroth inser att det inte går. Vad jag vill säga är att det är viktigt att vi har förslag och att vi får fortsätta driva regeringen framför oss.
Men vi kan inte driva en politik med hittepåpengar eller orealistiska förslag som det inte finns någon möjlighet över huvud taget att genomföra, för människor kommer att bli besvikna när de upptäcker att det faktiskt inte går.
Krister Hammarbergh (M):
Det är ju faktiskt så att även vi har bett riksdagens utredningstjänst att titta på hur Sverigedemokraterna har kunnat komma fram till den här finansieringssiffran på 32 200 miljoner nästa år som de ska spara enbart på invandring och integration. Svaret från RUT är att det inte går. Det går inte att se varifrån detta är taget. Min undran till Kent Ekeroth är då: Varför ska det vara just 32,2 miljarder? Hur har ni räknat ut det? Varför inte 22 eller 37 eller 42 miljarder?
Hur har ni yxat fram den här siffran som ska sparas nästa år? Det är väldigt svårt att utläsa det av budgeten. Riksdagens utredningstjänst säger att det inte går att förstå. Eftersom man ska skjuta upp utbildningsstarten lite grann och ge universiteten lite längre tid får jag väl ta tillbaka det. Men då handlar det alltså inte om 1 116 platser. Det blir bra många fler som ska in i varje omgång.
Vad jag förstår av den väldigt slarviga motionen är det från hösten 2016. Men hur många platser ska det bli då, och hur ska de här tre universiteten klara av det? Jag vill återigen hävda att det är bra med ambitioner i politiken, men man kan inte finansiera saker med hittepåpengar. Man kan heller inte lägga fram förslag när det inte finns någon som helst möjlighet för dem som ska utföra uppdraget att utföra det.
Krister Hammarbergh (M):
Låt mig välkomna Mats Pertoft tillbaka till riksdagen och till justitieutskottet. Det var ett bra och viktigt inlägg. Mats Pertoft har helt rätt i att vi är unika. Våra myndigheter åtnjuter stort förtroende hos medborgarna. Jag har ofta gäster från Ukraina.
Den första kommentaren nästan alla gör är: Vi förstår inte hur det fungerar. Vi ser nästan aldrig några poliser, men det verkar vara lugn och ro ändå. För dem är det en märklig bild, och de har svårt att ta in den. Du gör helt rätt analys. Vi måste värna detta. För vår del är det vad diskussionen handlar om.
I orostider ställs myndigheterna inför en ganska svår situation och ganska stor press, och framför allt de människor som jobbar i myndigheterna. Nu tänker jag i första hand på polisen, som alltid är samhällets yttersta utpost när ingen annan tar vid, och många människor blir trötta och stressade. Vår utgångspunkt är att vi måste följa denna reform väldigt noga från politiskt håll.
Jag känner att det från din sida finns en öppenhet till detta just för att värna det du så vältaligt tar upp. Det handlar om att värna ett system där människorna känner en trygghet i vad myndigheterna gör och inte är rädda för myndigheterna.
Krister Hammarbergh (M):
Man skulle kunna ge den här repliken samlingsnamnet: Hur lång tid? Jag delar uppfattningen att lagstiftningsarbete ska ske noggrant. Det ska inte slarvas. Noggrannhet är en dygd. Men är långsamhet en dygd? Det undrar jag eftersom det har nämnts ett antal gånger under anförandet. Det går ibland att kombinera både lite högre fart och noggrannhet. Det är vår uppfattning.
Därför skulle jag vilja fråga Mats Pertoft när det gäller en del av de punkter där man i dag vill reservera sig. Ni argumenterar så väl för att göra det som vi har sagt att man ska göra och det som ni reserverar er emot. Därför har jag lite svårt att förstå just denna långsamhet. Den första frågan är: Vilken del i regeringen, ni eller Socialdemokraterna, är det som bromsar den här handläggningen? Det undrar jag eftersom det behöver tänkas väldigt länge. Det är min första fråga.
Jag skulle vilja ta upp straffrabatten, för det är lite grann ett policyskifte i riksdagen. Det gläder mig i så fall om Miljöpartiet är på väg att överge sin tidigare inställning. Där är min fråga: Ser Mats Pertoft positivt på att börja se över straffrabatten i dess nuvarande utformning?
Krister Hammarbergh (M):
Det är lite svårt när man ska debattera mot ett politiskt parti som i en viktig fråga uppenbarligen inte har någon typ av uppfattning. Mats Pertoft är riksdagsledamot och representerar ett parti som sitter i regeringen men hänvisar sina eventuella ståndpunkter till utredaren. Det är lite ovanligt, får jag lov att säga. Jag väljer då att göra en positiv tolkning. Ni är beredda att se över straffrabatten. Jag ser fram emot det resultat som kommer, inte minst eftersom vi har ett tillkännagivande i dag.
Jag ska passa på att ta upp två frågor till där det tycks vara viktigt att det går långsamt. Alla har pekat på det som den nationella samordnaren har sagt vad gäller att det är viktigt att se över lagstiftningen i ytterligare en utredning just när det gäller straff och hedersrelaterat våld. Då är min fråga: Varför ska man vänta med att utreda någonting som alla anser behöver utredas?
Man skulle kunna sammanfatta det med: Hur svårt kan det vara? Men jag får väl ställa frågan: Hur länge behöver ni tänka när ni redan tycker samma sak som vi? För mig är det bara konstigt. Min nästa fråga är: Räcker inte de normala två årens underlag när det gäller att utvärdera ny lagstiftning? Då tänker jag på tillkännagivandet vad gäller fridskränkningsbrott och straffskärpningarna där.
För hur många år behöver ni ett underlag för att utreda? Går ni bort från de normala två åren?
Krister Hammarbergh (M):
Jag tror att både Elin Lundgren och jag har varit på samma föredragning när det gäller vapenhantering men att vi tolkar resultatet olika. Vi har inte sett några förslag till lösningar. Det vi har fått är bortförklaringar om varför situationen ser ut som den gör, men det är ingen lösning.
Vi har sett i dag att det finns förslag till nya instruktioner när det gäller den allmänna skytterörelsen och prickskytte, förslag som i princip bara innebär ökad byråkratisering och konflikt med de frivilliga skytteorganisationerna, varav många är anslutna av totalförsvaret. Det är ingen bra väg att gå. Jag har inte sett någon lösning.
Om Elin Lundgren ser något positivt i det får hon göra det, men jag ser behovet av att vi är tydliga från riksdagen så att polisen tar sitt ansvar och ser till att vi får ordning på detta. Man måste kunna visa ledarskap och vara tydlig utan att ha pinnjakt. Det handlar om att ha instruktioner och att inte ha en passiv regering.
Om man känner att en organisation är på väg åt fel håll måste man ta ett politiskt ansvar, och om regeringen inte tar det ansvaret gör riksdagen det. Slutligen, när det gäller att ingenting görs för att renodla polisens uppgifter: Vad ni gör nu, Elin Lundgren, är att titta på djurhantering, det vill säga det som utredningen hann göra innan ni lade ned den. Det är klart att ni måste hantera det - betänkandet är ju redan skrivet.
Och ni tittar på transporter utifrån ett betänkande där alliansregeringen tidigare har lagt ett uppdrag. Något annat har ni väl inte gjort?
Krister Hammarbergh (M):
Det är ganska självklart att vi ska kunna satsa resurser på polisforskning. Jag vill hävda att det har funnits väldigt stora resurser som kunde ha använts till detta. Däremot har en stor del av resurserna använts till att polisen har drivit egna projekt. När vi gick igenom den tidigare polisorganisationen såg vi att totalt 800 projekt drevs i landet.
Vad prislappen på det kan vara är svårt att veta liksom hur många som har varit inblandade, men man kan nog räkna med att 5 000-10 000 personer har deltagit i projekten varje år. Om man styr över en del av de resurserna till polisforskning kommer vi att få väldigt mycket forskning för pengarna, kanske mer kvalificerad än de projekt som har drivits.
Att göra kopplingen att varje ordningspolis måste ha en forskarutbildning blir ganska våldsamt. Det är ju så det motiveras, det vill säga att vi ska ha en akademisk utbildning därför att alla poliser ska ha en grundläggande forskarutbildning. Jag tror inte på det.
Krister Hammarbergh (M):
Det har ju gått en stund sedan jag begärde replik. Det gäller att återkoppla till vad vi talade om då. Det görs en massa påståenden. Många gånger ser vi likartat på ett antal samhällsproblem. Ett av de samhällsproblem som Sverigedemokraternas representant tog upp här gällde illegala bosättningar.
Här har vi inte gått vidare eftersom regeringen har tagit ett initiativ. Vi känner inte något behov av onödiga tillkännagivanden. Vi tycker att det är ett allvarligt samhällsproblem, och vi följer utvecklingen, men vi är inte beredda att stödja ett tillkännagivande i det här läget. Då tycker jag att det är fel när Sverigedemokraternas partirepresentant säger att Sverigedemokraterna är de enda som har tänkt på detta och de enda som gör något åt det. Detta är något som återkommer i Sverigedemokraternas debatteknik.
De vill göra gällande att de är så unika i sin politik, och hade vi bara tillmötesgått Sverigedemokraterna hade vi kunnat göra mer. Då måste jag ställa en motfråga. Det har funnits stora möjligheter i det här betänkandet att åstadkomma mer, men ni har valt att avstå.
Ni kan gärna förklara för era väljare och för oss varför ni inte har stött möjligheten att få ett tillkännagivande om samverkan mot brott. Ni brukar ju tala om det. Varför har ni inte stött åtgärder mot grov gränsöverskridande brottslighet? Ni brukar ju tala om det. Varför har ni inte stött avhopparverksamheten när det gäller grov organiserad brottslighet? Ni brukar ju stötta den. Varför har ni inte stött en handlingsplan mot människohandel?
Det brukar ni också tala om. Varför har ni inte stött införandet av ett förberedelsebrott när det gäller grovt vapenbrott? Grova vapenbrott har ni ju talat väldigt mycket om, och konverterade gasvapen likaså. Och varför vill ni, som påstår er vara jaktrörelsens främsta vänner, inte följa upp det som gäller gemensamt vapenuppdrag eller legalbestämmelserna i vapenlagstiftningen?
Krister Hammarbergh (M):
Utifrån det ni i Sverigedemokraterna själva säger har ni missat sju viktiga punkter. Att se över vapenlagstiftningen är ju ett av de främsta kraven från jakt- och skytterörelsen. Det har ni de facto missat. Retoriken från Sverigedemokraterna säger ofta att de är ensamma om förslagen och de enda som driver dem. Då kan det vara intressant att hänge sig åt lite historieforskning. Jag minns när Sverigedemokraterna kom in i riksdagen.
Då hade de bara sju yrkanden totalt sett på ett helt år. Det fanns ingen rättspolitik i Sverigedemokraterna över huvud taget. Året därefter hade man tittat runt i riksdagens papper. Då dök det snabbt upp krav som vi andra hade jobbat med under lång tid. På det sättet skaffade man sig en rättspolitik genom att kopiera. Det är helt okej, tycker jag. Bra förslag ska ju spridas. Men det betyder inte att man har hittat på dem själv eller att de på något sätt är unika.
Det finns anledning att rätta till det. Det finns dock ett område där ni är unika och har tänkt till. Det är när ni vill inrätta en gendarmeriorganisation. Det är ni egentligen inte först med att ha tänkt på, för det tänkte man på i Frankrike redan på 1400-talet när man skulle lösa den tidens samhällsproblem.
Sedan har många länder haft den typen av organisation, bland annat Preussen, men där avskaffades den 1806 därför att den hade blivit omodern. Förvisso ska jag erkänna att man hade denna typ av organisation under 1800-talet, och anledningen till att man hade en gendarmeriorganisation var att det inte fanns något polisväsen. För att kunna hålla ordning på landsbygden hade man då beväpnade trupper med civila uppgifter.
Detta förslag är ni unika om i Sveriges riksdag. Gratulerar till förslagen för att lösa dagens samhällsproblem!
Krister Hammarbergh (M):
Vi är inte EU-kritiska, så det är inte en hållning. Vi från Moderaterna granskar alltid varje förslag. Det är inte allt som är bra som kommer från EU, sannerligen inte. Men vi är positiva till det som är bra. Det som är dåligt kommer vi att fortsätta att kritisera just för att det är dåligt och inte av andra orsaker.
Ni har tidigare stött oss genom att trycka på att EU ska gå längre för att reglera illegala vapen. Jag ska kontra med att säga att det var klokt av er. Den regleringen behövs. Till kommissionens försvar - även om det just nu är svårt att ta den i försvar - måste man säga att dessa förslag finns med. Vi är överens om att det är de dåliga förslagen som ska tas bort.
Då blir det en lek med ord huruvida det här betänkandet till övervägande del, till större del eller någon annan del är felaktigt. Det är inte så som man påverkar politiken på riktigt. Politik påverkar man genom att vara saklig i varje fråga och föra debatten framåt. Att bara veva inför hemmaopinionen kommer inte på något sätt att hjälpa svenska jägare.
Krister Hammarbergh (M):
Om man har en ideologisk kompass, då klarar man av att sortera ut sakförslag från sakförslag. Då sveper man inte in allting i en bunt. Då klarar man av att skilja på det som är dåligt eller bra. Gömmer man sig bakom pamfletter och slagord har man inte möjlighet att göra den urskiljningen. Då måste man ta till större ord.
Vår inriktning är att få bort de dåliga förslagen från kommissionen och i sakpolitik se till att det blir en förbättring. Sedan får vi ta grundkurs A. Detta är ett motiverat yttrande från Sveriges riksdag där vi yttrar oss över huruvida EU ska syssla med vissa saker eller inte. När riksdagen avger ett motiverat yttrande gör man det därför att man är kritisk. Då tar man upp de punkter som man är kritisk emot.
Man motiverar inte det som man är för. Jag ska svara på din fråga. Det vi är för är samma sak som ni är för och som ni tidigare har stött, nämligen att få bort illegala vapen och bekämpa grov organiserad brottslighet. Då spelar det ingen roll om vi säger övervägande eller något annat. Det här handlar om politik på riktigt.