KBLab/rixvox huggingface dataset:
Monica Green (S):
Det blir väldigt mycket upprepning från Sven Otto Littorins sida. Han verkar tro att om han säger tillräckligt många gånger att regeringen har en jobbpolitik så tror folk det till slut. Men folk är inte så lättlurade som Sven Otto Littorin tror. Det är jättebra att vi har haft en högkonjunktur. Det är fantastiskt!
Vi ska utnyttja det och vi är fortfarande inne i en någorlunda bra tid. Men vi pratar om framtiden nu. Vi pratar om de prognoser som tyvärr visar att tillgången på arbete kommer att minska och att arbetslösheten kommer att öka redan nästa år. Arbetsmarknadsministern behöver ta dessa signaler på allvar.
Därför är det så tragiskt när Sven Otto Littorin säger: Vi har gjort jobbpolitiken. Nej, ni har lyckats rida på högkonjunkturen. Det är jättebra att vi har haft en högkonjunktur. Men det har inte varit till gagn för de arbetslösa att de har fått ett jobbskatteavdrag. Det är inte det som har gjort att de har fått ett jobb, utan det är att det har gått bra för företagen.
Det måste vi se till att det även fortsättningsvis gör. Vi måste se till att man har råd att anställa och inte göra som den borgerliga regeringen och sänka skatterna med 70-80 miljarder för de mest välbeställda, vilket gör att kommuner och landsting inte har pengar att ha folk anställda och öka servicen till kommuninvånarna när vi väl går in i lågkonjunkturen. Det kommer också att öka på arbetslösheten när vi går in i nästa lågkonjunktur.
Jag har inte blivit klokare av denna debatt. Jag ville att arbetsmarknadsministern skulle ta sitt förnuft till fånga och säga att man skulle fundera ut hur man ska möta den kommande lågkonjunkturen. Men Sven Otto Littorin har kört huvudet i sanden.
Monica Green (S):
Jag tackar så mycket för svaret. Det har blivit hela havet stormar inom försvaret. På bara två år har det blivit ett kattrakande utan dess like mellan olika förband i Sverige.
Försvaret känner att det gungar under fötterna och att alla bara måste se till sitt eget för att över huvud taget klara av att ha kvar sitt eget försvar på sitt område. Jag beklagar att det har blivit en sådan oreda på så kort tid och att det har blivit så otryggt inom försvaret.
Tidigare jobbade Försvarsberedningen hand i hand med försvaret, och man kom ofta fram till politiska beslut tillsammans med försvaret. Nu tar försvaret fram egna besparingsförslag, och det görs på en väldigt kort tid.
Det har också påpekats på flera håll att försvaret inte har det ekonomiska kunnandet inom försvarsledningen som man skulle kunna förvänta sig. Då är det ett stort ansvar som plötsligt hamnar inom försvaret att självt ta itu med de problem som man på många år inte har klarat av.
Man har stått handfallen i fråga om dessa problem. Jag tog i min interpellation upp exempel på det försvar som finns i Skaraborg. Jag menar att det finns en stark axel mellan Såtenäs, Skövde och Karlsborg och även Kvarn för den delen.
Man visar att stora plattformar har stora fördelar i fråga om effektivitet och bra utbildningsmöjligheter på dessa områden.
Jag beklagar den huggsexa som det nu har blivit. Plötsligt känns det som att alla bara rycker i trådar, fram och tillbaka, utan att se till den trygghet och till det lugn och den ro som man borde kunna få ha när det gäller att göra en omställning.
Vi behöver effektivisera försvaret - det håller jag fullständigt med om - och vi ska klara av att framöver spara inom försvaret. Men vid förändringar av försvaret måste vi lära av tidigare besparingar.
Man kan ju få dras med väldigt stora kostnader under en mycket lång tid om man lägger ned på ställen där det egentligen finns en väldigt effektiv och bra organisation. Det är det som jag med den här interpellationen vill peka på.
Jag vill ha en debatt med försvarsministern för att visa bland annat på den stora plattform som finns inom regementena i Skaraborg. Det är enkelt för medföljande, och det är effektivt. Vidare utbildar man många, både värnpliktiga och andra, inom försvaret. Det borde man kunna få fortsätta med.
Monica Green (S):
Först vill jag tacka så mycket för svaret. Om försvarsministern nu gav ett lugnande besked är jag glad. Jag är inte helt säker på om det var det han gjorde eller om det bara var fråga om ett slags attack på Socialdemokraterna. Jag vill peka på att det nu är den borgerliga regeringen som styr det här landet. Det är den borgerliga regeringen som ska ge besked om hur det blir framöver.
Vi är gärna med och tar vår del av ansvaret. Vi vill se till att landet får ett modernt och bra försvar. Jag instämmer i det som försvarsministern antydde, att vi inte ska ta regionalpolitiska hänsyn. Sådant får lösas på annat sätt. Nu måste vi se till att få ett effektivt, bra och modernt försvar och se till att ha stora plattformar.
Det gäller att få effektivitet och att man har kompetens och kapacitet. Dessutom gäller det att ha personal som kan sin sak och att många värnpliktiga kan utbildas. Om det är så att försvarsministerns besked här i sitt inlägg var att vi ska ha det så framöver är jag bara glad. Men jag är inte helt säker på om det är så. Försvarsministern får gärna förtydliga det.
Det är väl ingen hemlighet att försvaret länge har dragits med ekonomiska problem; det trodde jag att försvarsministern kände till. Det var ingen nyhet som jag här kom med, utan det har under en lång tid varit på nämnda sätt. Det har tagit lång tid att förändra. Socialdemokraterna tog ett antal steg i rätt riktning men nådde inte ända fram.
Jag håller med om att vi borde ha gjort mer när det gäller att se till att det blir ordning och reda även i ekonomin inom försvaret. Vi socialdemokrater har ju sett till att det är ordning och reda i statens finanser, så vi borde också klara av att hjälpa till inom försvaret. Jag kan gärna ta på mig att det var en brist att vi inte lyckades med det.
När vi återigen tar över landet kommer vi att se till att det blir ordning och reda även i försvarets ekonomi.
Till dess ska försvarsministern ge ett lugnande besked om hur ett modernt, effektivt och bra försvar i Sverige ska se ut - ett försvar som snabbt kan ställa upp om det blir kriser någon annanstans i världen och ett försvar som i längden håller.
Jag diskuterar gärna sådana här saker med försvarsministern och hoppas verkligen att försvarsministern inte tycker att det är jobbigt att jag tar upp sådana här frågor och inte försöker påskina att alltihop var sossarnas fel. Jag försöker vara så konstruktiv som möjligt och tala om vilka fördelar som finns bland annat med de regementen som finns i Skaraborg.
Monica Green (S):
Jag var faktiskt tvungen att gå in på nätet för att kolla vad som egentligen står i min interpellation, därför att de påståenden som försvarsministern gjorde här är inte sanna. Det står ju till exempel inget i min interpellation om att P 4 ska läggas ned - bara en sådan sak.
Jag skrev interpellationen just för att jag ville lyfta fram den här frågan och därför att det finns en väldigt stor oro ute i landet i dag, och den har skapats den senaste tiden, vill jag nog hävda. Jag står för att vi inte redde ut allting under vår tid. Vi borde ha varit duktigare än så.
Försvarsberedningen har gjort väldigt mycket för att försöka se till att det blir ett modernt och bra försvar, och vi har tagit steg däråt, men försvaret har dragits med stora ekonomiska problem.
Vad jag menar med att det har blivit hela havet stormar de senaste åren är att politiker och försvaret tidigare har gått hand i hand, medan det nu har blivit en mycket tuffare och mer kattrakande attityd. Så upplever jag det. Möjligtvis har jag fel.
Försvarsministern kanske känner sitt försvar mycket bättre. Men de signaler som jag har fått har tytt på helt andra saker.
Om försvarsministern här i dag säger att vi kommer att ha ett modernt försvar som bygger på kompetens, på bra kapacitet och personal med korta resvägar, att vi ser till att det finns stora plattformar, att vi ser till att medföljande alltid har möjlighet att få jobb och så vidare, då är jag mer lugnad.
Det jag har hört hittills är helt andra saker, och siffror har bollats runt. Det är bra om försvarsministern här i dag kan ta död på sådana myter.
Monica Green (S):
På frågan om det är lite synd om mig för att jag är i opposition kan jag väl säga att det är klart att det är roligare att vara i regeringsställning. Där har svenska folket också sagt ifrån väldigt tydligt. Vi leder ju med 15 procent i opinionsmätningarna. Det är väldigt många som tycker att det borde vara vi som styr det här landet.
Frågan om expansiv politik går vidare till Riksbanken, för det var Riksbanken som skrev att regeringen för en expansiv politik. Jag vill återkomma till att det handlar om att kunna ha en politisk fingertoppskänsla. Det handlar om att kunna regera även när det blir dåliga tider och att man ska bygga för framtiden.
Därför väckte vi som svar på regeringens vårproposition en egen ekonomisk motion under våren, i april, som vi kallade för Investera i Sveriges framtid .
Där beskrev vi hur viktigt det är att investera i grön teknik, infrastruktur och forskning och se till att människor får en bra utbildning, yrkesutbildning och att satsa på komvux, högskolor och forskning. Det skrev vi i vår motion.
Jag förstår att ni har tagit till er mycket av det vi skrev i den motionen och att det är därför som ni i dag har läckt uppgifter om att det kommer mer pengar till forskning. Jag kan tänka mig att det varje dag här fram till att budgeten släpps ska läckas olika aktiviteter på grund av den oro ni själva känner.
Ni har ett behov av att få berätta vad som står i budgetpropositionen så att vi inte ska behöva vänta ända till den 22 september när Anders Borg ska vandra med sin budgetproposition. Jag har väl inte blivit klokare av den här debatten och av vad Anders Borg har sagt. Jag står fast vid min uppfattning. Jag menar att ni tog över i ett guldläge, och ni har tyvärr inte kunnat hantera det.
Man kan bedriva en god ekonomisk politik. Det gäller att kunna hålla i det åt båda hållen, gasa och bromsa samtidigt som någon annan finansminister har sagt tidigare.
Monica Green (S):
Tack för svaret! Det är en stor oro ute i landet nu, med alla de bensinmackar som läggs ned. Det är inte det enda som oroar människor på landsbygden för närvarande - det finns mycket som är oroligt på landsbygden. Bland annat har ungdomsarbetslösheten ökat. Människor med småhus på landsbygden har fått högre fastighetsskatt.
Komvux har dragits ned med en tredjedel, och det har drabbat småkommunerna mest. Regeringen har inte minskat krånglet för småföretag, och man har haft en omvänd näringspolitik. Regeringen har också bromsat utvecklingen av bredbandsstöd. Och så vidare. Det är ett hårt slag mot landsbygden för närvarande med den borgerliga regeringen.
När nu mackdöden breder ut sig i landet hade jag åtminstone förväntat mig mer av näringsministern. Det var många väljare, till exempel i Skaraborg, som trodde på det som den borgerliga oppositionen på den tiden lovade. Det var mycket löften, som de sedan inte har hållit.
Det är bara att beklaga, för de som drabbas mest är de människor som nu finns ute på landsbygden. Nu läggs mackar ned. Människor får åka flera mil - fem, sju och tio mil är inte ovanligt - för att få tanka sin bil. Det är inte bra för miljön. Det är inte bra för tillväxten. Det är inte bra för tillgängligheten. Det är inte bra för någon.
Då får jag ett svar från näringsminister Maud Olofsson där hon talar om att hon redan har talat med näringen och haft en dialog och att hon har fått svar från Konsumentverket på de uppgifter som hon har lämnat till dem. Det skulle vara intressant att veta vad de svaren från Konsumentverket innehåller och på vilket sätt regeringen nu kommer att använda de svaren. Vad kommer man att göra mer?
Jag har läst protokoll från tidigare debatter om mackdöden, som är ett stort problem, och då har Maud Olofsson sagt att hon ska öka trycket på oljebolagen och att det ska vara en stor konsumentmakt. Då undrar jag: Vart har trycket från näringsministern tagit vägen? Har näringsministern något tryck på oljebolagen för närvarande? På vilket sätt är det trycket?
Den andra frågan jag ställer handlar om konsumentmakten. Jag vet att Maud Olofsson är en varm anhängare av marknaden och marknadskrafterna och att det är konsumenterna som ska styra. Jag tror också på konsumentmakt. Men på landsbygden finns det inte tillräckligt med konsumenter. Det är precis därför som bensinbolagen nu lägger ned.
Då är det inte så lätt för de få människor som bor i närheten av en bensinmack att utöva sin makt om den läggs ned. Det är inte så enkelt för den enskilda individen på landsbygden att utöva en sådan makt. Här måste det till andra åtgärder, till exempel från regeringens eller statsmakternas sida.
Vi har som socialdemokrater lagt fram en rad förslag på hur man skulle kunna vända trenden. Vi har sagt att vi måste öka samordningen mellan både privata och offentliga aktörer. Vi har också i vår skuggbudget avsatt 20 miljoner extra för att stärka servicen på landsbygden. Vi vill stimulera samverkan och se till att mackdöden hindras. Vad tänker Maud Olofsson göra?
Monica Green (S):
Om Maud Olofsson inte har märkt att tillväxten har tvärnitat får jag säga: Välkommen till verkligheten! Vi kan titta på sysselsättningssiffrorna - låt oss bara titta på det - mellan oktober 2005 och oktober 2006. Det var vårt senaste år vid regeringsmakten - vi ska snart komma tillbaka. Då fick 153 000 människor ett nytt arbete att gå till.
Det kan jämföras med oktober 2006 till oktober 2007, ert första år. Då tillkom 81 000. Det är också mycket bra, men det är bara hälften så många. I år förväntar man sig alltså att jobbtillväxten tvärnitar. Det skriver regeringen själv. I år kommer det förmodligen endast 8 000 nya jobb. Maud Olofsson säger att hon inte känner igen det. Hon vet inte om det.
Jag tycker att det är skrämmande att vi har en näringsminister som inte känner till att jobbtillväxten har tvärnitat i det här landet. Regeringen skriver det själv i sin vårbudget. Jag uppmanar ministern att läsa de handlingar som ni lägger på riksdagens bord. Ja, det ska vara ordning och reda i ekonomin. Det såg vi socialdemokrater till. Vi byggde upp det under 90-talet, under den förra krisen. Nu påstår Maud Olofsson att vi inte kan göra så mycket åt olje- och livsmedelspriser.
Nej, man skyller ifrån sig när man inte vet hur man ska göra. Det gäller att kunna styra ett land även när det går dåligt. Det vet vi socialdemokrater, och det har vi klarat tidigare. Reinfeldt påstod så sent som i våras att inflationen, som nu är den högsta på 15 år, är citronprisernas fel. Han borde också komma till verkligheten, tycker jag. Han borde komma till Tidan eller Timmersdala - det kan Maud Olofsson också göra.
De människor som nu mister sina besinmackar är väldigt oroade. Och andra människor på landsbygden står nu inför beslut från oljebolagens sida om att man tänker dra ned. De människorna kommer att få åka fem, sju eller tio mil till närmaste bensintapp. Det oroar människor. Den verklighetsbeskrivning som Maud Olofsson ger stämmer inte, tyvärr.
Monica Green (S):
Jag tackar så mycket för svaret. Jag ställde frågor till statsminister Fredrik Reinfeldt om ordvalen från den borgerliga regeringens sida. Av någon anledning har Sven Otto Littorin åkt på att svara. Jag vet inte riktigt varför, men vi kan ha en diskussion om ordvalen.
Jag tänker senare i mina interpellationsdebatter också diskutera arbetslösheten och den ökande långtidsarbetslösheten bland ungdomar. Men först det här med ordvalen. Jag tittade i konsumentköplagen vad som gäller för konsumenter när de ska köpa någonting. I 16 § står det att en vara, tjänst eller installation ska stämma överens med beskrivningen som säljaren har lämnat.
Om varan är felaktig och säljaren har underlåtit att upplysa om det har konsumenten rätt att få pengarna tillbaka. Om man slår upp ordet "garanti" i en ordbok kan man läsa att det är ett avtal, ett löfte om att vissa förutsättningar ska uppfyllas. Det är här jag kommer in på mina frågor om regeringens ordval.
Varför väljer man vissa ord som man sedan inte uppfyller? Jag har tagit några exempel i interpellationen; vi kan diskutera dem. Men jag har också några fler exempel. Ordet "garanti", vad står det egentligen för hos regeringen? Som jag sade står det i en ordbok att det är ett avtal eller ett löfte om att vissa förutsättningar ska uppfyllas.
När det gäller "jobbgarantin" stämmer inte det som regeringen har sagt. Det är ingen jobbgaranti om man tittar på vad ordet betyder. Därför stämmer inte det ordvalet. Det är samma sak med "förenklade regler för småföretagare". De har hittills inneburit mer krångel, högre kostnader och högre arbetsgivaravgift för småföretag.
Det som man kallar "sänkt fastighetsskatt" eller till och med "borttagande av fastighetsskatt" - det var löftet - har blivit en kommunal avgift. Den höjs varje år i takt med att taxeringen ökar ute i landet. Bland annat i Skaraborg och på många andra håll i landet höjs skatten varje år.
Alltså är det inget borttagande av fastighetsskatten, som regeringen har sagt. Jag hänger alltså upp mig på ordvalen. Jag skulle kunna ge fler exempel. Bensinskatten skulle "tas bort" eller i alla fall "sänkas". Det blev aldrig någonting. Dessutom hade man löfte om att det aldrig skulle vara "vård efter plånbok". Nu vet vi att rika kan köpa sig före i kön.
Det finns exempel på exempel som visar att regeringen har gjort ordval som förskönar verkligheten för väljarna. Man uppfyller inte det som orden betyder. Det var det jag ville diskutera med Fredrik Reinfeldt, och det får gärna Sven Otto Littorin förklara för mig.
Monica Green (S):
Tack för svaret. Jag raljerar inte över att Fredrik Reinfeldt inte är här. Jag vet att regeringen är kollektivt ansvarig. Det var också därför som jag ställde följdfrågorna även när det gällde de förenklade reglerna för småföretagarna som inte infriats och löftet om borttagandet av fastighetsskatten. Det var för att regeringen är kollektivt ansvarig och för att Littorin fått uppgiften att svara på mina frågor. Jag vill veta det.
Om Sven Otto Littorin bara vill prata om jobbgarantin och den tidigare ungdomsgarantin kan man konstatera att bara var tredje ungdom har fått jobb i den så kallade jobbgarantin. Det har vi pratat om många gånger.
Arbetslösheten sjönk under våra senare år vid regeringsmakten och under era första år vid regeringsmakten. Den vänder nu, och vi ser andra orosmoln. Ni har nu regerat i två år. Det tar två år innan en regerings politik biter, som ni själva har sagt. Nu biter den.
Det visar sig att arbetslösheten stiger och att många prognoser visar på att det blir en 7-procentig arbetslöshet. Det är inte att uppfylla de löften som man har gett. Jag menar inte att raljera över de här orden. Jag tycker att väljare ska ha rätt att få veta vad det är som ska genomföras. Svenska folket måste få veta vad det är man menar med sina reformer.
Då får man fundera en eller två gånger till innan man sätter en rubrik på en reform så att man uppfyller det. Är det så att de förenklade reglerna för småföretagen ska bli förenklade så småningom? Hittills har det blivit tvärtom. Sänkta arbetsgivaravgifter för småföretagen har blivit höjda, och det som skulle ha varit förenklingar har inneburit att det har blivit krångligare. Det kan Sven Otto Littorin gärna få svara på.
Monica Green (S):
Tack så mycket för svaret! Världens blickar går ju inte bara till OS i Kina för närvarande. Jag skulle vilja börja med att beklaga kriget i Georgien och hur civilbefolkningen, kvinnor och män, lider och drabbas av den konflikten. Det är världssamfundets ansvar att säga ifrån att vi inte accepterar det förtryck som nu pågår.
Det gäller att kunna och våga säga ifrån på alla håll runt jorden när mänskliga rättigheter inte följs. Kvinnor och män förföljs i Kina. Flickor utsätts för förtryck. Censuren mot tidningar, radio, tv och Internet har hårdnat i Kina. Inget land i världen har så många fängslade journalister som Kina.
Sökmotorer blockeras. Information som anses känslig för Kinas ledning får inte komma ut. Dessutom finns tiotusentals Internetpoliser som kontrollerar Internetkaféer. Kina har kvar dödsstraffet. All statistik om dödsstraff stämplas som statshemlighet. Amnesty har lyckats få fram uppgifter om att 1 860 personer dömdes till döden förra året.
I själva verket är det en betydligt högre siffra. Enligt experter i Kina avrättas troligen 8 000 människor varje år. Kina har kvar dödsstraff för 68 brott. Dessutom pågår så kallad omskolning för människor som inte passar in, såsom människor som begått mindre brott, tiggare, missbrukare eller prostituerade.
Dessa har nu polisen städat bort i Peking och skickat på så kallade omskolningsläger. Ingen vet säkert hur många kineser som sitter i omskolningsläger, men det kan röra sig om flera hundra tusen. De har aldrig ens fått någon rättegång. Personer vågar inte öppet kritisera regimen i Kina. De som gör det lever farligt.
Man vågar inte säga sin mening om Kinas förtryck. OS kan vara en möjlighet att visa på de här skevheterna. Vi var väl många som trodde att Kina skulle göra förbättringar inför OS. Nu tyder mycket på att det snarare har stramats åt, att det har blivit värre.
Inför OS har man varit mån om att det ska se så vackert ut som möjligt; därför har människor med andra åsikter än den enligt statsmakterna riktiga åsikten forslats bort. Detta får inte ske. Sverige kan agera ensamt. Sverige kan agera tillsammans med EU och resten av världssamfundet, men man kan också spela solo.
Det går att säga ifrån: Sverige accepterar inte när människor förtrycks i Kina. Det går att passa på att göra det när OS pågår. Vi skulle kunna ha en betydligt starkare röst i världen om regeringen ville. Man behöver inte alltid vänta in och stämma in i vad andra körer, resten av FN och EU, har sagt.
Man kan också säga ifrån som enskilt land. Jag tycker att Sverige skulle agera hårdare.
Monica Green (S):
Jag tror att man kan använda OS till att belysa missförhållanden. Man kan verkligen tro på att det går att förändra. Det kan ske på olika sätt. Jag var själv i Peking och i Kina 1995 när FN hade sin kvinnokonferens där. Då sade många att de inte skulle delta i konferensen eftersom Kina ser ut som det gör och det pågår så mycket förtryck.
Vi visste att vi åkte till ett förskönat land. De barnhem vi fick besöka såg tjusiga ut, och så vidare. Vi var medvetna om det. Vi åkte ändå eftersom vi trodde på att FN kan förändra saker och ting på sikt. OS kan också fungera så, men då gäller det att fokusera på det som är dåligt.
Det gäller att visa på att FN:s barnkonvention inte följs, att flickor inte är välkomna, att flickor sätts på barnhem och inte accepteras. Det går också att visa på andra sportsliga missförhållanden. Carl Bildt sade att alla blir sportministrar. Ja, det blir de nog nu eftersom Kina är det land som för närvarande tar flest guld.
Det är bra, men vi vet också baksidan med den saken. Barnen drillas i tidig ålder, flickor svälter för att passa in som gymnaster, och så vidare. Det finns en baksida på dessa medaljer. Det finns många olika sätt att visa på det förtryck som pågår i Kina. Man kan använda sig av OS till att påtala de fruktansvärda brott som pågår där.
Både EU och FN kan användas, men jag tycker att Sverige skulle kunna vara en tydlig röst gentemot resten av världen. Vi ska säga ifrån att vi inte accepterar detta.
Vi måste kunna gå solo mot stormakternas påfallande svagheter, att de inte vågar eller vill säga ifrån. De vill inte lyfta upp skevheterna och missförhållandena. Vi borde också säga ifrån mot andra missförhållanden i USA.
Jag har inte hört Carl Bildt säga ifrån angående de skendränkningar som har pågått på Guantánamobasen. Nu är USA i Kina och vill inte riktigt påtala de missförhållanden som pågår i Kina. Men Sverige kan göra det. Sverige kan vara det modiga landet i Norden som står upp för de mänskliga rättigheterna och trycker på i FN och i EU.
Vi kan använda OS till att förbättra mänskliga rättigheter i Kina och i resten av världen. Jag tycker att Sverige borde göra det än tydligare.