KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anders Borg (M):
Varför nämnde jag Spanien? Man kan ställa den frågan till Hans Olsson, för han borde veta svaret. Det var ju Spanien som var Socialdemokraternas paradexempel i budgetmotionerna. Det var det exemplet vi skulle följa. Det var det som stod i de socialdemokratiska budgetmotionerna: Titta på Spanien, de gör ju rätt! Jag hörde alla tal från Zapatero, där det skulle satsas och satsas.
Där förstod man vad spegelbilden till för lite och för sent var. Detta var spegelbilden; det var det som var rätt. Man byggde upp rejäla underskott genom stora satsningar, och arbetslösheten steg till 13, till 14, till 16, till 17 och till 20 procent. Där sitter man fast med bilen i diket, och en ny regering kommer att få ägna ett decennium åt att sanera landet. I Sverige är arbetslösheten 7 procent.
Det är högt. Det är inte full sysselsättning, och det ska vi göra någonting åt. Det ska vi tillsammans kämpa för att få ned. Men det socialdemokratiska paradexemplet Spanien, dem vi skulle lära av och följa efter, ligger på 20 procent. Ungdomsarbetslösheten är 45 procent.
Jag ska inte räkna ut vad det innebär för Hans Olssons exempel, men jag skulle tro att det blir en viss ökning även för dessa siffror om vi tar upp dem till 45 procent. Det är verkligheten vi ska titta på. Sysselsättningen i Sverige stiger alltså snabbare än i något annat europeiskt land, med undantag för Malta. Långtidsarbetslösheten är den lägsta, tillsammans med en handfull andra länder. Utanförskapet har minskat trots den värsta ekonomiska krisen sedan 30-talet.
Detta är verkligheten i den värsta ekonomiska krisen sedan 30-talet. Det är alldeles uppenbart att Socialdemokraterna får vrida sig i en vänsterskruv med saltomortal när de ska bevisa att Sverige är det sämst fungerande landet och att den svenska modellen har nedrustats, kapsejsat och ligger slagen i bitar. I vilket land fungerar den socialdemokratiska politiken om nu Sverige är ett nyliberalt paradis med en raserad välfärd?
Då måste ju raseringspolitiken ha fungerat. Sanningen är att det inte är så det är. Vi har gjort en del justeringar. Vi har fortfarande höga skatter i Sverige och vi har fortfarande god välfärd, och det ska vi ha. Det är så vi vill att Sverige ska se ut. Det är en del av den svenska modellen. Men det är väldigt bra att vi samtidigt har kunnat göra det lite mer lönsamt för människor att arbeta, och där har jobbskatteavdraget spelat en roll. Låt oss titta på de socialdemokratiska alternativen.
Ja, det är så att Socialdemokraternas budget har höjd a-kassa och höjd sjukförsäkring, och det ska man sedan finansiera med kraftiga skattehöjningar på ungdomar. Av de socialdemokratiska skattehöjningarna ligger uppemot 24 miljarder i höjd ungdomsarbetsgivaravgift, avskaffat RUT-avdrag och försämrad tjänstemoms. Det skulle naturligtvis föra upp arbetslösheten till en hög nivå.
Det som är problemet är att Socialdemokraterna själva har en politik som skulle leda till större utslagning, lägre sysselsättning och fler människor som fastnar i långtidsarbetslöshet.
Anders Borg (M):
Teres Lindberg har frågat mig om jag är beredd att ompröva min inställning till RUT-avdraget. RUT-avdraget är en viktig del i regeringens politik för att minska utanförskapet och få fler i arbete. Ska Sverige kunna möta de långsiktiga utmaningar som väntar krävs en varaktigt ökad sysselsättning. Det huvudsakliga syftet med RUT-avdraget är att skapa nya arbetstillfällen.
Avsikten är att även bidra till att arbete som tidigare utfördes svart ska omvandlas till vitt marknadsarbete och att kvinnor och män ska kunna kombinera familjeliv och arbetsliv på lika villkor. Sedan RUT-avdraget infördes har branschen mångdubblats. Antalet personer som får avdraget ökar för varje år och efterfrågan på tjänsterna växer. Många nya företag har startats och antalet anställda personer har ökat kraftigt.
Av Skatteverkets rapport Om RUT och ROT och VITT och SVART framgår att RUT-avdraget har bidragit till att svartarbete har omvandlats till vitt och att acceptansen för svartarbete har minskat. Även rapporten från Institutet för framtidsstudier visar att RUT-avdraget har medfört att konkurrensen från den svarta sektorn har minskat. Det finns alltså mycket som tyder på att reformen har haft positiva effekter på flera plan. Jag är därför inte beredd att ompröva RUT-avdraget.
Anders Borg (M):
Jag vill tacka Teres Lindberg för hennes analys av storstäderna. När Socialdemokraterna på detta sätt inte förmår att se hur arbets- och levnadsvillkoren är där flertalet människor bor blundar de för problem. Jag vill tacka för det därför att det är en viktig förutsättning för att man inte ska göra någonting åt dessa problem.
Det vill jag särskilt tacka för eftersom det lägger grunden för att Socialdemokraterna inte kommer tillbaka som något brett parti i storstäderna. Det tycker jag är en utmärkt utgångspunkt. Fortsätt på det sättet! RUT, ROT, tjänstemoms och ungdomsarbetslöshet - det är 23 miljarder i skattelättnader för servicesektorn som Socialdemokraterna vill ta bort. Det är 23 miljarder kronor, och så säger man att det ska kompenseras med riktade åtgärder.
Vi gjorde ett räkneexempel på ett restaurangföretag med 20 anställda varav 10 var i den ålder detta handlar om. Jag tror att skattebelastningen för Socialdemokraternas förslag låg på i storleksordningen 2-3 miljoner, och den riktade lättnaden låg på maximalt 26 000 kronor.
Jag har lite svårt att se hur detta kan kompensera för den skattechock som Socialdemokraterna tänker sig att de ska lägga på service och de sektorer där många unga människor jobbar. Här är Socialdemokraternas politik på höjden av sin obegriplighet. Vi har haft en debatt med Svenskt Näringsliv om ungdomsarbetslösheten, där vi har sagt att vi inte är beredda att avvika ifrån kollektivavtal eller arbetsrätt. I stället gör vi dessa andra saker - RUT, ROT och ungdomsarbetsgivaravgifter - så att det ändå ska komma till ingångsjobb i tjänstesektorn.
Socialdemokraterna slår till med två slutsatser. Å ena sidan ska vi skärpa arbetsrätten - lägga på mer bördor på regleringarna för företagen, minska möjligheterna till korttidskontrakt och ha mer av heltidsrättigheter och arbetstidskontroll. Å andra sidan ska vi lägga på 23 miljarder i skattebörda. Det är helt obegripligt hur denna politik inte skulle kunna leda till ännu större problem med undersysselsättning bland unga människor.
Det är en politik som närmast ser ut som att man jobbat fram den för att den ska ha effekten att ungdomsarbetslösheten ska öka.
Socialdemokraterna har inte den insikt om hur verkligheten i storstadsområdena ser ut som krävs för att förstå att om man ska förena önskan att göra egen karriär, vara en del av samhället, sätta sig i bilen och åka till jobbet, uppfylla de önskemål och drömmar man har som förälder och partner måste livet kunna fungera. Socialdemokraterna kan inte ta till sig att verkligheten har ändrats.
Det är naturligtvis ur mitt perspektiv bara en fördel.
Anders Borg (M):
Det är inte uppenbart att Socialdemokraterna blundar när de utformar sin politik. Det är nästan så att man har känslan att mikroskopet eller förstoringsglaset har varit framme. Den precision man riktar åtgärderna mot ungdomar och servicesektorn med är nämligen frapperande.
Kombinationen av RUT, ROT, ungdomsarbetsgivaravgifter, nya arbetsrättsliga lagstiftningar och nya krav på arbetsgivarna - det går ju inte att tänka sig någon annan slutsats än att det leder till att det blir färre jobb i restauranger i servicesektorn och att fler unga människor stängs ute från arbetsmarknaden. Där kan man inte säga att Socialdemokraterna blundar; där är det precision. Blundar gör man däremot för det moderna samhällets villkor.
Vi vill ha en välfärdsstat. Vi vill ha höga utgifter för att trygga människors framtid och för att vi också ska ha trygghetssystem under omställning. Då behöver vi ha relativt höga skatter i det här landet. Antingen väljer vi att blunda för att höga skatter driver ut servicejobb i antingen den formella sektorn, eget arbete eller svart sektor, eller också försöker vi göra någonting åt det.
Socialdemokraterna blundar för villkoren i den moderna storstadsbaserade välfärdsstaten och vanliga människors vardag. Det är naturligtvis besvärligt för Socialdemokraterna och någonting man kan förstå lägger grunden till att människor inte upplever att Socialdemokraterna ser deras tillvaro. Därmed är det inte sagt att jag vill avstå från att önska Teres Lindberg en god jul och ett gott nytt år.
Anders Borg (M):
Jonas Sjöstedt väljer beskrivningen att ett normalt växelkurskrig skulle vara en promenad i parken. Så var det faktiskt inte. Sverige gick igenom en mycket allvarlig kris i början av 90-talet. Den handlade bland annat om valutaspekulationer. Storbritannien, Finland och en lång rad andra länder, även Norge, drogs strax före oss in i väldigt allvarliga, socialt mycket påfrestande ekonomiska förlopp.
Vi fick minska antalet sysselsatta i kommunsektorn och välfärden med 100 000-150 000 under de åren. Den typen av valutakurskriser har vi upplevt. De har också varit väldigt besvärliga. Det är tyvärr så, Jonas Sjöstedt, att ekonomiska kriser finns. Marknadsekonomin fungerar inte stabilt, utan det skapas stora slitningar, och det är den verklighet som vi har att förhålla oss till, med eller utan euron.
Det är så att säga den moderna ekonomins förlopp. Det är klart att europrojektet kan stå stabilt i framtiden. Det handlar om två saker som måste skapas: ett regelverk och en politik som ger alla länder en bra konkurrenssituation. Det handlar om utbildning, forskning, skatter, en väl fungerande tillväxtpolitik och att man avreglerar olika marknader när kostnaderna är för höga.
Man måste också ha en budgetpolitik som går ihop så att man inte sprider osäkerhet i andra länder. Detta betyder inte att man behöver skapa en finanspolitisk union med politisk överhöghet i hela eurosystemet. Socialförsäkringar, skatter och lönesättning - hur man uppnår alla dessa saker - bör naturligtvis beslutas nationellt därför att detta kan göras på olika sätt. Det är det som vi debatterar när vi har riksdagsval i Sverige.
Ska vi satsa på det ena eller andra sättet för att hålla ordning och reda i offentliga finanser och skapa tillväxt? När det gäller Sverige har vi goda förutsättningar att klara stabilitet. Vi har god ordning i vårt finansiella system och i vår offentliga ekonomi. Men det skulle naturligtvis bli en mycket besvärlig situation om det utvecklades en djup europeisk kris. Låt mig avslutningsvis tillönska Jonas Sjöstedt, Carl B Hamilton och fru talman en riktigt god jul och ett gott nytt år.
Anders Borg (M):
Den här debatten handlar om hur det ser ut i Sverige med ekonomiska skillnader. Vi kan konstatera att de är mindre i Sverige än i de flesta andra länder. De andra nordiska länderna klarar sig också bra, men genomgående tillhör Sverige de fem sex länder som klarar sig allra bäst när det gäller ekonomiska skillnader, rörlighet och deltagande på arbetsmarknaden. Sedan har vi haft en mycket besvärlig ekonomisk kris. Den verkar Socialdemokraterna glömma bort.
Det kanske beror på att den inte drabbat Sverige lika hårt som många andra länder. Det är kanske därför vi nu ser att många andra länder, inte minst de i vår närhet, som Finland, Danmark och Storbritannien, numera har högre arbetslöshet än Sverige. Det är kanske lätt att glömma bort krisen när vi har en kraftigt ökad sysselsättning tack vare att vi är en av de regeringar som genomför flest reformer för att stärka sysselsättningen. Det talas här om siffertricksande.
När den nuvarande regeringen tillträdde var det 4 454 000 människor som arbetade. I dag är det 4 656 000 människor som arbetar. Det är svårt att få det till något annat än en kraftig ökning. Jämförelsenormen, att övriga Europa faktiskt upplevt fallande sysselsättning efter krisen, innebär att Sverige, vår svenska modell, vår struktur med ordning, reda och sammanhållning framstår som en mycket attraktiv samhällsmodell.
Låt oss se på långtidsarbetslösheten. Sverige har alltså lägre långtidsarbetslöshet än praktiskt taget alla jämförbara länder. Vad händer om vi begår samma misstag som tidigare i historien, om vi kraftigt höjer a-kassan, återreglerar arbetsmarknaden och höjer skatterna för dem som arbetar? Det entydiga resultatet, visar erfarenheten, blir att långtidsarbetslösheten ökar. Vi har klarat oss bra, vi står oss väl, men vi har inte råd med experimentet att nedmontera arbetslinjen.
Det är en tydlig skiljelinje i svensk politik - arbetslinje mot bidragslinje. Det är så skiljelinjen ser ut.
Anders Borg (M):
Peter Persson har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att bryta utanförskapet. Peter Persson har också frågat mig om jag avser att lägga om den ekonomiska politiken och skattepolitiken för att motverka utanförskapet. Jag väljer att ge ett gemensamt svar på dessa interpellationer. Full sysselsättning främst genom ett minskat utanförskap är ett av regeringens främsta mål. Arbetslinjen genomsyrar vår politik, arbete måste löna sig och människor måste rustas för de jobb som skapas.
Vår politik rymmer en bred ansats av åtgärder som stimulerar både utbud och efterfrågan på arbetskraft, särskilt för dem som står längst från arbetsmarknaden, samt åtgärder för att stimulera matchning. Jobbskatteavdraget är den viktigaste åtgärden, men även åtgärder inom arbetslöshetsförsäkringen och ekonomiskt bistånd syftar till att göra arbete mer lönsamt. Vi har lagt om arbetsmarknadspolitiken så att resurserna tydligare riktats mot dem med störst behov.
Vi har reformerat utbildningssystemet i syfte att förbättra elevernas kunskaper och därmed framtida anställbarhet. Regeringen har även vidtagit åtgärder för att stimulera efterfrågan för grupper med svag förankring på arbetsmarknaden, till exempel nystartsjobb, sänkta arbetsgivaravgifter för unga och sänkt moms på restaurang- och cateringtjänster. Vi ser tydligt ett fortsatt behov av reformer. Ungdomsarbetslösheten är hög. I vissa grupper är risken större att bli långtidsarbetslös, exempelvis bland personer som saknar gymnasieutbildning, äldre, funktionshindrade och utrikes födda.
Full sysselsättning är fortsatt regeringens främsta mål och arbetslinjen är fortsatt central i regeringens politik.
Anders Borg (M):
Sverige är ett fint land. Vi har byggt en välfärdsmodell som vi kombinerar med hög tillväxt, omställning och dynamik på ett sätt som man diskuterar internationellt och i andra länder. Vi har lyckats kombinera tillväxt och sammanhållning.
Det har vi lyckats med därför att vi har haft en arbetslinje, därför att vi har haft en öppenhet mot omvärlden, därför att vi har haft en tilltro till utbildning, därför att vi har haft starka företag och därför att vi har byggt en ekonomi där vi också värnar om dem som inte har haft de bästa förutsättningarna. Det är alldeles uppenbart när vi blickar över de senaste åren att detta har varit en tydlig del av den bild man har haft av Sverige i omvärlden och hur vi står oss i förhållande till omvärlden.
Vi har högre tillväxt än EU, USA och de flesta andra länder och starkare sysselsättningsökning och bibehållen sammanhållning när krisen har slitit och dragit i samhället. Det här är viktiga argument för varför den samhällsmodell som vi tror på är bra.
Det är den samhällsmodell som Socialdemokraterna vill dra tillbaka till det bidragssamhälle med det utanförskap och den stagnation i privat sektor som vi har upplevt och där tjänstesektorn pressas tillbaka med höjda skatter och pålagor som gör att jobben flyttar från Sverige. Här har vi en skiljelinje i svensk politik. Vad är viktigt? Att människor har arbete eller att vi belastar alla som sätter sig i bilen och åker till jobbet för att använda resurserna till att bygga ut bidragssamhället?
Skiljelinjen är uppenbar och tydlig. Vi står för arbetslinjen, och Socialdemokraterna är och förblir det främsta bidragspartiet i Sverige.
Anders Borg (M):
Carina Adolfsson Elgestam har frågat mig vad jag avser att göra för att svensk industri ska vara konkurrenskraftig och om vi avser att vidta några speciella åtgärder för att stimulera byggindustrin och exportindustrin. När tillväxten nu mattas av går många andra länder in i konjunkturnedgången med mycket svaga offentliga finanser. Detta minskar kraftigt möjligheterna för dessa länder att genomföra stimulansåtgärder eller strukturåtgärder för att stärka konkurrenskraften. Sverige har med sina goda offentliga finanser ett betydligt mer gynnsamt utgångsläge.
Därtill har regeringen genomfört en rad strukturreformer under de senaste åren som har förbättrat Sveriges internationella konkurrenskraft. Bland annat har sänkningen av bolagsskatten och arbetsgivaravgifterna i kombination med jobbskatteavdraget ökat incitamenten att driva företag, investera och jobba i Sverige. Vidare har vi genomfört en rad reformer inom utbildningsområdet som på sikt stärker Sveriges internationella konkurrenskraft.
I budgetpropositionen för 2012 aviserades ett antal riktade åtgärder för att möta den förväntade konjunkturavmattningen, dels genom arbetsmarknads- och utbildningspolitik, dels genom ökade satsningar på infrastruktur som stimulerar byggbranschen. Dessa åtgärder bidrar också till att Sveriges långsiktiga konkurrenskraft förstärks. Regeringen följer noga den ekonomiska utvecklingen och om konjunkturen försvagas kraftigt framöver kommer ytterligare stimulansåtgärder att övervägas.
Vidare har regeringen en fortsatt ambition att förbättra företagsklimatet och villkoren för företagande, investeringar och sysselsättning, bland annat genom att se över företagsbeskattningen, och en ny forsknings- och innovationsproposition är planerad att läggas fram under mandatperioden.
Anders Borg (M):
Det är alldeles tydligt att det som är Socialdemokraternas politik, den politik de har lagt fram och den politik de kommer att lägga fram, är en massiv skattehöjning för företagen. Det är 15 miljarder i höjda arbetsgivaravgifter, det är 5 miljarder i höjd tjänstemoms och det är ett par miljarder i försämrat RUT-avdrag. Det här är kärnan i Socialdemokraternas förhållningssätt till företagen, det vill säga kraftigt höjda skatter. Mot det står vårt alternativ. Vi jobbar med ett nytt förslag om riskkapitalavdrag.
Vi har en stark FoU-ställning som kommer att förstärkas i den forskningsproposition som kommer att läggas fram i höst. Vi har infört expertskatt. Vi har sänkt bolagsskatten, och vi har beredskap att fortsätta att göra det när vi också kan täta hålen i ränteavdragen. Det här gör att Sverige rankas som ett av de länder som har bäst företagsklimat, bäst innovationsklimat och bäst kreativitetsklimat. Det är jag glad över eftersom det ger Sverige en stark bas. Det är klart att det ska vara en samverkan med näringslivet.
Jag nämnde de 4 eller 5 miljarder som har tillförts för den typen av medfinansiering från statlig sida. Den fråga som den här debatten belyser, som kommer att kvarstå och som kommer att upprepas fram till valdagen, är hur vi får fler anställda av att höja skatten med 15 miljarder för unga, lägga på 5 miljarder i tjänstemoms och ta bort RUT-avdragen.
Det är den socialdemokratiska näringspolitiken, det vill säga en massiv skattechock för företagen, som skulle leda till lägre sysselsättning, till att fler företag flyttar ut och att arbetslösheten i Sverige ökar. Det är skiljelinjen.
Anders Borg (M):
Den här debatten handlar om inkomstklyftorna. Det är alldeles tydligt att vi här har en skiljelinje i svensk politik. Alliansen och regeringen driver en medveten politik för att förena arbetslinje med utbildningspolitik och kunskap för att hålla ihop Sverige och för att kunna satsa på omfördelning genom växande resurser.
Mot det står en socialdemokrati som ansvarade för 85 procent av ökningen av skillnaderna där bara under den senaste mandatperioden de 10 procent bäst ställda fick 10 000 kronor i ökade inkomster, där förmögenhetskoncentrationen steg, där inkomstspridningen ökade och där könslöneskillnaderna förstärktes. Det är en socialdemokrati som vägrar att ta ansvar och ompröva och som vill upprepa samma bidragspolitik på nytt. Det var bidragspolitiken som gjorde att man ökade skillnaderna.
Det var för att man underminerade arbetslinjen och misslyckades med jobben som skillnaderna ökade. Det är alldeles uppenbart att den här regeringens politik har fungerat. Vi upplever stigande reallöner i Sverige. Vi har kunnat satsa på välfärden. Vi har en sysselsättning som ligger högre än under krisen, högre än 2006 och som ökat kraftigare än i de allra flesta europeiska länder.
Vi har en långtidsarbetslöshet som till andel av arbetskraften är den lägsta i Europa. Vi har ett utanförskap som, mätt med det mått som Socialdemokraterna lade fast, har uppnått de mål som den socialdemokratiska regeringen satte på 800 000 personer som är beroende av olika sociala transfereringssystem. Nu har vi en avmattning. Tillväxten bromsar upp under 2012. Socialdemokraterna har en dröm om att den avmattningen och inbromsningen ska gälla fram till 2014.
Jag får väl beklaga att jag tror att vi som vanligt kommer att ha en konjunkturuppgång, och som vanligt kommer vi därför återigen se att sysselsättning och arbetslöshet vänder åt rätt håll. Då kommer vi att fortsätta den här diskussionen - svartmålning kontra en tilltro på sammanhållning och den svenska modellen. Det är alldeles uppenbart att så ser skillnaderna ut i svensk politik.
Anders Borg (M):
Per Bolund har frågat mig om Sverige avser att verka för att EIB:s utlåning till fossilbaserade energiprojekt ska fasas ut samt att EIB:s energiutlåning ska begränsas till förnybar energi och energieffektivisering. Vidare har Per Bolund frågat mig om jag avser att årligen informera riksdagen om Sveriges ställningstagande i EIB:s energiutlåning samt om fördelningen av bankens energiutlåning.
Låt mig börja med att betona att EIB styrs av EU:s målsättningar där energi- och klimatpolitiken utgör en del som ska samverka med andra målsättningar som till exempel en ökad sammanhållning och ekonomiska och sociala framsteg. EIB ska därför väga samman olika målsättningar i sin utlåning, inklusive klimat- och miljömål. Ett av huvudmålen för EIB är att 25 procent av bankens utlåning ska vara klimatfrämjande.
Under 2010 utgjorde utlåningen till klimatfrämjande åtgärder nästan 30 procent av bankens utlåning, motsvarande drygt 20 miljarder euro. Sammantaget har EIB under de senaste åren verkat för att energiprojekt ska ha en bättre miljöprofil och bidra till minskade utsläppsvolymer. Regeringen har verkat för och välkomnar denna utveckling. EIB planerar under 2012 att göra en översyn av sin energipolicy.
Regeringen avser i denna översyn att verka för att EIB fortsätter bidra till EU:s målsättningar inom energi- och klimatområdet. Inriktningen bör vara att EIB:s utlåning till fossilbaserade projekt i EU fasas ut i enlighet med EU:s målsättningar. Vidare avser regeringen att verka för att EIB:s utlåning till förnybar energi och energieffektivisering ska fortsätta att öka. Regeringen redovisar Sveriges agerande i internationella finansiella institutioner samlat i en skrivelse med regelbundna intervall.
Regeringen planerar att överlämna en sådan skrivelse som täcker 2010 och 2011 till riksdagen i vår. Den kommer för första gången att innefatta även EIB. En kortare redogörelse för EIB:s verksamhet görs också i den årliga skrivelsen Berättelse om verksamheten i Europeiska unionen . För en mer utförlig redovisning av EIB:s verksamhet på enskilda områden hänvisas till EIB:s årsredovisning.