Beatrice Ask (M):
Det är ingen hemlighet att fastighetsskatten var en viktig fråga, framför allt därför att många engagerade sig i de orättvisor som uppstår och de konstigheter som beror på fastighetsskattens konstruktion. Vi hade ett mycket tydligt trestegsprogram som också presenterades i valrörelsen. Som jag sade inledningsvis är förutsättningarna speciella för en regering när den efter ett val ska genomföra en ny politik och förslag som man har lovat väljarna.
Jag har också redogjort för hur vi enligt regeringens mening har haft en undantagssituation som gör att man kan ha ett förenklat beredningsförfarande. Jag vill påminna Thomas Bodström om att det inte är första gången som Lagrådet i samband med lagrådsremisser har haft synpunkter på hur en regering har hanterat beredningsprocesser. Det hände med den socialdemokratiska regeringens förslag 1996 om nedsättning av socialavgifter.
Då sade Lagrådet att beredningen svårligen uppfyller de krav som uppställs i 7 kap. 2 § i regeringsformen. Det hände med s-regeringens förslag om ändringar i förmögenhetsskattelagen i budgetpropositionen 1998. Det hände med den socialdemokratiska regeringens förslag om alkoholreklam i februari 2003. Det hände med förslag om följdlagstiftning med anledning av inrättande av den statliga försäkringskassan våren 2004.
Det är för övrigt i nutid. Då konstaterade Lagrådet att beredningen av lagstiftningsärendet inte svarar mot de krav som ställs. Rörande den socialdemokratiska regeringens förslag om arvs- och gåvoskattens avskaffande hösten 2004 är det samma kommentarer. Jag kan göra listan väldigt lång.
Inte i något av de här fallen, när socialdemokratiska regeringar har ansett att man inte behöver bry sig om mycket allvarlig kritik från Lagrådet, har man haft den situation som vi hade i och med regeringsskiftet. Det är första gången med den nya budgetordningen. Det var just sådana speciella situationer som man plockade fram när man lade fast de här reglerna.
Jag menar att det är mer märkligt att tidigare regeringar lite hit och dit har sagt att deras olika förslag har varit så väsentliga att man har kunnat lägga Lagrådets kritik åt sidan eller inte har tillmätt den sådan betydelse. I det här fallet handlar det om tydlig politik. Det är konkreta förslag som har presenterats i en intensiv valrörelse som vi har lovat att genomföra någorlunda snabbt och som vi måste få in i en budgetproposition.
Vi hade tio dagar på oss. Att man i det läget, utifrån det regelverk som diskuterades under väldigt många år i kommittéer, riksdag och utskott, använder möjligheten till en något förenklad beredning tycker jag inte är märkligt. Jag tycker att den situationen har förelegat i det här fallet. I min inledning gjorde jag en väldigt tydlig markering av hur jag ser på beredningskraven i övrigt.
Jag har nog den uppfattningen att vi i normalfallet ska hålla oss väldigt strikt till beredningskraven. Jag utesluter inte att det kan dyka upp situationer där också en ny regering kan säga att Lagrådets synpunkter är viktiga, men inte det som stoppar eller förändrar ett förslag. Jag tror att det är viktigt att ha respekt för de synpunkter som Lagrådet ger. Det enda skälet till att vi har ett Lagråd är ju att vi ska ta intryck av vad de säger.
Enligt regelverket, förarbetet och de diskussioner som har varit här i riksdagen är situationen mycket speciell just i samband med ett val. Det finns enligt min mening ingen anledning att kritisera regeringen just i detta ärende. Det vore betydligt värre om vi följde i företrädarnas fotspår och i framtiden lite då och då i mindre ärenden struntade i de noggranna beredningskrav som uppställs.