Jessica Polfjärd (M):
Mycket klokt har sagts i debatten, och det är skönt att veta att Alliansen håller ihop och att vi har en samsyn på hur Sverige har utvecklats och hur vi tycker att Sverige ska fortsätta att utvecklas. Alliansen lämnade över ett Sverige som var på rätt väg med fler människor i arbete och färre i utanförskap, fler växande företag och fler som betalar skatt.
Den nya regeringen gör allt i sin makt för att nedmontera arbetslinjen och återgå till ett Sverige med färre i arbetskraften och färre arbetade timmar - detta trots att Stefan Löfven i regeringsförklaringen lovade fler arbetade timmar i Sverige. Han bildade regering tillsammans med Miljöpartiet - ett miljöparti som är emot tillväxt och arbetslinje. Vi ser direkt konsekvenserna av detta. Herr talman!
Svensken blir bara äldre och äldre men också piggare och aktivare. Många väljer att stanna längre på arbetsmarknaden, och det är positivt. Det finns dock en myt i debatten om att de skulle tränga undan yngre från arbetsmarknaden, men det är tvärtom. Vi behöver både yngre och äldre på svensk arbetsmarknad, för vi behöver fler arbetade timmar i den svenska ekonomin.
Att det har blivit billigare för arbetsgivare att anställa personer som fyllt 65 år har tillsammans med ett fördubblat jobbskatteavdrag för denna grupp gjort att fler äldre valt att och kunnat stanna kvar längre i arbetslivet. Det är positivt av flera skäl. Att den som vill och orkar kan fortsätta att arbeta är betydelsefullt för både individen och samhället. Samtidigt har denna politik bidragit till fler arbetade timmar och därmed mer resurser till vår gemensamma välfärd. Herr talman!
Detta är en fråga som vi borde diskutera mer. Vi borde lyfta upp frågan hur vi får fler människor att vilja stanna i arbetskraften och jobba lite längre. Vi vet att den som har fyllt 70 år fortfarande är pigg och kan bidra på arbetsmarknaden. Vi borde kanske diskutera denna fråga inom ramen för trepartssamtalet för att se vad vi kan göra för att människor ska kunna jobba lite längre.
Förslaget om införande av straffskatt på äldre kommer att slå direkt mot flera sektorer i samhället, till exempel mot sjukvården. Vi tog tidigare bort den straffskatt som regeringen föreslår att återinföra, och en konsekvens av det var att andelen personer över 65 år anställda av landstingen ökade med upp till 4 procentenheter.
Till exempel har antalet specialistläkare över 65 år som valt att stanna kvar och jobba i landstingen ökat från 600 till 2000. Regeringens förslag innebär ökade kostnader med miljonbelopp för landstingen. Det är pengar som skulle kunna användas till vård i stället för till ökade lönekostnader.
Utöver detta och det tidigare kända och jobbförstörande förslaget om att göra det dyrare att anställa unga väljer regeringen att också gå fram med förslag som ska göra det dyrare att anställa äldre människor. Förslaget innebär att den särskilda löneskatten föreslås återinföras för alla som fyllt 65 år. Det är ett förslag med tydligt negativa konsekvenser.
Även regeringens egen promemoria Vissa inkomstskatte- och socialavgiftsfrågor inför budgetpropositionen för 2015 visar tydligt på risker med det presenterade förslaget. Det noteras bland annat i promemorian att en förändring av särskild löneskatt tenderar att övervältras på lönekostnader, vinster och priser samt att en generell förändring på lång sikt antas övervältras på lönerna.
I vissa fall kan effekten stanna vid en svagare löneutveckling, och i andra fall kanske arbetsgivare helt enkelt låter bli att anställa en äldre person. Den särskilda löneskatten för äldre som föreslås återinföras riskerar därmed sammantaget att bli en straffskatt på äldre som vill stanna kvar i arbetslivet. Herr talman!
Vilka analyser gjorde Socialdemokraterna när det gäller arbetade timmar för människor som har fyllt 65 år innan de införde straffbeskattningen, och hur vill de fortsätta att diskutera frågan om hur vi ska få fler äldre att vilja vara kvar på svensk arbetsmarknad? Trots att regeringen har fått omfattande kritik för förslagen om ett återinförande av särskild löneskatt för äldre väljer finansminister Magdalena Andersson ändå att genomföra förslaget. Frågan är inte om ni vill höja skatten, Magdalena Andersson.
Det vet vi, och det har framgått av debatten. Frågan är vad era förslag om höjda skatter gör med jobben och antalet arbetade timmar. Herr talman! Tidigare har Magdalena Andersson i en interpellationsdebatt hävdat att högre skatt skapar fler jobb. Hon sa: "När man höjer skatterna använder man också skattepengarna till någonting. De saker som vi använder de höjda skatteintäkterna till är saker som skapar jobb. Högre utbildning skapar jobb.
Fler anställda i äldreomsorgen skapar jobb, både för dem som jobbar där och för dem som kan jobba för att det finns en bra äldreomsorg. Mer pengar till barnomsorgen skapar jobb, både för dem som drar nytta av den och för dem som arbetar i barnomsorgen. Ytterligare resurser till järnvägsunderhåll skapar jobb för att människor kan ta sig till jobbet och för att företagen behöver fungerande järnväg, men också för dem som utför järnvägsunderhållet.
Ytterligare investeringar i klimatomställningen skapar jobb direkt men skapar också jobb på längre sikt via en stärkt konkurrenskraft." I mina öron låter detta som tomma löften och plakatpolitik. Min fråga till Socialdemokraterna och Miljöpartiet är: Hur menar ni konkret att ökad skatt skapar fler jobb? Varför höjer ni skatten för jobb och företagande? Varför gör ni så att det blir ökade kostnader för dem som ska se till att arbeten skapas? Höjda skatter är fel väg att gå för Sverige.
Det försämrar Sveriges konkurrenskraft i ett redan utsatt läge. Vi vet att sysselsättningseffekterna kan komma att bli omfattande med de budgetförslag ni lägger fram. Moderaterna och Alliansen vill i stället göra det mer lönsamt att arbeta och stärka drivkrafterna för studier och ansvarstagande. Vi vill förbättra arbetsmarknaden för främst ungdomar och utrikes födda så att fler har ett jobb att gå till. Vi vill fortsätta att förbättra företagsklimatet och stärka drivkrafterna för entreprenörskap. Det är så jobb skapas.
Det är genom att stärka Sverige vi får fler arbeten och därmed ökade skatteintäkter till vår gemensamma välfärd. När Stefan Löfven tillträdde som partiordförande för det socialdemokratiska partiet lovade han stort och heligt att han skulle lyssna på näringslivet och föra en politik som är bra för detsamma. Det vi har sett i budgetförslaget är det precis motsatta. Man straffbeskattar dem som vill anställa unga, och man straffbeskattar företagande och jobb.
Man försämrar en reform som varit lyckosam när det gäller både att få fler arbetstillfällen och att få fler företagare i Sverige. Jag talar naturligtvis om RUT-reformen, herr talman. Reformen har varit lyckad utifrån att många människor har fått arbete. Vi har en tjänstesektor som har vuxit trots att vi har befunnit oss i lågkonjunktur, och vi har sett att många som stod väldigt långt ifrån arbetsmarknaden har fått ett riktigt arbete.
Vi har också motarbetat den svarta sektorn. Vi har fått rapporter från Skatteverket där man ser att acceptansen för att jobba svart har minskat i människors attityd till svartarbete i dag. Det är i sig i grunden positivt därför att vi behöver legitimitet i skattesystemet. Jag kan inte låta bli att förvånas över retoriken i dagens debatt.
När Alliansen genomför eller föreslår skatteförändringar och skattesänkningar är det alltid av ondo. Ändå gick Socialdemokraterna till val på att sänka skatten för pensionärer, men då är det rättvist och gott. Det finns ett förslag som handlar om jobbskatteavdragen. När vi har föreslagit det har det kritiserats varje gång, men nu behåller man det och säger att man gör det för att det ska finnas transparens i hushållens ekonomi.
Men detsamma gäller inte när företagen drabbas. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till förslaget i Alliansens motion.