Erik Ullenhag (L):
Låt mig inledningsvis säga att vi i det svenska parlamentet ska vara stolta över att vi har den debatt vi har jämfört med många andra europeiska länder. Vi har en hemläxa och väldigt mycket att göra i Sverige. Det ska vi inte glömma bort. Men vi har ett helt annat engagemang och en helt annan ton i dessa frågor i Sverige än vad man har i en rad andra europeiska länder. Det ska vi vara väldigt glada och tacksamma för.
Jag både kan och vill svara på Carina Häggs fråga om nationell handlingsplan. Vi håller på att titta på frågan för att ta fram en ny nationell handlingsplan vad gäller mänskliga rättigheter. Alla deltagare i denna debatt är engagerade i mänskliga rättigheter. Vi bör ibland också fundera på: Vad har vi att göra på hemmaplan? Vi ligger bra till internationellt. Men vi ska påminna oss själva om att det inte alltid är så att vi här klarar våra grundläggande mänskliga rättigheter.
Vi behöver fördjupa arbetet dels för att vi ska uppfylla de internationella åtagandena, dels för människors skull. För att vi ska ha en ännu starkare röst på den internationella scenen behöver vi ha ett aktivt arbete vad gäller mänskliga rättigheter. Regeringen kommer att återkomma i den frågan. Bengt Bergs frågor är både intressanta och viktiga. Ser vi att en nationell minoritet som romerna är en del av det svenska kulturarvet?
Jag har precis som Bengt Berg svårt att ge exempel på det. Romerna är, har varit och kommer att vara en del av Sverige. Det är en del av våra nationella minoriteter. Den stora utmaningen är att romerna samtidigt berättar en historia där de är och har varit drabbade av övergrepp. Vår utmaning är att se till att det inte ska ske i framtiden.
Minoritetspolitiken handlar delvis om att kunna tala sitt språk och kunna utöva sin kultur. Vi ska ha den typen av rättigheter. Roger Haddad var flera gånger inne på de rättigheter man får i förvaltningsområdet för till exempel finska språket. Det andra jag kan säga att regeringen gör konkret är att vi har bett Forum för levande historia att titta på hur man bättre kan skapa möjligheter för att bevara romsk kultur och se till att den blir synlig.
Det finns en fråga som jag slarvade med i förra inlägget. Det är så många debattörer att det gäller att hinna samla ihop alla frågor. Det fanns en oro från er alla om det är det ungerska ordförandeskapet som ska vara drivande i arbetet för romers rättigheter i Europa. Till att börja med ska man vara mycket tydlig mot Ungern.
Det gäller speciellt med den politiska utveckling man har i Ungern där det största oppositionspartiet anordnar demonstrationer och marscher som påminner om de marscher som de nazitrogna partierna hade innan och under andra världskriget. Det är en djupt allvarlig utveckling vi ser i Ungern. Å andra sidan har det största oppositionspartiet Jobbik haft stora framgångar genom att hetsa mot romer. Man hetsar mot romer och judar.
Det är ett öppet antisemitiskt och antizigenskt parti. Samtidigt ska man säga att detta är oppositionen. Det som sker på EU-nivå är att ordförandeskapen rullar vidare. Det är Belgien, Spanien och Ungern tillsammans. Det man inriktar sig på är hur vi ska kunna "mainstreama" arbetet för romernas rättigheter. Det handlar om hur man ska kunna använda strukturfonder bättre och hur vi ska kunna gå vidare med plattformen för romers integrering.
Där är det centralt att Sverige spelar en avgörande roll under våren för att se till att de rådslutsatser som detta slutligen kommer att utmynna i är bra och effektiva. Som jag var inne på gäller det att vi gör rätt saker på rätt plats. Vi ska fundera på: Vad kan vi använda EU-systemet till, och hur ska det se ut? Det handlar om att använda det internationella samarbetet för att komma närmare varandra och för att lyfta fram minoriteters rättigheter.
Men vi måste också vara tydliga med att stater - och där vill jag återigen understryka det Carina Hägg sade - har det yttersta ansvaret för att mänskliga rättigheter värnas. Men vi kan använda EU-samarbetet och Europarådet för att komma framåt.