Tomas Tobé (M):
Nu är inte interpellanten på plats, men det verkar i alla fall finnas ett flertal ledamöter som vill diskutera dessa angelägna frågor. Vi kan konstatera att Sverige nu är i ett läge där Alliansen har tagit ansvar för statens finanser. Man har konsekvent fört en tydlig arbetslinje. Vi står nu i ett läge med rekordtillväxt.
Vi kan konstatera att 136 000 fler har kommit i sysselsättning. Vi har sett en långtidsarbetslöshet historiskt i Sverige som bitit sig fast i konjunktur efter konjunktur. Även den börjar nu falla dramatiskt. Faktum är att arbetslösheten i Sverige just nu sjunker näst snabbast i hela Europa. Detta är fantastiskt bra.
Sedan måste man alltid inom arbetsmarknadspolitiken kontinuerligt se över vilka verktyg och åtgärder man sätter på plats för att hjälpa människor tillbaka till arbete. Raimo Pärssinen från Socialdemokraterna redogjorde tidigare, herr talman, för en debatt som har skett i lokaltidningarna i vår valkrets Gävleborg.
Han tycker att budskapet från oss övriga i Alliansen är att vi i princip inte behöver göra någonting, att vi i princip bara ska sitta och vänta in jobben som kommer. Låt mig då vara tydlig, eftersom Raimo Pärssinen inte upplever att det har varit så. Nej, vi kommer att behöva göra mer, men det är otroligt viktigt att vi nu gör rätt saker.
När vi ser att 65 000 nya jobb växer fram under 2011 är det oerhört viktigt att vi verkligen hjälper människor att matchas till de här arbetena. Då blir det lite intressant att lyssna och ta diskussionen om hur matchningsstödet ska se ut. Från interpellantens sida låter det ungefär som att man över huvud taget inte kan få någon hjälp på Arbetsförmedlingen. Där finns inga bra verktyg och så vidare.
De privata jobbcoacherna är inte heller bra. Dem kan vi nog ta bort helt och hållet. Man ställer sig lite frågande till vad det är för typ av matchningsstöd som Socialdemokraterna vill erbjuda de arbetslösa som nu har en möjlighet att komma in i arbete. Det låter, herr talman, som att vi i grunden är tillbaka i en diskussion som handlar om följande: Tror vi att det är bra med aktivitet i arbetsmarknadspolitiken?
Ska vi ha en aktiv arbetsmarknadspolitik som gör att människor hela tiden kommer närmare arbetsmarknaden? Eller ska vi gå tillbaka till det som gällde tidigare då vi hade en rundgång i olika system, en passivitet? Ska man gå hemma och vänta på att någonting ska hända? Nej, herr talman, jag tycker att den här debatten visar ganska tydligt att vi har en politik som fungerar och som för Sverige ansvarsfullt framåt. Däremot behöver vi ha en diskussion om vilka ytterligare verktyg som behöver komma på plats.
Vad är det för åtgärder som kan vara nödvändiga för att fler långtidsarbetslösa ska komma in och för att ungdomar ska få en bättre koppling till arbetsmarknaden? Arbetsmarknadsministern får gärna, om hon har möjlighet, med tanke på alla andra frågor som kommer från oppositionen, ge en bild av de ungdomar som nu står utanför arbetsmarknaden.
Jag har visserligen sett att 60 000 ungdomar har kommit in i arbete bara under det senaste året - det är en otrolig skjuts in på arbetsmarknaden för alla unga människor, vilket är glädjande. Men kan man redan nu se några ytterligare åtgärder som vi kan vidta för att stärka detta med att Arbetsförmedlingen ska ge ett bra stöd och hitta andra verktyg för att hjälpa ungdomar in på arbetsmarknaden?