KBLab/rixvox huggingface dataset:
Gunnar Strömmer (M):
Jag tackar Katja Nyberg för en utomordentligt angelägen fråga. Detta är ingen ny fråga i debatten, men avsaknaden av konkreta politiska åtgärder för att göra något åt problemen är dessvärre påtaglig.
Katja Nyberg tar upp viktiga inslag i Tidöavtalet som ju ska komma till rätta med de problem som Katja Nyberg lyfter upp. Precis i detta nu pågår en tidssättning och prioritering av alla de utredningar som ska tillsättas som en konsekvens av avtalet, inte minst på det rättspolitiska området.
Vi kan räkna med att dessa frågor kommer att utredas skyndsamt och att en sådan utredning kommer att tillsättas i närtid så att när vi stänger butiken för denna mandatperiod ska alla de frågor som Katja Nyberg tar upp ha adresserats på ett tydligt och konsekvent sätt.
Gunnar Strömmer (M):
Jag tackar Gudrun Nordborg för en angelägen fråga. Jag samarbetar gärna i denna fråga med Gudrun Nordborg och hennes parti - och för den delen alla andra partier i denna kammare. Det är möjligt att det inte nämns särskilt många gånger, men de gånger det nämns avser det väldigt viktiga frågor när det gäller att bryta detta våld.
Ja, det gäller påföljder, till exempel vistelseförbud för att skydda brottsutsatta kvinnor från sina förövare även när strafftiden är slut. Vi talar även om att skärpa straffet för kvinnofridskränkning och det av en rad olika skäl, inte minst för att man också ska få till de kraftfulla påföljder som behövs.
Att fokusera polisiära resurser för att i högre grad klara upp denna typ av brottslighet är också en utomordentligt väsentlig sak. Låt oss samarbeta om detta under de fyra år som ligger framför oss.
Gunnar Strömmer (M):
Jag tackar för Ardalan Shekarabis konstruktiva inledning. Självklart ska vi söka så breda majoriteter som det bara går i den här kammaren för att vända på en samhällsutveckling som tyvärr gått över styr i många avseenden när det gäller brottsligheten här i landet.
När vi lägger om kriminalpolitiken från ett tydligt gärningsmannafokus till ett fokus som handlar om att upprätta brottsoffrens situation samt ett ökat fokus på samhällsskydd innebär det, som också Ardalan Shekarabi säger, att vi kommer att behöva skärpa många straff, ta bort rabatter och göra andra saker som absolut kommer att få som konsekvens att trycket på inte minst Kriminalvården kommer att öka.
I de två budgetar som vi kan överblicka - M-KD-SD-budgeten som lades fram förra året och den budget som läggs fram nu - får Kriminalvården de resurstillskott Kriminalvården begärt. Myndigheten får också ett uppdrag att prognostisera konsekvenserna av alla kommande straffskärpningar. Vi kommer att tillskjuta alla de resurser Kriminalvården behöver för att lösa sin uppgift.
Gunnar Strömmer (M):
Tack, Helena Vilhelmsson, för en väldigt viktig fråga! Det känns tyvärr som att den är evigt aktuell, men den känns väldigt aktuell i debatten just nu. Jag vet inte hur många gånger som jag har hört olika insiktsfulla personer lyfta fram just den aspekten. Enkelt uttryckt kommer vi att hugga tag i den frågan. Nu önskar man naturligtvis att många av de här problemen skulle vara lösta innan man kommit så långt som till bodelningsfrågan.
Men väl där är alla de problem som Helena Vilhelmsson lyfter fram tyvärr väl dokumenterade. Det är oftast kvinnor som kommer in i bodelningen i en mer utsatt och ojämlik ekonomisk situation i första läget. De drabbas dessutom hårt i processen av olika skäl i förhållande till män som använder processen på ett rätt utstuderat och cyniskt sätt. Låt oss gärna språka vidare om den frågan tillsammans.
Alla de aspekter som Helena Vilhelmsson tog upp kommer vi att behöva använda oss av. Låt oss göra det under de år som ligger framför oss.
Gunnar Strömmer (M):
Tusen tack, Anna af Sillén, för frågan! Till att börja med vill jag säga det som kanske är självklart: Det här är en utomordentligt viktig uppgift för rättsstaten.
Det var många som kippade efter andan tidigare i år när min företrädare i en intervju antydde att företagens stora utmaningar när det gäller brottsutsattheten i princip är upp till företagarna själva att lösa med egna säkerhetsinsatser. Det råder ingen tvekan om att var och en, inklusive företagare, måste ägna sig åt sin egen trygghet. Men det är en kärnuppgift för staten att upprätta och säkra tryggheten för alla medborgare, inklusive företagare.
Mängdrabatten är otroligt central - många små brott som inte leder till ordentliga påföljder måste vi göra någonting åt. Polistätheten är utomordentligt central för att polisen ska kunna bekämpa brott runt om i hela landet. Samverkan mellan myndigheter med fokus på företagsamheten är ännu en sak. Det finns en lång rad lågt hängande frukter att hugga tag i för att åstadkomma det som frågeställaren efterfrågar.
Gunnar Strömmer (M):
Det är utmärkt att frågan lyfts upp för andra gången under den här frågestunden i kammaren. Det understryker frågans stora betydelse och dessvärre frågans stora aktualitet. Flera av de saker som måste göras har Angelica Lundberg sagt, i alla fall implicit. Det gäller även den tidigare frågeställaren.
Det handlar om processreglerna, det handlar om rättshjälpsfrågorna och det handlar om hur en domstol driver processen framför sig. Jag tror dessvärre att det också handlar om en del materiella frågor som har att göra med själva laginnehållet när det gäller bodelningen, de ekonomiska villkoren i den delen av familjerätten.
Låt oss med gemensamma krafter - vi börjar med en kopp kaffe och tar det därifrån - bena ut checklistan som vi ska bocka av under de år som ligger framför oss. Det är som sagt ingen tillfällighet att frågan har kommit upp två gånger bara under den här frågestunden.
Jan Riise (MP):
Tack, ledamoten, för dina invändningar! Jag beklagar verkligen om jag inte gjorde skillnad på försvarlighetsundantaget och syfte och uppsåt här. Det är klart att jag vet det. Men detta belyser lite det jag var ute efter. Vi i den lagstiftande församlingen har inte varit tillräckligt duktiga på att förklara den ganska komplicerade juridik som ligger bakom förslagen.
Och det blir inte enklare av att vi kastar in ett vilande förslag, som är ännu svårare att förklara. Jag tror inte att vi kan använda det i grundlagsfrågorna, precis som ledamoten påpekade.
Det kan däremot gälla frågorna 2 och 3 eller b) och c), som handlar om förändringar och tillägg i brottsbalken och rättegångsbalken. Jag tänker att om det här skulle bifallas måste hela processen tänkas om.
Grundlagsändringen i sig räcker inte för att åstadkomma det som var avsikten med den här propositionen.
Jan Riise (MP):
Ja, det är korrekt. Tack för frågan! Fru talman! Den resa som vi har gjort försökte jag beskriva i anförandet. Det började under en period då det talades om IS, al-Qaida och Finland, om jag är rätt underrättad - inga jämförelser i övrigt. Det var en period då antalet tänkbara kontakter var ganska begränsat.
Som jag sa hade vi då inte en susning om det här med Nato. Det är inte det som är det avgörande. Men det innebär att möjligheterna till förtroendebrister i en relation med en annan stat eller en mellanstatlig organisation ökar väldigt mycket.
Likaså ökar möjligheterna när det gäller sakers förhållanden, missförhållanden, oegentligheter och andra tillfällen som vi skulle vilja uppmärksammas. Det ökar kanske inte exponentiellt men ganska kraftigt med antalet tänkbara partner, både länder och organisationer. Det var väl det vi var ute efter.
När det gäller processen som ledde fram till att jag och vår riksdagsgrupp vill säga nej till propositionen har den många fler dimensioner. Dem tänker jag kanske inte gå in på här.
Men bland de viktigaste har vi förstås det publika deltagandet i diskussionen, som inte fanns tidigare. Medierna och civilsamhället har uppvaktat inte bara oss utan jag misstänker även alla er.
Vi fann det då för gott att omvärdera situationen utifrån det förändrade läget.
Mirja Räihä (S):
När jag först såg detta ärende på listan var min första tanke: En rapport - detta är väl inget märkvärdigt? Men så fel man kan ha! JO:s ämbetsrapport är fängslande läsning när man inser vilka variationer det finns i de anmälningar som kommer till JO. Herr talman! JO har fått ett kraftigt ökat antal ärenden. Ökningen avser främst anmälningar som gäller Försäkringskassan, Kriminalvården, polisen och utlänningsärenden.
Det som är problemet är att dessa myndigheter inte har någon ordinarie tillsyn. Detta gör att medborgarna skickar sina anmälningar direkt till JO. På detta sätt blir också tillsynen extraordinär. Jag har dock sett anmälningar som JO inte borde användas till.
Men kommer det in en anmälan behöver JO givetvis göra någonting åt den, även om svaret är att klagomålet inte rör JO:s område. Jag såg på sociala medier att en medborgare hade anmält sin arbetsgivare till JO för att man på arbetet infört stämpling vid in- och utpassering. Det är en partsfråga, men den hamnade på JO:s bord. Herr talman!
Givetvis har JO försökt att lösa frågan om det ökade antalet ärenden, bland annat genom att delegera ärenden till byråcheferna. Det finns även en plan framöver att delegera ärenden till vana handläggare. Konstitutionsutskottet tar upp följande i sitt ställningstagande: "En grundläggande förutsättning för att JO ska kunna fullgöra sitt extraordinära tillsynsuppdrag .
är att det finns en välfungerande ordinär offentlig tillsyn och ett adekvat klagomålssystem." Vidare noterar utskottet att "2020 års JO-utredning gör bedömningen att det bör tillsättas en utredning med uppdrag att göra en bred översyn av den offentliga tillsynen".
På det sättet kan man se vilket behov det finns av reformer och föreslå de ändringar som behövs när det gäller den ordinära tillsynen och klagomålssystemet inom respektive verksamhetsområde. Fru talman! Detta är säkert att gå händelserna i förväg. Konstitutionsutskottet har precis fått den tjocka luntan om översynen av JO-ämbetet.
Men när vi hanterar frågan och det man kommer fram till i översynen blir uppdraget att ta ställning till om det behövs en sådan utredning. När det gäller JO-ämbetet kommer arbetet att fortsätta.
Mirja Räihä (S):
I går tittade jag lite på siffrorna över hur många som sökt dessa utbildningar, både sjuksköterskeprogrammet och gymnasiets vård- och omsorgsprogram. Inför vårterminen 2023 sökte 2 433 till sjuksköterskeprogrammet. Det är alldeles för lite. Till gymnasieskolans vård- och omsorgsprogram sökte 4 322.
Dessa siffror har varit minskande i många år, oavsett vem som har styrt. Där måste man in och titta: Hur ökar vi antalet sökande till dessa utbildningar? Givetvis är det villkoren det handlar om. Det handlar om lönen, men det handlar också om att titta på om vi exempelvis kan minska heltidsmåttet något. Det är en viktig grej.
Jag pratar inte om sex timmars arbetsdag men om att minska måttet något. Det måste finnas morötter för att söka till dessa yrken. Problemet är också att man kanske läser till sjuksköterska men sedan slutar efter några år och söker sig någon annanstans. Det finns sjuksköterskor som jobbar på Scania i Södertälje, för då vet man till exempel vilka arbetstiderna är.
Jag vill också ta upp kökapningen när det gäller vårdplatser. Region Stockholm har hållit på med det under hela hösten. I dag uppfyller man faktiskt 82 av 88 vårdgarantier, men till vilket pris? Detta har gjorts på helgerna. Man har opererat på helgerna, och då måste operationspersonalen, anestesipersonalen, vårdavdelningarna och uppvaket jobba övertid.
Och det gör man, med risk för den egna hälsan. Köerna är borta, men nu får man nya köer efter julhelgerna. Jag är fortfarande orolig, men jag tycker ändå att det är bra att statsrådet nu säger att man ska jobba med de här frågorna. Jag vill tacka för debatten. Den var uppfriskande och hälsosam.
Victoria Tiblom (SD):
Vilken funktion fyller riksdagens ombudsmän? Denna anrika institution instiftades 1809. Om man läser JO:s ämbetsberättelse, som vi i KU har gjort, och dessutom även den översyn av JO-ämbetet som presenterades i december blir syftet tydligt. Ämbetet har till funktion att skydda den enskilde mot myndighetsövergrepp och att förhindra maktmissbruk.
Allmänheten kan skriva till justitieombudsmännen och klaga på hur de blivit behandlade av myndigheter och deras befattningshavare. Vid JO-utfrågningen i höstas, när ämbetsberättelsen presenterades, gjordes ett par nedslag i olika ärenden som hade väckt konstitutionsutskottets ledamöters intresse lite extra.
För egen del var jag intresserad av det faktum att vi alla i dag är publicister och kan göra våra röster hörda i olika sammanhang. Det kan uppfattats negativt, och det kan sedan få följder. Det var fallet för den polisman som i en insändare kritiserade sina överordnade eller för den lantbruksstudent som kritiserade hanteringen av grisslakt.
Inte mindre än 10 474 ärenden nyregistrerades 2021/22. De områden som ökade mest var klagomål som rörde hälso- och sjukvård, kriminalvård samt polis. Just det stora antalet ärenden från personer som är intagna och som rör Kriminalvården kanske är någonting som vi bör se över.
Borde kanske i stället dessa ärenden hanteras av en egen myndighet? JO flaggar i sin ämbetsberättelse för att de står inför stora utmaningar när antalet ärenden kontinuerligt ökar. Vi får se vad som händer framöver. Men till dess kan jag inte annat än att imponeras av den enorma kunskap och handlingskraft som våra fyra justitieombudsmän besitter.
Victoria Tiblom (SD):
Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. Vi behandlar nu konstitutionsutskottets betänkande KU13, som föreslår ökad insyn i ägandet av radio- och tv-företag. Lagförslaget innebär bland annat att det inte bara är programföretag som sänder tv och leverantörer av beställ-tv som ska tillhandahålla den efterfrågade informationen, utan samtliga leverantörer av medietjänster.
Medielandskapet förändras ständigt. Därför behöver även våra existerande lagar uppdateras för att i möjligaste mån hålla jämna steg med utvecklingen. Denna proposition är en välkommen förändring och uppdatering. Antalet leverantörer av medietjänster har ökat markant det senaste decenniet, och det är viktigt att säkerställa att mottagarna har tillgång till relevant information.
Den som äger en leverantör av medietjänster har stora möjligheter att påverka vilken typ av information och innehåll som förmedlas. Att användaren får tillgång till informationen om ägandeförhållandena innebär en möjlighet att värdera innehållet och trovärdigheten i tjänsten.
Regeringens bedömning är att förslaget bara medför en marginell ökning av den administrativa bördan hos berörda parter, vilket också är en viktig synpunkt. Det ska vara enkelt och smidigt, både för medieleverantörer och för mottagare.
De remissinstanser som har beretts möjlighet att yttra sig, exempelvis JO, Justitiekanslern, Myndigheten för press, radio och tv och leverantörer av medietjänster, har inte haft några synpunkter på förslaget.
Därför, herr talman, kan vi inte annat än instämma i konstitutionsutskottets förslag att anta regeringens förslag till lag om ändring i radio- och tv-lagen och lag om ändring i lagen om elektronisk handel och andra informationssamhällets tjänster.
Victoria Tiblom (SD):
Jag önskar ställa en fråga till EU- och Nordenminister Jessika Roswall. Nordiska rådets vision och inriktning för det nordiska samarbetet deklareras övergripande som grönt, socialt och konkurrenskraftigt. Men begreppet trygghet saknas. Sedan det nordiska samarbetets etablering för 70 år sedan har mycket hänt i samhället. Samarbetet föddes i en efterkrigstid då man i högre grad betraktade freden som mer tryggad.
Men med de senaste decenniernas utveckling har vi nu ett nytt försvars- och säkerhetspolitiskt läge, inte minst för Ukraina, Sverige och Finland. Utvecklingen har också inneburit att brottsligheten eskalerat i takt med växande utanförskapsområden. Sverige har ibland beskrivits som ett transitland i Norden för narkotika och har ökade vapenflöden och dödsskjutningar som slår rekord.
Mina frågor blir därför: Hur ser EU- och Nordenminister Jessika Roswall på den nordiska visionen avseende trygghets- och säkerhetsområdet? Finns det behov av en uppdaterad visionsberättelse, och på vilket sätt skulle det i så fall behöva ske?
Lars Engsund (M):
Påhittade nyheter, lögner och konspirationsteorier, det vill säga fake news, eller desinformation, som det heter på svenska, har dessvärre blivit ett kraftfullt politiskt vapen. Vi blev till exempel påminda om detta i samband med ryska mediers rapportering om kriget i Ukraina. Ett annat exempel är olika mediers rapportering om covidpandemins orsak och verkan. Jag vill kunna lita på våra medier. Jag vill kunna vara källkritisk.
Jag vill kunna följa upp vilka som står bakom mediebolagen med avseende på ägarskap och ägarstruktur. Det är för mig en viktig del i källkritiken av mediers förmedlade budskap. Ökad insyn i ägandet av radio- och tv-före-tag Under senare år har medielandskapet genomgått stora förändringar. Det finns i dag en uppsjö av olika medietjänster som vi användare kan ta del av.
De radio- och tv-företag av olika slag som finns har stor betydelse för allmänhetens möjlighet att få information och bilda sig en välgrundad uppfattning om olika förhållanden och skeenden i samhället, exempelvis genom nyhetssändningar och faktaprogram. Det kan vara information om allt från lokala händelser till världsnyheter. Herr talman! Den som äger en leverantör av medietjänster har stora möjligheter att påverka vilken typ av innehåll och information som förmedlas.
Det finns alltså goda skäl till att information om vem som äger en leverantör och om dess ägarstruktur ska vara tillgänglig. Detta ger oss användare bättre möjlighet att värdera innehållet och trovärdigheten i de förmedlade budskapen. Jag yrkar således bifall till förslaget i utskottets betänkande.
Lars Engsund (M):
Jag har en fråga till energi- och näringsministern. När jag började min yrkesbana som kärnkraftsingenjör för över 25 år sedan hade Sverige ett välfungerande elsystem. Den rödgröna politiken har målmedvetet och engagerat arbetat för att ta oss ur den situationen, om jag ska vara en smula ironisk. Långsiktiga lösningar finns presenterade i Tidöavtalet, men hur ska vi ta oss ur denna situation kortsiktigt? Främst tänker jag på höga elkostnader som slår hårt mot företag och hushåll.
Med den prissättningsmodell som råder på elmarknaden i dag kommer vi högst sannolikt att få leva med dessa höga elkostnader under lång tid framöver eftersom sista, ofta smutsiga, kilowattimmen sätter priset på spotmarknaden. Herr talman! Min fråga till statsrådet är följande: Hur får vi på kort sikt en rimlig prissättning på elmarknaden?
Susanne Nordström (M):
Vi har en skyldighet mot våra invånare och även mot dem som besöker vårt land. Man ska känna sig trygg här. Jag vill kunna känna mig trygg när jag promenerar hem på Linköpings gator efter den sena bioföreställningen eller, för den delen, när jag köper en hamburgare i Borlänge. Jag vill känna mig trygg med vetskapen att det i vårt lands lagar inte finns plats för terroristorganisationer.
Just i dag har vi möjlighet att göra det olagligt att ha samröre med terrorister och att vara en del av en terroristorganisation i form av en förening. En terroristorganisation ska inte längre kunna kalla sig förening och därmed åtnjuta vår föreningsfrihet.
Att kunna sammansluta sig med andra för allmänna eller enskilda syften är liksom yttrandefriheten, informationsfriheten, mötesfriheten, demonstrationsfriheten och religionsfriheten grundläggande i vår demokrati. Det är just vår demokrati vi värnar om här - en demokrati där terroristbrottslighet inte hör hemma.
Fru talman!
Således, fru talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag till beslut.
Susanne Nordström (M):
Jag ska belysa en annan sak i det här förslaget. Ibland kollar jag på tv, och en sak som har slagit mig är att sedan millennieskiftet har program av mer förnedrande karaktär blomstrat. Även kränkningar har kanske inte varit bärande men ändå haft ett starkt inslag.
Som tur är hittar jag lätt till stänga-av-knappen, men de som är med i de här programmen har liksom ingen stänga-av-knapp. Låt säga att någon som deltar i ett svenskt tv-program skulle bli grovt förtalad. Vad kan vederbörande göra då? Jo, om programmet sänds från Sverige finns det goda möjligheter att få sin sak rättsligt prövad.
I fallet Arlewin stämdes programledaren för TV3:s program Insider i enskilt åtal för grovt förtal.
Det är inte på något sätt bra att i ett sådant fall behöva vända sig till en utländsk domstol, eller för den delen Europadomstolen, för att få sin sak prövad. Därför behövs en grundlagsändring för att säkerställa en prövning i Sverige.
I förslaget utvidgas yttrandefrihetsgrundlagens territoriella tillämpningsområde till att omfatta vissa satellitsändningar av program som i dag anses utgå från utlandet men som har en mycket stark svensk anknytning. Med dessa ord, fru talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag till beslut.
Peter Hedberg (S):
Vi behandlar i dag det vilande grundlagsförslaget Ett ändamålsenligt skydd för tryck- och yttrandefriheten . Inledningsvis vill jag yrka bifall till utskottets förslag till beslut. När riksdagen i maj 2022 behandlade ärendet för första gången lämnade mitt parti Socialdemokraterna, Vänsterpartiet, Liberalerna och Miljöpartiet en gemensam reservation.
Den gällde värnandet av den personliga integriteten i förhållande till sökdatabasers möjligheter att tillhandahålla känsliga uppgifter till en bred allmänhet. Det kan handla om tidigare domar men också, som nyligen omskrivits, om psykisk tvångsvård och missbruksproblem. Fru talman! I denna kammare fördes då en saklig debatt.
Varje parti redogjorde för hur man resonerat gällande den dåvarande regeringens förslag. Det framhölls från dem som inte ville bifalla regeringens förslag i detta avseende att de föreslagna bestämmelserna skulle vara vaga och svårtolkade. Det hänvisades även till remissinstanser som avstyrkt förslaget på just dessa grunder.
Det är förvisso en fullt acceptabel invändning, men som vår socialdemokratiske representant i vårens debatt, Per-Arne Håkansson, framhöll har utvecklingen på detta område visat sig gå i precis den oroväckande riktning som KU varnade för redan 2003. I dag tillhandahålls känsliga personuppgifter online på ett sätt som de flesta av oss ser som djupt problematiskt.
Regeringens förslag i våras var ett försök att adressera problemet efter åratal av utredningar och diskussioner. Till en början fanns det faktiskt en enighet över partigränserna, åtminstone som den kom till uttryck i 2018 års parlamentariska tryck- och yttrandefrihetskommitté. Fru talman! Nu är läget som det är, och vi har ett vilande grundlagsförslag att ta ställning till.
Vi socialdemokrater har i utskottet lämnat ett särskilt yttrande, där vi framhåller vår grundläggande inställning att den förra regeringens proposition borde ha bifallits i sin helhet. Vi är däremot inte beredda att förkasta hela grundlagsförslaget baserat på detta. Det finns dock ett stort orosmoln framöver. Grundproblemet gällande den personliga integriteten kvarstår.
En prövning i EU-domstolen om det svenska grundlagsundantaget och förenligheten med GDPR kan komma att få oanade konsekvenser för svensk tryck- och yttrandefrihet. Det här är komplex materia, och jag kan konstatera, fru talman, att den nytillträdda regeringen med stor sannolikhet kommer att behöva hantera den här frågan under innevarande mandatperiod.
Vi socialdemokrater hoppas att justitieministern återkommer med ett förslag som adresserar frågan.
Leonid Yurkovskiy (SD):
Det är med anledning av Vänsterpartiets inledningsanförande jag begär replik. Man antyder att regeringens och Sverigedemokraternas politik skulle vara dålig för flyktingar och för integrationen. Det väcker frågan: Hur har det gått med integrationen med de rödgrönas politik, mer specifikt kulturpolitik? Av allt att döma har det inte gått särskilt bra.
Om man menar det motsatta skulle det vara intressant att få höra vilka belägg det finns för det, siffror eller någonting alls. Det är den första frågan. En annan fråga är hur mycket pengar som är rimligt att lägga på invandringen utifrån kulturbudgeten. Det man har påpekat här är nog en artefakt från just den misslyckade politik som vi har sett och en del av det som har lett till misslyckandet med integrationen.
Det är också en viktig anledning till att svenska folket faktiskt har velat byta regering.