Ibrahim Baylan (S):
Det är inte realistiskt, säger infrastrukturministern, att införa alkolås i alla nya bilar. Nej, det blir definitivt inte realistiskt om man ingenting gör för att det ska bli realistiskt, om man nöjer sig med att säga att det är för svårt eller om man, som vissa av de borgerliga ledamöterna, framför att det finns så många andra bekymmer. Folk kan ju vara trötta när de kör.
Jag skulle tro att alkohol och trötthet hänger ganska tätt samman. Eller en passagerare kan blåsa i alkolåset, och då blir det verkningslöst. Ja, det är möjligt att det kommer att ske, men om det finns en nykter person i bilen kanske den personen agerar för att den onyktre inte ska köra bilen. Jag tror att det i alla fall skulle starta en diskussion om det fanns en kontrollstation.
Det skulle åtminstone hjälpa till att reducera antalet alkoholrelaterade olyckor, inte minst dödsfallen. Det handlar inte bara om dödsfall, utan det sker många andra olyckor där alkoholen är inblandad.
Regeringen säger att man inte ämnar göra särskilt mycket, såvida inte någon först begår ett brott, det vill säga alkoholpåverkad kör ihjäl någon eller orsakar en annan olycka som kanske är allvarlig men inte har dödlig utgång. Då först kan man tänka sig att agera för att den personens bil ska ha ett alkolås om han över huvud taget ska få behålla körkortet. Men vi kan väl för guds skull agera när vi har tekniken!
För detta ändamål, alkoholrelaterad bilkörning, finns ju teknik framtagen. Det finns möjlighet att införa detta som standard om man bara är beredd att jobba för det från regeringens sida. Men icke. I stället säger man att trötthet och sjukdomar kommer vi inte åt på det viset. Nej, det är sant. Det finns mycket som vi inte kommer åt genom alkolås, men vi kommer åt alkoholen, som är ett växande problem i trafiken.
Här finns det ett färdigt förslag. Det finns möjligheter för regeringen att agera gentemot EU. Men budskapet från statsrådet Torstensson är att man inte tänker göra någonting åt det hållet. Jag tycker att det är tråkigt. Jag är dock inte särskilt förvånad. Det går i linje med den politik som den här regeringen verkar föra när det gäller infrastruktur och inte minst trafiksäkerhet: Vi väntar och ser tills det finns en färdig lösning på alla problem - då kanske vi går vidare. Det är synd, tycker jag.
När det gäller den fysiska trafiken och vägarna, Åsa Torstensson, har du tidigare framfört att vi skulle vara emot vägbyggen. Det är inte så - tvärtom. Sverige är ett avlångt och glesbefolkat land, ett land som i dag är beroende av bil och vägar och som i morgon kommer att vara beroende av bil och vägar. Vi behöver både-och. Vad jag pratar om är var tyngdpunkten ska ligga.
Jag kan till skillnad från Åsa Torstensson lämna ett väldigt konkret besked när det handlar om vår framtida infrastrukturpolitik. Vi kommer att satsa på både järnvägar och vägar, men vår tyngdpunkt kommer att ligga på den spårbundna trafiken. Det beskedet kan jag lätt lämna. Kan Åsa Torstensson lämna ett lika klart besked? Hittills har hon inte kunnat göra det, och jag tycker att det är tråkigt. Det här är det sista inlägget jag kommer att göra i dag.
Visserligen har jag redan på trafikutskottets vägnar önskat Åsa Torstensson en trevlig sommar, men jag kan passa på att göra det igen eftersom det här är den sista debatten vi har för detta riksdagsår.