Maria Larsson (KD):
År 2006 när regeringen tillträdde införde vi ett jobbskatteavdrag. Det sade Socialdemokraterna nej till. När vi gick in i lågkonjunkturen - det var verkligen som att gå in i en vägg - som kom dramatiskt och mycket fortare än vad någon hade förväntat sig hade 180 000 fler personer i Sverige ett arbete än när vi tillträdde.
Alla experter säger att en hel del av dessa jobb har tillkommit tack vare de reformer som iscensattes. Sedan har Monica Green sin egen historiebeskrivning. Men det är inte särskilt många som tror på den. Jag beklagar att den upprepas så ofta här i kammaren, men den är faktiskt inte sann.
Med en socialdemokratiskt förd politik under den förra mandatperioden hade arbetslösheten varit mycket högre under högkonjunkturen men också när vi kom ut efter lågkonjunkturen. Det är sanningen. Det vet Monica Green också för den har experter tydligt pekat på och visat. Men Monica Green erkänner inte någonting sådant.
Vi befinner oss alltså i ett mycket bättre läge än vad vi hade gjort med en bibehållen socialdemokratisk regering, både vid ingången till en kris och vid utgången av den. Det ska vi vara glada och tacksamma för. Men fortsatt är det en stor utmaning att ta sig an de människor som lever i ekonomisk utsatthet beroende på att de inte får tillgång till ett arbete.
Då är det centralt att de som är värst drabbade av ekonomisk utsatthet under lång tid, och dit hör våra nyanlända, våra nya svenskar, ska ha möjlighet att komma in på arbetsmarknaden. Där ställer vi nu möjligheter till förfogande för att bryta det som vi har sett under många år av socialdemokratiskt styre, då det i genomsnitt har tagit sju år för att kunna etablera sig på svensk arbetsmarknad.
Det är er politik som vi nu försöker förändra, den struktur som ni har satt som inte har visat sig fungera. Jag tror att vi kommer att få se positiva signaler av detta. Sedan ska det finnas en generell välfärd. Innan den borgerliga regeringen tillträdde 2006 stod Monica Green ofta i talarstolen och talade om att de borgerliga kommer att rasera välfärden. Så har det inte riktigt blivit.
Jag skulle vilja säga att de summor som vi har tillfört kommunerna under denna mandatperiod är de största som kommunerna någon gång har fått just för att kunna upprätthålla välfärden också när vi har svåra tider. Detta har kunnat ske tack vare att vi lade i ladorna under de första åren. Sedan är det kommunerna som ska leva upp till sitt ansvar. Tyvärr ser vi inte det på alla håll. Monica Green ger ett sådant exempel med att barn vräks. Jag menar att barn inte ska vräkas.
Detta är kommunernas ansvar. Allra högst i vräkningsstatistiken ligger Malmö kommun. Det är en socialdemokratiskt styrd kommun som inte klarar att hitta och ta hjälp av de strategier som regeringen har försökt hjälpa till med. Det är ett strategibyggnadsarbete där vi har visat på metoder som kan användas av kommunerna. Där har vi haft lokala projekt på gång för att ge hjälp och stöd till kommunerna. Men Malmö toppar statistiken.
Det är vad vi har sett sedan tidigare. De socialdemokratiskt styrda kommunerna har inte modet att våga prioritera barnen i detta avseende eller den generella välfärden. Det är sorgligt men sant. Men förutsättningarna har givits så långt som det har varit möjligt av denna regering.