Kurt Kvarnström (S):
Jag tänkte ägna min tid åt att lite beskriva det som händer ute i landet. Naturligtvis sker det, som sagts här tidigare, ytterligare regionala förändringar och förstärkningar och försvagningar i olika områden. Jag kan beskriva situationen i Avesta i ett kort perspektiv. Det är 22 000 invånare. Vi har haft en ojämn kamp när det gäller sysselsättningen och befolkningsminskningen.
Det som händer nu är först att kronofogden flyttar. I nästa steg kommer Försäkringskassan, och nu kommer också Skatteverket. Det innebär i ett väldigt kort perspektiv att det, utan någon egentlig dialog med kommunen, försvinner 70 jobb från Avesta. Vart tar de vägen? Vart tar de här jobben vägen någonstans? Jo, de anställda, i alla fall i Skatteverket, ska erbjudas fortsatt anställning.
Och då blir det en arbetspendling på ungefär tre timmar ytterligare per dag som de som erbjuds anställning måste ha. Det är då Falun som är den ort som är närmast när man planerar att lägga ned det här. Det här sker i en situation när den teknik som finns faktiskt gör det möjligt att utföra de allra flesta av de uppdrag som Skatteverket har var som helst i landet.
Då förstår inte jag riktigt logiken i att man gör det här. Det som nu sker lite i spåren av Ansvarskommittén är att några av statens verksamheter väldigt snabbt tar ett antal steg i den här riktningen. Det sker med ett uppifrånperspektiv - det vill jag förstärka och betona - utan att man har haft någon som helst dialog med kommunerna. Det har jag också lite svårt att förstå.
Varför har inte regeringen ett ansvar när det gäller servicefrågorna i det här sammanhanget? Varför släpper man det här fritt, så att det får löpa utan någon som helst kontroll? Då måste jag ställa mig frågan: Var kommer medborgarsynpunkterna in i den analys som har gjorts? Jag har inte kunnat finna dem någonstans. Man skriver ändå i många sammanhang att människor ska få ett likadant bemötande oavsett var de bor i landet. Det är en väldigt viktig utgångspunkt.
Och det har jag svårt att se i den analys som finns bakom de beslut som staten nu tar. Kommunerna blir de som i slutänden får ta på sig den här bördan. Framför allt kommer det här naturligtvis att märkas i de glest befolkade kommunerna. Man kan också fundera på en annan sak. Nu flyttar alla till högskoleorter. Det är naturligtvis lovvärt att många människor utbildar sig på högskolorna i framtiden.
Men är det i förlängningen lika med att alla människor också ska bosätta sig på de här högskoleorterna för att kunna ha ett jobb? Det är ytterligare ett steg mot att utarma den glesbygd där man inte har tillgång till högskola. Eller ska arbetspendlingen, utifrån den miljödebatt vi nyss har haft, öka väldigt starkt? Det undrar jag när staten går i spetsen för att öka arbetspendlingen för de anställda så kraftigt som nu sker i olika steg.
Det är frågor som man verkligen kan ställa sig. Och här kommer verkligen servicesynpunkterna in i bilden, tycker jag. Men var finns det regionalpolitiska ansvaret, Anders Borg? Var finns regeringens regionalpolitiska ansvar där man tar ansvar för alla människor som bor i vårt land, så att de blir behandlade lika i de här olika sammanhangen när staten nu går före med att koncentrera sig till högskoleorterna?