KBLab/rixvox huggingface dataset:
Gulan Avci (L):
När det kommer till Sverigedemokraterna och deras syn på integration tycker jag att det blir väldigt märkligt när Henrik Vinge står i talarstolen och talar om anpassning till det svenska samhället. De som kommer hit måste anamma den svenska kulturen, lära sig svenska och stå för sin egen försörjning, säger han.
Jag håller med om det, men det som jag inte förstår är att ni både vill ha kakan och äta upp den. Man kan inte kräva allt detta av dem som kommer till Sverige utan att som politiker vara beredd, om man nu vill ta ansvar för integrationen, att också vidta de åtgärder som krävs för varje individs möjlighet att kunna etablera sig i det svenska samhället och på arbetsmarknaden.
Er politik innebär otroligt stora neddragningar både på etableringssidan och på de medel och resurser som kommuner som tar emot väldigt många nyanlända behöver. Ni kommer med era förslag och hur ni vill fördela anslagen inte att klara den etablering som Henrik Vinge vill åstadkomma, samtidigt som han vill dra in alla de här stödinsatserna.
Min fråga är: Hur ska de som kommer hit kunna anpassa sig till allt det som Henrik Vinge och Sverigedemokraterna vill att man ska göra när ni inte är beredda att ta ansvar politiskt och ekonomiskt och fördela resurserna därefter?
Gulan Avci (L):
När man är nyanländ i Sverige kan man inte förväntas ta ansvar för sin egen etablering och integration. Det måste till specifikt riktade resurser för just den här gruppen. Jag håller med om att man självklart inte får missa alla de andra grupperna, exempelvis unga personer med låg utbildning, personer med funktionsnedsättning och de som generellt står långt från arbetsmarknaden. För dem måste vi också vidta åtgärder så att de kan komma in på arbetsmarknaden.
Men det var inte det som var min fråga. Jag tycker att det ofta är väldigt svart eller vitt från Sverigedemokraternas sida när man pratar om integrationsmisslyckandena. Jag håller med om att de etablerade partierna inte har lyckats. Vi har ett enormt utanförskap som slår väldigt hårt inte minst mot kvinnors frihet och rätt att leva ett liv som alla andra.
Men kan Henrik Vinge i alla fall erkänna att det finns tiotusentals företag i Sverige som drivs av invandrare och att över 700 000 människor varje dag går till jobbet som du och jag och är med och bidrar till det svenska samhället?
Gulan Avci (L):
Jag måste säga att jag är glad över att just du, Patrik Björck, begärde replik på mitt anförande - inte minst med tanke på gårdagens ordväxlingar mellan oss i arbetsmarknadsutskottet med anledning av att Jämställdhetsmyndighetens generaldirektör var på besök.
Jag noterar gång på gång att såväl Patrik Björck som Socialdemokraterna försöker gömma sig bakom de övriga delmålen för jämställdhetspolitiken. Men, Patrik Björck, så här är det faktiskt: Ord spelar inte så stor roll så länge man inte omvandlar de vackra orden och formuleringarna till praktisk handling.
Vi vet att vi har haft en situation under väldigt många år i det här landet, ända sedan man införde integrationspolitik som ett eget politiskt område, där kvinnor har varit osynliggjorda. Under hela förra mandatperioden stod du och ditt parti och din feministiska regering gång på gång och stoltserade med att ni minsann var en feministisk regering som drev en feministisk politik.
Men gång på gång missade du, dina partikamrater och dina ministrar hur utsattheten bredde ut sig i våra utsatta områden och hur den religiösa extremismen bidrog till att kvinnors frihet i det här landet dag för dag inskränktes.
Om vi på allvar ska prata om att lyfta integrationen och kvinnor som i dag står längst bort från arbetsmarknaden är det nödvändigt, inte minst med tanke på att det finns en tveksamhet till hur ni bedriver feministisk politik, att ni slår fast i er politik, i handlingar, i skrift och i konkreta åtgärder hur ni ska lyfta utrikesfödda kvinnor.
Där är vi tyvärr inte än, och därför behövs detta delmål.
Gulan Avci (L):
Det är intressant att Patrik Björck står i den här kammaren och på fullaste allvar påstår att det är tack vare er politik som fler kvinnor har kommit i arbete. Ursäkta mig, Patrik Björck - har du missat att trots att vi de senaste åren har befunnit oss i en väldigt stark högkonjunktur med väldigt låg arbetslöshet skiljer sig arbetslösheten mellan inrikesfödda och utrikesfödda väldigt mycket?
Arbetslösheten för inrikesfödda är på drygt 6 procent i dag, medan den för utrikesfödda är uppemot 20 procent. Om vi dessutom skalar av statistiken för gruppen utrikesfödda och ser på utrikesfödda män och kvinnor kommer vi upp i hiskeliga nivåer av utrikesfödda kvinnor i detta land som inte har ett jobb att gå till. Riksrevisionens rapport om jämställd-hetsintegrering av integrationspolitiken Ni kom till ett dukat bord med en god ekonomi och med en etableringsreform som hade börjat sätta sig.
Det är klart att det leder till att vi i en högkonjunktur ser fler kvinnor komma i arbete. Men sysselsättningen är ju bara 30 procent i dag i den grupp som du stoltserar med att ni minsann har fått i arbete med er politik!
Hur kan du vara nöjd och stolt när vi har en utveckling där så många kvinnor trots stark ekonomi inte kommer in på arbetsmarknaden, samtidigt som parallellsamhällen breder ut sig i landet? De drabbar inte dig, de drabbar inte mig, de drabbar inte våra barn eller dina barnbarn, men de drabbar alla de utsatta i våra utsatta områden. Den feminism som du står för exporterar du gärna till andra delar av världen.
Men den når aldrig ut till våra utsatta områden - Järvafältet, Skärholmen och så vidare. Förklara det i stället! Hur kommer det sig att din politik aldrig lyfter fram de här kvinnorna tillräckligt mycket så att de kan få ett arbete och en egen försörjning? Vi vet att det är så, med egen ekonomi, som man kan göra sig fri från hedersrelaterat våld och förtryck.
Gulan Avci (L):
Tack för repliken, Ali Esbati! När det gäller visstidsanställningar välkomnar jag att Ali Esbati nu står här och så tydligt talar om hur viktigt det är med visstidsanställningar, för det är en viktig anställningsform som har möjliggjort för så många människor som annars skulle stå utanför att få in foten på arbetsmarknaden.
Vi har ett väldigt stort utanförskap i dag där framför allt gruppen utrikes födda inte lyckas ta sig över de barriärer och trösklar som finns inbyggda på svensk arbetsmarknad.
Genom åren har vi hört hur inte bara Vänsterpartiet utan vänsterpartierna gått i fackets ledband i stor utsträckning, för vi vet att med visstidsanställningen hotas fackets maktposition på svensk arbetsmarknad.
Men vad vi är ute efter är att skapa fler vägar in, och då är visstidsanställningar en otroligt viktig väg in på arbetsmarknaden för många människor som i dag annars skulle stå utanför. Det är klart att vi inte vill skapa otrygghet för arbetstagare på svensk arbetsmarknad. Därför ska dessa tydliga bryggor finnas från en viss anställningsform till en annan.
Jag tycker att det är bra med Vänsterpartiets tydlighet i var man står i frågan om visstidsanställningar, för så har det inte varit i debatten i förut. Jag förstår att Ali Esbati tycker att januariavtalet är väldigt jobbigt därför att det går väldigt tvärt emot den politik som Ali Esbati står för.
Men för mig som liberal är det viktigt att vi får igenom dessa viktiga strukturförändringar som skapar upplåsningseffekter. I avtalet har vi också en punkt som handlar om att reformera arbetsrätten, och där blir också visstidsanställningsformen en viktig fråga.
Gulan Avci (L):
Jag brukar tycka att Ali Esbati är ganska underhållande, framför allt i repliker, men jag betackar mig Ali Esbatis lektion här i hur svensk arbetsmarknad fungerar. Jag har ganska bra koll på det själv.
Det är intressant att i det andra inlägget kom den rätta sidan av Vänsterpartiets syn på olika anställningsformer fram. Nu blir det återigen tydligt att ni inte alls är för visstidsanställningar, som faktiskt ger möjlighet för så många människor - unga, utrikesfödda och så vidare - att få det där första jobbet.
Men jag förstår att i Ali Esbatis värld ska det bara finns en väg in till arbetsmarknaden. Det är det som är orsaken till att vi har det stora utanförskap som delvis Ali Esbatis parti har bidragit till, inte minst under förra mandatperioden.
Jag förstår att det är svårt att bita i det där sura äpplet när Ali Esbati inte längre har någon makt över regeringspolitiken eller utformningen av den framtida arbetsmarknadspolitiken. Den makten hade ni förra mandatperioden.
Men det är väl ganska bra att kunna stå här i kammaren och agitera och köra lite vilda-västern-politik utan att behöva ta ansvar för de omläggningar som behöver göras på arbetsmarknaden så att vi inte får outsiders och insiders utan kan minska utanförskapet.
Det slår ju så enormt hårt mot så många människor som inget annat vill än att få komma in på arbetsmarknaden, få ett jobb och känna att de är med och bidrar och framför allt känna att de kan stå på egna ben och inte vara beroende av samhället. Men detta ser inte Ali Esbati.
Gulan Avci (L):
Jag begärde inte replik för att bemöta Patrik Björck.
Det avvaktar jag med för att se om de tydliga ord som han har uttryckt i talarstolen i praktiken realiseras i utskottsarbetet men också i de förhandlingar som vi har med regeringen och som gäller 73-punktsprogrammet som vi nu ska ta oss an.
Jag begärde replik snarare för att bringa klarhet när det gäller det missförstånd som uppstod kring de reservationer som jag yrkade bifall till i mitt anförande. Liberalerna yrkar givetvis bifall till reservationerna 17 och 20.
Gulan Avci (L):
Jag vill börja med att tacka Ali Esbati för debatten, trots hans tråkiga debatton med insinuationer om att det skulle finnas ett blåbrunt block. Jag ska höja debattnivån och inte anklaga Ali Esbatis parti för att marschera med kommunister på första maj. Detta ger mig tillfälle att berätta hur vi liberaler vill reformera arbetsmarknaden. Trots att Sverige befinner sig i en stark högkonjunktur står över 300 000 individer utanför arbetsmarknaden.
Det är främst utrikes födda - framför allt utrikes födda kvinnor - men också unga som inte har ett jobb och möjlighet till egen försörjning. Trots att myndigheten får enorma resurser slösas tiotals miljarder årligen på insatser som inte fungerar. Regeringens extratjänster är ett tydligt exempel på arbetsmarknadspolitiska insatser som blir dyra, effektlösa och utan några resultat.
Men med januariavtalet, som har slutits mellan regeringspartierna, oss liberaler och Centerpartiet, tar vi nu ett steg bort från den typen av felprioriterade insatser. I dag förmedlas knappt 2 procent av jobben via Arbetsförmedlingen. Detta är ett slöseri med arbetskraft och integrationsmöjligheter som oroar oss liberaler. Antingen har vi en arbetsförmedling som faktiskt förmedlar jobb eller så lägger vi över ansvaret på en annan aktör som klarar av detta ansvar.
Vi liberaler, Centerpartiet och regeringspartierna har landat i den senare slutsatsen. Fru talman! Vi liberaler är inte intresserade av privata aktörer för att de är just privata aktörer. Vi vill ha ett system där fristående aktörer får ansvaret för att matcha och rusta de arbetssökande för att komma i jobb.
Arbetsförmedlingen ska finnas kvar och även i fortsättningen ha myndighetsansvaret för arbetsmarknadspolitiken, men myndigheten ska framöver fokusera på myndighetsutövningen. Det vore att ljuga om jag sa att vi liberaler inte är oroade över de senaste månadernas utveckling. Att banta myndigheten är nödvändigt, men det måste ske i en takt som inte skapar osäkerhet. Detta har gjorts i en anda utan analys.
Det är i ljuset av denna oro som vi nu har arbetat fram ett uppdrag för att ge reformeringen av Arbetsförmedlingen en tydligare inriktning. Det är en process som kommer att ta tid, men tiden fram till dess får inte gå förspilld. Därför är det nu viktigt att ta det ansvar som krävs för en fungerande statlig arbetsmarknadspolitik. Det är det enda sättet att minska det utanförskap som drabbar så många människor som saknar jobb och möjlighet till egen försörjning. Fru talman!
Talartiden är kort. I mitt andra inlägg kommer jag att redogöra för varför vi liberaler motsätter oss att kommunerna ska delta i den statliga arbetsmarknadspolitiken som en extern aktör.
Gulan Avci (L):
Jag noterade, Ali Esbati, att du inte menade Liberalerna i ditt inledningsanförande. Men jag tycker ändå att den här debatten är så pass viktig att den kräver en viss anständighet. Vi måste låta bli att tilltala varandra på ett förminskande sätt. Vad vi nu har att debattera och diskutera är hur Arbetsförmedlingen ska reformeras.
Det är otroligt viktigt att vi gör det så att det blir långsiktigt bra, även för de arbetssökande. De får i dag inte den hjälp de behöver eftersom vi har en förmedling, en myndighet, som inte klarar av sitt uppdrag att se till att arbetssökande kommer i arbete. Det är klart att det finns en oro. Jag tycker att det är bra att vi alla ger uttryck för den, för den är befogad.
Hur ska vi se till att det finns en närvaro i landet där arbetssökande som kanske inte klarar av det digitala verktyget också får rätt till en fysisk kontakt med en arbetsförmedlare? Det är i ljuset av dessa problembeskrivningar som vi - regeringspartierna, Liberalerna och Centerpartiet - har kommit fram till att det behövs ett tydligt underlag för att vi ska kunna få en sådan analys. Annars riskerar vi att kasta ut barnet med badvattnet.
Jag vill tacka arbetsmarknadsministern för bra och konstruktiva diskussioner i de förhandlingar som har skett. Jag vill också tacka alla dem som har ingått i dessa förhandlingar. Vi har kunnat lägga fokus på det som är nödvändigt för att genomföra dessa förändringar. Det är klart att Arbetsförmedlingen också i fortsättningen ska ha huvudansvaret för den statliga arbetsmarknadspolitiken.
Men det innebär att man får en ny funktion med kontroll, uppföljning och ansvar för det nya ersättningssystemet, medan matchningsverksamheten ska ut till externa aktörer så att vi får en verksamhet som innebär att fler arbetssökande kommer i arbete. Detta är otroligt viktigt. Vi kommer att följa processen väldigt noga för att vi ska få en förmedling som går i rätt riktning.
Gulan Avci (L):
Tack, Ali Esbati, för frågan och för klargörandet! Det är bra med tydlighet i denna debatt kring viktiga frågor. Det är bra att veta att ni kommer att rösta för regeringens proposition, men ni vill att man ska gå ännu längre.
När det gäller debattartiklar står inte skribenten för rubriksättningen, men det vi står för och det jag kommer att fortsätta att vidhålla är att de inskränkningar som Ali Esbatis parti röstar igenom kommer att innebära att Sverige förlorar i konkurrenskraft.
Vi kommer att förlora väldigt många viktiga och kompetenta arbetstagare, som kommer från andra EU-länder, på svensk arbetsmarknad. Dessa arbetstagare kommer inte minst hit och bidrar till att vi kan bygga fler bostäder. Mig veterligen brukar Ali Esbatis kompisar i olika sammanhang peka på behovet av att det byggs mer. Men detta är också en väldigt tillväxthämmande proposition.
Vi har inget emot - och det hoppas jag att Ali Esbati har förstått - de ytterligare förändringar som EU-direktivet kräver. Det är klart att vi står bakom det.
Men givet den historia som finns i Sverige - med fackförbund som med jämna mellanrum, när de får möjlighet, ger sig på utländska arbetstagare - kommer inte det förslag som Ali Esbatis partikamrater nu står bakom att innebära att det blir mindre jakt på svensk arbetsmarknad efter utländska arbetstagare.
Tvärtom kommer detta att innebära att vi får färre kompetenta personer som kan bidra på svensk arbetsmarknad, för ni skrämmer dem. De vill inte komma till Sverige.
Gulan Avci (L):
Denna debatt blir väldigt klargörande när det gäller att ännu en gång kunna konstatera att Liberalerna och Vänsterpartiet har helt olika syn på såväl det europeiska samarbetet som vilka villkor som ska gälla på svensk arbetsmarknad. Jag upprepar det jag har sagt tidigare i debatten. Självklart ska lagar och regler även gälla dem som kommer till Sverige.
Ali Esbati har sin ingång i denna debatt. Han gör återkommande försök att pådyvla oss en bildsättning som faktiskt inte stämmer. På så sätt försöker Ali Esbati föra fram sitt partis ståndpunkter. Det är inga konstigheter alls, Ali Esbati. Du har den fria rätten att göra det.
Men jag hävdar fortfarande att detta förslag är mycket illa för den fria marknaden inom EU och för EU-medborgares möjligheter att åka över nationsgränserna för att arbeta. Vi behöver inte mindre samarbete i en tid när vi har enorma utmaningar framför oss i spåren av coronapandemin.
Vi behöver förstärka det europeiska samarbetet för att stärka tillväxten och få igång ekonomin igen. Men vi kan inte göra det genom att skrämma människor från att komma hit och genom att skicka en signal till företag om att det inte lönar sig att hämta hit utländska arbetstagare med de villkor ni ger dem och med den enorma administrativa bördan.
Detta tror jag gör både Sverige och EU mycket fattigare, och den typ av politik som Vänsterpartiet står för tror jag inte att vare sig Sverige eller EU behöver i dessa utmanande tider.
Gulan Avci (L):
Det sägs att svensk jämställdhet ska gälla alla. Trots det har utrikes födda kvinnor alltför länge varit förbisedda i integrationspolitiken. Avsaknaden av ett tydligt jämställdhetsperspektiv har lett till att samhället inte har haft samma krav och förväntningar på att nyanlända kvinnor ska etablera sig. Detta problem belyser även Riksrevisionen i sin rapport om jämställdhetsintegrering av integrationspolitiken.
Med anledning av detta lade vi liberaler i våras fram ett förslag om att ett nytt delmål för jämställdhetspolitiken ska införas för att stärka utrikes födda kvinnor i den svenska integrationsprocessen. En majoritet av riksdagens ledamöter röstade för vårt förslag, vilket ledde till ett tillkännagivande till regeringen. Jag är givetvis mycket glad över detta.
Därför är min fråga till jämställdhetsministern hur arbetet går med att införa detta nya delmål i regeringens arbete.
Gulan Avci (L):
Jag tackar statsrådet för att hon delar uppfattningen att det är viktigt att man har tydliga insatser för att just utrikes födda och inte minst nyanlända kvinnor som kommer till Sverige ska ges förutsättningar till etablering och så småningom komma i arbete och få tjäna sina egna pengar. Det är inte minst viktigt för den ekonomiska friheten. Jag välkomnar också alla de satsningar som nu görs för att stärka kvinnors position på arbetsmarknaden.
Jag hörde dock inte ministern säga tydligt var i processen man ligger för att detta delmål ska implementeras, så jag upprepar min fråga.
Gulan Avci (L):
Ledamoten Patrik Lundqvist manade mig verkligen att begära replik, för det var väldigt mycket saker som Statsrådet Ardalan Shekarabi på en och samma gång. Låt oss ta dem i tur och ordning. Vi ledamöter från andra partier uppmanades av Patrik Lundqvist att uppdatera oss på verkligheten. Jag lovar att vi gör det varje dag.
Ledamoten pratar om orättvisor i samhället och menar att det enda sättet att lösa samhällsproblem på är att öka kapitalinkomstbeskattningen. Men ledamoten nämner inte med ett enda ord att Sverige är ett av de länder som har världens högsta marginalskatter på arbetsinkomster.
Det slår direkt mot vanligt folk, som Patrik Lundqvist adresserade i sitt anförande.
Om man verkligen ska få bukt med de orättvisor som finns och se till att människor som arbetar, inte minst låg- och medelinkomsttagare, ska kunna få mer pengar i plånboken måste man också titta på den beskattning som sker på arbetsinkomster.
Det här är en realitet som även Patrik Lundqvist måste förhålla sig till. Ledamoten går sedan över till att prata om en ny skattereform. Ursäkta mig, men har ledamoten missat att vi har befunnit oss i den värsta kris som Sverige och världen har upplevt sedan efterkrigstiden?
Din finansminister har behövt lägga all sin tid och alla resurser på att se till att det kommer ut krispaket så att vi kan rädda företag från konkurs, Patrik Lundqvist.
Gulan Avci (L):
Jag är väl medveten om hur skatteskalan ser ut och att man vid olika inkomstnivåer betalar olika typer av skatt. Vi har gemensamt infört ett tillfälligt jobbskatteavdrag, och det riktar sig framför allt till låg- och medelinkomsttagarna. Är Patrik Lundqvist beredd att se till att det permanentas? Det är min första fråga.
Min andra fråga är hur Patrik Lundqvist ser på specialistsjuksköterskan, läraren eller förskolepedagogen som faktiskt kommer över gränsen för statlig inkomstskatt.
Anser Patrik Lundqvist att de personer som har den här typen av yrken - och det är framför allt kvinnor - är höginkomsttagare som ska straffbeskattas för att Patrik Lundqvist och socialdemokratin ska rätta till orättvisor i samhället? Menar Patrik Lundqvist att de som redan får betala alldeles för mycket av sina löner ska behöva betala ännu mer?
Avslutningsvis, fru talman, måste jag ändå säga att det är fascinerande att samarbeta med Socialdemokraterna, som själva är med och genomför olika förändringar för att skapa mer incitament för människor att få behålla mer pengar i plånboken. Värnskatten är en sådan tydlig fråga. Nu tar Patrik Lundqvist helt avstånd från den politik han själv driver. Men det är detta det innebär att få sitta vid makten under de här fyra åren.
Man får betala ett högt pris för den politik man inte tror på. Jag tror på min politik, och jag är väldigt tacksam över att det är just socialdemokratin som nu gör de nödvändiga förändringar som innebär att vi både får en liberaliserad arbetsmarknad och skapar rätt förutsättningar för människor att arbeta och veta att de får behålla lite mer pengar i plånboken. Det tycker jag är rätt prioriterad politik.
Gulan Avci (L):
Jag ställer min fråga till statsrådet Eva Nordmark. I veckan presenterade Försäkringskassan en ny rapport som visar att fyra av fem sjukskrivna med utmattningssyndrom är kvinnor. Detta är ett väldigt stort och växande problem som vi ser på arbetsmarknaden. Det drabbar framför allt kvinnor mitt i livet med väldigt krävande yrken men också barn och familjer - kvinnor i min ålder, helt enkelt.
Omfattande forskning visar hur viktig arbetsmiljön är för den fysiska och mentala hälsan på arbetsplatsen. Psykiska sjukdomar och utbrändhet är ett betydande och utbrett problem, inte minst inom tjänstemannasektorn. Enligt rapporten ökar också sjukskrivningarnas längd. Rapporten måste tas på mycket stort allvar. Annars kommer det här att riskera att hota jämställdheten på arbetsmarknaden.
Utifrån denna mycket allvarliga rapport undrar jag givetvis vilka åtgärder arbetsmarknadsministern är beredd att vidta för att stoppa den här utvecklingen.
Gulan Avci (L):
Tack för svaret, arbetsmarknadsministern, men jag tycker inte att det svaret räcker! Det här är problem som vi har haft i årtionden på svensk arbetsmarknad och som framför allt drabbar kvinnor eftersom de ofta tvingas ta det stora oavlönade ansvaret hemma. I våras hade vi en väldigt stor debatt om arbetsmiljöfrågor. Regeringen presenterade också en proposition. Men där lyfte man inte fram arbetsmiljöproblemen som just var kopplade till psykisk ohälsa som framför allt drabbar kvinnor.
Jag hoppas att ministern är lite mer tydlig i sitt slutsvar här till mig om hur vi ska gå till väga konkret för att agera. Den här utvecklingen måste få ett stopp.
Gulan Avci (L):
Jag ställer frågan fritt. Den minister som känner sig manad får svara. Enligt de senaste siffrorna hjälpte tullen förra året till att upptäcka 57 kriminella smuggelnätverk. Det är en rejäl ökning från året före. 13 av dessa nätverk slogs ut när deras nyckelpersoner hamnade bakom lås och bom. Också det var en ökning. Utmaningarna är dock mycket stora, precis som Hampus Hagman påpekade.
Det handlar om vapen, narkotika, cigaretter och sprit. Det senaste året har ligorna också tjänat grova pengar på coronapandemin, genom att importera undermålig och förbjuden skyddsutrustning. Tullen behöver bättre verktyg för att komma åt ligorna. Det handlar om mer resurser, vilket är en budgetfråga. Men det handlar också om befogenheter.
Därför undrar jag om regeringen är beredd att göra en bred lagöversyn för att stärka Tullverkets befogenheter att ingripa mot brott och använda tvångsmedel för att stoppa smugglingen.