Johan Hultberg (M):
Man kan konstatera att det finns viktiga principiella skillnader mellan Moderaterna och Miljöpartiet i synen på transporter och på klimatpolitiken. För mig som moderat är det oerhört viktigt att vi för en politik i Sverige som innebär att vi de facto sänker våra utsläpp och inte bara flyttar dem till andra länder. Som moderat kommer jag alltid att bekämpa utsläppen, aldrig bilen i sig. Men här finns principiella skillnader.
Jag har tidigare haft flera debatter med bland andra Stina Bergström om det som ledamoten Bergheden tog upp: längre och tyngre transporter för att därigenom möjliggöra för den tunga sidan att minska sina utsläpp. Den tunga sidans utsläpp har som sagt ökat ganska kraftigt de senaste åren. Vad är Miljöpartiets svar till transportsektorn? Den vill minska sina utsläpp och ta sin del av klimatansvaret.
Man förvägrar denna bransch möjligheten att göra utsläppsminskningar genom att ta till vara nya fordon och möjligheten att använda längre och tyngre transporter. Bergström argumenterar att lastbilstransporternas konkurrenskraft stärks, men man måste faktiskt lyfta blicken och se på Sverige utanför Stockholms länstrafiks tunnelbanekarta. Vi har inte järnväg till varje hygge.
Vi har inte järnväg till varje sågverk. Vi måste se att de olika transportslagen kan fungera tillsammans. Det är därför viktigt att möjliggöra för de tunga transporterna att sänka sina utsläpp och för det svenska näringslivet att stärka sin konkurrenskraft. Bara så kan vi på allvar ta klimatansvar. När det gäller järnvägen, herr talman, vill jag påpeka att vi nu har en historisk infrastrukturplan.
Det är ungefär 20 procent större anslag till infrastrukturen den kommande planperioden. Den är finansierad fullt ut. När vi kom i regeringsställning 2006 ärvde vi ett luftslott där 60 miljarder saknades. Den dåvarande S-regeringen, som stöddes av Miljöpartiet, bedrev en första-spadtags-politik där man inte hade pengar till de satsningar man hade lovat att göra.
Klimat- och miljöminister Romson lyfter i sitt inlägg fram att man ville göra satsningar på något klokt - någon form av nyvunnet eller återinrättat Klimp-stöd till kommuner och landsting. Men om man tittar på de utvärderingar som gjorts av det systemet ser man att det var djupt ineffektivt - 11 procent av anslagen gick åt till administrativa åtgärder.
Konjunkturinstitutet konstaterar att 40 procent av bidragen, över 400 miljoner, kunde fördelas mer kostnadseffektivt. Den nya regeringens svar är märkligt nog att man vill återinrätta ett sådant system. Det förstår inte jag. Men jag är glad att Alliansens budgetmotion har vunnit kammarens gillande, eftersom den de facto ger mer pengar till supermiljöbilspremien, vilket säkerställer att vi inte tappar tempo i omställningen.
Motionen innebär ju att det blir stöd för 10 000 nya laddstolpar och att HVO, alltså syntetisk diesel, får bra skatteregler och möjlighet att öka i användning. Något som också är viktigt att ha med sig är: Vi ser nu en utveckling av nya bränslen, så kallad drop in-fuel, som kan tankas i våra redan befintliga diesel- och bensinbilar.
Vi får inte bara stirra oss blinda på om bilarna kan gå på biogas eller etanol, utan vi måste möjliggöra att minska utsläppen från den fordonsflotta som vi har i dag. Jag välkomnar ministerns besked om att man skyndsamt vill införa bonus-malus-system, men jag upprepar: När kommer utredningen? När ser vi direktiven?