Barbro Westerholm (L):
Precis som flera har sagt är det mycket viktigt att arbetet för en bättre folkhälsa och för minskade klyftor på detta område är topprioriterat, både för enskilda individers skull och för att ekonomisera med de pengar vi har inom hälso- och sjukvården.
Att arbeta med denna fråga är inte ett ansvar bara för hälso- och sjukvården utan för hela samhället. Detta blir tydligt i vår reservation om ökad hälsa på äldre dagar.
Vi står bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till denna reservation. Antalet årsrika människor i samhället ökar. Att kunna klara sig själv upp i åren och inte bli beroende av andra är viktigt.
Här kommer de förebyggande insatserna in. De börjar dock inte när man fyller 65 eller 75 utan tidigt i livet genom försök att förhindra att ungdomar börjar röka och missbruka alkohol och så vidare. Detta följer alltså med under hela livsresan.
När det gäller den äldsta generationen är det viktigt att hela samhället verkar för att det till exempel är sandat under isiga perioder av året, att bostäder är lättillgängliga, att det finns hiss och att det är bra belysning. Den här generationen måste också få information om vad man ska tänka på.
Här har primärvården och apoteken en viktig roll men även de ideella organisationerna. Det handlar om balansövningar, om att det är viktigt att man äter regelbundet, om att få vara delaktig i ett socialt nätverk och så vidare.
Det behövs en bred ansats, och därför har vi tjatat i riksdagen om att årsrika människors hälsa ska ha ett eget mål.
Jag tror dock att detta med mål kommer att se annorlunda ut i de förslag som Folkhälsokommissionen kommer med, men det är viktigt att den breda ansatsen lyfts fram och att man inte får bortse från denna växande generations behov av folkhälsoinsatser. Så till klyftorna.
Jag satt faktiskt i Michael Marmots utredning nummer två, och där diskuterade vi varför klyftorna har ökat så i Sverige. Reaktionen vi fick var: Ni har varit så duktiga med att arbeta med tobaksfrågan och en rad andra frågor, men ni har bara nått de välutbildade och välsituerade.
Ni måste försöka nå de andra grupperna också. Då kom vi in på förebilder och vilka som är förebilder för ungdomar i olika delar av landet. Vilka ser de upp till? Kan vi hitta förebilder som de vill likna i sina livsstilar?
Där tror jag att vi har en hel del att göra, inte minst i det mångkulturella samhälle vi nu lever i. Det finns andra frågor att ta upp. Frågan om självmord återkommer inte bara när det gäller ungdomar, utan även bland hbtq-personer och årsrika personer.
Av de registrerade självmorden begås faktiskt en fjärdedel av personer som är 65 år och äldre, men det är säkert inte den rätta siffran. Årsrika människors självmord registreras nämligen inte.
Vad låg bakom i fall där människor slutat äta och dricka eller enligt dödsorsaksstatistiken ospecificerat dött av hög ålder? Det är glädjande att en grupp Göteborgsforskare har börjat djupdyka i detta. Vad ligger bakom dessa odefinierade dödsfall?
Vad hade man kunnat göra för att öka livskvaliteten för dessa människor? Vi har även annat bland våra reservationer. Informationsplikten är en fråga; den har lyfts tidigare. Hepatit C var Anders W Jonsson inne på.
Det handlar om småsnålhet när man i det svenska samhället inte antar en strategi för att utrota hepatit C. Vi har läkemedlen. De kostar, javisst, men TLV kanske kan pressa priset ytterligare om man förskriver dem till fler smittade. Vi skulle kunna utrota denna farliga sjukdom om vi gjorde rätt saker.
Metodiken finns - vi har läkemedlen. Så detta handlar om ren och skär småsnålhet, skulle jag vilja säga.