Annelie Karlsson (S):
Vi socialdemokrater har en stark tro. Vi är övertygade om att vi gemensamt i Sverige kan forma en politik där vi tar vara på människors erfarenheter och kunskaper. Herr talman! Det är inte den utmaning som ligger i att forma en fungerande politik som bekymrar mig mest. Det är fientligheten och motsättningarna som växer fram i vårt samhälle som gör mig mest bekymrad.
Jag ser hur människor sorteras, hur människor värderas och hur ojämställdheten ökar. Jag hör hur barn ges helt olika förutsättningar. Jag läser rubriker om hur hatet leder till brutala övergrepp. Jag möter människor som blir bortsorterade redan när de presenterar sig med namn.
Jag ser hur arbetsmarknaden tudelas och människor tvingas konkurrera om de otrygga jobben, jobben med lägre lön, jobben med sämre arbetsmiljö och till och med jobben som dödar. Den svenska arbetsmarknaden har byggt och ska fortsätta att bygga på ordning och reda. Kollektivavtal är den ordning som vi är stolta över och står upp för här i Sverige.
Dessa ska självfallet omfatta alla. Det är kunskap och kompetens som är vägen till jobb. Vi kommer aldrig någonsin att acceptera en arbetsmarknad som bygger på att människor ska tvingas bjuda under varandra. Ingen ska tvingas konkurrera genom att erbjuda sig att göra jobbet för en lägre lön, tvingas acceptera otrygghet eller rent av tvingas jobba i en livsfarlig arbetsmiljö. Herr talman!
Det krävs en annan ordning och en annan reda på svensk arbetsmarknad än den som vi ser växa fram i dag och som faktiskt lyckats slå rot på sina håll. Herr talman! Att alla människor har lika värde är lika självklart som att vi lever under samma sol, andas samma luft och delar samma stund här på jorden.
Det borde vara en självklarhet att vi i vårt parlament skulle kunna vara överens om att människor är människor och har samma rätt och samma värde. Herr talman! Riksrevisionens kritik är svidande när det gäller nyanländas situation i Sverige. Riksrevisionens övergripande bedömning är att det finns ett betydande utrymme att effektivisera nuvarande mottagnings- och bosättningssystem.
Självklart finns det goda exempel runt om i landet, och av dem ska vi lära. Men det finns också riktigt usla exempel. Att utmaningarna är stora och många är verkligen ingen överdrift. Det är något som vi alla, oavsett politisk tillhörighet, måste ta på stort allvar. Men, herr talman, det finns också stora möjligheter, och möjligheterna är som jag ser det betydligt större än svårigheterna.
Vår tradition i Sverige är att ta sig an problem, vända utvecklingen och skapa bättre förutsättningar. Det är det jobbet som ligger framför oss nu. När det handlar om mottagandet är det inte bara en oändligt lång väntan på besked för dem som kommer till Sverige och söker asyl. Det är inte bara en tid av oro över vad som kommer att hända. Det är också en lång tid av passivitet.
Det är viktigt att ta till vara hela etableringstiden, och det är viktigt att ta vara på människors alla kunskaper och alla erfarenheter de bär med sig. Vi måste låta människors lust och engagemang växa och utvecklas. Det krävs en annan ordning än i dag, för det är nödvändigt att använda tiden effektivt för dem som väntar på uppehållstillstånd. Det måste finnas förutsättningar för lärande från första dagen i vårt land.
Därför är det viktigt att man direkt vid ankomsten skannar vilka kunskaper och vilka erfarenheter människor bär med sig och tar vara på vars och ens förmågor. Både studieförbund och ideella föreningar gör ett stort jobb och en ovärderlig insats, men man måste göra det arbetet mer strategiskt och mer systematiskt. Det är en verksamhet som spelar roll i praktiken och ger utvecklingen en knuff i rätt riktning.
Därför satsar regeringen 30 miljoner på studieförbunden, så att de under människors väntan på besked kan utveckla jobbet med introduktionen i det svenska samhället. Boendeplaneringen måste verkligen också förbättras. Migrationsverket ska ha möjlighet att anordna fler boenden i egen regi. Det handlar om att säkerställa både tillgång och kvalitet.
Mottagandet är väldigt ojämnt fördelat i Sverige, och väntetiderna för bostäder är mycket långa. En jämnare fördelning av mottagandet mellan kommunerna skulle underlätta både bosättningen och kommunernas planering, inte minst när det gäller skola och relevanta arbetsmarknadsinsatser. Ett solidariskt mottagande är rimligt och ökar förutsättningarna för en betydligt bättre kvalitet. Sverige har en hög arbetslöshet.
Samtidigt har vi en rad bristyrken där det saknas personer med rätt kompetens. Det är ett allvarligt och väldigt akut problem. Fackförbundet Kommunal hemma i Skåne vittnar om bristen på undersköterskor. På flera håll i landet är det svårt att få ihop semesterscheman för kommunerna. Jag pratade särskilt med Kommunals ordförande i min grannkommun Bromölla.
De har lyckats få ihop ett schema, men det är så precist och så sårbart att om en enda vikarie eller ordinarie anställd blir sjuk har man problem med att säkra välfärden. Herr talman! Samtidigt finns det inom etableringen kvinnor och män med både erfarenhet och kompetens. Det finns människor som drömmer om att bli framtidens välfärdsarbetare. Och vi behöver varenda välfärdsarbetare vi kan hitta både i Bromölla och i resten av Sverige.
Det gäller att ta vara på den kompetens och de erfarenheter som människor bär med sig, och det gäller att rusta med rätt kunskap. Möjligheterna är vida större än problemen. Bromölla är bara en kommun bland många andra. Vi stänger på flera ställen i sommar vårdavdelningar och till och med akutmottagningar för att det inte finns personal att rekrytera. Runt om i landet saknar vi hur många lärare som helst. Vi saknar ingenjörer och tekniker.
Vi saknar svetsare och plåtslagare. Vi saknar inte bara undersköterskor utan också sjuksköterskor och läkare. Vi saknar kockar, bagare och fordonsmekaniker. Samtidigt finns det i etableringen i dag 1 000 ingenjörer och tekniker. Det finns 600-700 svetsare och plåtslagare. Det finns 2 250 läkare och lärare.
Det finns kockar, bagare och mekaniker. Vårt uppdrag, herr talman, är att se till att alla de snabbt och lätt kommer ut på arbetsmarknaden. Därför ska vi rusta dem med svenska språket. Därför ska vi validera deras kunskaper och erfarenheter, så att de blir gångbara på den svenska arbetsmarknaden. Därför ska vi se till att komplettera eventuella kompetensbrister med en bra och utbyggd vuxenutbildning.
Det finns människor i vårt land som har lust, kunskap och längtan. Tillsammans ska vi bygga vår framtid och vår välfärd. Det är hög tid att se till att vi går från ord till handling - eller som man skulle säga utanför dessa väggar: Mindre snack och mer verkstad! Herr talman! Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet.