Anna-Karin Hatt (C):
Det är inte alldeles lätt att följa med i Monica Greens argumentation i den här debatten. Hon har nämligen interpellerat mig om 4G, men sedan väljer hon att i debatten bara prata om 3G och de fakta när det gäller 3G-nätens befolkningstäckning jag har redogjort för i en annan interpellation. Det är inte alldeles enkelt att hänga med i det. Om jag dock håller mig till det du verkligen har interpellerat om kan jag konstatera att du i din interpellation hävdar att övergången till 4G inte går särskilt fort.
Tittar man på fakta kan man se att 93 procent av Sveriges hushåll och företag täcktes av 4G-nätet i oktober 2012. Året innan var siffran 48 procent. Andelen som täcks av själva nätet har alltså på bara ett år nästan fördubblats. Tittar man på landsbygden ser man att 4G-täckningen på bara ett år har gått från 10 till 79 procent av alla hushåll och företag.
Nu är det sju månader sedan den mätningen gjordes, och sedan dess vet vi att många operatörer har rekordinvesterat. Bland annat har operatörerna nu i stor skala tagit 800-bandet i bruk, vilket kommer att ge väldigt bra förutsättningar för god 4G-täckning på landsbygden. Monica Green hävdar dock ändå att utvecklingen inte går särskilt fort. Jag håller inte med; siffrorna talar sitt eget, tydliga språk.
Tittar man på vad operatörerna säger får man notera att Telia, en av våra stora operatörer, samma dag som jag presenterade regeringens tre uppdrag för bättre mobiltäckning meddelade en miljardsatsning som innebär att de redan 2014 kommer att bygga ut 4G-nätet till 99 procents befolkningstäckning och 90 procents yttäckning till 2015.
Det är en jätteviktig satsning som jag hoppas att fler operatörer kommer att följa efter. Det kommer att ge oss bra 4G-nät. För att det sedan ska funka i praktiken behövs det dock telefoner, surfplattor och modem som kan använda 4G och är anpassade till det. Det är inget konstigt; vi har befunnit oss i precis den här typen av teknikskiften förut.
Runt 2003-2004 var 3G-näten utbyggda - själva 3G-täckningen var utbyggd - men långt ifrån alla konsumenter hade 3G-klara telefoner. De följande åren efter 2003 och 2004 kom dock fler och fler 3G-telefoner ut på marknaden, och då hann mobilindustrin i kapp. Vartefter valde allt fler människor att gå över från GSM till 3G.
Jag tror att både Monica Green och jag själva kommer ihåg första gången vi fick använda våra 3G-telefoner. Det är ingenting konstigt i att det här sker i flera olika steg. Först måste näten finnas där, sedan måste telefonerna komma och sedan måste konsumenterna välja att faktiskt byta ut sin gamla telefon mot en ny telefon. När de gör det kommer också den stora effekten att komma. Frågan går dock tillbaka till Monica Green, för Monica Green är uppenbarligen inte nöjd med detta.
Jag undrar: Vad vill du göra? Vill du tvinga svenska folket att köpa nyare telefoner? Vill Socialdemokraterna ha en lagstiftning om att folk ska ha 4G-telefoner? Ska vi ha statliga annonskampanjer, eller har du några andra förslag? Uppenbarligen kräver du nämligen att vi ska gå in med politiska medel och inte bara kräva av folk att de ska ha möjlighet att fatta sina egna beslut utan också att de måste ha 4G-telefoner.
Jag kan inte dra någon annan slutsats än det av ditt sätt att resonera i denna debatt.