Krister Hammarbergh (M):
Nu tar vi det årliga motionsbetänkandet om polisen. Det är ett lite speciellt år, det här. Vi har just sjösatt den största förändringen i en statlig organisation sedan 1965. I ett par månader nu har vi haft den nya Polismyndigheten. Det har varit ett långt arbete innan dess, och det har funnits starka motiv för att genomföra det arbete som nu pågår.
Socialdemokraterna sa sig vilja driva den här frågan ganska långt tidigare. Det är bara att trycka på knappen, sa den dåvarande talespersonen Thomas Bodström. Vi hade en annan uppfattning, nämligen att det här måste man nog förbereda ganska noggrant. Resultatet blev den så kallade Polisorganisationskommittén. Den är nu den statliga utredning som har suttit längst, så det fanns nog fog för att vrida och vända på frågorna.
Den utredningen lade fram sitt huvudbetänkande, och det gjorde att en enig riksdag därefter fattade beslut i en budget om att göra det här genomförandet. Många olika frågor har avhandlats. Det har funnits en genomförandekommitté som har letts av Thomas Rolén som har vänt på och försökt kratta manegen i de större frågorna för att få till stånd den förändring som nu sker. Vi har stora förhoppningar på den, för vi har sett att det har funnits brister i den gamla organisationen.
Vi har tyckt att det har varit viktigt att göra det här arbetet noggrant, liksom allt politiskt arbete måste göras noggrant. Men reformen är inte fullt ut genomförd, och vi kommer säkerligen att behöva vänta ett antal år innan alla stenar har vänts på och alla delar har förändrats.
Den här reformen är i sig ingen garanti för att vi kommer att se fler utryckningar och mer utredande arbete, vilket vi anser vara det som bör prioriteras i polisens arbete. Men reformen är en förutsättning för att vi ska få den förändring till stånd som vi vill se. Samtidigt har polisen fått ganska häftig kritik - i vissa fall berättigad, i andra fall faktiskt djupt orättvis.
Man har gjort jämförelser med andra länder vad gäller polisens resultat utan att för den skull skärskåda statistiken och se vad som ligger bakom den. Börjar man titta närmare, vilket inte minst Brottsförebyggande rådet har gjort, håller nog ändå svensk polis ganska hög klass. Svensk polis är välutbildad. Svenska poliser är motiverade och gör ett bra jobb.
Men vi måste i de fall då vi ställer större krav på polisen också ha klart för oss att polisen ofta är den myndighet som finns där när ingen annan finns där och som får lösa uppgifter som inte har med brottsutredningar att göra, uppgifter som inte nödvändigtvis handlar om utryckning för att det har pågått ett brott i form av stöld eller misshandel. Det kan vara en sexåring som har sprungit bort.
Då är det polisens resurser vi tar till. Någon har druckit för mycket. I grund och botten är det inte ett brott, men personen är så redlös att personen utgör en fara för sitt eget liv. Då är det polisen som finns där. Någon kan inte ta hand om sina djur. Man kan tycka att det normalt sett är en veterinärfråga.
Men den yttersta konsekvensen är att polisen måste gå dit och stötta i det fall att den här personen inte är samarbetsvillig. Så här kan vi hålla på och räkna upp område efter område. Det är därför det är viktigt nu när vi fortsätter med omorganisationen av polisen att också rensa bordet med lagstadgade uppgifter så att polisen kan göra det vi önskar att polisen ska göra.
Därför var vi lite olyckliga när den nya regeringen valde att inte fullfölja det arbetet. Det var nämligen så att vi tillsatte en utredning som skulle börja se över polisens uppgifter så att vi skulle kunna få en renodling till stånd. Den skulle lämna två betänkanden och hann lämna ett. Det gällde just hanteringen av djur. Efter det valde den nya regeringen att säga: Nej, vi vill inte veta mer. Det räcker nu.
Vi ska inte se över polisens uppgifter mer. Herr talman! Från vår sida måste vi säga att vi tycker att det var riktigt dumt. Det är faktiskt så att hela utskottet - vi delar den här synen även med Socialdemokraterna - tycker att det här var riktigt dumt gjort av regeringen.
Därför lägger vi i dag fram ett tillkännagivande där vi ber regeringen att återuppta det här arbetet. De enda som är emot det här är Vänsterpartiet. Det tror jag inte att de egentligen är. Av deras reservation att döma har de helt enkelt missförstått det hela. De talar om de civilanställdas befogenheter, och det är helt riktigt. Där har alliansregeringen tidigare gjort en reform och sagt att man i fortsättningen måste bottna i sitt arbete.
Det är bara det att man inte kan pröva sig fram om man ska genomföra lagstadgade uppgifter eller inte. Man är nämligen skyldig att genomföra lagstadgade uppgifter. Men vi ser det som väldigt viktigt, herr talman, att få genomföra den här utredningen. Därför kommer nu riksdagen att fatta beslut om det med instämmande av Socialdemokraterna. Bra! Vi gör ytterligare ett tillkännagivande i det här betänkandet.
Vi är ganska återhållsamma nu - det är bara tre tillkännagivanden. Det andra är att det är viktigt att utbyta information mellan myndigheter i kampen mot grov organiserad brottslighet. Det grundarbetet - för det är viktigt att vi inte bara tycker saker; det måste bottna i någonting - är redan genomfört. Det finns en färdig promemoria som beställdes av den förra regeringen. Den handlar om en ny lag om uppgiftsskyldighet mellan myndigheter.
Det kan till exempel handla om att Försäkringskassan eller Skatteverket ser någonting som kan ha med brottslig verksamhet att göra och då automatiskt ska ta kontakt med polisen så att man kan arbeta ihop på ett effektivt sätt när det gäller den grova organiserade brottsligheten. Det är en uppgiftsskyldighet. Det är mycket glädjande att hela utskottet, alla partier, ställer sig bakom Alliansens politik i det fallet. Därmed har vi ett enigt tillkännagivande till regeringen.
Vår uppmaning till regeringen är denna: Se till att hitta den promemorian, och gör någonting av den! Det tredje tillkännagivandet har att göra med handläggningen av vapenlicensärenden. Det är en fråga som vi under två år nu har följt ganska intensivt på olika nivåer med länspolismästare i den gamla organisationen, i Rikspolisstyrelsens styrelse gång efter annan och i utskott.
Bakgrunden är att ett antal personer anställda hos polismyndigheten har börjat ifrågasätta praxis kring den vapenlag som vi har haft sedan 1930-talet. Jag har själv drivit ett antal rättsfall men framför allt sett handläggningen av vapenlicensärenden försenas så till den milda grad att Justitieombudsmannen reagerade mycket kraftfullt i somras.
Sedan dess ser vi förbättringar i stora delar av landet men inte överallt. Det har fått svåra konsekvenser och lett till stor irritation, inte bara för de jägare som väntar på sina vapen utan också för de vapenhandlare som har beställt vapnen, ligger på stora lager och är på väg att gå i konkurs eftersom myndigheten inte sköter sina uppgifter.
Därför trycker nu vi i utskottet på att det är viktigt att vi följer regelverket så att vi återigen får ordning på torpet. Från Alliansens sida har vi inte riktigt kommit ända fram när det gäller indragna resedokument. Terrorism diskuterades lite här alldeles nyss. Vi har inte fått stöd så att det räcker till i kammaren för att få igenom ett tillkännagivande. Men det handlar om indragning av resedokument.
Vi vill se över möjligheten på ett rättssäkert sätt så att det är proportionerligt och samtidigt effektivt att göra begränsningar när det gäller resedokument för de personer vi vet och ser är på väg att gå med i terrororganisationer och delta som stridande. Vi vill se över de möjligheterna.
Vi hoppas att vi kan vinna gehör, att regeringen kan lyssna eller att vi kan komma att få ett framtida stöd för detta. Vi tror att det är alldeles nödvändigt att se över de här möjligheterna, men vi lämnar nu en reservation. Jag ska erkänna att det finns frågor i andra reservationer som vi kan ha sympati för men som vi i dag inte är beredda att stötta. När vi från Alliansen lägger fram en politik vill vi inte bara skjuta från höften.
Vi vill känna att det bottnar i fakta och att vi inte skapar fler problem än det problem vi vill lösa. Vi kommer därför att envisas, hur det än kommer att låta i de olika debatterna, med att vara noggranna när vi fattar politiska beslut.
Jag vill nöja mig med att yrka bifall till reservation 17 och uppmanar nu regeringen att se till att vårda arvet när det gäller den nya polisorganisationen och inte slarva i det arbetet. Jag beklagar att man har valt att lägga ned vissa utredningar.
Man har skyllt på oss att man inte har pengar, men tyvärr har man så sent som i dag tillsatt nya utredningar - då finns det pengar - för att se över en polisutbildning som i grunden är bra. Det beklagar jag.