Carina Moberg (S):
Vi ska nu debattera civilutskottets betänkande om fastighetsrättsliga frågor utifrån motioner som väckts under den allmänna motionstiden. Jag tänker uppehålla mig vid den reservation vi har tillsammans med Vänsterpartiet och som handlar om att även människor som äger sin bostad men hyr marken som huset står på måste kunna känna sig trygga i sin livssituation. Jag tänker hålla ett inlägg i tomträttsfrågan.
Först vill jag dock göra en lite mer allmän beskrivning av läget i Sverige i dag eftersom allt hänger ihop. I vårt land har 100 000 personer varslats om uppsägning från sitt arbete det senaste halvåret. Arbetslösheten väntas öka till att omfatta en halv miljon människor nästa år. Ungdomsarbetslösheten är nu den näst högsta i EU.
Regeringen Reinfeldt fortsätter sin passiva politik och lånar 15 miljarder för att sänka skatterna för dem som har jobb. Det kallar jag inte för att ta ansvar för Sverige. Den försvagade a-kassan är en medveten lönesänkarstrategi från högerregeringen. I dag får en sjuksköterska endast 57 procent av sin lön i a-kassa, och färre har rätt till omställningsförsäkringen över huvud taget.
Jag tycker att detta är en bra grund att ha med sig när man diskuterar också denna fråga. Ekonomiskt jobbiga situationer uppstår i alla samhällsgrupper till följd av det allmänna ekonomiska läget och den passiva arbetsmarknadspolitiken. Ovanpå detta är det dags för många av Sveriges närmare 70 000 tomträttshavare att skriva om sina avtal. Herr talman!
Vi ledamöter i civilutskottet har alla fått ta del av Sari Heikkinens situation. Så här skriver Sari som bor i det borgerligt styrda Nyköping till oss: "Jag är tomträttshavare sedan fyra år tillbaka och hade då innan köp ingen aning om vilken soppa jag skulle komma att hamna i. Helt okunnig om detta med tomträtt var jag inte, och jag räknade med en rejäl höjning när nästa omreglering skulle ske.
Som barnfamilj med många kostnader kalkylerade jag en tomträttshöjning med god marginal, trodde jag, en 100 % höjning med tanke på den långa avtalstiden . Men det fanns ingen möjlighet att förutse höjningen som landade på nästan 450 %, vilket drabbar en barnfamilj väldigt hårt."
Av detta kan man dra flera olika slutsatser - och komma fram till minst två alternativa handlingsplaner. 1. Avskaffa tomträttsinstrumentet och låt människor lösa sina problem bäst de kan. 2. Gör något åt problemet så fort som möjligt, se över lagstiftningen nu. För oss socialdemokrater är valet enkelt.
Vi vill nämligen öka människors möjlighet att välja den bostad som passar hushållet bäst, och vi anser att alla ska ha rätt till förutsägbara, rimliga hyror och trygghet i sitt boende. Herr talman! Diskussionerna kring tomträtten har pågått länge. Detta är ingen enkel fråga.
Utredningar har gjorts och blivit liggande, inaktuella och har inte tagit hänsyn till berörda tomträttsinnehavare i förhållande till kommunen i tillräcklig utsträckning. Lagstiftningen tillkom ursprungligen för att fler skulle kunna bo bra och i eget hus, så småningom också i hyreshus, alltså av bostadssociala skäl.
Avtalstiderna varierar i längd men måste utifrån dagens regler vara minst 10 år, men såväl 20 som 60 års avtalstid förekommer. Marken stiger på många håll i värde under avtalstidens gång, och när det är dags att omreglera visar det sig att höjningen av tomträttsavgälden, eller hyran, blir oerhört stor och många gånger till och med omöjlig att klara av.
Tryggheten slås i spillror, och människor kan tvingas flytta. En omöjlig men på sätt och vis ändå möjlig jämförelse är att den som hyr en lägenhet i en hyresfastighet inte förväntas att rakt av betala en stigande hyra i takt med att fastighetens värde ökar. Här finns skyddsregler. Det behövs en ordentlig översyn av tomträttsinstrumentet.
I dag känner väldigt många människor att de inte blir lyssnade till och jämför sig med boende i andra kommuner där man har bestämt sig för att arbeta utifrån en annorlunda modell. Det är ingen överdrift att säga att i de 52 kommuner som i dag upplåter mark med tomträtt finns lika många modeller för att hantera denna fråga. Min uppfattning är att detta inte är bra och att tilltron till politiken och jämlikheten inför lagen sviktar - rätt eller fel.
Tomträttsinstitutet bör få en sådan utformning att kommunerna kan anpassa avgälderna efter omständigheterna på ett sådant sätt att bostadssociala hänsyn kan tas. Herr talman! Vi behandlar i det här betänkandet motioner som har snarlikt innehåll från tre av fyra borgerliga partier och från oss socialdemokrater.
Tyvärr är frågan tydlig nedprioriterad av ansvarig minister likväl som av den borgerliga majoriteten i civilutskottet. I majoritetens text i betänkandet kan utläsas en insikt om problemet och en utförlig argumentation för att någonting måste göras. Någon typ av skyddsregel mot alltför stora avgäldsökningar bör införas, skriver man. Men sedan tar det som vanligt stopp.
Vi har en majoritet i den här riksdagen som för sitt liv inte vill ge vägledning åt regeringen, även om kunskapen finns och även om viljan finns. Lamt nöjer man sig med att utgå ifrån att en översyn kommer att genomföras. När då? Varför inte förtydliga genom att ge regeringen ett uppdrag? Ni håller ju med om problembilden. Detta är passivitet!
Även de som äger sitt hus men hyr marken måste kunna känna trygghet i sitt boende. Det är inte rimligt att man i Nyköpings kommun tillämpar en prishöjningsfaktor som fördubblar taxeringsvärdena. Detta är en klockren marknadshyressättning, något som vi alla partier i den här kammaren åtminstone säger att vi inte vill se. Herr talman!
Jag yrkar bifall till reservation nr 1. Om vi menar något med social bostadspolitik, med att människor som Sari i Nyköping, Lars i Nacka, Michel i Lambohov och alla deras grannar och övriga i samma situation ska ha verklig valfrihet på bostadsmarknaden, måste vi enligt min mening ta tag i detta, och det måste vi göra nu.