Sofia Fölster (M):
Jag vill börja med att tacka arbetsmarknadsministern för svaret. När jag läser svaret från regeringen och arbetsmarknadsministern får jag dock intrycket att regeringen är ganska nöjd och inte fullt inser vilka stora utmaningar vi nu står inför. Det är naturligtvis enkelt att luta sig tillbaka när konjunkturen vänder uppåt, särskilt om man regerar på någon annans budget.
Men faktum är att trots att Anders Borg och Fredrik Reinfeldt har lotsat oss genom den värsta finanskrisen sedan 30-talet utan en skråma, vilket nu syns i statistiken när konjunkturen vänder uppåt, står vi inför omvälvande förändringarar på svensk arbetsmarknad, detta på grund av en mycket orolig omvärld. Det ska vi ta på största allvar. I år beräknas 160 000 människor söka asyl i Sverige. Förra året var det drygt hälften.
Det är människor som inget hellre vill än att börja arbeta och skapa sig en egen försörjning. Trots det ser utsikterna för den här gruppen inte särskilt ljusa ut. Arbetslösheten är betydligt högre i gruppen utrikes födda än i andra grupper, och den siffran ökar just nu. I dag tar det i genomsnitt sju år för hälften av de nyanlända att få sitt första jobb.
Det är oroande siffror, särskilt när vi nu i antal välkomnar många fler människor till Sverige. Vissa pratar om höga kostnader för flyktingmottagandet i år. Men de kostnaderna är ju ingenting mot vad som händer om hundratusentals människor fastnar i bidragsberoende och utanförskap. Då är frågan: Vad gör arbetsmarknadsministern i ett krisläge när hundratusentals människor står på randen till utanförskap?
I regeringens budget, som börjar gälla vid årsskiftet, är de största förändringarna från tidigare skattehöjningar på just jobb och företagande, detta för att bekosta en kraftig bidragsutbyggnad. Arbetsmarknadsministern nämner i sitt svar regeringens aktiva näringspolitik.
Men den aktiva näringspolitiken motsvarar bara 2 procent av de 32 miljarder som regeringen samtidigt höjer skatterna på jobb och företagande med. Regeringen försämrar ROT och höjer inkomstskatter och energiskatter. De som straffas allra hårdast är unga och äldre, som får arbetsgivaravgifterna höjda. Men detta nämner inte arbetsmarknadsministern.
I stället lyfter hon bättre validering, utbyggt RUT-avdrag och extra stöd till kommunerna för flyktingmottagande. Det är visserligen viktiga insatser, men det är insatser som vi är överens om och har i vår överenskommelse. Även utbildningsplikt för nyanlända utan grundskolekompetens är vi överens om. Där väntar vi fortfarande på att regeringen ska komma till skott och presentera ett förslag för riksdagen på hur detta ska genomföras konkret.
Vad vi dock inte är överens om är synen på arbete. Regeringen kan subventionera hur många praktikplatser som helst, men om inte trösklarna för att få ett riktigt jobb sänks bryts inte utanförskapet. Jag vill därför fråga arbetsmarknadsministern: När kommer regeringen att presentera ett konkret förslag för riksdagen om utbildningsplikt för nyanlända i enlighet med den migrationsöverenskommelse som vi har?
Tycker regeringen verkligen att de åtgärder som har presenterats hittills räcker, när siffrorna för arbetslösheten bland utrikes födda ökar? Hur ska företagare ha råd att anställa fler när kostnaderna för att anställa höjs av regeringen från och med nästa år?