LiseLotte Olsson (V):
Jag vill förstås börja med att tacka Cristina Husmark Pehrsson för svaret trots att jag tycker att jag får lite dåliga svar på mina frågor. Regeringen har lagt fram förslag i skrivelserna Ny rehabiliteringskedja och Ettårsgräns för sjukpenning och införande av förlängd sjukpenning , och nu kommer propositionen, som heter En reformerad sjukskrivningsprocess för ökad återgång i arbete . Det är förresten ett väldigt tjusigt namn på ett systemskifte.
Man föreslår där historiska försämringar av sjukförsäkringen. Just detta diskuterade vi i förra debatten, där både Jasenko och jag försökte få ministern att ta till sig den massiva kritik som har framförts mot dessa förändringar i sjukförsäkringen.
Eftersom kvinnor är sjuka i större utsträckning än män - under 2007 var 60 procent av dem som fick sjukpenning eller sjuk- och aktivitetsersättning kvinnor - betyder detta förstås att kvinnor kommer att bli hårt drabbade när reglerna i utsorteringskedjan träder i kraft. Det är precis som Sveriges Kommuner och Landsting säger i sitt remissvar: "Även om förslagen i sig är könsneutrala är dess effekter det inte."
Regeringen skriver i sin egen remiss att förslagen kommer att öka behovet av försörjningsstöd, och det vidhåller man även i propositionen. Det är precis det vi diskuterade i förra debatten här. Jag vill citera ur Göteborgs stads remissvar: "Eftersom kommunernas kostnader för försörjningsstöd väntas öka är det rimligt att anta att det är kvinnor som i högre utsträckning än män kommer att bli tvungna att ansöka om försörjningsstöd hos kommunen.
En kvinna är inte berättigad till något försörjningsstöd om hon är sambo eller gift med en person som har lön. Med andra ord finns det stor risk för att förslaget kommer att få betydande negativ inverkan på samhällets arbete för att undanröja de ekonomiska skillnaderna mellan kvinnor och män."
Jag tycker att det är anmärkningsvärt att ni i högerregeringen lägger fram ett sådant förslag samtidigt som ni i en läpparnas bekännelse säger att målet för jämställdhetspolitiken är att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina liv. Jag förstår inte hur ni får det att gå ihop. En kvinna som är beroende av sin partner för att äta och bo - vilken möjlighet har den kvinnan att forma sitt eget liv?
En av de stora bristerna i förslaget är att det saknas ett könsperspektiv i konsekvensanalysen. Det strider i sig mot regeringens egen plan för jämställdhetsintegrering och även mot ett tidigare riksdagsbeslut om att offentliga utredningar är skyldiga att väga in och analysera hur de förslag man lägger fram påverkar jämställdheten mellan kvinnor och män. Återigen måste jag fråga hur ni har tänkt. Varför gör ni inte det ni ska?
Det finns heller inget i arbetsgruppens arbete som visar att man har tänkt och tittat på vad det kan bero på att fler kvinnor än män är sjuka. Det enda man föreslår är hårdare tag och mer piska mot enskilda sjuka, som i många fall är just kvinnor. Ett av förslagen i utsorteringskedjan är införande av diagnosbaserad sjukpenning.
Regeringen pekar ut diffusa diagnoser - psykiska diagnoser och olika muskelsjukdomar, till exempel ryggvärk - som sjukdomar som i framtiden inte ska berättiga till sjukpenning mer än sex månader eller sjukersättning. Enligt all tillgänglig statistik vet vi att kvinnor mycket oftare än män har just dessa diagnoser och därför kommer att drabbas av försämringarna i större utsträckning.
Då undrar jag åter: Varför har ni inte gjort någon könsanalys av konsekvenserna av det här förslaget? Det är något som även JämO har efterfrågat i sitt remissvar. Jag undrar: Varför gör ni inte det i era förslag?