Jennie Nilsson (S):
Givet att det alltid är kort tid att svara på frågor tänker jag fokusera lite grann på det som jag kanske inte kom så mycket in på i mitt första inlägg. Tiden rinner snabbt ut när man har mycket att säga och frågan är angelägen och viktig. Detta tangerar på ett bra sätt det som Magnus Oscarsson avslutade med, nämligen vad man gör utöver det som är livsmedelsstrategin.
Det är klart att det finns ett antal olika andra frågor som också är viktiga, inte minst på kort sikt. Här tycker jag att man behöver framhålla branschspecifika frågor, där branscherna har varit duktiga och gått före. Då tänker jag kanske mest på den framgångsrika märkningen Från Sverige som branschen själv har tagit fram.
Den appellerar egentligen till det som är den största drivkraften i förändringen som går snabbt här och nu, nämligen att påverka konsumenter och konsumenters beteende. Detta har fått ett enormt genomslag i ett läge där vi ser att svenskarna totalt äter mindre kött men ändå äter mer svenskt kött. Konsumtionen av det går upp, vilket tydligt visar att informerade konsumenter gör bra val - bra också för den svenska bonden.
Jag tror inte att det i första hand beror på att det är svenskt utan på att vi står för produkter av hög kvalitet. Jag kan bara konstatera att detta är någonting som vi behöver hjälpas åt med att marknadsföra mer. Jag tror att svenska konsumenter i ganska hög grad är med på den bollen. Så ser det åtminstone ut om man tittar på de köpmönster som vi har. Någon nämnde Danmark och Danmarks förmåga att vara snabbt ute på marknaden och att etablera sig.
Det är bara att konstatera att danskarna har varit mycket duktigare än svenskarna på att marknadsföra de mervärden man har i det man producerar. Det handlar om en hög djurvälfärd, en låg antibiotikaanvändning och lite bekämpningsmedel. Det som krävs är att vi ser till att få ut vetskapen om detta och därmed också få konsumenter att vara beredda att betala för detta mervärde.
Det är givetvis ett annat sätt att säkerställa att man ökar lönsamheten. Vi har tagit initiativ på temat så att vi vidgar begreppet. Man kan konstatera att svenskarna äter mer och mer av sina måltider på restaurang jämfört med hur man har gjort tidigare. Man har förändrade beteenden. Därför går vi nu in och förbereder att kunna gå till EU och begära tillstånd för ursprungsinformation också på restauranger. Det tror jag kommer att vara viktigt.
Det är större bulkar, som påverkar helheten mer. En ytterligare del som är på gång och som vi håller på att titta på är att givet det svenska mervärdet och den svenska lagstiftningen, som jag tror att vi gemensamt är stolta över, vill vi ställa krav på det offentliga Sverige. Det handlar om upphandlingar av måltider i skola, äldreomsorg och annat och att man då ska upphandla i enlighet med svensk lag.
Vi vill alltså gå till EU med en sådan begäran. Det betyder givetvis inte att man kan säga att man måste upphandla svenskt. Men om något annat land producerar i enlighet med svensk lag är de givetvis välkomna att vara med på bollen. Jag tror att detta är viktigt. Det handlar också om att säkerställa att man kan få betalt för det mervärde som man har i svensk produktion. Jag hoppas att vi kommer att kunna vara överens om att lyfta de här delarna.
Jag tror att i den del som handlar om huruvida vi ska få nya bönder på plats har vi utmaningar kopplade till generationsväxling, investeringar och annat i branschen. Men det handlar såklart också mycket om vilken bild vi ger av jordbruket för att intressera unga, nya människor och få dem att vilja satsa på den här delen. Det är tydligt att det är de små jordbruken och de unga som står för mycket av innovationskraften. Här tas alla goda idéer tacksamt emot.