KBLab/rixvox huggingface dataset:
Thomas Strand (S):
Alla högskolor får inte del av den här basresursen på 8 000 kronor per helårsstudent. Exempelvis Stockholms musikpedagogiska institut, Ersta Sköndal högskola och de teologiska högskolorna får inte den resursen. De får ett anslag för utbildning.
Inte heller de konstnärliga högskolorna får basresursen, säger utbildningsministern i svaret, men däremot har de ett speciellt anslag för konstnärlig forskning och forskarutbildning. Handelshögskolan får anslag för både utbildning och forskning i ett specialavtal. Men det finns några enskilda högskolor som står utanför det här systemet. Det jag säger är att vi borde ha ett system som innebär samma princip för alla.
Är man godkänd som en högskola som kan ge högskoleutbildning borde man ha rätt till samma resurser som andra högskolor. Våra teologiska högskolor forskar också, och det här är stöd för forskningen och för att utveckla kvaliteten. Det här handlar också om rättvisa. Om en student väljer en sådan här skola, SMI eller en annan skola, genererar det inte de här 8 000 kronorna i basresurs till forskning.
Men om eleven skulle välja exempelvis Lund eller Högskolan i Borås genererar det 8 000 kronor. Skolan får alltså, eller får inte, basresurs beroende på hur eleven väljer. Det är diskriminerande och inte riktigt demokratiskt eller studentvänligt, tycker jag, när man ser det ur det perspektivet. Nog har vi alltså problem med detta som behöver rättas till.
Vi var några socialdemokrater som innan jul besökte Stockholms musikpedagogiska institut som bedriver en förnämlig utbildning på musiksidan och på danssidan. De berättade för oss att de har framfört frågan om varför de inte får den här basresursen till regeringen flera gånger men aldrig fått något riktigt svar.
Det är inga astronomiska summor vi pratar om, men de säger att om de skulle ha fått den resursen skulle de ha kunnat attrahera disputerade forskare till utlysta tjänster, de skulle kunna bedriva forskning i instrumental- och sångpedagogik särskilt för barn och ungdomar, och de skulle kunna ha möjlighet att få examenstillstånd för nya områden som danspedagogik och utbildning på avancerad nivå inom musikpedagogik.
Det skulle också ge möjlighet att utveckla kvalitativa samverkansformer med andra lärosäten. Vi skulle kunna lyfta fram fler exempel från olika enskilda högskolor som säger samma sak, nämligen att den här basresursen skulle vara en kvalitativt värdefull insats för att utveckla högskolans verksamhet.
Därför är detta en fråga som handlar om rättvisa och lika villkor. Precis som vi har rättvisa villkor när det gäller kommunala och fristående skolor borde det också finnas när det gäller den högre utbildningen för de lärosäten som är godkända av staten för att ge högskoleutbildning och utfärda examina. Jag förstår inte varför vissa ska undantas.
Det handlar inte om stora pengar. Regeringen var i sin senaste budget beredd att satsa som mest 15 miljarder på att sänka skatter. Det är inte de nivåerna vi talar om här. Men viljan att ge rättvisa förutsättningar för alla lärosäten finns tydligen inte.
Thomas Strand (S):
Det är bra att Ersta Sköndal och Sophiahemmet har fått mer resurser till vårdforskning. Det tycker jag är bra. Det vi nu diskuterar är hur vi stärker kvaliteten och forskningen vid alla våra högskolor. Den idé som vi socialdemokrater har är att om man har en högskoleutbildning ska den vara forskningsbaserad.
Det är oerhört viktigt. Därför behövs det forskning vid alla våra högskolor. En liten högskola har givetvis mindre forskning än ett stort universitet, men det behövs resurser. Det är det som enskilda högskolor frågar efter. De frågar varför de inte får del av basresurserna för att stärka sin forskningsdel. Jag har sagt några vad det handlar om.
Det är ändå glädjande att utbildningsministern öppnar för att detta skulle kunna bli verklighet, givetvis under förutsättning att det är kvalitet. I min interpellation har jag drivit att han borde titta på den här frågan och se över om det inte är dags. Är man godkänd av staten och har en god högskoleutbildning som har forskning ska man inte missgynnas bara för att man är liten och inte har många studenter.
Man behöver också en forskningsbaserad undervisning. Jag tar denna signal, utbildningsministern, som ett positivt besked om att det jag säger i interpellationen och de frågor jag tar upp där är sådant som regeringen inte är främmande för. Men då får utbildningsministern skynda på om han vill göra en förändring, för det är val om ett halvår. Annars blir det vi som får ta tag i detta.
Thomas Strand (S):
Jag förstår inte varför Anders Borg och regeringen så konsekvent vägrar att satsa rejält på utbildning för att förhindra den flaskhals för ekonomisk utveckling och utbildning som Peter Persson skrivit om i sin interpellation. Det behövs stora investeringar i utbildning och skola för att vända utvecklingen.
Men vi kan konstatera att regeringen väljer att just nu lägga 20 gånger mer på skattesänkningar än på skolsatsningar. Det är för mig en helt felaktig prioritering. Låt oss nu tala om verkligheten med Anders Borg. Den utveckling vi ser är inte positiv.
Ni har haft makten i sju år, och kunskapsresultaten fortsätter att sjunka. Det gynnar inte utbildningen för framtidens jobb. Drygt 12 000 elever lämnar årskurs 9 utan att vara behöriga till ett nationellt gymnasieprogram. Även denna numerär har ökat under er tid vid makten.
Detta är ytterst bekymmersamt med tanke på att vi vet att en gymnasieexamen är viktig när det gäller att få jobb. Peter Persson pekar i sin interpellation på att antalet elever som väljer ett yrkesprogram på gymnasiet minskar påtagligt. Finansministern kan inte vara nöjd med en sådan negativ utveckling.
Sedan 2011 har regeringen dragit ned antalet studieplatser på den högre utbildning med drygt 16 000 - detta trots att söktrycket ökar. Det innebär att lärosäten just nu får avvisa många unga studenter som skulle ha kommit in på för arbetsmarknaden attraktiva yrkesutbildningar.
När man jämför just andelen och antalet studenter som har möjlighet att gå på högskolan har Peter Persson nyligen redogjort för att andelen platser är mindre i dag än den var 2006. Ni satsar även alldeles för lite på yrkeshögskolan.
Hösten 2012 kom det in över 1 000 ansökningar om att få starta yrkeshögskoleutbildningar i höst och till våren 2014. 28 procent beviljades. Nästa år har ni minskat anslaget till yrkeshögskolan med 800 000 kronor.
Är finansministern verkligen nöjd med att endast 28 procent av ansökningarna om att få starta yrkeshögskoleutbildningar beviljades statliga anslag? Till detta kan läggas verkligheten att ni satsar alldeles för lite på just bristyrkesutbildningar.
I detta bekymmersamma läge när arbetslösheten är hög väljer alltså finansministern och regeringen att satsa ytterst blygsamt på svensk utbildning. Ni lägger 20 gånger mer pengar på skattesänkningar än på utbildning. Det är för mig en obegriplig politik.
Det äventyrar näringslivets konkurrenskraft och grusar framtidstron hos en ung generation som i stället för att studera till framtida kvalificerade jobb blir hänvisade till arbetslöshet.
Thomas Strand (S):
Det är besvärande fakta för Anders Borg att antalet platser per 1 000 personer i åldrarna 19-24 år har minskat. När vi lämnade från oss makten var det 431 platser. I dag, efter sju år med borgerligt styre, har det sjunkit till 377 platser. Det är verkligheten. Det är fakta som man inte kan vifta bort.
Förra hösten skrev Högskoleverket så här i en rubrik: "Andra länders utbildningsnivå riskerar att dra ifrån Sveriges". OECD:s siffror och mätningar där man tittar på andelen högskoleutbildade som andel av befolkningen visar att Sverige har 13 länder framför sig.
Det är länder som exempelvis Kanada, Japan, Israel, USA, Finland och Norge. Vi börjar bli ett medelmåttigt land. När andra länder satsar och springer ifrån oss står vi stilla. Jag har besökt många företag i min hemregion GGVV, alltså Gnosjö, Gislaved, Vaggeryd och Värnamo. Varje företagare säger samma sak: Det behövs mer utbildning.
Vi behöver rätt kompetens för att kunna tillsätta de tjänster som finns i företagen. Tyvärr har vi en regering som inte riktigt lyssnar på det örat utan i stället satsar på skattesänkningar. Ni väljer att lägga 20 gånger mer pengar på skattesänkningar än på skolan. Vi behöver en annan gymnasieskola. Vi behöver fler platser i högskolan.
Vi behöver fler platser i yrkeshögskolan. Det är det främsta redskapet för att bekämpa arbetslösheten. Tyvärr lyssnar ni inte på det örat. Ni satsar på skattesänkningar, och det är fel väg att gå.
Thomas Strand (S):
Carina Herrstedt talar om vikten av att satsa på kvalitet i högskola och på högskoleutbildningar. Carina Herrstedt poängterar också vikten av att satsa mer på yrkesutbildningar för att möta arbetsmarknadens behov.
Vi i samarbetsregeringen tycker att kvalitetssatsning på högskolan är viktigt och har satt av 250 miljoner kronor för 2016 och framåt. Vi har lanserat ett kunskapslyft som innebär en massiv satsning på fler platser.
Det börjar med nästan 24 000 platser 2015 och växlar upp till drygt 35 000 platser 2018. Allt det Carina Herrstedt har sagt att Sverigedemokraterna vill är borta. När det verkligen gällde här i kammaren röstade ni på den borgerliga budgeten.
Jag noterade att ni var så ivriga att ni var först att trycka på voteringsknappen. Hur ska man förstå detta? Jag får det inte att gå ihop över huvud taget. Antingen har ni en budget ni tror på eller så har ni inte det. Min tolkning är ganska klar. Ni tror inte på er egen budget. Den var inte så viktig.
Däremot var det viktigt att rösta på den borgerliga budgeten, som innebär lägre ambitioner inom vuxenutbildningen och högskolan. Hur ska ni förklara för svenska folket att ni sviker och i stället ser till att det blir lägre ambitioner i högskola och vuxenutbildning?
Thomas Strand (S):
Ordningen i kammaren är att vi har förberedande voteringar för att sålla fram de två huvudförslagen i slutvoteringen. Detta måste Carina Herrstedt vara medveten om. När vi kommer till slutvoteringen återstår två alternativ; de andra har fallit bort. Hade ni varit ärliga mot er linje hade ni följt er budget hela vägen och avstått i sista voteringen, men det gjorde ni inte.
Ni var som sagt till och med snabbast med att trycka på voteringsknappen för att få den borgerliga budgeten genomröstad. Ni har därför svikit er egen linje. Det blir svårt att ta det ni för fram i kammaren på allvar när ni inte står för dem sedan i voteringen. Det mest beklagliga är att ni är så förblindade av en enda sak, och det är invandringspolitiken.
Ni struntar i allt annat så länge ni får er vilja igenom i invandringspolitiken. Men vi är 87 procent här i kammaren som skarpt ogillar er invandringspolitik, och vi kommer aldrig att kompromissa med det. På grund av ert budgettricksande och budgetspel har vi nu en budget som vi snart ska votera om som har lägre ambitioner för vuxenutbildningen och lägre ambitioner för högskolan.
Thomas Strand (S):
Betty Malmberg talade om vuxenutbildningen och hur mycket Alliansen har satsat på den. Det må vara så, men jag vill påminna Betty om att ni när ni tillträdde 2006 direkt drog bort 600 miljoner på vuxenutbildningen. Sedan har ni satsat, men det är inga jättesummor om man slår ut det på åtta år. Därför kanske ni ska vara lite försiktiga med siffrorna.
Jag tog upp de lägre ambitionerna som Alliansen har, både vad gäller vuxenutbildningen och högskolan. Jag tänker främst på de kvalitetspengar som vi hade föreslagit men som ni tar bort helt och hållet, Betty Malmberg. Jag skulle gärna vilja höra vad du säger om det.
Vi hade en satsning när det gäller vuxenutbildningen på 24 000 platser nästa år och som skulle växlas upp till 35 000 platser 2018. Det gällde utbyggnad av yrkeshögskolan, yrkesvux och komvux och en utbyggnad av folkhögskolans allmänna kurs.
I regeringsförklaringen för 2013 talade Reinfeldt om morgondagens arbetsliv och de nya utmaningar som det kräver. Fredrik Reinfeldt sa: "Därför bör vi bli mer öppna för att byta yrke mitt i livet. Vi behöver underlätta en sådan omställning. Samhället som helhet har här en stor utmaning att hantera."
Det är intressant att Reinfeldt signalerade att man behöver underlätta för omställningar i livet. Vi tycker att sådant görs med kunskapslyft och nya platser. Men ni säger nej till det. Vad är er motivering till att säga nej till utbyggnaden av vuxenutbildningen?
Thomas Strand (S):
Vi kan aldrig få för mycket utbildning i Sverige. Därför behöver vi ett kunskapslyft med upp till 35 000 platser, för att möta de verkliga behov som finns i samhället. Många är besvikna i dag på att ett antal platser ryker nu när er budget har röstats igenom, Betty Malmberg. Lärosäten är besvikna, och många studerande är besvikna.
Det kommer mejl till oss där de berättar om sin frustration över att platserna inte kommer att bli verklighet. Det är intressant när det gäller platser. I tidigare debatter här i kammaren har du, Betty Malmberg, och dina kolleger gång på gång kritiserat mig för att vi bara satsar på platser och inte på kvalitet. Nu satsar vi på platser. Då följer ni efter oss, som i Följa John. Vi säger 5 000; då säger ni 4 000.
Det hade ni aldrig gjort om inte vi hade höjt ribban. Men när vi säger 250 miljoner till kvalitet har ni ingenting, inte en krona. Det är ganska märkligt. Ni som har kritiserat oss för att vi bara tänker på platser gör nu samma sak själva. Ni har inga kvalitetspengar, vilket vi har. Även detaljstyrningen är intressant.
Tidigare har ni talat om att det behövs autonomi, frihet och att politiken inte ska lägga sig i för mycket. Den tabell som finns i budgetbetänkandet är så detaljerad att till och med Skövde får en plats. Jag funderar på hur man kom fram till att de skulle ha just en plats och inte två eller kanske tre.
Nu gör ni precis det som ni tyckte att vi klabbade med tidigare. Ni detaljstyr och tar bort platser.
Thomas Strand (S):
Jag vet inte om jag klarar att svara på alla frågor i min första replik. Jag får se hur långt jag hinner. Det är inga småduttar i budgeten, vill jag påstå. Bland annat fullföljer vi satsningen på 940 miljoner till forskningen som propositionen från 2012 angav. Det är inte småsummor.
Vi satsar på att bygga ut högskolan och även ha kvalitetspengar. Om vi lägger ihop kvalitetspengarna blir det 875 miljoner. Det är inga småsummor vi satsar på hög utbildning och forskning. Fredrik Christensson nämnde OECD-rapporten. Den var intressant.
Vi kan inte diskutera den till fullo i dag, men i rapporten framgår att den satsning som den borgerliga regeringen gjorde med medel till forskning, som jag tycker var bra, har gett för låg utväxling. Det har inte hänt så mycket med de pengarna. Ni vet att det ligger 17 miljarder som inte används i en påse någonstans för att delas ut på en del universitet.
Vi kan diskutera hur det blir effekt på de satsningar som görs. Resursfördelningssystemet kopplat till tre terminer är inget förslag som vi har fört fram. Det är en fråga som har diskuterats, men vi får återkomma i en dialog i den frågan.
Det viktiga nu är att få fler platser så att fler kan studera och att det blir mer pengar för att få bra kvalitet.
Thomas Strand (S):
Under de åtta år som den borgerliga regeringen satt vid makten, vilken fråga som än dök upp och vilka problem som än fanns i samhället, var det ett svar som återkom, nämligen att sänka skatten. Det gjorde ni också. De som fick de största skattesänkningarna var sådana som Fredrik Christensson och jag som tjänar bra. De fick mest pengar i plånboken.
Socialdemokraterna och Miljöpartiet i regeringen säger att vi ska ha ett skattesystem som kan bära vår välfärd. Det är viktigt att vi även kan öka skatten för dem som tjänar mer. Det är solidariskt och rättvist. Det är inte något att skämmas över. Många svenskar tycker att det är rimligt att när man tjänar bra kan man betala mer till vår välfärd. Det är viktigt.
För att kunna satsa på skola, högre utbildning och forskning är det viktigt att det finns ett skattesystem som tar in pengar. Sedan var det frågan om kvalitetspengar. Centerpartiet avvisar en utbyggnad av högskolan, trots att arbetsmarknaden vill ha fler högskoleutbildade och att fler vill studera. Ni avvisar också de kvalitetssatsningar som vi nu rullar ut.
Det är märkligt. Att få mer resultat av de satsningar som görs är en fråga som vi alla brottas med. Vi får studera OECD-rapporten noga för att se hur vi ska använda våra forskningspengar på ett klokt sätt. Det kommer vi tillbaka till i propositionen som har kommit i höst. När det gäller högre utbildning tror jag att frågan om styrning och ledning är väldigt viktig. Just nu har vi en utredning av Kåre Bremer som ska remissbehandlas.
Den gäller en väldigt viktig fråga: det akademiska ledarskapet kopplat till det kollegiala beslutsfattandet. Hur ska vi få våra lärosäten att fungera bättre vad gäller ledning och styrning?
Thomas Strand (S):
Ja, det är viktigt att vara tydlig på den punkten, att kvaliteten är den primära frågan i högskoleutbildning. Det har jag alltid sagt. Och jag vet att företrädare för det parti som jag tillhör också alltid säger det, även om vi ibland blir ifrågasatta för det. Kvaliteten är oerhört viktig. Vi tror att det går att kombinera en hög kvalitet med att bygga ut högskolan.
Det är viktigt. När det gäller de 300 miljoner kronor som Betty har tagit upp och som vi har diskuterat tidigare är det helt riktigt att de togs bort som en tillfällig åtgärd. Det är nog ingen hemlighet för Betty Malmberg heller.
I och med den situation vi hade i Sverige i höstas, när så många människor flydde för sina liv och kom till Sverige, måste vi alla hjälpas åt för att möta de stora behov och det lidande som finns. Även den högre utbildningen fick ta en del av kakan, precis som alla andra utgiftsområden fick göra. Det är förklaringen.
Jag tycker faktiskt att det är rimligt med tanke på allt det lidande som man ser. Till det ska vi säga att vi tillskjuter 875 miljoner kronor under innevarande mandatperiod för att stärka kvaliteten inom humsamområdet, bland annat lärarutbildningen. Det finns alltså pengar till kvalitet. Sedan ska man säga att lärosätena har haft väldigt stor förståelse för detta: att alla måste hjälpa till i den här situationen. Det är en tillfällig åtgärd.
Vi ska bevaka att kvalitetspengar inte försvinner för alltid. Jag tror att jag väljer att svara på frågan om studieavgifter senare, för nu ser jag att min talartid är slut.
Thomas Strand (S):
När nu alliansregeringen tillsköt så mycket kvalitetsmedel som är bra kan man ställa sig frågan: Varför har det inte blivit bättre med lärarledd undervisning? Pengar är inte allt. Att vi nu, för att möta ett stort lidande som många människor upplever när de flyr för sina liv, hjälper till genom att minska den här summan med 300 miljoner kronor tror jag inte är det stora problemet.
Vad händer när det gäller studieavgifter? Ja, en utredning ska titta på detta. När vi tog det beslutet i kammaren röstade vi socialdemokrater ja till förslaget om att införa studieavgifter. Det ligger fortfarande. Men vi tycker att det är viktigt att se på den frågan. Det är inte bara vi som gör det. Centerpartiet har en motion som handlar om detta. Miljöpartiet har en motion. Den frågan berör flera partier. Är det här en bra reform långsiktigt?
Det kan jag inte svara på nu. Vi måste titta på det. Därför tycker jag att det är bra att man låter någon utreda detta med studieavgifter. Låt oss få återkomma till den frågan! När det gäller frågan om arbetslivserfarenhet är det lite konstigt, tycker jag. Om man arbetar måste man väl samtidigt lära sig någonting. Även det att man är i arbetslivet är en form av kompetensutveckling, ett ständigt lärande.
Är det inte viktigt att ha den tanken när det gäller att läsa vidare? Är det bara så att man ska ha gått på exakt en utbildning för att kunna gå vidare? Vi får inte tänka i stuprör utan får tänka mer vitt och brett. Jag tycker att det är bra att vi tittar på den frågan. Jag tycker att det var negativt att 25:4-regeln togs bort. Vi säger inte att exakt den ska införas igen men att vi faktiskt värderar arbetslivserfarenhet som ett lärande.
Ett ständigt lärande är också viktigt när vi talar om högre studier. Det är viktigt.
Thomas Strand (S):
Här tycker vi olika, jag och Christer Nylander. Jag menar att Stefan Löfven står i en god tradition när det gäller Labours uppfattning om just att stärka utbildningen. Där ligger vi på samma linje, skulle jag vilja säga. När Christer Nylander påstår att inte vi gör någonting stämmer det inte med verkligheten.
Vi satsar väldigt mycket resurser, mycket pengar, på att stärka utbildningen i Sverige. Vi har fler platser, men egentligen handlar det om mer pengar, för det är ju belopp man betalar ut som vi sedan omfördelar till platser. Det blir alltså mer pengar in till högskolan för att kunna få fler att studera. Vi har betydligt fler platser på yrkeshögskolan än vad ni hade.
Vi har en oerhört stor satsning på kommunal vuxenutbildning och yrkesvux, exempelvis. Vi har också lanserat begreppet Kunskapslyftet för att just lyfta upp den här frågan. Vi har alltså gjort åtgärder, och därför stämmer inte riktigt det Christer Nylander säger om att vi inte har några åtgärder som följer kvaliteten. Det är väl bara det att ni inte vill se dessa åtgärder utan förnekar dem.
Men om man läser i våra papper och budgetförslag ser man att det finns. När det gäller kvalitetssystemet och frågan om kvantitet och kvalitet är det precis som jag sa innan: Jag tror faktiskt att det går att kombinera fler platser med en hög kvalitet.
Det är därför vi säger att vi nu låter dessa 875 miljoner kronor tillfalla humsamområdet för att under fyra år förstärka kvaliteten plus att det blir fler platser. Det är väl ett bra exempel på att vi tror att det går att kombinera båda två.
Thomas Strand (S):
Jag funderar på varför just vissa borgerliga partier alltid ser en konflikt mellan kvantitet och kvalitet, alltså att en ökning av antalet platser skulle vara menligt för kvaliteten. Jag tror precis tvärtom! Det behöver inte vara någon konflikt. Det är klart att vi inte vill bygga ut högskolan till all orimlighet. Det har vi aldrig sagt.
Det finns ett mått i EU-sammanhang som innebär att i gruppen 30-34-åringar ska minst, som vi tycker, 50 procent ha genomgått en eftergymnasial utbildning på minst två år. Vi börjar närma oss den punkten, och det tycker jag är ett bra mått. Vi ska kunna erbjuda platser till dem som vill studera och har behörighet att studera.
Jag förstår inte varför det ska vara en konflikt mellan plats och kvalitet. Jag håller också med Christer Nylander om att det är viktigt att elever får möta en bra lärare. Lärarutbildningen är en viktig fråga som är uppe i den här debatten, och jag sa bland annat att det är oerhört viktigt att vi stärker länken mellan forskning och utbildning.
Därför tycker jag att den debattartikel som kom i går i Dagens Nyheter var mycket intressant. Där säger man att vi behöver stärka just forskningen i relation till lärarutbildning och lärarprofession. Då blir det oerhört märkligt när Jan Björklund säger på Twitter att det är fel väg att gå. Det är ju ett brott mot kvalitetstänkandet, menar jag.
Vi behöver satsa mer på forskning i relation till lärarutbildningen. Jag tror att det är viktigt att sopa rent framför egen dörr innan man anklagar oss för att inte vilja hålla på med kvalitetsfrågor.