KBLab/rixvox huggingface dataset:
Carina Ståhl Herrstedt (SD):
Man kan naturligtvis fortsätta att kalla förslagen för populistiska, men det verkar vara väldigt svårt att peka på vilka förslag som är populistiska när det är förslag man själv lägger fram. Hur vi ska finansiera detta kommer vi såklart att återkomma till i budgeten. Det är inte så att man lägger fram förslag som inte går att finansiera; det vore direkt oseriöst. Jag föreslår att vi tittar på det. Jag kan inte stå här i dag - det är jag ärlig med att säga - och säga exakt hur det ska finansieras.
Jag sticker dock inte heller under stol med att mycket av det reformutrymme vi har haft tidigare har kommit från RUT:s beräkningar när vi har pratat om att minska invandringen. Vi har bett RUT räkna på hur det skulle belasta de olika områdena. En del av finansieringen lär alltså förmodligen komma därifrån, men det kan jag inte stå här och säga. Det får vi såklart titta på.
När det gäller att ge med den ena handen och ta med den andra är det ju någonstans det budgeten handlar om - att man tar från ett ställe och lägger på ett annat. Inom samma område kanske det är direkt olämpligt; det får jag väl hålla med om. Många av de förslag vi presenterar är inte nya. Det är klart att det handlar om en kris. Ingen kan påstå något annat. Läget är akut!
Vi har 1 500 vårdplatser som står tomma på landets största sjukhus i dag - det motsvarar var tionde säng - därför att vi inte har personal som kan ta hand om patienterna. Vi måste ha en koordinator. Om jag inte kan få vård i det egna landstinget menar vi att man ska kunna se över möjligheten att någon koordinerar och direkt ser var i landet det finns en ledig plats, så att jag kommer dit det finns kapacitet.
Det finns nämligen - tro det eller ej - en överkapacitet på vissa ställen i landet, och den måste vi utnyttja mycket bättre.
Carina Ståhl Herrstedt (SD):
Yasmine Larsson har på ett föredömligt sätt redogjort för propositionen och för konsekvenserna för barn som blir placerade utanför det egna hemmet, så jag ska hålla mitt anförande relativt kort. Att placera någon utanför det egna hemmet innebär alltid ett fruktansvärt ingrepp i personens liv. Därför är det otroligt viktigt att vi så långt som möjligt säkerställer att den vård vi ger håller hög kvalitet. Alltför många incidenter och missförhållanden rapporteras tyvärr, och därför måste säkerhet och kvalitet säkerställas på ett bättre sätt.
Det är naturligtvis inte alldeles lätt, men varje steg i rätt riktning är bra. Jag tycker att regeringens förslag i detta fall ändå är ett steg i rätt riktning, och vi ställer oss bakom stora delar av dem. Bland annat välkomnar vi förslaget att landsting och regioner framöver ska erbjuda hälsoundersökningar för barn och unga som vårdas utanför det egna hemmet, något som en del landsting föredömligt nog redan gör i dag.
Vi ställer oss alltså bakom det förslaget och menar att det kan säkerställa ett optimalt omhändertagande åtminstone vad gäller sjukhusbehov. Trygg och säker vård för barn och unga som vårdas utanför det egna hemmet Vi välkomnar också förslaget att den som driver privat verksamhet inom socialtjänsten framöver måste ha tillstånd för att bedriva verksamheter som har avtal med kommunerna, till exempel HVB-hem eller boende för funktionshindrade. Dessa har tidigare, vilket det har redogjorts för här, haft undantag från tillståndsplikten.
Detta undantag tas nu bort, och det tycker vi är bra. Vi ställer oss också bakom förslaget att de yrkesmässiga verksamheter som har till uppgift att föreslå familjehem eller jourhem till socialnämnder ska ha tillståndsplikt, precis som de som ska ge stöd och handledning till familjehem och jourhem som tar emot barn. Det ser vi också som ett led i att stärka kvaliteten.
Krav måste ställas på säkerhet och kvalitet i alla välfärdens verksamheter, och därför är vi som sagt positiva till stora delar av propositionen. Däremot menar vi att likvärdiga krav måste ställas på alla aktörer i välfärden, oavsett utförare, och menar därför att tillståndsplikt ska gälla alla utförare oavsett driftsform. Det ska alltså ställas samma krav på verksamheter som drivs av kommunerna själva.
Den tillståndsplikt som gäller privata verksamheter ska även gälla för offentliga verksamheter. Lyckligtvis delar vi den åsikten med allianspartierna och kan därför förhoppningsvis få majoritet för ett sådant förslag när vi voterar. Herr talman!
Någonting måste som sagt göras för att så långt som möjligt säkerställa att de barn och ungdomar som av olika anledningar finns i samhällets vård också får den hjälp de behöver för att så snart som möjligt kunna stå på egna ben eller åtminstone få vård i det egna hemmet. Samhället får inte svika en hel generation placerade barn igen. Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation 2.
Carina Ståhl Herrstedt (SD):
Jag tackar för frågorna. Vad gäller Sverigedemokraternas budget och neddragningar inom LSS är det så här: Utifrån vår helhetsbudget ser det såklart ut som att vi har gjort neddragningar på detta område, men det är generella neddragningar som man har gjort i och med att Sverigedemokraterna inte helt oväntat vill dra ned på invandringen.
Det är det som får effekter på de olika områdena, och det är ingenting vi själva har räknat ut. Det är alltså därför, och jag håller med om att det ser jättekonstigt ut i vår budget. Jag har själv reflekterat över det. Det är dock som sagt en effekt av annan politik. När det sedan gäller just bilstödet handlar det om att vi vill att man ska se över möjligheten att få stöd även efter att man har fyllt 65.
Det är det ju fler som tycker, och vad jag har förstått här kommer det att följas noga. Jag hoppas att det kommer en förändring vad gäller just det. Jag får återkomma i nästa replik.
Carina Ståhl Herrstedt (SD):
Det är intressant att få höra att invandringen på intet sätt får några samhällsekonomiska konsekvenser. Det är jätteintressant, eftersom det är precis så riksdagens utredningstjänst har räknat när vi har sagt hur vi vill minska invandringen och frågat vilka konsekvenser det får på olika områden. Detta är en neddragning som vi har fått därifrån. Vi satsar dessutom mer på så sätt.
Det är, som sagt, intressant att höra att invandringen inte skulle få några samhällsekonomiska konsekvenser. Om vi går lite ifrån ämnet och talar om LSS och personlig assistans har kostnaderna för detta av någon anledning ökat. För mig är det ganska uppenbart: Om vi inte har samma befolkningsökning kommer dessa kostnader heller inte att fortsätta att stiga i samma omfattning. För mig är detta inte något konstigt. Det är precis vad RUT har kommit fram till - det är ingen summa som jag själv har räknat fram.
Detta är ett område som vi vill fortsätta att satsa på, men tyvärr är det så det ser ut när man gör en budget på det sätt som vi har gjort.
Carina Ståhl Herrstedt (SD):
Jag är för tillfället själv tjänstledig från mitt arbete som just personlig assistent. Jag vet hur behövd jag var och hur livsavgörande mitt arbete var för den kvinna jag jobbade hos innan jag hamnade här i riksdagen. Jag anser att det säger något om samhället, om hur friskt det är, hur man tar hand om de personer som är i behov av hjälp. Kostnadsmedvetenhet är förvisso ett måste för alla seriösa politiker.
Men hur uppskattar och mäter man vad ett liv med livskvalitet eller ett värdigt liv får kosta? Vi talar om människor vars liv blir som ett fängelse, en husarrest, om de inte får den personliga assistans de behöver. Det handlar också om anhöriga som blir utbrända och sjukskrivna då de tvingas ta ett oproportionerligt stort ansvar. Följdeffekterna av nedmonteringen av assistansersättningen blir i slutändan en kostnad för samhället, vilket jag tog upp tidigare.
Om man inte redan nu ifrågasätter inskränkningen av personlig assistans och LSS av andra skäl kanske man ska ta sig en funderare över huruvida detta verkligen blir en besparing i slutändan. Jag kommer att fortsätta värna LSS och dess ursprungliga intentioner. Jag tycker att man borde göra ett omtag och att politiker tar tillbaka makten över de tolkningar och rättigheter som LSS verkligen ska ge. Det behövs tydliga definitioner av vad som gäller för grundläggande behov.
Man måste se över möjligheten att ha en huvudman. Listan kan verkligen göras lång över saker som kan förbättra LSS i stället för att nedmontera den. Att dra ned kostnaderna står inte på Sverigedemokraternas lista. Jag bryr mig inte om vilken regerings politik som har lett till dagens nedmontering. Men pajkastning och bortförklaringar är inte värdigt denna diskussion.
Detta är direkt kränkande för personer med funktionsnedsättning som inte längre får den hjälp de behöver. Kliv ur sandlådan och lös de problem vi har här och nu!
Carina Ståhl Herrstedt (SD):
Min fråga går till minister Ylva Johansson. Som bekant råder det stabsläge på sjukhus runt om i landet. Planerade behandlingar ställs in, patienter skickas till andra sjukhus och i värsta fall skickas svårt sjuka patienter hem. Senast var det ett litet spädbarn i Stockholm som skickades hem, och som tyvärr senare avled. Det talas mycket om vårdplatsbristen.
Men det handlar inte alltid om vårdplatsbrist, brist på sängar och brist på platser, utan allt oftare handlar det om brist på personal. Sjuksköterskor flyr just nu landstingen på grund av dålig arbetsmiljö och på grund av arbetsbelastningen. Det är oroväckande att vården nu dräneras på både kunskap och erfarenhet. Massuppsägningarna riskerar vår patientsäkerhet, och fler vårdskador och dödsfall kommer förmodligen att ske framöver om detta får fortsätta.
Vad tänker ministern göra för att förbättra arbetsmiljön för sjuksköterskor, så att de väljer att stanna kvar i landstingen?
Carina Ståhl Herrstedt (SD):
Tack för svaret! Det är jättebra att man gör satsningar. Satsningarna kommer dock att ta tid. Frågan är snarare vad man gör på kort sikt. Det är som sagt en massuppsägning för tillfället. Vi har över 10 000 sjuksköterskor som är utbildade men som har valt att jobba någon annanstans på grund av bland annat dålig arbetsmiljö. Vad gör vi för att få tillbaka dem just här och nu, och hur stoppar vi nu att fler flyr landstingen? Det är en jätteviktig säkerhetsfråga.
Carina Ståhl Herrstedt (SD):
Jag tackar för svaret. Att så många landsting rapporterar om samma problem kan inte innebära att det är problem på alla landsting. Det måste ju vara ett systemfel någonstans. Jag tycker att det är jättebra med de åtgärder som man säger sig ha vidtagit eller hålla på att vidta. Men det är på lång sikt, och människor dör nu. Vad avser man att göra på kortare sikt för att åtgärda de problem som vi har nu?
Carina Ståhl Herrstedt (SD):
För mig handlar det inte om vem som har gjort vad i historien, Mikael Dahlqvist, utan för mig handlar det om vilka problem vi har här och nu. Det gör det även för dem som i dag blir utan detta stöd. Jag är jätteförvånad. Du talar om en bred överenskommelse, Mikael, och att vi absolut kan ha en sådan när utredningen är färdig. Var är den breda uppgörelsen och den breda samsynen i dag?
Vi har haft dessa frågor uppe på bordet nu, till exempel detta med egenvård. Socialdemokraterna och regeringen väljer dock att inte ställa sig bakom det och väljer att inte ta tag i problematiken. Du ska få möjlighet att svara på frågan igen. Vad är det för avvägning som har gjorts? Hur har man kunnat välja dessa prioriteringar?
Man väljer vissa grupper och korrigerar domarna där, men när det gäller domen om egenvård väljer man att avstå från att göra en korrigering. Man tycker i stället att vi ska vänta på utredningen.
Carina Ståhl Herrstedt (SD):
Jag tänkte börja med något väldigt opolitiskt, nämligen att faktiskt svara på frågan. Först och främst: I vårt budgetförslag satsar vi mer på detta område än vad regeringen gör. Det kanske vi ska vara ärliga med att säga. Sedan satsar vi mer inom sjukvården än vad regeringen gör. Mikael Dahlqvist behöver alltså över huvud taget inte vara orolig. Det är bara att gå in och läsa rätt budgetförslag och inte enbart lyssna på vad man hör.
Vi satsar faktiskt mer än vad regeringen gör på båda dessa områden. Jag återgår till detta med egenvård. Ja, det är oerhört många som drabbas av den senaste domen. Är det viktigaste hur många som blir drabbade eller hur hårt drabbade de blir? Har man gjort den avvägningen? Det känns ju lite så, måste jag säga, så här i valtider.
Det kan lätt ta två år till innan vi över huvud taget får rätsida på den här domen. Vi kan ju inte mena att det inte är ett grundläggande behov för folk att andas eller äta, det vill säga få sitt näringsbehov tillgodosett. Jag tycker inte att det är rimligt. Mikael Dahlqvist säger att han kan garantera att de som mest behöver hjälp också ska få det. Vet du vad - det finns en möjlighet att göra det nu.
Det är bara att yrka bifall till reservation 4.
Carina Ståhl Herrstedt (SD):
Självfallet är det viktigt att den personliga integriteten skyddas, speciellt när det handlar om uppgifter om hälsa, sjukdom och vård. Vi menar dock att det är viktigt både på ett personligt plan och ur ett samhällsperspektiv att en nationell läkemedelslista kommer på plats snarast. Regeringens förslag som ligger på bordet är bra, och innehållet har redan redogjorts för.
Även jag kommer att fokusera på frågan om en nationell läkemedelslista. Jag kommer att hålla mig kort så att ni inte råkar ut för en av mina hostattacker. Varje läkemedelsordination finns dokumenterad på recept. Men varken recepten eller ordinationerna finns samordnade mellan olika vårdgivare.
Det innebär att när en läkare skriver ut ett recept kan han eller hon inte se vilka övriga läkemedel som patienten använder. Det finns inget rapporteringssystem för hur den totala läkemedelslistan ser ut. Det finns i dag, tyvärr, alltför många personer som är felmedicinerade.
De kanske tar för få tabletter, för många tabletter eller tar tabletter som över huvud taget inte borde kombineras eller som motverkar varandra om de kombineras. Därför menar vi att en nationell läkemedelslista bör komma till stånd så fort som möjligt. Jag vet att arbetet är på gång, men folk lider under tiden. Arbetet måste skyndas på. Fru talman!
Jag pratade i förra veckan med en man som hade råkat ut för dessa problem. Han hade haft problem under många år. De senaste åren hade han blivit yr. Han ramlade, och ambulans fick tillkallas eftersom hans fru inte kunde lyfta upp honom. Han åkte ett flertal gånger till sjukhuset. De tittade på honom, men de kunde inte hitta något fel. Nu har detta hänt så många gånger att han har slutat ringa efter ambulans utan ligger kvar tills han får hjälp.
Nu senast hade han legat från åtta på kvällen till fyra dagen efter, då släktingar kunde komma och hjälpa honom. Först nu har mannen träffat en läkare som vill se hans samlade intag av läkemedel. Mannen har haft problem under en längre tid med olika sjukdomar - hjärtat, dålig rygg. Medicineringen har byggts på, och han tror att han behöver alla mediciner. Ett sådant förfarande tar både tid och resurser från en redan hårt belastad sjukvård.
Därför måste vi få reformen till stånd så fort som möjligt. I övrigt tycker jag att det liggande förslaget är mycket bra. Vi verkar vara överens. Det är väl klart att det är en mycket bra fråga att lyfta upp och debattera. Fru talman! Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet.
Carina Ståhl Herrstedt (SD):
3 minuter och 55 sekunder - så mycket tid ägnade Mikael Dahlqvist åt att prata om annat än dagens fråga. Dahlqvist framhåller allt bra som regeringen har gjort, men faktum är att det är regeringens signalpolitik som har lett till den situation som vi har i dag. Då pratar jag om regleringsbrevet, som vi har hört om här, och inte minst om finansministerns uttalande om att skära ned på kostnader för personlig assistans och sjukersättning. Det är framför allt det som har fått genomslag.
Dahlqvist skyller utvecklingen på urvattnade domar med för stort tolkningsutrymme. Trots vetskap om hur fel saker och ting kan tolkas väljer regeringen i denna sakfråga att inte skriva in personlig kontakt i bestämmelsen. Man nöjer sig med att tycka att det är underförstått i texten, trots att man vet hur fel saker och ting kan tolkas.
Min fråga blir: Vad är det som gör att man inte vill skriva in detta när man egentligen håller med i sakfrågan?
Carina Ståhl Herrstedt (SD):
Tack för ett, som vanligt, icke-svar! Det var inte svar på frågan om vad det är som är så farligt med att skriva in detta. Regeringen gör bedömningen, men hur kommer det sedan att tolkas? Det är det som är min fråga. Vi har sett gång på gång hur saker och ting har tolkats och vantolkats, för den delen, och blir någonting som inte var meningen. Här lutar man sig mot att man har en bedömning och att man tror att det är underförstått. Jag håller inte med om det.
Sedan förstår jag att det är jättejobbigt att inte kunna beskylla Sverigedemokraterna för detta, för det gör man så fort man får en chans. Det är ganska fult och oärligt att blanda in Sverigedemokraternas skuggbudget i detta och satsningen på LSS. Faktum är att Sverigedemokraterna satsar en halv miljard mer än vad regeringen gör på de här frågorna. Där har du svaret på det.
Carina Ståhl Herrstedt (SD):
Min fråga går till finansminister Magdalena Andersson. 2015 meddelade Magdalena Andersson att kostnaderna för det ökade flyktingmottagandet skulle täckas genom besparingar inom bland annat assistansen. Detta uttalande har tillsammans med regleringsbrevet till Försäkringskassan om att bryta utvecklingen av antalet timmar inom assistansersättningen gått från signalpolitik till att i verkligheten trasa sönder vissa människors liv.
Nu hävdar regeringen att man har lyssnat på de drabbade och att man därför skyndsamt ska ta fram ett nytt lagförslag, vilket jag tycker är bra. Faktum kvarstår dock: Man skapar ett problem för att sedan, i valrörelsen, hävda att man har löst samma problem.
Min fråga är därför denna: Står Magdalena Andersson fortfarande bakom prioriteringen att flyktingmottagandets kostnader ska täckas av bland annat besparingar inom assistansen, eller har hon och regeringen nu äntligen förstått att detta var en total felprioritering?
Carina Ståhl Herrstedt (SD):
Tack, finansministern, för svaret! Historieskrivningen kan man ju diskutera, men faktum kvarstår: Finansministern har gjort ett uttalande om att flyktingmottagandets kostnader ska täckas av besparingar inom bland annat sjukförsäkringen och den personliga assistansen. Detta är ett konstaterande. Dessutom kan man i regeringens budget läsa att antalet brukare med assistansersättning under året beräknas minska med 540 personer.
Detta gäller alltså inte antalet timmar, utan det gäller antalet personer som de facto blir beviljade assistansersättning.
Carina Ståhl Herrstedt (SD):
Jag vill börja med att tacka för debatten och tacka statsrådet för att hon i en utsatt tid verkligen deltar och svarar på frågor. Det är viktiga frågor som diskuteras här i debatten, men det är än viktigare, som jag har sagt tidigare, att vi faktiskt också agerar. Nu har vi inom loppet av ett år haft två aktuella debatter, utfrågningar och massor av myndigheter som har kallats till utskottet om och om igen.
Det är precis som någon sa här att vi har bra med underlag, så nu är det dags att gå från ord till handling. Det är som jag har sagt tidigare bra att regeringen nu äntligen efter påtryckningar från olika håll väljer att agera - åtminstone i vissa frågor. Åsa Regnér säger i sitt anförande att dessa domar har påverkat människors liv.
Likväl är det såvitt jag kan se bara den senaste domen som omfattas av snabbutredningen, det vill säga en av dem. Varför tar man inte tillfället i akt och återställer lagens intentioner? Människor lider under tiden som ingenting görs, och nu krävs det verkligen att någonting händer så att reformens ursprungliga intentioner kan upprätthållas.
Det krävs att vi alla samarbetar oavsett partifärg, över gränserna, så att vi kan gå framåt och ge dessa människor en livskvalitet värd namnet. Det krävs att regeringen verkligen tar tag i detta nu. Annars finns all anledning för svenska folket att välja en ny regering i valet 2018, vilket det enligt mig visserligen finns i alla fall.
Carina Ståhl Herrstedt (SD):
Regeringen har gjort förändringar. Många av de förändringar som den har gjort som är negativa har jag lyft fram i mitt första anförande. Men regeringen har också gjort förändringar som de facto är bra. Man talar ofta om regleringsbrevet som fick förändrad lydelse men kanske inte direkt någon större förändrad innebörd. Men den ändrades. Det gjorde regeringen först efter kraftiga påtryckningar.
Man nämner gärna att man fryst tvåårsomprövningarna som en förändring som regeringen har gjort. Det gjorde den efter kraftiga påtryckningar. Vi kan tala om att väntetid också ska räknas in. Den ändringen gjordes utifrån påtryckningar just i detta forum. Besparingskraven i LSS-utredningen har tagits bort efter kraftiga påtryckningar.
Däremot ska vi inte, precis som andra här har lyft fram, låta oss luras av regeringen att tro att regeringen nu tar bort dem. Vi behöver inte spara, bara det inte kostar mer. Det får inte så mycket faktisk innebörd för dem som behöver hjälpen. Det är klart att regeringen har gjort förändringar, men nästan ständigt under kraftiga påtryckningar. Jag tänker fortsätta att trycka på.
Jag är stolt över de påtryckningar som vi från oppositionen har lyckats få igenom. Fru talman! Detta är ett viktigt forum för att kunna förstå varandra och för att kunna enas. Det är här vi har gjort de flesta och de kraftigaste påtryckningarna. Detta är viktiga debatter, och jag tycker att vi bör fortsätta med dem.
Jag skulle än en gång vilja tacka Kristdemokraterna så mycket för att de initierade debatten och Lena Hallengren för att hon deltog.
Carina Ståhl Herrstedt (SD):
Lina Nordquists engagemang i frågorna går inte att ta miste på. Hon är stolt över de förslag och ändringar som hon menar att hon har fått igenom tack vare samarbetet med Socialdemokraterna, Miljöpartiet och Centern. Och det har hon absolut all rätt att vara. Men man blir lite förbryllad när man sitter så här vid sidan om som åhörare och lyssnar när Lina Nordquist utropar: Äntligen ska det bli någon ändring!
Man får nästan känslan av att dessa ändringar inte skulle kunna gå att få i den tidigare grupp som Lina Nordquist har suttit i. Men jag har inte uppfattat att det skulle skilja sig så mycket att man nu kan ropa: Äntligen! Jag har i stället upplevt att det har funnits en samsyn i frågorna.
Det skulle därför vara intressant att få höra om Lina Nordquist inte har sett förutsättningarna att skapa de här ändringarna utan att gå med på samarbetsavtalet.
Carina Ståhl Herrstedt (SD):
Tack, Lina Nordquist, för svaret! Jag håller med om att friheten, precis som Lina Nordquist säger, först ska återställas och sedan förstärkas. Det finns en bred samsyn om detta, och det var den jag syftade på. Lina Nordquist sa dessutom att hon inte gillar ord utan att hon gillar handling. Nu hör jag att det inte spelar någon roll vem som står bakom förslagen, och det är därför jag blir lite fundersam över detta.
Det hade funnits majoritet i kammaren för de förslag som Liberalerna har lagt fram oavsett vad. Det var därför jag ställde frågan, och jag har egentligen inte någon ytterligare fråga.