KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ylva Johansson (S):
Katarina Brännström har frågat mig om jag finner anledning att vidta åtgärder med anledning av nya påvisade brister hos Arbetsförmedlingen när det gäller upphandling av utbildningar. Upphandlingarna påverkas av att arbetsmarknaden är föränderlig och att nya och specifika behov hos arbetsgivare kan uppstå snabbt. Myndigheten behöver kontinuerligt analysera nya behov på arbetsmarknaden samtidigt som tidigare avtal måste löpa ut innan nya upphandlingar påbörjas.
Detta, i kombination med att många upphandlingar överklagas och att handläggningstiderna hos rättslig instans ibland är långa, har inneburit att det uppstått uppehåll mellan vissa avtal. Arbetsförmedlingen är medveten om problemet och arbetar hårt för att lösa det. Arbetsförmedlingen ska se till att det finns arbetsmarknadsutbildning eller andra insatser som rustar personer så att de kan etablera sig på arbetsmarknaden. Arbetsförmedlingen gör detta bland annat genom upphandling.
Det är ett grundläggande krav på en myndighet att den hanterar sin upphandling på ett effektivt och korrekt sätt. Myndigheten ska själv bestämma hur och vad som ska handlas upp. Det är Arbetsförmedlingen som har expertkunskap och som kan avgöra vilka insatser och utbildningar som behövs och när de behövs. Regeringen utgår därför från att Arbetsförmedlingen har gjort sådana bedömningar. Utöver upphandlade utbildningar har regeringen förbättrat möjligheterna för Arbetsförmedlingen att tillsammans med den kommunala vuxenutbildningen stå för relevant utbildning som möter arbetsmarknadens behov.
Regeringen har inrättat Upphandlingsmyndigheten, som har till uppdrag att utveckla och stödja den upphandling som görs av upphandlande myndigheter. Arbetsförmedlingen har möjlighet att ta hjälp av Upphandlingsmyndigheten i sitt arbete med att förbättra sin upphandling. Departementet följer frågan om upphandling av arbetsmarknadsutbildning, och regeringen ser i dagsläget inget behov av att vidta åtgärder.
Ylva Johansson (S):
Det är självklart mycket allvarligt när upphandlade insatser, till exempel utbildningar, inte finns på plats när de behövs. Det är mycket allvarligt, och det är ett svårt avbräck i hela arbetet för att matchningar ska fungera, att arbetsgivare ska få tag i kompetent personal och att arbetslösa ska få jobb. Katarina Brännström och jag har haft många interpellationsdebatter och andra debatter här i kammaren.
Katarina Brännström är väl medveten om att jag inte har hållit undan kritik mot Arbetsförmedlingen i många avseenden. Det är mycket allvarligt när det blir sådana glapp i upphandlingarna - så är det. Katarina Brännströms fråga är dock vad jag ska göra åt upphandlingarna. Regeringen kan inte gå in och göra upphandlingar åt en myndighet.
Det är ett grundläggande att myndigheten själv kan hantera sina upphandlingar på ett rättssäkert, korrekt och effektivt sätt.
För att hjälpa myndigheterna att göra detta har regeringen vidtagit en ganska kraftfull åtgärd, nämligen att inrätta en upphandlingsmyndighet, just för att ha expertkunskap i frågor där myndigheter - fler myndigheter än Arbetsförmedlingen - kan behöva hjälp i att hantera detta för att undvika denna typ av glapp. Denna åtgärd är redan vidtagen, och jag utgår från att Arbetsförmedlingen utnyttjar Upphandlingsmyndighetens kompetens.
Ylva Johansson (S):
Låt mig säga att Arbetsförmedlingen arbetar med andra aktörer och ska också göra det. Det är meningen, och det gör man. Man gör det på ett mer organiserat och rättssäkert sätt än man gjorde på den tiden när man höll på med coacher och lotsar som hade betydande kvalitetsproblem. Det förekom också rena oegentligheter i denna typ av verksamhet. I dag arbetar man på ett mer organiserat och bättre sätt med kompletterande aktörer. Det är bra, och det ska man fortsätta göra.
Vi har också en utredning som tittar på Arbetsförmedlingens samarbete med andra aktörer. Jag har inte fått några indikationer om någonting annat än att man tycker att det är ett bra sätt att arbeta. Arbetsförmedlingen ska samarbeta med kommunerna. Det är ett nytt åtagande sedan vi tillträdde, alltså att man öppnar för samarbete med kommunerna. Det sker nu på allt fler ställen på ett allt bättre sätt.
Vi har nyligen gett ett nytt uppdrag om att det ska göras inte bara när det gäller ungdomar utan också när det gäller nyanlända och med särskilt stöd från den särskilda delegation som jobbar med att underlätta detta samarbete. Bedömningen i dag är att det i ungefär 70 procent av kommunerna kommer att ske en samlokalisering mellan Arbetsförmedlingen och kommunala verksamheter för att underlätta för arbetslösa ungdomar. Jag tycker att det är bra. Det är denna typ av samarbete som behövs.
När det gäller upphandlingar som överklagas, till exempel som gäller yrkesförare som vi har stor brist på, kom det en dom i Kammarrätten den 27 januari om att en upphandling om yrkesförare som kör buss måste göras om. Det är naturligtvis oerhört olyckligt och allvarligt med de avbräck som blir när man hamnar i en sådan situation.
Då är det också viktigt att Arbetsförmedlingen nu tillsammans med branschen och tillsammans med kommuner försöker hitta pragmatiska sätt att hantera detta, så att vi inte får ett alltför stort glapp som drabbar de arbetsgivare som vill anställa. Katarina Brännström berör också frågan om Arbetsförmedlingens organisation och hur väl Arbetsförmedlingen fungerar internt. Det är en berättigad fråga.
Jag kan försäkra Katarina Brännström om att jag har stort fokus på att förbättra Arbetsförmedlingens interna arbete och interna organisation. Statskontoret har nyligen gjort en oberoende utvärdering, eller studie, av Arbetsförmedlingens så att säga inre liv - sättet att organisera det egna arbetet.
Statskontorets bedömning är att myndigheten är på väg åt rätt håll men att det går långsamt och att det finns många delar där man skulle behöva komma ännu snabbare fram. Men tvivelsutan är riktningen den rätta. Jag kan försäkra Katarina Brännström om att detta fortsatt är en viktig fråga för mig att följa och, om det behövs, agera i.
Ylva Johansson (S):
Christian Holm Barenfeld har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att underlätta för utrikes födda med låg utbildning att komma i jobb. Regeringen har vidtagit och avser att vidta ytterligare åtgärder i syfte att öka möjligheterna för nyanlända att etablera sig på arbetsmarknaden. Regeringen har till exempel infört moderna beredskapsjobb i de statliga myndigheterna, vilket innebär att långtidsarbetslösa och nyanlända ska kunna anställas i myndigheterna för att utföra enklare arbetsuppgifter.
Regeringen har också breddat Arbetsförmedlingens verktygslåda genom att bland annat öppna upp extratjänsterna för nyanlända och höja subventionen i nystartsjobb för nyanlända. Regeringen anser att både inslaget av kommunal vuxenutbildning under etableringstiden och övergångarna från etableringsuppdraget till reguljär utbildning behöver öka väsentligt. En stor del av deltagarna har behov av reguljära utbildningsinsatser för att ha en möjlighet att etablera sig på den svenska arbetsmarknaden. Andra har behov av viss kompletterande utbildning för att kunna få ett arbete.
I Arbetsförmedlingens regleringsbrev för 2017 finns numera ett mål om att inskrivna utan fullständig gymnasieutbildning, särskilt inskrivna i etableringsuppdraget, i större utsträckning ska påbörja reguljära studier. Studierna kan bedrivas såväl inom ramen för ett arbetsmarknadspolitiskt program som i en etableringsplan utanför dessa. Regeringen har bland annat gjort satsningar på yrkesvux och lärlingsvux som bland annat syftar till att nå de grupper som saknar eller behöver komplettera en gymnasieutbildning.
En god etablering förutsätter ett nära samarbete mellan kommunerna och Arbetsförmedlingen på lokal nivå, bland annat vad gäller kommunal vuxenutbildning i svenska för invandrare, behörighetsgivande vuxenutbildning och yrkesvux. Många av dem som sökte asyl i Sverige under 2015 var unga som kommer in i det svenska skolsystemet under grundskolans senare del eller i gymnasieåldern. Regeringen anser att alla ungdomar ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning för att öka möjligheterna att etablera sig på arbetsmarknaden.
Regeringen avser att ge Delegationen för unga till arbete ett utökat uppdrag att främja samverkan mellan berörda aktörer som har betydelse för nyanländas, företrädelsevis nyanlända ungdomars, möjlighet att etablera sig i arbetslivet. Regeringen har också gett Arbetsförmedlingen i uppdrag att redovisa en handlingsplan för hur myndigheten avser att öka andelen utrikes födda kvinnor som arbetar eller studerar. Syftet är att minska arbetslösheten och öka sysselsättningen för denna grupp.
Myndigheten ska särskilt uppmärksamma kvinnor med kort eller ingen utbildningsbakgrund och med begränsad erfarenhet av lönearbete i Sverige. Uppdraget ska redovisas senast den 1 april 2017.
Ylva Johansson (S):
Den tidigare regeringen gjorde naturligtvis en del saker rätt och bra. Men ni misslyckades med jobben - det var därför ni inte fick fortsätta att regera. På den punkten har vi en ny politik nu. Vi har fått 150 000 nya jobb sedan denna regering tillträdde. Vi har också en sjunkande arbetslöshet, en ökad sysselsättningsgrad och den lägsta ungdomsarbetslösheten på 13 år. Det går alltså åt rätt håll när det gäller jobben.
Vi har rekordmånga nyanlända, varav en betydande del har kort utbildning. Detta är naturligtvis den stora utmaning som vi nu måste ta itu med, och det är också detta som är fokus för regeringens insatser. Det handlar om utbildning. Den största gruppen består av unga som saknar utbildning. Det handlar om att satsa på att de ska få möjlighet till reguljär utbildning, så att de får en grund för att varaktigt kunna få fotfäste på den svenska arbetsmarknaden.
Här är det viktigt med kombinationer av yrkesutbildning och sfi, till exempel så kallad yfi, som används på många håll. För dem som har riktigt kort utbildning kan man satsa på sfi bas, där man kombinerar annan utbildning med sfi. Den typen av insatser behöver öka. Det finns också en grupp vars medlemmar har kort utbildning och inte längre är så unga.
Där kan vi inte alltid räkna med att man kan utbilda sig till den nivå som normalt krävs på den svenska arbetsmarknaden. Detta tror jag inte är realistiskt för alla individer. Då handlar det i stället om jobb med låga kvalifikationskrav, och det är precis detta som regeringen arbetar för. Vi ser också att antalet sådana jobb nu ökar.
Ylva Johansson (S):
Att lära sig jobbet på jobbet tror jag är en bra idé. Det finns yrkesintroduktionsanställningar med precis detta syfte. Som jag sa tidigare tror jag att det är en bra väg. Dessvärre har volymerna inte blivit så stora, men jag hoppas att de ska kunna öka. Låt mig klargöra för Christian Holm Barenfeld hur vi socialdemokrater ser på jobb med låga kvalifikationskrav. Vi ser inte något egenvärde i att ha en stor andel lågproduktiva jobb på den svenska arbetsmarknaden.
Tvärtom är det bra att Sverige kan konkurrera med högproduktiva jobb, snabb utveckling och omställningsförmåga, så att vi står oss väl i den globala konkurrensen. Socialdemokrater har alltid stått upp för att alla människor ska arbeta och försörja sig själva med eget arbete och med egen lön. Detta betyder att man behöver göra anpassningar för en del personer som har svårt att ta sig in på arbetsmarknaden. Därför har vi Samhall. Därför har vi lönebidrag.
Därför har vi särskilda anställningsformer och särskilda subventioner för olika grupper, och därför jobbar vi nu med till exempel extratjänster och moderna beredskapsjobb. Detta gör vi eftersom det är viktigt för individen att kunna försörja sig själv med eget arbete och för att det är viktigt att ställa krav på att alla människor arbetar och deltar i det svenska samhället.
Ylva Johansson (S):
Facken har en väldigt viktig roll på svensk arbetsmarknad, även när det gäller arbetsmarknadspolitiska insatser och anställningsstöd. Därför har regeringen nu också för nystartsjobben infört krav på kollektivavtalsenliga villkor. Det har varit en subventionsform som inte har haft detta tidigare. Det är en tydlig ideologisk markering, eftersom vi inte ser något skäl till att man skulle ha andra villkor i subventionerade anställningar som skattebetalarna betalar för.
Dessa anställningsformer är ganska förmånliga för arbetsgivaren, och man ska följa kollektivavtal - eller kollektivavtalsenliga villkor som det i detta fall heter på grund av EU-rätten. Det här är ett av de viktiga steg som regeringen tar. Låt mig få återkomma lite grann till aktivitetsrapporteringen. Vi håller på med en förändring som gäller etableringsuppdraget, där vi ju inte har aktivitetsrapportering på det sättet i dag.
Det finns en aktivitetsrapportering, men det är arbetsförmedlarna som lägger ned tid på att kontrollera att man timme för timme har gjort etableringsuppdraget. Arbetsförmedlare vittnar om att 20-25 procent av arbetstiden går åt till att gå igenom de här listorna timme för timme för att individen ska få ut sin etableringsersättning, som är det man lever av och är helt beroende av. Det är en helt orimlig styrning av tiden.
Jag avser att gå fram med förslag om att göra etableringsuppdraget mer till ett vanligt arbetsmarknadspolitiskt program; på samma sätt som andra arbetslösa får man då intyga på heder och samvete att man lämnar riktiga uppgifter, och man lämnar uppgifterna i en aktivitetsrapport. Jag tycker att det är ett rimligt sätt att ställa den typen av krav.
Det ska inte vara arbetsförmedlarnas uppgift att själva med överdriven nit försöka ta reda på vad individen har gjort eller inte gjort, men man måste kunna använda sig av aktivitetsrapportering som ett verktyg. Men jag är övertygad om att det också går att göra reformer i sättet att använda aktivitetsrapporteringen. Det är Arbetsförmedlingens uppgift att göra så att detta kan ske på ett sätt som är enkelt, smidigt och ändamålsenligt både för Arbetsförmedlingen och för individen.
Tack så mycket för en bra debatt!
Ylva Johansson (S):
Elisabeth Svantesson har frågat mig hur jag avser att förbättra styrningen av programmet Förberedande och orienterande utbildning samt hur jag säkerställer att de arbetsmarknadspolitiska programmen har en god effekt. Riksrevisionen har lämnat en granskningsrapport om förberedande och orienterande utbildning. Alla granskningsrapporter från Riksrevisionen hanteras genom att riksdagen lämnar över rapporten till regeringen, som återkommer med en skrivelse. Eftersom regeringen ännu inte har lämnat någon skrivelse över denna rapport ber jag att få återkomma till riksdagen i denna fråga.
Det är viktigt för regeringen att arbetsmarknadspolitiska program får god effekt både för samhället och för individen. Kunskap om insatsernas effekter bidrar till arbetet med att utveckla både politikens utformning och Arbetsförmedlingens verksamhet. Arbetsförmedlingen har därför ett uppdrag i sin instruktion att analysera, följa upp och utvärdera hur myndighetens verksamhet och de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna påverkar arbetsmarknadens funktionssätt.
Regeringen följer utvecklingen av arbetsmarknadspolitiken genom rapporter och analyser från i första hand Arbetsförmedlingen men även från andra myndigheter som IFAU och Statskontoret samt universitet och högskolor och internationell forskning. IFAU:s översikt över arbetsmarknadspolitikens effekter från 2011 och Arbetsförmedlingens årliga arbetsmarknadsrapporter är exempel på sådan rapportering. Dessa rapporter visar att resultaten behöver förbättras.
Arbetsförmedlingens arbetsmarknadsrapport för 2016 visar att resultaten för de arbetsmarknadspolitiska programmen varierar. Under alliansregeringen fick Arbetsförmedlingen i uppdrag att prioritera arbetssökande som står långt från arbetsmarknaden. I rapporten skriver Arbetsförmedlingen att man ser detta som en delförklaring till att resultaten när det gäller arbetsmarknadsutbildningen har fallit. Regeringen har som målsättning att individen ska få det stöd som hon eller han behöver för att komma närmare ett arbete.
Regeringen avser exempelvis att göra det möjligt för ungdomar att i större utsträckning ta del av insatser utifrån individens behov före inträdet i jobbgarantin för ungdomar och att förbättra möjligheten att arbeta med fördjupat stöd utifrån individuella behov inom etableringsuppdraget. I budgetpropositionen för 2017 föreslår regeringen att tydligare krav på resultat efter avslutad arbetsmarknadsutbildning ska utvecklas.
För att bidra till en effektivare arbetsmarknadspolitik och därmed lägre arbetslöshet har regeringen också förenklat och förtydligat det arbetsmarknadspolitiska regelverket, förbättrat förutsättningarna för lokal samverkan, till exempel med kommuner och landsting, infört ökade möjligheter för arbetslösa att kombinera arbete med utbildning samt förändrat styrningen av Arbetsförmedlingen, bland annat genom ett ökat fokus på resultat och minskning av detaljstyrningen. Arbetsförmedlingen ska också kunna matcha arbetssökande som står närmare arbetsmarknaden.
Denna omläggning av arbetsmarknadspolitiken fortsätter.
Ylva Johansson (S):
Jag kan glädja Elisabeth Svantesson med att båda de här sakerna redan är på gång. Som man kunde läsa i budgeten utvecklar vi nu nya krav på kvaliteten och resultaten i arbetsmarknadsutbildningen. De resultatkrav som fanns togs ju bort av den gamla regeringen, och då föll resultaten dramatiskt. Nu utvecklar vi nya krav.
Redan i dag arbetar man med - den förändringen har pågått sedan jag tillträdde - att rikta arbetsmarknadsutbildningarna mot arbetsgivarnas behov där arbetsgivarna har möjlighet att både påverka utformningen och urvalet av vilka som ska gå arbetsmarknadsutbildningarna. Det är viktigt för att det här faktiskt ska leda till arbete. Det andra gäller förenkling och sammanslagning av anställningsstöden, vilket var en av de saker som jag också krävde i opposition och som jag satte igång ett arbete med när jag tillträdde. Jag ska ärligt säga att det har varit något svårare än jag faktiskt trodde.
Därför måste vi göra några omtag. Arbetsförmedlingen kom ju med ett förslag som ganska kraftigt förenklade anställningsstöden från Arbetsförmedlingens perspektiv. Dessvärre var det inte på ett sätt som arbetsgivarna kanske uppfattade som en förenkling. Det ska ju vara ett förslag som förenklar både från arbetsgivarnas perspektiv, för arbetsförmedlarna som ska handlägga ärendena och naturligtvis för de enskilda individernas som har möjlighet att tillgodogöra sig de olika anställningsstöden.
Där har vi alltså satt igång ett internt arbete för att ta fram förslag. Det är alltså på gång.
Ylva Johansson (S):
Jag vill igen upprepa att rätten att vidta stridsåtgärder är grundlagsfäst, det vill säga: Strejkrätten är en grundläggande rättighet om inte annat följer av annan lag eller avtal. Det är en väldigt viktig princip.
Det är också en viktig princip att Arbetsdomstolen har yttrat sig och dömt i fall där man har visat att praxis från Arbetsdomstolen är att utgångspunkten är att arbetstagarorganisationen kan vidta stridsåtgärder till stöd för anspråk på kollektivavtal för ett tillämpningsområde där kollektivavtal redan gäller mellan arbetsgivare och en annan arbetstagarpart trots att det ytterligare kollektivavtalet skulle strida mot det redan befintliga.
Av Arbetsdomstolens praxis följer också att avtal som strider mot eller är oförenliga med varandra är ett problem som inte löses genom förbud mot stridsåtgärder i syfte att få det senare avtalet till stånd utan genom rättsprinciper om konkurrens mellan olika kollektivavtal.
Vi har en situation där svensk arbetsmarknad nästan är unikt fredlig i jämförelse med i egentligen alla jämförbara länder och är en relativt väl fungerande arbetsmarknad. Det hindrar inte att jag förstår att det är en väldigt besvärlig situation just nu för Göteborgs hamn. Det är en pågående konflikt, och jag tänker inte yttra mig i den pågående konflikten.
Jag tänker inte gå in i de frågorna, utan jag har gett mitt svar. Avsikten är att regeringen på torsdag ska ge ett uppdrag till Medlingsinstitutet med precis den inriktning som jag angav i mitt svar om att ytterligare ge underlag för att få en tydligare bild i fråga om den här typen av konflikter som vi nu diskuterar.
Ylva Johansson (S):
Christian Holm Barenfeld beklagar att jag inte tänker ingripa i den pågående konflikten. Dessbättre har vi en ordning där arbetsmarknadsministern inte ingriper i pågående arbetsmarknadskonflikter. Jag avhåller mig också från att gå djupare in i att diskutera den pågående konflikten.
Problemet för Moderaterna i den här frågan är att man har en låg trovärdighet när det gäller att värna strejkrätten och grundläggande rättigheter på arbetsmarknaden. Det är ju ett av era problem, Christian Holm Barenfeld - att ni har svårt att hitta den rätta balansen. Ni ansvarade för en lagstiftning, lex Laval, som på ett helt orimligt sätt inskränkte strejkrätten när det gäller att ta strid för utstationerade arbetstagares villkor.
Nu lägger vi fram förslag om att få ordning på detta så att vi ska kunna uppfylla de skyddsdirektiv som gäller och säkerställa att utstationerad arbetskraft får den minimilön vi är skyldiga att säkerställa. När det gäller den pågående konflikten i Göteborgs hamn har jag inga ytterligare kommentarer om den, fru talman.
Ylva Johansson (S):
Regeringens avsikt är att på torsdag ge ett uppdrag till Medlingsinstitutet att komma tillbaka till regeringen med en bild av hur vanlig denna typ av konflikter, där kollektivavtal står mot varandra, är. Det blir även en del andra uppdrag kopplat till detta. Jag har inga ytterligare kommentarer till den pågående konflikten i Göteborgs hamn. Jag tycker att det vore olämpligt att som arbetsmarknadsminister ha det.
När det gäller den proposition som riksdagen får från regeringen i dag, tror jag, och som handlar om att riva upp lex Laval och få en ny ordning för utstationerad arbetskraft innebär den just att vi genomför tillämpningsdirektivet för att kunna säkerställa att utstationerad arbetskraft får del av de minimivillkor vi enligt direktivet är skyldiga att säkerställa. Det har vi inte kunnat tidigare.
Nu har vi äntligen ett förslag på riksdagens bord, och jag hoppas att riksdagen kommer att ställa sig bakom det - för de anställdas skull, och för de svenska företagens möjlighet att konkurrera med sjysta villkor.
Ylva Johansson (S):
Ann-Charlotte Hammar Johnsson har frågat mig vilka konkreta åtgärder och initiativ jag avser att vidta för att förbättra och öka på takten så att nyanlända kommer ut på arbetsmarknaden via Arbetsförmedlingens snabbspår. Ann-Charlotte Hammar Johnsson ställde mig samma fråga i riksdagsfrågan 2016/17:526 Snabbspår på arbetsmarknaden.
Att skapa starkare och snabbare vägar till etablering på arbetsmarknaden för de många människor som kommit till Sverige är en utmaning regeringen tar på stort allvar. Regeringen har vidtagit och avser att vidta ytterligare åtgärder i syfte att stärka möjligheterna till etablering för nyanlända. Vi har höga ambitioner för vår etableringspolitik. Sverige ska vara en förebild för andra länder.
En betydande andel av de nyanlända som just nu söker sin plats på svensk arbetsmarknad har utbildning och erfarenheter av yrken som i dag präglas av arbetskraftsbrist. Efterfrågan på utbildad arbetskraft är rekordstor inom offentlig sektor och mycket stor inom delar av privat sektor.
Att vi på ett effektivt och målmedvetet sätt tar till vara den kompetens som många nyanlända har med sig bidrar till att vi snabbare kan möta denna arbetskraftsbrist och därmed också understödja en fortsatt positiv sysselsättningsutveckling. Historiskt har det tagit alldeles för lång tid för nyanlända att komma in i de yrken de har utbildning för och erfarenhet av från sina hemländer. Det var därför som regeringen våren 2015 tog initiativ till snabbspår tillsammans med arbetsmarknadens parter.
Snabbspåren bidrar till att arbetsgivare får möjlighet att få tag i rätt kompetens samtidigt som nyanlända får jobba i sitt yrke.