Emil Källström (C):
Det är påtagligt hur ledamöterna i denna debatt verkligen gör sitt yttersta för att åstadkomma någon form av meningsskiljaktighet när vi alltså debatterar ett betänkande där vi är helt och hållet eniga. För egen del vill jag ta fasta på detta.
Alla åtta partier i finansutskottet, från vänster till höger, går gemensamt fram och säger att stöden om möjligt behöver förbättras och förstärkas för att rädda så många jobb och företag som möjligt. Detta är förhoppningsvis ett av de sista stegen under en ganska lång resa av bekämpning av coronapandemin och dess ekonomiska konsekvenser.
Precis som tidigare talare har sagt var det väldigt mycket aktivitet i riksdag och regering för att snabbt få stöden på plats. Ledorden var initialt: Bättre okej och snabbt än perfekt och långt senare. Under våren var det också febril aktivitet hos berörda myndigheter för att få ut pengar i systemet, säkra upp jobb och företag och skapa ett lugn i en svensk ekonomi som bitvis var i det närmaste i panik under några dagar och veckor.
Det första jobbet under förra våren lyckades hyfsat, tycker jag. Det finns alltid saker man i efterhand ser att man skulle ha gjort bättre, men det var en ordentlig aktivitet, och många problem löstes på vägen.
Det är också uppenbart att man under sommaren och hösten invaggades i ett annat lugn, ett bedrägligt lugn i den politiska processen och det politiska arbetet som inte på något sätt motsvarades av ett lugn ute i den svenska ekonomin. Väldigt många företag arbetade stenhårt för att överleva. Samtidigt var det så att det som under våren hade gått snabbt tog längre tid. Processerna drog ut på tiden, och det var inte samma tempo i utbetalningarna.
Det är något som vi i denna kammare - i alla partier, men kanske särskilt i några som är mer företagarnära - reagerade på och sa: Så här får det inte gå till! Riksdagen har nu i ett antal steg puttat regeringen framför sig och sagt att vi måste leverera bättre. Stödsystemen måste bli träffsäkrare och starkare, och de måste förlängas och förstärkas, vilket nu har skett i ett antal steg.
Det vi i dag fattar beslut om är att omställningsstödet om möjligt ska förstärkas genom att man för in fler kostnader i det som räknas som fasta kostnader och att man helt enkelt skapar ett starkare och rakare system för de företag, inte minst i servicesektorn, som inte riktigt har känt sig hemma i de senaste förändringarna.
Nu har vi gott hopp om att detta också blir godkänt i EU-kommissionen och att ett starkare och mer träffsäkert system kan vara gällande fram till dess att coronapandemins olika stöd kan fasas ut, då vi är igång med vaccineringarna och kan få en bortre parentes på detta tuffa skede i svenskt samhällsliv och svensk ekonomi.
Parallellt med att vi har diskuterat de här frågorna och nu kommit fram till beslut har också besked getts om att dessa stöd - alltså omställningsstöd, korttidspermitteringar och mycket annat - kommer att förlängas fram till åtminstone den 30 september. Det tycker jag är ett bra besked.
Det innebär att de branscher som fortfarande har det väldigt tufft och som är oroliga för vad sommaren och hösten kommer att innebära kan gå in i denna period med vetskap om att stödsystemen kommer att finnas på plats åtminstone långt in på hösten. Det har långt ifrån alltid varit så att dessa besked har getts med den här typen av framförhållning. Jag är glad att vi har kunnat landa där.
De olika stödsystem som vi nu diskuterar är omställningsstöd, omsättningsstöd för enskilda, korttidspermittering och många andra. De blir alltså alla förlängda fram till den sista september. Det är ett bra besked att ha när man gör sin planering för sommaren och hösten. Herr talman!
Förhoppningen är givetvis att vi nu är i något av de sista kapitlen i denna krisbekämpning, men det är inte på något sätt självklart att det är så. Någon sa här tidigare att han inte var jurist. Jag är ingen virolog eller smittskyddsläkare.
Men nog kan jag som hobbyvirolog gå runt och fundera på vad som skulle hända om det skulle komma nya typer av mutationer och så vidare. Det finns ju uppenbara riskfaktorer som vi måste ha möjlighet att ta höjd för.
Och i ett sådant scenario handlar det om att vara beredd att göra ytterligare saker, förlänga stöden ytterligare och hela tiden följa utvecklingen för att på bästa sätt kunna freda jobb, företag och annat vi vill ha mer av i samhället.
Då är det värdefullt att konstatera att trots ett år av akut krispolitik står Sverige mycket starkt när det gäller nivån på statsskulden och när det gäller styrkan i de offentliga finanserna. Vi har alltså muskler att agera om krisen skulle bli ännu mer långdragen än vad vi kanske hoppas och tror. Den tryggheten tycker jag att vi ska känna när vi nu fattar ytterligare beslut.
I dag handlar det alltså om att förstärka omställningsstödet. Tidigare har det aviserats att det förlängs. Krispolitiken fortsätter. Vi hoppas att detta är bland det sista vi gör i den akuta krisbekämpningen, men Sverige har muskler att agera om så skulle krävas.