Ida Gabrielsson (V):
Jag vill börja med att berätta att jag har opererat mina bihålor, så jag har svårt att ha munskyddet på mig och samtidigt kunna andas. Men jag har hållit mig på avstånd - inte bara politiskt utan också rent rumsligt - från de andra här inne i kammaren, så det ska nog gå bra ändå.
Den andra ursäkt jag vill framföra, herr talman, är att jag trots att jag har anmält absolut längst talartid här i dag nog kommer att bli tvungen att dra över något på grund av saker som har kommit upp i debatten. Jag har ju inte haft möjlighet att begära replik eftersom jag inte talar förrän nu. Men det ska nog gå bra. Ni kommer att få lunch någon gång. Herr talman!
I dag får vi återigen fatta beslut om något som Vänsterpartiet har drivit igenom via ett utskottsinitiativ - den här gången för att se till att också småföretagare kan ta sig igenom coronakrisen.
Småföretagare måste få rätt till a-kassa, och deras företag ska inte behöva gå omkull på grund av de stelbenta reglerna som gör att man inte kan få ta in en del arbeten som småföretagare behöver göra för att kunna överleva. Stora företag som Volvo och Sandvik gör aktieutdelningar, och samtidigt snålas det när det handlar om att landets småföretagare ska överleva.
Det tycker vi är fel, och jag är glad för att Vänsterpartiet har kunnat driva igenom det här. Ingen kan påstå att Vänsterpartiet sitter på läktaren, precis. Herr talman! Det ska vara roligt att slå rekord - något att fira. Men så kan man inte påstå att det känns när det kommer till sjukförsäkringen.
Alliansen, som vi har hört här via Moderaterna - som endast pratar om Socialdemokraternas politik - blev svenska mästare redan 2008 när dagens system infördes.
De steg fram som den nya tidens helbrägdagörare som till skillnad från Sveriges samlade läkarkår, medicinska expertis och rådande forskningsläge bara genom ett trollslag kunde bota hela 90 000 sjuka. Simsalabim, så var de friska! Enligt den nya lagen och kassans kriterier utförde den nya rehabkedjan rena mirakel.
Lama kunde inte bara resa sig upp och gå, utan enligt myndighetens bedömning kunde de nästan springa ett maraton. Att man inte kunde stå på benen var mest en fråga om inställning. Välj glädje, mässar kören. Och utförsäkringarna fortsatte. Herr talman! Tillsammans med S och MP tog Vänsterpartiet bort den bortre tidsgränsen.
Alliansen och Sverigedemokraterna, som också var i gasen här tidigare, gav inte upp tävlingen så enkelt. De röstade för att återinföra den så kallade stupstocken så sent som 2017. Detta parerades av S- och MP-regeringen, men i stället började regeringen laga sin egen mirakelkur, som det hölls ganska tyst om här uppifrån.
Snart var guldmedaljen när det gäller antalet utförsäkrade säkrad för deras del. När S- och MP-regeringen år 2015 införde målet om nio sjukdagar i snitt per person och år fyrdubblades avslagen med de tidsgränser vi i dag talar om utan att någon lagändring gjordes.
Guds gåva till människan är den heliga treenigheten: Försäkringskassan, rehabkedjan och de magiska tidsgränserna. Under förra året, mitt under brinnande pandemi, slogs Sverigerekord i antalet utförsäkrade. Det är helt otroligt - det är knappt att man tror att det är sant! Herr talman!
Folk blev inte friskare utan sjukare av den behandling som systemet utsatte dem för. Det är en skandal och en stor skam för ett så kallat välfärdsland. Att inte bli trodd är höjden av förnedring. Det är på det sättet man tillintetgör en människa.
Inte bara Vänsterpartiet är kritiskt - forskare kallar det en rättsskandal att Sverige inte ser till att människor har rätt till trygghet vid sjukdom och att det fungerar innan man inför ännu ett rikemansbidrag. Det är anskrämligt.
Bara Vänsterpartiet prioriterade att ta bort den extra skatten för sjukskrivna framför att ta bort skatten för dem som tjänar närmare 60 000 i månaden. Människor har inte blivit fattiga; de har gjorts fattiga genom politiska beslut i den här kammaren. Herr talman! Corona har fått många att inse att vi alla kan bli sjuka.
Kvar finns bara kvacksalvarens tomma försvarstal, men ingen stiger fram och säger: Vi erkänner. Det blev fel. Nu tar vi ansvar för det. Så kan vi bara inte ha det, allra minst Moderaterna, som även i dag håller krampaktigt fast vid den stenhårda prövningen vid dag 180. Herr talman!
Tänk att det skulle behövas en pandemi för att fler politiker skulle börja förstå att sjukdom eller funktionsnedsättning inte är något man väljer utan något man drabbas av. Vi står här i dag inför att ta ett litet steg i riktning mot en mänskligare sjukförsäkring.
Det kan kännas som ett myrsteg, och det är helt klart alldeles för lite, men för bara några månader sedan var det långt fler än Moderaterna som hindrade en förändring. I dag är det annat ljud i skällan. Vi i Vänsterpartiet har tillsammans med alla er som är aktiva i olika upprop för att förändra sjukförsäkringen baxat regeringen och andra partier framför oss. Jag vill tacka er enormt mycket.
Ni ska veta att ni har gjort hela skillnaden. Den seger som vi trots allt får fira i dag är er: Daniel, Peter, Charlotte, Pirjo, Lippe, Irja och många fler. Ni, som inte ens har något att vinna för egen del, för ni har redan blivit fråntagna det mesta, har visat gemenskap och omtanke i ordens verkliga mening. Herr talman!
Jag hoppas att de också snart ska få någonting tillbaka. Ge dem som utförsäkrats genom åren med systemfel deras SGI tillbaka! Ge dem ekonomisk ersättning och den upprättelse de förtjänar och har rätt till! Vänsterpartiet har föreslagit en kriskommission som skulle göra just detta. Tyvärr röstade alla andra partier nej. Var är omtanken? Var är gemenskapen?
Jag finner inga ord! Jag skäms över att vara politiker. Kan vi inte bättre än så? Herr talman! Försäkringskassan är en myndighet med lågt förtroende.
Jag noterade att Moderaterna använde deras utlåtande om ändrade regler som något slags auktoritetsargument, samtidigt som man ansåg att det inte behövdes lagändringar, utan det var myndigheten själv som skulle genomföra förändringarna. Samtidigt röstade man nej till Vänsterpartiets förslag om en oberoende utredning av just denna myndighet.
Det återstår alltså mycket övrigt att önska när det gäller detta. Försäkringskassan åtnjuter lågt förtroende, och det är uppenbart att regeringens styrning har satts ur spel. Vi har påpekat det många gånger. Vänsterpartiet har försökt att hitta handlingskraftiga kompromisser. Vi har inte bara en gång utan två gånger lagt fram förslag om en oberoende genomlysning. Tyvärr har vi inte fått majoritet för det.
Trots signalen om att en generös prövning behövs har som sagt utförsäkringarna ökat. Försäkringskassan verkar fullkomligt dopad och friskförklarar människor i en överjordisk takt. I år blir det guld, silver och brons - ja, alla pallplatser är vunna. Man är helt enkelt ostoppbar! Läkarintyg är ingen frisedel.
Det kan inte stoppa den här maskinen, "utförsäkringsmaskinen", som forskaren Niklas Altermark skriver i sin bok om sjukförsäkringen. Herr talman! Jag återkommer till det låga förtroendet för myndigheten.
Inspektionen för socialförsäkringen skriver i en rapport: "Men det är problematiskt att andelen avslag och beviljanden kan pendla kraftigt utan att vare sig lagstiftning eller rättspraxis har ändrats, inte minst ur ett rättssäkerhetsperspektiv." Men vad gör Försäkringskassan då? Jo, man tar saken i egna händer.
Genom generaldirektör Nils Öberg meddelar man att man är redo att ta emot den kritik som finns, men det ska inte ske genom någon extern genomlysning. Den fajten går inte att vinna. I stället ska myndigheten utreda sig själv. Förutom att detta känns lite som en riggad match där resultatet är förutbestämt finns det en stor risk för att Försäkringskassan och regeringen skyller på varandra: Det var du som började! Nej, det var du!
Jag vill ge samma råd som till ett gammalt par som träter: Herregud, ta in någon utifrån som vet vad den pratar om, innan det är för sent! Trots att Försäkringskassan är i fokus behöver lagändringar göras. Det lät som om det inte var nödvändigt tidigare. Det man gör när man tar fram en lagändring är att ta fram nya förarbeten, som beskriver vad som ska gälla för myndigheten. Ny styrning och nya förarbeten är det som behövs.
Anledningen till att Moderaterna avstyrker både vårt förslag om oberoende granskning och förslagen om nya lagar är att man inte vill att fler ska få rätt till sjukpenning. Herr talman! Undersköterskan Christine Udding, som jag har lärt känna, smittades med covid-19 i jobbet. Hon blev långtidssjuk men nekades sjukpenning. I stället för att få extra betalt för sin insats betalar hon nu genom att använda sin egen semester.
Hon är en av många som har ryckt in när samhället behövde dem, men samhället fanns inte där för henne. Allt tar sådan tid, och medan tiden går drabbas allt fler av systemet. "Normalt förekommande arbeten" verkar endast förekomma i Försäkringskassans fantasivärld. Om man redan är arbetslös när man blir sjuk möter man detta redan dag 1.
Medan politiker käbblar dör människor i sjukförsäkringens spår. Den 8 februari var det årsdagen för Linneas död. Linnea fick senare rätt, men då var hon redan död. Linnea är inte ensam. Alltför många ser ingen annan utväg. Det är ofantligt sorgligt. Herr talman!
Att Christine och andra sjuka under lång tid har gått ut och berättat om hur det faktiskt ser ut är jag helt övertygad om är det starkaste skälet till att Vänsterpartiet fick gehör för kravet om att mjuka upp bedömningen vid dag 180. Det vi ska besluta om i dag borde heta lex Christine. Min uppmaning är: Släpp prestigen och partipolitiken! Visa nu att det går att lösa detta!
Ställ upp för dem som har ställt upp för oss! Låt oss känna att vi har gjort allt som står i vår makt för att det som hänt Linnea inte ska behöva hända igen! Släpp kravet på omställning under pandemin! Ändra prövningen vid dag 365, och kräv att kassan ska ange arbete! Eftersom prövningen pausades så sent fick Christine aldrig ta del av den. Hon hade redan utförsäkrats och hunnit bli nekad när hon överklagade.
Hur många fler personer som har gjort allt rätt ska vi behandla så fel innan vi kan rucka på det som krävs för att sjukförsäkringen ska fungera? Vänsterpartiet vill ha en försäkring som fungerar som en försäkring och som ger rätt till trygghet vid sjukdom eller funktionsnedsättning. Hela sjukförsäkringen och rehabkedjan måste göras om.
De skarpa tidsgränserna behöver tas bort, och rehabiliteringen måste bli mer individanpassad och realistisk. Läkarintyg ska gälla. Den som är kroniskt sjuk eller som har en funktionsnedsättning måste få rätt till varaktig ersättning. I dag hänvisas man till Arbetsförmedlingen men får där höra att man är för sjuk för att få hjälp till jobb medan Försäkringskassan anser att man är frisk som en nötkärna. Något är fel, riktigt fel. Herr talman!
Vi har i debatten fått höra att det främst är långtidssjuka i covid-19 som drabbas och att regelförändringarna behövs för att bistå endast den gruppen. För det första befinner sig den konservativa högern inte ens på rätt planhalva, verkar det som. Frågan är om de ens vet vad som är deras egen målgård. I fina ordalag beskrivs här hur de vill ta strid för de långtidssjuka. Sanningen är att de röstade ned ett sådant förslag som jag lade fram redan i höstas.
För det andra går det inte att undanta enskilda diagnoser, symtomdiagnoser, i lagstiftning, särskilt inte dessa. Det skulle bara bli ett slag i luften eftersom många av dem som har kvarvarande symtom av covid-19 inte med säkerhet skulle kunna få den diagnosen i dag i vården. För det tredje finns det många fler människor med olika sjukdomar som drabbas.
Dagens system bygger på bedömd arbetsförmåga, inte på vilken diagnos du har. En av dessa människor är min pappa, som har cancersjukdomen myelom. Vården förstod inte varför hans rygg plötsligt brakade ihop. Han som alltid jobbat 16 timmar om dagen och haft ett altanbygge på gång rör sig numera med rullator. Myelom bryter ned skelettet, men sjukvården trodde att han hade fått ett brott på kotorna och diskbråck. Han gick ned nästan 20 kilo.
Vi kände oss ändå trygga. Han hade röntgats, och de hade sagt att han inte hade cancer. Men smärtan blev olidlig, och han fick läggas in på sjukhus i flera omgångar. Till slut togs ett blodprov, och han fick åka direkt till hematologen. På grund av besöksförbud, som ni alla vet råder, fick han möta den första chocken själv: att han har en obotlig cancersjukdom som förhoppningsvis går att hämma.
I dag ligger han inne för den sista omgången behandling med kraftiga cellgifter. Men redan innan det fick han besked om att hans sjukpenning, som går ut om någon vecka, efter avslutad behandling, inte ska förlängas vid dag 365. Det enda raka om vi vill kunna se oss själva i spegeln är att pausa bedömningen och också göra något åt den här tidsgränsen. Herr talman!
Jag lovar att jag snart är klar med mitt anförande. Snart går vi mot ljusare tider, heter det. Förhoppningsvis kan det innebära ett mer fritt liv efter corona. Samtidigt är det för den här gruppen fortsatt skralt. Man verkar tro att den som är sjuk är något slags utomjording som kan överleva på luft. Ersättningen och taket i bostadstillägget måste höjas.
De sociala avgifterna har länge legat på ungefär samma nivå, men utbetalningarna har minskat över tid med 100 miljarder. Det är vi löntagare som har betalat in till sjukförsäkringen med vårt avstådda löneutrymme. Detta är vår rätt. Det är ingen allmosa. Vi har förtjänat detta. Men tyvärr är det inte så. Det behövs ingen Sherlock Holmes för att lista ut vart dessa pengar har tagit vägen.
Under denna period sänkte Alliansen skatten med ungefär samma summa. De som tjänade mest fick allra mest. Januaripartierna fortsätter nu med samma slags fördelningskurva. Bara i år sänks skatten med 30 miljarder. Världsrekordet i snabbast ökade klyftor innehas föga förvånande av Sverige - där är vi nummer ett. Nyliberalismen är död, säger finansministern.
Och hon fortsätter att köra in i väggen med Centern som kartläsare och med Liberalerna som ständigt hotar med att hoppa av i farten. I bagaget ligger Miljöpartiet, till synes nöjda med elbilspremier och plastpåseskatter. Pengarna går alltså inte längre till ersättningssystemen utan till dem som tjänar mest. Glöm småtjuvarna! Här har vi den stora bluffen. Herr talman! Jag känner trots allt hopp.
Det pågår inte längre en tävling om vem som är bäst på att jaga sjuka. Nu är det i stället de som försvarar en orättfärdig sjukförsäkring som är pressade, och det kan de ha.