Per Bolund (MP):
Det är intressant att statsrådet säger "statlig myndighetsroll". MSR, Miljöstyrningsrådet, som statsrådet berömde alldeles nyss, har ju inte varit en statlig myndighet utan ett bolag. Det har fungerat alldeles utmärkt. Därför är det lite märkligt att han nu säger att det måste vara en "myndighetsroll". Det är inget som säger att det behöver vara det. Jag tycker också att det är intressant att statsrådet svarar att staten ska tala med en röst. Det kan man ju ha som ambition och vilja. Men frågan är vilken röst: Vilken röst är det man vill ska tala?
Här har vi sett att det har funnits olika uppfattningar och olika tolkningar kring lagstiftningen när det gäller offentlig upphandling och de EU-direktiv som finns. Där har ju Konkurrensverket, som statsrådet säger har en god tradition, vid varje tillfälle tagit ställningen: Ställ inte miljökrav! Var försiktiga! Tolka inte reglerna positivt utan tolka dem negativt!
Konkurrensverket har till exempel föreslagit att man ska ta bort den skrivning som i dag finns i lagen om offentlig upphandling om att man bör ställa miljökrav och sociala krav när man upphandlar. Är inte det en signal som är värd att ta på allvar? Vad är det för röst som kommer att komma från staten?
I den rapport som Konkurrensverket tog fram 2012, för bara knappt två år sedan, som heter Miljöhänsyn och sociala hänsyn i offentlig upphandling framhåller centrala upphandlingsanalytiker och experter hur besvärligt det är att ställa miljökrav och sociala krav. Man inför vad de kallar en extrem försiktighetsprincip när det gäller att ställa miljökrav och sociala krav. Är det den rösten som statsrådet tycker ska vara statens röst när det gäller offentliga upphandlingar?
Då kommer det inte att bli särskilt många offentliga upphandlingar som tar miljöhänsyn eller sociala hänsyn. Det finns konkreta exempel. När Botkyrka ville ställa krav på bra arbetsvillkor och skulle anställa långtidsarbetslösa ungdomar för att få en positiv utveckling i den egna kommunen sade Konkurrensverket: Nej, det får ni inte göra. Det tycker vi inte stämmer överens med regelverket. Är det den rösten som ska vara statens röst? Då är det ett väldigt tydligt ställningstagande.
Det är väl det som många som är oroliga uppfattar när regeringen av de fyra myndigheter som har arbetat med offentlig upphandling, miljökrav och sociala krav väljer Konkurrensverket. Eftersom det är de som hela tiden har intagit den skeptiska hållningen, som har varit emot och har motarbetat sociala krav och miljökrav, är det också ett ställningstagande från regeringen. Då väljer man ju att inte ta möjligheterna, utan snarare motarbeta möjligheterna, att ställa sociala krav och miljökrav.
Min misstanke är att man har lyssnat mycket på Finansdepartementet, där Finansdepartementet kanske har fått sin vilja igenom när det gäller den här organisationen. Det har till exempel nyligen kommit rapporter från Expertgruppen för studier av offentlig ekonomi, som ligger under Finansdepartementet. De säger i sin rapport att miljökrav inte ger några effekter i offentlig upphandling utan till och med kan leda till försämrad miljö, vilket talar tvärt emot all erfarenhet som finns på det här området.
Lyssnar man på de buden är det klart att man kan förstå att regeringen har valt att lägga in miljöanpassad offentlig upphandling och sociala krav under Konkurrensverket. Men de som har en ambition och som vill ställa de här kraven, som vill förbättra miljön genom de 600 miljarder som den offentliga upphandlingen står för, säger: Nej, gör inte det här, för det kommer att försvåra våra möjligheter!
Men tyvärr väljer statsrådet att inte lyssna på dem utan att lyssna på dem som inte tycker att detta med miljö och sociala krav är särskilt väsentligt. Nu kommer det ett förslag från Sveriges Kommuner och Landstings bolag SKL Kommentus. De säger: Vi kan ta över det här. Statsrådet säger då generöst: Ja, men gör det, varsågoda, ni får göra som ni vill! Men det är klart att de behöver något slags finansiering om de ska kunna ta in Miljöstyrningsrådets aktiviteter. Staten har ju bidragit med resurser till Miljöstyrningsrådet.
Varför är det då inte möjligt att låta SKL Kommentus ta över den rollen och driva den vidare på det sätt som den har varit, det vill säga en icke-statlig myndighet som har fungerat alldeles utmärkt och som har gett mycket bra resultat? Varför inte ge SKL Kommentus chansen, statsrådet?