Morgan Johansson (S):
Regeringen fick ärva en situation som var djupt oroande, som Beatrice Ask delvis själv beskriver. Det var en kombination av en mycket hög arbetslöshet, framför allt en mycket hög ungdomsarbetslöshet, och en fast etablerad och organiserad kriminalitet.
Det var det stora misslyckandet för den gamla regeringen, det vill säga misslyckandet med att bekämpa brotten och att andelen uppklarade brott minskade samt misslyckandet med den sociala situationen och arbetslösheten. Det är en grogrund för rekrytering in i kriminella gäng. Då måste man kunna se på båda frågorna. Det handlar om att förbättra de sociala förutsättningarna i de områden vi talar om.
För att kunna vända utvecklingen är arbetslöshetsfrågan, studierna, utbildningsmöjligheterna och de generella klyftorna faktiskt helt avgörande. Där misslyckades den gamla regeringen. Därför hoppas jag att vi ska klara detta lite bättre, och det jag ser är att ungdomsarbetslösheten nu faller väldigt snabbt. Det är mycket bra. Tillväxten ökar, och vi måste naturligtvis se till att hålla i den. Om vi inte gör det tror jag nämligen att utvecklingen blir ännu svårare.
Det blir nämligen ännu svårare, skulle jag säga, att bryta nyrekryteringen till kriminella gäng. Beatrice Ask frågar om jag är beredd att tydliggöra kommunernas ansvar, och det sa jag i mitt inlägg. Jag är beredd att titta på den frågan precis som jag förstår att Moderaterna nu gör. Just nu är vi i ett läge där vi försöker sprida de goda exemplen, alltså vad som nu görs i landets kommuner.
Jag delar naturligtvis uppfattningen att detta arbete måste läggas så nära kommuninvånarna som möjligt. Jag delar självklart också uppfattningen att ju högre upp i den kommunala hierarkin man för frågorna, desto lättare är det att få genomslag för dem. Så har det fungerat på alla ställen när jag har varit ute och sett hur det ser ut i landets kommuner. En sak kommer man ändå inte ifrån.
Oavsett hur mycket vi gör med lokal samordning, med att ta in näringslivet, med att ta in ideella krafter och med samverkan mellan stat och kommun kommer det till syvende och sist ofta ned till samma typ av sociala frågor man måste lösa. Det var egentligen innebörden i den lilla fråga jag ställde allra sist i mitt tidigare inlägg.
När jag nu tittar på hur Moderaternas politik ser ut - man säger att man ska skapa fler jobb och så - går det genomgående ut på precis samma tema som ni körde på i åtta år, det vill säga att ni ska trycka ned dem som har de lägsta lönerna och de lägsta inkomsterna. Då handlade det om a-kassa, sjukförsäkring och annat som ni jagade och tryckte ned, så att säga. Nu ska det tydligen handla om lönerna.
Därför är min enkla fråga denna: Om vi, vad jag förstår av vad flera borgerliga partier för fram, ska ha statligt fastställda fattiglöner där vi trycker ned lönerna och inkomsterna för väldigt många människor - om vi ska gå den amerikanska vägen, så att säga - vad kommer det att innebära? Vad kommer det att innebära för brottsutvecklingen i ett land att skapa löner som är så låga att människor inte kan försörja sig?
Det är den fråga jag ställer och som jag tycker att Beatrice Ask faktiskt kan fundera lite på. Jag är nämligen övertygad om att vi inte kommer att komma till rätta med detta om vi inte klarar av att föra en politik som håller ihop samhället. Den bygger på lägre klyftor, generell välfärd och naturligtvis ökad tillväxt - men också en bra arbetsmarknadsutveckling.