Hans Eklind (KD):
Ofrivillig ensamhet är en lika stor riskfaktor för att dö i förtid som rökning. Många stora och bra kampanjer har vi alla sett om rökningens skadliga effekter, men hur många kampanjer har vi sett om den ofrivilliga ensamhetens risker? Fru talman!
När jag erbjöds att bli toppkandidat på riksdagslistan för Kristdemokraterna i Örebro län var det ett beslut som jag fattade med lite vånda, för jag hade redan ett arbete som jag älskade mycket. Att jag till slut tackade ja var egentligen av två huvudsakliga skäl. Det ena var att få vara med här i riksdagen och forma och fatta beslut, så att Sverige håller ihop och där vi lever med och inte bredvid varandra.
Det andra skälet var att få göra någonting åt den ensamhet och isolering som jag sett på så nära håll som församlingsherde och präst. Många samtal med äldre ensamma människor har hos mig skapat en mycket stark vilja att få vara med och forma ett samhälle där våra äldre kan känna både trygghet och värdighet.
I Storbritannien har regeringen nu inrättat en minister mot ensamhet. Men i Sverige är det tyvärr mycket tyst, om man undantar de kristdemokratiska försöken att få upp denna fråga till ytan. Varför är ensamheten ett så stort problem? Jag brukar tala om nånannanismen, att det alltid är någon annan som ska göra något.
Det är ett sätt att beskriva det, det vill säga att vi har skapat ett samhälle där vi medvetet har försökt frigöra våra band till varandra - en sorts statsindividualism, om man så vill. I det samhälle som vi har är det alltid någon annans ansvar att sträcka fram en hjälpande eller välkomnande hand. Politik skapar naturligtvis inte relationer, gemenskaper, medmänsklighet och så vidare; det gör du och jag.
Men politiken kan skapa förutsättningar. I detta arbete tror jag att det är viktigt att vi som politiker har med oss inte bara de fysiska behoven utan också de sociala, själsliga och andliga behoven. Dem får vi inte glömma bort.
Vi kristdemokrater tror att civilsamhället har en nyckelroll i att försöka skapa dessa mötesplatser som är så viktiga, också därför att det är i civilsamhället som vi möts, det är där värderingar skapas, det är där som vi i praktiken lever ut dem och det är där framtidstron skapas.
I civilsamhället kan man föda och göda både rädsla och hat, men där kan också kärlek, omtanke och ansvar bli någonting som vi lyfter fram. I den budget som Kristdemokraterna och Moderaterna har lagt fram, som i allt väsentligt är en alliansbudget, finns det satsningar på de äldre och på äldrevården.
Katarina Brännström från Moderaterna har på ett mycket fint sätt beskrivit vad som har varit motivet och hur vi har landat i besluten i den gemensamma KD- och M-budgeten. I denna budget finns, förutom det som täcks in under vårt utgiftsområde 11, en satsning på en äldreboendemiljard för fler äldreboenden.
Det finns satsningar på fler trygghetsboenden, bättre personalkontinuitet inom äldreomsorgen, kunskapslyft kring demens och ett nytt äldrelyft för de äldres hälsa. På detta område har kristdemokrater och moderater också en del förslag. Jag vill ändå börja med att säga att jag tycker att det är viktigt att vi stärker incitamenten och möjligheterna för äldre att få vara kvar längre på arbetsmarknaden.
Därför är det viktigt med förslaget om att ta bort den så kallade löneskatten för äldre från den 1 juli nästa år. Det finns nämligen en enorm kompetens och erfarenhet hos de äldre som Sverige behöver. Då är det direkt motsägelsefullt att ha en speciell löneskatt för de äldre. Samma datum, den 1 juli 2019, vill vi alltså höja bostadstillägget för pensionärer.
Bostadstillägget är viktigt därför att det är ett träffsäkert sätt att nå pensionärer med låg inkomst. Det är också viktigt därför att det i denna budget från Kristdemokraterna och Moderaterna finns ett starkt fokus på att vi vill att fler människor ska ha råd att flytta till anpassade boenden med gemenskapsmöjligheter. Nästan en kvarts miljon äldre lever alltså i dag under det som kallas låg ekonomisk standard.
Det är en kamp för dem varje månad att få pensionen att räcka. De kanske inte är så snåla mot sin omgivning, men de är definitivt snåla mot sig själva. Jag har sett på nära håll hur dessa människor ständigt sätter sig själva i andra hand för att ha råd att ge någonting till sin omgivning.
Därför är det viktigt att vi sänker skatten för alla över 65 år, inte endast för dem som har en pension som överstiger 17 200 kronor. Dessa förslag i M-KD-budgeten innebär för en pensionär med 14 000 kronor i pension att han eller hon får 1 300 kronor mer per år att röra sig med.
Skattesänkningen i kombination med bostadstillägget kan ge denna pensionär en möjlighet att få ytterligare 750 kronor mer varje månad för att klara sitt liv med, en förstärkning som absolut är välkommen. Värdighet känner ingen ålder.
Ytterst tänker jag att ett seniorvänligt samhälle, som vi vill skapa, handlar om etik och anständighet. Fru talman! Jag yrkar bifall till utskottets förslag till beslut.