KBLab/rixvox huggingface dataset:
Magnus Oscarsson (KD):
Jag tackar ministern för detta svar. Det kan inte vara så att du inte träffar medborgare som har bekymmer med uppkoppling. När jag är ute och åker möter jag jättemånga människor som talar just om detta. För ett par veckor sedan var jag i Valdemarsvik och träffade där Annelie och Rembrandt, som är företagare och driver Yxningens Camping utanför Gusum.
De berättade hur bekymrade de var över att bredband genom ADSL ska släckas ned. Av naturliga skäl kommer det många barn till en familjecamping, och de vill ha en internetuppkoppling. Så finns inte det. Annelie och Rembrandt var jättebekymrade för hur det ska gå för denna camping. Jag möter gång på gång människor som har bekymmer när Telia nu klipper koppartråden.
Det kan inte vara något nytt för dig, Peter Eriksson, utan det måste du ha fått höra under dina resor. Jag vet att du reser mycket ute i landet. Jag funderar på hur man tänker. Tidigare har 700-megahertzbandet varit ett alternativ. Jag är jätteglad att i dag få höra att ni ändå har tänkt till där. Sedan beslutade regeringen att man skulle vänta i två år. Jag blev mycket förvånad över det.
Men nu har jag förstått att ni tänker öppna upp detta igen, och det tycker jag är mycket positivt. Kan du, Peter Eriksson, berätta lite grann hur du tänker när det gäller 700-megahertzbandet, och varför talar du inte talar med Telia? Varför kan du inte diskutera med dem? Peter Eriksson talar om att det är ett teknikskifte och att den förra regeringen också var inblandad. Naturligtvis var det så.
Men det är ni som nu regerar, och det är du som är minister. Ta ansvar och tala med Telia och berätta hur det ser ut i landet. Försök på detta sätt att göra skillnad.
Magnus Oscarsson (KD):
Det är inga småpengar vi talar om, utan det handlar om väldigt mycket pengar. Förr kanske det kostade 5 000, men nu vi talar om kanske 20 000 eller i värsta fall uppåt 100 000. Vi talar alltså inte om några småpengar för den enskilde att satsa. Jag ska berätta om Sonja. Hon är 90 år och bor i Rödja utanför Sävsjö.
Hon har i dag fast telefon via ADSL, vilket funkar perfekt. Telia har gett löfte om att klippa den tråden. Sonja får i dag gå ut till en sten utanför och försöka få kontakt. Hon kanske är en av dem du nämnde, ministern, som inte kan få detta; det är möjligt. Men den enskilde blir drabbad.
Jag tycker att det finns en röd tråd här, och det är följande: Hade detta skett i en storstad hade det blivit ramaskri. DN hade haft rubriker om det. Nu sker det dock ganska tyst ute på landsbygden, och det är knappt någon som lägger märke till det. Det tycker jag är problematiskt. Signalen är lite grann att den som bor på landsbygden får skylla sig själv. Telefonen kanske inte fungerar, men det får du ta.
Är du företagare? Jaja, koppartråden är klippt för länge sedan. I Miljöpartiets valmanifest 2014 talade ni om att bygga ut snabbt bredband - en säker och jämlikt tillgänglig offentlig service till hela landet. Jag tänker på detta med hela landet och på Sonja, som är 90 år. Jag undrar hur du som minister tänker. Varför prioriterar regeringen staden framför landsbygden?
Varför nedmonteras landsbygden så radikalt som nu sker?
Magnus Oscarsson (KD):
Min interpellation, som handlar om lantbrukets regelbörda, har jag skrivit därför att jag ständigt får frågor om detta på mina resor ute i landet, och jag känner att detta är en angelägen fråga för många. Det måste vara ett bakslag för oss i politiken att lantbrukarnas regelbörda inte minskar utan tvärtom ökar.
Nyligen presenterade tidningen Jordbruksaktuellt en undersökning som visar att antalet regler som en svensk lantbrukare måste hålla sig till har ökat från 274 regler för 20 år sedan till 605 regler i dag.
I dagsläget finns det krav för lantbruksföretagare att föra 22 olika journaler, och för 36 olika verksamheter eller handlingar måste lantbrukarna söka tillstånd. Värst är det för de lantbrukare som sysslar med nötdjursuppfödning och med mjölk i samband med växtodling.
I dagsläget har de runt 450 lagkrav att ta hänsyn till. Inte nog med att mjölkpriset är väldigt lågt, utan förutom det kommer det här som lök på laxen.
När jag besökte Nässjö för en tid sedan var det en mjölkbonde som sa till mig att varje morgon när han vaknar funderar han på vilken regel som han kommer att bryta mot den dagen. Och så är det för många jag möter.
Det är illa, och det handlar inte bara om en liten regel hit eller dit, för det handlar om tusentals kronor som bonden kan få böta om det så bara är ett pyttelitet fel. Så kan det inte fortsätta.
Jag önskar att ministern sätter ned sin fot, och jag önskar att få ett svar från landsbygdsministern om vad han konkret tänker göra.
Magnus Oscarsson (KD):
Jag tackar ministern för svaret. Precis som du är inne på är allt inte denna regerings fel utan även föregående regeringars. Det är dock bra att föra ett resonemang om detta, för när jag möter en bondekår som är så frustrerad känner jag att vi måste ta upp det i kammaren och diskutera det med ministern.
Det är bra att ministern har förståelse för lantbrukarnas frustration, men det räcker inte. Det måste gå från prat till verkstad. Nyligen kom en konkurrenskraftsutredning.
Den visar med tydlighet att med denna regelbörda minskar svenska lantbrukares chans att konkurrera i jämförelse med europeiska bönder. Det här är tyvärr inte de enda bördor våra svenska bönder har.
Det finns fler tyngder i den svenska bondens ryggsäck. Det handlar inte bara om fler och fler regler utan också om skatter. Det gäller exempelvis dieselskatten, som du som minister har ansvar för. Nu talas det dessutom om att regeringen ska införa en vägslitageskatt.
Pålagor och regelbördor ökar, och hela tiden blir det en massa kostnader för lantbrukarna. Det är bra det du säger, ministern, och att saker är på gång. Men jag undrar: När kan lantbrukarna se en effekt av det du har sagt i dag?
Magnus Oscarsson (KD):
Min fråga tänker jag ställa till näringsministern. Under året har Sverige tyvärr slagit bottenrekordet när det gäller antal mjölkföretag i vårt land. Antalet mjölkföretag är nu under 4 000. Tyvärr slutar det sju mjölkbönder varje vecka, och vi ser ingen ände på detta.
Jag tror tyvärr inte att vi politiker eller konsumenter riktigt förstår hur allvarliga konsekvenser det här kommer att få för vårt land. Det handlar om tusentals arbetstillfällen på landsbygden. Vi talar om ängar och hagmarker som växer igen. Framför allt talar vi om att Sverige blir ännu mer sårbart när det gäller självförsörjningen, som redan nu är nere under 50 procent.
Min fråga tänker jag ställa till dig, Mikael Damberg. Vad kan svenska mjölkbönder räkna med att regeringen kommer att hjälpa dem med framöver?
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, ministern, för ditt svar! Jag blir glad för att du berättar att ni verkligen vill göra mer. I tisdags träffade jag mjölkbönder i Alunda. Deras budskap var tydligt: mindre snack och mer verkstad! Min fråga går direkt till dig nu. EU-parlamentet har diskuterat mjölkkrisen och vill öka stödet till mjölkbönderna. Detta ska förhandlas i ministerrådet.
Min fråga är: Kan Sveriges mjölkbönder räkna med att regeringen hjälper till och säger ja till det här förslaget?
Magnus Oscarsson (KD):
Jag vill ställa min fråga till näringsministern. Just nu pågår en nedmontering av telefonnätet som vi aldrig sett maken till i vårt land. Kopparledningar som används i bredband klipps bort. Kvar står människor i vissa fall utan vare sig telefonkontakt eller bredbandskontakt som fungerar. Många företag hör av sig och är jätteoroliga. Hur ska det funka framöver?
Människor känner sig mycket maktlösa. Signalen blir mycket tydlig från Stockholm: Nedmonteringen av landsbygden är i full gång. Min fråga till näringsministern blir: Hur tänker ministern i fråga om detta?
Magnus Oscarsson (KD):
Jag tackar näringsministern för svaret. Från norr till söder drabbas människor på ett otroligt sätt. Jag har läst att det i till exempel Luleå är 30 byar som drabbas och i övre Kalix 14 byar. Det sker även i Västervik och över hela Sverige. Varför kan ministern inte tillkalla Telia och tala med dem och säga: Vänta med klippningen av kopparnätet tills det finns goda alternativ.
Det är detta som människor på landsbygden säger när jag möter dem.
Magnus Oscarsson (KD):
Jag vill ställa min fråga till inrikesministern. Under Folk och Försvar sa inrikesministern beträffande självförsörjningen av livsmedel att vi får förlita oss på våra grannar vid en krissituation. Vid en krissituation skulle sjövägen med största sannolikhet stängas av, och då skulle både Finland och Danmark vara uteslutna. Är det Norge som ministern har tänkt ska hjälpa oss vid en krissituation?
Och anser ministern att Sveriges livsmedelsberedskap är god?
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, ministern, för ditt svar! Finland är ett gott exempel. Där har de en livsmedelsberedskap på ungefär sex månader. Sverige har en livsmedelsberedskap på sju till tio dygn, och här i huvudstaden Stockholm pratar vi om två dygn, sedan är hyllorna tomma. Är det på tiden nu att börja med beredskapslager, eller ska vi förlita oss på Icas centrallager?
Magnus Oscarsson (KD):
På Socialdemokraternas kongress för en tid sedan togs beslut om att ta bort religionen i skolan. Enligt beslutet ska kristna skolor och förskolor inte längre kunna ha bordsbön eller andakt. Redan har kommuner sagt nej till att Svenska kyrkan ska få starta förskolor med hänvisning till Socialdemokraternas beslut. Nu reagerar många skolor och förskolor och talar om att lägga ned sina verksamheter runt om i landet. Många känner ett hot mot religionsfriheten. Samtidigt presenteras en Sifoundersökning i tidningen Dagen.
Enligt den vill en majoritet av svenska folket tillåta kristna skolor och förskolor. Min fråga till statsministern är därför: Hur ska regeringen ta upp kampen mot Europakonventionen, som talar om föräldrars rätt att välja utbildning för sina barn i enlighet med sin religiösa övertygelse och därmed sätta barnen i skolor och förskolor där man ber bordsbön och har andakt?
Magnus Oscarsson (KD):
Jag vill börja med att säga att kameraövervakning är väldigt viktigt, inte minst för de jägare som ska jaga vildsvin. Tyvärr har den här regeringen varit saktfärdig och dragit benen efter sig i den här frågan.
Nu blir det en ny lag som gör att man kan få ha kameraövervakning vid åtelplatsen. Det är en del i att komma åt bekymren med vildsvin i Sverige. Kameraövervakning är ett utmärkt komplement för polisen i det brottsbekämpande arbetet. Boende i otrygga områden vittnar särskilt om hur mycket bättre livet blivit när kameror kommit på plats och brottsligheten har flyttat.
Vid terrorattentatet på Drottninggatan visade det sig helt ovärderligt när terrordömde Akilov fångades på bild i tunnelbanan. Kristdemokraterna vill häva polisens tillståndsplikt vid kameraövervakning på särskilt brottsutsatta platser och platser med risk för terrorattentat. Herr talman!
Under senare år har stölder av entreprenadmaskiner, maskindelar och diesel blivit ett stort bekymmer för människor boende på landsbygden. Stölderna sker både ute i skogen och intill bebyggelsen. Av naturliga skäl är det svårt att vakta en skogsmaskin när den står ute i skogen över natten. Jag hade ett samtal med en entreprenör i Boxholm.
Han berättade att från hans maskin stjäls det diesel och maskindelar för 100 000 kronor varje år. Det är klart att en kamera riktad mot hans område skulle avstyra många av stölderna. Kristdemokraterna är därför positiva till det förslag om kamerabevakningslag som överlämnats och de ökade möjligheterna till kamerabevakning av till exempel skogsmaskiner.
I den utredning som ligger till grund för den aktuella propositionen föreslogs att det skulle införas krav på upplysningar om adress till den som har satt upp kameran. Detta har kritiserats av flera remissinstanser och innebär enligt min mening en risk för hot mot att exempelvis jägare och maskinägare.
Till exempel skulle militanta aktivister kunna missbruka adressuppgifter till jägare. Det skulle också innebära att potentiella maskintjuvar får veta var nycklarna till skogsmaskinerna finns. Regeringen anför nu i propositionen att det i den nya lagen endast bör införas ett krav på upplysning om kamerabevakning, det vill säga att platsen är kamerabevakad.
Frågan om vilken information som ska lämnas i övrigt föreslås styras av bestämmelser i dataskyddsförordningen och annan tillämplig personuppgiftslagstiftning. Enligt min mening är det viktigt att detta inte leder till ett krav på att ange exempelvis adress till den som har satt upp kameran. Regeringen bör därför vidta åtgärder som säkerställer detta.
Jag yrkar bifall till reservation nr 7.
Magnus Oscarsson (KD):
Jag står bakom samtliga kristdemokratiska reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 7. Vi debatterar i dag betänkandet om livsmedelspolitik. Det var bra att vi under förra året antog målen i livsmedelsstrategin och att vi i denna kammare beslutade att utveckla jordbruket i stället för att avveckla det, vilket har varit det gällande målet under många år.
Målen i strategin talar om att vi ska ha ett konkurrenskraftigt jordbruk, om att lönsamheten ska öka, om att jordbruket ska stärkas och om att vår självförsörjningsberedskap när det gäller livsmedel ska öka. Det är goda ord; många upplever det som positivt. Men det får inte sluta där. Med facit i hand vet vi vad mjölkkrisen har inneburit för vårt land. Fem mjölkbönder slutade varje vecka under 2016.
Och det har fortsatt på det sättet. Mängden invägd mjölk minskar, och importen av mejerivaror ökar. I övriga Europa ökar mängden mjölk, men här i Sverige minskar den tyvärr. Tyvärr ser vi inte att målen i strategin har fått någon inverkan ännu. Det får inte bli en massa prat och fina ord.
Här måste det till smörjmedel för att underlätta och stärka lönsamheten. Hur? Vi kristdemokrater vill sänka dieselskatten och ta rejäla tag för att underlätta regelbördan. Vet ni att en kobonde som dessutom har växtodling har ca 800 regler att förhålla sig till? Frågan som måste ställas är: När ska bonden hinna med att ta hand om djuren och mjölka kossorna?
En annan sak handlar om att vi måste ändra i miljöbalken så att livsmedelsproduktionen inte klassas som miljöfarlig. Titta på skillnaderna mellan de nordiska länderna när det gäller hur vi ser på livsmedelsproduktion. I Norge är livsmedelsproduktionen viktig för att hålla landsbygden levande. I Danmark är den en exportmöjlighet. I Finland har den ett beredskapsändamål. Här hemma i Sverige är livsmedelsproduktion en miljöfarlig verksamhet.
Det måste till en förändring i miljöbalken. Den skrevs på den tiden då politiken ville avveckla jordbruket. Nu har vi målet i livsmedelsstrategin om att utveckla jordbruket. Då är det på tiden, mina vänner, att vi ändrar så att det i stället står miljöpåverkande. Herr talman!
Varje år väller det in honung som inte borde kallas honung i vårt land. Denna importerade så kallade honung kan vara utspädd med både rissirap och rissocker. Trots att det är säkerställt att det är ett av världens mest förfalskade livsmedel görs ytterst få analyser av den honung som importeras till Sverige.
Vi kristdemokrater menar att det skulle vara krav på bättre ursprungsmärkning av honung och även äkthetskontroller av importerad honung.
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, Birger Lahti, för en jätteintressant summering av den här debatten! Det du tar upp är otroligt viktigt. Det är faktiskt spännande att det i ett och samma parti finns så stora skillnader i hur man ser på skogen. Jag vet att du har en helt annan infallsvinkel här.
Du har jobbat och verkar i skogsbranschen, så du vet ju precis vad du talar om. Vet du om någon art som har blivit utrotad? Man hör ju väldigt mycket från vissa om att det utrotas hit och dit och att det är förfärande mycket som händer.
Jag tänkte därför fråga dig om du känner till något som har försvunnit därför att skogen har brukats på ett visst sätt?
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, ledamot Birger Lahti, för ditt svar! Jag kan inte säga annat än att jag håller med dig. Du tar väldigt förtjänstfullt upp principen om frihet under ansvar och vad den har betytt. Vi vet att det finns 330 000 skogsägare. Vi vet att de har gjort ett fantastiskt arbete.
Hur ser du på framtiden, med tanke på de bekymmer som lyfts fram på olika sätt, både från ditt eget parti och från andra partier? Hur ser framtiden ut, som du ser det?
Magnus Oscarsson (KD):
Apropå de siffror som du, Monica Haider, tar upp tycker jag inte alls att det är märkligt att jag lyfter fram saker som jag märker när jag är ute bland lantbrukare och att det inte alls är så bra som du vill göra gällande. De påpekar exempelvis gång på gång att konkurrenskraften inte är densamma som för europeiska bönder.
Om du inte ser detta får det stå för dig, Monica Haider. Men när jag är ute pekar de hela tiden på saker som dieselskatten, som nu är höjd. Jag ser regelkrånglet gång på gång. Det finns 800 regler för en mjölkbonde om han eller hon dessutom ägnar sig åt växtodling.
800 regler! Det är väl sannerligen dags att vi tittar på detta och försöker att minska regelkrånglet? Jag försöker absolut inte att måla allting mörkt, men jag måste ändå säga det jag hör. Jag kan ju inte bara säga att allt är bra, för det är det absolut inte. Jag önskar, Monica Haider, att du kom ut och hälsade på dessa bönder. Det är många där ute som säger att det inte funkar speciellt bra. Det är så det är.
Jag står bakom de mål som ni satte; jag var själv med och förhandlade om detta. Det är jättebra med livsmedelsstrategin och att vi nu säger att vi vill utveckla jordbruket i stället för att avveckla det. Du nämner också saker som vi - bit för bit - vill förbättra.
Men återigen: Det viktiga är ju att vi kommer från att bara prata här i kammaren till att folk och företagare i hela Sverige märker att vi menar allvar med det som vi har sagt. Det var detta jag försökte att prata om i mitt lilla anförande.
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, Jens Holm, för din fråga! Jag börjar med apoteket. Det är klart att när vi avreglerande fanns det sådant som blev mycket bättre. När man numera har ont i huvudet behöver man inte vänta på att apoteket ska öppna, utan man kan gå till Ica och köpa huvudvärksmedicin.
Det är mycket som har blivit mycket bättre, till exempel större tillgänglighet. Men det är klart att vissa saker kanske inte har blivit som vi hoppades. Det tycker jag att man ska vara ärlig och säga. Vissa apotek har flyttat från landsbygden. Det tycker vi är problematiskt, och man bör se över hur man ska få apotek till glesbygden.
Sedan tar du upp beteskravet. Som du kanske vet är vi mycket måna om att det ska finnas mycket djur i vårt land, att vi har köttproduktion, att vi har mjölkproduktion. Vi månar också om att man ska lyssna på vad branschen säger.
Mjölkbönderna säger: Ja, vi har några bekymmer, exempelvis är konkurrenskraften viktig för oss. Men vi har ju beteskravet som vi i dag inte får några pengar för. I Finland har man inget beteskrav, och där får bönderna ersättning via EU-stödet. I dag får inte svenska bönder det.
Vi tycker att man bör se över detta. De flesta säger att de kommer att ha alla kossorna ute eftersom det är så viktigt. Men poängen är att man måste se hur bönderna ska få ersättning för att ha kossorna ute.
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, Jens Holm, för din fråga! Jag tycker att det är jättebra att du tar upp detta med hur bönderna har det och hur mjölkböndernas situation är, Jens Holm. Jag önskar av hela mitt hjärta att du hade varit med på Mjölkens dag. Då hade du kunnat lyssna på några berättelser.
Det som många mjölkbönder är kritiska mot är att det har bestämts en sak i riksdagen, men sedan har man inte följt upp det och vad det betyder för mjölkbönderna. Jag önskar att du följde med mig eller åkte själv och besökte mjölkgårdar. Det finns ju flera sådana inte långt från Stockholm.
Då kan dessa mjölkbönder berätta hur det ser ut och hur viktigt det är att de får några pengar för beteskravet. Vi pratar ofta om mervärde och att bönderna ska få ett mervärde. I det här fallet ser de inget mervärde. Med facit i hand är det många mjölkbönder som har slutat.
I alla andra europeiska länder ökar produktionen, men hemma i Sverige minskar den. Det är klart att man då måste se: Vad är grejen? Vi pratar ofta om konkurrenskraften. Men då måste man se vad som är konkurrenskraften. Vi menar att beteskravet bör ses över.
Det är viktigt att man ser på hur bönderna har det. De flesta mjölkbönder kommer naturligtvis att ha sina kor ute, men vi måste se till att bönderna får ersättning för att de har korna ute.
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, Stina Bergström, för ditt svar! Det är klart att jag tycker att det är lite märkligt att du ogenerat tar upp något som Jordbruksverket har beslutat. Har du mer expertis på din sida? Jordbruksverket har fattat sitt beslut och man har sin expertis. Jag talade med en veterinär i helgen, och han sa att det här funkar bra.
Det kommer inte att bli sämre för djurvälfärden och inte heller för smågrisarna. Det är allvarligt i och med att du talar inför kanske några tusen som lyssnar på den här debatten. Då är det väldigt viktigt att vi talar gott och att vi talar sanning. Jordbruksverket har ju antagit det här. Man skulle aldrig fatta något beslut som ledde till att det blir sämre för djurvälfärden. Det skulle aldrig funka.
Då är min fråga: Är detta Miljöpartiets eller hela regeringens hållning? Landsbygdsministern är ju här, så jag kan ställa frågan till honom om han står bakom den starka kritik som Stina Bergström framför mot Jordbruksverket. Jag vill fråga landsbygdsministern om det verkligen är så att ni riktar kritik mot Jordbruksverket. I så fall vore det intressant och anmärkningsvärt.
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, landsbygdsministern, för anförandet! Vi hade en debatt här tidigare angående smågrisar och förslaget från Jordbruksverket. Jag tycker att det är intressant att lyfta fram detta. På något sätt blir det lätt till att det nu är illa ute med smågrisarna och bekymmersamt, och man ser bara elände framför sig.
Man pratar till och med om att det blir ännu mer antibiotikaanvändning, men det är ju inte sant. Jag tycker att vi måste klara ut detta tillsammans nu. Om jag förstår detta rätt är det ett program med utökade hälsokontroller och 32 stycken kontrollpunkter, och veterinären finns där varje kvartal för att se till att allt funkar perfekt. Anledningen är också att smågrisarna är så stora - 10 kilo.
Det kan vara 150 kilo som ligger och ammar på mamman, som inte får något hull. Man tänker alltså på grisarna, inte tvärtom. Då måste naturligtvis frågan till landsbygdsministern bli: Står du bakom den kritik som Stina Bergström har mot Jordbruksverket? Det vore intressant att höra vad du tycker om det.
Magnus Oscarsson (KD):
Jag tackar ministern för detta. Jag håller verkligen med ministern om att det finns mycket mer att göra på landsbygden. Det som du säger, Sven-Erik Bucht, låter otroligt bra. Men det är inte riktigt sanningen när vi börjar skrapa lite grann på ytan. Det finns mycket att göra, och det vet jag också. Jag har ytterligare en fråga. Vi talar om livsmedelsstrategin, och vi är glada för att riksdagen har fattat beslut om den här i kammaren.
När man talar med många lantbrukare säger de att det är bra att vi har fattat beslut om den. Men de säger också en annan sak. Hur kan det komma sig att när jag som jordbrukare ringer till kommunen eller länsstyrelsen säger de: Jaså, du är jordbrukare och håller på med miljöfarlig verksamhet. Det står nämligen i miljöbalken att det är miljöfarlig verksamhet som de håller på med.
Var och en som lyssnar på detta måste undra hur detta rimmar, alltså att en bonde som står och mjölkar någonstans ska tänka att det är fråga om miljöfarlig verksamhet. Det rimmar jätteilla. Man kan titta på skillnaden i hur vi ser på olika saker bara i Norden. I Finland handlar livsmedelsproduktion om försörjningsberedskap.
I Danmark handlar livsmedelsproduktion om att det är en självklar affärsmöjlighet. I Sverige är det en miljöfarlig verksamhet. Vad säger ministern om detta? Jag hoppas att vi med livsmedelsstrategin som grund ska få något nytt i miljöbalken. Nu har ministern en jättechans att berätta hur han tänker göra.