Helena Lindahl (C):
Centerpartiet vill inte att Vattenfall och svenska staten ska äga och driva kolverksamhet. Därför var vi drivande för att ändra ägardirektiven när vi satt i regering: Vattenfall ska vara ett av de ledande bolagen i Europa när det gäller förnybar energi. Av den anledningen har Centerpartiet också i flera år varit tydligt med att vi vill sälja den icke-nordiska verksamheten. Häri ingår brunkolet.
Vår tanke har varit att vinsten ska gå till investeringar i grön teknik. Vi tror att forskning och utveckling av den förnybara energin är en viktig aspekt när det gäller att kunna ställa om Europa så att det blir mer grönt. En del länder, till exempel Tyskland, har stora mängder brunkol i sin energimix. Andra länder, som Polen, är nästan helt beroende av brunkol och stenkol.
Det viktigaste verktyget, förutom att satsa på grön teknik, är att jobba på EU-nivå. Jonas Sjöstedt säger att ETS-systemet, det vill säga utsläppsrätterna, har havererat. Ja, för stunden är det så, men vi måste göra vad vi kan för att ändra på det. Det är det enda sättet för Sverige att påverka Europas gröna omställning.
I dag finns det alldeles för mycket utsläppsrätter på marknaden. De är väldigt billiga, och det lönar sig att vara miljöbov. Det vill vi ändra på. I takt med att det blir dyrare med utsläpp från fossila bränslen kommer vi att få se en omställning. Det enkla svaret är förstås att kolgruvorna aldrig skulle ha köpts.
De köptes i början av 2000-talet, vilket skedde med stöd av den socialdemokratiska regeringen men också med stöd av Miljöpartiet, även om Miljöpartiet inte vill kännas vid det i dag, och det är ju förståeligt. Men detta är det inte mycket att göra åt nu. Vattenfall äger kolet, och vi måste utgå från den verklighet som vi har i dag.
I takt med att försäljningen har dragit ut på tiden har värdet på Vattenfalls tillgångar fortsatt att minska, men för en tid sedan valde ändå Vattenfalls styrelse att påbörja en försäljningsprocess. Man lade ut kolverksamheten på anbud, och det vinnande budet kom från det tjeckiska bolaget EPH. Nu ligger frågan hos ägarrepresentanten, det vill säga regeringen, för avgörande.
Med tanke på alla turer som har varit i medierna - det har kommit olika bud i frågan om det är riksdagen eller regeringen som ska fatta beslutet - vill jag vara väldigt tydlig. Ägardirektiven säger att detta är en fråga för Vattenfalls styrelse och i slutändan ägarrepresentanterna, det vill säga regeringen. Som reglerna för de statliga bolagen ser ut är det alltså regeringen som ansvarar för om det blir en affär eller inte.
Våra möjligheter i riksdagen att påverka detta beslut är i praktiken faktiskt mycket små. Detta bekräftas också av andra källor: Sophie Nachemson-Ekwall, som är forskare i bolagsstyrning vid Handelshögskolan, Daniel Stattin, som är professor i civilrätt vid Uppsala universitet, och Vattenfalls styrelseordförande. Man menar att regeringen äger Vattenfall och att regeringen därför har all möjlighet att besluta om att sälja eller inte.
Dessutom vet jag att näringsminister Damberg var med i en interpellationsdebatt i förra veckan där han också bekräftade att så är fallet. Ni kommer ihåg att Miljöpartiet i valrörelsen använde den berömda kolbiten i olika debatter, och man sa tydligt och klart: Med Miljöpartiet i regeringen kommer kolet att stanna i marken.
Det verkar inte riktigt vara så i dag. Verkligheten kom i kapp, så också huvudvärken. Det är uppenbart att regeringspartierna inte har haft samma uppfattning i frågan. Jag har full förståelse för att det är första gången som Miljöpartiet sitter i regeringen och att det kanske var svårt att förutse hur verkligheten skulle bli i en koalitionsregering. Men nu sitter ni i regeringen, och ni är med och tar ansvar.
Uppenbarligen har ni blivit överkörda av Socialdemokraterna. Vore det inte bättre att erkänna det? Jag ställer mig dessutom frågan: Varför har Miljöpartiet varit med och initierat den här debatten? Affären är i princip klar. Den ligger på regeringens bord, och ni ska besluta.
Hur illa vi än tycker om Vattenfalls kolverksamhet är det till syvende och sist Tyskland som tar beslut om hur deras energipolitik ska se ut - det är inte Vattenfall och inte Sveriges riksdag. Jag vill återigen vara tydlig med Centerpartiets hållning i frågan. Vi har inte ändrat oss. Vi har under många år velat sälja den icke-nordiska verksamheten. Här ingår brunkolet. Vi vill använda pengarna från försäljningen till förnybar energi.
Och vi vill även på EU-nivå jobba för att fördyra utsläppsrätterna och minska antalet. När det blir för dyrt att vara miljöbov kommer de fossila bränslena att fasas ut på riktigt. Först då kan kolet stanna i marken på riktigt.