Hanna Westerén (S):
Jag vill inledningsvis tacka statsrådet för svaret även om dess innehåll lämnar en hel del övrigt att önska. Jag dristar mig också till att säga något som borde vara självklart men som förtjänar att upprepas: Gotland är en del av Sverige, vårt lands enda öregion.
Gotland förtjänar en infrastruktur i nivå med övriga landets, och gotlänningarna har rätt att färdas längs vår landsväg havet på rimliga villkor till en rimlig kostnad. Kostnaderna ökar för alla svenskar just nu, men för gotlänningarna har priset för att bruka landsvägen stigit med närmare 50 procent på ett år. Det är helt enkelt orimligt.
De senaste åren har Gotlands befolkning glädjande nog ökat stadigt, till skillnad från hur det är i många andra öregioner i världen. Och precis som resten av Sverige och Europa har Gotland kämpat sig igenom pandemins följder när det gäller liv, hälsa och ekonomi. Nu slår krigets effekter och den stigande inflationen hårt mot vår landsända.
Att i det läget ställas inför katastrofalt höga prisökningar i Gotlandstrafiken lägger sten på börda i en redan svår tid och får direkt kännbara konsekvenser. De höjda biljettpriserna hotar jobb, konkurrenskraft och tillväxt och äventyrar just den inflyttning som vi är beroende av.
Men de visar också på det ohållbara i att priset för att använda landsvägen har stigit med närmare 50 procent på ett år. Det nu gällande avtalet har medfört hög standard, säkra transporter och god turtäthet. Det är emellertid ett avtal som är träffat i en helt annan tid. Det är ett avtal som inte tar höjd för den svåra situation som vi ser just nu.
I nästkommande avtal måste ett större gemensamt och statligt ansvar tas för att hålla ihop landet och inte låta gotlänningarna digna under den ekonomiska risken för oron i omvärlden. Det kan inte vara så att en del av Sverige får bära en orimligt stor del av bördan. Jag tar med viss optimism del av statsrådets resonemang kring kommande avtal men häpnar över svaret i fråga om kompensation.
Jag vet inte om det är bristfälligt underlag eller duckande från ansvar som föranleder en hänvisning till budgetmedel - 200 miljoner respektive 50 miljoner. De medlen är till för att kompensera Destination Gotland. Det är inte ett ord om kompensation till gotlänningarna. För att vara övertydlig: Det är alltså en uppräkning i nu gällande avtal och medför ingen - jag upprepar "ingen" - skillnad på de biljettpriser som har aviserats inför nästa år.
Medlen i fråga kan förvisso medföra att priset inte blir ännu högre, men det, fru talman, är faktiskt en ohederlig argumentation. Nu vältras hela kostnaden över på gotlänningarna och på företagen. I Gotlands Tidningar i dag säger statsrådet att man gjort det man kan. Trafikverket menar att det är möjligt att kompensera utan att äventyra ingånget avtal. Det är svårt men inte omöjligt.
Varför tar inte statsrådet den chansen? Fru talman! Arbetet med nästa avtal pågår i detta nu. Det är politiken som styr, som sätter ramarna och som avgör om vi kan hålla ihop vårt land eller inte. Den tidigare infrastrukturministern, Tomas Eneroth, var väl förtrogen med de gotländska ståndpunkterna och tydlig med att stor hänsyn ska tas till de gotländska behoven.
Trafiken till och från Gotland ska vara enkel, hållbar, prisvärd och snabb. Är infrastrukturministern beredd att göra samma utfästelse? Är han förtrogen med de gotländska ståndpunkterna? Kan vi lita på infrastrukturministern?