Gustav Fridolin (MP):
Låt mig börja med att framföra en ursäkt till kammarkamraterna, utskottskamraterna och talmannen för mitt oskick att inte närvara vid hela kammardebatten. Den enda ursäkt jag har är att en av de få men absoluta begränsningar jag har är att jag inte kan vara på två ställen samtidigt. För tillfället pågår ett sammanträde med EU-nämnden där jag också bör närvara. Fru talman!
Få ord vållar väl så mycket känslor i en politisk debatt som ordet stat. Två saker slåss mot varandra. Två reellt existerande verklighetsbilder brottas med varandra varje gång en politiker nämner ordet stat.
Den ena är bilden av staten som vi alla - våra gemensamma angelägenheter, våra gemensamma möjligheter att förändra, att bygga upp en fungerande välfärd, att gemensamt kontrollera viktiga näringar och att fatta beslut om lagar för flertalets eller allas bästa - staten som den goda garanten för ett gott välfärdssamhälle.
Den andra bilden är den av staten som "dom där uppe", staten som de som bestämmer över oss, som fattar beslut om lagar som vi inte förstår oss på, inför skatter som vi inte vill betala och system som vi inte rår på.
Dessa två bilder finns hela tiden i debatten om statlig förvaltning - staten som den goda garanten för sådant som vi gemensamt vill ha och staten som något som vi inte rår på. Fru talman!
Just för att dessa båda bilder finns, för att båda bilderna är sanna - även om det låter konstigt att två så vitt skilda bilder kan vara sanna samtidigt - för att man kan se staten både som garanten för välfärdssamhället och som några där upp som bestämmer över oss kräver varje politiskt beslut en avvägning huruvida beslutet ska fattas på statlig nivå eller på en lägre nivå.
Därför krävs också att man ser var statens begränsningar ska finnas och att man drar konsekvenser av det när man fattar beslut av politisk karaktär.
Det i sin tur kräver att de som i olika sammanhang representerar staten - myndighetspersoner, lagstiftare och andra - har ett gott förhållningssätt till alla de medborgare som möter staten i dess olika funktioner. Fru talman!
Om detta det sista, det goda förhållningssättet gentemot alla medborgare, handlar flera av punkterna i betänkandet KU7, som vi nu debatterar. Låt mig ta upp två av dem.
Under punkterna 14 och 16 hanterar utskottet olika frågor som handlar om HBT-kompetens, alltså myndighetspersoners kunnande om de problem som finns för dem som är homosexuella, bisexuella och transpersoner.
Det handlar dels om HBT-frågor i den statliga sektorn, bland myndighetspersoner, dels om en tidsgräns för när samtliga svenska lagar ska vara genomgångna så att vi kan röja undan de lagar som är diskriminerande mot HBT-personer. Jag vill yrka bifall till reservation 8, som föreslår just en sådan tidsgräns.
I samhället finns en rad fördomar om homosexuella, bisexuella och transpersoner. Dessa fördomar har funnits länge. De har länge grott till och med i denna kammare, för i slutändan är även vi bara människor och samhällsmedborgare. Vi har därför fått en rad lagar som i sin utformning kommit att bli diskriminerande mot HBT-personer.
En del av dessa lagar har vi äntligen undanröjt. Nu finns samma möjlighet för homosexuella och bisexuella som för heterosexuella att ansöka om adoption. Andra lagar håller vi på att undanröja. Bland annat tittar vi på möjligheterna att låta homosexuella och bisexuella ingå äktenskap på samma villkor som heterosexuella.
Jag är emellertid övertygad om att det finns fler lagar som i sin tillämpning är diskriminerande mot HBT-personer. Därför behövs en fullständig genomgång, och en sådan har också efterlysts. Men för att det ska ske snabbt nog, för diskriminering kan man inte vänta med att undanröja, behövs en tidsgräns, vilket föreslås i reservation 8. Fru talman!
Om medborgarna ska ha ett förtroende för staten, om medborgarna ska kunna känna sig som en del av staten och som en del av de lagar som gäller dem, måste de förstå lagarna och lagarna måste vara tillgängliga. Om detta handlar två punkter i betänkandet. Under punkt 17 finns en reservation från Miljöpartiet och Kristdemokraterna där vi föreslår ett mer tillgängligt rättsinformationssystem.
Under punkt 12 finns en reservation där det föreslås att vi ska ha en särskild lekmannaprövning av lagstiftningen. Tanken bakom förslaget är att på samma sätt som vi juridiskt via Lagrådet granskar de lagförslag som det ska fattas beslut om i kammaren ska vi även lekmannamässigt granska att lagarna är lättförståeliga, så att de som har att efterfölja dem faktiskt kan förstå vilka lagar som stiftas och vad de i praktiken innebär.
Avslutningsvis, fru talman, vill jag säga att jag givetvis står bakom alla reservationer som bär Miljöpartiets namn samt bakom utskottets förslag i betänkandet i de delar där vi inte har några reservationer, men för tids vinnande nöjer jag mig med att yrka bifall endast till reservation 8.