Beatrice Ask (M):
Jag är helt överens med Lena Olsson om det mesta. Märkligt nog brukar det vara så, i synnerhet när det gäller att ingripa tidigare och tydligare. Jag vill påminna om att regeringen har sett till att polisen ska utreda om det finns barn under 15 år som är inblandade i någon typ av brottslighet även om de inte är straffmyndiga. Det är viktigt att man gör det.
Det är polisen som är bäst på utredningar, och vi menar att ett bra utredningsunderlag är det bästa sättet för att få en utgångspunkt för de insatser som ska göras. Vi har gått in och drivit igenom en möjlighet för polisen att drogtesta också den unge under 15 år utan föräldrarnas medgivande. Det är tyvärr ett känt faktum att det förekommer att föräldrar inte alls medger drogtestning av de egna barnen.
De vill kanske inte tro att barnen har ett missbruksproblem. Men det finns också föräldrar som tycker att det är bekvämt om även barnen använder sig av droger eftersom de själva gör det. Här har vi gett polisen nya verktyg. Just nu pågår det uppdrag som vi har gett till Brå att i den delen utvärdera hur och om polisen har använt de nya bestämmelserna för att säkerställa att det blir verkstad också.
Vi har medverkat till att ta bort en del sekretessregler och tydliggjort möjligheterna att använda sekretessbrytande åtgärder mellan socialtjänst och polis, bland annat, just därför att man ibland har använt lagstiftningen som en ursäkt för att inte samverka.
Det ligger på något sätt i varje organisations inre själ att när man inte vill, inte orkar eller inte anser sig ha resurser säga: Vi kan inte, för vi har våra regler! Då handlar det ofta om sekretessregler. Vi har ökat möjligheterna och tydliggjort att man kan samverka och att det finns sådana möjligheter. Det finns dock fortfarande ett motstånd mellan olika typer av myndigheter mot att samverka utifrån ett individperspektiv.
Här är vi många som måste arbeta tillsammans. Jag håller med om att hela samhället har ett uppdrag när det gäller att ge barn och ungdomar en bättre uppväxtmiljö och i den meningen förebygga brott. Det är väl känt att den absolut viktigaste brottsförebyggande faktorn är godkända resultat i grundskolan. Det finns ingenting som är så viktigt.
Vi vet också att om ungdomar bara har tagit sig igenom grundskolan med godkända resultat har vi mycket lättare att återföra dem om de har begått brott. Det finns forskning på detta; det är inga konstigheter. Där är utbildningspolitiken en utmaning, och man kan ha olika perspektiv på hur man ska göra. Jag tror inte att någon har svaret i dag.
Vi är långt ifrån lösningar som är tillräckligt bra. Vi har stora ungdomsgrupper och stora grupper unga pojkar som faller ut ur systemet, och det är ett stort och växande bekymmer som också kan få implikationer när det gäller brottslighet och kriminalitet och annat elände. När det gäller frågan om när man ska börja var Hillevi Larsson inne på att man måste vara inne redan på förskolan. Den polis hon talade om hade sagt att man skulle vara på förskolan. Det är möjligt.
Låt mig bara påminna om en sak: Det finns en diskussion mellan experterna om vilka riskfaktorer som finns. Det handlar också om det negativa som kan komma av att man stämplar barn för tidigt. Det blir en självuppfyllande profetia. Många säger: Vi ser redan av beteendet i förskolan att det kommer att gå illa för Nisse.
Problemet är att om man utgår från det redan på förskolan så kan man nästan ge sig på att det kommer att gå illa för Nisse. De allra flesta som uppvisar knepigheter i sitt uppförande eller annat kommer det att gå bra för. Detta är en svår diskussion där det krävs kunnande, pedagoger och ett stort engagemang för att vi så småningom ska hamna rätt.