Bosse Ringholm (S):
Mats Odell kryper bakom Finansinspektionen och skyller ifrån sig på EU och EU-kommissionen. Faktum är att inte ens Finansinspektionen kan se annat än att stabiliseringsprogrammet inte har genomförts. Mats Odell avslutar sitt anförande med att ställa frågan till mig om jag tycker att man borde tvinga bankerna att vara med.
Det är väl Mats Odell själv som har ställt den frågan tidigare, om det inte vore idé, med tanke på att bankerna inte är beredda att gå in, att göra det obligatoriskt för alla banker. Den frågan har Mats Odell själv ställt. Sedan har jag förstått att han inte riktigt fått stöd av sin regeringschef statsministern, som har haft en annan uppfattning, så han har fått ge sig i den frågan. Min grundläggande fråga handlar om att Mats Odell stod i denna kammare för två månader sedan och sade: Här finns bara vinnare.
Staten är vinnare. Bankerna är vinnare. Låntagarna och skattebetalarna är vinnare. Så är det inte. Man kan naturligtvis starta svensk ekonomisk historia den 26 november, som finansmarknadsministern gjorde alldeles nyss. Men det började inte den 26 november. Det började långt tidigare. Räknar man in de sänkningar av reporäntan som har skett under hösten har inte bankerna följt med.
De har kanske följt med den senaste svängen, de 1,75 procenten, men de har inte följt med i helheten. Därmed har de ökat sina marginaler. Men de har haft andra problem med tanke på oron på kreditmarknaden som gör att deras vinster inte kommer att kunna öka på det sätt som de har gjort tidigare.
Kvar står frågan, Mats Odell: Delar finansmarknadsministern sin kollega arbetsmarknadsministerns beskrivning av bankernas agerande, att det är "åt helvete"? Om Mats Odell har samma uppfattning som arbetsmarknadsministern är det svårt att nå en samsyn med bankerna om det här programmet.
Det är ett nederlag för Mats Odell om det visar sig att det program som han en gång beskrev här skulle omfatta hela den svenska finansmarknaden, alla banker och alla finansinstitut, bara kommer att omfattas av några enstaka. Mats Odell bekräftar själv att det är enklare och billigare att låna utanför den ram som han har angett tidigare. Det finns billigare pengar på marknaden. Då har Mats Odell slagit undan fötterna för sig själv.
Det är oroande att regeringen inte har en samtalston och ett sätt att resonera med bankerna som leder till att man kan komma till ett avslut i den här frågan. Man håller fortfarande på efter åtta veckor. Det är klart att arbetsmarknadsministerns uttalande om bankernas agerande inte har underlättat den processen. Mina frågor kvarstår. Jag tycker att de fortfarande är lika berättigade.
Hur ska företagen och privatpersonerna lita på att det inte är de som i sista hand får betala det här, att det inte är de som får betala regeringens senfärdighet och bankernas ovilja, rätt eller fel, att gå in i det här programmet? Det går inte, Mats Odell, att skylla på EU-kommissionen. Det är trots allt inte EU-kommissionen som är hela Europeiska unionen.
Toppmöte efter toppmöte har möjlighet, även om de inte har gjort det tillräckligt precist, att säga ifrån om villkoren. Man kan inte lägga allt på EU-kommissionen och säga att de lade fel ramar och incitament för den här processen. EU kan tycka något annat. Men då får väl Sverige visa det. Jag har inte sett någon sådan handlingskraft, varken förra veckan på EU:s toppmöte eller i något annat sammanhang.
Kvar står Mats Odell och ett lätt flagrant påstående att det bara finns vinnare i en process som hittills inte visat sig ha annat än förlorare. Den största förloraren är uppenbarligen regeringen.