Karin Rågsjö (V):
Jag vill ge en eloge till Gabriel Wikström, den förre ministern, som drog i gång arbetet med hela tobakspropositionen, men också till Annika Strandhäll, som fullföljde arbetet. Jag har jobbat med folkhälsofrågor i stort sett i hela mitt liv. Det gäller alkoholfrågor, narkotikafrågor och frågor om sex och samlevnad.
Jag har haft en viktig princip i detta arbete: att inte öppna dörren för lobbyisterna från vare sig alkoholindustrin eller tobaksindustrin. Under resan med propositionen har jag blivit flitigt uppvaktad av diverse lobbyister från just tobaksområdet, och det har säkert ni också blivit.
Men jag har valt att i stället lyssna på de läkare och forskare som arbetar med frågan. Jag har också valt att lyssna på de patienter som drabbas av exempelvis lungcancer. Förra året träffade jag en man som sa: Se till att genomföra hela propositionen! Det var oerhört viktigt för honom och för den patientgrupp som han hade bakom sig.
Om han tittar och lyssnar nu kan jag säga till honom att jag gjorde mitt bästa. Jag företräder folkhälsofrågan. Jag företräder inte tobaksindustrin när vi talar om tobak under begreppet folkhälsopolitik. Varje år dör 7 miljoner människor i världen av tobak. 12 000 dödsfall per år i Sverige kan kopplas till en för tidig död på grund av rökning.
I genomsnitt förlorar varje rökare mer än tio år av sitt liv. Att minska rökningen är förstås prio ett. Nu får vi rökfria miljöer på uteserveringar. Det var i alla fall vad jag trodde, men jag vet inte om Sverigedemokraterna ställer sig bakom något annat förslag. Jag ser nu här i kammaren att ni inte gjorde det, så det tackar vi för! Det blir alltså förbud mot att röka på uteserveringar, fru talman.
Det tycker vi är vansinnigt bra för all personal som jobbar där och som besväras av röken. Det blir rökfritt utanför entréer till offentliga lokaler. Det blir rökfritt i hela kollektivtrafiken, och det gäller busshållplatser och även lekplatser. Det är väldigt bra, speciellt för barn men även vuxna som har exempelvis astma. Det kan jag verkligen intyga. Det finns dock en annan fråga som tickar på. Det gäller synen på marknadsföringen av cigaretter och snus, fru talman.
För tobaksindustrin är barn och ungdomar en viktig målgrupp. Det är dem man ska försöka få med på tobakståget. Att begränsa tillgängligheten är en självklarhet i det förebyggande arbetet. Det gäller också att begränsa marknadsföringen av både cigaretter och annan tobak.
Den borgerliga majoriteten har hand i hand med Sverigedemokraterna - som så ofta - valt en helt annan väg än den ursprungliga propositionens. Utskottets förslag är nu att förbudet mot marknadsföring inte skärps. Det handlar då inte bara om snus utan också om cigaretter. Förslaget om förbud mot självbetjäning av tobaksvaror avstyrks också.
Utskottet, alltså den borgerliga majoriteten och Sverigedemokraterna, föreslår också ett tillkännagivande om bland annat marknadsföring av tobaksvaror på internet. Det är ju oerhört viktigt att se till att det finns kvar, inte sant? Detta är ett industrivänligt förslag från Centerpartiet, Liberalerna, Moderaterna, Kristdemokraterna och Sverigedemokraterna som verkligen går marknaden till mötes.
Men det är inte ett förslag som på lång sikt gynnar folkhälsan. Vår utgångspunkt är att ingen människa ska bli nikotinberoende, oavsett produkttyp. Den som är beroende av nikotin genom andra tobaksprodukter än cigaretter får förstås inte alls samma farliga skador som man får av just cigaretter.
Men det är ändå ett beroende som man fastnar i. Utskottet, det vill säga i det här fallet Centern, Moderaterna, Liberalerna, Kristdemokraterna och Sverigedemokraterna, kommer att rösta för att även cigaretter fortsätter att marknadsföras - för det blev ju liksom så här nu. Det blev inte bara snuset, utan det blev också cigaretterna.
I stora undersökningar i länder som har gått före oss, som Australien och USA, visar det sig att marknadsföring av tobaksprodukter har en mycket stor impact på unga och på barn.
Slutsatsen blir att barn som frekvent ser tobaksvaror i butiker löper betydligt högre risk att testa rökning och högre risk att börja röka regelbundet än dem som mer sällan utsätts för tobaksskyltning. Vi i Vänstern hade gärna gått ett steg till. Vi hade gärna infört ett exponeringsförbud för tobaksprodukter. Ett flertal länder har redan infört denna typ av regler för exponering.
Dit hör våra nordiska grannländer Island - som var först på plan med frågan - samt Norge och Finland. Dit hör även Kanada, Irland, Storbritannien, Frankrike, Kroatien, Nya Zeeland och Australien. Detta är alltså inget extremförslag från det parti som ni brukar kalla för just extremt. Fru talman!
Erfarenheter från dessa länder visar att lagarna fungerar precis som det var tänkt. Unga röker mindre, och lagen underlättar för de personer som försöker sluta med tobak. Detta handlar om en dold försäljning av tobaksprodukter. Det innebär att man som kund själv får fråga om tobaken finns på plats. Därför yrkar jag bifall till reservation 4, fru talman. Snusindustrin jublar förstås i dag.
Snus har här framställts nästan som en hälsoprodukt av er. Men snus innehåller 3 000 olika ämnen som är skadliga för hälsan, och 28 av dem är cancerframkallande. Man kan absolut inte jämföra snus med rökning. Det är självklart eftersom rökning har en mycket större inverkan på hälsan än vad snus har.
Men effekterna och hälsoriskerna för snusarna bör jämföras med dem som inte alls använder någon form av tobak. Det är det rimliga. Man kan se på frågan från forskningens sida, och vi har kanske lyssnat på olika forskare. Forskningen visar att dödlig hjärtinfarkt, stroke, munslemhinneförbränningar, blottade tandhalsar och diabetes typ 2 är stora riskfaktorer för dem som använder fem dosor per vecka. Det är vad forskningen säger.
Det saknas absolut ett vetenskapligt stöd för att rekommendera snus som rökavvänjningsmetod. Det finns fyra publicerade vetenskapliga studier på området rökavvänjning med snus, och det finns ingenting som visar att just snus kan klassificeras som rökavvänjningsmetod. Det kan man också se i Socialstyrelsens nationella riktlinjer för sjukdomsförebyggande metoder.
Antingen lyssnar man på forskningen och tror på Socialstyrelsen, eller så tänker man: Äh, det är nog Snuskommissionen som har rätt ändå i slutändan. Barn ska absolut inte utsättas för tobaksindustrins marknadsföring. Just därför är det viktigt att även rikta in sig, precis som jag har sagt tidigare, mot marknadsföringen av tobaksprodukter. Jag yrkar bifall till reservation 4 och stöder självklart den gemensamma reservationen.
Jag yrkar avslag på alla andra motioner i detta ärende.