KBLab/rixvox huggingface dataset:
Magdalena Andersson (S):
Jesper Skalberg Karlsson har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta för att utöka budgetgranskningen i riksdagen till att också omfatta oppositionens budgetmotioner. Låt mig först konstatera att det finanspolitiska ramverket har tjänat Sverige väl sedan det infördes efter den ekonomiska krisen på 1990-talet. Ramverket har bidragit till att Sverige under denna period kunnat gå från ett utsatt läge till en internationellt sett låg skuldsättning samtidigt som många andra länder fått se den omvända utvecklingen i kölvattnet av finanskrisen.
Under dessa 20 år har det finanspolitiska ramverket successivt stärkts, bland annat genom att den praxis som utvecklats har fastställts i lag. För att värna ramverkets stabilitet och trovärdighet är det centralt att viktigare förändringar har en bred politisk förankring bland riksdagspartierna. Behovet av en bred politisk förankring lyftes också fram av den parlamentariska kommitté som 2016 presenterade en översyn av överskottsmålet.
Utifrån slutsatserna i kommitténs betänkande har regeringen föreslagit, och riksdagen just beslutat om, bland annat en ändring av nivån på överskottsmålet och ett nytt riktmärke för nivån på den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld. Det finns en väl etablerad ordning som syftar till att säkerställa en bred politisk förankring vid ändringar av det budgetpolitiska ramverket. Frågan om en utökad granskning i riksdagen av oppositionspartiernas budgetmotioner har stor betydelse för riksdagen och dess arbetsformer.
Om riksdagen anser att en sådan förändring av ramverket är önskvärd är det viktigt att frågan hanteras i enlighet med den etablerade ordningen.
Magdalena Andersson (S):
Ska man gå i den riktningen ska man tänka efter lite hur detta skulle göras. I grunden är det ju så att det är riksdagen som granskar regeringen, och det tycker jag är en bra ordning. Om det skulle vara en statlig myndighet som genomförde granskningen skulle det vara så att regeringen granskar riksdagen, och jag är inte säker på att det är en sådan ordning vi vill ha.
Däremot kan det finnas poänger med att ha väldigt bra och tydliga budgetmotioner i riksdagen, och där finns ju alla möjligheter för riksdagens partier att föregå med gott exempel om man tycker att frågan är viktig. Jag har därför en konkret fråga till Jesper Skalberg Karlsson. I Moderaternas budgetmotion den här hösten har det inte alltid varit tydligt och transparent vad Moderaterna egentligen föreslår.
När vi tittar till exempel på kommunerna och de besparingar man gör där - när vi ser utgiftsområdesdelarna i den moderata budgetmotionen - får vi fram att man sparar minst 3 miljarder på kommunerna. Om vi sedan tittar i bilaga E, där Moderaterna sammanställer sin politiks konsekvenser för kommunerna, ser det ut som att man menar att det går plus minus noll.
Det där får jag inte att gå ihop, så det är väl ett exempel på hur man skulle kunna förbättra budgetmotionerna utan att ha någon granskning. Min fråga är naturligtvis vad det är som ligger bakom att man sparar i utgiftsområdesmotionen men inte redovisar det i bilaga E. Ska man ha någon extern part, som inte är finansministern, som gör den typen av granskning tycker jag som sagt att det är viktigt att diskutera det över partigränserna.
Jag tror inte att det är lämpligt att det är regeringen eller regeringens myndigheter som gör den granskningen, för i grunden tycker jag att ordningen att det är riksdagen som granskar regeringen är bra.
Magdalena Andersson (S):
Jag har inget emot att man granskar oppositionens budgetmotioner. Däremot är jag, som sagt, inte säker på att detta ska ske via någon myndighet som styrs av regeringen eller som i huvudsak styrs av regeringen. Motionerna granskas redan i dag av fria medier, och där har den fria pressen naturligtvis en viktig uppgift. Då är det också bra om motionerna är transparenta så att det är möjligt för den fria pressen att granska dem. Här tror jag att det finns en förbättringspotential.
Det finns möjlighet att be riksdagens utredningstjänst att räkna på olika motioner och deras effekter, vilket också sker i viss utsträckning i dag. Självklart kan man dock diskutera om det ska granskas på ytterligare sätt. Jag har inte fått svar på min fråga. Jag delar uppfattningen att det är viktigt att ha hög kvalitet i budgetmotionerna och att de är öppna och transparenta så att man verkligen förstår vad det är som partierna föreslår.
Därför kvarstår min fråga till Jesper Skalberg Karlsson. Moderaternas redovisning vad gäller kommunsektorns finanser framstår som väldigt icke-transparent i budgetmotionen. I utgiftsområdesbilagorna sparar man 3 miljarder på kommuner. Det är alltså ganska mycket pengar som kommunsektorn går miste om. När man redovisar de samlade effekterna för kommunsektorn redovisar man däremot i bilaga E att det går plus minus noll, trots att man sparar 3 miljarder.
Detta framstår inte som så transparent. När vi nu är här och diskuterar transparens kanske Jesper Skalberg Karlsson, i transparensens anda, vill reda ut detta.
Magdalena Andersson (S):
Jag vill också tacka för debatten. Det är intressanta frågor som Jesper Skalberg Karlsson tar upp. Jag väntar fortfarande på att få svar på min fråga. Jag ser fram emot att kanske få det i en framtida debatt eller i något annat sammanhang. Frågan hänger kvar i luften.
Jag hoppas också att Moderaterna själva i framtiden visar högre ambition när det gäller transparens i de budgetmotioner de lägger fram så att det blir tydligare och klarare för alla som granskar vilka förslag de egentligen lägger fram, inte bara för finansministern utan självklart också för de fria medierna.
Så länge som jag har möjlighet att vara finansminister kommer jag att fortsätta arbetet med att i regeringsställning ta ansvar och se till att vi har ordning och reda i statsfinanserna. Det är bra att vi har städat upp de stora underskott som Moderaterna lämnade efter sig när de satt på Finansdepartementet.
Magdalena Andersson (S):
Helena Bouveng har frågat mig vilka skattemässiga förändringar jag avser att vidta för att det ska löna sig att utbilda sig till sjuksköterska inom sjukvården. Enligt de riktlinjer för skattepolitiken som riksdagen antog våren 2015 ska skattereglerna vara generella, med breda skattebaser. Det innebär att vi inte kan ha särskilda skatteregler för specifika yrkesgrupper, något som Helena Bouveng själv framhöll i sin riksdagsfråga om marginalskatter till mig i våras.
När det gäller bemanningen i vården är det landstingen som har arbetsgivaransvaret och därmed även huvudansvaret för kompetensförsörjningen. Regeringen har dock tagit initiativ till en rad åtgärder som kan bidra till bättre kompetensförsörjning. En av dessa är den så kallade professionsmiljarden, som innebär att regeringen årligen avsätter 1 miljard kronor för att stärka och stimulera landstingens arbete med kompetensförsörjningsfrågor.
Regeringen satsar även på en utbyggnad av utbildningar inom bristyrken för att kunna möta arbetsmarknadens och vårdens behov, vilket bland annat innefattar sjuksköterskor, specialistsjuksköterskor och barnmorskor.
Magdalena Andersson (S):
Vi kan inte skattesänka oss till goda villkor för sjuksköterskor i Sverige. Det är någonting som jag tror är uppenbart för de allra flesta. Det är klart att de 30 miljarder i skattesänkningar som Moderaterna vill genomföra skulle påverka sjuksköterskornas möjligheter till en god arbetsmiljö, god löneutveckling och betald vidareutbildning.
Regeringen har under den här mandatperioden vänt de stora underskott i statsfinanserna som vi ärvde av Moderaterna till överskott, samtidigt som vi har drivit en politik för att fler människor ska arbeta. Vi har nu ordning och reda i statsfinanserna igen, och vi ser också att fler människor arbetar.
Resurserna vill vi använda till att stärka välfärden, inte minst sjukvården, och se till att kommuner och landsting har de resurser som krävs för att personalen som arbetar där ska kunna ha goda villkor och goda löner. Att sänka skatten kommer naturligtvis inte att ge landstingen förutsättningar att ge sjuksköterskor bra lön, bra arbetsvillkor och betald vidareutbildning.
Magdalena Andersson (S):
Om det hade varit så att Moderaterna verkligen trodde på att man kan sänka marginalskatten utan att det har någon effekt på offentliga finanser, hade man naturligtvis gjort det under de åtta år då man sänkte skatten med 130 miljarder kronor. Men då valde man att inte röra marginalskatterna. Det visar att Moderaterna i praktisk handling inte tror på det som Helena Bouveng står och fantiserar om i talarstolen, nämligen att det går att sänka marginalskatterna utan att det får statsfinansiella konsekvenser.
Det som vi får in på den statliga inkomstskatten i Sverige är naturligtvis någonting som finansierar polisernas löner och de bidrag som vi ger till landstingen, så att de kan anställa sjuksköterskor och ge dem bra lönevillkor och vidareutbildningsmöjligheter. Skulle vi ta bort den statliga inkomstskatten eller göra förändringar i när man ska börja betala statlig inkomstskatt måste vi naturligtvis skära någonstans.
Då blir det mindre pengar till polisen, sämre utvecklingsmöjligheter för poliser, mindre pengar till landstingen och därmed försämrade villkor för sjuksköterskor. Sänker man skatten med 30 miljarder, som Moderaterna vill göra, blir det naturligtvis sämre villkor för dem som arbetar i skattefinansierad verksamhet.
Magdalena Andersson (S):
Jag kan återigen konstatera att Moderaterna talar för en politik som de inte bedrev under de åtta år som de satt i regeringsställning. Jag har inget principiellt emot att höja brytpunkten för den statliga inkomstskatten. Men det är klart att det måste vägas mot vilka besparingar man måste göra för att göra det.
Och i ett läge, som vi har nu, när polisen lägger våldtäktsanmälningar på hög, när föräldrar oroar sig över om deras barn lär sig tillräckligt mycket i skolan, när kvinnor som är gravida oroar sig för om de får plats på förlossningen, ja, då är det naturligtvis inte skattesänkningar som ligger högst upp på agendan. Det skulle minska möjligheterna att ge de här verksamheterna de resurser som krävs för att vi alla ska vara trygga och barnen ska lära sig det som de behöver i skolan. Därför är det här min prioritering.
I den budget som vi har lagt fram genomför vi stora satsningar på polisen, skolan och sjukvården. För oss socialdemokrater är det viktigare än skattesänkningar.
Magdalena Andersson (S):
Anette Åkesson har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att undvika en upprepning av 1980-talets okontrollerade kostnadsökningar samt hur jag ser på förslaget att, med hänsyn till försiktighetsprincipen, redovisa dynamiska effekter av skattehöjningar. När regeringen tillträdde 2014 fick vi ärva ett underskott i de offentliga finanserna på ungefär 60 miljarder kronor. Det var tredje gången av tre möjliga som en borgerlig regering lämnade efter sig stora underskott i statsfinanserna.
Regeringen har sedan den tillträdde vänt det stora underskottet från 2014 till ett betydande överskott. Ofinansierade och orättvisa skattesänkningar har ersatts av angelägna investeringar i det hållbara samhällsbygget. Överskottet i de offentliga finanserna är inte enbart en konsekvens av en förbättrad konjunktur. Det är ett resultat av att regeringens åtgärder har lett till en strukturell förbättring av de offentliga finanserna.
Samtidigt som de offentliga finanserna har stärkts har regeringens politik dessutom bidragit till en stark ekonomisk tillväxt, snabbt stigande sysselsättning och fallande arbetslöshet. När det gäller beräkningar av budgeteffekter vill jag betona att det inte skett någon förändring av hur de beräknas och redovisas sedan den förra mandatperioden. De budgeteffekter som redovisas i budgeten är, på samma sätt som tidigare, i regel statiska. Tidigare erfarenheter visar att man bör vara försiktig med att inkludera dynamiska effekter i budgetsammanhang.
Det lärde vi oss före budgetsaneringen på 90-talet under den dåvarande borgerliga regeringen. I regeringens prognoser görs däremot en samlad bedömning av hur regeringens reformer påverkar den makroekonomiska utvecklingen, kommunsektorns intäkter och kostnader samt de offentliga finanserna.
Magdalena Andersson (S):
När man tittar på offentliga finanser tittar man både på det faktiska sparandet och på det strukturella sparandet. Tittar man på det strukturella sparandet försöker man ta bort konjunktureffekterna på sparandet. Den här regeringen har kraftigt förbättrat det strukturella sparandet jämfört med det som min företrädare Anders Borg lämnade efter sig.
Utöver att konjunkturen har förstärkt de offentliga finanserna har den här regeringen bedrivit en väldigt medveten politik för att stärka det strukturella sparandet, så att vi återigen har ordning och reda i statsfinanserna. Det är också så att regeringens politik har lett till en minskad arbetslöshet och till en förbättrad tillväxt. Det är beräkningar som vi har gjort på Finansdepartementet, men även Konjunkturinstitutet har tittat på effekterna av regeringens politik.
Man har kommit fram till att investeringar i utbildning, infrastruktur och annat är ett effektivare sätt att snabbt få upp tillväxten än breda och generella skattesänkningar, som Moderaterna jobbade med på sin tid. Dessutom lånade man till dessa skattesänkningar och skuldsatte hela svenska folket för att kunna vidta de här dyra och ineffektiva åtgärderna. Vi har i stället lagt om politiken.
Bedömningen är också att över hälften av den sänkning av arbetslösheten som skett under mandatperioden beror på regeringens politik. Vad gäller dynamiska effekter och redovisning av sysselsättningskonsekvenser per förslag är min bedömning att de beräkningarna är så osäkra att de i praktiken är meningslösa att använda. Däremot gör vi en samlad bedömning av vad politiken har för effekter. Anette Åkesson säger att denna förändring har rönt stor uppmärksamhet.
Det har förvisso skrivits många interpellationer av moderata riksdagsledamöter till mig i den frågan, men i övrigt har jag inte sett att detta skulle ha rönt någon större uppmärksamhet.
Magdalena Andersson (S):
Anette Åkesson har under tre år ägnat sig åt att stå här i talarstolen och beskriva att Socialdemokraternas förslag till skatt på jobb och företagande kommer att få väldigt negativa effekter. Nu har det gått tre år. Det blir allt lättare för mig bemöta de påståendena genom att visa på den utveckling som har varit under de tre åren. Det vi ser är att Sverige har en hög tillväxt.
Det är en god tillväxt jämfört med andra länder. Det är inte bara så att det handlar om en allmänt god internationell konjunktur som Sverige kan glida med. Tvärtom är det så att tillväxten är stark i Sverige, betydligt starkare än i andra europeiska länder. Konjunkturinstitutet har kommit fram till att en del av det kan förklaras av regeringens ekonomiska politik. Vad gäller sysselsättningen har sysselsättningsgraden ökat.
Det är också under denna regering som sysselsättningsgraden har uppmätts vara den högsta i hela EU, faktiskt den högsta som man någonsin har uppmätt i något EU-land. Något rätt tycks det vara med regeringens politik. Är man som Moderaterna bara fokuserad på skatter och tror att det enda som spelar roll för jobb, företagande och tillväxt är vilken skattenivå man har och att sänkta skatter är svaret på allt blir ekvationen kanske lite för simplifierad.
Det handlar också om hur man använder de skatteintäkter man får in. Här har regeringen konsekvent arbetat med att använda skatteintäkterna för att stärka jobb och företagande i Sverige. Det tycks ha varit tämligen framgångsrikt.
Magdalena Andersson (S):
Tack, Anette Åkesson, för interpellationsdebatten! Jag uppskattar naturligtvis möjligheten att få stå i talarstolen och berätta om regeringens ekonomiska politik där det är tydligt vad vi har gjort. Det är tre gånger som vi har haft borgerliga regeringar i Sverige. Alla tre gånger har de regeringarna lämnat efter sig stora underskott i de offentliga finanserna. Senast låg man väldigt långt ifrån överskottsmålet när vi tog över.
Man hade ett strukturellt underskott i statsfinanserna snarare än det överskott som man bör ha. Det berodde på att man hade lånat till mycket omfattande skattesänkningar, mest till dem som tjänar mest. Nu har vi för tredje gången gillt tagit itu med de stora underskotten. Vi har sett till att vi för en stram och ansvarsfull ekonomisk politik så att det är ordning och reda i statsfinanserna igen.
Det kan man inte göra genom att sprätta i väg pengar på ofinansierade skattesänkningar på det sätt som vi såg under Moderaternas tid i Finansdepartementet. Det går naturligtvis inte heller att utveckla välfärden och ta tag i de verksamheter som Anette Åkesson pekar på är så viktiga - polis, skola, sjukvård och annat - genom att sänka skatten med 30 miljarder på det sätt som Moderaterna föreslår.
Vi kommer att fortsätta att ta ansvar för de offentliga finanserna så länge vi har den möjligheten och se till att vi genomför ansvarsfulla reformer för att stärka tillväxten i Sverige. Vi sparar rejält i ladorna i budgeten genom att betala av 40 miljarder kronor på statsskulden. Därmed ser vi till att Sverige har den lägsta statsskulden sedan 1977.
Det är så man bygger skyddsvallar för sämre tider, inte genom att sprätta i väg pengar på ofinansierade skattesänkningar på det sätt Moderaterna gör när de har chansen i regeringsställning.
Magdalena Andersson (S):
Christian Holm Barenfeld har frågat mig om jag avser att utvidga RUT-avdraget och höja dess tak. RUT-avdraget har utvidgats den 1 augusti 2016 med flyttjänster, ittjänster och ytterligare trädgårdstjänster och den 1 januari 2017 med reparation och underhåll av vitvaror. För att RUT-avdraget ska vara effektivt krävs viss restriktivitet i fråga om utvidgningar. Någon ytterligare utvidgning är inte aktuell för närvarande.
Som jag har redogjort för vid flera tidigare interpellationsdebatter är motiven bakom de förändringar av RUT-avdraget som trädde i kraft den 1 januari 2016 att avdraget ska riktas mer mot vanliga hushåll. Det är viktigt för skattesystemets legitimitet att skattepolitiken upplevs som rättvis. Förändringarna bedöms inte innebära någon skillnad för de allra flesta som i dag gör RUT-avdrag.
Detta gäller även efter att ytterligare tjänster har införts eftersom det är ytterst få användare av RUT-avdraget som gör avdrag för så pass höga belopp som 25 000 kronor. För 2018 beräknas det röra sig om drygt 2 procent av användarna, vilka beräknas ha en genomsnittlig årlig förvärvsinkomst om ca 900 000 kronor. Någon höjning av taket i RUT-avdraget är mot denna bakgrund inte aktuell.
Magdalena Andersson (S):
När man lyssnar på Christian Holm Barenfeld får man intrycket att jag eller regeringen har något emot RUT-tjänster. Så är det inte alls. Tvärtom har RUT-tjänsterna utökats under min tid som finansminister. Det har skett både i samarbete med allianspartierna och på egen hand till att omfatta bland annat reparation av vitvaror i hemmet. Här finns ingen skiljelinje.
Det är helt korrekt som Christian Holm Barenfeld säger att min familj också köper RUT-tjänster. Det gjorde vi dock även innan skatteavdraget fanns. Här finns över huvud taget ingen konflikt. Antalet RUT-användare har ökat under min tid som finansminister, antalet kronor som används för att köpa RUT-tjänster har ökat under min tid som finansminister och antalet företag som utför RUT-tjänster har ökat under min tid som finansminister.
Här finns ingen konflikt. Konflikten handlar om RUT ska finnas som ett avdrag som riktar sig till vanliga familjer eller mer till dem som har miljoninkomster. Där har vi lite olika ingång. Där visar Moderaterna, som de klassiska moderater de är, stor omsorg om de individer som tjänar över 1 miljon kronor, medan jag mer bryr mig om vanliga hushåll.
Magdalena Andersson (S):
Omsorgen om individer med mycket höga inkomster är väl känd hos Moderaterna, och det har vi hört ytterligare exempel på i dag. Jag har en fråga till Christian Holm Barenfeld. Jag har fått många frågor av hans kollegor om att utvidga RUT-avdraget så att man kan rengöra inomhuspooler. Detta har varit väldigt angeläget för Moderaterna. Tycker Christian Holm Barenfeld fortfarande att det är en oerhört angelägen fråga?
RUT-avdraget är en bra reform, och det är därför vi har kvar det. Jag tycker dock att det i huvudsak ska rikta sig till familjer med lite vanliga inkomster så att de har möjlighet att köpa dessa tjänster. Men när det gäller individer som tjänar uppemot 1 miljon är min bedömning att de kan betala för dessa tjänster utan att övriga medborgare ska behöva subventionera dessa köp. Här gör vi lite olika bedömning.
Jag tycker att det är viktigare att ha pengar till att anställa undersköterskor än att subventionera miljoninkomsttagares köp av att till exempel rengöra sin inomhuspool. Christian Holm Barenfeld tar upp frågan om att nyanlända ska komma i arbete. Det är en ambition som jag tror att riksdag och regering delar brett. Men om Christian Holm Barenfeld tycker att det är så viktigt är det konstigt att Moderaterna skär ned på de åtgärder som hjälper nyanlända att komma i arbete.
Det gäller till exempel alla de arbetsmarknadsutbildningar som Moderaterna vill skära ned på fastän vi vet att de skapar arbetstillfällen för nyanlända, inte minst när de har möjlighet att utbilda sig inom bristyrken. Här gör Moderaterna tyvärr en stor nedskärning i sin budgetmotion.
Magdalena Andersson (S):
Jag delar Christian Holm Barenfelds uppfattning att RUT-avdraget har varit en bra reform. Det är därför vi har förstärkt RUT-avdraget genom att se till att fler tjänster omfattas av RUT-avdraget. Det har vi gjort både i samarbete med Moderaterna och på egen hand.
Min omsorg om RUT-avdraget gör dock inte att jag delar Christian Holm Barenfelds uppfattning att det är viktigt att människor med miljoninkomster ska ha möjlighet att göra avdrag på mer än 25 000 kronor och att det är oerhört viktigt att man ska få RUT-avdrag för att rengöra inomhuspooler. Här skiljer vi oss åt.
Christian Holm Barenfeld kallar det för socialistisk retorik, men här har vi en klassisk höger-vänster-konflikt där Christian Holm Barenfeld värnar möjligheten för människor med miljoninkomster att rengöra sin inomhuspool inte bara skattesubventionerat utan helt skattefritt medan jag värnar möjligheten att stärka äldreomsorgen, förskolan, skolan och sjukvården.
Om detta kommer debattens vågor givetvis att gå höga under detta valår, och jag känner att Moderaterna tryggt har placerat sig i sin traditionella högerfålla.
Magdalena Andersson (S):
Jörgen Warborn har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att komma till rätta med skattelagstiftningen, så att professionella styrelseledamöter kan fakturera sina arvoden. Enligt aktiebolagslagen kan uppdrag som styrelseledamot bara innehas av en fysisk person. På grund av detta har styrelseuppdrag i praxis ansetts vara sådana personliga uppdrag som i normalfallet ska beskattas som inkomst av tjänst.
I det avgörande som Jörgen Warborn hänvisar till fastställde Högsta förvaltningsdomstolen att rättsläget avseende hur styrelsearvoden ska beskattas inte har ändrats efter den lagändring som gjordes i inkomstskattelagen 2009. Styrelsearvoden ska normalt beskattas som inkomst av tjänst. Skattesystemet ska vara legitimt och rättvist, vilket innebär att medborgare och företag ska ha ett högt förtroende för systemet och att skatterna tas ut på ett rättssäkert sätt.
Internationella undersökningar visar att företagen i Sverige har mycket goda förutsättningar i förhållande till omvärlden. Jag kommer att följa utvecklingen i näringslivet för att se vilka eventuella konsekvenser som följer av domen.