Martina Johansson (C):
Familjen är viktig för de allra flesta. En familj kan se väldigt olika ut. Den kan bestå av en man och en kvinna, två kvinnor eller två män, gifta eller ogifta. Det finns också många olika sätt att bli förälder: traditionellt, som de flesta vet, inseminationer, embryodonationer eller surrogatarrangemang.
Det som är viktigt för mig - min viktigaste utgångspunkt - är att vuxna lever tillsammans av fri vilja, gifta eller ogifta, och att barn som föds har rätt till sina vårdnadshavare, sina sociala föräldrar och sitt biologiska ursprung. Betänkandet hanterar lite olika delar inom familjerätten, som ibland är ganska bred.
I dag tänker jag fokusera på barnets rätt, barnets bästa och barnets rätt att vara sin egen rättsperson samt på att skydda den svaga personen. Fru talman! Barn har rätt till en trygg och säker uppväxt. Detta är något som börjar redan i magen.
Oavsett hur barnet kommer till är det viktigt att vi har snabba processer där vi fastställer föräldraskapet för det blivande barnet. När vi fastställer vilka som ska vara barnets föräldrar ska vi ha som norm att det är gemensam vårdnad som gäller. Varför är detta så viktigt? Jo, därför att om det värsta händer under en förlossning måste barnet ha vårdnadshavare.
Barnet får inte bli utan vårdnadshavare, vilket kan bli fallet om det är ogifta personer och mamman avlider under förlossningen. Det är också viktigt att vi ser till att vi har bra processer för dem som väljer att få barn på icke-traditionellt sätt. I den tid vi nu befinner oss i har regeringen varit senfärdig med att ta tag i problematiken runt familjer som väljer att skaffa barn via surrogatarrangemang internationellt.
En del väljer att använda en kvinna från ett annat land som värdmoder, men det finns många exempel där svenska kvinnor - svenska systrar - bär barn åt en syster eller en bror. Då föds barnet i Sverige, men när internationella arrangemang används föds barnet i ett annat land.
Det som har hänt i dag är att det finns barn i världen som inte har tillgång till sina tänkta föräldrar, antingen därför att föräldrarna inte kan åka dit eller därför att man inte får ordning på de papper som behövs för att godkänna föräldraskapet, få samordningsnummer och kunna flytta till Sverige. Detta är inte okej utan något som vi måste ta tag i när pandemin är över.
Jag inser att vi inte kan lösa det på kort sikt, men vi måste lösa det på lång sikt därför att barn riskerar att fara illa och bli utan sina vårdnadshavare. Fru talman!
När barn far illa på grund av att vårdnadshavare eller andra vuxna inte klarar av att ge omsorg på ett bra sätt eller när de vuxna som är barnets föräldrar väljer att separera är det otroligt viktigt att barnet får sin egen rättighet och blir sin rättsperson. Barnet måste få föra sin egen talan och bli lyssnad på.
Det krävs att alla som jobbar med barn i olika delar av rättsväsendet och inom socialtjänsten har den utbildning som krävs för att kunna lyssna till och förstå barnet och att de jobbar med sina utredningar och riskbedömningar metodiskt och med kvalitet så att det säkerställs vad som är barnets bästa.
Detta är något som jag upplever har brustit och som har lett till det som ledamoten Cecilie från Moderaterna var inne på när det gäller "Lilla hjärtat". Det får inte hända igen. Men vi får heller inte ha en lagstiftning som tippar över pendeln så att barn som inte behöver omhändertas blir omhändertagna. Det är viktigt att vi klarar av att ha en balans i den framtida lagstiftningen.
Jag tror att vi behöver se över möjligheten till sekretessbrytande bestämmelser i olika lägen när det handlar om barn. Vårdnadshavare ska inte alltid veta exakt allt om de samtal som handlar om barn. Det finns exempel där en 16-åring ringt polisen för att be om hjälp för att inte behöva åka hem till sina föräldrar men där polisen valt att ringa och informera föräldrarna om detta innan de undersökt vad det gäller.
Den unga tjej som nyss polisanmält sina föräldrar drabbas dubbelt när hon kommer hem. Det är inte rätt. Det är självklart att vi inte ska ha skvaller och att vårdnadshavare ska veta vad som händer, men vi måste säkerställa barnets säkerhet först. Återigen: Det krävs mycket utbildning, kompetens och samverkan mellan dem som är vana att jobba med barnsamtal och barnintervjuer.
Fru talman! Parallellt pågår nu ett arbete i civilutskottet och socialutskottet för att få en bättre lagstiftning för att skydda barn som far illa. Jag är jätteglad över att detta arbete pågår. Jag tror att vi är ganska överens i hela kammaren om att det är ett viktigt arbete. Det som rör civilutskottet handlar om vårdnadsöverflyttning och adoptioner.
Återigen: Det är barnets behov, inte de biologiska föräldrarna eller familjehemsföräldrarna, som ska vara det viktiga. Jag ska kort gå in på ämnet vuxna som lever med varandra av fri vilja - två vuxna personer som lever ihop i Sverige.
Jag är glad över att vi har ett tydligt tillkännagivande från utskottet som tydligt visar regeringen vad den framtida propositionen ska ge för skärpt lagstiftning. Vi måste komma ihåg att skydda den svaga parten - detta får vi aldrig glömma. Oavsett om det handlar om polygama äktenskap, skilsmässor eller vårdnadstvister måste vi alltid skydda den svaga parten.
Avslutningsvis, fru talman, vill jag säga att jag vill ha en familjerätt som utgår från barnets bästa och barnets rätt till sina föräldrar, oavsett om det är biologiska föräldrar, sociala föräldrar eller familjehemsföräldrar. Det ska inte vara tvärtom. Med detta yrkar jag bifall till de tillkännagivanden som finns och till reservation 9.
Jag ber ursäkt för att jag har dragit över min talartid.