Ingemar Nilsson (S):
Jag vill börja med att tacka statsrådet Annie Lööf för svaret på min interpellation. Orsaken till att jag har ställt interpellationen är jag är övertygad om att den allra viktigaste politiska frågan är och förblir jobben och alla människors möjlighet och rättighet att kunna få och ha ett jobb. Det kan vara som anställd eller egen företagare. Man kan fråga sig varför detta är så viktigt. Enligt mitt synsätt ger arbete människor frihet. Arbete ger gemenskap och tillhörighet.
Det är att kunna skapa sin egen försörjning, skaffa en egen bostad, köpa en egen bil, förverkliga en resa eller vad det nu är för mål och drömmar man har. Att ha ett fast jobb och en inkomst är en grundläggande förutsättning för det mesta av allt detta. Att politiskt slåss för allas rätt till arbete måste därför vara den viktigaste frihetsfråga man kan ägna sig åt. Men även för samhället är jobb och sysselsättning viktigt.
Ju fler människor som har ett arbete och en inkomst och ju fler som bidrar till vårt gemensamma samhällsbygge desto bättre är det. Sverige behöver fler arbetade timmar. Omvänt blir arbetslöshet det största problemet och den största utmaningen vi har att slåss emot. För alla människor som inte får chansen till ett arbete är det tragiskt, men störst och kanske allvarligast är problemet för unga människor. Att börja sitt vuxenliv eller det som skulle vara starten på ett vuxenliv med att vara arbetslös är i alla avseenden tragiskt.
Därför bör regeringens viktigaste uppgift vara att bekämpa ungdomsarbetslösheten. Frågan är: Hur ser det ut i Sverige i dag? Regeringen och statsrådet brukar framhäva att ungefär 200 000 fler människor i dag än 2006 går till jobbet. Det må så vara, men det räcker inte när befolkningen har ökat mycket mer. Den hemska sanningen är att arbetslösheten faktiskt har ökat.
Den har ökat mätt som andel av den arbetsföra befolkningen, så som vi och alla andra länder brukar mäta arbetslöshet. Sanningen är att arbetslösheten i dag är 8 procent, eller faktiskt lite mer än så. Men låt oss inte ägna alltför mycket av den här debatten åt sifferexercis. Låt oss bara konstatera att det bakom siffrorna finns 400 000 människor av kött och blod. De är i just den situation jag försökte beskriva.
De saknar den frihet som ett arbete ger och därmed också en del av det människovärde som så många förknippar med att ha ett arbete. Herr talman! I Sverige är närmare 90 000 ungdomar arbetslösa i dag. I mitt hemlän Västernorrland är drygt 2 800 unga människor öppet arbetslösa. För mig är det hissnande siffror.
Det som är anmärkningsvärt är att vi i Sverige i ett EU-perspektiv tillhör de länder som har högst ungdomsarbetslöshet. Det är därför EU har beviljat krisstöd till tre regioner i Sverige så att vi kan vidta åtgärder mot ungdomsarbetslösheten. Mellersta Norrland i Västernorrland ingår i en av de tre regionerna. EU har anslagit 740 miljoner kronor för att hjälpa Sverige att hantera detta problem. Till det kommer den svenska medfinansieringen.
Av statsrådets svar att döma tycker hon och regeringen att detta är fullt i sin ordning. I sitt svar säger statsrådet: "Liksom de flesta av EU:s medlemsstater får Sverige del av medlen från EU:s sysselsättningsinitiativ för unga."
Min fråga till statsrådet blir då: Tycker statsrådet att det är rimligt att i detta sammanhang jämföra Sverige med Rumänien, Grekland, Portugal, Spanien och Bulgarien i stället för med länder som Tyskland, österrike, Danmark, Finland och Nederländerna, som vi oftast jämför oss med i andra sammanhang? Är det rimligt att göra den jämförelsen här och nu?
Vad är det då som gör det så svårt att bekämpa ungdomsarbetslösheten i Sverige, mycket svårare än i till exempel Tyskland och Nederländerna? I min interpellation efterlyser jag aktiva åtgärder i näringspolitiken för att skapa fler jobb. Mina frågor till Annie Lööf är: Vilka aktiva åtgärder som regeringen genomför tycker statsrådet att jag kan redovisa för unga arbetslösa människor i Västernorrland efter den här debatten? Vilka effekter har i så fall dessa åtgärder gett? Hur kommer ungdomar i Västernorrland konkret att märka att Sverige får 740 miljoner i krisstöd från EU?