Hans Wallmark (M):
Fru utrikesminister! "Vi har fått en ny säkerhetspolitisk situation i Europa. Konflikterna i Mellanöstern har kommit närmare våra gränser. Den ryska ledningen använder både vapen och den statliga propagandaapparaten för en revanschism med nya maktambitioner. Flera länder i Östeuropa känner sig starkt hotade. I Ukraina pågår krig och nu ser det ut att utvidgas åt söder. Sedan länge använder Putin också oljan och gasen i ett politiskt maktspel.
Vad gör vi? EU har, som alla vet, en relativt svag gemensam utrikespolitik men har ändå lyckats ena sig för omfattande sanktioner i protest mot Rysslands annektering av Krimhalvön i strid med internationella avtal och konventioner. I flera olika sammanhang har alla EU-länder dessutom gemensamt slagit fast att beroendet av energi från Ryssland ska minskas och att inga nya energiavtal ska ingås med Moskva." Herr talman! Det var rätt kloka ord.
Det kan jag säga, för det är inte jag som har skrivit dem. Detta är direkt citerat ur en debattartikel i finsk press skriven av dåvarande Europaparlamentarikern Peter Eriksson, numera medlem av samma regering och kabinett som utrikesminister Margot Wallström. Jag tycker att det är klokt och insiktsfullt och hoppas naturligtvis att den linjen också är regeringens.
Det är i ljuset av det man ska se den här diskussionen om ryskt kärnbränsle i Ringhals. Utrikesministern framhåller i interpellationssvaret att hon inte tänker vidta några åtgärder för att tydliggöra den säkerhetspolitiska analysen av detta. Det är bara att beklaga.
Jag tycker att det finns skäl att anlägga ett säkerhetspolitiskt perspektiv, eftersom det är en väsentlig skillnad mellan nu och då. Nu råder ett försämrat säkerhetsläge i Östersjöområdet. Vi ser det genom den illegala annekteringen av Krim, rysk trupp i östra Ukraina, incidenter och provokationer i Östersjön samt den fortsatta gradvisa upprustningen på rysk sida.
Vi har också svarat emot detta genom en försvarsuppgörelse och ett försvarsbeslut där vi tydligare markerar för en stark svensk försvarsförmåga här och nu. Men det handlar också om den nya tidens hot. Vi är helt övertygade om att man bedriver hybridkrigföring och använder olika andra verktyg för att undergräva och bedriva kampanjer mot olika länder. Det är i ljuset av detta man ska se faran i beroendet av energileveranser från Ryssland.
Vad som nu är på väg att ske via Vattenfall och Ringhals är att man ska använda provbränsle från Ryssland för att det ska kunna licensieras. Därmed blir Sverige det första västliga europeiska land som detta prövas med. Detta blir också en språngbräda för Ryssland till att även kunna erbjuda den här typen av bränsle till andra länder.
Precis som i frågan om Nord Stream tycker jag att vi måste ställa oss frågan vad som är i Europas intresse. Är ökat beroende av ryska energileveranser till europeiska länder, alldeles oavsett om det är gas eller kärnbränsle, i vårt intresse? Svaret är nej. Det är inte i Europas intresse. Därför beklagar jag svaret från utrikesministern.
Jag tycker att man borde göra en säkerhetspolitisk analys över detta, och jag hoppas att Peter Erikssons kloka tankar som Europaparlamentariker kan få genomslag när han nu är medlem av samma regering som Margot Wallström.