Ulla Andersson (V):
Jag tycker att det är väldigt bra att ni har gett Finansinspektionen det här uppdraget. Det är också något som vi själva har föreslagit, så jag tycker att det är mycket bra. Jag ser också fram emot att de här rapporterna ska komma kontinuerligt. Jag tycker också att det är bra att regeringen tittar på hur man kan se över kostnaderna för att lösa ett lån i förtid. Jag tror att det är en viktig nyckel för att ge mer makt till bolånekunderna.
Men jag tycker ändå att finansmarknadsministern släpper ett mycket viktigt förslag, nämligen vårt förslag att utgå från reporäntan. Finansmarknadsministern säger att det är irrelevant. Men tittar man historiskt ser man att det inte har varit så irrelevant, utan det har varit en mycket tydlig koppling. Det finns saker som har hänt - det är jag fullt medveten om. Men genom att utgå från reporäntan tvingar man bankerna att redovisa sina olika påslag.
Det blir väldigt enkelt och tydligt för kunden vad man faktiskt förhandlar om, och på så vis får man mer makt att själva ifrågasätta. Blandar man in annat, som hur stora påslag de själva lägger på, tror jag att det blir mycket svårare för kunden att se igenom det hela, och därmed får man mindre makt som enskild bolånekund.
Därför tycker jag att det är viktigt att genom föreskrifter förtydliga för bankerna att det är reporäntan man ska utgå från och därmed erbjuda kunderna sådana bolån. Sedan blir det en förhandling om vilka påslag det går att lägga på. Det blir också tydligt för bankkunden vad man betalar för. Jag tror att de 20 000 som har deltagit i bolåneuppropet skulle bli förbaskade om det blev väldigt tydligt att de kanske jobbade två dagar i månaden bara för att banken ska få ihop sin vinst, så att säga.
Jag tror att det skulle kunna leda väldigt mycket framåt. Den andra fråga som jag inte alls hann fram till i mitt förra inlägg handlar om den framförhandlade ränta som många bolånekunder har och som löper under viss tid. Sedan slutar den löpa, bolånekunden är inte medveten om det, och banken underlåter att meddela kunden det. Det gör att man helt plötsligt står där med ännu dyrare bolånekostnader än man har räknat med.
Finansmarknadsministern säger att vi har en lagstiftning som säger att det finns en skyldighet att tydligt redovisa när saker och ting ändras. Men det fungerar ju inte i dag. Inte minst Villaägarnas egen undersökning visar att bankerna är väldigt dåliga på detta. Handelsbanken är sämst. De underlåter i 44 procent av fallen att meddela kunden att de har ändrat räntevillkoren. Detta är också något som finansmarknadsministern inte har bemött.
Det tredje förslaget, som inte heller har diskuterats här ännu och som jag också hade med, gäller en räntekarta. Jag tror att det skulle vara bra att tvinga bankerna att redovisa för sina kunder hur de lån som de har beviljat den senaste tiden ser ut räntemässigt. Det tror jag skulle kunna underlätta för bolånekunderna.
Jag hade inte med förslaget om SBAB i min interpellation, även om det var med i vår bolånerapport. Visst är det ett viktigt verktyg. Men det finns väldigt mycket mer man måste göra för att öka konkurrensen på bankmarknaden. Det har finansmarknadsministern och jag haft ett antal debatter om. Det finns en ganska stor skillnad i en viss fråga, och det är frågan om en bankdelningslag, som jag tror är ganska avgörande för bankkonkurrensen. Det debatterar vi inte nu.
Men jag skulle vilja att finansmarknadsministern utvecklade en sak: Varför inte utgå från reporäntan, att åtminstone göra ett försök, för att se om det kan förbättra bolånekundernas möjligheter att förhandla fram bättre lånevillkor och på så vis pressa sina bolånekostnader? Det är absolut inte rimligt som vi har det i dag. Även om rapporten kommer att skapa en bättre debatt tror jag inte att den kommer att vara tillräcklig för att ge mer makt till de enskilda bolånekunderna på det sätt jag tycker behövs.