KBLab/rixvox huggingface dataset:
Åsa Lindhagen (MP):
Jag tycker att det är en lite märklig debatt. Jag uppfattar att vi är överens om att snuset har skadeverkningar, men ibland förefaller det i debatten som att vi inte är överens om det. Men låt oss ändå säga att vi är överens om att snus är skadligt. Det är mindre skadligt än cigaretter men fortfarande skadligt.
Ska vi då inte göra allt vi kan från politiken för att begränsa både användningen av cigaretter och användningen av snus? Jag förstår inte logiken i de resonemang som förs fram från de partier som nu vill rösta ned förslaget om den skärpta marknadsföringen och som inte vill införa förbud mot självbetjäning när det gäller cigaretter och snus, trots att vi vet att det påverkar tobaksanvändningen.
Vad vill vi i Miljöpartiet? Jag tyckte att jag var tydlig, fru talman, i mitt svar, men jag ska vara ännu tydligare. Vi vill minska skadeverkningarna. Vi vill minska de tobaksrelaterade dödsfallen. Hur gör vi det? Jo, vi gör det genom att minska tobaksanvändningen. Fru talman!
De politiska beslut vi kan fatta för att på olika sätt minska tobaksanvändningen har vi i denna församling, enligt min fasta övertygelse, ett ansvar för att fatta. Vi missar nu en möjlighet att skärpa lagstiftningen i fråga om cigaretter. Det finns partier som till och med vill ha exponeringsförbud, det vill säga gå ännu längre. Precis som Kristdemokraterna ser jag inte det som ett hot mot individens frihet.
Detta är inget förbud mot att köpa snus eller cigaretter. Det handlar om att försvåra för tobaksindustrin att tjäna pengar på människor som riskerar sin hälsa. Varför vill Moderaterna inte göra detta?
Åsa Lindhagen (MP):
Jag vill börja med att tacka Barbro Westerholm för den skriftliga fråga som hon ställde till mig om det viktiga området åldersdiskriminering. Detta är ett samtal som förs inom mitt eget parti, och även runt om i samhället är detta en väldigt viktig fråga att adressera. Det här är dessutom frågor som jag har tänkt att ställa till Diskrimineringsombudsmannen för att höra hur man där jobbar med dem så att jag får ännu mer kunskap om hur det ser ut.
När det gäller frågan om WHO vill jag be att få återkomma. Jag tackar dock för frågan i detta ämne.
Åsa Lindhagen (MP):
Tack för frågan! Jämställdhetsfrågorna går in i alla politikområden. Det är inte bara jag som är jämställdhetsminister i regeringen utan vi är alla det utifrån de frågor vi jobbar med. Sjukvårdsfrågorna är ett jätteviktigt område när det gäller att ha med sig jämställdhetsperspektivet. Det gäller att se till att kvinnor och män får vård på lika villkor. Vi ser i dag att så inte alltid är fallet.
Det tycker jag att Helena Vilhelmsson beskrev på ett mycket bra sätt. Jag hoppas att vi kommer att få anledning att återkomma till de frågorna framöver. Det är viktiga frågor som Vilhelmsson lyfter fram.
Åsa Lindhagen (MP):
Jag är med i de frågorna. Det är oerhört viktigt att vi har med det perspektivet. Det väcker också med rätta mycket starka känslor när vi kan se att kvinnor och män inte får vård på lika villkor eller att vi inte ser på alla sjukdomar med det allvar som krävs. Vi behöver fortsätta att jobba med de frågorna.
Åsa Lindhagen (MP):
Jag är inte insatt i det beslutet. Det är viktiga frågor som lyfts fram när det gäller arbetslivet generellt. Om vi ser till kvinnors hälsa är inte minst den psykiska ohälsan väldigt stor bland kvinnor. Det handlar också om utbrändhet och andra typer av utmaningar i arbetslivet.
Det finns väldigt mycket att göra när det gäller att kunna kombinera yrkesliv och tid utanför arbetet. Vi vet också att kvinnor tar ett större ansvar för till exempel det obetalda hemarbetet. Det finns viktiga jämställdhetsfrågor att jobba med i detta. Vi får återkomma till frågorna.
Det är oerhört viktiga frågor när vi talar om ett hållbart arbetsliv inte minst ur ett jämställdhetsperspektiv.
Åsa Lindhagen (MP):
Vi behöver återkomma med vad vi vill göra i de här frågorna. Men vi kan konstatera att när det gäller till exempel föräldraförsäkringen finns det en hel del viktiga aspekter på jämställdhetsfrågan. Det fattades exempelvis beslut om en tredje reserverad månad under förra mandatperioden. Det är ett sätt att påverka jämställdheten. Det kan finnas olika åsikter i våra partier om vilka åtgärder vi vill se framöver. Men det är viktiga frågor som lyfts upp här, så vi får återkomma.
Åsa Lindhagen (MP):
Tack, ledamoten, för frågan! Har vi generellt ett problem med rasism i Sverige? Ja, det har vi. Den föregående regeringen tog fram en plan mot rasism som löper på. Den planen kommer vi att fortsätta att arbeta med. Det är oerhört viktiga frågor, inte minst i dessa tider när vi också ser rasistiska krafter som växer på olika sätt.
Bara det faktum att man kan känna en oro över att bli annorlunda behandlad baserat på exempelvis hur man ser ut är ett problem i sig. Finns det ett jobb att göra? Ja, absolut! Det som ledamoten tar upp om förtroendebristen är också oerhört viktigt. Vi måste jobba för att människor ska kunna känna sig trygga och ha ett förtroende för våra myndigheter.
Åsa Lindhagen (MP):
Det finns flera olika delar. Dels lyfte jag fram planen mot rasism. Det arbetet, som påbörjades föregående mandatperiod, måste fortsätta. Jag tror också att vi, som statsministern har sagt, har anledning att skärpa diskrimineringslagstiftningen och titta på den frågan. Det är baserat på en mängd olika faktorer. Vi måste se till att diskrimineringslagstiftningen blir ett starkare verktyg, inte minst på våra arbetsplatser. Det finns alltså flera saker att göra.
Detta var bara två som jag tog upp i korthet.
Åsa Lindhagen (MP):
Tack, Hillevi Larsson, för frågan! Den är oerhört viktig. Även om vi tar hänsyn till en rad olika parametrar ser vi fortfarande att det finns en osaklig löneskillnad mellan kvinnor och män, och det är helt oacceptabelt. Den föregående regeringen drev igenom att vi skulle ha lönekartläggningar varje år. Sedan har vi också en diskrimineringslagstiftning som tydligt säger att varje arbetsgivare ska vidta aktiva åtgärder för att motverka diskriminering.
Här har vi en utmaning. Dels känner inte alla arbetsgivare till lagstiftningen och att de har detta ansvar. Dels tror jag att det finns behov av att se om vi kan införa större sanktionsmöjligheter mot dem som inte vidtar aktiva åtgärder för att motverka diskriminering. Det handlar till exempel om det arbete med lönekartläggningar som arbetsgivare måste göra varje år. Det måste också leda till resultat. Ser vi att det finns osakliga löneskillnader måste de åtgärdas.
Åsa Lindhagen (MP):
Tack för att Thomas Hammarberg tar upp MR-institutionen! Detta har varit en jätteviktig fråga som den föregående regeringen har arbetat med. Det är klart att det som nu ligger framför oss är att se till att få institutionen på plats. Precis som Thomas Hammarberg beskriver är en utredning gjord. Nu behöver vi ta steg framåt för att få institutionen på plats, helt enkelt.
Vi får återkomma till exakt hur snabbt det kan ske, men det är en väldigt viktig fråga som vi behöver ta hela vägen in i mål.
Åsa Lindhagen (MP):
Jag delar helt den uppfattningen. Arbetet för att förstärka och ständigt värna de mänskliga rättigheterna och driva utvecklingen framåt och se hur Sverige kan fortsätta att vara i framkant i fråga om mänskliga rättigheter både här och internationellt kommer att fortsätta med kraft. MR-institutionen är en viktig del i det arbetet framöver.
Åsa Lindhagen (MP):
Tack, Emma Hult, för att du lyfter dessa oerhört viktiga frågor! En av de absolut viktigaste jämställdhetsfrågorna vi har, och ett av de största samhällsproblemen, är våldet mot kvinnor. Det handlar om våld i nära relation, om hedersrelaterat våld och förtryck och om människohandel - några av de mest utsatta människor vi har i vårt samhälle. Vi behöver ta krafttag mot våld och förtryck.
Det finns flera delar i januariavtalet, bland annat, som rör hedersrelaterat våld och förtryck. Det är oerhört viktiga frågor som vi behöver ta krafttag mot. Det finns också ett antal viktiga steg framåt som vi behöver ta när det gäller våldet i nära relationer. En del av detta är att vi ska se till att vi får fler platser på mottagningar för sexualbrottsutsatta, som är en del i våldsproblematiken.
Vi behöver också stärka stödet i skyddat boende och se till att vi får fler barnanpassade skyddade boenden.
Åsa Lindhagen (MP):
Tack för att du, Emma Hult, lyfter kvinnors hälsa! De här två målen har en nära koppling när det gäller de nationella jämställdhetsmålen. Det handlar alltså både om kvinnors hälsa och om våldet. Det finns i nuläget inget förslag på regeringens bord kring just de frågor du lyfter om exempelvis tandvård. Men det är oerhört viktigt att vi ser till att jämställdhetsfrågorna går in i alla politikområden.
De påverkar kvinnors liv på ett väldigt negativt sätt, och det är en av våra absolut viktigaste trygghetsfrågor att kvinnor ska kunna röra sig i sitt eget hem.
Åsa Lindhagen (MP):
Detta är en väldigt viktig fråga som lyfts. Den handlar också om kvinnors ekonomiska makt. Kvinnor är sjukskrivna i större utsträckning. Kvinnor är mer stressade. Kvinnor tar ett större ansvar för det obetalda hemarbetet, vilket också bidrar till att slå mot kvinnors hälsa. Vi behöver se till att ha en mer jämställd fördelning av arbetet hemma. Vi behöver också se till att jobba med arbetsmiljön på olika sätt. Där har det pågått ett arbete i den föregående regeringen.
Det är en oerhört viktig fråga som lyfts, så det arbetet måste fortsätta.
Åsa Lindhagen (MP):
Jag vill tacka för att de här oerhört viktiga frågorna lyfts fram. Det är i grunden väldigt enkelt. Det handlar om att mänskliga rättigheter och barns rättigheter ska gälla alla i det här landet - punkt. De här frågorna är uppmärksammade i januariavtalet. Jag upplever också utifrån min tid som kommunpolitiker att det finns en bred uppslutning kring de här frågorna. Det behövs.
Vi behöver nämligen ha fokus på det vi ska göra. Det är det vi ska prata om. Jag ska säga några saker som vi behöver göra. Vi behöver öka kompetensen i fråga om hedersrelaterat våld och förtryck, både i skolan och i socialtjänsten. Det har hänt mycket de senaste tio åren. Men vi behöver fortsätta att öka kunskapen om vad hedersrelaterat våld och förtryck är, hur man hittar inte minst ungdomar som är utsatta och hur man ger hjälp och stöd. Vi behöver se till att det finns akut skydd.
Vi behöver också se till att insatser kan ges i större utsträckning utan föräldrarnas samtycke. Det finns fler saker att säga.
Åsa Lindhagen (MP):
Jag har inte ens räknat upp alla åtgärder. Jag hann bara med några stycken. Vi kommer att jobba så fort som möjligt. Det är väldigt prioriterade frågor. En del kommer att ta längre tid. Det gäller bland annat lagstiftningsfrågor. Där är det längre processer. Vi vill skärpa straffen när det gäller de här frågorna. Vi behöver se till att de som riskerar avvisning och är drabbade av hedersbrott får ett ökat skydd. Det finns andra delar man kan jobba snabbare med. Det ser alltså olika ut. Men frågorna är väldigt prioriterade.
Åsa Lindhagen (MP):
Tack för denna oerhört viktiga jämställdhetsfråga! Vi behöver ett mer jämställt uttag av föräldraförsäkringen. Detta är på olika sätt kopplat till kvinnors hälsa. Kvinnor tar ett större ansvar i hemmet för att dammsuga, plocka ur diskmaskinen och packa barnens gympapåsar. Alla dessa delar skapar stress och ökade sjukskrivningar hos kvinnor. Vi behöver få ett mer jämställt uttag av föräldraförsäkringen. Det behövs dels politiska reformer.
Det finns en utredning om föräldraförsäkringen som vi behöver återkomma till. Dels behöver alla i samhället på olika sätt vara med och bidra. Många duktiga arbetsgivare i Sverige ger i dag ett väldigt positivt bemötande till män som vill vara hemma med sina barn. Detta är även en fråga om barnen och papporna. Denna jämställdhetsfråga handlar inte bara om kvinnors hälsa utan även om barnens och pappornas relation, något som vi alla har att vinna på.
Åsa Lindhagen (MP):
Dessa barn befinner sig i en fruktansvärd situation. Just nu analyserar vi läget. Det är en komplicerad situation rättsligt och säkerhetsmässigt. Svenska myndigheter har inte möjlighet att verka i området.
När det gäller de vuxna är Sveriges hållning att alla som har begått terroristbrott eller krigsförbrytelser självklart ska dömas. Det finns ingen straffrihet. Min kollega inrikesministern är just i dag och diskuterar frågan med andra EU-länder. Jag välkomnar verkligen att Thomas Hammarberg lyfter fram barnens situation.
De befinner sig i ett oerhört svårt läge, och det är därför viktigt att vi har med oss barnperspektivet i dessa frågor.
Åsa Lindhagen (MP):
Jag tror inte heller att någon står oberörd. I den här frågan är det viktigt att ha med sig att Josefin Nilssons berättelse inte är unik. Var fjärde kvinna kommer någon gång i livet att utsättas för våld i en nära relation. Detta är alltså ett oerhört stort samhällsproblem. Jag tänker mig att det handlar om två delar. Den ena är att vi behöver fler poliser. Där har regeringen också höga ambitioner: 10 000 fler poliser inom de närmaste åren.
Att förstärka polisen är en väldigt viktig del. Den andra delen som är viktig gäller rättsprocessen: att se till att förövare får sina straff och att på olika sätt ge stöd i rättsprocessen till dem som är utsatta. Detta kan göras på flera olika sätt.
En viktig del är till exempel socialtjänstens möjligheter att ge stöd till våldsutsatta, något som kan vara viktigt för att de ska orka med att ta sig igenom en rättsprocess.
Åsa Lindhagen (MP):
Det finns många saker vi behöver göra på de här områdena. I samarbetet mellan regeringen, Centerpartiet och Liberalerna om vårändringsbudgeten har vi precis gått ut med en satsning på 45 miljoner kronor mot mäns våld mot kvinnor. Vi har också satsningar på kvinnojourerna som är oerhört viktiga. Det finns många delar. Vi har också fått en samtyckeslagstiftning på plats, en oerhört viktig del i att stärka kvinnors skydd i samhället. Vi behöver jobba brett med frågorna, och vi behöver nu också jobba med att förverkliga en samtyckeskultur.
Det finns mycket att prata om i de här frågorna.
Åsa Lindhagen (MP):
Tack, Barbro Westerholm, för frågan! Vi har talat om ålderism här i talarstolen tidigare. Det är viktiga frågor. Skärpningen av diskrimineringslagstiftningen handlar om möjligheten att se över sanktioner när arbetsplatser inte följer diskrimineringslagstiftningen, när man inte vidtar aktiva åtgärder för att förebygga diskriminering på olika sätt.
Jag tror att det finns ett stort behov av den här utredningen för att se hur vi kan stärka antidiskrimineringsarbetet på våra arbetsplatser. Utredningen kommer att komma igång framöver. Jag kommer helt enkelt att få anledning att återkomma framöver.
Åsa Lindhagen (MP):
Diskriminering slår igenom i samhället på en mängd olika plan, så jag håller helt med Barbro Westerholm om att vi behöver jobba brett med frågorna. Jag tror också att det är oerhört viktigt att vi inte minst på våra arbetsplatser kommer framåt när det gäller diskriminering av olika slag. Vi har också stora problem med till exempel sexuella trakasserier, vilket är något som har blivit mycket synliggjort under de senaste ett och ett halvt åren. Här finns mycket att göra. Skärpningen kommer att bli en viktig del i detta.
Åsa Lindhagen (MP):
Tack, Helena Vilhelmsson, för den väldigt viktiga frågan! Det är såklart oerhört centralt att oavsett var i Sverige man lever ska man få skydd och stöd om man utsätts för våld i nära relationer eller hedersrelaterat våld och förtryck. Vi gör nu en satsning i samarbete med Centerpartiet och Liberalerna på 45 miljoner kronor för att bekämpa våld i nära relationer.
Men att ge skydd och stöd är, precis som Helena Vilhelmsson poängterar, en fråga som ligger på den kommunala nivån. Jag tror därför att vi också behöver se vad vi kan göra på den nationella nivån för att på olika sätt stimulera utvecklingen i kommunerna, ge stöd på olika sätt och också samverka kring vad som fungerar bra och vad vi kan lära av varandra.
Det är en självklarhet att man måste kunna få skydd och stöd var man än bor i landet, så jag vill tacka riksdagsledamoten för att hon lyfter upp den viktiga frågan.
Åsa Lindhagen (MP):
Det är ett faktum att den ideella sektorn i Sverige har tagit ett oerhört stort ansvar när det gäller att bekämpa och hantera konsekvenserna av det här våldet. Kvinnorättsrörelsen har här tagit ett ansvar som ytterst vilar på det offentliga, och där kan vi inte backa - det är det offentligas ansvar. Det offentliga har såklart ett väldigt stort ansvar för att ge civilsamhället goda förutsättningar att göra sitt jobb.
Jag förstår att man kan bli provocerad av det faktum att kvinnojourerna inte alltid har de möjligheter som de behöver, för de gör dagligen ett väldigt viktigt arbete.
Åsa Lindhagen (MP):
Det är, precis som riksdagsledamoten lyfter, helt centralt att jobba med jämställdhet i skolan. Vi har bland annat två utmaningar som jag skulle vilja lyfta fram. Den ena är skolresultaten, som skiljer sig mycket mellan pojkar och flickor. Pojkar når inte samma resultat. Det är förstås en väldigt viktig del i skapandet av ett jämställt samhälle att pojkar ska ha samma möjligheter i skolan som flickor. Den andra utmaningen är den psykiska ohälsan.
Det är en viktig aspekt speciellt när det gäller flickor, som i stor utsträckning är stressade i samhället i dag. Vi behöver ge goda förutsättningar för våra barn och unga att gå ut i livet och skapa och vara med och bygga det här samhället på ett bra sätt. Skolan är helt central, och detta är två viktiga utmaningar vi behöver jobba med när det gäller skolan. Det gäller både skolresultaten och den psykiska ohälsan.
Åsa Lindhagen (MP):
Också detta är en oerhört viktig fråga som lyfts av Linus Sköld. Jag tänker att skolsegregationen i mycket hör samman med boendesegregationen. Vi behöver mötas, precis på det sätt som riksdagsledamoten beskriver, och vi har stora utmaningar med segregationen i Sverige i dag. Det finns ingen quick fix för att lösa det, men det finns en långsiktig strategi för att motverka segregationen i samhället.
Vi har också en utredning som tittar på hur vi kan minska skolsegregationen för att öka likvärdigheten i grundskola och förskola. Den är också väldigt viktig.
Åsa Lindhagen (MP):
Det stämmer att jag har sagt att det är olyckligt att vi inte har fått fram de här siffrorna. Det har jag också framfört till Socialstyrelsen. Sedan är det så att jag under många år, när jag har jobbat med de här frågorna i politiken, har haft en tydlig ingång i att vi inte behöver en kartläggning för att veta att vi ska agera. Vi vet att problemet med hedersrelaterat våld och förtryck finns, och vi behöver inte avvakta en kartläggning för att göra något. Detta har alltså varit min ingång.
Sedan är det fortfarande så att kunskapen är oerhört viktig. Vi behöver veta hur problemet ser ut och se hur det utvecklas över tid. Vi hade behövt den kartläggning som uppdraget innebar. Vi hade givetvis velat ha siffrorna, men vi behöver inte vänta på dem för att agera. Det är mitt tydliga besked från regeringen: De här frågorna kommer vi inte att vänta på, utan vi kommer att agera.
Åsa Lindhagen (MP):
Detta är en oerhört viktig fråga som gäller kvinnors situation. Det finns många olika delar att beröra där. Men att kvinnor är sjukskrivna i mycket högre utsträckning är ett jämställdhetsproblem. Så är det. Kvinnor sliter också mer i hemmet med det obetalda hem- och omsorgsarbetet, exempelvis. Vi behöver arbeta med arbetsmiljön på våra arbetsplatser.
När det gäller jämställdhetsintegrering, alltså att jämställdhet ska genomsyra våra myndigheter, all vår politik, vår budget etcetera, vill jag framhålla att detta är regeringens strategi sedan 1994. Det går alltså långt tillbaka i tiden. Vi instiftar inte en jämställdhetsmyndighet för att ta bort den strategin, utan jämställdhetsintegrering är genomgripande i vår politik. Det är så vi ska jobba. Det är ett effektivt sätt att jobba.
Vi behöver också en jämställdhetsmyndighet som på olika sätt håller ihop jämställdhetsarbetet och ser till att driva det arbetet framåt. Jag vill tacka riksdagsledamot Elisabeth Björnsdotter Rahm för att hon lyfter frågan om kvinnors situation, för det är en väldigt viktig jämställdhetsfråga.
Åsa Lindhagen (MP):
Jag tackar Désirée Pethrus för frågorna. Nationella kompetensteamet ska permanentas. Det har vi varit tydliga med, och ledamoten Maria Arnholm tog också upp det tidigare. Det är dock fullt rimligt att titta på verksamheter som har funnits i några år. Det handlar om att se vilka slutsatser och lärdomar vi kan dra av det viktiga arbete som Nationella kompetensteamet bedriver.
Det är att ta ansvar för verksamheten. Vi har tillfört resurser till Nationellt centrum för kvinnofrid i Uppsala i vårändringsbudgeten. Vi kommer att ha anledning att återkomma till det framöver. Jag är relativt ny i rikspolitiken och har tidigare verkat på kommunal nivå. För mig var det förvånande och lite uppseendeväckande att komma in i rikspolitiken och förstå att det inte har funnits en styrning av jämställdhetspolitiken.
Riksrevisionen har kritiserat att det inte har varit ett tillräckligt effektivt genomförande av jämställdhetspolitiken. De sex jämställdhetspolitiska delmålen följs varken upp eller avrapporteras på ett bra sätt till regeringen. Detta kan jag inte stå bakom, utan det måste vara ordning och reda.
Om vi sätter upp jämställdhetspolitiska delmål måste vi ha en uppföljning av dessa och en samordning av jämställdhetspolitiken. Det handlar också om att ta ansvar för skattebetalarnas medel. Det är bra att frågan om diskriminering, däribland kristofobi, lyfts upp. Vi har nyligen skärpt diskrimineringslagen.
Vi har också stärkt polisens arbete mot hatbrott och på senare år tillfört medel till Diskrimineringsombudsmannen för att stärka arbetet mot diskriminering.
Åsa Lindhagen (MP):
Kampen mot våldet är prioriterat av regeringen och kommer att fortsätta att vara det. Vi behöver en jämställdhetsmyndighet som delvis jobbar med dessa frågor och med alla de jämställdhetspolitiska delmålen. Vi behöver Nationellt centrum för kvinnofrid. Man gör ett oerhört viktigt arbete, och jag har varit där flera gånger. Vi behöver Nationella kompetensteamet, som ger stöd till yrkesverksamma.
Just nu jobbar vi också med att bygga upp fyra regionala resurscentrum runt om i Sverige i kampen mot exempelvis hedersrelaterat våld och förtryck. Kampen mot våldet kommer att fortsätta att vara prioriterat. Det är bra att vi är många partier som lyfter upp dessa frågor, och jag vill tacka riksdagsledamoten. Låt mig vara tydlig med att regeringen kommer att fortsätta att prioritera dessa frågor under hela mandatperioden. Detta är en av de viktigaste jämställdhetsfrågorna vi har att arbeta med i Sverige i dag.
Åsa Lindhagen (MP):
Tack för att dessa viktiga frågor lyfts, Josefin Malmqvist! Jag tror att en viktig del är att vi inte har haft ett tillräckligt stort fokus på utrikes födda kvinnor. Vi behöver ha ett särskilt perspektiv där vi lyfter dessa kvinnors situation. När det gäller Arbetsförmedlingen kan vi till exempel se att kvinnor inte har haft samma möjligheter som män att få insatser, apropå viktiga jämställdhetsfrågor att lyfta.
Regeringen fattade ett beslut nu under året om att Arbetsförmedlingen skulle avsätta 300 miljoner kronor till att inte minst göra insatser för utrikes födda kvinnor. Givetvis ska de ha samma möjligheter på arbetsmarknaden som män, och vi behöver göra mer. Det tycker jag också lyfts tydligt från riksdagsledamotens sida.
Vi har även satsningar på att kvinnor ska kunna vara föräldralediga och samtidigt utveckla svenska språket, vilket är en oerhört viktig fråga ur ett jämställdhetsperspektiv. Vi vet nämligen att kvinnor är föräldralediga i mycket större utsträckning och att de kan vara det under flera års tid. Då vill vi inte att språkutvecklingen ska avstanna, utan dessa kvinnor ska få goda möjligheter att både bygga nätverk och utveckla svenska språket. Det är också oerhört viktiga delar.
Vi utvecklar även samhällsorienteringen framöver, både vad gäller antal timmar och vad gäller kvaliteten. Jag tror att det är oerhört viktigt att vi har ett stort fokus på mänskliga rättigheter och på jämställdhet när det gäller att ge människor som kommer till Sverige ett så gott välkomnande som möjligt. Detta är några delar som jag vill lyfta fram.