Christina Oskarsson (S):
I dag är det återigen dags att debattera civilutskottets frågor. Betänkande nr 20 handlar om olika försäkrings- och skadeståndsrättsliga frågor.
De som har lyssnat till våra debatter tidigare tänker med rätta: Detta har jag hört förut. Har inget hänt inom dessa viktiga områden? Jag kan tyvärr bara instämma. Inte mycket har hänt. Det är i stort sett samma svar i år från de borgerliga ledamöterna som tidigare. Därför blir det mycket repetition. Fru talman!
Jag hinner inte tala om alla dessa viktiga ärenden, men jag vill här och nu yrka bifall till reservationerna 1, 5 och 7. Samtidigt vill jag tydliggöra att vi socialdemokrater står bakom samtliga våra reservationer och särskilda yttranden. Fru talman! När den nya försäkringsavtalslagen kom 2005 var vi rörande överens om att en översyn skulle komma till stånd så snabbt som möjligt.
Även borgerliga ledamöter drev den frågan eftersom den nya lagstiftningen var så omfattande och eftersom det var mänskligt att något kanske inte blev så bra som det var tänkt från början. Av den anledningen ville vi följa upp den och se att lagen tillämpades på det sätt som det var tänkt från början.
I några av de motioner som vi i dag behandlar, till exempel överfallsskyddet i hemförsäkringen, information vid försäkringsfall och möjligheten att teckna försäkring, var det sagt att detta skulle belysas ytterligare i den utlovade översynen.
I den debatt som var före vår tog min partikamrat Christina Zedell upp att försäkringsbolagen har möjlighet att chockhöja försäkringspremier om man har en betalningsanmärkning. Det är också en sak som skulle behöva följas upp i försäkringsavtalslagen.
Före valet 2006 påbörjade vi socialdemokrater en översyn för att se att lagen efterlevdes på det sätt som vi hade tänkt. Tyvärr har vi inte sett någon fortsättning på detta sedan den borgerliga regeringen kom till makten. Naturligtvis vill vi socialdemokrater gärna få veta vad som händer med den utlovade översynen. Pågår den?
Eller anser ni borgerliga ledamöter att den inte behövs? Fru talman! Att alla barn ska ha ett gott försäkringsskydd den dag olyckan eller sjukdomen knackar på dörren ser vi som en självklarhet. Men den dagen en vårdnadshavare vill teckna en försäkring för sitt barn upptäcker många att det inte är så enkelt som man trodde.
Trots att det i försäkringsavtalslagen finns inskrivet att försäkringsbolagen inte får vägra någon att teckna en försäkring som bolaget normalt tillhandahåller i sitt utbud händer det alltför ofta att vårdnadshavare blir nekade försäkring eller får betala en betydligt högre premie än vad som är brukligt.
Det beror på att försäkringsbolagen kan hänvisa till särskilda skäl för att det kanske finns en risk i framtiden eller andra omständigheter. Det hänger starkt samman med försäkringsbolagens tillgång till patientjournaler och att vårdnadshavaren måste lämna en hälsodeklaration för sitt barn.
Försäkringsbolagen kräver också en fullmakt för att kunna hämta in uppgifter från läkare, vårdinrättningar, barnavårdscentraler och skolhälsovård. Alla som är föräldrar minns kanske hur det var när ni satt med ert nyfödda barn i famnen. Ni var oroliga för att det inte åt tillräckligt. Det ökade inte i vikt tillräckligt.
Det kanske inte sov lika mycket som det stod i böckerna att det skulle göra. När ni går till Barnavårdscentralen tar ni naturligtvis upp de här problemen. Det är ganska naturligt. Sköterskan som sitter på andra sidan bordet skriver allt detta i journalen. De anteckningarna följer sedan med barnet och tas upp när det blir dags att teckna en försäkring och försäkringsbolagen gör sin riskbedömning.
Jag har träffat många människor som har berättat för mig hur de har blivit hanterade av försäkringsbolagen på grund av att man har uttryckt sin oro. Så kan vi inte ha det. Det är bara om vårdnadshavaren har en gruppförsäkring som många fackliga organisationer erbjuder sina medlemmar och barnet kan medförsäkras som det inte krävs någon hälsodeklaration vid inträdet.
Att kunna teckna en kollektiv försäkring där alla är med och bär risken är naturligtvis det allra bästa. Den borgerliga regeringens orättvisa politik där avgiften till a-kassa och fackförening har höjts så kraftigt att många av ekonomiska skäl tvingas avstå från försäkringen har inneburit att många barn har blivit utan försäkringsskydd. Fru talman!
När jag läser vad den borgerliga majoriteten har att komma med i de här frågorna är det väldigt tunt. Ni skriver att det finns en avsikt att få till stånd en uppföljning av hur försäkringsbolagen följer de bestämmelser som finns, men ingenting händer. Hur länge ska vi vänta?
När det gäller försäkringsbolagens tillgång till patientjournaler har en utredning som sett över detta kommit med förslag om att bland annat begränsa försäkringsbolagens tillgång till kompletta patientjournaler. Man föreslår i stället att läkare eller annan behörig personal får svara på preciserade frågor genom intyg eller ett utdrag ur patientjournalen.
Det tycker vi socialdemokrater är jättebra, för det finns väl ingen anledning att försäkringsbolag ska ha tillgång till allt som finns i alla journaler och som inte alls behövs för att man ska kunna bedöma risken för en försäkring. Bara för att det har kommit kritik från vissa remissinstanser om att det blir för mycket kostsam administration för hälso- och sjukvården backar regeringen.
När det gällde förskolepersonal som ska skriva intyg på att barnen inte har varit på förskolan för att föräldrarna ska få ersättning från Försäkringskassan var det inget problem för regeringen att köra över den personal som framförde att det tog för mycket tid från det viktiga arbetet i barngruppen. Fru talman!
Frågan om hur trafikförsäkringens ansvar ska vara utformat i framtiden är nu föremål för utredning i Trafikförsäkringsutredningen. Ensamutredaren har fått förlängd tid till den 15 juni 2009, och ska till dess ha förslag på hur delar av sjukförsäkringssystemet ska kunna privatiseras. Vi socialdemokrater har sagt nej till en privatisering, och vi säger fortfarande nej.
Vi vill ha generella socialförsäkringar som fungerar för alla. Vi är djupt oroade för att otryggheten och orättvisorna kommer att öka markant i ett privatiserat system där varje individ ska bära sin egen risk och bedömningen av enskildas skador lämnas helt till försäkringsbolag.
Till och med er finansminister Anders Borg har till medier uttalat att han inte tror på sin egen regerings tidigare utfästelse att föra över statens kostnader för trafikskadades sjukkostnader till trafikförsäkringen. Han tycker att det räcker att, som hittills, gå skattevägen. Nu, kära borgerliga kolleger i civilutskottet, har ni möjlighet att berätta vad som händer med trafikförsäkringen.
Är utredningen i gång, eller tycker ni som vi att vi gott kan lägga ned den?
Även frågan om handläggningen av trafikskadeärenden och hur den skadades ställning och rättssäkerhet ska kunna stärkas har den borgerliga regeringen valt att föra över till att utredas av Trafikförsäkringsutredningen i stället för att man använder sig av redan befintliga förslag som jag tidigare har talat om här i kammaren, som Socialstyrelsen har framfört för att förbättra rättssäkerheten för den som drabbas av en trafikskada.
Om man hade följt vårt förslag hade nya säkrare regler redan kunnat gälla och många processer mot försäkringsbolag och mycket mänskligt lidande hade kanske kunnat undvikas. Fru talman! Slutligen några ord om trafikskadeersättning till barn. Denna fråga har tidigare debatterats här i kammaren. Justitieminister Beatrice Ask har också svarat på skriftliga frågor.
De svar som jag har fått visar hur svårt det är att bedöma framtida inkomstförlust för barn som skadas svårt i en trafikolycka, och att rättsosäkerheten är stor. Det visar också det svar som jag fick av Moderaternas företrädare Anti Avsan förra året.
Han sade: Det kan utgå högre ersättning till barn när något barn har uttalat att när jag blir stor så ska jag bli det ena eller det andra. Bara det visar väl hur osäkert nuvarande system är. Den undersökning som presenterades i flera dagstidningar sommaren 2007 och som jag hänvisade till visade just hur orättvist barn som råkar ut för en svår trafikskada blir behandlade när det gäller den framtida ersättningen.
Den visade också att barn som kommer från icke akademiska hem riskerar att få upp till 100 000 kronor mindre i årligt skadestånd än barn som kommer från hem där föräldrarna har en akademisk utbildning. För oss socialdemokrater är principen om alla människors lika värde grundläggande. Därför är det av stor betydelse att skador inte ersätts olika på grund av skillnader i barns familjeförhållanden.
Därför, fru talman, är det oerhört viktigt att det i lagstiftningen förtydligas och följs upp att den skadelidandes sociala närmiljö inte ska påverka bedömningen av ersättningen. Fru talman!
Jag yrkar återigen bifall till reservationerna 1, 5 och 7 och vill förtydliga att jag står bakom samtliga övriga reservationer och alla de viktiga särskilda yttranden som vi har i betänkandet och som jag tyvärr inte hinner ta upp här.