KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jenny Petersson (M):
Jag tänkte inte gå upp i debatten, men när Anders Karlsson påpekade att Moderaterna är ett parti för sänkta skatter och lönesänkningar ville jag belysa att det femte jobbskatteavdraget började gälla den 1 januari.
Anders Karlsson och Socialdemokraterna var emot det i sin budget, men sedan den 1 januari är de för det. Det betyder, apropå ansvar och att finansiera våra reformer krona för krona, att det saknas 12 miljarder kronor i Socialdemokraternas budget.
Socialdemokraterna sade som sagt nej till jobbskatteavdraget men är i dagsläget för det. Socialdemokraternas retorik matchar inte politiken de står bakom. Det finns en annan tydlig skillnad mellan Moderaterna och Socialdemokraterna. Vi vill inte höja skatten på arbete.
Det skulle leda till färre jobb, såväl i Skåne och Halland, som jag kommer från, som i övriga landet. Med Socialdemokraternas höjda arbetsgivaravgifter för unga skulle anställningskostnaderna för företag bli betydligt högre. Hur ger det fler jobb, Anders Karlsson?
Du talade ju om hur man ska vara jobbskapande som parti. Skattehöjningar på 30 miljarder på jobb och företagande skapar inte fler arbeten. Det är inte jobb- eller företagsvänligt. Det är inte bara höjda arbetsgivaravgifter för unga som skulle slå hårt mot ungas jobb i hela landet.
Socialdemokraterna vill också förändra RUT som gett många unga kvinnor deras första arbete. Restaurangbranschen är ytterligare en näring där många unga och utrikes födda får in en fot på arbetsmarknaden.
Här vill Socialdemokraterna också försvåra och göra det svårare för företagen och för unga som söker arbete. Socialdemokraterna vill backa bandet och höja momsen. Vi moderater är övertygade om att alla jobb behövs för unga, i restaurang, ROT och RUT.
Alla jobb behövs, och trösklarna på arbetsmarknaden måste fortsätta sänkas för att främja jobb inom till exempel servicesektorn. Hur ska Socialdemokraterna uppnå sitt mål om lägst arbetslöshet i Europa utan att driva ut arbetssökande ur arbetskraften?
Vi har sett exempel på socialdemokratisk politik tidigare då man förtidspensionerade och tog bort människor ur arbetskraften för att få bra siffror. Vi moderater jobbar inte så, utan vi sätter jobben först. Det har blivit 250 000 fler jobb sedan 2006.
Det är för att vi moderater och Alliansen jobbar ambitiöst med jobbmålet.
Jenny Petersson (M):
Regeringspolitiken fungerar inte, säger Anders Karlsson. Alliansen och Moderaterna tar arbetslösheten på största allvar. Vi har prioriterat satsningar för jobb och företagande. Jag nämnde i mitt tidigare anförande det arbete som Moderaterna och Alliansen har gjort.
Jag nämnde också att 250 000 fler är i arbete i dag trots lågkonjunktur. Det är något som Socialdemokraterna verkar blunda för. Det är kanske dags att ta bort skygglapparna. Det sägs att sysselsättningen har ökat beroende på att befolkningen har ökat.
Det är ett så fel påstående, herr talman. Lyfter vi blicken och ser ut över Europa kan vi ta två länder som exempel. Vi kan ta Nederländerna och Spanien. De har haft liknande befolkningstillväxt som Sverige, ca 400 000. I Nederländerna ser vi en ökning med 70 000 fler i arbetskraften.
I Spanien har den minskat med ca 3 miljoner. I Sverige är det 250 000 fler i dag som har ett arbete att gå till. Det är dags att Socialdemokraterna tar lågkonjunkturen på allvar och slutar blunda för verkligheten. Det är valår.
Eftersom Anders Karlsson inte kommer att vara med framöver vill jag tacka Anders Karlsson för debatten här i dag. Det är hedrande att ta lite debatt mot Anders Karlsson i kammaren i dag. Halland ligger nära Skåne.
Jenny Petersson (M):
Vad gör regeringen för att fler ska få ett jobb och för att jobben ska komma fler till del? Det låter som att regeringen inte gör ett dugg.
Till skillnad från många andra länder i Europa har Sverige kunnat satsa på reformer i stället för att dra ned under den lågkonjunktur och den kris som Europa och övriga världen har befunnit sig i. Jag tycker att det är viktigt att framhålla att vi i Sverige har kunnat satsa på reformer för att öka sysselsättningen.
Resurser har tillförts för att bland annat bryta långtidsarbetslösheten genom att förbättra kvaliteten och aktivitetsnivån inom jobb- och utvecklingsgarantin och jobbgarantin för unga.
Det har även införts ett nytt arbetssätt på Arbetsförmedlingen för att långsiktigt och strukturellt förbättra för arbetssökande så att de får rätt hjälp från dag ett, en handlingsplan och så vidare. Arbetsförmedlingen har även fått en ny uppgift under denna mandatperiod.
Det gäller etableringsreformen för nyanlända invandrare som ska hindra att dessa hamnar i långtidsarbetslöshet och utanförskap.
Oppositionen och Socialdemokraterna har, inte i frågan men i tidigare inlägg i debatten, frågat: Vad har Alliansen och Moderaterna gjort under mandatperioden för att motverka arbetslösheten? Samarbete med parter har efterfrågats.
Här ser vi ytterligare ett exempel från Alliansen och Moderaterna: YA-jobben. Där har parterna samarbetat, så som oppositionen och Socialdemokraterna efterfrågade. De genomförs nu och är verklighet. Alliansen och Moderaterna tar som sagt arbetslösheten på stort allvar och har prioriterat satsningar på jobb och företagande.
Det har nämnts i denna och tidigare debatter att 250 000 fler är i arbete i dag trots den lågkonjunktur jag nämnde i början av mitt inlägg. Detta är något som S tycks blunda för. De ser inte att lågkonjunkturen har drabbat Sverige, Europa och övriga världen. Sedan har jag fått höra det här med olika länder och att det ser så illa ut i Sverige.
Men sysselsättningen har ökat här. Ja, men befolkningen har ökat, säger oppositionen och Socialdemokraterna. Jag vill i denna debatt påpeka att det är ett felaktigt påstående att sysselsättningen har ökat bara för att befolkningen har gjort det. Som jag sade innan: Kolla i Europa! Jag nämnde olika länder.
I Nederländerna och Spanien har befolkningen ökat lika mycket som i Sverige - ungefär 400 000 i samtliga länder. I Sverige är det 250 000 fler jobb. I Nederländerna är det i dag 70 000 som har fått jobb. I Spanien, som har samma befolkningsökning som i Sverige, har det blivit 3 miljoner färre arbeten.
I Sverige är det fler som har ett arbete att gå till i dag.
Jenny Petersson (M):
Jag vill först säga, för att det ska stå i protokollet, att vi moderater och Alliansen är oroliga för ungdomsarbetslösheten och arbetslösheten i övrigt och att vi tar den på största allvar. Jag vill inte att det ska misstolkas som att vi inte skulle vara oroliga för den.
Däremot har vi olika lösningar eller verktyg för att minska ungdomsarbetslösheten och övrig arbetslöshet. Vi i Alliansen har gjort det mer lönsamt att arbeta, och vi säger nej till höjda skatter för företagare och jobb. Jasenko Omanovic säger att vi ska ha arbetskraft som är tillräckligt kompetent. Jag håller med om det.
Det är just därför som vi ska satsa tidigt på barnen - i förskolan och upp till högre utbildning. Det är därför som vi till exempel har satsat 7 miljarder på svensk utbildning sedan Alliansen tog makten 2006.
Jasenko Omanovic säger att vi har reat ut ungdomar och att det inte finns arbetskraft som är tillräckligt kompetent. Någonstans där ser man den stora skillnaden mellan er och vår politik. Jag värnar verkligen svensk arbetskraft. Men det måste också finnas någon som vill anställa - en företagare, en entreprenör, som vill ha den svenska arbetskraften.
Det är här som den stora skiljelinjen går. Vi säger nej till höjda skatter på arbete och företagande. Det gör inte Socialdemokraterna. De vill höja arbetsgivaravgifterna för unga, de vill höja momsen för restauranger, där många unga får sitt första arbete, och de vill göra om RUT-avdraget som har öppnat en helt ny arbetsmarknad och gjort fler arbeten vita. Jag tackar för debatten och önskar en glad sommar.
Jenny Petersson (M):
Jag hade inte tänkt ge mig in i debatten, men jag kunde inte låta bli. Vi är rörande överens om att det är fler kvinnor än män som arbetar deltid, både frivilligt och ofrivilligt. Vi har koll på siffrorna och statistiken oavsett om vi tillhör vänsterregeringen, oppositionen eller Alliansen.
Men om jag tolkar ministern rätt i svaret och i debatten kommer hon inte att göra ett dugg av det här vallöftet. Återigen: Vad kommer ministern att göra med sitt vallöfte när det gäller rätt till heltid?
Jenny Petersson (M):
Precis som har sagts i tidigare inlägg är det vanligt förekommande att kvinnor jobbar deltid, särskilt inom vård och omsorg. Här ska kommuner och landsting ta ansvar. Det verkar vi vara rörande överens om, jag och arbetsmarknadsministern. Det talas dock lite med kluven tunga här i plenisalen. I sitt första inlägg sa Hillevi Larsson att man ska lagstifta i frågan.
Sedan kommer arbetsmarknadsministern och säger att man inte ska lagstifta - det har varit ute på remiss, och det är ett trubbigt instrument att lagstifta i denna fråga. Däremot ska man ha rätt till heltid som norm, vilket jag tycker är rimligt och ställer mig bakom.
Som man eller kvinna ska man ha möjlighet att arbeta heltid. Det är därför det är så viktigt att fråga arbetsmarknadsministern vad som är Socialdemokraternas linje. Det talas ju med kluven tunga. Är det heltid som ska lagstiftas eller inte?
Heltid ska absolut göras till en norm, och Katarina Brännström frågade: Tillför regeringen, som har ansvar i dag, några pengar till SKL för att se till att detta verkställs?
Detta är en viktig fråga, särskilt inom vård och omsorg, där 75 procent av kvinnorna jobbar deltid, frivilligt och ofrivilligt. Vad gör ministern på området?
Jenny Petersson (M):
Arbetsmarknadsminister Ylva Johansson säger att fler måste arbeta längre. Det är bra. Jag skriver under på de orden, liksom att arbetsmiljön är en viktig fråga för att människor ska kunna arbeta längre. Men samtidigt som ministern säger detta lägger vänsterregeringen en rad förslag som minskar drivkrafterna till arbete. Ni vill göra det dyrare att anställa äldre.
Det innebär att er politik inte håller ihop. Det är tråkigt, herr talman, att vi har en vänsterregering som bryter löfte efter löfte, som för en politik med skattehöjningar, som dämpar sysselsättningen och tillväxten i Sverige. Det är en jobbfientlig politik som jag tycker är tråkig. Vi ser det även på det här området.
Andelen människor i Sverige som är över 65 år och som jobbar ökar mest i hela EU. Detta vill regeringen stoppa genom att göra det dyrare att anställa, genom en ökad löneskatt. Det är oroande, tycker jag, att regeringen går tillbaka till en politik som vi har upplevt förr. Det var en politik som ledde till utanförskap och som ökade klyftorna i samhället.
Det var en politik som ledde till att jobben försvann i Sverige, att ekonomin gick i botten och att vi såg skenande kostnader. Det är jättetråkigt att vi ser det här förslaget att göra det dyrare att anställa äldre.
Jenny Petersson (M):
Jag tycker att arbetsmarknadsministern är lite nonchalant i sitt inlägg mot det som jag tog upp. Jag sa att jag håller med arbetsmarknadsministern om att arbetsmiljön är jätteviktig för att få människor att arbeta längre. Vi lever allt längre, och vi är allt friskare. Det är något positivt.
Men det ställer också krav på reformer och på vårt välfärdssystem, och det ställer krav på att vi har verktyg för att underlätta för människor att arbeta längre.
För att Sverige ska kunna säkra pensioner och framtida välfärd även för kommande generationer behöver vi fler arbetade timmar i Sveriges ekonomi, och vi behöver arbeta längre upp i åldrarna. Det är här vi har konflikten, arbetsmarknadsministern. Ni lägger fram ett förslag som jag har kritiserat.
Jag tycker att det är obegripligt att införa en löneskatt för personer över 65 år. Det blir märkligt när ni konstaterar att man behöver arbeta högre upp i åldrarna och då gör det dyrare att anställa. Det är där konflikten ligger, och det är detta konkreta förslag som jag kritiserar. Hur går detta ihop?
Vi ser nu, precis som Ylva Johansson säger, att andelen människor som är över 65 år arbetar längre och ökar mest i hela EU. Då lägger man fram en reform som går i motsatt riktning. Det är obegripligt för mig, och det är där konflikten ligger. Det handlar inte om att vi inte ska satsa på arbetsmiljön och att vi ska se till att få fler vägar in i arbete. Det är en annan diskussion där vi i och för sig också har en konflikt.
Men det var det konkreta förslaget som jag kritiserade.
Jenny Petersson (M):
Min halländske kollega Jörgen Warborn gör en lysande beskrivning av situationen i Varberg och för Ringhals. När Alliansen var i regeringsställning planerade Vattenfall för nybyggnation av reaktorer.
Med vänsterregeringen beslutar Vattenfall att lägga ned reaktorer, vilket påverkar jobben, tillväxten och industrin i Varberg, övriga Halland och Sverige, vilket Jörgen Warborn belyste. De som följt interpellationsdebatterna tidigare här i kammaren kan se att det verkar finnas en röd tråd. Regeringen verkar inte göra någonting när det varslas och när det ska ske omställningar.
Däremot går man fram med skattehöjningar och skattesmällar på olika områden. Det har bland annat påverkat den här regeringens ambition att avveckla kärnkraften bakvägen genom till exempel höjd effektskatt. Detta riskerar jobb i Varberg och den framtida energiförsörjningen i Sverige. Det är beklagligt, arbetsmarknadsminister Ylva Johansson.
Jenny Petersson (M):
Här lyfts många viktiga perspektiv upp i debatten. Det handlar om de anställda på Ringhals, näringslivet i Varberg och Halland, energiförsörjningen och Stora Enso som en elintensiv industri, och även arbetsmarknadsministern talar om olika perspektiv.
Tänk om Ylva Johansson och vänsterregeringen kunde ta perspektivet att se möjligheten till fler nya jobb när det gäller kärnkraften och kärnkraftverk! Förra året exporterade vi i Sverige 15,6 terawattimmar. Det motsvarade ungefär 11,5 procent av Sveriges totala produktion.
Det mesta exporterades till länder i närheten, till Finland och Danmark. Den utfasning av kärnkraften som beslutet skulle innebära - det är inte fattat ännu - betyder att vi på lång sikt inte kan hjälpa våra grannländer.
Man skulle kunna lägga in ytterligare ett perspektiv i dag som går utanför debatten men som är nog så viktigt, nämligen säkerhetsperspektivet. Man kan titta på det säkerhetspolitiska läge som vi befinner oss i kopplat till EU:s energiförbrukning. Det skulle vara helt galet - ursäkta, herr talman, för ordvalet - att fasa ut svensk kärnkraft.
Vår överproduktion av el skulle då inte gå till att hjälpa våra grannländer. De skulle få importera gas och smutsig kolkraft som dessutom inte alls är klimatsmart. Regeringen borde börja lyssna på forskare och kritiker. Senast i dag står det i DN om detta.
Jenny Petersson (M):
Jag har alltså frågat arbetsmarknadsminister Ylva Johansson om hennes och regeringens ambitioner för nya jobb och vilka jobb ministern anser vara riktiga jobb, vilket jag inte fick något svar på. Jag håller med Ylva Johansson om det hon säger i sitt svar om att om Sverige ska ha en god ekonomisk utveckling och vara ett samhälle som håller ihop måste fler kvinnor och män arbeta.
Den ekonomiska politiken ska bidra till att uppnå regeringens målsättning att minska den höga arbetslösheten. Det är sant och riktigt, och det är fina ord. Men, herr talman, regeringen agerar i motsatt riktning. Det är en sak med fina ord. Ylva Johansson brukar ofta använda Olof Palmes ord om att politik handlar om att vilja.
Men politik handlar även om att våga, kunna och agera. Vi har en vänsterregering som bryter löfte efter löfte och som för en politik med skattehöjningar som dämpar sysselsättningen och tillväxten. Jag kommer att fortsätta lyfta fram det här i kammaren; vänsterregeringen för en jobbfientlig politik.
Regeringen har som målsättning att Sverige ska nå lägst arbetslöshet i EU till 2020. Fler frågor än svar har väckts när det gäller hur den målsättningen ska nås. Det är inte bara vi moderater som har kritiserat det målet.
Även Finanspolitiska rådet gör det i sin rapport som kom den 12 maj. Det gör även Anders Forslund på IFAU, Svenskt Näringsliv och Lars Calmfors, för att nämna några. Vi hade frågestund här i riksdagen i går.
Då lyfte jag fram att också Ylva Johansson verkar tveka i fråga om regeringens uppsatta mål för arbetslösheten. På SNS arbetsmarknadsdag den 19 maj sa arbetsmarknadsministern: "Det beror litegrann på vad man menar med ett mål.
Man kan ha mål och så bedömer man sannolikheten av att man ska nå dem, ungefär som det kan vara med nyårslöften, man bedömer sannolikheten av hur många dagar man ska hålla det. Men man kan också sätta upp ett mål för att det ska styra de politiska prioriteringarna. Det är det som är regeringens avsikt." Jag tog med den sista meningen också, för att vara rättvis.
Lika otydligt som ministerns svar är när det gäller vad som är ett jobb och vilka jobb som ministern anser vara riktiga jobb är målet för arbetslösheten i Sverige. Men avsaknaden av jobbskapande reformer - eller om de nu är mål eller visioner - är än värre. Det gör mig orolig.
Regeringens höstbudget och för den delen även vårbudget var ingen rolig läsning i fråga om fler och nya jobb eller hur de ska komma fler till del, framför allt de som befinner sig i utanförskap eller har blivit varslade. Regeringens skattehöjningar på jobb och företagande är 40 gånger högre än näringslivssatsningarna.
Arbetsmarknadsminister Ylva Johansson säger att ungdomsarbetslösheten är prioriterad. Hur kan man säga det när man höjer skatterna på arbete och företagande, särskilt i branscher där många unga får sitt första jobb, turistbranschen till exempel?
Jenny Petersson (M):
Jag kan konstatera att Sverige kan mer än vänsterregeringen levererar. Jag vill backa bandet lite. Under åtta år tog Alliansen ansvar för Sveriges ekonomi. Vi förde en aktiv reformpolitik, vilket saknas i dag. Under flera av dessa åtta år befann sig Sverige i en global ekonomisk kris.
På ett halvår har Sverige gått från att vara ett hyllat land - under Alliansens tid var det ordning och reda i de offentliga finanserna. Vi hyllades för krishantering och ansvarsfullhet - till att i dag vara ett land som är ifrågasatt. Vi har en regering som bryter löfte efter löfte, som inte har en reformagenda och som saknar verktyg och reformer för fler jobb.
Detta är otillräckligt och slarvigt gjort av vänsterregeringen. Ni har suttit i opposition i åtta år, Ylva Johansson. Ni borde leverera reform efter reform. Men det saknas. Det är tomt. Man kan gå ned i kulverten här i riksdagen och se att det inte finns några propositioner från regeringen. Det är tomt i fråga om jobbskapande reformer.
Ylva Johansson säger att regeringens budget eller satsningar - det är ju en avsaknad av dessa - skulle leda till fler jobb. Men jag nämnde några som inte delar den analysen. Varken Konjunkturinstitutet eller regeringens egna finansdepartement delar den analysen. De hävdar tvärtom att regeringens politik kommer att leda till upp till 80 000 färre jobb.
Och Ylva Johanssons kollega, självaste finansminister Magdalena Andersson, har konstaterat att jämviktsarbetslösheten kommer att öka från 6,0 till 6,5 procent med regeringens budget. Låt oss dock tala om ungdomarna igen. Turistsektorn är en bransch där många unga får sitt första jobb. Branschen åker på en skattesmäll med vänsterregeringen.
Regeringen satsar några miljoner i sin budget för att främja turistsektorn, samtidigt som kostnaden för att anställa unga höjs kraftigt. Det är här skiljelinjen går. Jobb skapas främst av företag som vågar starta, som vågar växa, som vågar anställa en person till och ytterligare en.
Det är här den stora skiljelinjen går för vad som är ett riktigt jobb och vem som skapar jobben. Det gör våra företagare runt om i Sverige. Det här går också tillbaka till skattepolitiken. Om man inte tror att det gör någon skillnad att man gör det dyrare för ett företag att ha anställda får Ylva gärna förklara det.
Men i min värld måste en företagare få ihop det på sista raden. Och då påverkar kostnaden för höjd arbetsgivaravgift. Därför är det ytterst allvarligt att regeringen avser att göra riktiga jobb dyrare för att i stället satsa på utbyggnad av åtgärds- och bidragssystem.
Det är allvarligt, herr talman.
Jenny Petersson (M):
Jag vill bara förtydliga att det absolut krävs att man gör mer för att rusta unga för arbetsmarknaden. Skolan har en avgörande roll. Vi ser att många unga utan fullständiga gymnasiebetyg hamnar långt från arbetsmarknaden. Här behövs det definitivt insatser, och det var precis det som den tidigare regeringen prioriterade.
Men jag ska inte gå in på Alliansens historiska satsningar på utbildningsområdet här och nu. Konflikten ligger i att Ylva Johansson säger i sitt svar att ungdomsarbetslösheten är prioriterad samtidigt som man höjer skatten på arbete och företagande.
Då är min fråga: Om man höjer skatten för företagare och gör det dyrare att anställa, hur bidrar det till att minska arbetslösheten? Det måste ju vara syftet med det eftersom målet är att minska arbetslösheten. Hur bidrar det till att minska arbetslösheten? Jag menar att de här skattehöjningarna främst slår mot unga och mot branscher där många unga får sin första anställning.
Vi har till exempel de höjda arbetsgivaravgifterna. Vi har RUT- och ROT-avdragen. Herr talman! Jag kan konstatera att jag inte har fått något svar från ministern på vad som är hennes och regeringens ambitioner för att skapa nya jobb och vilka jobb ministern anser vara "riktiga" jobb. Jag kommer att fortsätta att hävda att vänsterregeringen för en politik som skadar jobben och tillväxten.
Som sagt: att göra det dyrare att anställa och samtidigt höja bidragen leder inte till fler jobb. Det leder tvärtom till färre jobb. Tyvärr blir det en återgång till den tid då vi såg att utanförskapet växte på bekostnad av jobben.
Jenny Petersson (M):
Jag har som sagt frågat statsrådet Åsa Regnér vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att stärka kvinnors deltagande på arbetslösheten och vad ministern anser om den oro ett eventuellt vinstförbud skapar för många, inte minst för kvinnliga företagare inom välfärdssektorn. Som statsrådet sa är det även många kvinnor som arbetar inom denna sektor, och många brukare är kvinnor.
Det är dock en viktig fråga även för män, så diskussionen handlar inte bara om kvinnor. I mitt första inlägg ska jag uppehålla mig vid första frågan, alltså vad regeringen gör för att öka kvinnors sysselsättningsgrad och deltagande på arbetsmarknaden.
Jämställdhetspolitikens mål ska ju genomsyra allt, och statsrådet har ansvar för detta mål. För den som inte är insatt kan jag berätta att målet är att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina liv. Det finns fyra delmål. Det första är jämn fördelning av makt och inflytande. Det andra är ekonomisk jämställdhet.
Det tredje är jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet. Det fjärde är att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Jag tänkte uppehålla mig vid de två första delmålen. Det är som sagt statsrådets Åsa Regnérs ansvar att detta genomsyrar regeringens arbete.
Låt mig backa bandet lite. Det har gjorts historiska satsningar på jämställdhetsområdet. Kvinnors ställning på arbetsmarknaden stärktes under Alliansens tid vid regeringsmakten. Det är ett arbete som vi i Alliansen fick förtroende att fortsätta med.
I vår budget ville vi fortsätta att stärka kvinnors ställning på arbetsmarknaden, bland annat i vårt jobbmål med över 5 miljoner i jobb 2020. Där ingår en ökning av kvinnors sysselsättningsgrad. Jag hörde inget i svaret om vad regeringen eller statsrådet vill göra för att öka kvinnors sysselsättningsgrad.
Det är mycket fint prat från regeringen på detta område, men när Socialdemokraterna sist satt vid makten gick det åt fel håll. Lönegapet minskade inte. Det gjorde det, om än i små steg, under Alliansens tid.
Under Socialdemokraternas sista fyra år vid makten skedde ingen förändring. I svaret och i regeringens retorik är det fint prat, men jag ser inga konkreta åtgärder för att öka kvinnors sysselsättningsgrad på arbetsmarknaden och skapa fler jobb för kvinnor.
Det är snarare tvärtom, vilket min andra fråga berör.