KBLab/rixvox huggingface dataset:
Magdalena Andersson (S):
Det är svårt, Fredrik Schulte, att göra den typen av kontrafaktiska betraktelser åtta år tillbaka i tiden. Vi har lagt våra motioner utifrån hur verkligheten har blivit med den moderatledda regeringens politik och inte utifrån hur verkligheten hade kunnat se ut om den socialdemokratiska politiken hade genomförts. Det går alltså inte att addera dem på motsvarande sätt.
Om vi hade haft regeringsmakt hade vi kunnat lägga det som då hade varit propositioner utifrån en annan verklighet. Den typen av åttaåriga kontrafaktiska betraktelser är alltså inte relevanta. Däremot är det tydligt att statsfinanserna hade sett bättre ut om en socialdemokratisk regering hade fått råda. Om vi ska titta på hur det har sett ut i verkligheten kan vi se att det har varit ordning och reda i finanserna när vi har haft socialdemokratiska regeringar.
Då har man jobbat med överskott och balans. Men det har varit underskott när vi har haft moderatledda regeringar. Det var underskott 1976-1982, det blev underskott 1991-1994 och det blev underskott 2006-2014. Som Fredrik Schulte säger måste man se verkligheten som den är beskaffad.
Och det gäller inte bara den frågan. Det gäller också den moderata budgetmotionen, eftersom 2 av 3 kronor består av monopolpengar. Så är verkligheten beskaffad.
Magdalena Andersson (S):
Erik Andersson har frågat mig om jag anser att Stockholm är en tillväxtmotor för Sverige och varför jag, enligt honom, för en skattepolitik som är direkt skadlig för stockholmarna och för regionens tillväxt. Jag vill börja med att påpeka att tillväxt beror på en rad olika faktorer, även för Stockholm. Hur skattesystemet är utformat är en faktor, vad skatterna används till är en annan.
Bostadsbrist och svårigheter att finna rätt kompetens är exempel på reella problem för företag som försvårar för dem att växa inte minst i Stockholmsregionen. Detta är problem som regeringen försöker komma till rätta med genom ökade satsningar på utbildning och bostadsbyggande.
Regeringen investerar och planerar stora utbyggnader av infrastrukturen i Stockholmsregionen genom exempelvis Citybanan, Förbifart Stockholm, utbyggnaden av Mälarbanan, Ostlänken, ny Skurubro samt genom medfinansiering utbyggnaden av tunnelbanan. Därtill sker stora investeringar i kommunsektorn, vilket sammantaget kommer att skapa bättre förutsättningar för tillgänglighet och ökad tillväxt. På grund av den förra regeringens många ofinansierade skattesänkningar ser vi tyvärr stora underskott i statens budget.
Angelägna satsningar måste därför finansieras. Det är missvisande att, som Erik Andersson gör, endast se till intäktssidan av politiken. Politiken måste ses som en helhet. Syftet med det kommunala skatteutjämningssystemet är att skapa likvärdiga ekonomiska förutsättningar för alla kommuner och landsting i landet att kunna tillhandahålla sina invånare likvärdig service oberoende av kommuninvånarnas inkomster och andra strukturella förhållanden.
Den parlamentariska kommitté som senast gjorde en översyn av utformningen av den kommunalekonomiska utjämningen hade bland annat i uppdrag att utreda om det finns tillväxthämmande faktorer i inkomstutjämningen. En enig kommitté bedömde att det saknas belägg för att inkomstutjämningen är tillväxthämmande och ansåg att incitamenten för ekonomisk tillväxt borde stärkas på annat sätt än inom ramen för inkomstutjämningen.
De förändringar i inkomstutjämningen som den förra regeringen genomförde medför i praktiken att knappt 1 miljard kronor i huvudsak omfördelas till ett mindre antal höginkomstkommuner och ett landsting. Regeringen anser därför att det är angeläget att utjämningssystemet förändras så att en mer effektiv fördelning kan åstadkommas.
Magdalena Andersson (S):
Börje Vestlund pekar på någonting. Det handlar i grunden om vilken syn man har på ekonomisk politik. Erik Andersson har en annan syn på ekonomisk politik än vad jag har. Erik Andersson oroar sig över de skatteförändringar som regeringen nu gör, och det beror naturligtvis på att Erik Andersson anser att det är sänkta skatter som är lösningen på alla problem.
Men efter åtta år med en moderatledd regering och 130-140 miljarder i skattesänkningar hade svenska folket en annan syn på ekonomisk politik och såg att Sverige behövde en ny inriktning. Därför genomför regeringen nu ett antal skatteförändringar för att på så sätt kunna ha råd med viktiga reformer. Vi är i ett läge med stora hål i de offentliga finanserna och ett underskott.
Man lånade 10 miljoner kronor i timmen för att finansiera den moderatledda regeringens skattesänkningar. Samtidigt hade vi en arbetslöshet på 8 procent, skolresultat som sjönk snabbare än i något annat OECD-land, tåg som stod stilla och en rad andra utmaningar. Det som en regering behöver göra i det läget är att ta ansvar, både för statsfinanserna och för att vi ska kunna genomföra viktiga reformer för att vända utvecklingen i skolan.
Därför har vi varit tvungna att fatta tuffa beslut om att höja skatten och avveckla en del skattesubventioner som den tidigare regeringen infört. Vår bedömning är att den samlade politiken kommer att stärka sysselsättning och tillväxt i Sverige, naturligtvis också i Stockholmsregionen. Med de satsningar som regeringen kan göra tack vare skatteförändringarna kan vi genomföra investeringar som kommer att betyda mycket för Stockholm.
Det är klart att det kommer att betyda mycket för Stockholmsregionen att vi nu tillför mer resurser till skolan så att fler barn kan mötas i klassrummet med det stöd de behöver. Vi tillför även resurser till förskolan, sjukvården och äldreomsorgen. Inte minst kommer många kommuner i Stockholm att få möjlighet att ta del av den särskilda stimulans som vi ger till kommuner som ser till att det upplåts mark till nya bostäder. Det kommer att betyda någonting för kommunerna i Stockholmsområdet.
Men framför allt kommer det att betyda någonting för Stockholmsområdet om vi får fart på bostadsbyggandet och får se byggkranarna resa sig runt om i Stockholms stad och Stockholms län, om fler människor får möjlighet att få den utbildning som krävs för att kunna ta de jobb som växer fram i Stockholm och om vi får bättre ordning på tågtrafiken så att möjligheterna för människor att pendla i vår region förbättras. Det kommer att vara bra för Stockholm och för Sverige.
Magdalena Andersson (S):
Vad gäller utredning om utjämningssystemet har vi ganska nyligen haft en utredning om utjämningssystemet. Där var alla partier inklusive Moderaterna överens om att man inte skulle göra de förändringar som Erik Andersson tycks peka på här och nu. Man fann att det inte fanns någon tillväxthämmande del i inkomstutjämningssystemet. Det hindrar inte att det ska göras andra åtgärder för att Stockholm ska växa.
Det är precis det som regeringen gör. Det finns några saker som verkligen innebär en hämsko på Stockholms tillväxt. En av de sakerna är bostadsbristen. Här har den tidigare regeringen suttit med armarna i kors i åtta år. Den har gjort en del förändringar vad gäller att förenkla plan- och bygglagen. Det tycker vi är jättebra. Den har också påbörjat en del arbete som inte var klart, och den här regeringen kan fortsätta det arbetet. Det är viktigt och bra.
Vad gäller var någonstans man lägger de statliga subventionerna har man valt att lägga alla statliga subventioner på ombyggnation. Trots att det i Stockholmsregionen råder akut brist på nybyggnation väljer man att lägga miljard efter miljard bara på ombyggnation i stället för på det som Stockholm verkligen behöver för tillväxten, nämligen nybyggnationen. Det regeringen nu gör är att i stället rikta en del av de subventioner som i dag går till ombyggnation till nybyggnation.
Det kommer att betyda mycket för tillväxten i Stockholm. Något annat som kommer att betyda mycket för tillväxten i Stockholm är de ökade utbildningsmöjligheterna samt de ökade resurser som regeringen nu satsar på att vi ska få tågtrafiken att fungera. Det kommer Stockholm att vinna på.
Magdalena Andersson (S):
Helena Bouveng har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att kompensera för ingrepp i RUT- och ROT-reformerna för att behålla svenskarnas negativa attityder till svartarbete. Kostnaderna för ROT-avdraget har ökat kraftigt sedan det infördes 2009. Under 2014 uppskattar Skatteverket att det har betalats ut nästan 17 miljarder kronor i ROT-avdrag. Samtidigt ser vi stora underskott i statens finanser efter den förra regeringens mandatperioder.
Genom att sänka subventionsgraden i ROT-avdraget skapar vi utrymme för angelägna satsningar inom bostadspolitiken. Vad gäller RUT-avdraget är regeringens avsikt att det ska riktas mer till vanliga barnfamiljers och pensionärers behov. Vidare vill regeringen slopa skattereduktionen för hjälp med läxor och annat skolarbete. Skattepengar till läxhjälp bör fördelas efter barnens behov, inte efter föräldrarnas betalningsförmåga. Det är naturligtvis glädjande att de negativa attityderna mot svartarbete har ökat.
Möjligheten att göra ROT- och RUT-avdrag kommer dock, även efter de föreslagna förändringarna, att vara fortsatt god. Därmed förväntas dessa förändringar inte påverka svartarbetet i någon stor utsträckning. Regeringen arbetar även vidare mot svartarbete och annat skattefusk på området.
Vid årsskiftet trädde åtgärder i kraft som syftar till att förbättra kontrollen av köparnas och utförarnas efterlevnad av ROT- och RUT-avdragen och som därmed ska göra det svårare att fuska, till exempel genom att omföra kostnader för material till arbetskraftskostnad. Regeringen avser att arbeta för att motverka skattefusk och för att öka rättvisan i skattesystemet. Detta är viktigt för fortsatt negativa attityder till svartjobb i samhället.
Magdalena Andersson (S):
Jag tycker att Helena Bouvengs exempel var väldigt talande. För Helena Bouvengs mammas fönster kommer det nämligen inte att bli någon som helst skillnad med de förändringar som regeringen föreslår - noll. Det kommer att vara exakt samma villkor för Helena Bouvengs mamma. Om hon är över 65 år, vilket hon kanske är, kommer det inte att bli någon som helst skillnad. Jag tycker att det är ett väldigt tydligt och väldigt talande exempel.
För väldigt många som köper RUT-tjänster kommer det inte att bli någon som helst förändring med regeringens förslag. Detta gör naturligtvis att det kommer att vara en minimal påverkan på svartarbetet i den branschen. Det är ungefär 2 procent av dem som köper RUT-tjänster som slår i det nya RUT-taket, och av dem bedöms ungefär hälften kunna överföra det på en make eller maka.
I praktiken blir det därför 1 procent av köparna som berörs, och det är grupper som har så höga inkomster att de rimligen har möjlighet att betala osubventionerad städhjälp, utöver de avdrag som man redan har gjort. Vad gäller ROT-avdraget är risken för svartarbete mindre eftersom det är mindre lätt att substituera det med eget arbete.
När det gäller elektriker, rörmokare eller annat vill man ju ofta ha faktura på det arbetet för den dagen man säljer huset vidare. Enligt Skatteverkets bedömningar av risken för ökat svartarbete är det inte särskilt många som säger att de skulle köpa mer svart om ROT-avdraget togs bort.
Med den förändring som regeringen gör finns ett mycket generöst ROT-avdrag kvar: 30 procent av arbetskraftskostnaden betalar andra skattebetalare för, och därför är det regeringens bedömning att de förändringar som föreslås inte kommer att ha särskilt stor påverkan på svartarbetet.
Magdalena Andersson (S):
Om det vore så att ungdomsarbetslösheten hade sjunkit kraftigt tack vare de åtgärder som Helena Bouveng talar om hade jag haft svårare att stå här och argumentera. Men nu är det tyvärr inte så att ungdomsarbetslösheten har påverkats i någon större utsträckning, trots alla de miljarder som den tidigare regeringen har använt för att sänka skatten och på så sätt försöka få fram fler jobb. Vi befinner oss dessutom i ett läge där arbetslösheten sjunker.
Inom byggsektorn och byggbranschen råder snarare arbetskraftsbrist inom flera av yrkeskategorierna i våra storstäder, inte minst här i Stockholmsområdet. Det regeringen nu gör är att flytta en del av de subventioner som går till ombyggnation och renovering över till nybyggnation.
Då är det inte uppenbart att andelen svartarbete kommer att öka, utan det handlar om att en del människor som i dag arbetar med ombyggnation och bygger nya kök och nya badrum i stället kan börja sätta nya kök och nya badrum i nybyggda lägenheter. Att det skulle öka svartarbetet är inte uppenbart.
Sedan vill jag återigen påpeka att den förändring som vi gör av RUT alltså påverkar 1 procent av dem som använder RUT, och det är grupper som, om jag minns rätt, har en genomsnittlig inkomst på 960 000 kronor om året.
Magdalena Andersson (S):
Nej, det är verkligen inte den vägen jag önskar våra unga in på arbetsmarknaden. Det jag önskar våra unga är att de ska få hjälp utifrån det som de behöver hjälp med. Problemet med den förra regeringens arbetsgivaravgifter för unga är att man utgår från att alla ungdomar är likadana. Därför ger man samma stöd till alla ungdomar i form av en nedsatt arbetsgivaravgift. Oavsett om man har gått ut gymnasiet, om man har hoppat av före nian eller om man just blivit klar med sin utbildning på Handelshögskolan får man samma stöd. Men ungdomar är inte likadana. Olika ungdomar behöver olika stöd.
Det regeringen nu gör är därför att stödja ungdomar utifrån vilket behov de har. Har man hoppat av gymnasiet ska man få stöd att gå igenom gymnasiet. Men om man har gått ut Handelshögskolan behöver man inget stöd från skattebetalarna för att få sitt första jobb. Därför lägger vi om politiken och ser till att möta ungdomar där de befinner sig och ge dem det stöd de behöver för att ta sig in på arbetsmarknaden.
Det blir billigare, det är smartare och det är ett mer effektivt användande av skattebetalarnas resurser. Det är viktigt, för vi har nu stora underskott i de offentliga finanserna. Då måste man ta ansvar, då måste man se till att använda våra resurser på allra mest effektiva sätt. Att rikta stöd till ungdomar utifrån vilket behov de har är ett sådant sätt.
Ett annat sätt är att se till att en del av de subventioner som skattebetalarna i dag lägger på ombyggnation av nya kök och nya badrum i stället ska gå till nya kök och nya badrum i nybyggda lägenheter så att våra ungdomar inte bara får möjlighet till ett första jobb utan också kan sätta nyckeln i dörren till sitt första egna hem.
Magdalena Andersson (S):
Anette Åkesson har frågat mig vilka konsekvenser ett återinförande av löneskatten för de äldre får för dem som väljer att jobba efter 65 år. Hon frågar även hur jag menar att höjda kostnader för att anställa personer över 65 år kommer att leda till fler i arbete och fler arbetade timmar. Låt mig först notera att det är anmärkningsvärt att beskriva föregående regerings politik som en jobbmotor med tanke på hur arbetslösheten utvecklades under dess mandatperioder.
Därutöver lämnade föregående regering efter sig stora underskott i statens finanser. De stora skattesänkningar som den borgerliga regeringen genomfört i syfte att öka sysselsättningen och minska arbetslösheten har helt enkelt inte fått avsedd effekt. Regeringens politik är inriktad på andra jobbskapande åtgärder än sänkta skatter, som i flera fall visat sig vara ineffektivt.
För att genomföra angelägna satsningar som kan bidra till att öka sysselsättningen och minska arbetslösheten krävs nu att skatten höjs. Det är missvisande att bedöma politiken genom att enbart se till enskilda finansieringsåtgärder. Man måste även se till vad pengarna kommer att användas till. En utgångspunkt för regeringens politik är att alla människors kompetens ska tas till vara så länge de vill och kan arbeta.
Ny statistik visar att det främst är viljan eller den fysiska hälsan som avgör om man pensionerar sig, inte arbetsgivarens efterfrågan. För att få fler att arbeta längre måste arbetsmiljön förbättras och den arbetsrelaterade ohälsan förebyggas. Satsningar på högre kvalitet och ökad bemanning inom äldreomsorg kommer att leda till att fler inom äldreomsorgen orkar och vill stanna kvar längre i arbete och dessutom till att färre kvinnor och män behöver gå ned i arbetstid för att ta hand om sina äldre anhöriga.
De arbetande äldre är kraftigt skattemässigt gynnade även efter förslaget om återinförd särskild löneskatt, både på arbetsgivarsidan och på inkomstskattesidan. Därtill gör pensionssystemets utformning att de ekonomiska drivkrafterna för att fortsätta att arbeta efter 65 år är starka.
Magdalena Andersson (S):
Anette Åkesson säger att jag hävdar att skattesänkningen inte har haft någon effekt. Men det jag säger är att de inte har haft avsedd effekt. Jag hoppas att 130 miljarder i skattesänkningar har haft någon effekt på sysselsättningen. Men jag hoppas att avsikten inte var 400 000 arbetslösa, en tredubblad långtidsarbetslöshet samt en ökad ungdomsarbetslöshet. Det tror jag inte. Anette Åkesson säger att vi tar bort moroten för äldre att arbeta.
Då undrar jag i vilken värld Anette Åkesson befinner sig. Även med den förändring som regeringen gör finns stora incitament för äldre att fortsätta att arbeta. Skatten för äldre som arbetar kommer även i fortsättningen att vara lägre än för personer som är under 65 år. Det förhöjda jobbskatteavdraget för äldre finns kvar.
Därutöver är arbetsgivaravgiften för äldre lägre även med förslaget. Därutöver finns starka incitament i pensionssystemet för äldre personer att arbeta längre. Det finns tydliga morötter. Jag tycker att det är svårt att beskriva regeringens förslag som att man tar bort moroten för äldre att arbeta.
Det är viktigt att påminna om att de allra flesta studier som har gjorts av sänkta arbetsgivaravgifter har visat att det är ett dyrt och ineffektivt sätt att försöka öka sysselsättningen. Det gäller både unga och äldre på arbetsmarknaden.
Magdalena Andersson (S):
När man lyssnar på Anette Åkesson får man lätt intrycket att ett samhälle utan skatter skulle vara det samhälle som har högst sysselsättning. Så är det dock inte. När vi tittar ut över världen syns det att länder som har högt skatteuttag också har en hög sysselsättning och hög sysselsättningsgrad. Det beror på att man inte bara kan titta på det faktum att skatter tas ut, utan man måste också titta på vad skatterna används till.
Säg att det inte finns någon löneskatt för pensionärer alls, men sedan införs en skatt och pengarna läggs på äldreomsorgen, då kan det sammantaget öka sysselsättningen bland de äldre. Det finns möjlighet för till exempel kvinnor att arbeta i stället för att ta hand om sina äldre anhöriga. Det finns möjlighet för kvinnor att arbeta heltid i stället för att gå ned på deltid för att lägga tid på att ta hand om sina äldre anhöriga.
Via skatteuttag kan ofta sysselsättningsgraden höjas, om vi tittar ut över världen. På Anette Åkesson låter det som att vi förändrar incitamenten för pensionärer att arbeta. Så är det inte eftersom vi inte ändrar det förhöjda jobbskatteavdraget för de äldre. När vi tittar på orsaker till att personer går i pension är det vanligaste svaret att de inte har hälsan.
De tycker att de har åldern inne att gå i pension, och de tycker att de inte har hälsan för att arbeta längre. Det stärker mig i min uppfattning att det är viktigt att vi arbetar förebyggande när det gäller arbetsmiljöarbetet och att det finns goda möjligheter i inte minst de kvinnodominerade yrkena att arbeta hela livet. Den satsning vi gör på äldreomsorgen är viktig.
Det gäller inte bara att kvinnor med äldre anhöriga ska kunna arbeta utan också för att alla kvinnor som jobbar i äldreomsorgen ska ha möjlighet att och orka arbeta heltid ett helt långt liv. Anette Åkesson säger att vi skjuter upp skattesänkningen för pensionärer. Det är lite magstarkt.
Det var Anette Åkessons parti Moderaterna som tillsammans med de andra borgerliga partierna och Sverigedemokraterna stoppade den skattesänkning regeringen föreslog skulle träda i kraft den 1 januari 2015, stoppade den bostadstilläggshöjning som vi också ville skulle träda i kraft samt stoppade den förstärkning av äldreomsorgen som vi föreslog.
Det var ett bra paket för Sveriges äldre vad gäller pensionärsskattesänkning, höjning av bostadstillägget och förstärkning av äldreomsorgen som Moderaterna och de andra borgerliga partierna samt Sverigedemokraterna stoppade i riksdagen i höstas. Nu får regeringen möjlighet att komma tillbaka med förslagen för att förbättra villkoren för Sveriges pensionärer.
Magdalena Andersson (S):
Anette Åkesson instämmer i att det är viktigt att jobba med arbetsmiljöfrågor. Jag förstod också att man inte tycker att det är dumt att satsa på äldreomsorgen. Problemet är att det inte går att bara vara för utgifterna men sedan vara emot inkomsterna. Då går plus och minus inte ihop. Det är precis vad vi ser efter åtta år med moderater på Finansdepartementet.
Man lämnar efter sig ett underskott på 74 miljarder kronor, och svenska folket fick låna 10 miljoner i timmen för att finansiera det faktum att Moderaterna ville sänka skatten med lånade pengar. Vi lägger fram förslagen därför att vår bedömning är att de samlat ger positiva effekter.
Det är också vad vi redovisar i budgetpropositionen, det vill säga att de samlade effekterna av regeringens politik bedöms öka sysselsättningen, minska arbetslösheten och höja tillväxten under de kommande åren. Som jag sa tidigare kan man inte bara titta på skatten, utan man måste också titta på vad skattepengarna används till. Den här skattehöjningen kan vi använda till att till exempel satsa på äldreomsorgen och arbetsmiljön, vilket möjliggör för äldre att arbeta längre.
Det är aldrig roligt att behöva höja skatten, men ska man ta ansvar för de offentliga finanserna behöver man fatta tuffa beslut. Från regeringens sida tycker vi att det är viktigt med pensionärernas villkor. Vi vill göra omfattande satsningar för att våra äldre ska ha en trygg vardag och ett tryggt liv.
Därför vill vi sänka skatten för pensionärer, höja bostadstillägget för pensionärer och göra en omfattande satsning på en förbättrad äldreomsorg - allt detta för att våra pensionärer ska kunna ha ett tryggt liv. Jag tycker att det var tråkigt att de borgerliga partierna stoppade det här i höstens budgetdebacle. Men jag är glad att regeringen kan återkomma för att säkra en trygg vardag för våra äldre i Sverige.
Magdalena Andersson (S):
Katarina Brännström har frågat ministern för strategi- och framtidsfrågor samt nordiskt samarbete om regeringens syn på utmaningarna på arbetsmarknaden och vilka åtgärder som bedöms vara nödvändiga för att få fler att bidra längre. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Jag delar Katarina Brännströms uppfattning att det är viktigt att inkludera fler människor, även längre upp i åldrarna, för att möta framtidens samhällsutmaningar.
Ett långt och produktivt arbetsliv är centralt för att alla ska kunna ha en god ekonomisk standard även som pensionärer men också för finansieringen av en gemensam välfärd av god kvalitet. För att uppnå detta krävs politik på en rad politikområden. Det handlar dels om att påskynda inträdet, dels om att få till stånd en lång och fast förankring på arbetsmarknaden. En viktig utgångspunkt för regeringens politik är därför att unga ska slutföra sin utbildning och vara rustade för arbetsmarknaden.
Politiken ska också bidra till att nyanlända snabbt kan komma i arbete och att det finns möjligheter till omställning under hela arbetslivet. Äldre ska också ges förutsättningar för att orka jobba längre. Att återinföra den särskilda löneskatten för personer över 65 år beräknas frigöra välbehövliga resurser som kan användas för att finansiera mer effektiva åtgärder för att främja ett långt arbetsliv. Regeringen vill förebygga ohälsan och har därför föreslagit satsningar för att förbättra arbetsmiljön och för att stärka arbetslivsforskningen.
För att bidra till fler jobb samt en god välfärd av hög kvalitet och för att människor inte ska behöva minska sin arbetstid för vård av anhörig har regeringen föreslagit riktade satsningar inom välfärden. Regeringen satsar från och med 2016 till och med 2018 motsvarande omkring 2 miljarder årligen på mer personal i äldreomsorgen.