KBLab/rixvox huggingface dataset:
Arman Teimouri (L):
Tack så mycket, ledamoten Lahti! Det är precis som jag sa. Jag vill vara extra tydlig mot dig. Jag tycker att statens monopol ska avvecklas och statens ägande i företag ska fortsätta att minska om sådana förändringar leder till bättre fungerande marknader eller en mer effektiv samhällsservice. Ta Apoteket AB som exempel. Jag tycker att Apoteket AB ska finnas. Men jag tycker också att dagens apotek är väldigt bra på det de gör. Du kan beställa samma dag och ha ditt paket under eftermiddagen även om du bor på landsbygden.
Det är en utveckling av företagande. Staten skulle inte komma på de idéerna. Precis som jag sa tidigare tycker jag att staten ska lägga energi på det den är duktig på: stifta lagar, myndighetsutövning och besluta om skatter. Att äga företag ska inte staten göra.
Arman Teimouri (L):
Tack, Birger Lahti, för frågorna! Vi har helt skilda åsikter om vad staten ska äga och inte äga. Jag tror att vi båda två kan vara helt överens om att Telia inte har något särskilt samhällsuppdrag. De verkar på en kommersiellt utsatt marknad. Staten är dessutom minoritetsägare i Telia. Vi har ingen makt över vad de gör och inte gör.
Vi har inte heller någon makt över vad som händer på börsen. Med detta sagt kommer jag tillbaka till det jag har sagt om att pengar i dag är bättre än pengar i morgon. Vi ska inte gambla med skattebetalarnas pengar; det är surt förvärvade pengar som har kommit in till staten. Vad vi sedan ska göra av pengarna från försäljningen återstår att se. Jag tror att även ledamoten Lahti instämmer i att det finns stora delar, exempelvis i vården, som skulle behöva ett tillskott.
Vi har LSS-frågan, som vi har lyft och driver. Det finns mycket man kan göra med dessa pengar. Däremot ska de inte vara i ett bolag som vi inte kan styra över och som dessutom inte har något beslutat samhällsuppdrag. Det är det vi tycker är fel, och det är därför vi tycker att vi borde avyttra Telia.
Arman Teimouri (L):
Tack igen, ledamoten Lahti! Så här är det: Det du säger om utdelning stämmer, men det är fortfarande så att pengar i dag är bättre än pengar i morgon. Jag anser att den summa som försäljningen skulle inbringa till staten är viktigare än eventuella avkastningar framöver, för vi vet ju inget om dem.
Du frågar om det skulle hämma utvecklingen om vi är ägare i Telia. Det kanske det inte gör, men vi är inte heller med och styr den. Telia är ett kommersiellt bolag där vi inte har någon styrning. Vi är minoritetsägare. Vi vet inte vilken inriktning bolaget kommer att ha framöver eller vilken inriktning man har i dag.
Vi hade inte ens möjlighet att påverka huruvida man skulle köpa Bonnier Broadcasting AB eller inte. Vi kommer heller inte att kunna vara med i de utvecklingsfrågor som de kommer att driva framöver. Det är klart att det inte hämmar utvecklingen, men vi är inte med och styr den heller, för den delen.
Arman Teimouri (L):
I Sverige är vi vana vid att räkna med att det finns el varje timma, varje minut och varje sekund, det vill säga en stabil elproduktion som räcker till både hushåll och industri. Dessvärre kommer elens leveranssäkerhet inte att kunna garanteras de kommande vintrarna. De som drabbas bor och verkar framför allt i mellersta och södra Sverige. Effektreserven kan behöva användas allt oftare, vilket bland annat betyder att oljekraftverket i Karlshamn behöver startas. Det är allt annat än klimatsmart.
Dessutom kommer vi att behöva importera mer el, som ofta är baserad på kol eller gas. Från Liberalernas sida står det klart att det nu behövs ett leveranssäkerhetsmål som beaktar samhällets behov och vilka konsekvenser det valda målet i energiöverenskommelsen har för vår konkurrenskraft som industrination liksom för klimatet. Jag ställer min fråga till statsrådet Ygeman.
Är han beredd att slå fast ett leveranssäkerhetsmål för svensk elproduktion för att garantera en stabil och klimatsmart elproduktion?
Arman Teimouri (L):
Svenska kraftnät och ett antal andra aktörer försöker på alla sätt öka medvetenheten om en förestående effektbrist framför allt de kalla dagarna de kommande vintrarna. Tittar man på energiöverenskommelsen kan man se att det finns ett självändamål om förnybar produktion som har gjorts utan en seriös analys av vad det innebär för effektbalansen och leveranssäkerheten. Att fastställa den typen av mål men inte arbeta för leveranssäkerheten är ganska anmärkningsvärt.
Ser inte statsrådet att ett leveranssäkerhetsmål för svensk elproduktion möjliggör en garanti för en stabil produktion?
Arman Teimouri (L):
Sverige behöver fler företag. Med hjälp av näringslivet kan vi åtgärda skolan och äldreomsorgen och minska utanförskapet, eftersom vi får mer resurser ju fler som arbetar. En viktig faktor är det krångliga livet som företagare. Varje höjning av tröskeln till företagande, som gör att det blir svårare att våga ta steget eller för delen att utveckla sitt företag, är skadlig för tillväxten i landet.
En företagare måste i dag rätta sig efter 1 200 lagar och 2 200 förordningar. Av landets företagare tycker 37 procent att reglerna har blivit krångligare det senaste året - det är fler än i någon tidigare undersökning. Jag är visserligen glad att vi genom januariavtalet kommer att genomföra förenklingar för mikroföretagen, men min fråga till statsrådet Ibrahim Baylan är vilka konkreta åtgärder han som ansvarigt statsråd för regelförbättringar avser att genomföra.
Arman Teimouri (L):
Tack, statsrådet, för svaret! Tillväxtverket har publicerat sin årliga rapport, som visar hur företagens kostnader och konkurrenskraft påverkas av nya och ändrade regler. Resultaten visar på en fortsatt nettoökning av företagens administrativa kostnader. För 2018 var det 600 miljoner. I dessa kostnader har inte kostnader förenade med dataskyddsförordningen räknats med. Kommer statsrådet att se till att företagens kostnader minskar?
Jag tackar Moderaterna för initiativet till dagens debatt. Hela energifrågan, både för sig och tillsammans med klimatfrågan, är förmodligen två av vår tids största utmaningar. Det svenska elnätet behöver rustas för miljarder. Politiken måste också leverera en långsiktig plan för elnätsbolagen.
Liberalerna står inte bakom energiöverenskommelsen, men vi har välkomnat en energiöverenskommelse 2.0 om ambitionsnivån är att stärka svensk konkurrenskraft och ta itu med klimatutmaningarna på riktigt. En version 2.0 kräver också att man tar ett helhetsgrepp och slutar att tänka i stuprör.
För att Sverige ska bli ett fossilfritt välfärdsland med minskade klimatutsläpp och för att kunna nå målet krävs mer elektrifiering, vilket i sin tur kräver ett pålitligt elnät. Där står Sverige inför stora utmaningar. Vi vet att effektförsörjningen till framför allt storstadsområdena är en utmaning de kommande åren.
Svenska kraftnät har också gett besked om att de inte kan garantera ett ökat uttag av el i dessa områden och planerar därför stora investeringar för att säkra kapaciteten. Energi är grundbulten i det svenska samhället och en del i lösningen för att klara av klimatutmaningarna. Ska vi utvecklas som industrination, exempelvis genom att elektrifiera transportsektorn, måste vi ha ett elnät som går att lita på.
Vi vet också att hela 35 procent av Sveriges elnät i dag är 40 år eller äldre och behöver bytas ut, vilket motsvarar reinvesteringar på ungefär 150 miljarder. Den svenska elmarknaden är lagreglerad på ett sätt som även styr prisutvecklingen i fyraårsperioder. För elnätsbolagen skapar det här en ryckighet som gör det svårt att planera. För att göra de investeringar som krävs måste det alltså finnas en långsiktig plan för elnätet.
Detta ger dock inte en i princip monopolstyrd marknad friheten att inte ta ansvar. Elnätsbolagen måste göra investeringar som krävs. Långsiktig politik måste dock lägga grunden. Fru talman! Hela energifrågan är tillsammans med klimatfrågan förmodligen två av vår tids största utmaningar. Nu hoppas jag på en god dialog mellan kammarens alla partier.
Vi har en svår uppgift, men vi måste sluta tänka i stuprör och tillsammans skapa en långsiktig plan.
Arman Teimouri (L):
Jag blev lite orolig när statsrådet Ygeman i sitt inledningsanförande sa att vi har el 51 av 52 veckor. Det är ju den 52:a veckan som är viktig. Därför skulle jag vilja ställa en fråga om Ringhals 1 och 2.
Även om man vore beredd att blunda för klimatutmaningarna, blunda för att de ekonomiska förutsättningarna för att driva vidare kärnkraft har förbättrats och blunda för alla larmrapporter om effektbrist undrar jag: När hela den samlade basindustrin uttrycker oro och efterfrågar en utredning om Ringhals 1 och 2, vad är det som gör det så svårt för regeringen att ställa sig bakom det och göra en utredning?
Arman Teimouri (L):
Energifrågan och klimatfrågan - det måste tilläggas - är två stora utmaningar. Jag vill återigen säga: Vi står inte bakom energiöverenskommelsen, men vi har välkomnat en energiöverenskommelse 2.0 om ambitionsnivån är att stärka svensk konkurrenskraft och ta itu med klimatutmaningen på riktigt.
En version 2.0 kommer att kräva att man tar ett helhetsgrepp och inte tänker i stuprör. När det exempelvis gäller transportsektorn måste vi ha ett mycket bredare perspektiv om vi ska klara av att elektrifiera samhället. För att Sverige ska bli ett fossilfritt välfärdsland med minskade klimatutsläpp och för att vi ska kunna nå målet krävs det mer elektrifiering.
Och ska vi utvecklas som industrination genom exempelvis transportsektorn måste vi också ha ett elnät som det går att lita på. Vi måste även kunna skapa tillväxt genom att låta företag ha möjlighet att expandera och vara säkra på att det finns en leveranssäkerhet. Fru talman!
Energifrågan och klimatfrågan är förmodligen två av vår tids största utmaningar. Jag hoppas återigen att vi får en god dialog efter den här debatten mellan kammarens alla partier. Vi har en svår uppgift att lösa, men jag tror att vi kan lösa detta tillsammans.
Arman Teimouri (L):
Statsrådet! Den svenska elmarknaden är ju lagreglerad på ett sätt som också styr prisutvecklingen under en längre period, men det ger en ryckighet och gör det svårt att planera. Det kommer att krävas investeringar. Det måste också finnas en långsiktig plan för elnätsbolagen. Men det ger ju inte en i princip monopolstyrd marknad friheten att inte ta ansvar.
Arman Teimouri (L):
Tack för frågan! Låt mig vara tydlig. Klimat- och miljöfrågorna måste vara i fokus. Där har alla partier ett stort ansvar. Det kommer vi aldrig ifrån. Men jag kan säga så här: Om vi ser att dessa förändringar skadar tillväxten, tryggheten och den långsiktiga omställningen av energisystemet är vi beredda att föra nya diskussioner med Socialdemokraterna, Centerpartiet och Miljöpartiet, som alla är en del av januariavtalet. Men fossilt är inte framtiden.
Arman Teimouri (L):
Tack, Lars Hjälmered, för frågan! Frågan om kemikalieskatt är ganska svår. Först och främst tycker jag att det är bra att man får bort farliga kemikalier från marknaden, exempelvis i kläder och barnens leksaker. Sedan skulle man kanske också titta på hur en kemikalieskatt skulle kunna tas ut från andra länder och inte bara i Sverige.
Det man måste kika på när det gäller näringslivsklimatet i stort är egentligen vad vi har gjort i det stora hela för att sänka skattetrycket på företagande. I och med januariavtalet har vi förbättrat kommunikationerna och den digitala infrastrukturen och gjort förändringar i företagsbeskattningen med mera. Jag tycker alltså att man ska titta på det totala skattetrycket på företagen.
Arman Teimouri (L):
I den globaliserade värld vi ser vet vi också att handeln med våra grannländer och även övriga Europa är mycket lättare. När det gäller kemikalieskatten tänker jag att själva huvudsyftet ändå är att få bort de farliga kemikalierna i leksaker och kläder. Det tror jag att även ledamoten Hjälmered håller med om i grunden.
Sedan tror jag att man ska titta på vad vi har gjort i det stora hela för företagare, med förbättrade kommunikationer, förändringar i företagsbeskattningen etcetera som gör det mycket bättre för företagare i dag i Sverige. Det tycker jag är positivt.
Arman Teimouri (L):
Sverige är ett av Europas viktigaste gruvländer. Tillsammans med stål- och metallverken utgör gruvnäringen en stor del av den svenska exportindustrin. Gruvnäringen är också Sveriges äldsta industriella verksamhet. Bland annat hade Persberg i mitt hemlän gruvdrift från medeltiden fram till slutet av 70-talet.
Detta visar på vikten av gruvnäringen för Sverige som nation men framför allt hur viktig den har varit för olika regioner i vårt avlånga land. Jag har själv besökt flera bolag inom gruvnäringen. Intressant och beundransvärt är att branschen själv tar stora kliv för att bli mer klimatsmart och arbeta för ett mer hållbart Sverige. Den svenska gruvnäringen ligger långt framme internationellt sett med sin relativt sett klimatsmarta produktion.
Utsläppen till luft och vatten har successivt sjunkit, och produktionen är i dag en av de mest klimateffektiva i världen. Jag ser med stor tillförsikt fram emot när Sverige, förmodligen först i världen, kan stoltsera med fossilfri stålproduktion genom projektet Hybrit. Gruvnäring är en viktig del av svenskt näringsliv och en stark exportframgång. Sveriges gruvnäring har stor betydelse för mineralförsörjningen i Europa.
Näringen sysselsätter drygt 32 000 personer och producerar 8,2 miljoner ton industrimineral. I Norrland skapar gruvnäringen även framtidstro, fler jobb och lokal tillväxt på orter som har haft det kämpigt tidigare. Ett jobb inom gruvnäringen innebär inte bara ett jobb inom gruvnäringen. Det är nämligen en av de branscher som genererar flest ytterligare jobb i anslutning till basverksamheten.
Gruvnäringen är också en nyckelfaktor för att elektrifiera samhället. Ska vi elektrifiera och nå klimatmålen behövs exempelvis koppar. Koppar bryts i sju svenska gruvor. Runt 12 procent av den koppar som produceras inom EU kommer från Sverige. Tänk vad fantastiskt om svensk koppar skulle kunna vara en del i att elektrifiera samhället och uppnå klimatmålen! Fru talman!
Gruvnäringen är som sagt viktig för framtidstron, fler jobb, lokal tillväxt och svensk export. Vi ska föra en politik som möjliggör tillväxt samtidigt som det är viktigt att ta hänsyn till andra intressen, som exempelvis miljö och natur.
Arman Teimouri (L):
Tack för frågan, Rickard Nordin! När det gäller Vattenfall finns det många olika perspektiv på det hela. Vi har tagit del av olika rapporter som motsäger det som ledamoten lyfte upp. Jag tror att det viktiga är att vi ser till att de fullt fungerande kraftslag som finns bibehålls. Vi ska inte montera ned fossilfri kraft som vi har här i Sverige.
Vi behöver den för vår konkurrenskraft och för att stärka oss internationellt. Vi ska också se till att vara en del av och tränga bort den fossila produktion som finns i de norra delarna av Europa. Detta gör vi genom att ha stark kärnkraft och vattenkraft och genom att bygga ut vindkraften. Det är inget som motsäger varandra. Varför ska vi montera ned fullt fungerande kraftverk?
Den frågan skulle jag vilja ställa till ledamoten.
Arman Teimouri (L):
Jag tackar Rickard Nordin för detta. Jag skulle vilja säga att det är ekonomiskt vansinne att lägga ned reaktorer som är fullt fungerande. Vi vet att det har kommit olika rapporter som visar på motsatsen. Det vet också ledamoten Nordin. Jag tycker att det är fullt rimligt att vi kan ställa krav på att man faktiskt gör en extern och oberoende utredning som ser över möjligheterna att driva vidare de två kraftverken.
Nu är det egentligen bara ett av verken som är möjligt, vilket vi också lyfter fram i detta betänkande. Jag tycker att det är fullt rimligt. Vi ska inte stå här och tala om olika kraftverk, men vi ska se till att värna de fossilfria kraftverk som finns här i Sverige. Kärn- och vattenkraften tillsammans med vindkraften är det som gör att vi har en stark konkurrenskraft här i Sverige. Det är det som vi ska värna för klimatets skull och för svensk konkurrenskrafts skull.
Arman Teimouri (L):
Låt mig ge en liten påminnelse om vad Konkurrensverket jobbar med. Konkurrensverket har till uppgift att arbeta för en effektiv konkurrens i privat och offentlig verksamhet till nytta för konsumenterna samt en effektiv offentlig upphandling till nytta för det allmänna och marknadens aktörer. Det vi debatterar i dag är Riksrevisionens granskning av Konkurrensverket.
Riksrevisionens övergripande syfte med granskningen har varit att bedöma Konkurrensverkets förmåga till effektivt resursutnyttjande i sin tillsynsverksamhet. Riksrevisionen anger i sin rapport att granskningens resultat visar på allvarliga brister i Konkurrensverkets tillsynsarbete och har återkopplat med flera rekommendationer. Liberalerna anser att regeringen måste ta Riksrevisionens kritik mot Konkurrensverkets tillsynsverksamhet på stort allvar.
En otillräcklig tillsyn riskerar att hindra en fri, effektiv och rättvis konkurrens på svenska marknader, vilket i sin tur riskerar att skada förutsättningarna för svenskt näringsliv. Att styra, följa upp och utvärdera Konkurrensverkets verksamhet måste därför vara en prioriterad fråga för regeringen.
Därför är jag glad att vi i dag kommer att rikta ett tillkännagivande till regeringen att säkerställa och följa upp att åtgärder vidtas vid Konkurrensverket för att en väl fungerande konkurrenstillsyn utifrån Riksrevisionens rekommendationer uppnås. Vi ser också fram mot att regeringen återrapporterar vidtagna åtgärder och slutsatser till riksdagen. Fru talman! Det är av största vikt att regeringen systematiskt följer upp och utvärderar Riksrevisionens rekommendationer till Konkurrensverket.
Myndigheten har ett viktigt uppdrag, och Riksrevisionens rekommendationer måste tas på största allvar. Jag yrkar bifall till utskottets förslag.
Arman Teimouri (L):
Liberalerna tycker att regeringens proposition om skärpta straff för de allvarligaste fallen av upphovsrätts- och varumärkesintrång i stora drag är bra. Det är helt enkelt på tiden att vi får till ett starkare skydd. Det finns dock framför allt en del där vi inte delar regeringens syn, och det gäller EU:s nya upphovsrättsdirektiv.
Visserligen är förhandlingarna i EU avslutade, men vi anser att regeringen inom ramen för EU-samarbetet bör verka för att de nya upphovsrättsdirektiven revideras. Det är ingen fel med att göra en översyn, och det är mycket lättare att göra det innan direktiven har implementerats helt och hållet. Det finns stora problem med direktivet, som riskerar att begränsa informationsfriheten på internet.
Det handlar bland annat om utgivarens rätt att få ersättning när någon länkar till material man har publicerat, vilket i folkmun kallas länkskatt. Liberalerna har motsatt sig detta under hela processen, och vi motsätter oss ett sådant system. Vi ser också stora risker med att direktivet hämmar en fri debatt och åsiktsbildning. Internet kommer helt enkelt inte att vara det vi är vana vid eller se ut som i dag.
Därför är det mycket bra att en majoritet av utskottet vill rikta ett tillkännagivande till regeringen om att inom ramen för EU-samarbetet verka för att de nya upphovsrättsdirektiven revideras.
Arman Teimouri (L):
Tack för frågorna, Åsa Eriksson! Först och främst anser vi att det kommer att vara svårt för de mindre aktörerna att sluta avtal. Hos de stora aktörerna, som Google, Facebook etcetera, finns ett helt annat maskineri som kan göra det jobbet. Jag tycker att det är minst lika viktigt att titta på de små aktörerna som att titta på dem som har upphovsrätten. Där tror vi alltså att det kommer att bli problem, och det behövs helt enkelt en översyn.
Direktivet är inte skrivet för den tid vi i dag lever i. Då kommer jag till min andra del, när det gäller det vi ser som censur eller som en risk att få problem med yttrandefriheten. Det är där jag tycker att det internet vi ser i dag inte kommer att se likadant ut i morgon.
Det är klart att det kommer att finnas problem - inget system i hela världen kommer att kunna säga om något är satir och humor eller inte, och då kommer huvudregeln bli att man tar bort det. Sedan får du som har lagt upp vad det nu kan vara begära att få det publicerat därför att det är satir eller humor. Det tycker jag inte är rätt väg att gå.
Arman Teimouri (L):
Jag är fortfarande orolig för de små aktörerna. Även om det ska vara proportionerligt är det fortfarande så att det kommer att finnas problem för de små aktörerna. Precis som vi har en massa människor som har upphovsrätt finns det aktörer som ska ha möjlighet att implementera direktiven om de nya lagarna.
Dessutom är jag fortfarande orolig för att huvudregeln kommer att bli att man censurerar först, och sedan får den som har lagt upp någonting på internet möjligheten att be om att materialet ska tas upp igen. Det tycker jag är helt fel väg att gå. Direktivet är skrivet för en tid som vi redan passerat. Därför måste vi göra en översyn av det. Jag tycker inte att detta är så mycket begärt. Det är bättre att vi gör denna översyn nu, innan detta har implementerats.
Därefter kommer det att bli mycket svårare.
Arman Teimouri (L):
Ledamoten Patrik Engström lyfte upp flera utmaningar, och det finns ju en hel del. Vi har kapacitetsutmaningar, vi vill elektrifiera industri och transporter och vi vill kunna välkomna hit mer elintensiv industri. Ledamoten lyfte också upp att den svenska industrin har hyllat energiöverenskommelsen.
Men före sommaren var den samlade basindustrin för att Ringhals 1 och 2 ska läggas ned. Jag förstår inte hur ledamoten menar att energiöverenskommelsen skulle svara på framtidens utmaningar. Vill Socialdemokraterna inte ta ansvar för de klimatutmaningar vi har och stärka svensk industri och konkurrenskraft?
Hade de velat göra det hade de samlat riksdagens alla partier för att föra nya samtal om en ny energiöverenskommelse som verkligen tar itu med klimatutmaningarna och stärker svensk konkurrenskraft.
Arman Teimouri (L):
Det kommer inte som en blixt från en klar himmel att vi tycker att regeringen borde kalla till nya samtal. Såväl vi som Moderaterna och Kristdemokraterna har begärt det ganska länge. Till saken hör att dagens energiöverenskommelse inte svarar på morgondagens utmaningar. De energipolitiska målen om 100 procent förnybart är som att säga: "Välkomna till vår stad.
Ni får gärna bygga er kontorsbyggnad här, men vi har som mål att det ska vara ett grönområde här om 20 år." Skulle ett företag investera då? Det tror inte jag. Vi behöver ha en energipolitik som stärker svensk konkurrenskraft och på riktigt tar itu med klimatutmaningarna, och då krävs det att regeringen både tar sitt ansvar för det och bjuder in till breda samtal.
Arman Teimouri (L):
Jag ska börja med något positivt. Socialdemokratiska politiker har haft en avgörande roll i att bygga upp det energisystem som länge tjänat oss väl. Men på senare tid är det som att Socialdemokraterna helt har tappat kompassen. Den moderna socialdemokratin tror att en trygg energiförsörjning är en självklarhet och att det går att fatta vilket beslut som helst utan att något händer.
Oro för hur försörjningen av el kommer att se ut framöver påverkar den som funderar över att göra investeringar i Sverige. Det handlar inte bara om brist på effekt lokalt, även om den är allvarlig nog. Det vi hör från industrin är att man på allvar är orolig för om det kommer att finnas el över huvud taget när den behövs. Att stänga Ringhals 1 och 2 i förtid har samhällsekonomiska konsekvenser.
Det gör elförsörjningen mindre robust och ökar risken för strömavbrott. Elproduktion som kan styras stängs av. Den nya produktionen som byggs produceras när det blåser men inte nödvändigtvis när det behövs.
Anser ni socialdemokrater att det är positivt att svensk industri har tillgång på energi till ett konkurrenskraftigt pris eller har ni samma syn som era regeringskollegor att billig el som utgör grunden i den svenska välfärden är något som ska bekämpas?