Patrik Björck (S):
Det blev lite tydligare i det här svaret än i det skriftliga svaret som jag tog del av tidigare. Företagshälsovården har ett viktigt uppdrag, står det i statsrådets interpellationssvar. Men när vi ifrågasätter neddragningen handlar det om att vi leker med siffrorna. Det talas lite raljant om något allmänt branschstöd och att det är en verksamhet som eventuellt inte ens kommer att efterfrågas i framtiden - så mycket för det viktiga uppdraget.
Det kanske är den attityden till företagshälsovården som vi också kan se i regeringens hantering av den i budgeten. Det är väl bra då att statsrådet kan vara tydlig. Sedan är det så, även om statsrådet naturligtvis inte vill ta till sig det, att sjukfrånvaron ökar, särskilt den kortare sjukfrånvaron. Regeringen har hittills varit helt passiv när det gäller de förebyggande arbetsmiljöfrågorna, och vi ser ingen ändring inför 2014.
Man fortsätter hellre med gränser i sjukskrivningen och arbetar hellre med reaktiva insatser än att förebygga ohälsa och främja hälsa i arbetslinjen. Företagshälsovården har uppemot 4 000 olika specialister inom hälsa, rehabilitering och arbetsmiljö och är en oerhört viktig kugge i hjulet, i alla fall för oss socialdemokrater, för att minska ohälsan i arbetslivet. Men om detta nämner man ingenting i budgetpropositionen. Fru talman!
Om man inte bättre utnyttjar företagshälsovårdens resurser kan det leda till, och kommer med stor sannolikhet att leda till, en fortsatt ökning av sjukfrånvaron, fortsatt ohälsa i arbetslivet med olyckor och tillbud, ett ökat tryck på en redan hårt belastad hälso- och sjukvård och färre som med hållbar hälsa kan jobba efter 65. Det borde vara en ambition för en ansvarsfull regering att ha ett arbetsliv som gör att folk klarar att jobba efter 65.
Att arbeta förebyggande och se till att anställda kan få stöd redan när hälsoproblem relaterat till arbetet börjar uppstå är effektivt. Ett sådant arbete minskar också risken för individen att sjukskriva sig eller gå ned i arbetstid. Företagshälsovården tillsammans med arbetsmarknadens parter är viktiga beståndsdelar för att minska och förebygga ohälsa i arbetslivet.
Nu skär regeringen ned på företagshälsovården - och det är inte en lek med siffror, som statsrådet var inne på - samtidigt som man avsätter mindre belopp till en ny insats som riktas mot arbetsgivare. Det riskerar att bli krångligare för arbetsgivaren. Socialdemokraterna svar är att i stället satsa 200 miljoner kronor direkt på företagshälsovården, vilket motsvarar de medel man använde under förra året.
Att bidragen för grundersättning och besöksersättning försvinner kan på kort sikt innebära färre anställda inom företagshälsovården, och färre kommer då att arbeta med att hjälpa anställda tillbaka till arbete. Hur visar man på detta sätt att företagshälsovården har ett viktigt uppdrag? Det är en rimlig fråga till regeringen och statsrådet.
Är det verkligen en riktig beskrivning av regeringens syn på företagshälsovården? Jag ska följa upp med ytterligare en fråga om företagshälsovården, om nu regeringen tycker att den är viktig för att förebygga ohälsa i arbetslivet. Hur har regeringen tänkt arbeta för att lösa framtida rekryteringar?
Att döma av ålderstrappan för företagsläkare är de flesta i den åldern att de är på väg att gå i pension. En sådan styvmoderlig behandling av företagshälsovården som regeringen har visat i årets budget kommer knappast att stärka unga läkares vilja att specialisera sig inom företagshälsovården. Hur ser regeringen på att företagshälsovården riskerar att stå inte bara utan resurser utan också utan företagsläkare?