Walburga Habsburg Douglas (M):
Fru Europaminister! Först vill jag tacka Europaminister Birgitta Ohlsson för att hon är hos oss i kammaren för att diskutera verksamheten inom EU. Som bekant har vi just genomlevt det stora Europaåret för Sverige och det gör frågorna om verksamheten i EU särskilt relevanta.
Glädjande nog kan vi även konstatera att Europa och Europeiska unionen just nu upptar en allt större del av diskussionerna i vårt samhälle. Samtidigt noterar jag att debatten om ett eventuellt utträde nästan helt har försvunnit, även om några av riksdagens partier fortfarande förespråkar att Sverige lämnar EU.
Det är glädjande att sakpolitiken äntligen tagit över och att Europapolitiken har blivit en naturlig del av vår vardag. Vi har insett vikten av ett fördjupat Europasamarbete. I dag diskuterar vi betänkandet som behandlar regeringens skrivelse i årsboken om EU, Berättelse om verksamheten i Europeiska unionen under 2009 . Denna skrivelse redogör för det arbete som regeringen under det gångna året har gjort i EU.
Vi talar även om redogörelsen för det svenska ordförandeskapet i Europeiska unionens råd andra halvåret 2009. Det är en lite tunnare skrift som vi verkligen kan vara stolta över. Vi har ett program för Europa när det gäller vad vi vill göra och hur vi kan uppnå det. EU utgör den centrala plattformen för vår utrikes- och säkerhetspolitik.
När vi kan påverka den gemensamma EU-linjen kan vi påverka världen på ett helt annat sätt än om vi agerar ensamma. Vi får en bredd och kraft som vi aldrig tidigare haft. Sverige har aldrig stått starkare inom EU än under ordförandeskapshalvåret. Det vilar ytterst på att vi vill vara med och påverka och ta ansvar för unionen.
Vi har en tydlig vision att tillhöra kärnan i Europasamarbetet och vi arbetar aktivt för ett starkare Sverige i Europa och ett starkare Europa i världen. Det är genom ett kraftfullt agerande inom EU som vi bäst förvaltar våra svenska intressen.
Sverige vill fortsätta att arbeta för att unionen genom en bred och effektiv utrikespolitik ska vara väl rustad för att möta de globala utmaningar som Europa och världen står inför. Europa står inför betydande utmaningar, men ännu större möjligheter. Med Lissabonfördraget fick unionen nya viktiga instrument inom utrikespolitiken.
Vi vill se en utrikespolitik som tar sin utgångspunkt i det gemensamma europeiska intresset och som snarare lutar sig på den kunskap och kompetens som den gemensamma utrikestjänsten besitter än på kompromisser initierade av huvudstäderna. Alternativet till ett starkt EU är ett Europa styrt av stormakter. Sverige har betydligt större inflytande i den internationella politiken nu än vi hade när vi stod utanför EU.
Man förändrar inte världen genom symbol- och plakatpolitik utan genom dialog och intensivt samarbete med andra länder. Det svenska ordförandeskapshalvåret, men även halvåret innan, präglades av två centrala frågor, nämligen klimatutmaningen och den ekonomiska och finansiella krisen. Dessutom trädde Lissabonfördraget i kraft under Sveriges ordförandeskap.
Vårt ordförandeskap blev det sista vanliga ordförandeskapet och Fredrik Reinfeldt den sista nationella statsminister som var ordförande i Europeiska rådet. Mycket kraft krävdes för att lösa de institutionella frågorna. Sveriges regering lyckades snabbare än väntat med att få Europeiska rådet att enhälligt utse Herman van Rompuy till ordförande och Catherine Ashton till hög representant för EU:s utrikes- och säkerhetspolitik.
Strax därpå började arbetet med att organisera den europeiska utrikestjänsten EAS - External Action Service - som ska effektivisera unionens internationella agerande. Med Lissabonfördraget har nu EU även skyldighet att ansluta sig till Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna. Det är bra.
Sveriges regering sjösatte också Östersjöstrategin, vilken vi redan har diskuterat här i kammaren. Den ska snart få en uppföljare genom Donaustrategin och Svarta havsstrategin. Det är en mycket intressant och glädjande utveckling. Även Stockholmsprogrammet för rättsliga och inrikes frågor antogs av Europeiska rådet. Den centrala idén i programmet är att värna den enskildes rättigheter och trygghet. Det har varit en hjärtefråga för Sverige.
Inte minst behandlas asyl- och migrationsfrågor i detta program. EU ska senast 2012 bli ett gemensamt område som erbjuder skydd med målsättning att införa ett gemensamt asylförfarande och en enhetlig status för personer som får asyl. Fru talman! Frågan om EU:s utvidgning intar återigen en särställning i vår EU-politik.
Sverige har ansträngt sig hårt för att förverkliga kommissionens övergripande utvidgningsstrategi. Särskilt fokus ligger på Kroatien, Makedonien, Turkiet och västra Balkan. Inom EU är Sverige bland de mest utvidgningsvänliga länderna, och riksdagen har ett flertal gånger enhälligt beslutat att ett EU-perspektiv gäller för Ukraina, Moldova och Vitryssland.
Kroatien ser ut att kunna slutföra sin anslutningsförhandling under 2010 om reformtakten blir tillräckligt hög. Det är välkommet. I detta sammanhang vill jag även lyfta det östra partnerskapet som tillkom förra året genom ett gemensamt svensk-polskt initiativ och är av synnerligen stort intresse.
På detta sätt bekräftar hela EU medlemskapsperspektivet för våra östra grannländer, sex länder som för 21 år sedan var en del av Sovjetunionen, nämligen Vitryssland, Ukraina och Moldavien samt de tre länderna i södra Kaukasus: Georgien, Armenien och Azerbajdzjan. En viktig punkt i detta samarbete är viseringslättnader som ska förenkla utbytet och samarbetet.
Den 19 december fick Serbien, Makedonien och Montenegro viseringsfrihet. Det var ett stort steg åt rätt håll. EU:s utvidgning har starkt bidragit till fred, demokrati och stabilitet på hela vår kontinent. Genom denna process bidrar EU också med så kallad nation-building på Balkan.
Medlemskapsperspektivet är en förstärkande kraft som fungerar som soft power i den meningen att det kan motverka de Europanegativa och radikala krafterna i de olika länderna. EU har under det gångna året gjort stora framsteg i arbetet med den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. Sverige spelar i detta en mycket aktiv roll, exempelvis i och för Europas nyaste land, Kosovo.
Allt detta har resulterat i ett förstärkt inflytande, inte bara i vårt närområde genom den europeiska grannskapspolitiken, utan också i de olika konflikthärdarna runt om i världen. Fru talman! Som en viktig grundprincip i EU-arbetet slås fast att subsidiaritetsprincipen, eller närhetsprincipen, ska genomsyra allt arbete, alla beslut och alla avtal som lägger grunden för EU.
I budgetöversynen läggs stor tyngd på en sund ekonomisk förvaltning. Vikten av sunda statsfinanser är särskilt central nu när vi befinner oss mitt i den ekonomiska krisen. Se bara på Grekland! Hela 2009 präglades för oss av det svenska ordförandeskapet och dess fem övergripande mål: miljö, jobb och tillväxt, ett tryggare och öppnare Europa, Östersjösamarbetet och EU:s roll som global aktör samt fortsatt utvidgning.
De ekonomiska frågorna har varit viktiga under perioden. För att öka stabiliteten i hela unionen är frågan om en bra exit-strategi av stor vikt. När konjunkturen vänder måste stimulansåtgärderna avskaffas. Frågan om sysselsättningen är ju nära förknippad med den ekonomiska stabiliteten, och därför behandlades också frågorna ihop - hur man kan ha öppna gränser men samtidigt bibehålla och förbättra EU:s konkurrenskraft.
Den utan tvekan svåraste frågan under 2009 var miljöfrågan, och däri särskilt klimatförhandlingarna. Klimatfrågan är en ödesfråga, inte bara för Sverige och EU utan för hela världen. Kampen mot klimatförändringar gick som en röd tråd genom hela det svenska ordförandeskapet. Därför var det synd att Köpenhamnsmötet inte resulterade i en tillräckligt långtgående överenskommelse, på det sätt som EU hade verkat för.
Men den ger en grund för fortsatta förhandlingar. Nästa klimatmöte äger rum snart i Mexiko, och Sverige ska fortsätta att driva på för ett bra resultat där. Avslutningsvis kan man säga att år 2009 var ett framgångsår för EU och för Sverige i EU.
Vi kan vara stolta över allt vi har uppnått, och det är glädjande att läsa de två regeringsskrivelserna, som man bara kan anbefalla alla som är intresserade av Europafrågor till läsning - faktaspäckat och informativt. EU är vårt stora framgångsprojekt, och regeringen och en majoritet i riksdagen gör allt för att förankra Europa i våra hjärtan och hjärnor samt för att lyckas garantera oss, våra barn och barnbarn ett Europa i fred, frihet och välstånd.
Fru talman! Jag yrkar att regeringens skrivelse läggs till handlingarna och avslag på alla reservationer.