Karin Svensson Smith (MP):
Från Miljöpartiets sida yrkar vi bifall till reservation nr 1 och nr 10. Det finns ingen sektor i det här samhället som är så beroende av oljan som transportsektorn. Trots att antalet miljöbilar har ökat kommer 96 procent av energin inom transportsektorn från fossila bränslen.
Vägverket lade alldeles nyligen fram en rapport om vad som har hänt det senaste året, och man kunde peka på positiva trender. Andelen miljöbilar ökade, och för första gången var det faktiskt också så att energiförbrukningen genomsnittligt i de nyförsålda bilarna var något lägre än året innan. Men båda de här positiva faktorerna förtas av det faktum att trafikvolymen ökar.
Det gör att det sammantaget är 2 procent mer utsläpp av växthusgaser från trafiken 2007 jämfört med året innan. Lastbilstrafiken har ökat. Man kan säga att det är all-time-high på många sätt, när det gäller både andelen försålda lastbilar och tonkilometer - egentligen vilket sätt man än räknar på. Vad är det vi får för det här? Man säger ju att mer transporter ger mer tillväxt som ger mer utveckling.
Och så kan det väl vara om det är rätt transporter. Men om man benar upp det lite grann: Vad är det för sorts transporter som ökar? Jo, mycket av den fisk vi äter här i Norden är fångad runt omkring Norden - det är atlantisk fisk. Men mycket av den har åkt iväg till Asien för att rensas, och sedan kommer den tillbaka och säljs i EU.
Den största importprodukten volymmässigt från Spanien till Sverige är sand, som vi använder som kattsand här. Glass vi äter, till exempel Magnumglassen, kan många gånger vara tillverkad i Italien och hitkörd med lastbil. Keso tillverkades förr på alla mejerier. Nu tillverkas all Keso i Norden på mejeriet i Skövde, och sedan körs den runt med lastbil till alla som vill ha Keso.
Det här är inte möjligt att upprätthålla. Det är helt vansinnigt och måste prisas bort helt enkelt, om vi ska klara klimatmålen. Det här är inte välfärd. Det är inte utveckling. Det är vansinne. Hur ska man då göra? Ja, punkt nummer ett är att ta bort subventioner som upprätthåller användningen av fossila bränslen.
Det borde alla, oavsett vad man har för ekonomisk, ideologisk eller politisk uppfattning, tycker jag, kunna vara överens om. Det är inte rimligt att vi med skattemedel understöder användningen av fossila bränslen. Det är faktiskt det vi indirekt gör när vi har ett avdragssystem som premierar bilåkande framför kollektivtrafik.
Det är det vi gör när vi låter människor parkera utan att betala vad markytan egentligen kostar om den skulle användas till något annat. Det är faktiskt det vi gör med många andra system också, på både nationell och kommunal nivå. Det andra vi borde göra är att titta över EET-strategin, som de olika trafikverken har kommit överens om som sitt bidrag och sin strategi för att nå klimatmålet och övriga miljömål.
Det är alltså Vägverket, Banverket, Naturvårdsverket och några till som har formulerat denna strategi tillsammans. Läser man denna intressanta strategi, vilket vi får tillfälle att göra lite närmare på världsmiljödagen, då den ska presenteras i Förstakammarsalen av Ingemar Skogö, ser man att de föreslår att vi ökar miljörelaterade skatter så att de sammantaget inbringar 15 miljarder per år.
Det bedömer de vara nödvändigt för att vi ska klara klimatmålen inom transportsektorn. Ibland blir det en diskussion här - det har det varit väldigt mycket - om bränslen, och jag välkomnar den diskussionen. Det är väldigt viktigt, när vi gör om och lämnar fossilbränslesamhället, att vi inte gör fel och går in i återvändsgränder.
När det gäller pumplagen, som har varit mycket diskuterad här och där Miljöpartiet har fått kritik, skulle jag vilja säga att syftet med den var att visa att man inte kan fortsätta ett hundraprocentigt beroende av fossila bränslen. Vi måste ha alternativ. Det måste erbjudas förnybara drivmedel på åtminstone de 65 procent största mackarna i det här landet. Nu är det dags att ta nästa steg och säga att det inte är så att olja ska ersättas av ett annat drivmedel.
Det finns inget allena saliggörande i den här branschen. Mycket av den kritik som riktats mot etanol är sakligt grundad och riktig. Det finns etiska betänkligheter mot att använda det som annars skulle kunna vara mat. Det kan i alla fall inte jag försvara. Att ta bort områden med rik biologisk mångfald och odla bränsle på den kan heller ingen sann miljövän tycka är en klok idé.
Däremot biogas, som vi skriver om i det här betänkandet, står inte i någon etisk konflikt, och det står heller inte i konflikt med biologisk mångfald. Men det är inte i första hand fråga om att byta bränsle. Det finns varken ett bränsle eller många bränslen sammantagna som kan fylla den funktion som fossila bränslen spelar i dagens samhälle. Vi måste vara klara över det och se sanningen i vitögat.
Vi måste minska energianvändningen totalt sett inom transportsektorn. Det är delvis också det som EET-strategin handlar om. Vi måste bli smartare och använda väg, järnväg och sjöfart i kombination för godstransporter. Vi måste använda cykel- och gångtrafik för att ersätta många av de löjligt korta bilresorna.
Vi måste också se till att framtidens transporter inte bara uppfyller klimatkraven utan också övriga miljökrav. Reservation nr 10, som jag yrkat bifall till, handlar om dubbdäcken. Den grundar sig på det faktum att det varje vinter blir ökade partikelhalter. Ökningen är särskilt tydlig i storstäderna och en av anledningarna till att man överskrider miljökvalitetsnormerna för partiklar.
Det har att göra med dubbdäck som är förbjudna i många andra länder. Vi menar att man i första hand ska använda vinterdäck. De kan ha samma goda trafiksäkerhetseffekt. Bara med något enstaka undantag, i form av dispens, ska man kunna ha kvar dubbdäcken. Vi måste låta barns och andras hälsa gå före.
Det bästa sättet att minska olycksrisken när det är halt är att lätta på gaspedalen och köra långsammare. Detta för mig över till nästa sak. Jag är inte precis den som drar sig för att kritisera regeringen när jag tycker att det är befogat. Nu tänkte jag emellertid säga något positivt. Det handlar om vägmärken.
Jag vet inte om det observerats i kammaren, men vi hade en diskussion tidigare om jämställdhet och transporter där vi bland många andra yrkanden ansåg att Vägverket borde få i uppdrag att se över trafikmärkena så att både män och kvinnor återspeglades på dem.
Vi hade nämligen noterat att alla som gör något på trafikmärkena, vägarbete eller annat, är män, medan kvinnor är passiva eller på sin höjd håller ett barn i handen. Detta återspeglar inte hur vi beter oss i trafiken. Särskilt när det gäller gång- och kollektivtrafik är kvinnorna överrepresenterade medan männen är överrepresenterade när det gäller flyg och bilkörning.
Nu har regeringen gett Vägverket i uppdrag att byta ut en del av dessa Herr Gårman-skyltar till Fru Gårman, och det tycker jag att regeringen ska ha en eloge för. Det är nog det enda positiva jag har att säga om deras politik på transportområdet.
Man skulle kunna hoppas att detta med Fru Gårman blir en start, att kvinnor inte bara ska få synas på trafikskyltarna utan att också de värderingar och beteenden som kvinnor har, och som genomsnittligt skiljer sig från männens, mer avspeglade sig i hur politiken utformas av regeringen. Det smartaste sättet att spara energi i transportsektorn är genom att fler åker tillsammans, att vi åker kollektivt.
Kollektivtrafiken bör få ersätta en del av de resor som nu sker i en bil på ett ton plåt eller mer och som i genomsnitt transporterar 1,7 personer varje gång den är ute i trafiken. Att åka tillsammans i buss, trådbuss, pendeltåg, spårvagn eller järnväg är det helt överlägsna sättet att minska energianvändningen i transportsektorn. Men det lär vi få återkomma till vid ett senare tillfälle.