KBLab/rixvox huggingface dataset:
Carina Ohlsson (S):
Först måste jag säga till Christina Höj Larsen att de förslag som har lagts fram smärtar mig också. Det beror inte på min egen situation, utan det handlar om det som människor på flykt möter. Jag vill ändå tillstå att jag håller med om detta. Samtidigt får man rapporter från myndigheter, kommuner och andra om att de inte klarar av den här situationen.
Då är det ett försök från regeringen att hitta en balans i detta. Det handlar om att söka samarbete med andra partier och naturligtvis om att ta upp frågan i EU och värna den samtidigt som man ska värna den internationella asylrätten. Det här är inte enkelt att lösa. På vilket sätt ska vi lösa det? De förslag som kommer i det sammanhanget kommer ur hela sammanhanget.
Sedan kan man naturligtvis titta på varje enskilt förslag. Det smärtar mig också att man ska behöva ta till sådana metoder för de enskilda människorna. Det handlar ytterst om de människor som flyr från kris, konflikt och krig. Samtidigt måste de som kommer mötas av värdighet och ett bra mottagande.
Det välfärdssamhälle som vi har, som många har talat om, måste inkludera alla. Det är en balans som måste råda. Det är flera som har talat om situationen för flyktingar i Turkiet, att de inte har rätt och inte har möjlighet till skolgång och så vidare. Vi måste se till att de som kommer till Sverige får ett värdigt och bra mottagande.
När samarbetet inte funkar måste vi peka på det, som Christina Höj Larsen lyfter upp. Det handlar om ankomstkommuner och annat.
Carina Ohlsson (S):
Det är klart att det inte är värdigt och inte heller kan vara hälsosamt att leva i den miljön flera dagar i sträck. Om det hade varit en natt eller två nätter hade det varit en annan sak, men det är inte så det ser ut. Det är ett ansvar för oss som politiker. Vi måste hjälpa till att lösa de situationerna. De här sakerna staplas på varandra.
Det gör att man ser att det finns brister i kommunikationen mellan olika aktörer i samhället. Det gäller både myndigheter och kommuner. Kommuner är i det här fallet också myndigheter. Det är detta som vi måste hitta lösningar på. Det är svårt när det kommer 10 000 ena veckan eller 8 000. Den här veckan var det 6 000.
Påfrestningarna är väldigt stora för alla samhällsaktörer. Om jag hade en lösning på detta skulle jag i dag göra så som Christina Höj Larsen önskar. Då skulle jag säga: Gör så här! Men vi tar naturligtvis med oss de här frågorna. Jag träffar ansvarigt kommunalråd i eftermiddag. Naturligtvis kommer vi att fråga: Hur ska man kunna lösa detta?
Vi hör flera gånger att det finns aktörer som säger: Vi skulle kunna ta emot. Ändå funkar det inte riktigt. Då måste det finnas något i själva kommunikationskedjan som inte riktigt funkar. Vi måste ta bort hindren och skapa möjligheter så att alla som verkligen vill vara med och hjälpa till på ett solidariskt sätt kan göra det. Vi ska naturligtvis även lyssna på Vänsterpartiets förslag.
Carina Ohlsson (S):
Markus Wiechel lägger ansvaret på den förra regeringen och denna regering; det är de som har orsakat situationen. Då har vi helt olika inställning. Varken denna eller den förra regeringen har orsakat att människor är på flykt. Det är krig och konflikter i länder som människor flyr från för sina liv. Det är det som har orsakat situationen. Där verkar vi ha helt olika inställning.
Både den förra regeringen och denna regering värnar asylrätten. När människor flyr från krig och konflikt ska man upprätthålla asylrätten. Då ska vi också göra vårt yttersta för att kunna möta människor som är på flykt undan krig och konflikt.
Sedan är det inte den utgångspunkt som Markus Wiechel har, att vi skulle anamma Sverigedemokraternas synsätt i de här frågorna. Vi har helt andra utgångspunkter. Naturligtvis tycker vi att alla ska välkomnas på lika villkor, och de människor som är här ska inkluderas i samhället.
Där ser jag att Socialdemokraterna och Sverigedemokraterna har helt olika ideologiska synsätt.
Carina Ohlsson (S):
Markus Wiechel säger att vi socialdemokrater sedan länge har sett att gränsen är nådd. Nej, det har vi inte alls sett. Vi värnar fortfarande asylrätten. Markus Wiechel frågar om det är en slump att man ser Sverige som ett bra land.
Nej, det är inte någon slump, utan det är för att vi gör ett medvetet ideologiskt och demokratiskt arbete för en rättsstat med en demokratisk värdesyn och ett bra välfärdssystem. Det är inte någon slump att Sverige ser ut som det gör, utan det är helt medvetet som vi har stått upp för dessa värden, och det ska vi fortsätta att göra. Det är det som kallas god politik.
Carina Ohlsson (S):
Jag vet inte riktigt var Aron Modig har befunnit sig den senaste tiden. Som flera har sagt kanske inte siffrorna i betänkandet stämmer med den verklighet som vi kommer att möta nästa år, men det finns dock förslag i det betänkandet som kommer från regeringens proposition.
För en månad sedan antogs 21 punkter, och då var Aron Modigs kristdemokrater med och stod bakom punkterna. Häromveckan har det också kommit förslag, något som jag och Christina Höj Larsen debatterades alldeles nyss, eftersom Vänsterpartiet tycker att det var för kraftfulla förslag.
Om Aron Modig menar att det inte har kommit några förslag har vi helt olika verklighetsbilder. Sedan kan det vara så att Kristdemokraterna inte fullt ut står bakom de förslag som har lagts fram av regeringen den senaste veckan. Men nog har det kommit förslag. Ser vi på framtiden kommer vi att få jobba väldigt mycket med den här frågan.
Då handlar det även om det som debatterades i går, det vill säga etablering, att verkställa fattade beslut och så vidare. Det kommer att jobbas med den här frågan hela tiden, och vi kommer nog att mötas både i diskussioner här i talarstolen och också i andra samtal, för den här frågan möter människor varje dag i verkligheten.
Carina Ohlsson (S):
Jag är inte säker på att det är fler grupper eller myndigheter som behöver tillsättas för att man ska lösa den här frågan, som är oerhört svår och som alla behöver vara med och engagera sig i. Det kanske handlar om mer av samarbete och mer om att bryta gränser, vilket vi har hört flera ta upp i debatten. Det kan handla om gränser mellan kommuner eller mellan länder, exempelvis. Det kan också handla om gränser mellan myndigheter.
Jag är därför inte säker på att man ska bygga upp fler myndigheter, kriskommissioner eller liknande. Naturligtvis händer det samtidigt en del, och det kommer att hända mer. Det handlar bland annat om satsning på utbildning också när man är asylsökande.
Aron Modig tog ju upp att om man inte har en utbildning, kanske inte kan det svenska språket och kanske inte har en grundskoleutbildning så är det oerhört viktigt att man direkt får möjlighet att börja studera. Som jag sa guidades det runt en grupp här från gymnasiet som är ensamkommande flyktingbarn och som nu går och läser svenska.
Här får de en möjlighet att diskutera demokrati med oss riksdagsledamöter. Så kan hela samhället involveras. Jag tror att det mer handlar om att bryta gränser än att tillsätta nya grupper. Naturligtvis ska vi också lyssna till varandras förslag, även om man inte kommer att anamma alla - men kanske delar av varandras förslag. Det kan ändå vara mer än vad som har gjorts tidigare.
Ingenting ska vara uteslutet, utan samtal ska pågå, och man ska också kunna vrida och vända på de förslag som finns från riksdagen och från andra aktörer.
Carina Ohlsson (S):
Under partiledardebatten i går kunde vi höra statsministerns inledning: Varje flickas kropp, varje kvinnas kropp, är hennes egen - utan rädsla för att bli utsatt för övergrepp. Han sa också att de som är skyldiga ska straffas. För att detta ska kunna ske måste man känna trygghet också när man ska anmäla, och anmälaren måste tas på allvar. Det är inte alltid detta sker.
Det vet vi som är kvinnor. Många av oss har blivit utsatta för den här typen av övergrepp, allt från sexuella trakasserier till värre övergrepp. Jag har också under lång tid jobbat med den här frågan. Nu ställer jag frågan till inrikesministern: Hur ska ni jobba för att vidta åtgärder för att man ska känna sig trygg med hela rättskedjan? Polisen är ju det första steget.
Carina Ohlsson (S):
Lagstiftning och att lagstiftningen följs och tillämpas har ett syfte att vara attitydförändrande. Mycket av våldet, för att generalisera, är mäns våld mot kvinnor. Hur kan hela samhället delta mer i förebyggande arbete för att detta inte ska ske, och hur kan man förändra förväntningarna på män?
Det här kan Anders Ygeman svara på bättre än jag eftersom han är just man och har ett ansvar för de här frågorna.
Carina Ohlsson (S):
När det gäller de barn som kommer till Sverige och söker asyl, där en del får asyl och andra får avslag, blir såklart alla i samhället delaktiga.
Jag möter dagligen människor som är delaktiga i den vardag som dessa barn och ungdomar lever i. Jag är själv ordförande i en fotbollsklubb och möter ungdomarna där. Det är inte alldeles enkelt eftersom de inte alltid har denna färdighet.
Detsamma gäller i skolan, och därför ges möjlighet till dubbla introduktionsprogram så att de ska klara ett nationellt program. Det står inte vilka betyg de ska men de ska fullfölja ett nationellt program. Jag tror kanske mer än Sveriges Skolledarförbund på att lärarna och skolledarna är professionella.
När det gäller att bedöma, motivera och informera tror jag att professionen kommer att klara det på ett mycket bra sätt.
Jag menar att det är ännu svårare att möta ungdomar som inte har möjlighet att fullfölja ett program för att de ska avvisas men ändå ska gå till skolan och vara motiverade. Regeringens förslag ger barn och ungdomar större möjlighet att fullfölja sin utbildning på ett bra sätt.
Carina Ohlsson (S):
Alla de epitet som Fredrik Malm försöker att lägga på mig tar jag med lättsamhet och lämnar bakom mig. Fredrik Malm själv bad att jag skulle beskriva etiska dilemman, och de är inte alltid faktabaserade. Man kan inte säga exakt hur det blir, utan då måste det ske överväganden.
Det var därför som jag sa att jag tror att lärarna och skolledarna har en bättre professionell förmåga än vad skolledarförbundet tror. Det var den frågan som jag svarade på. Jag sa inte att jag tror på en annan högre makt. Jag tror på förslaget, att det är rimligt, balanserat och kommer att fungera.
Det är synd att Liberalerna inte har något balanserat och bra förslag som man kunde tro på. Jag nämnde andra aktörer för att de är med och deltar. Det som händer i civilsamhället gör att det enskilda barnet och den enskilda ungdomen kan klara skolresultaten bättre. Det var därför som jag tog upp andra aktörer än just skolväsendet. Jag tror på förslaget.
Jag tror också att skolan kommer att klara av det på ett bra sätt. Det är därför som jag själv, Socialdemokraterna och regeringen har kommit fram till det här förslaget. Vi tror på det, och det är analyserat och faktagenomgånget. Det kommer att bli bra.
Jag hade hoppats mer av Fredrik Malm, att det hade kommit ett bättre motförslag som vi också hade kunnat titta på.
Carina Ohlsson (S):
Det är roligt att Paula Bieler fascineras av mig. Det tar jag som en komplimang. Eftersom jag, som jag sa tidigare, har jobbat inom skolsystemet under många år förstår jag ju att det blir en extra belastning. Det är klart att jag förstår det.
Nu är det inte betygen som ska bedömas utan det är att man fullföljer skolan eller utbildningen. Det är alltså inte betygen i sig som räknas. Det är klart att man ska titta på det, precis som man gör när det gäller andra ungdomar. På gymnasienivå klockar man exakt när eleverna kommer till skolan.
Om de kommer fyra timmar och fyra minuter för sent blir de av med studiebidraget. Det finns alltså annat som inkluderar alla ungdomar. Sedan fick jag frågan om jag instämmer i att situationen var så belastad att man behövde göra någonting åt den.
På vilket sätt lagstiftningen skulle förändras hade vi oerhört mycket diskussioner om i regeringspartierna. Från början hade jag också många diskussioner med Morgan Johansson för att se vad man skulle kunna göra. Jag tycker att det var svårt när man tog bort till exempel familjeåterföreningen.
Vi tittade också på om man kunde utöka antalet kvotflyktingar. Men när vi till slut landade i ett förslag ställde vi socialdemokrater oss bakom det. Det har vi också diskuterat på en partikongress, så det är väl känt.
Carina Ohlsson (S):
Paula Bieler sa att det inte verkade som att vi var eniga, men det är vi. Efter diskussionen om förslaget och den tillfälliga lagstiftningen ställde vi oss bakom detta. Vi har också diskuterat det på partikongressen, och det är ju väl känt.
Paula Bieler säger att jag slår ifrån mig kritiken och låtsas som att inte det här får konsekvenser för både gymnasielärare och skolledare. Det vet jag så klart att det kommer att få. Så jag slår inte alls bort det och låtsas som att ingenting kommer att hända.
Men det som jag sa var att när jag möter gymnasielärare i dag tycker de att det är oerhört jobbigt att veta att elever kan få sluta på direkten och inte fullfölja sitt program. Jag tror faktiskt att detta möter större tillfredsställelse hos lärarna. De vet att eleverna får gå kvar på sitt gymnasieprogram.
De kan motivera den enskilda eleven på ett mycket bättre sätt om de vet att denna har möjlighet att gå kvar - får fullfölja sitt gymnasieprogram eller får gå sitt introduktionsprogram - än att säga: Om tre veckor kanske du måste sluta gymnasieprogrammet.
Jag tror att de etiska dilemman, som jag också blev tillfrågad om, är en börda som kan släppa hos lärarna när de vet att eleverna kan fullfölja sitt program och inte slitas bort från det. Jag tror på förslaget och att det blir bättre för både den enskilda eleven och undervisande lärare.
Carina Ohlsson (S):
Nej, jag känner mig inte alls besviken över den politik som vi för i dag, utan jag tycker att det är oerhört viktigt att alla som finns i Sverige ska inkluderas i det samhälle som vi har. Det är också därför som vi, när vi förra hösten såg att vi inte klarade av det, tyckte att det var viktigt att ha den här tillfälliga lagstiftningen så att alla ska bli inkluderade.
Först när vi ser att vi klarar det kan vi se på hur den tillfälliga lagstiftningen ska förändras och hur den ska vara efter de här tre åren.
Jag känner mig alltså inte alls besviken över det, utan jag tycker att det är oerhört viktigt att satsa på välfärden, skolgång, att fler ska komma i arbete och att vi ska ha goda finanser - det känner jag mig faktiskt ganska nöjd med - för att verkligen säkra och trygga situationen för till exempel de ensamkommande barnen.
När man ser det i ett sammanhang och jämför med många av Europas länder som så tydligt går åt ett helt annat håll tycker jag att man kan känna sig nöjd med den situation som vi har i Sverige så här långt.
Carina Ohlsson (S):
I Markus Wiechels anförande kunde man höra många ord och begrepp såsom rättvisa, godhet, att man skulle bygga med sunt förnuft och inkludering. När Markus Wiechel nämnde de begreppen var de ju helt innehållslösa. Men det gäller att bygga på innehåll, och då måste man laga efter det läge som man har.
De människor som finns här ska naturligtvis inkluderas. Därför är jag besviken över att alla inte känner på samma sätt. Men det kan ha med ideologi att göra. Det kan också ha att göra med den politik som Markus Wiechel före-träder. Man ser det inte som en tillgång när det handlar om åldersstrukturen i kommunerna.
Här kanske man biter sig i svansen. Det som ser bra ut för tillfället kanske på sikt inte blir så bra eftersom man har en åldrande befolkning och eftersom kommunen ska kunna försörjas med arbetskraft och så vidare. Jag tycker att fler borde fundera över utvecklingen både i kommunerna och i landet som helhet.
Det ska naturligtvis finnas en möjlighet till inkludering. Sedan kan vi från riksdagen inte bestämma över det. Det är kommunala självstyret som gäller. Men vi kan sätta upp spelregler.
Kommunerna får ju ganska mycket anslag nationellt, statsbidrag och annat, så att man kan styra på olika sätt, med både morötter och piska, både med anslag och med lagstiftning som omfattar alla kommuner. Det går att fatta beslut härifrån som påverkar kommunerna i den riktningen.
Carina Ohlsson (S):
Precis som Johanna Jönsson citerade mig, om att jag skulle jobba för att det inte skulle bli den förändringen, har vi haft en diskussion om med berörd minister, Morgan Johansson. Han tar kanske upp det också i dag. Vi tittar på kvotflyktingsystemet och ökar antalet kvotflyktingar.
I det fallet ser vi om det är möjligt med lagliga vägar och med familjeåterförening. Vi har den verklighet som vi har. Det måste också bli bra för dem som finns här redan. Ibland går det inte att förena allt på en gång.
Men naturligtvis ska vi alla tillsammans titta på den tillfälliga lagstiftningen efter två år och se hur det har sett ut. Hur många av de anhöriga till dem som kom tidigare än i november förra året har kunnat komma hit? Jag kommer att se på den utvärderingen och följa utvecklingen. Om Johanna Jönsson känner sig förvirrad av det som jag säger, kanske det är ömsesidigt.
Just nu vet jag inte var Centerpartiet står. Men det kanske Johanna Jönsson kan berätta för mig. När det handlar om anhöriginvandring och sådant kan det vara bra om Johanna Jönsson och Centerpartiet uttalade sig tydligt. Där har jag hört lite olika om den tillfälliga lagstiftningen och så vidare.
Carina Ohlsson (S):
Alla diskussioner förs ju inte just i den här debatten. Jag sa också att jag leder en grupp inom Socialdemokraterna i hela Europa där jag ganska ofta har försökt att påverka de andra länderna. Som jag sa är det inte helt enkelt, inte ens socialdemokrater går alltid att påverka så att de tar ett större ansvar.
De europeiska länderna har ju tagit emot väldigt få ensamkommande barn när det handlar om familjeanknytning. Det är inte enbart i den här kammaren som diskussionerna tas. Den osäkerhet som jag har angående Centerpartiet uppfattade jag i en debatt mellan Morgan Johansson och Annie Lööf om den tillfälliga lagstiftningen.
Jag tyckte inte att det klart framgick var Centerpartiet står. Men Johanna Jönsson erbjöd att jag kunde höra med henne efter debatten för att få reda på exakt var Centerpartiet står i de olika frågorna. Inom S-kvinnor, som jag också representerar, och på olika nivåer kommer jag att ta den här diskussionen.
Det hänger också ihop med den lokala nivån. Vi måste klara den för att vi ska kunna förändra den tillfälliga lagstiftningen. Det är först om vi på lokal nivå klarar att inkludera människor som vi kan få en annan lagstiftning efter de tre åren. Det är i alla fall min tro och övertygelse.
Här behöver alla hjälpas åt, precis som man gör nu med idéburna organisationer, kommuner, statliga myndigheter och oss politiker. Det är endast då som vi klarar av den förändringen.
Carina Ohlsson (S):
Tack, utrikesminister Margot Wallström, för svaret! Tack också till interpellanten! Jag tror inte att det är många parlament som ställer den här typen av frågor. Då tänker jag på den feministiska utrikespolitik som vi har. Vi kommer naturligtvis att rikta frågor och även utmaningar till utrikesministern.
Men det är klart att vi samtidigt vet att det är en värld med många politiska ledare som definitivt inte har en feministisk utrikespolitik, så det är verkligen en oerhört stor utmaning.
Man behöver bara se på Putin, Trump och Erdogan för att känna att man behöver jobba stenhårt med den feministiska kampen och att det är viktigt att Sverige finns med i säkerhetsrådet för att kunna utgöra någon form av motvikt och lyfta upp de här frågorna.
Det finns många saker som utrikesministern beskriver i sitt svar som man kan ställa ytterligare frågor om.
En sådan fråga, som jag tänker ställa nu, handlar om att utrikesministern säger att dialogen är ett av de centrala verktygen för Sverige för att föra fram den här typen av frågor både som rådsmedlem och i dialog med enskilda länder. Jag skulle gärna vilja ha några exempel.
Jag vet att det redan under årets inledande veckor har förts den typen av dialog, som verkar ha kommit en bit framåt, men jag skulle vilja ha fler exempel på vad som kommer att göras och vad som skulle kunna göras. Utrikesministern beskriver att det finns informella arbetsgrupper för kvinnor och fred och säkerhet. Det vet vi också.
Vi vet samtidigt att utrikespolitik inte bara är politik som bedrivs utrikes utan att utrikespolitik också är inrikespolitik och tvärtom.
Det skulle vara bra att få veta om utrikesministern ställer några krav tillbaka på kvinnoorganisationer i Sverige som handlar om hur vi skulle kunna intensifiera och stötta kampen för feministiska frågor och antivåldsfrågor. Det är också en fråga som det skulle vara intressant att höra synpunkter på.
Utrikesministern talar om breddning, fördjupning och systematik inom detta område. Hur kan det se ut? Det kan vara en sådan fråga som vi kan jobba tillsammans med i olika forum. Jag själv sitter i Europarådets parlamentariska församling, som nämns här. Hur skulle vi än mer strategiskt kunna jobba med de här frågorna?
Till sist en fråga som säkert är lika svår som de övriga. Vi vet att det sexuella våldet är ett hot mot fred och säkerhet, och vi vet att det förekommer mycket sexuellt våld i krig och konflikter, men även efteråt. Vi vet också att det kan leda till fler konflikter.
Hur skulle man kunna jobba mer med adekvata åtgärder, som nämns i frågesvaret? Det är några kompletterande frågor utöver dem som Amineh Kakabaveh ställde.
Carina Ohlsson (S):
Jag ska inte ställa några ytterligare frågor, för jag förstår att utrikesministern fick väldigt många frågor av oss i de första inläggen. Jag är särskilt glad över det som nämndes i svaret om att vi ska jobba med dessa frågor metodiskt, dedikerat och intensivt. Det är ju oerhört bra att man håller i en fråga och inte ger upp även om motståndet är väldigt starkt.
När man säger att man har en feministisk regering och en feministisk utrikespolitik är det verkligen starka uttryck, som är uppfordrande, och det är bra att man håller i det. Att vara den första regeringen som har en feministisk utrikespolitik och möta den typen av ledare som finns i världen är självklart ingen lätt uppgift.
När man har svåra uppgifter är det alltid bra att känna att man har ett hårt tryck i ryggen så att man både blir framskjutsad och kan luta sig tillbaka lite grann emellanåt och pusta. Där finns vi, som driver dessa frågor, så det kan utrikesministern känna sig väldigt trygg i. Jag tror faktiskt att även herr talmannen finns där.
Han är ute i världen och lyfter upp de universella värden vi står för: att mänskliga rättigheter också innebär kvinnors rättigheter och barns rättigheter. Det är viktigt att man säger det. Även om detta är universella värden är det nämligen inte alla som står upp för det, utan när man tittar på mänskliga rättigheter kan man många gånger tro att m:et står för "män" - det vill säga att det handlar om mäns rättigheter.
Det är alltså oerhört viktigt också att ställa frågorna, som utrikesministern säger. Det kan även vara frågan hur kvinnor på flykt har det när det handlar om mänskliga rättigheter. Detta är också en fråga vi kan ställa oss i dessa tider.
Carina Ohlsson (S):
I går under partiledardebatten hörde vi statsministern tala om det viktiga samhällsbygge som nu pågår. Jag tänker då både på bostäder och på välfärd. Detta ska ske och sker i hela Sverige och för hela befolkningen. Vi kunde också häromdagen höra från Brottsförebyggande rådet att flera nu känner sig otryggare än tidigare i sitt eget bostadsområde.
Jag undrar hur bostadsministern och regeringen ser på detta och också på möjligheterna att förebygga och planera för trygghet och både trygga bostäder och bostadsområden.