KBLab/rixvox huggingface dataset:
Morgan Johansson (S):
Tobias Andersson har frågat mig hur jag och regeringen ämnar agera för att säkerställa att utvisningsdömda immigranter inte släpps fria i väntan på verkställande. Frågan ställs med hänvisning till följdverkningar av coronaviruset. Inledningsvis vill jag därför framhålla att regeringen på flera områden fattar de beslut som krävs för att bekämpa viruset och motverka effekterna av smittspridningen i samhället. Avlägsnande av personer som inte har rätt att vistas i Sverige ska ske så snabbt som möjligt och i första hand frivilligt men annars med tvång.
Regeringen har under de senaste åren vidtagit en rad åtgärder för att öka återvändandet, och jag kan konstatera att sedan 2014 och fram till nu har fler än 80 000 före detta asylsökande lämnat Sverige. Det är i genomsnitt över 1 100 per månad. Vi har för närvarande en exceptionell situation på grund av den pågående pandemin.
Inställda flyg, inreserestriktioner och andra smittskyddsåtgärder runt om i världen innebär praktiska svårigheter också när det gäller möjligheterna att verkställa avlägsnandebeslut, såväl frivilligt som tvångsvis. Hänsyn måste också tas till hälsan och säkerheten för den personal som arbetar med detta och för de personer som ska avlägsnas. Återvändandearbetet fortgår emellertid och genomförs i den utsträckning som är möjlig givet dessa förutsättningar.
Det inkluderar att hålla en löpande dialog med relevanta ursprungsländer om återtagandefrågor så att återvändandet kan fortsätta. Något generellt stopp för verkställande av avlägsnandebeslut är det alltså inte fråga om. Det är även fortsatt möjligt att ta eller behålla en person i förvar eller att ställa en person under uppsikt om det är nödvändigt för att förbereda eller genomföra verkställighet av ett avlägsnandebeslut.
Liksom i normalfallet, det vill säga när det inte råder pandemi, ska myndigheterna göra en individuell bedömning i det enskilda fallet och fortlöpande se över om fortsatt förvarstagande eller mindre ingripande åtgärder såsom uppsikt är berättigat. Detta gäller även personer som döms till utvisning på grund av brott. Så görs också under nu rådande omständigheter. Regeringen följer frågan noggrant för att säkerställa att förvarstagande och återvändande genomförs i den utsträckning som den rådande situationen medger.
Morgan Johansson (S):
Att hetsa mot invandare är ju Sverigedemokraternas hela affärsidé. Det vet alla som har följt dem under de senaste tio åren. Så är det, helt enkelt. Det är ingen skillnad i just den här situationen. Trots att vi upplever en coronakris fortsätter ni med den typen av retorik. I den här interpellationsdebatten handlar det för Tobias Andersson om att försöka ytterligare misstänkliggöra människor som har sökt asyl i Sverige. Återigen: Vi talar faktiskt inte om de brottsdömda.
För dem som har dömts för brott finns det ingen bortre tidsgräns för att hållas i förvar i väntan på avvisning. Så är det faktiskt. Det vill Tobias Andersson inte kännas vid, men det är faktiskt så. Vi talar alltså inte om de brottsdömda. Vi talar inte heller om dem som utgör allvarliga säkerhetsrisker i Sverige. Där har vi som sagt en annan lagstiftning, LSU, lagen om särskild utlänningskontroll. Med stöd av den kan vi hålla dem i förvar.
Vad vi talar om, fru talman, är män, kvinnor och barn som har kommit till Sverige och sökt asyl men sedan inte fått uppehållstillstånd i Sverige. De har inte begått några brott. De utgör inga säkerhetsrisker i den meningen att de blir föremål för lagen om särskild utlänningskontroll.
De här människorna har fått avslag om uppehållstillstånd, men de ska inte misstänkliggöras på det sätt som Sverigedemokraterna och Tobias Andersson ständigt försöker göra. Vi har ett ansvar för att se till att dessa människor kan återvända på ett bra sätt till sitt hemland. Även om vi nu har ett läge med en lägre utresetakt har utresorna inte alls upphört, tvärtom.
Jag redovisade siffrorna alldeles nyss: Från mitten av mars till mitten av april har lite drygt 270 utresor genomförts. Det handlar nu om att försöka lösa situationen på ett praktiskt sätt. Vi kan inte fortsätta att bara ta in fler och fler i förvar om vi inte samtidigt kan skicka hem dem i den takt som vi har kunnat tidigare. Då fyller vi upp förvaren på nolltid.
Det blir helt orimligt. Att hålla människor som inte har begått några brott och som inte är säkerhetsrisker i förvar bakom lås och bom på obestämd tid är inte förenligt med vare sig svensk lagstiftning eller Europakonventionen om de mänskliga rättigheterna. Det ska man vara fullt klar över.
Om vi skulle göra det som Tobias Andersson går fram och säger att vi ska göra skulle vi bryta mot de internationella åtaganden som vi har. Vad kan vi då göra i stället? Om man inte kan hålla dem i förvar eftersom man ser att det inte finns möjlighet till utresa inom en snar framtid kan man i stället ställa dem under uppsikt, det vill säga på fri fot men med en skyldighet att anmäla sig på en polisstation med jämna mellanrum.
Det är precis det som nu sker. Då hanterar man de här männen, kvinnorna och barnen på ett humanitärt och bra sätt. Men fortsätt inte att sprida bilden av misstro och att detta handlar om människor som är säkerhetsrisker och kriminella! Det är faktiskt inte det vi pratar om. Det är asylsökande som har använt sin mänskliga rättighet att söka asyl i ett annat land. Dem ska vi se till att hantera med respekt, även om de får ett avslag på sin asylansökan.
Morgan Johansson (S):
I hela den här retoriken från Sverigedemokraterna ligger ständigt en vilja att utmåla alla asylsökande som kriminella och som säkerhetsrisker. Det är precis det som det handlar om, och det är också det som Tobias Andersson står här och försöker göra. Vad jag säger är att detta inte handlar om dem som har begått brott eller om dem som är säkerhetsrisker. Båda de situationerna kan vi nämligen omhänderta inom dagens lagstiftning. Det finns ingen bortre tidsgräns när det gäller förvarstagande av den som har utvisats på grund av brott.
Sedan har vi lagen om särskild utlänningskontroll som gör att vi kan hålla människor i förvar om det skulle vara fallet. Där finns det alltså inget behov av någon ytterligare lagstiftning. Vad det här handlar om är människor som har sökt asyl och som har fått avslag på den ansökan men som inte har begått brott. Det är inget brott att söka asyl hur gärna Sverigedemokraterna än vill få det till att det skulle vara så. Det är tvärtom en mänsklig rättighet att göra det.
Jag är övertygad om att när vi är igenom den här pandemisituationen kommer återresorna att kunna återupptas. Sverige är som sagt ett av EU:s allra mest effektiva länder just när det gäller att genomföra utresor. Det är en viktig del i en reglerad invandringspolitik, det vill säga att också se till att de som får avslag har möjlighet att återvända till sina hemländer.
De senaste tio åren har över 150 000 människor lämnat Sverige och åkt tillbaka till sina hemländer efter att ha varit asylsökande i Sverige, eller så har det varit Dublinärenden. Det är över 1 100 per månad. Jag skulle nog vilja säga att när vi är igenom den här krisen kommer vi att kunna återuppta det systemet och den strukturen igen. Det är jag övertygad om.
Till dess får vi se till att använda oss av de övervakningsmöjligheter och den lagstiftning som finns och hantera detta på ett humanitärt sätt.
Morgan Johansson (S):
Tobias Andersson har frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta för att stävja utvecklingen av våldsbrott mot unga, om orsakerna till utvecklingen och hur regeringen har agerat för att motverka förakt mot svenskar som grupp. Allvarliga våldsbrott kan aldrig accepteras, oavsett med vilka motiv de begås och vem gärningsmannen är. Därför har regeringen vidtagit en rad åtgärder för att stävja gängkriminaliteten och brott mot barn och unga. Polismyndigheten byggs ut kraftigt, med målet om 10 000 fler anställda mellan 2016 och 2024.
Hittills har Polismyndigheten ökat med ca 3 500 anställda, och på bara ett år har antalet poliser ökat med nästan 400. Regeringen fortsätter att genomföra åtgärder inom ramen för 34-punktsprogrammet mot gängkriminalitet. Det handlar till exempel om förbättrade utredningsåtgärder när barn misstänks för brott, ökade resurser till LVU-placeringar och tidiga sociala insatser för barn och unga i riskzonen. Ett lagförslag om en ny påföljd för unga lagöverträdare, så kallad ungdomsövervakning, har lämnats till riksdagen.
Det ska beslutas här i kammaren nästa vecka. Ett förslag om slopad ungdomsreduktion för 18-20-åringar för brott med minimistraff ett års fängelse kommer att remitteras. 34-punktsprogrammet omfattar även skärpta straff bland annat för rekrytering av unga till kriminalitet och för överlåtelse av narkotika. Det är åtgärder som syftar till att stoppa tillväxten av kriminella gäng och miljöer. Men för att få bukt med ungdomsbrottsligheten krävs också insatser från många andra aktörer, däribland socialtjänst och skola.
Det effektivaste sättet att hindra barn och unga från att välja eller hamna i kriminalitet är att erbjuda något bättre, till exempel en bra utbildning. Under förra mandatperioden sköt regeringen till över 35 miljarder kronor till vård, skola och omsorg. 100 000 fler arbetar nu i välfärden. Sverige ska vara ett land fritt från rasism och hatbrott, oavsett vem det riktar sig mot.
97 procent av anmälningarna när det gäller hatbrott med främlingsfientliga eller rasistiska motiv avser brott mot minoritetsgrupper i samhället. Men lagstiftningen gör inte skillnad på svenskar och invandrare i det avseendet. Om ett rån eller annat brott har som motiv att kränka offret på grund av hans eller hennes svenska ursprung gäller samma straffrättsliga bestämmelser som om brottet riktats mot en person ur en minoritetsgrupp. Avslutningsvis kan det också konstateras att utvecklingen i ungdomsgruppen inte är entydig.
Antalet unga som lagförs för brott har minskat med 30 procent på tio år, och antalet unga som vårdas på sjukhus på grund av våld har minskat med drygt 50 procent. Mycket tyder alltså på att vi har att göra med brott som begås av en begränsad grupp ungdomar, vilket också talar för att utvecklingen bör kunna vändas med rätt insatser riktade till dessa personer.
Morgan Johansson (S):
Det kan inte anses irrelevant att peka på att ungdomsrånen har gått ned kraftigt under våren - 14 procents minskning, och bara i maj 35 procents minskning. Detta är tvärtom högst relevant för Tobias Anderssons interpellation eftersom han skriver just om ungdomsrånen. Ja, det kan finnas en coronaeffekt, men det kan också finnas en effekt av att polisen nu verkligen satt hårt mot hårt när det gäller den typ av organisationer eller gäng som ägnar sig åt detta och lyckats gripa och också lagföra dem.
Det är precis på det sättet vi ska jobba. Men återigen - Tobias Anderssons retorik handlar inte om brotten i sig, utan den handlar om att hetsa mot invandrare.
När jag pekar på att 97 procent av alla anmälningar om hets mot folkgrupp avser brott mot minoriteter medan 3 procent avser brott mot svenskar är Tobias Andersson återigen jätteupprörd över de 3 procenten men bryr sig inte ett enda dugg om de 97 procenten.
För mig spelar det ingen roll om man hetsar eller begår ett brott där motivet är invandrarfientlighet; det ska straffrätten alltid se mycket strängt på. Om man hetsar och motivet är svenskfientlighet ska straffrätten se mycket strängt även på detta. Precis samma regler ska gälla oavsett vilket ursprung du har. Men jag förstår också att för Sverigedemokraterna spelar det egentligen ingen roll.
För er är det viktiga att märka ut människor som har en annan etnicitet och utmåla dem som hot och som farliga. Varje land som går den vägen, fru talman, och låter sig styras av den typen av ideologi kommer att splittras, och det kommer att sluta mycket, mycket illa. Det finns gott om historiska exempel på detta.
Morgan Johansson (S):
Generellt sett har vi ju skärpt synen på angrepp på såväl räddningstjänstpersonal som blåljuspersonal i stort. Det gjorde vi genom den nya lagstiftningen från den 1 januari, och jag avser att gå vidare med detta. Det man kan säga i korta drag som svar på denna interpellation är att det som Ann-Sofie Alm efterfrågar allaredan är gjort i meningen att jag i maj tillsatte en särskild utredare för att se över hur man ska gå vidare när det gäller att utveckla det straffrättsliga skyddet för samhällsviktiga funktioner.
Den fråga som Ann-Sofie Alm tar upp här är en del av det utredningsuppdraget. Jag ser fram emot att få se resultatet av detta när jag får betänkandet. Utredare är ett hovrättsråd som heter Ann Rapp, och hon kommer som sagt med sitt betänkande nästa år.
I utredningsuppdraget ingår den fråga som Ann-Sofie Alm tar upp, men där ingår också andra frågor, bland annat att överväga frågan om skärpt straff för våld mot tjänsteman men också att förstärka det straffrättsliga skyddet för journalister. Jag tycker nog ändå att man kan konstatera att det särskilda blåljussabotagebrottet, som infördes den 1 januari, har varit en framgång.
Vi har redan haft 18 åtal och 4 fällande domar, och det bara under ett halvårs tid. Det är tydligt att polis och åklagare använder sig av den här brottsrubriceringen för att försöka stävja sabotage mot polis och räddningstjänst, och det är bra.
Med detta inte sagt att vi generellt sett har sett en ökning av de här fallen, som Ann-Sofie Alm påstår i sin interpellation. Jag kan inte hitta några belägg för det. Den särskilda utredaren som utredde blåljussabotage gick igenom en hel del fall, och han sa att det har gått lite upp och ned.
När jag var inrikesminister besökte jag räddningstjänster i många delar av landet och talade med brandmännen där. Där var bilden faktiskt tvärtom, till exempel i Malmö. Där talade de om situationen i Rosengård och sa: Vi hade problem där 2008 och 2009, men nu ser vi nästan inga sådana problem längre därför att de också jobbar mycket mer förebyggande mot dem som bor i området.
Samma information har jag från polisen i Järva, som säger att de hade problem för några år sedan. Men nu har man genom att jobba förebyggande sett en förbättrad situation. Det finns heller ingenting i brottsstatistiken som underbygger påståendet att våld och hot mot tjänsteman skulle ha ökat. De senaste åren har anmälningarna legat i huvudsak stilla. Vi kan till och med se en liten minskning i den delen.
Icke desto mindre är varje sådant här fall naturligtvis allvarligt och måste stävjas. De som arbetar med att rädda andra människors liv och att hjälpa andra människor ska ha den allra yttersta och största respekt från övriga samhället, och de måste ha ett starkt straffrättsligt skydd.
Därför är jag beredd att gå vidare och utvidga det straffrättsliga skyddet ytterligare, precis den fråga som Ann-Sofie Alm lyfter fram. Jag ser därför fram emot att få betänkandet när det kommer nästa år.
Morgan Johansson (S):
Jag tycker att jag har svarat. Jag avser att verka för ett ökat straffrättsligt skydd för dem som arbetar med att rädda andra människors liv och hälsa och fullfölja det uppdrag och den uppgift som vi har gjort under de senaste åren. Det är ett klart svar i den delen. Sedan finns det olika vägar att gå rent tekniskt för att man ska uppnå detta. Det måste också fungera så att säga i förhållande till andra lagar. Där avvaktar jag naturligtvis vad utredningen kommer att komma fram till i detalj. Men inriktningen är solklar.
Nu säger Ann-Sofie Alm att det handlar om Moderaternas förslag till kameraövervakning. Herregud, det hände nästan ingenting under åtta år med moderatledda regeringar på Justitiedepartementet just på kamerasidan. Det som har hänt har hänt under dessa sex år. Det är faktiskt så. Moderaterna har en tendens att prata jättemycket i opposition. Men när de sedan hamnar i regeringsställning händer liksom ingenting.
Nu har vi mer kameraövervakning än någonsin tidigare. Vi kommer att fullfölja det. Vi kommer också att få modern teknik, som jag sa, och även uniformskameror. Vi kommer också att kunna använda oss av den nya AI-tekniken, ansiktsigenkänning och så vidare. Därmed kommer vi att kunna öka upptäcktsrisken för dem som ägnar sig åt denna typ av brott.
Att socialdemokrater skulle spärra och försöka motverka kameraövervakning i några kommuner har jag faktiskt inte hört talas om, och jag har kontakt med alla socialdemokratiska kommunalråd i de kommuner som berörs. Jag undrar därför faktiskt om Ann-Sofie Alm har rätt i det som hon säger. Vi har drivit på för detta, och vi kommer att fortsätta att driva på för detta.
Vi kommer, som sagt, fortsätta att stärka det straffrättsliga skyddet för just de personalgrupper som Ann-Sofie Alm här berör.
Morgan Johansson (S):
Ola Johansson har frågat civilministern om det bör förtydligas att den pågående pandemin kan utgöra grund för force majeure och ligga utanför en parts kontroll. Om svaret är nej undrar han om statsrådet har för avsikt att se över konsumentskyddslagstiftningen, tillfälligt eller permanent, så att arrangörer vid extrema situationer som den vi nu upplever har möjlighet att erbjuda vouchrar som ett alternativ till kontant återbetalning av biljetter och anmälningsavgifter. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen.
Det är ett mycket allvarligt läge som Sverige befinner sig i på grund av det nya coronaviruset, och det är många företag och organisationer som är drabbade. En rad åtgärder har vidtagits som syftar till att mildra konsekvenserna för jobb och företag, bland annat genom att lyfta av kostnader samt genom lån, kreditgarantier och omställningsstöd. Aktörer inom kultursektorn och idrottsrörelsen som har förlorat intäkter till följd av spridningen av det nya coronaviruset har också tilldelats en miljard kronor i extra stöd. Sverige har en stark konsumentskyddslagstiftning.
Detta är i grunden något mycket positivt och motiveras av att konsumenten kan ha svårt att göra gällande sina rättigheter gentemot en näringsidkare. Det måste finnas en rimlig och förutsebar riskfördelning mellan parterna i ett avtalsförhållande. En viktig utgångspunkt är att de rättsliga förutsättningarna för ingångna avtal inte utan starka skäl ska ändras i efterhand. Ola Johansson tar upp det som kallas force majeure. Med detta avses vanligen omständigheter som ligger utanför en parts kontroll.
Det finns inget allmänt hinder mot att avtala om att ingen återbetalning ska ske när ett evenemang ställts in till följd av force majeure. En annan sak är att avtalsvillkor som är oskäliga kan jämkas. Det får antas att den pågående pandemin i vissa fall kan anses utgöra force majeure. Vilka situationer som är force majeure beror på vad parterna har avtalat om och omständigheterna i det enskilda fallet.
Det är inte en fråga för regeringen - eller lagstiftaren - utan för rättstillämpningen att ta ställning till hur de tvister som uppstått ska bedömas. Det finns inte något som hindrar en näringsidkare från att erbjuda ett värdebevis som ett alternativ till kontant återbetalning vid ett inställt evenemang. I vissa situationer utgör detta en kompensation som konsumenten tycker är godtagbar samtidigt som det medför en lättnad för arrangören. Konsumenten kan då frivilligt acceptera att ta emot värdebeviset.
Jag avser dock inte att ta initiativ till tvingande lagstiftning som med verkan bakåt - eller framåt - i tiden föreskriver att konsumenter inte ska ha rätt att få tillbaka sina pengar för inställda evenemang.
Morgan Johansson (S):
Jag instämmer starkt i att kulturen och idrotten bör ha ett starkt ekonomiskt stöd, och 1 miljard är som sagt redan avsatt för den delen. Just nu sitter dock våra partier och förhandlar om budgeten för att se hur vi kan göra för att förstärka detta ytterligare. Låt oss se till att ta fram de pengar som behövs den vägen! Problemet med Ola Johanssons fråga eller förslag är ju att det, om vi skulle gå den vägen, är konsumenten som skulle få ta hela smällen.
För ett inställt arrangemang kommer konsumenten alltså inte att få tillbaka några pengar. I bästa fall kan han eller hon som sagt få tillbaka en voucher som eventuellt kan lösas in nästa år. Då agerar som sagt konsumenterna - medborgarna - bank åt företagen.
Jag tycker att det är bättre att staten tar den här smällen - att vi använder de urstarka statsfinanser vi har byggt upp under många år till att nu underlätta så mycket vi kan både för företag och för idrotten, kulturen och föreningsverksamheten. Vi ska använda de pengarna till det. Men då är det det som vi ska göra, det vill säga gå in med pengar när det gäller stöd till de arrangörerna och till företagen.
Vi ska inte göra något som leder till att konsumenten hamnar i kläm. Vi ska inte heller, på ett helt unikt sätt, ingripa i tvister mellan enskilda. Det Ola Johansson säger om att vi befinner oss i Sveriges riksdag stämmer. Men Sveriges riksdag har också begränsningar. Det finns begränsningar för vilka beslut vi som politiker kan fatta. Sverige är en rättsstat.
Det innebär att vi inte kan gå in i myndighetsutövning eller i domstolsbeslut. Vi kan inte heller helt plötsligt bestämma hur tvister mellan två privaträttsliga subjekt ska avgöras eller vad som är skäligt eller oskäligt i ett avtal mellan två privaträttsliga subjekt. Det kan vi inte. Den begränsningen har riksdagen och även regeringen. Fru talman!
Nej, jag är övertygad om att vi har samma inriktning, nämligen att vi ska göra allt vi kan för att se till att kultur- och idrottssektorn kan komma igenom den här krisen på ett bra sätt. Men låt oss göra det genom att använda våra statsfinanser och inte genom att låta konsumenterna ta smällen. Det vore fel.
Morgan Johansson (S):
Allmänna reklamationsnämnden har som sagt i de fall de har prövat sagt att force majeure föreligger. Men därefter ska man göra en prövning av om avtalsvillkoren är skäliga eller oskäliga. Det var det jag redogjorde för i mitt första inlägg, nämligen att man i vissa fall har kommit fram till att det är skäligt få tillbaka pengarna men i andra fall inte. Det här med att agera bank tycker jag är en ganska bra beskrivning. Jag tog studentflak som exempel.
Tänk om den näringsidkaren hade sagt till studenterna: "Nej, ni får inte tillbaka era pengar". Det var 23 000 kronor. "Men ni får en voucher så att ni kan åka flak en annan gång." Det går ju inte. Det var precis därför Allmänna reklamationsnämnden sa att det var oskäligt och att pengarna därför måste gå tillbaka, medan man som sagt har gjort andra bedömningar när det gäller Göteborgsvarvet, Vätternrundan och så vidare.
Om vi ska lösa den här frågan och fortsätta stötta och se till att kultur- och idrottsverksamheten klarar sig ur den här krisen på ett bra sätt menar jag nog att vi ska använda de starka statsfinanser vi har. Återigen, vi förhandlar just nu om hur budgeten ska se ut för både innevarande och kommande år.
Låt oss se till att vi tillsammans sätter av de pengar som nu behövs för att det ska bli så bra som möjligt och så att vi klarar också den här sektorn på ett bra sätt.
Morgan Johansson (S):
har frågat mig när jag tror att ett nationellt ställföreträdarregister kan finnas på plats. Han har också frågat mig när en central förvaltningsmyndighet med ansvar för tillsynen kan inrättas och hur myndigheten kommer att begränsa antalet uppdrag per ställföreträdare. Systemet med gode män och förvaltare bygger på att enskilda personer i alla delar av samhället åtar sig ett uppdrag som innebär en viktig insats för en utsatt medmänniska.
För att säkerställa enskildas rättssäkerhet och likabehandling och för att medborgarna ska känna förtroende för systemet är det viktigt att tillsynen är effektiv och av hög kvalitet. Regeringen tar arbetet med att förbättra regelverket om ställföreträdarskap på största allvar. Vi har nyligen gett en särskild utredare i uppdrag att se över reglerna om gode män och förvaltare. Översynen syftar bland annat till att förbättra tillsynen. I utredarens uppdrag ingår att ta ställning till frågan om ett nationellt ställföreträdarregister.
Utredaren ska även ta ställning till hur den statliga tillsynen på området ska vara organiserad i framtiden. Uppdraget ska redovisas i februari 2021, och jag ser fram emot att ta del av resultatet. Därefter kommer regeringen att ta ställning till vilka åtgärder eller förändringar i lagstiftningen som bör genomföras.