Per Lodenius (C):
Vi debatterar i dag motioner som behandlar spel- och folkbildningsfrågor. Det är alltså tre olika områden som skiljer sig åt ganska mycket. Ja, jag räknar rätt. Det är tre områden. Jag kommer att återkomma till folkbildningen. När det gäller spel har det ordet åtminstone två olika betydelser i det här betänkandet. Om vi i stället använder det engelska språket handlar det om två olika områden: gambling och gaming.
Gambling handlar om spel om pengar, som lotterier, tipsspel eller vadslagning. Inom detta område har Spellicensutredningen precis lämnat sitt betänkande En omreglerad spelmarknad till regeringen, för bara lite drygt en månad sedan. Utredningen lämnar förslag till en ny reglering av spelmarknaden i Sverige. Det är något som är nödvändigt och som vi alla väntat på.
Utredningen, som jag skulle vilja säga är väldigt bra, är nu ute på remiss, och efter det får vi invänta regeringens proposition på området. Det är en proposition som jag vet att man nu arbetar med för en så snabb leverans som möjligt. Det känns viktigt och angeläget. Sedan har vi gaming, alltså skicklighetsspel på dator eller via spelkonsoler. E-sport är redan i dag en stor sport som lockar många spelare liksom åskådare.
Professionalismen är ofta hög, och det finns de som livnär sig på e-sport liksom det finns amatörer på alla nivåer - precis som inom all annan sport. E-sport har dock ännu inte riktigt fått ett riktigt erkännande från samhället. Det kan exempelvis handla om möjligheten att under sina gymnasiestudier kunna satsa också på e-sport, på samma sätt som man kan göra på exempelvis ishockey- eller fotbollsgymnasier.
Ändå spelar i dag runt 80 procent av Sveriges befolkning digitala spel i någon form. Det är en bred kulturform som attraherar många. Min riksdagskollega i Centerpartiet, Rickard Nordin, lyfter upp spelandet i en mycket initierad och viktig motion. Förutom e-sporten lyfter han fram spel som kulturform. Till det digitala spelandet kan vi också lägga brädspel av olika slag.
Vi kan konstatera, precis som Rickard Nordin gör i sin motion, att spelande är en av de mest populära fritidssysselsättningarna i Sverige. I statistik från bland andra Statistiska centralbyrån, Myndigheten för kulturanalys och SOM-institutet benämns också spelande som just en kulturutövning. Men i statens mening, bland annat när det gäller bidrag, betraktas spel inte formellt som en kulturform.
Men både digitalt och analogt spelande liksom utvecklingen av dessa spel passar väl in i de kulturpolitiska målen, vilket gör att de också formellt borde ses och uppskattas som den breda kulturform de i realiteten är. Herr talman! Det civila samhället, med föreningslivet, idrotten och folkbildningen, spelar en otroligt stor och viktig roll för samhällsutvecklingen och demokratin.
Det är i den lokala föreningen, i nätverk, i lokala utvecklingsgrupper och inte minst i studiecirklar som ett brett samhällsengagemang kan växa fram. Centerpartiet vill att den enskilda människan ska få utvecklas genom samröre med det civila samhället och i möten med andra som finns på orten. Folkbildningen, med studieförbunden och folkhögskolorna som finns över hela landet, såväl på landsbygden som i staden, blir här en viktig del av det civila samhället.
Staten satsar stora resurser på folkbildningen. Det är enligt min mening mycket väl använda pengar. Folkbildningen är en viktig aktör för att lyfta fram och skapa engagemang i vårt samhälle. Kontakter med andra och bildning är viktigt för att kunna orientera sig, forma självständiga uppfattningar och delta aktivt i samhället. Det gäller oberoende av om man är nytillkommen till Sverige eller om man har bott i Sverige hela sitt liv. Studieförbunden gör här en viktig insats.
Det handlar om mänsklig bildning, inte bara utbildning, och det handlar om alla som vistas i Sverige under längre tid. Herr talman! Studieförbunden spelar också en mycket viktig roll för att ge personer med funktionsnedsättning möjligheter att skapa sig en plattform för att kunna påverka och delta på lika villkor i vårt samhälle. Det kan ske genom kulturevenemang och kulturengagemang. Det kan också ske genom förmedling av kunskap i olika studiecirklar och på folkhögskolor. Vi kan ta Studieförbundet Vuxenskolans projekt Mitt Val som exempel.
Det startade inför valåret 2014 och riktade sig till personer med intellektuell funktionsnedsättning. Genom projektet Mitt Val tog man fram kunskap, underlag och material för studiecirklar som stöttade och utbildade personer med intellektuell funktionsnedsättning i att ta del av och använda sin medborgerliga rättighet att rösta.
Mitt Val bidrog till att ytterligare några av våra medborgare i Sverige fick möjlighet att använda sin rätt att påverka det samhälle vi lever i. Nu fortsätter Studieförbundet med Mitt Val-studiecirklar runt om i vårt land, för att allt fler ska kunna använda denna rättighet och förstå vad den innebär. Studiecirkeln kan här kanske bli en början till något mycket större, en början till något som man kanske inte hade förutsett men som ger bildningen ytterligare en dimension.
Det skulle dock inte kunna hända om inte folkbildning hade sin fria roll att hitta egna vägar. Det är friheten och öppenheten som ger folkbildningen dess kraft att genom just bildning möta varje individ där man står för att därifrån lyfta vidare i ett livslångt lärande. Folkbildningens kraft ligger också i att den finns över hela landet.
Folkhögskolor, studieförbundens studiecirklar och kulturarrangemang finns inte bara i städerna utan minst lika mycket, kanske ännu mer, på landsbygden och på mindre orter. Herr talman! Det finns dock en risk att projekt, som exempelvis Mitt Val startade som, stannar vid att vara just ett projekt och att den kunskap och den metodik man lyckats skapa inte kommer fler till del än dem som ingick i projektet. Därför är det också viktigt med ett generellt stöd för folkbildningen.