Hans Eklind (KD):
Jag yrkar bifall till Kristdemokraternas motion och den reservation vi har om att omedelbart få på plats den parlamentariska kommitté som har till uppgift att utforma morgondagens migrationspolitik. Vi debatterar i dag en förlängning av lagen om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i Sverige. Det är en tillfällig lag, som drevs igenom i riksdagen i juni 2016.
Partierna bakom januariöverenskommelsen föreslår nu att den tillfälliga lagen, med vissa förändringar, ska förlängas med ytterligare två år. Med en månad kvar till implementeringen av den nya lagen ställs vi i dag inför ett val. Vi kan föreslå förändringar som, om de skulle vinna gehör, det inte finns möjlighet att bereda.
Vi har också möjligheten att återgå till utlänningslagen, vilket skulle medföra att Sverige skulle komma att avvika från övriga medlemsstater i EU. Inget av dessa två alternativ är önskvärt. En återgång till utlänningslagen, samtidigt som vi tillsätter en parlamentarisk kommitté som ska arbeta fram den framtida migrationspolitiken, innebär ytterligare förändringar och tvära kast. Sådana ska undvikas.
Kristdemokraterna tolererar alltså den proposition som läggs fram i dag, inte för att vi tycker att den är bra men för att den är det minst dåliga alternativet i det läge som nu ges. Fru talman! Vi kristdemokrater röstade nej till att ca 9 000 ensamkommande skulle få en ny möjlighet till uppehållstillstånd.
Skälet var och är att vi menar att det är skyddsbehovet, inte långa handläggningstider eller för den delen gymnasiestudier, som ska prövas. Även om den så kallade gymnasielagen aldrig borde ha antagits godtar vi den förlängning som föreslås i propositionen. Vi gör det då de som har fått uppehållstillstånd för att bedriva gymnasiestudier även ska få möjlighet att avsluta desamma.
Vi menar att det viktiga här och nu är att det sker en tydlig dialog mellan staten, kommunerna och Migrationsverket för att den tid då lagen nu är i kraft ska hanteras på bästa möjliga sätt. Fru talman! Kristdemokraterna har hela tiden argumenterat för att alternativt skyddsbehövande ska ges samma rätt till familjeåterförening som flyktingar.
Det är viktigt att barn kan återförenas med sina föräldrar, och om det är möjligt ska det ske i hemlandet. I EU har 25 medlemsstater sagt ja till det så kallade familjeåterföreningsdirektivet, som antogs av ministerrådet 2003.
Med direktivet ville man skapa gemensamma regler för utövandet av rätten till familjeåterförening för tredjelandsmedborgare som vistas lagligt på någon av medlemsstaternas territorium. Jag har noterat att förslaget om att även alternativt skyddsbehövande ska ges rätt till familjeåterförening har beskrivits som att Sverige därmed "sticker ut" eller att vi blir så otroligt generösa.
Detta är påståenden som jag menar vilar på mycket bräcklig grund. Fakta är att 14 av 25 medlemsstater redan ger alternativt skyddsbehövande rätt till familjeåterförening enligt samma villkor som flyktingar. Det är alltså redan före vårt beslut här i dag en majoritet av de länder som är med i direktivet.
Det andra som har cirkulerat, inte minst på sociala medier, är en rad uppskattningar av vad förslaget ger i form av ökning av antalet asylsökande och anknytningsärenden. Siffror har publicerats där man menar att mellan 30 000 och ända upp till 300 000 - det är en siffra jag har hört nämnas - fler människor skulle komma på grund av dagens beslut.
Men det är Migrationsverket som är den myndighet som ansvarar för prognoser, och de har gjort uppskattningar kring dagens beslut. De menar att antalet asylsökande ökar med 500 i år, 1 000 nästa år och 1 000 år 2021.
Migrationsverket menar att anknytningsärendena under perioden kommer att öka med någonstans mellan 10 900 och 12 800 jämfört med den tillfälliga lag vi har i dag. Det kan vara värt att påpeka att detta trots ökningen, även om den är begränsad, samtidigt är en minskning med 5 000 asylsökande jämfört med om vi går tillbaka till utlänningslagen. Fru talman!
Under flera år har vi kristdemokrater efterlyst en parlamentarisk kommitté om migrationspolitiken som ger oss möjlighet att med en bred överenskommelse skapa en migrationspolitik som håller över tid. Det är avgjort viktigt att Sverige får en förutsebar och rättssäker migrationsrättslagstiftning. Trots att det har funnits en majoritet i denna kammare för att tillsätta en sådan kommitté har inget hänt, förrän i fredags.
Vi kristdemokrater menar att en översyn av hela utlänningslagen behövs och att vi behöver få fram en ny migrationspolitik som gör att det svenska mottagandet hamnar på en nordisk genomsnittsnivå. Om vi tittar på de senaste fem åren ser vi att Sverige ensamt har tagit emot långt mer än dubbelt så många asylsökande som övriga länder i Norden har gjort tillsammans.
En nordisk genomsnittsnivå skulle innebära att dagens söktryck minskar med 70 procent. Varför då jämföra med Norden? Dels är det vårt närområde, dels är det här länder som påminner om vårt eget land. De nordiska länderna har en generell välfärd, starka demokratiska institutioner och en hög rättssäkerhet. I dessa länder finns en tillit mellan människor som är hög, och det finns en stark tilltro till de demokratiska institutionerna.
Trots likheterna sticker Sverige ut. De senaste fem åren har 320 000 människor sökt asyl i Sverige samtidigt som drygt 150 000 människor har sökt asyl i Norge, Danmark, Finland och Island sammanräknat. Två tredjedelar av alla asylansökningar som görs i Norden görs här i Sverige.
Jag är inte beredd att här i dag redogöra för vilka åtgärder vi behöver komma fram till, men jag är beredd att här i dag klargöra att vi kristdemokrater vill arbeta för en migrationspolitik som gör att Sveriges mottagande anpassas till den nordiska genomsnittsnivån. I fredags presenterade regeringen direktivet för den kommitté som ska tillsättas. Vi såg då att man har valt att inte ta helhetsgreppet.
Jag menar att man därmed går miste om en gyllene chans att skapa en hållbar lagstiftning med ett brett parlamentariskt stöd, där vi exempelvis får resonera om frågor om hur vi kan få till ett effektivt återvändande och hur kvalificeringen till våra välfärdssystem ska se ut.
Jag ser fram emot det parlamentariska arbetet i kommittén och hoppas att det kommer att ges plats för viktiga samtal om hur vi kan stoppa människor som tar enorma risker för att komma hit, hjälpa dem som är i störst behov, stoppa människosmuggling, hjälpa fler på plats, hålla ihop familjer, se till så att de som saknar skyddsskäl faktiskt inte blir kvar, se till så att Sverige tar emot efter sin kapacitet och så vidare.
Avslutningsvis, fru talman: Vi kristdemokrater vill se en hållbar migrationspolitik där vi värnar rätten att söka asyl och där vi ser och tar ett moraliskt ansvar för människor som flyr under välgrundad fruktan för sina liv. Dock måste det stora mottagande som Sverige haft under en lång rad av år brytas, då det lett till allvarliga integrationsproblem.
Vi har ett skuldberg av obetalda integrationsräkningar. Människor som flytt till Sverige har alldeles säkert haft drömmar och förhoppningar om ett bättre liv men har kanske i stället fastnat i arbetslöshet, passivitet och utanförskap.
Skuggsamhällen, gängkriminalitet och hederskultur har tillåtits frodas, och samhällsgemenskapen har på många platser tillåtits vittra sönder till oigenkännlighet. Skulden måste betalas.
Det kommer att kräva en bättre och modigare migrationspolitik, en politik som förstår att språk och arbete är nycklar men att verklig integration också kräver en samhällsgemenskap byggd på respekt för kultur och värderingar. Ska vi klara detta krävs en migrationspolitik med både hjärta och hjärna.
Jag vill avsluta med att önska fru talmannen och alla andra som tjänstgör här, mina kollegor i utskottet och alla er som sitter här eller framför tv:n en riktigt fin och välsignad sommar.