KBLab/rixvox huggingface dataset:
Tommy Waidelich (S):
Ja, de olika myndigheter som har varit inne i den här processen har olika roller. Men enligt det senaste regleringsbrevet från regeringen har länsstyrelsen fått statens ansvar att samordna de olika myndigheterna, som Trafikverket och Naturvårdsverket, och kommit fram till den uppfattningen att Norvik är att rekommendera som ett bra projekt från flera utgångspunkter, och inte minst statens samlade utgångspunkt.
Kammarkollegiet är en myndighet som bildades redan under Gustav Vasas tid, och de har fått många nya uppgifter sedan dess. En av de uppgifterna är att Kammarkollegiet ska företräda det allmänna inte minst i frågor som rör miljörätt. Då kan man fråga sig: Vad är allmänintresset i det här?
Är allmänintresset i det här att företräda de enskilda sakägarna, som har sin egen juridiska hjälp och som dessutom får betalt för det nu enligt domen? Eller är allmänintresset att se lite vidare i frågan, att se hur den här satsningen, investeringen, påverkar närområdet, regionen, nationen? Det kan man alltid diskutera.
Jag tycker inte att Kammarkollegiet i det här fallet har tolkat det allmänna intresset riktigt. Det kan man alltid diskutera, men det är inte det vi ska göra just nu, utan det är mer ett medskick till statsrådet. Däremot har Kammarkollegiet gjort ekonomiska bedömningar och gjort bedömningar som marknaden rimligtvis ska göra, det vill säga om detta är en investering som är värd att göra. Där tycker jag att Kammarkollegiet har gått utöver sina befogenheter.
Därför skulle jag önska att statsrådet tittade igenom regelverket för de här olika myndigheterna, så att vi inte får en sådan här situation nästa gång när två olika statliga myndigheter driver olika frågor och där man inte har klarat ut vad allmänintresset är och vilken roll Kammarkollegiet har. Jag skulle vilja fråga om statsrådet är beredd att göra det.
Tommy Waidelich (S):
Anna Kinberg Batra pratar sig varm för de finanspolitiska ramverken. Det är bra att Moderaterna så småningom anslöt sig till de mål som Socialdemokraterna och Centerpartiet beslutade om på 90-talet. Det dröjde till sekelskiftet 2000, men det är bra att Moderaterna är med på de finanspolitiska ramverken om överskottsmål och annat. Men det handlar ju om vad man använder överskotten till.
De stora överskott som vi byggde upp under många år har Moderaterna använt till skattesänkningar. Det har inte lett till lägre arbetslöshet. Arbetslösheten är större än när ni tog över 2006, och utanförskapet är lika stort. Att sänka skatten för att skapa jobb är ytterst tveksamt.
Det visar också regeringens eget organ, Finanspolitiska rådet, som säger att man är mycket tveksam till vilken effekt sänkt arbetsgivaravgift för unga och sänkt krogmoms har på sysselsättningen. Nu riskerar vi faktiskt att för första gången få en ungdomsgeneration som får det sämre än sina föräldrar. Vi har fortfarande en av Europas högsta ungdomsarbetslöshetsnivåer. Tusentals ungdomar lämnar grundskolan utan fullständiga betyg.
Tiotusentals ungdomar saknar gymnasiekompetens. Nu ser vi att förtidspensioneringen av unga ökar. Det är det ni måste adressera. Då räcker det inte att prata om åtgärder som sänkt arbetsgivaravgift och sänkt krogmoms. Det krävs att man använder överskotten till sådant som bygger Sverige starkt. Det är utbildning som gör våra ungdomar anställningsbara.
Överskotten kan användas till komvux eller till att se till att grundskolan levererar en sådan kvalitet att barnen går ut med fullständiga betyg. Det är sådant man måste fokusera på och använda överskotten till. Det är sådant som bygger Sverige starkt.
Tommy Waidelich (S):
Det är viktigt att se till att grupper som har en svag förankring på arbetsmarknaden etablerar sig. Den bästa effekten får man med riktade anställningsstöd. Vi ställer upp på en del av de riktade anställningsstöd som regeringen har. Därför föreslår vi ett nytt, en form av traineeplats för unga där de kan gå parallellt med någon som är i färd med att gå i pension. På så sätt kan de etablera sig på arbetsmarknaden och underlätta det kommande generationsskiftet. Det ger 20 000 nya platser.
Det är betydligt bättre använda pengar än sänkt krogmoms och sänkt arbetsgivaravgift för unga. Alla experter är överens om att det är tveksamt vilken effekt sänkt arbetsgivaravgift för unga och sänkt krogmoms har på sysselsättningen. Jag tycker att det är fel att använda en tredjedel av reformutrymmet till sänkt krogmoms när det inte ger de effekter som vi behöver få av pengarna i form av sysselsättning.
Det är betydligt bättre att satsa på investering i utbildning och i sådant som bygger Sverige starkt. Det handlar om att se till att våra ungdomar har kompetens - inte minst gymnasiekompetens - så att de kan ta de jobb som redan finns och som kommer.
Det handlar också om att bygga för framtiden och se till att vi har en högskola med hög kvalitet så att våra ungdomar får den kompetens som krävs för mer kvalificerade jobb. Vi måste satsa på kvalificerad yrkesutbildning, vilket vi föreslår i vårt budgetalternativ, för att klara kompetensförsörjningen som är ett problem i dag.
Många företag har svårt att rekrytera samtidigt som många unga har svårt att få jobb. Jag saknar en högre ambitionsnivå av Anna Kinberg Batra och Moderaterna. Ni säger att ni ska möta krisen. Är sänkt krogmoms det bästa sättet att möta den kris som nu kommer från Europa?
Tommy Waidelich (S):
Det är rätt, Carl B Hamilton, att vi vill ta bort klyftan mellan pension och lön, mellan lön och uppskjuten lön, och vi tar det första steget i vårt alternativ till budget. Jag beklagar att ni har gått ifrån ert löfte till pensionärerna.
När det sedan gäller nedsättningen av arbetsgivaravgiften säger, precis som jag har sagt tidigare här i dag, Finanspolitiska rådet och andra bedömare att det är ett väldigt tveksamt sätt att stimulera jobb. Då finns det bättre sätt att stimulera jobb, till exempel traineeplatser för unga, att unga får gå sida vid sida med någon som är i färd med att gå i pension. Då ger man en ung en möjlighet att komma in i ett jobb. Det underlättar också generationsskiftet.
Carl B Hamilton säger att kommunerna inte kompenseras för det här. Kommunerna kompenseras mer än väl. Vi har i och för sig följt beräkningskommissionerna som säger att man inte ska kompensera. Det är hur som helst 2,8 miljarder. Men i vårt alternativ får kommunerna 7 miljarder extra.
Det handlar om alltifrån sjukvårdsmiljard till utbildningsvikariat, plusjobb, barnomsorg på obekväma arbetstider, komvuxplatser, där kommunerna själva finansierar mycket av utbildningen på grund av tidigare neddragningar från statens sida, och inte minst gymnasieskolan som nu drabbas av besparingar.
Ni har räknat ut att gymnasiereformen ska ge en massa effektivitetsvinster, men nu får vi höra från Sveriges Kommuner och Landsting att nu handlar det om att man måste dra ned på antalet lärare. Samtidigt ser vi hur ungdomarna med den nya reformen väljer bort yrkesinriktad utbildning, för annars stängs dörren till högskolan. Ungdomarna är inte dumma. De vill inte stänga några dörrar inför framtiden.
Det leder till att vi får in färre i tekniska yrken där vi ser en brist i framtiden. Min fråga till Carl B Hamilton är: Var verkligen gymnasiereformen så lyckad? Den var ju Folkpartiets hjärtefråga.
Tommy Waidelich (S):
Nej, det handlar om nya pengar, till exempel till sjukvårdsmiljarden och till gymnasieskolan. Det handlar också om sådant som kommunerna har utgifter för i dag, till exempel komvuxplatser. Där har ni dragit ned. Det innebär också att matchningen inte fungerar sedan flera år tillbaka på grund av att många ungdomar saknar gymnasieexamen. Du pratar om ingenjörer. Det är bra. Du pratar om lärlingar, och det är vi också för.
Men problemet är att många ungdomar inte väljer de andra tekniska programmen i gymnasieskolan just för att de vet att dörren är stängd om de skulle vilja läsa vidare i framtiden. Ungdomarna är inte dumma. Där har er gymnasiereform misslyckats. Den har också bidragit till att den sociala rörligheten minskar i och med att folk inte kan ändra sig senare i livet och byta karriär. Jag tycker att det är djupt olyckligt.
Det borde åtminstone en socialliberal hålla med om, men jag vet ju inte hur Carl B Hamilton etiketterar sig. Låt mig spinna vidare lite på den debatt som Carl B Hamilton hade lite tidigare om euron. Kommissionen har i dag presenterat hur man skulle kunna gå fram med euroobligationer. Jag skulle vilja veta hur Carl B Hamilton ställer sig till det förslaget.
Är det en framkomlig väg med de nya konstruktioner som kommissionen föreslår? Tidigare har Carl B Hamilton och de borgerliga partierna avvisat detta. Jag tycker att det är olyckligt att avvisa euroobligationer när man inte har något alternativ. Vi är på väg in i en väldigt allvarlig fas av finanskrisen. Finanskrisen har blivit en skuldkris som återigen påverkar bankerna.
Då tycker jag att den borgerliga regeringen står väldigt passiv och tomhänt när den avvisar euroobligationer utan att ha något alternativ mer än marknadens disciplinerande verkan, och den har uppenbarligen inte fungerat utan bara förvärrat.
Tommy Waidelich (S):
Per Åsling talar om regionalpolitik. Jag tycker faktiskt att Centerpartiet har lämnat väldigt lite avtryck i den budgetproposition som regeringen har lagt fram. Vi socialdemokrater har föreslagit något som jag saknar i regeringens budget, ett lokalt klimatstöd som inte bara ska gå till kommuner utan också till företag och organisationer.
Vi har ett stöd till service i glesbygden som vi tycker är angeläget. Något sådant finns inte med i regeringens förslag till budget. Vi har också ett grepp som handlar om att vi måste bygga Sverige starkare, och det gynnar hela landet. Det handlar om investeringar i utbildning, infrastruktur och bostäder.
Där pekar vi bland annat ut att vi behöver utökade resurser till ny infrastruktur och ny järnväg, inte minst för att hantera gods. Här kommer vi också att i samband med infrastrukturpropositionen fullfölja våra krav på att man bygger Norrbotniabanan. Det är bra för dem som bor i regionen, men det är också bra för godstransporterna i den norra delen av landet.
På samma sätt gynnar vår politik för kompetensförsörjning och kvalificerad yrkesutbildning hela landet. Vi ser nu ett behov inom gruvnäringen av nyrekryteringar, men det utbildas inte i tillräcklig takt. Här krävs ett stöd också från samhällets sida.
Det är också, vilket blir alltmer aktuellt, en växande bostadsbrist, inte minst på de orter där nya gruvor öppnas. Här föreslår vi för bostadssektorn ett investeringsstöd som kan vara till nytta också för kommuner som behöver bygga nytt ute i glesbygden. Vi har en heltäckande politik, men jag saknar insatser och åtgärder från regeringens sida för glesbygden.
Jag har en konkret fråga till Per Åsling: Är ni beredda att också driva frågan om Norrbotniabanan?
Tommy Waidelich (S):
Då kan jag tyvärr inte svara på de nya frågor som möjligtvis kommer. När det gäller vägslitageavgiften vill vi se en differentierad avgift som också tar regionala hänsyn. Det handlar om att få en finansiering också till sådant som behövs i glesbygden, till exempel alternativa transporter.
Pengarna kommer från tunga transporter, och avgiften ska också differentieras och ta hänsyn till de skillnader som finns till exempel i glesbygden med olika näringar och alternativ. Det handlar om att pengarna ska gå till att bygga upp alternativ, till exempel nya spår i hela landet. Jag kommer därmed tillbaka till den fråga som jag inte fick svar på.
Vi ger nu beskedet att vi behöver satsa mer på spårbunden godstrafik som gynnar hela landet, inte minst glesbygden, och vi är också beredda att redan nu ge besked, vilket vi också gör, att vi vill bygga ut Norrbotniabanan. Är Centerpartiet berett att göra det handslaget? När jag ändå har ordet och lite tid över vill jag komma tillbaka till en fråga som har diskuterats tidigare i dag, nämligen de finanspolitiska ramverken.
Det var våra två partier som skapade dem, och det var något som tjänade Sverige väl under 90-talskrisen och även efteråt. Det har skapat överskott som vi har haft möjlighet att använda till att betala av en del underskott. Jag tycker dock att ni senare har använt dessa överskott fel. Ni borde ha investerat mer i sådant som bygger Sverige starkt: utbildning, infrastruktur och bostäder.
Vi tycker att man bör komplettera det finanspolitiska ramverket med mål för sysselsättningen, till exempel sysselsättningsgrad och arbetade timmar. Är ni beredda att göra detsamma?
Vi vill också se om det går att föra in ett investeringsmål i de finanspolitiska ramverken så att vi säkrar att vi håller rätt investeringsnivå för framtida generationer och inte slösar bort pengarna på stora skattesänkningar. Är ni beredda till detta?
Tommy Waidelich (S):
Anders Sellström använder nästan hela sin tid åt att prata om det rödgröna bandet. Jag vet inte om han ens använde en hel minut åt att förklara den egna politiken. Det var detta med avdragsrätt för gåvor som var den stora frihetsreformen, och sedan var det något om de mest ekonomiskt utsatta. Anders Sellström pratar om att han gärna är en trumslagare.
Om det nu är Kristdemokraterna som står för trummorna i orkestern så hörs de inte, och det är också en förklaring till att regeringen går i otakt. Det är ni kristdemokrater som har tvingats svika era ideal. Ni ville ha en sänkt pensionärsskatt före sänkt krogmoms. Där fick ni ge er.
Ni diskuterar om att förstärka sjukförsäkringen och många av era väljare och sympatisörer har demonstrerat i påskupproret. Men insatser för de mest ekonomiskt utsatta - de sjuka som med era nya regler tvingas gå till Arbetsförmedlingen för att söka jobb, barnfattigdomen och pensionärerna med små marginaler - lyser med sin frånvaro.
Det enda som Anders i dagens debatt lyfte fram som det stora är avdragsrätten för gåvor. Menar Anders Sellström att detta är en proposition för de mest ekonomiskt utsatta? Är sänkt krogmoms det bästa sättet att stödja de mest ekonomiskt utsatta?
Tommy Waidelich (S):
Det vi gjorde var att vi sänkte skatten för alla med den stora skattereformen. Det ni har gjort är att skapa en klyfta mellan pensionärer och löntagare. Ni har sänkt skatten för dem som arbetar men inte för dem som är pensionärer. Det är den klyftan som har uppstått i första skedet. Sedan har ni mött en opinion och fått kompensera genom att sänka i efterhand. Det är ni som har skapat klyftan mellan lön och uppskjuten lön. Det är ni som har skapat den orättvisa som finns i beskattningen.
Vi hade lika beskattning för lön och uppskjuten lön för löntagare och pensionärer. Det är ni som har skapat klyftan. Ni har kompenserat lite efteråt, men fortfarande är klyftan väldigt stor. I den här budgeten gör ni ingenting åt det, fastän det var er hjärtefråga som ni har drivit. Ni kristdemokrater har gått med på att sänkt krogmoms är bättre för de ekonomiskt utsatta än sänkt skatt för pensionärer.
Det finns också många andra grupper. Ni har valt att använda en tredjedel av reformutrymmet till sänkt krogmoms när ni hade kunnat använda det som vi föreslår, nämligen till att stärka sjukförsäkringen, så att cancersjuka inte tvingas gå till Arbetsförmedlingen innan de är friska och så att man kan göra insatser för rehabilitering. Om vi blir sjuka ska vi kunna gå från sjukdom till att bli friska på ett enkelt och snabbt sätt.
Det är också ni som har sett till att rusta ned för de ekonomiskt mest utsatta genom att skapa den sjukförsäkring som finns. Ni har alltså medvetet prioriterat bort de ekonomiskt utsatta när ni har satt sänkt krogmoms framför sänkt pensionärsskatt och förbättringar av sjukförsäkringen. Är det verkligen klokt att sänka krogmomsen om man vill värna de ekonomiskt utsatta?
Tommy Waidelich (S):
Anders Borg kritiserar oss för underskottsfinansiering. Jag tror att Anders Borg ska vara lite försiktig med de orden, med tanke på att vi senare här i dag har att ta ställning till ett underskott när det gäller statsskuldsräntan som vi måste ta från det finansiella sparandet. Men hur som helst har vi säkrat alla våra förslag genom riksdagens utredningstjänst. Anders Borg lyfter fram till exempel investeringarna. Det handlar om projekteringar.
Vi återkommer till hur vi finansierar våra höjda ambitioner vid det tillfälle som är det relevanta, det vill säga när vi ska ta beslut om en infrastrukturproposition. Vi har en budget i balans. Vi har inte vare sig underskotts- eller lånefinansiering. Däremot har vi gjort omprioriteringar.
Vi prioriterar bort den sänkta krogmomsen och vill i stället inrikta satsningarna på sådant som bygger Sverige starkt: investeringar i utbildning, infrastruktur och bostäder. Vi menar att regeringens budgetproposition saknar ambitioner. Det är lite arbetsmarknadspolitiska åtgärder - det är bra. Det är några höjda bostadsbidrag och underhåll av järnväg - bra. Men i övrigt är det inga rejäla tag för att stimulera tillväxten.
Man kan fråga sig hur tillväxten ska komma upp i de 3 procent för nästkommande år som Anders Borg pratade om tidigare. Jag kan också bli bekymrad utifrån den situation som vi ser i vår omvärld. Vi har en kris som närmar sig Sverige. Vi hör också varningar här hemma, till exempel från Bostadskreditnämnden, som säger att våra bostäder är övervärderade. Det talas om uppemot 20 procent.
En sådan övervärdering i kombination med en yttre chock som arbetslöshet, bankkris och annat kan få väldigt allvarliga effekter. Jag vill därför återigen fråga Anders Borg: Vilken beredskap finns det för att möta krisen? Vilken finanspolitisk strategi finns det?
Tommy Waidelich (S):
Tunnelbanan handlar om att staten går in och bidrar till utbyggnaden. Det är något som Stockholms läns landsting står för, och det är också samordnat med de budgetförslag som vi har i opposition i Stockholms läns landsting. Det handlar om att ge en signal om att staten är beredd att bidra till utbyggnaden av tunnelbanan.
Det skulle också underlätta för våra regionala politiker att fatta rätt beslut, för tunnelbanan är en åtgärd som behövs för att klara den situation med en ökad befolkning som finns i Stockholm men också för att få bort en flaskhals och bidra till ökad tillväxt. Det är en framtidssatsning. Vi kommer att redovisa alla våra infrastrukturprojekt när de blir realitet år för år. Detta är ingen tunnelbana som byggs nästa år.
Det handlar om att påbörja planeringen, liksom de andra projekt som vi vill se, som höghastighetståg och annat, som bygger Sverige starkare. Som sagt: Vi kommer att redovisa i detalj hur det ska finansieras i samband med infrastrukturpropositionen. När det gäller de sänkta arbetsgivaravgifterna för unga: Där pekar dina egna experter på att sysselsättningseffekten är ytterst tveksam, och finns det någon kostar den uppemot 1 miljon per jobb. Är det väl använda pengar?
Det finns bättre sätt att satsa på för att få ungdomar i jobb, till exempel vår traineelösning, där en ung arbetslös får gå bredvid en som är på väg att gå i pension och på så sätt få ett insteg i arbetslivet, samtidigt som vi klarar generationsskiftet. Återigen: Vi möter nu en lågkonjunktur med växande klyftor. Vi har ökad barnfattigdom, långtidsarbetslöshet och ett utanförskap som biter sig fast.
Det är lika många arbetslösa som när ni tog över, ett utanförskap som är lika stort. Det är ett ökat socialbidragsberoende. I tre av fyra kommuner ökar socialbidragen. Det är ett bidragssamhälle som vi kommer in i nu. Vi har en massarbetslöshet som vi möter i en lågkonjunktur. Vad är Anders Borgs svar mer än sänkt krogmoms? Ska du förlita dig på Riksbanken, som inte alls har samma muskler den här gången som förra?
Tommy Waidelich (S):
Först vill jag ge ett erkännande till EU-ministern för det kompromisslösa försvaret av EU:s grundläggande värderingar och för kampen för mänskliga rättigheter. När vi kritiserar Turkiet för fängslandet av journalister och för politiska fångar måste vi också sopa rent framför egen dörr.
Där tycker jag att EU-ministern har gjort ett mycket förtjänstfullt arbete genom att vara en viktig, klar röst vid sammanträdesbordet tillsammans med andra medlemmar och i praktisk handling genom att åka runt och ge sitt stöd till utsatta grupper. Vi har bland annat sett det i Prideparader runt om i Europa. Jag delar EU-ministerns syn på EU-samarbetet. Det är ingen à la carte-meny.
Det handlar om att hålla ihop EU. Vi vet av erfarenhet att Folkpartiet är ett av de mest EU-positiva partierna. Det är kanske till och med lite euforiskt ibland. En del andra kanske tycker att det är lite för mycket. Nu har vi fått en debatt som kommer att fortsätta under året. Den har inte minst iscensatts av Cameron.
Den brittiske premiärministern vill i princip plocka russinen ur kakan och ha en form av EU à la carte. Vi såg också för att Göran Hägglund, enligt tidningarna, gjorde en Cameron i helgen på Kristdemokraternas kommundagar. Gustav Blix, som stod här i talarstolen tidigare, hade inspirerats av Camerons tal.
Centern, som tyvärr inte är här i dag, har något diffust förslag om regional federalism. Vad det innebär vet jag inte. Man har väl fullt upp med att reda ut det här med idéprogrammet, så vi får vänta och se vad Centern säger. Jag tycker när jag lyssnar här att det är uppenbart att det spretar lite, och jag vill fråga EU-ministern: Vad är regeringens linje? Är regeringen beredd att liksom Gustav Blix inspireras av Cameron, och vill man öppna för en diskussion om någon form av à la carte?
Företräder EU-ministern hela regeringen i sin åsikt?
Tommy Waidelich (S):
Tack för svaret, Birgitta Ohlsson! Jag hoppas att du kan övertyga de övriga i regeringen. Jag tycker faktiskt att det spretar, och jag tycker också att beskedet inte var tydligt och klart - till skillnad från EU-ministerns besked - när vår statsminister Fredrik Reinfeldt kommenterade Camerons utspel. Det verkade som att Fredrik Reinfeldt hade svårt att veta om han skulle hålla Merkel eller Cameron i handen. Men det kanske klarnar. Jag hoppas att regeringen kommer fram till en gemensam linje.
Det som Göran Hägglund gav uttryck för i helgen är lite olycksbådande - vad det nu ska leda till att ha en mer EU-kritisk linje. I det här fallet handlar det om, tycker jag, att se till att Storbritannien blir kvar, att se till att vi som partner med Storbritannien kan driva frihandelsfrågor och att vi kan se till att EU och euroområdet kan komma till rätta med sina problem.
Även om vi själva inte är medlemmar och Sveriges folk har sagt nej och vi ska respektera det har vi intresse av att det fungerar i euroområdet. Det är en av våra största handelspartner, och det som händer inom euroområdet spiller över på den svenska situationen. Vi har flera storbanker som har lånat upp mycket till våra bostäder i euroområdet. Vi har alltså all anledning att se till att eurosamarbetet lyckas.
Till sist har jag en fråga till EU-ministern. Långtidsbudgeten, som vi har haft uppe i debatten här tidigare, kommer att bli en av de stora frågorna under det kommande året. Vi får oroväckande signaler från Bryssel och från dem som förhandlar. Risken är att Sverige förlorar den rabatt som Göran Persson under den socialdemokratiska regeringens tid förhandlade fram förra gången.
Jag vill fråga Birgitta Ohlsson hur hon ser på den risken. Har vi en uppenbar risk att det inte går vår väg i förhandlingarna?