Åsa Torstensson (C):
Peter Pedersen har frågat mig vad jag vid ett eventuellt införande av ett svenskt internationellt sjöfartsregister avser att vidta för åtgärder för att garantera förenings- och förhandlingsrätten, rätten att teckna svenska kollektivavtal och för att förhindra diskriminering av utländskt sjöfolk.
Därutöver har Claes-Göran Brandin frågat mig om jag avser att ta initiativ till att det läggs fram ett förslag till ett fartygsregister som innebär förbud eller inskränkning för de nationella fackföreningarna att teckna kollektivavtal, en diskriminerande lagstiftning för utlänningar som anställs i registret och inskränkningar i den nationella arbetsrätten.
Svensk sjöfart blöder. Den ekonomiska krisen har slagit mycket hårt mot sjöfarten, och redan i dag har ett antal svenska fartyg flaggats ut och fler är på gång. Detta är ett mycket allvarligt hot inte bara mot svenska arbetstillfällen ombord utan mot hela den svenska maritima näringen och därtill kopplade näringar.
Att svenska rederier flaggar ut är en utveckling som på sikt innebär att svenska arbetstillfällen försvinner. De rederier som flaggar ut flyttar till länder just med internationella register, och för dessa gäller varken svensk lagstiftning eller svenska kollektivavtal. Jag kan dock konstatera att för flera av de fartyg som har flaggats ut har man behållit svenskar ombord.
Detta är ett tydligt tecken på att svenskt manskap är en högt värderad resurs. Det finns ingen anledning att anta att rederierna skulle agera annorlunda om det var ett svenskt internationellt register som fartygen flaggas i, såvida det inte är andra lättnader rederierna vill komma åt.
För svenskt vidkommande kan det konstateras att till skillnad från när fartyg flaggas i utländska register skulle svenska lagar gälla för fartyg flaggade i ett svenskt internationellt register. På så sätt skulle vi kunna tillförsäkra att arbetsmiljön är god, fartygen håller en hög säkerhet och miljöpåverkan minimeras om ett sådant register skapas.
Peter Pedersen och Claes-Göran Brandin borde inte oroa sig över att åtgärder vidtas för att skapa samma möjligheter för svenska rederier som de som finns exempelvis i våra närmaste grannländer och i flera länder inom EU. I stället bör man fundera på vad som bör göras för att bryta den negativa utvecklingen.
Regeringen tillkallade den 14 januari i år en särskild utredare med ett brett uppdrag att se över förutsättningarna för och säkerställa det svenska näringslivets tillgång till effektiva och konkurrenskraftiga sjötransporter, vilket är viktigt då en betydande del av effektiviseringspotentialen inom svensk industri bedöms ligga i en fortsatt effektivisering av logistiken.
En del av detta uppdrag är också att överväga behovet av lämpliga åtgärder för att stärka konkurrenskraften för svensk sjöfart. Möjligheten att skapa ett svenskt internationellt fartygsregister ska beaktas i denna del av uppdraget.
Utredaren ska i denna del särskilt beakta befintliga kollektivavtalslösningar och de internationella konventioner på arbetsrättens område som är bindande för Sverige och som berörs av ett sådant register. Vidare ska utredaren förutom möjligheter till tvingande lagstiftning också undersöka möjligheterna för arbetsmarknadens parter att på olika sätt bidra till att stärka konkurrenskraften.
Jag vill inte föregripa dessa diskussioner med parterna eller utredningens förslag, utan avser att invänta utredningens förslag innan jag diskuterar hur exempelvis förhandlingsrätt, möjligheterna att teckna kollektivavtal och nationell lagstiftning kan komma att påverkas. Det som nu behövs och görs är en genomgripande genomlysning av åtgärder för att stärka konkurrenskraften för svensk sjöfart.