Carina Ohlsson (S):
Vi ska nu debattera socialförsäkringsutskottets betänkande SfU15 Uppenbart ogrundade ansökningar och fastställande av säkra ursprungsländer .
Jag börjar med att yrka bifall till reservationerna 4, 5 och 6 och avslag på övriga reservationer, vilket innebär att jag och vi socialdemokrater ställer oss bakom regeringens förslag till lag om ändring i utlänningslagen.
Förslagen har sin grund i EU-domstolens dom i ett mål den 25 juli 2018 som begränsade Migrationsverkets möjligheter att bedöma en asylansökan som uppenbart ogrundad och fatta beslut om avvisning med omedelbar verkställighet.
För att ge Migrationsverket motsvarande möjligheter som tidigare föreslås det nu att det omarbetade asylprocedurdirektivets regler om säkra ursprungsländer genomförs i svensk rätt. Förslagen innebär att Migrationsverket ska kunna anse en asylansökan som uppenbart ogrundad om sökanden kommer från ett land som tagits upp på en förteckning över säkra ursprungsländer.
Detta gäller dock endast om sökanden inte har lagt fram några allvarliga skäl för att landet inte ska anses som ett säkert ursprungsland för honom eller henne. Om det även är uppenbart att uppehållstillstånd inte ska beviljas på någon annan grund ska Migrationsverket få besluta om avvisning med omedelbar verkställighet. Lagändringarna föreslås träda i kraft redan den 1 maj 2021 - alltså i år.
För att en ansökan ska kunna anses som uppenbart ogrundad måste det stå helt klart att utlänningen inte kan komma att bli utsatt för förföljelse eller annan skyddsgrundande behandling. Det ska vara fråga om en klar bedömning som inte kräver några mer ingående överväganden vare sig om uppgifternas trovärdighet eller om huruvida de anförda omständigheterna kan medföra rätt till asyl.
Migrationsverket får inte fatta beslut om avvisning senare än tre månader efter det att den första ansökan om uppehållstillstånd gjorts efter ankomsten till Sverige. Det omarbetade asylprocedurdirektivets regler om säkra ursprungsländer bygger på att medlemsstaten fastställer vilka länder som ska anses vara säkra ursprungsländer.
Man ska också beakta hur landet iakttar principen om non-refoulement i enlighet med 1951 års konvention angående flyktingars rättsliga ställning - alltså Genèvekonventionen - och om landet tillhandahåller ett system med effektiva rättsmedel mot överträdelser av dessa rättigheter och friheter. Herr talman!
Definitionen av begreppet "säkra ursprungsländer" är central i regelverket och ska införas i utlänningslagen. Den bör vara så klar och tydlig som möjligt. Med säkert ursprungsland ska avses ett land där det allmänt och genomgående inte förekommer förföljelse, tortyr eller annan omänsklig eller förnedrande behandling, bestraffning eller hot på grund av urskillningslöst våld med anledning av en yttre eller inre väpnad konflikt.
Vid bedömningen ska också den rättsliga situationen och de politiska förhållandena i landet beaktas. Barnspecifika skyddsskäl ska beaktas när man bedömer om ett land ska anses vara säkert. I det omarbetade skyddsgrundsdirektivet anges att förföljelse bland annat kan ta sig uttryck i barnspecifika handlingar, till exempel att barn utsätts för människohandel eller könsstympning.
Detta ska beaktas när man bedömer om ett land är säkert. Barns situation och rättigheter ska inte bara beaktas i fråga om förföljelse utan givetvis även i fråga om övrig skyddsgrundande behandling. En medlemsstat som, liksom Sverige, inte har infört direktivets regler om säkra ursprungsländer kan enligt EU-domstolen inte åberopa denna motbevisbara presumtion.
Till skillnad från i det första asylprocedurdirektivet anges det inte i det omarbetade direktivet att det finns en möjlighet för medlemsstaterna att betrakta endast en del av ett land som säkert eller att anse att landet - eller en del av landet - endast är säkert för vissa samhällsgrupper.
En helhetsbedömning av landet ska göras, och som anges i propositionen ska därvid även situationen för särskilt utsatta grupper, exempelvis kvinnor eller hbtq-personer, beaktas. Vi bedömer att det omarbetade asylprocedurdirektivet inte ger utrymme för att tillämpa bestämmelserna om säkert ursprungsland på delar av ett land eller vissa grupper av personer.
Om Migrationsverket har beslutat om avvisning med omedelbar verkställighet gäller att beslutet kan överklagas inom tre veckor. Vidare gäller, om beslutet överklagas, att migrationsdomstolen ska pröva om verkställigheten tills vidare ska avbrytas, och beslutet får inte verkställas innan denna prövning har gjorts.
Det uttalas i förarbetena att det med hänsyn till vikten av en effektiv process får förväntas att domstolen som har att göra denna prövning gör detta skyndsamt.
Vi utgår också från att regeringen beaktar behovet av kontrollåtgärder och eventuella möjligheter till förvarstagning i uppföljningen av detta lagstiftningsärende och vid behov återkommer.