Lars Tysklind (L):
Jag börjar med att instämma i Sten Berghedens anförande. Jag kan väl även instämma i Annika Lillemets anförande kring att det är väldigt viktigt att hålla hastigheterna. Det finns inte minst ekonomiska incitament att göra detta. Det är en viktig fråga i sig. Sedan yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet förutom när det gäller punkterna 4 och 13. Den sistnämnda handlar om obligatoriska redovisningscentraler för taxi. Den frågan kommer jag att återkomma till lite senare.
Det här betänkandet handlar om 35 motionsyrkanden från motionstiden 2012. Det genomgående temat är vikten av relevanta regler och regelefterlevnad inom yrkesmässig trafik. Det är både godstrafik och taxi. Folkpartiets utgångspunkt är glasklar, och den delar jag säkert med allihop här i kammaren.
Den är att det alltid måste löna sig att följa regelverket, både när det gäller yrkesmässiga transporter och inom taxitrafiken. Naturligtvis gäller också motsatsen. Är det så att man faktiskt bryter mot reglerna ska det vara stor risk för upptäckt, och det ska vara kännbara sanktioner om man inte följer regelverket. Herr talman! För bara cirka två veckor sedan besökte jag ett välrenommerat stort åkeri hemma i Bohuslän.
Man hade den veckan känt sig tvingad att varsla samtliga sina 43 chaufförer då man såg att det var omöjligt att konkurrera prismässigt. Det tydliggör på allra bästa sätt att det naturligtvis inte står helt rätt till inom den svenska yrkestrafiken.
Målsättningen måste vara att få till en vägtransportmarknad som har tydliga och kontrollerbara regler som ger förutsättningar för en sund konkurrens. Den här verklighetsbilden delar vi allihop. Det visade sig inte minst när vi gjorde uppföljningsarbetet i utskottet. Ett helt enigt utskott ställde sig bakom rapporten Tillsynen av yrkesmässiga godstransporter på väg .
Det var under förra våren som vi gjorde detta. Frågan är definitivt inte ny, och det pågår viktiga processer just nu kring detta. Jag tror väl också, som Leif Pettersson, att vår rapport nog har spelat en viss roll. Vi kan åtminstone hoppas på det, att den drev på frågan något.
En bra sammanfattning och slutsats av vår rapport från trafikutskottet är att tillsynen av lastbilstransporter behöver bli bättre och effektivare men också att det kan finnas behov av att se över själva regelverken. Det handlar då inte minst om att man även i samverkan mellan olika myndigheter och också mellan myndigheter och åkeribranschen diskuterar hur man ska komma till rätta med problemen.
Det kändes då väldigt positivt och tillfredsställande att regeringen tämligen omgående, nästan i samma vecka som vi lade fram vår rapport, gav ett uppdrag till Transportstyrelsen och Rikspolisstyrelsen att göra en uppföljning och analys av regelefterlevnaden inom yrkestrafiken på väg. I det uppdraget ingick även att lämna förslag på eventuella åtgärder för att effektivisera tillsyn och kontroll.
Det uppdraget slutredovisades för drygt två månader sedan - den 8 mars tror jag att det var. Det var en hel del förslag. Det kanske viktigaste nu är att man ändå går vidare från myndigheternas sida, Transportstyrelsen och Rikspolisstyrelsen. Man ska ta fram en gemensam strategi för tillsyn och kontroll av yrkestrafiken på väg, och den ska vara klar senast vid halvårsskiftet. Jag tror att det är helt avgörande.
Vi kan prata om resurser och så vidare, men det gäller att samordna resurserna och göra rätt saker och göra de riskvärderingar som krävs, så att man faktiskt tittar på där brott verkligen begås. Ni har varit inne på det tidigare i debatten, att om man bryter mot regelverket måste det också finnas straffpåföljder. Och man måste från domstolarnas sida verkligen döma ut de här straffpåföljderna.
Då finns det en försöksverksamhet, men jag utgår från att det kommer att bli en permanent verksamhet, som pågår vid åklagarkamrarna i Östersund och Karlskrona. Där har man koncentrerat den här typen av ärenden, så att man skaffar sig rutin. Det har ju handlat mycket om bevisbörda här. Och det finns frikännanden som man kanske har förvånat sig över ibland. Därför tror jag att åklagarmyndighetens arbete där kan vara väldigt viktigt. Herr talman!
En annan sak som lyftes upp i trafikutskottets rapport var att man ville följa upp beställaransvaret och se om det verkligen fungerar. Man ville se om det nuvarande systemet med krav på att faktiskt ta reda på om det fuskas i transporten är tillräckligt effektivt. Det kan gälla till exempel otillåten cabotageverksamhet. Cabotage är ju de här inrikestransporterna - man får göra ett antal - som det har pratats om här tidigare.
Man ville se om det är ett tillräckligt effektivt system för att förhindra otillåten sådan verksamhet. Det arbetet är naturligtvis inte avslutat. Det är väldigt positivt att infrastrukturministern tydligt aviserat att arbetet med att få bort fusket inom yrkestrafiken skyndsamt ska fortsätta. En av de punkter som har lyfts fram är uppdraget till Transportstyrelsen att göra just ytterligare analyser vad gäller otillåten cabotageverksamhet.
Cabotage kan ju vara positivt i en viss bemärkelse, men otillåten cabotageverksamhet ska motverkas. Man ska då komma med förslag på åtgärder för att motverka sådan. Vi har även diskuterat vad det ska kosta att inte följa regelverket.
En åtgärd som, åtminstone spontant, känns relevant är att hindra förare att köra vidare innan de har betalat de avgifter och böter som de ska betala. Det är väl bra att man tittar vidare på det här med klampning och att kunna låsa fast bilar. Men man ska väl även titta vidare på de förslag som Rikspolisstyrelsen har kommit med tidigare om att omhänderta frakthandlingar, fordonsnycklar och registreringsskyltar. Man ska ju använda det som är effektivast i varje sammanhang.
Klampning kan låta väldigt effektivt, drastiskt, bra och så vidare, men i vissa sammanhang kan det vara en lite överdriven insats, så att säga, och bara skapa merarbete. Återigen är det detta med beställaransvaret. Det finns ju en EU-förordning om beställaransvaret. Men det handlar ändå om att man tittar vidare på om det verkligen räcker till. Det här tror jag är en viktig fråga.
Det har kanske inte bara med regelverket att göra. Man borde ha en viss moral i affärslivet också. En som beställer transporter som det är uppenbart inte kan kosta så lite, om det körs regelrätt, borde naturligtvis kunna ställas till svars för det. Taxibranschen är också med i det här betänkandet.
Även där vill man från regeringens sida analysera vidare om de pågående och planerade åtgärderna är tillräckliga för att komma till rätta med de problem som finns. Det finns redan förslag om tillståndsmätningar för taxi - man ser alltså på regelefterlevnaden - som ska göras med ett antal års mellanrum. Och det här med obligatoriska redovisningscentraler är minst sagt på gång, om man säger så.
Sammanfattningsvis är det inte bara trafikutskottet utan även regeringen som har en tydlig ambition att målmedvetet och konsekvent jobba vidare med det påbörjade arbetet för att komma till rätta med bristande regelefterlevnad inom den yrkesmässiga trafiken. Det finns ett antal tillkännagivanden i betänkandet. Från Folkpartiets sida och den övriga Alliansen har vi valt att inte reservera oss mot de flesta.
I två fall tycker vi att det är högst relevant att man kanske kan lägga fram ett tillkännagivande, för det är så uppenbart att det krävs vidare åtgärder. Samtidigt klargör vi i vårt särskilda yttrande att vi ser att regeringen för tillfället vidtar många åtgärder.
Jag är nog ganska övertygad om att med eller utan detta tillkännagivande är det arbete som pågår av avgörande betydelse och bidrar till att lösa dessa problem. Men vi reserverar oss som sagt inte mot detta. Herr talman! Som jag sade i början ska jag gå in på frågan om obligatoriska redovisningscentraler för taxi.
Leif Pettersson beskriver historien och är lite missnöjd, och det kan man måhända vara. Men fortfarande gäller den gamla devisen att det bara är framtiden som vi kan förändra. Sedan kan man tycka vad som helst om vad som har hänt i historien. Det som har hänt är att det den 20 november 2010 kom en framställan från Skatteverket till regeringen om att obligatoriska redovisningscentraler för taxameter inom taxinäringen borde införas.
Sedan gjorde vi ett tillkännagivande i riksdagen 2012, och frågan har utretts. Det tillsattes en utredning som skulle vara klar den 1 mars i år, och det var den också. Nu pågår en remisshantering, och jag utgår från att alla här i kammaren tycker att alla beslut ska ha en relevant remisshantering. Det är en process som definitivt pågår.
Det finns också en bedömning att lagstiftning om obligatorisk anslutning till redovisningscentraler bör kunna införas under 2014. Jag tycker på något vis att ett tillkännagivande för säkerhets skull då blir ganska märkligt. Det är lite förvånande att Socialdemokraterna tillsammans med Miljöpartiet, Sverigedemokraterna och Vänsterpartiet ånyo gör ett tillkännagivande ett år senare, när regeringen i princip skyndsamt jobbar med frågan.
Jag vet inte vad Leif Pettersson känner i den här frågan, men är det inte precis det regeringen gör, att man jobbar skyndsamt med frågan? Då kan frågan ställas: Vad ska detta tillkännagivande egentligen leda till? Jag antar att man har någon idé om vad det ska leda till. Det kan vara på sin plats att man från oppositionens sida konkret förklarar vad man tycker att regeringen ska göra ytterligare i detta läge.
Eller är det rent av så att regeringen nu kan lägga detta nya tillkännagivande åt sidan så länge, jobba efter den plan man har och sedan lämna in den tillsammans med propositionen, och så är saken fixad? Jag utgår nämligen från att oppositionen inte har någon ambition att fördröja detta ytterligare, genom en ny utredning eller så, utan att man tycker att den tidsplan som regeringen har satt upp är bra.