KBLab/rixvox huggingface dataset:
Olle Felten (-):
Nu står tyvärr Anna Johansson i talarstolen och pratar gallimatias. Sverigedemokraterna föreslår inte att vi ska gå emot EU:s regelverk i det här fallet utan att vi ska utnyttja EU:s regelverk.
Vi ska använda de möjligheter till undantag för de unika, specifika förutsättningar som vi har i Sverige och som det finns utrymme att göra undantag från i till exempel mervärdesskattedirektivet och även i energiskattedirektivet som var uppe tidigare.
Mina frågor till Anna Johansson är i stället: Varför är regeringen så trött att man inte ens läser förutsättningarna utan tror att man måste följa alla paragrafer utan att bry sig om vilka förutsättningar de är stiftade för?
Och varför vill man inte utnyttja de möjligheter som finns att göra förutsättningarna bättre för svensk industri och svensk sjöfart så att vi kan uppfylla de mål som regeringen själv har satt upp? Det är mål som vi tycker är bra men som regeringen struntar i när det kommer till praktisk handling.
Olle Felten (-):
Det är bara att läsa innantill. Läs energiskattedirektivet! Läs mervärdesskattedirektivet! Där finns ett antal olika paragrafer som man skulle kunna använda, både i förutsättningarna för direktivet och i själva direktivartiklarna.
Anna Johansson måste nog gå hem och läsa på, tror jag, för att komma rätt i den här diskussionen.
Olle Felten (-):
Min fråga går till närings- och innovationsminister Mikael Damberg. Regeringen föreslår i sin budgetproposition ett tillskott på 115 miljoner kronor till Tullverket för, som man säger, utökad kontrollverksamhet. Jag välkomnar regeringens budskap om förstärkning av Tullverket. Det är en nödvändighet för att tullen ska kunna fullfölja sitt uppdrag. Problemet är dock att budgetförslaget inte räcker till ens för att tullen ska klara av sitt nuvarande uppdrag.
Nya uppgifter tillkommer, till exempel hantering av explosiva varor och utmaningar inom effektiv handel, till exempel i samband med brexit. Utifrån dagens uppdrag, önskade utökningar och det strukturella underskottet i Tullverket ser man att Tullverket är kraftigt underfinansierat. Det handlar om knappt 200 miljoner kronor år 2018 efter regeringens tillskott. Jag undrar därför hur regeringen resonerar när man marknadsför en kraftig underfinansiering av en myndighet som en stor satsning på densamma.
Olle Felten (-):
Tack, ministern, för svaret! Det här handlar ju om hur regeringen utökar en myndighets uppdrag och i praktiken budgeterar för en minskning. I detta fall skapas en omöjlig situation för Tullverket och för vår utrikeshandel. Det underlättar för kriminell verksamhet när tullen inte kan fullfölja sitt uppdrag. Det är inte bra, och vi är mycket bekymrade över regeringens förhållningssätt och den effekt det kommer att få på Tullverkets förmåga att fullfölja sitt uppdrag.
Olle Felten (-):
Min fråga går till finansminister Magdalena Andersson. Tullverket har varit underfinansierat under många år, vilket har lett till stora hål i verksamheten. Regeringen föreslår nu i sin budgetproposition för 2018 ett tillskott på 115 miljoner kronor till Tullverket, som öronmärks för utökad kontrollverksamhet. Jag välkomnar regeringens budskap om en förstärkning till Tullverket. Det är verkligen nödvändigt för att tullen ska kunna fullfölja sitt uppdrag.
Problemet är dock att budgeten inte räcker till ens för att verket ska klara av sitt nuvarande uppdrag eller för att återställa tidigare underskott. Det blir alltså ingen ny verksamhet. Nya uppgifter tillkommer, till exempel hantering av explosiva varor, utmaningar inom effektiv handel och att hantera brexit och en omfattande it-utveckling.
Jag undrar därför hur finansministern resonerar när hon marknadsför en kraftig underfinansiering av en myndighet som en stor satsning på densamma.
Olle Felten (-):
När Tullverkets generaldirektör senast besökte skatteutskottet fick vi information om att man, trots de tillskott som täcker upp en liten del av de tidigare underskotten, måste dra bort personal från andra delar av Tullverket för att klara det som regeringen förutsätter att man ska göra. Detta fungerar inte. Det blir helt enkelt inte seriöst.
Patrik Lundqvist (S):
Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i skatteutskottets betänkande och avslag på reservationen från Sverigedemokraterna. Vi anser att det är bra för alla inblandade att ha tillstånd på plats innan man börjar starta något över huvud taget.
Tillståndet kommer att minska byråkratin, och det kommer att behövas oavsett om man får det före eller efter att verksamheten har startats. Då är det bättre att ha tillståndet innan.
Patrik Lundqvist (S):
Vilken skatt som helst kan vara skadlig. De kan vara skadliga om de är för höga eller för låga. Får vi in för lite pengar till utbildning, till exempel, kommer vi att få problem eftersom folk inte har den utbildning som behövs.
Har vi för höga skatter på vissa saker kommer de givetvis att konsumeras mindre. Var gränsen går för när det är skadligt eller inte kan jag inte svara på. Det beror helt på vilka skatter vi talar om och vad vi vill.
Huvudprincipen att skatterna inte är till för att subventionera vissa saker är viktig. Skatterna finns där för att vi ska kunna genomföra de saker vi vill.
Givetvis finns det sådant vi kan göra även på intäktssidan, till exempel höja skatter på tobak, sänka skatter på miljöinvesteringar och annat. Men att detta inte ska vara huvudprincipen för skattesystemet är min poäng.
Patrik Lundqvist (S):
Den nya tullagen , som ärendet heter, är inte i sak särskilt ny. Som tidigare har förklarats kommer den av EU:s nya tullkodex. Det vi egentligen gör är att förändra de svenska lagarna för att de ska stämma överens med den och inte stå i vägen.
Det är förändringar i över 30 olika lagrum. Naturligtvis kommer regeringen ändå att ha anledning att följa upp en så här stor förändring som sker. Det har här i dag tagits upp frågor om uppföljning av företags kostnader.
Vi och regeringen bedömer inte att det är en tillräckligt stor fråga för att följas upp enskilt och särskilt. För två år sedan hanterades 99,5 procent av alla tullärenden elektroniskt i Sverige.
Det innebär alltså att det är väldigt få företag som över huvud taget kommer att påverkas av förändringen. Därtill är frågan vad man ska göra med uppgifterna om man tar in dem. EU kommer inte att ändra sin tullkodex och ta bort den elektroniska tullhanteringen för att vi hittar ett antal kostnader för företagen.
Det finns alltså i princip ingen anledning att fundera över det här. Det är naturligtvis olyckligt om företag får extrakostnader, men det ligger inte i våra händer och är inte en fråga som kommer att förändra något.
Med dessa ord vill jag yrka bifall till utskottets förslag och avslag på de övriga yrkandena.
Patrik Lundqvist (S):
Som vi precis har hört diskuterar vi tullbrottsdatalagen. Den ersätter en tidigare lag om samma saker. Det handlar alltså om hur Tullverket och andra myndigheter hanterar personuppgifter i sitt myndighetsutövande där man försöker beivra brott så gott som möjligt. Det här är en av fem mycket liknande lagar. Vi kommer att debattera en annan av dem om några minuter.
Det är den som kallas för skattebrottsdatalagen. Utöver de här två lagarna finns polisdatalagen, kustbevakningsdatalagen och åklagardatalagen. De här lagarna är samkörda så att de ska se så lika ut som möjligt och fungera på samma sätt över alla våra myndigheter. De är framtagna nu allihop. Tre är redan beslutade, och två debatterar vi som sagt här i dag.
De är gjorda för att effektivisera hanteringen av personuppgifter och skydda integriteten för dem vars personuppgifter man hanterar när man utreder brott. Det här är naturligtvis en balansgång.
Vi har alla ett intresse av att effektivisera och se till att man kan beivra brott på ett så bra sätt som möjligt, men vi måste också skydda människors integritet och de uppgifter som finns, åtminstone tills vi vet om de är skyldiga. Jag tror inte att vi egentligen har så stora skillnader mellan partierna när det gäller synen på detta. Vi jobbar för att se till att det här blir teknikneutralt.
Den stora delen i de här lagförändringarna är att vi ska kunna tillämpa samma lagar och regler oavsett vilken ny teknik myndigheterna kommer att behöva använda i framtiden och som de kommer att få möjlighet att använda i framtiden. Målet är också att de alla ska kunna samverka.
Jag yrkar därför avslag på den reservation som Sverigedemokraterna har och bifall till propositionen med motiveringen att vi inte över huvud taget borde ta beslut om att utreda någon av de här lagarna var för sig. Det här är ett fint paket som vi behöver hålla ihop.
Regeringen har dessutom ett stående uppdrag att se över och förbättra lagar vid behov, och alla de här myndigheterna har hela tiden kontakt med regeringen och med andra, oss som sitter i insynsråden för myndigheterna till exempel, för att föra fram behov, åsikter och synpunkter som vi kan dra i efter behov.
Det är mycket onödigt att låsa resurser på Regeringskansliet för att göra någonting vid ett visst datum och dessutom kanske göra det lite större än vad man skulle behöva genom att göra ett formellt utredningsarbete gällande hur de här lagarna slår. Det sker kontinuerligt.
Jag noterar också att det Sverigedemokraterna egentligen säger är att de vill riva upp och ta bort större delen av integritetsskyddet och ersätta det med ett system där man får betalt för att man fått sin integritet kränkt. Jag tycker inte att det är vettigt över huvud taget.
Vi kommer hela tiden att se om det finns fler steg att ta. Man kanske kan nagga integriteten i kanten för att bekämpa brott på ett mer effektivt sätt. Men att ta bort det i större sjok och ersätta med monetära, alltså pengamässiga, ersättningar för att man råkar hamna i kläm tycker jag inte är ett bra sätt att lösa problematiken.
Patrik Lundqvist (S):
Lagar och lagförändringar utvärderas som sagt kontinuerligt. Oppositionens hets på utredningar har vi sett i utskottet hela den här mandatperioden. Det har till och med gått så långt att man har krävt utvärderingar innan lagändringarna har trätt i kraft. Man har haft idéer om att utvärdera så fort man bara kan. Det har till och med blivit så att man vill göra det innan lagarna trätt i kraft. Det är ju lite svårt.
Men jag förstår; om man inte har särskilt mycket annat att komma med blir det här en liten snuttefilt som man kan ta till. Man kan kräva en liten, extra utredning för att visa att man ändå gör någonting. Det får man absolut göra. Men vad det skulle ge är svårt att se.
I det här fallet gör vi bedömningen att de utvärderingar och det arbete som görs kontinuerligt av all lagstiftning är fullt tillräckligt för att hantera de här frågorna.
Patrik Lundqvist (S):
Det som är viktigt är hur många utredningar som behövs och genomförs och hur många av de brott som faktiskt begås som beivras. Det är egentligen det vi står här och talar om. Det är framför allt en resursfråga och inte en lagstiftningsfråga. Det är inte här problemet ligger. Problemet är att man inte har resurser nog för att utreda precis allt som händer. Det är en fråga som vi i allra högsta grad kan diskutera.
Jag tror att alla är överens om att vi skulle vilja se till att det finns mer resurser för att utreda brottslighet. Jag tror inte att jag någonsin har hört någon i kammaren vara emot det. Att hänga upp sig på de här sakerna kommer dock inte att leda den diskussionen särskilt långt framåt. Nu får vi se hur lagarna kommer att slå, och vi kommer att kunna skruva i dem hela tiden.
Jag har på intet vis sett att det skulle finnas ytterligare behov av utredningar på den punkten.
Patrik Lundqvist (S):
Det här är den sista av de fem lagar som jag talade om i mitt förra inlägg om tullbrottsdatalag. Det här gäller skattebrottsdatalagen. Den ser likadan ut, och vi har egentligen inte hört någonting nytt här. Jag nöjer mig därför med att hänvisa till den diskussion vi hade tidigare och yrkar bifall till propositionen.
Patrik Lundqvist (S):
Jag börjar med att yrka bifall till propositionen och avslag på den motion som Olle Felten yrkade bifall till. Man kan naturligtvis diskutera hur fort saker och ting ska ske. Den reservation som det yrkades bifall till handlar om att vi ska införa detta betydligt fortare än vad regeringen har lämnat sin proposition.
Så kan man tycka, men saker och ting måste ha sin gång. Jag instämmer i att detta borde ha gjorts betydligt tidigare. Man borde ha tagit tag i frågorna tidigare, men det går inte att skynda på dem bara för sakens skull. Vi påbörjade detta redan 2015 och har jobbat med det ända fram till nu. Det gäller naturligtvis inte bara denna fråga utan även andra saker som har med samma problematik att göra.
Det är inte helt fritt att föra in handgranater i Sverige i dag bara för att tullen inte har befogenheter. I stället får man ett mer komplicerat förfarande där polisen behöver blandas in och där man tar hand om sakerna på ett lite omständligare sätt. Men man ger ingen jätterespit till smugglare att föra in olagliga varor till Sverige.
Så fungerar det inte. Jag tänkte reflektera lite kort över vapenhantering. Vi har ett tullverk som har befogenheter att använda vissa olika vapen. De har personlig skyddssprej och även skjutvapen - pistoler - men väljer i dag själva hur och när dessa ska användas.
Det är alltså inte här i kammaren som vi begränsar möjligheterna till beväpning, utan det sköter de själva på Tullverket. Jag är övertygad om att de skulle se den naturliga farlighet som Olle Felten talade om. Det låter lite som att han tror att vi har Narcos här i Sverige och hela den smuggelproblematik som finns i Mexiko, där man skjuter på varandra för att få in varor över gränsen. Så är det inte.
Explosiva varor - Tullverkets befogen-heter vid inre gräns De som smugglar in i Sverige har inte något intresse av att skapa uppmärksamhet eller störa sin egen verksamhet. De vill gå under radarn och göra det så lugnt och försiktigt som möjligt. De vill inte att vi ska veta att varorna finns här. Vi behöver inte eskalera detta själva.
Vi har resurserna och möjligheterna att göra något åt eventuellt farliga situationer när man bedömer att sådana uppstått, men jag tycker att vi ska överlämna det till Tullverket, inte beväpna människor vid gränsen i onödan. Denna naturliga farlighet finns helt enkelt inte. Snarare finns ett naturligt lugn där ingen på den andra sidan har något intresse av att uppmärksamma något.
Vi jagar dem så gott vi kan med olika metoder. Vi borde hellre ha ännu en röntgenmaskin för att röntga lastbilar än fler pistoler vid gränsen. Det är min position, helt klart. Om något skulle förändras dramatiskt kommer Tullverket definitivt att uppmärksamma detta, men det har ännu inte hänt.
Patrik Lundqvist (S):
Jag skulle vilja ställa en fråga till finansminister Magdalena Andersson. Vårt samhälle och den svenska modellen bygger på allas deltagande och allas ansvar för att betala in skatter till vårt samhälle som vi kan använda för att bygga den framtid som vi vill ha för oss allihop i det här landet.
För att det ska fungera krävs det att alla tar sitt ansvar, att ingen smiter undan utan att alla betalar in de pengar som vi här i kammaren beslutar att man ska. Min fråga rör tiopunktsprogrammet som regeringen har tagit fram för att förhindra skatteflykt. Hur lång tid kommer det att ta för det här programmet att få effekt, och hur ser vi på fortsättningen och framtiden?
Patrik Lundqvist (S):
Det är alldeles utomordentligt bra att vi får de här åtgärderna på plats. På senare tid har vi också hört från Skatteverket att man vill utöka systemet med personalliggare - som vi ju har inom restaurangbranschen och nu senast byggbranschen - till bilverkstäder, partihandel med livsmedel, kropps- och skönhetsvård och sådant. Hur långt kommer vi med det, och när tror Magdalena Andersson att det skulle kunna påbörjas ett jobb med att få in det?
Patrik Lundqvist (S):
Jag har en fråga till statsrådet Eriksson. Det har flera gånger nu under den här frågestunden diskuterats om vikten av fler bostäder i Sverige och en bättre bostadsmarknad. Jag tycker att det är otroligt roligt att vi faktiskt får fler bostäder här i landet nu, att det byggs som aldrig förr. Men vi har lite orättvisor på bostadsmarknaden.
Äganderätten är den mest gynnade upplåtelseformen och den kommunala hyresrätten den mest missgynnade upplåtelseformen, som det ser ut i dag. Den som äger sin bostad har rätt till ränteavdrag och avdrag för ROT-tjänster och har en rätt förmånlig beskattning. Hyresgästen har ingenting. De som bor i kommunal hyresrätt får dessutom betala lite extra skatt genom att kommunerna tar ut vinster från bolagen - vinster som ju kommer från hyresgästernas hyror.
Dessutom vill en del införa marknadshyror. Jag skulle vilja fråga bostadsministern hur han ställer sig till marknadshyror och utdelningar från de kommunala bostadsbolagen.
Patrik Lundqvist (S):
Min fråga går till finansminister Magdalena Andersson. Den senaste tidens debatt har präglats av diskussioner från högerhåll om vilka skadliga skatteförändringar vi i regeringspartierna gör, hur de på olika sätt tänker sig att de ska kunna stoppa dem och så vidare. Alla partier har lite olika idéer. Och det är väl i grund och botten ganska bra att oppositionen granskar regeringen.
Men det är också så att oppositionen lägger fram sina egna skuggbudgetar. Jag skulle vilja höra finansministern kommentera lite vilka förslag de har som står emot våra. Vad skulle dessa förslag betyda för Sverige och våra statsfinanser?
Patrik Lundqvist (S):
Momshöjningen på biografer ingick i ett helt paket som syftade till att få en omställning i filmbranschen i Sverige. Filmavtalet avskaffades, och biografavgiften på 10 procent slopades samtidigt. Det är inte bara negativa delar, och det är inte fråga om en enskild momshöjning.
Regeringen har som uppgift att utvärdera och se över alla dessa ansvarsområden, så också det här. Jag är övertygad att man kommer att göra det om man finner att det blir nödvändigt. Men vi kan också säga att besökssiffrorna på biografer inte korrelerar så säkert med priserna som det låter på Jörgen Warborn.
Mellan 1994 och 2014 ökade biopriserna med 57 procent, i jämförelse med konsumentprisindex som under samma period ökade med 26 procent. Man kunde inte se några sådana dippar i besök på grund av den ökningen. Besöksantalen gick upp och ned från år till år och fluktuerade ganska kraftigt.
Med den bakgrunden kan jag inte se att en prishöjning på 5-6 kronor per biljett kan utvärderas inom ett år och få de resultat som Jörgen Warborn är ute efter. Jag är övertygad om att om det går att få ett sådant underlag kommer regeringen att ta tag i frågan.
Patrik Lundqvist (S):
Måla in sig i ett hörn - så kan man väl alltid säga. Jag konstaterar att det dras långtgående slutsatser om effekterna av det som har gjorts.
Jag välkomnar naturligtvis att man över tid tittar på dessa frågor, men jag tror absolut inte att så små förändringar som det faktiskt handlar om, några kronor per biobesök, 5-6 kronor, snittet är 1,7 biobesök per år, är så mycket pengar i den personliga budgeten.
Jag tror inte att detta minskar antalet besök i någon större utsträckning, så det är nog förhastat att dra den slutsatsen. Men givetvis vill vi i regeringspartierna att hela Sverige ska leva, och i det är biograferna en del. Därför finns det all anledning att se över biografdöden och hur man hanterar den.
Men jag tror inte att momssatsen på biobesök är förklaringen till biografdöden, och jag tror inte heller att momssatsen kommer att vara lösningen som räddar biograferna.
Patrik Lundqvist (S):
Jag kan börja med att yrka avslag på de reservationer som finns och bifall till utskottets förslag. Det verkar finnas en väldigt bred samsyn om att trängselskatterna ska finnas kvar och att de ska finansiera utbyggnad av kollektivtrafiken i Stockholmsregionen.
Det gäller både här i kammaren och i Region Stockholm - flera kommuner står bakom detta och delar uppfattningen att skatteintäkterna måste öka för att finansiera fortsatt utbyggnad av kollektivtrafiken.
Det gäller till exempel tunnelbaneutbyggnaden mellan Älvsjö och Fridhemsplan, Roslagsbanan till city, Spårväg Syd och tunnelbanestationen Hagalund. I avtalet ingår också att berörda kommuner tar på sig att utveckla andra delar av samhället för att möjliggöra fortsatt tillväxt i regionen.
Trycket är ju fortsatt stort när det gäller inflyttning. Jag ska dock inte förlänga debatten, utan jag konstaterar att det finns ett brett stöd här i kammaren - även om man kanske har lite olika idéer om vad man vill göra med pengarna.
Patrik Lundqvist (S):
Debatten gäller Riksrevisionens rapport om ISK. Vi har hört Hampus Hagman förklara precis vad det är för någonting som vi diskuterar. Han säger vid upprepade tillfällen att vi den förra mandatperioden gjorde det svårare att spara i ISK. Det är faktiskt helt fel. Beskattningen har höjts, men vi har inte gjort det svårare.
Huvudpoängen med just ISK är ju att det är enkelt att spara i till exempel aktier i ett ISK.
Man behöver inte när man säljer och köper redovisa förluster och vinster på varje enskilt köp och så vidare, utan man har en schablonbeskattning som är lika och baserad på innehavet över tid och inte värdeförändringarna när man till exempel köper och säljer. Det systemet är oförändrat.
Det här är den stora vinsten med ISK, att man på ett enkelt sätt kan spara i till exempel aktier. Men det kan inte vara skattesystemets roll att styra sparande från en form till en annan i och med att man tjänar mer pengar i ett system än i ett annat.
Vårt system borde vara så neutralt som möjligt mellan olika sparformer. Det har ingenting med svårighet att göra. Man kan naturligtvis hävda att vissa former att placera pengar ska vara mer gynnsamma än andra. Men det handlar inte om hur lätt eller svårt det är att spara pengar.
Det finns naturligtvis problem som framkommer i Riksrevisionens rapport. Det gäller till exempel vid nyemissioner och börsintroduktioner. Det är sådana saker som vi får ta med oss framöver och titta på. I dagsläget finns inte ett förslag att göra några förändringar, som vi hörde här tidigare.
Men problemen är noterade och kommer tids nog att tas om hand, måhända i en större fråga om skattereform framöver eller annat. Det är inte så att det att det finns möjlighet, och det har det nog inte funnits för så många andra tidigare regeringar heller, att omedelbart kasta sig över och direkt ha färdiga förslag för saker som kommer i Riksrevisionens rapport.
Man får se över det och se till att det blir gjort på ett bra sätt. Så himla bråttom är det inte. Det är fortfarande en väldigt bra sparform vi diskuterar här i dag.
Patrik Lundqvist (S):
Det stämmer att det tog lång tid för regeringen att inse att det krävdes mer resurser. Det tog ända till att vi faktiskt bytte färg på regeringen innan den förstod detta faktum, och då började också pengarna trilla in. Vi slutade sänka skatter och tillförde i stället resurser till myndigheterna. Det gäller naturligtvis inte bara Tullverket, utan även polisen har betydligt mer resurser - och mer är på väg.
Som jag sa tidigare: Resultatet av det myndighetsgemensamma uppdraget att diskutera fram och tillsammans lösa hur dessa frågor ska hanteras framöver ska levereras den 14 februari. Då kommer vi att ha ett bättre underlag än det vi har i dag. Nog kan man skapa gemensamma majoriteter i den här kammaren, men har man inget underlag att gå på vet man heller inte vad resultaten kommer att bli.
Vi kommer att ha det på plats snart, och därefter kommer vi att börja jobba. Under tiden får polisen mer resurser för att hantera stöldligorna och sköta sitt uppdrag. Det är naturligtvis i första hand polisens uppgift att haffa bovar och ta rätt på stöldgods.