Lena Sommestad (S):
Jag delar frågeställarens uppfattning om det allvarliga hot som klimatförändringarna innebär. Vi ser redan nu effekterna av ett förändrat klimat, och de blir mer omfattande och går snabbare än vad forskarna tidigare ansett. Visionen om det gröna folkhemmet med en hållbar utveckling i Sverige och världen är central för regeringen. Då krävs att alla delar av samhället deltar, och kunskap om klimatförändringarna är av största vikt. För närvarande pågår arbetet med kontrollstationen av klimatpolitiken.
De remissvar som kommit angående underlaget för kontrollstationen visar att det finns både intresse och kunskap om klimatfrågan bland många av samhällets aktörer. Samma bild ger mig de kontakter jag har med engagerade samhällsmedborgare och de brev jag får. Regeringen och myndigheterna deltar redan i ett antal processer nationellt så väl som internationellt, som syftar till kunskapsspridning. Mycket av det samråd som efterlyses av interpellanten finns i dag.
Utöver detta är jag som miljöminister, och övriga i regeringen, proaktiva. Den av Naturvårdsverket genomförda klimatkampanjen ledde till att människor i dag tydligare ser de olika sektorernas betydelse för utsläpp av växthusgaser. Även andelen som anser att det är viktigt med statliga styrmedel för att minska utsläppen har ökat.
Inom det breda nätverk av kommuner, organisationer och näringsliv som deltog i kampanjen förvaltas erfarenheterna, och förbättrade samarbeten utvecklas. Nyligen gav regeringen även Boverket i uppdrag att förbereda inrättandet av ett nationellt forum för hållbar utveckling.
Forumet ska arbeta för att genomföra strategin för hållbar utveckling och skapa en nationell plattform för diskussion mellan kommuner, näringsliv, organisationer och andra aktörer regionalt och lokalt. Det är särskilt viktigt att ungdomar deltar i denna diskussion. Ett exempel på hur regeringen arbetar för att nå ungdomar är det seminarium för utbildning för hållbar utveckling som arrangeras i december.
Seminariet är ett led i Utbildningsdepartementets implementering av den nationella strategin för hållbar utveckling och politiken för global utveckling. Det är också en nationell start inför FN:s årtionde 2005-2014 för utbildning för hållbar utveckling. Det riktar sig till bland annat universitet och högskolor, lärarutbildning, folkbildningsrådet samt företrädare för skolledar- och lärarorganisationer och frivilliga organisationer.
Med utgångspunkt i dessa och andra erfarenheter kommer regeringen att överväga det fortsatta informationsarbetet i den klimatproposition som regeringen avser att presentera för riksdagen under våren 2005. Det svenska arbetet med kunskapsspridning till allmänheten har rönt uppmärksamhet internationellt och jag har vid flera tillfällen informerat om det arbetet.
Sverige arbetar även aktivt med informationsfrågor inom ramen för klimatkonventionen där det bland annat utvecklas webbaserade informationskanaler. Sverige gör även internationella insatser för att öka kunskaper nödvändiga för hållbar utveckling. I maj i år ordnades i Göteborg ett internationellt rådslag om utbildning för hållbar utveckling vid vilket 350 personer från 71 länder deltog.
Klimatfrågan står högt på EU:s dagordning och är en återkommande fråga då jag träffar mina kolleger från EU och de nordiska länderna. EU:s vårtoppmöte ska, som interpellanten säkert känner till, överväga klimatpolitiska mål och strategier. Inför detta genomför kommissionen en dialog bland berörda samhällsaktörer och allmänheten som bland annat omfattar en konsultation via Internet och en konferens.
Regeringskansliet deltar aktivt i detta arbete. Att Kyotoprotokollet nu träder i kraft innebär en kraftig positiv injektion i dessa diskussioner. Det är min uppfattning att den diskussion mellan ledande företrädare för regeringar, organisationer, samfund och företag som Sven Gunnar Persson efterfrågar redan pågår i Sverige och Europa. Vi ska alla ta aktiv del i denna, inte minst regeringen.
Det som krävs är att diskussionen omsätts vidare i praktiska åtgärder för att minska utsläppen. Det är därför glädjande att jag vid tidigare debatter i riksdagen har kunnat konstatera att det råder en bred uppslutning i kammaren om klimatpolitiken. Att skapa uppslutning kring dessa ibland kontroversiella men nödvändiga åtgärder är ett ansvar som vi alla delar.