KBLab/rixvox huggingface dataset:
Camilla Brodin (KD):
Jag uppfattade inte att Patrik Engström hade någon ytterligare fråga till mig utan att han ändå tyckte att det var bra att vi satsade på en nationell rådgivning och att Kristdemokraterna tar ansvar för att väl förvalta våra skattemedel. Här har vi olika typer av skatter som Socialdemokraterna försöker att få som klimatsmarta, alltifrån kemikalieskatten till plastpåseskatt.
Vi kan bara bygga på det med kraftvärmeskatt och så vidare. Om vi ska fortsätta på det här sättet kommer vi dock inte att nå klimatmålen i tid. Vi kan gärna diskutera vart våra skattemedel ska gå. Jag uppmanar Patrik Engström att läsa hela vår budget, så ser han att de också går till sjukvård, välfärd och trygghet.
Det är det som är vår primära uppgift för att skapa det gemensamma bästa i vårt samhälle.
Camilla Brodin (KD):
Jag lyssnade intresserat på dig, Patrik, här, och jag ser att det finns en del ambitioner hos er. Det är bra. Men jag tycker att det lämnar väldigt många frågor kvar. Ni applåderar både Hybrit och Northvolt. Jag förstår inte hur det hela ska kunna gå ihop, för planen finns inte där.
Industrin skriker efter hjälp för att hela elsystemet ska fungera för Sverige som land och för att vi ska kunna visa att vi är konkurrenskraftiga även i framtiden. Här säger industrin att en akut elbrist kommer att göra att de kommer att titta på andra delar och kanske inte finnas kvar i Sverige. Detta är en otroligt viktig del.
Vi har en kapacitets- och effektbrist som man har fått lappa och laga med tillfälliga upphandlingar och överenskommelser, och elbristen är här. Det är ingenting man kan blunda för. Min fråga är egentligen: Hur har ni tänkt att lösa alla dessa frågor?
Camilla Brodin (KD):
Om vi börjar med energiöverenskommelsen, som vi för ett år sedan valde att lämna, är det ingen hemlighet att vi skickade in just de frågor som jag adresserar nu ungefär ett år innan vi hann lämna överenskommelsen. Och vi fick inte svar på frågorna eller om man över huvud taget var beredd att diskutera detta.
Att komma med de här påståendena i detta skede tycker jag inte är rättvist någonstans, för både du och jag fanns med i den här gruppen. Det är glädjande att man nu kan tänka sig att diskutera detta. Jag framförde också ett förslag om en energikommission som ska vara en bred parlamentarisk församling för att adressera just de frågor som vi inte fick gehör för. Men frågan här är någonstans också: Hur ska man kunna tolka energimålen?
Är Socialdemokraterna redo att faktiskt behålla befintlig kärnkraft i Sveriges elproduktion? Det finns uppenbarligen någon socialdemokrat i Halland som är beredd att göra det.
Camilla Brodin (KD):
Tack, riksdagsledamot Lorena Delgado Varas, för frågan! Det jag sa var att man bland annat hör sådant från regeringspartierna. Vänsterpartiet ingår inte i regeringen, så det är inte er som vi syftar på i det här läget.
När vi hade den särskilda debatten om coronastödet var det otroligt mycket i det som näringsminister Ibrahim Baylan då sa som misstänkliggjorde företagare. Det var som om nästan alla företagare ansågs vara brottslingar och utnyttja systemet.
De flesta företagare är faktiskt ärliga och hederliga och vill kanske egentligen inte ens ha del av stödet, men de behöver det för att överleva. De flesta företagare vill bedriva verksamhet utan att få stöd från staten. Det var detta jag syftade på i det här fallet. Jag tycker att vi ska sluta med att anklaga företagare för att vara bedragare och brottslingar.
Camilla Brodin (KD):
Tack, riksdagsledamoten, för frågan! Det är inte en fråga som det är lätt att svara ja eller nej på. Självklart ser det otroligt anmärkningsvärt ut om man har möjlighet att betala ut bonusar i mångmiljonklassen. Men man måste också förstå hur hela systemet fungerar. Om man ska få tillväxt i bolagen måste ibland utdelningar göras. Det är alltså inte en fråga som det är lätt att svara ja eller nej på.
Men vi måste vara ytterst vaksamma på vad våra skattemedel går till, så att de också går till företag som behöver stöd för att kunna överleva. Annars kommer vi att ha en otrolig skuld på arbetsmarknaden, där vi ser att det inte utvecklas åt rätt håll. Här måste vi hjälpa företagen att faktiskt överleva.
Vi måste se till att vi har företag som kan bedriva verksamhet när pandemin väl ebbar ut, så att fler kan anställas i Sverige. Då kan vi också gemensamt bidra genom skattemedel till det gemensamma bästa, så att vi har en sjukvård att lita på, en skola att lita på och vård och omsorg att lita på.
Det är politikens yttersta ansvar att ta hand om de frågorna. Då behöver vi vartenda företag som bidrar till att vi får det välfärdsland som vi faktiskt behöver.
Camilla Brodin (KD):
Vi kristdemokrater anser att en trygg och säker energiförsörjning är en viktig motor i vår ekonomi och avgörande för vår välfärd. Svenska företag och konsumenter ska kunna lita på att det finns en stabil och pålitlig elförsörjning. Långsiktiga spelregler och stabila villkor är av stor vikt för svenska jobb och svensk konkurrenskraft. I dag debatterar vi regeringens proposition Elcertifikat - stoppregel och kontrollstation 2019 .
Lagförslaget innebär bland annat att elcertifikatssystemet ska avslutas 2035 och att anläggningar, varaktiga produktionsökningar och vissa ombyggnader som genomförts eller tagits i drift efter utgången av 2021 inte får tilldelas elcertifikat, det vill säga en stängning av systemet tio år i förtid.
Samtidigt ska riksdagen godkänna det avtal som har träffats mellan Sveriges och Norges båda regeringar gällande just denna ändring av avtalet, där vi har en gemensam marknad för elcertifikaten. Fru talman! Elcertifikatssystemet är ett marknadsbaserat stödsystem som ska öka produktionen av förnybar el på ett kostnadseffektivt sätt.
Systemet har funnits i Sverige sedan 2003, och målet var inledningsvis att produktionen av förnybar el skulle öka med 10 terawattimmar fram till 2010. Avtalet har förlängts. Senast 2017 slöt Sverige ett förnyat avtal med Norge med målet att elcertifikaten skulle förlängas till 2030 med slutåret 2045 och då utökas med 18 terawattimmar.
Nu ser det ut som att målet kommer att uppnås långt i förtid. Utbyggnaden av den förnybara elproduktionen har gått betydligt snabbare än vad som förutsågs när elcertifikatssystemet senast förlängdes och det nya målåret bestämdes. Av Energimyndighetens rapport Kontrollsta tion för elcertifikatsystemet 2019 framgår att den nuvarande utbyggnaden av förnybar el till största delen består av vindkraft.
Elcertifikaten har på det stora hela spelat ut sin reella roll, och vi kristdemokrater har tidigare i debatten fört fram att vi anser att en kontrollerad stängning av systemet bör ske. Vi yrkar bifall till utskottets förslag till beslut.
Camilla Brodin (KD):
Riksrevisionen har granskat statens satsningar på strategiska samverkans- och innovationsprogram och lämnat ett antal rekommendationer vad gäller det fortsatta arbetet inom Regeringskansliet, Vinnova, Energimyndigheten och Formas. Riksrevisionen har i sin granskning framfört olika synpunkter och också ganska skarp kritik och medskick.
Detta gäller både regleringsbreven, det systematiska uppföljningsarbetet och avsaknaden av en sammanhållen utvärderings- och prövningsprocess som varken är knuten till programformen eller till de enskilda programmen.
Man pekar även på att det finns otydligheter i regleringsbreven till berörda myndigheter om hur de ska välja program och hur myndigheterna ska samverka med varandra, att det finns brister i hur uppdragen är formulerade och att gränserna för myndigheternas ansvar är otydliga. Även samverkan mellan myndigheterna är otydlig när det gäller programportföljens sammansättning och programformen i dess helhet.
Granskningen visar dessutom att formuleringar i den aktuella forskningspropositionen och regleringsbrev inte hänger ihop. Här riskerar man att skicka dubbla signaler vad gäller programmens tillämpningsområden. Samtidigt påpekas att det saknas kontinuerlig dokumentation av överväganden om organisering och ansvarsfördelning inom programmen, vilket försvårar att skapa en överblick över programmen. Fru talman!
Vi menar att regeringen måste säkerställa att bristerna i regleringsbreven åtgärdas i enlighet med de rekommendationer som Riksrevisionen ger. Tydliggörandena bör omfatta myndigheternas enskilda och gemensamma ansvar för programformen som helhet, samverkan mellan myndigheterna samt prioritering av innovationsområden.
Listan är ganska lång, och vi anser att regeringen borde ta till sig mer av den skarpa kritiken. Regeringen anger att den kommer göra en översyn av myndigheternas regleringsbrev och instruktioner i syfte att uppnå en ökad tydlighet för uppdraget. Detta är välkommet, men med den skarpa kritik som riktas i rapporten menar vi att de åtgärder som regeringen aviserar inte räcker.
Vi yrkar därför bifall till reservationen i betänkandet.
Camilla Brodin (KD):
Sverige har ett av världens mest generösa studiestöd, och det är något vi ska vara stolta över. I dagens kunskapssamhälle ställs krav på kompetensutveckling under större delen av yrkeslivet. Därtill har den pågående pandemin medfört att många personer har förlorat sina jobb, och det behövs studier för att klara av den omställning som krävs för att komma vidare i arbetslivet.
Det är därför avgörande att skapa goda förutsättningar för studier även senare i livet. Det är en investering eftersom ett livslångt lärande inte bara stärker den enskildes utveckling utan också främjar samhällets utveckling och kompetensförsörjning. Fru talman! I dag finns det dessvärre begränsningar i studiestödet som kan vara hindrande för studier senare under livet.
Man kan få bidragsdelen av studiemedlet tills man fyller 56 år, men rätten att låna begränsas redan från det år man fyller 47. Det innebär att det antal veckor man kan få studielån minskar successivt från det år man fyller 47.
I en tid när medellivslängden ökar och riksdagen nyligen har beslutat om höjd pensionsålder anser vi kristdemokrater att det är rimligt att också höja gränsen för vid vilken ålder man kan få studielån. Detta har vi motionerat om under flera år, och det är därför glädjande att regeringen nu har aviserat att det ska bli möjligt att få studielån även högre upp i åldrarna. Vi kommer att följa frågan noga. Fru talman!
Återbetalning av studielån ska enligt dagens regelverk påbörjas tidigast sex månader efter att det sista studiestödet betalades ut. Lånet ska vara färdigbetalt det år personen fyller 60 år, och man kan som längst betala tillbaka lånet under en period av 25 år. Men eftersom vi lever längre och arbetslivet förlängs bör också lånens återbetalningstid förlängas.
Det måste finnas en chans att betala tillbaka studielånen i en rimlig takt även om man studerar senare i livet. En alltför snabb återbetalningsplan kan hindra människor från att våga satsa på kompetensutveckling eller att påbörja en ny utbildning. Vi kristdemokrater anser därför att åldern för återbetalning av studielån bör förlängas till det år man fyller 65 i stället för dagens 60. Fru talman!
Det kan vara så att en person som vill återuppta studier senare i livet har lyckats spara ihop en buffert som gör att personen klarar hushållsekonomin utan att ta nya studielån. Men ekonomin kan också bli ansträngd på grund av återbetalning av studielån som har tagits tidigare under livet.
Då finns visserligen möjligheten till nedsättning av återbetalningstakten, men vi kristdemokrater menar att en huvudregel i stället bör vara att man så länge man studerar ska slippa betala av på sitt studielån. Naturligtvis måste det finnas gränser för hur länge en person ska ha rätt att avvakta med sin återbetalning på grund av studier.
Detaljerna kring detta måste utredas vidare, men det vore rimligt att utgå från att samma krav på studieresultat som finns för att få behålla studiestödet också ska vara vägledande för längden på återbetalningsfriheten. Jag yrkar bifall till Kristdemokraternas reservation 4.
Camilla Brodin (KD):
Jag vill börja med att tacka statsrådet Magdalena Andersson för hennes svar. I den här kammaren är vi vana att debattera mot varandra, bryta idéer och argumentera för att motparten bör byta uppfattning i själva grundfrågan. I denna fråga är jag dock inte säker på att det är just denna infallsvinkel jag ska ha. Jag tror nämligen att det finns ett antal ingångsvärden som vi är överens om. Vi är överens om att transportsektorn måste minska sin påverkan när det gäller utsläpp av koldioxid.
Jag menar att ju att det inte är transporterna vi ska jaga utan utsläppen. Det är detta som är själva utgångspunkten här. Vi är överens om att målet ska vara att transporterna på sikt ska bli helt fossilfria. Vi är också överens om att vi inte ska sätta olika verktyg mot varandra. Vi behöver både elektrifiering och biodrivmedel.
Med det sagt kan vi ändå konstatera att det finns utmaningar - eller problem, som det heter när människor inte pratar politik - med just EU:s regelverk och Sveriges höga ambitioner att använda biodrivmedel för att minska klimatpåverkan från fordonsflottan, något som har varit till stor nytta när det gäller minskningen av klimatpåverkande utsläpp. Det finns en trappa av möjliga steg framåt.
I den bästa av världar kommer regeringen att vara framgångsrik i att få till en förändring av EU:s statsstöd så att det blir tillåtet med skattebefrielse för alla rena och höginblandade biodrivmedel. Fru talman! Men om detta steg inte nås måste regeringen ansöka om ett svenskt undantag för skattebefrielse för rena och höginblandade biodrivmedel. Och det måste bli ett undantag med lång horisont, ungefär som det har blivit med biogasen.
För att det ska finnas en chans till framgång måste den svenska regeringen kroka arm med andra och hitta allianser. Det gäller visavi länder inom EU, men det gäller framför allt i fråga om den svenska drivmedelsbranschen. Det är viktigt att se dem som medspelare och att involvera dem i arbetet. Det har signalerats en osäkerhet från branschen.
De känner sig inte inkluderade, och det finns en oro över att beslut ska fattas med väldigt kort varsel så att de får korta ledtider. Detta vore dåligt för näringslivet, och det vore dåligt för miljön. Och den framgångsrika satsningen på rena biodrivmedel skulle avstanna eller kanske till och med stoppas i Sverige. Jag tycker att jag kan läsa in att det finns möjliga öppningar i statsrådets svar.
Jag vill därför fråga om statsrådet skulle vilja utveckla lite närmare hur det ser ut när det gäller dialogen med branschen. Hur kommer den att utformas? Kan jag få veta lite mer om formerna för denna dialog? Vet du något om en tidsplan?
Camilla Brodin (KD):
Tack, statsrådet, för svaret! Om jag tolkar det hela rätt menar regeringen att man kommer att fortsätta sitt påverkansarbete inom EU för att biodrivmedel, även efter 2021, ska kunna gynnas framför fossila drivmedel. Men det kommer sannolikt att bli svårt att få en fortsatt skattebefrielse efter 2021.
Det vi hör och läser är att Regeringskansliet jobbar med denna fråga, men jag tänker återigen på dialogen. Precis som när det gäller reduktionsplikten är det just handling som behövs. Ett förslag skulle kunna vara att man utser en ansvarig på Infrastrukturdepartementet som aktivt jobbar tillsammans med branschen för att se över alternativa lösningar till en skattebefrielse.
Branschen själv har presenterat en rad olika förslag som man skulle kunna jobba vidare med. Exempelvis har de aktivt lyft fram nyttan med att satsa både på en elektrifieringsstrategi och på en biodrivmedelsstrategi. Där finns det liksom inga motsättningar. Vi kommer att behöva båda två i framtiden. Vi är nu inne i mars. Tiden går fort. Det måste finnas seriösa möjligheter för branschen att få ledtider som fungerar i verkligheten.
Därför skulle jag vilja veta hur statsrådet bedömer möjligheten till svenska framgångar när det gäller förhandlingarna om en långsiktig skattebefrielse. Jag undrar också om de samtal som man för på EU-nivå.
Camilla Brodin (KD):
Tack, statsrådet, för dessa besked! Jag vet att branschen sitter och tittar på den här debatten. Det är glädjande att du tar till dig detta med att inleda dialoger. Utifrån de samtal som jag har haft upplever jag det som att dialoger inte har funnits tidigare. Detta är en otroligt angelägen fråga. Om Sverige fortsatt ska vara konkurrenskraftigt behöver vi ta ledningen i denna fråga och inte bara lämna den därhän.
Det är en angelägen fråga för hela branschen. Jag är positivt avvaktande. Stort tack för detta! Jag hoppas att det här kan vara lite grann av en väckarklocka och en liten blåslampa när det gäller att ta tag i de där samtalen så fort som möjligt.
Camilla Brodin (KD):
Jag tackar statsrådet för redogörelsen.
Anledningen till att jag ville ge statsrådet Baylan chansen att komma till oss här i kammaren var att statsrådet skulle få ge oss en översiktlig plan som dels tar avstamp i de erfarenheter från Förenklingsresan som statsrådet beskriver, dels möter rekommendationerna i OECD:s granskning 2018.
Under mars månad förra året lovade statsrådet Baylan att den gemensamma webbportal som OECD rekommenderade Sverige att skapa för konsultationer och för att man ska kunna ta del regler och förslag etcetera skulle vara klar inom loppet av några månader. Det har nu gått över ett år, och vi har inte sett någon sådan.
Den andra rekommendationen handlade om att utöka arbetet med utvärdering av regelverk genom att göra djupgående översyner inom olika sektorer och policyområden. Här har jag inte noterat något specifikt löfte från statsrådet om exakt när förslag ska komma som möter denna rekommendation. Jag kommer osökt att tänka på den lite skämtsamma frågan "Hur långt är ett snöre?" när jag hör statsrådets svar.
Vi får enbart veta att regeringen avser att återkomma i närtid med beslut om de nya målen för förenklingspolitiken som ska främja svensk konkurrenskraft samt omställnings- och innovationsförmåga. Men när är närtid? Det skulle vara intressant att få höra statsrådet utveckla detta besked lite grann. Talar vi om vårterminen i år eller nästa år?
Betyder i närtid kortare eller längre tid än inom ett par månader? Förra våren skulle webbportalen vara klar inom ett par månader. Uppenbarligen betyder detta minst ett år eftersom vi ännu inte sett något. Jag hoppas att i närtid nu betyder kortare än förra årets ett par månader. Annars blir jag lite bekymrad. Herr ålderspresident!
Jag skulle vilja att statsrådet förtydligade lite när vi kan se denna webbportal på plats. Jag har inte lyckats utläsa något om det i statsrådets svar på min ganska viktiga fråga. När kan vi se ett konkret resultat? Den skulle ju ha varit på plats inom några månader för ett år sedan.
Camilla Brodin (KD):
Jag tackar Ibrahim Baylan för svaret. Detta förvånar mig lite, och vi får se om näringslivet håller med om att webbportalen är klar och finns på plats. Jag är övertygad om att det finns många även utanför kammaren som är intresserade av den målformulering som statsrådet pratade om och som vi fortfarande väntar på.
För oss kristdemokrater är dessa frågor mycket angelägna, och jag tror att riksdagens samtliga partier tycker att dessa frågor är viktiga. Det är ingen som ifrågasätter det.
Det förvånar mig att dessa regelförenklingar, som behövs så väl för att efter pandemin kunna kickstarta samhället när vi väl återöppnar, inte har varit mer prioriterade.
Vi vet alla vad många företag nu går igenom, och vi vet att regelförenklingar skulle hjälpa de företag som just nu är hämmade. Vi har två kriser som måste hanteras parallellt, sjukvårdskrisen och den ekonomiska krisen.
Då är det angeläget att dessa frågor tas på största allvar och att man jobbar parallellt med detta så att vi står redo när samhället kan öppnas upp. När får vi besked om de mål som näringsministern pratar om?
Jag trodde att vi skulle ha fått ta del av dem redan i höstas när budgeten presenterades, men jag förstår att det bereds i Regeringskansliet. Kan vi få en tidsplan?
Camilla Brodin (KD):
Tack, Per Bolund, för ditt svar! Jag sa i mitt förra inlägg att jag är glad över att Naturvårdsverket ska titta på andra länders erfarenheter. Jag är också glad över att regeringen har gett Naturvårdsverket i uppdrag att borra i frågan om entreprenadberg utifrån en bred översyn. Jag är också lite kritisk till att man har låtit situationen gå så pass långt att vi har fått dessa uppenbara problem. Det borde inte ha behövt hända.
Det är bra att regeringen är på bollen, men jag skulle önska att man hade lite mer tempo i arbetet. Tyvärr kan jag inte bara vara glad. Jag blir riktigt bekymrad när jag får ta del av den första delen av utredningen, som nu är ute på remiss. Det är den första av fyra delar, och den handlar om att definiera centrala begrepp.
Det visar sig att Naturvårdsverket i sitt förslag redan har satt ned foten och i frågan huruvida entreprenadberg kan anses utgöra biprodukt enligt Miljöbalken bestämt sig för att de inte kan det. Jag häpnar över detta. Jag hoppas verkligen att Naturvårdsverket lyssnar på remissinstanserna när de än en gång försöker lyfta fram relevanta fakta.
Jag ger gärna miljöminister Bolund tipset att ta del av Stockholmsregionens remissvar, som skickades in den 25 maj i år, och jag vill ge ytterligare ett lästips inför sommarens hängmatta, nämligen länsstyrelsens remissvar på promemorian Ordning och reda på avfallet , som sändes in till Miljödepartementet den 5 maj. Det är ett klokt och väldokumenterat dokument där man kan läsa hur länsstyrelsen nu inser hur fel hela processen har landat.
De skickar in mycket viktiga och läsvärda synpunkter som jag hoppas att Per Bolund tar intryck av. Vi har inte ministerstyre i det här landet, och det vill heller ingen av oss ha. Men i slutet av dagen styrs staten ändå av regeringen, och det finns i botten en politisk vilja bakom alla beslut. Regeringen utövar sin ledning över myndigheterna genom regleringsbrev, utredningsdirektiv och inte minst en ständigt pågående myndighetsdialog.
Jag räknar därför med att Per Bolund inte försitter någon chans att utifrån sin position säkra att avfallsdirektivet landar i Sverige på ett sätt som uppfyller målsättningen med detsamma och att vi snart kan få se ett tillrättaläggande av den juridiska misstolkning som har tillåtits lägga en våt filt över entreprenadberg under ganska lång tid.
Camilla Brodin (KD):
Tack för svaret även denna gång! I mina öron låter det som om vi är hyfsat överens om att någonting måste göras för att vända utvecklingen så att den går åt rätt håll. Jag vill ändå skicka med tipset om länsstyrelsens svar. Man har ändå ändrat uppfattning i detta. Naturvårdsverket har i sin enfald låtit sätta en praxis som inte kommer Sverige till nytta över huvud taget.
Det finns inga rättsfall inom EU som styrker Naturvårdsverkets tolkning av direktivet - utan tvärtom. De rättsfall i Sverige där det har dömts till entreprenadbergets nackdel bottnar i Naturvårdsverkets tveksamma tolkning av direktivet.
Ingen svensk domstol har heller låtit frågan prövas av EU-domstolen, men om Region Stockholm låter EU-domstolen pröva frågan skulle Sverige få svårt att få igenom sin tolkning.
Här behöver regeringen sätta frågan under lupp och vara effektiv så att vi inte försätter oss i en alldeles för dyr situation där vi inte tar till vara möjligheterna att klara klimatomställningen på grund av alldeles för långa transporter eller för att käppar sätts i hjulen så att företagare inte kan arbeta så effektivt som möjligt.
Ingen vill att tunnelbanans utbyggnad ska dra ut på tiden längre än vad den gör. Med de tipsen hoppas jag att vi snart får se en ändrad praxis i Sverige och att vi går åt rätt håll.