KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jonas Sjöstedt (V):
Lagstiftningen om personlig assistans, LSS, är en välfärdlagstiftning, som ytterst handlar om att även den som har oturen att vara född med en funktionsnedsättning eller att få den genom en olyckshändelse under livet ska kunna leva ett så fullvärdigt liv som möjligt. Man ska om möjligt kunna arbeta, studera, umgås med sina vänner och leva i sitt eget boende. Jag tycker att detta är en fin lagstiftning.
Den handlar också om vilken sorts land Sverige är. Vi är ett land som vill att vi ska leva så jämlikt som det bara går. Assistanslagstiftningen är därför viktig att försvara. Det är viktigt att rätten finns ograverad. Men det vi har sett under de gångna åren är tyvärr många exempel på motsatsen. Det beror i huvudsak på två saker. Det handlar delvis om ett antal domar i olika rättsliga instanser som genom en hård bedömning har tagit ifrån enskilda deras rätt till assistans helt eller delvis.
Det beror också på ett tryck på nedskärningar, som har synts i regleringsbrev till Försäkringskassan och i direktiv till utredningar. För enskilda får detta oerhört stora effekter. Det kan vara skillnaden mellan att kunna leva ett värdigt liv och att inte kunna göra det. Ofta är det familjen som tar smällen. Hela familjer går in i väggen när man dag och natt ska försöka göra det jobb som man inte längre får samhällets stöd för. För andra, som väntar på omprövningar, är det en ständig källa till oro.
Det här måste ändras. Vi måste få en lagstiftning som fungerar. De ursprungliga intentionerna, som är så goda, måste uppfyllas. Men det har inte skett. Regeringen har inte ändrat lagen fast det har brådskat. Man har inte signalerat tydligt mot Försäkringskassan att den som verkligen behöver assistans ska få det. När kommer ni att ändra er? När ska assistanslagstiftningen åter få fungera som tänkt?
Jonas Sjöstedt (V):
Jag uppskattar det statsministern säger, men tyvärr stämmer inte det med vad regeringen har gjort. Många förlorade sin assistans före moratoriet, och de är i detta besvärliga läge i dag. Domarna har krävt att man har ändrat lagstiftningen, och det kunde man ha gjort skyndsamt. Men det valde man att inte göra. Trycket på nedskärningar har funnits där via regleringsbrev och utredningsdirektiv.
Det är faktiskt regeringens ansvar att detta har försämrats så kraftigt som det har gjort för många enskilda individer och deras familjer. För Vänsterpartiet är den personliga assistansen en rättighet. Självklart ska fusk bekämpas. Vi ska ta bort vinstintresset i den personliga assistansen. Man ska ha rätt att välja sin assistent i varje läge, men vi ska inte ha oseriösa aktörer som tar ut vinster. Hela assistansen borde bli ett statligt ansvar så att den blir jämlik över hela Sverige.
Vi ska se till att de som utför detta viktiga arbete får en bättre yrkesutbildning. Det här är framtiden - inte detta ständiga nedskärningstryck som drabbar de enskilda så hårt.
Jonas Sjöstedt (V):
Det finns ett logiskt glapp i regeringens argumentation. Det är något som gör att detta inte håller ihop. Själva anledningen till att Hamnarbetarförbundet gick i konflikt var att man ville ha ett kollektivavtal. Det var därför Hamnarbetarförbundet strejkade. Man ville ju ha ett kollektivavtal. Man ville ha samma rättigheter som Transport hade i Göteborg.
Det går att diskutera om man får det med detta slags avtal, men det var detta man ville uppnå. Regeringen tar då fram en lagstiftning som den tror ska försvåra den typ av konflikter som sker för att man vill ha ett kollektivavtal precis som andra förbund. Detta håller inte ihop, Ylva Johansson. Det är faktiskt precis tvärtom.
Den stora ironin i allt detta är att denna lagstiftning sannolikt inte ens påverkar den här typen av konflikter, eftersom Hamn strejkade för att få ett kollektivavtal. Det här håller inte ihop. Ni gick arbetsgivarnas ärenden. Ni lyssnade väl på dem. De sa: Kväs det där lilla uppkäftiga Hamnarbetarförbundet i Göteborg! Och så är ni där och skruvar i konflikträtten på det sättet. Jag tycker inte att vi ska göra det. Jag tycker inte att det finns ett problem att lösa.
Problemet löstes egentligen tack vare konflikträtten - tack vare att Hamn kunde se till att få det här kollektivavtalet. Jag tycker att det är bra.
Jonas Sjöstedt (V):
En central del i hamnkonflikten var frågan om Hamn ville ha ett kollektivavtal eller inte. Till slut fick vi svaret på den frågan. De ville ha ett kollektivavtal, skrev ett kollektivavtal och fick fredsplikten. I det ligger själva grunden till att det här förslaget borde dras tillbaka. Hur sedan Arbetsdomstolen hade dömt vet varken ministern eller jag. Men en sak vet vi: att vi med den här lagstiftningen tar ett steg för att man ska döma mer för arbetsgivaren och mindre för löntagarna.
Det här ställer sig ensidigt på arbetsgivarens sida. Självklart gäller lagstiftningen lika för alla - lika för alla fackförbund. Men det som är unikt med den här lagstiftningen är att den är skräddarsydd för att drabba några fackförbunds verksamhet. Jag tycker inte att vi ska göra så. Jag tycker att vi har för lite rättigheter för löntagarna, att det är för osäkra anställningar och att man har för lite kraft att kunna förhandla fram bra villkor för dem man företräder.
Ska man då ställa sig på borgerlighetens sida och legitimera deras världsbild? Det är det jag hör här. Nästa steg är att begränsa konflikträtten ytterligare. Man har redan bekräftat deras världsbild. Man säger att detta är problemet och ställer sig på den sida som står för 98 procent av konfliktdagarna och som ni egentligen borde rasa mot. Det är ju APM Terminals som har ställt till det i Göteborgs hamn. Det är de som är det stora problemet. Jag tycker att det finns något lite sorgligt i detta.
Jag tror att det försvagar hela fackföreningsrörelsen när man försämrar konflikträtten, både politiskt och i sak. När juristerna och Arbetsdomstolen säger att konsekvenserna kan bli potentiellt stora, är oklara och ensidigt går i arbetsgivarens riktning tycker jag att man borde dra öronen åt sig och dra tillbaka förslaget.
Jonas Sjöstedt (V):
Statsminister Stefan Löfven! Sverige har starka fackföreningar med hög organisationsgrad. Det medför mycket gott. Det gör att det är svårare att utnyttja löntagare, det gynnar seriösa arbetsgivare och det gör att jämlikheten ökar i det svenska samhället. Samtidigt är Sverige ett land med mycket få strejkdagar. Och det här hänger ihop. Vi kan förhandla oss till löneökningar och bättre arbetsvillkor.
Denna styrka bygger ytterst på att arbetstagarsidan har konfliktmöjlighet. Arbetsgivarsidan vet att det finns en gräns för vad man kan göra innan man möter en välorganiserad motpart som sätter emot. Det är därför strejkrätten är så viktig. Trots detta lade Socialdemokraterna för mindre än en timme sedan fram ett förslag om att den svenska strejkrätten ska begränsas. Som argument används konflikten i Göteborgs hamn.
Det är obegripligt. Den konflikten hade inte påverkats av denna lagstiftning, eftersom den handlade om ett kollektivavtal. Konflikten löstes tack vare strejkrätten. Och konflikten var inte i första hand en strejk utan ett massivt missbruk av lockoutvapnet från arbetsgivarsidan. Ändå riktar sig regeringens inskränkningar ensidigt mot löntagarsidan, med inskränkt strejkrätt. Ni har köpt högerns bild. Ni har godtagit deras argument.
Nu vill ni försvaga löntagarnas ställning på svensk arbetsmarknad. Problemet i dag är inte att för många har styrkan i den fackliga organisationen, utan problemet är att för många har otrygga arbeten. På vilket sätt stärker förslaget om begränsad strejkrätt löntagarnas ställning i Sverige?
Jonas Sjöstedt (V):
Det finns något väldigt sorgligt med att höra en socialdemokratisk statsminister försvara inskränkt konflikträtt för löntagarna. Detta är precis vad detta handlar om, vilket man kan se när man läser förslaget. Att arbetsgivarsidan är nöjd är inte mycket att förvånas över. Men faktum är att ni ju utpressade löntagarsidan om att det blir en ännu värre lagstiftning om de inte skulle ha gått med på detta. Detta är inte det enda exemplet. Näst i tur är angreppet på anställningstryggheten.
Ni förbereder ett lagförslag som allvarligt ska trasa sönder lagen om anställningsskydd. Det behövs inte. Det finns inget problem att lösa. LO är tydligt. Kommunal är tydligt. Varför angriper ni löntagarnas anställningstrygghet, när det är bristen på trygga anställningar som är det stora problemet? En sak kan jag lova: Våra mandat finns inte för en regering som angriper lagen om anställningsskydd. Då är vi beredda att begära misstroendevotum.
Jonas Sjöstedt (V):
Ojämlikheten ökar i Sverige. Årets statsbudget innebär dessutom att skatterna sänks för dem som tjänar mycket, samtidigt som viktiga reformer som Vänsterpartiet fick igenom under den förra mandatperioden nu försvinner.
Det handlar om sådant som avdragsrätten för fackförbundsavgiften, som gynnar många med låga inkomster, 2 miljarder årligen till äldreomsorgen som har försvunnit och dessutom en rad reformer som busskort och sommarlovsaktiviteter för barn runt om i Sverige. Även nästa år planerar regeringen att öka ojämlikheten med borttagen värnskatt för dem som tjänar mest, samtidigt som pengarna nu inte räcker till välfärden.
Nu skärs det i vård och skola runt om i Sverige. Denna ojämlikhet skadar det svenska samhället. Den begränsar människors möjligheter. Dessutom blir det svårare att få med människor på den nödvändiga klimatomställningen om man känner att alla inte hjälps åt.
När de rika får sänkt skatt kan de köpa fler bilar, göra fler flygresor och öka sina utsläpp, samtidigt som vanliga inkomsttagare, inte minst på landsbygden, mest upplever att bensinen blir dyrare, att den privata ekonomin är knapp och att välfärden inte alltid lever upp till det vi önskar. Herr talman! Min fråga till Stefan Löfven är därför om han är nöjd med regeringens fördelningspolitik.
Är den rättvis?
Jonas Sjöstedt (V):
Jag håller med om mycket av det som statsministern säger, inte minst att vi under förra mandatperioden bedrev en medveten politik för att minska klyftorna mellan män och kvinnor och mellan dem som har god och knapp ekonomi. Problemet är dock att trots det som statsministern säger här sker det rakt motsatta. Fördelningsprofilen i regeringens vårändringsbudget är nästan lika dålig som i M-KD-budgeten. Den går åt precis fel håll.
Både statsministern och jag vet att om man tar bort värnskatten räcker inte pengarna till de nödvändiga satsningarna på välfärden. Det är inte bara de som tjänar mest som vinner. Det är storstäderna som vinner och landsbygden som förlorar. Där är det inte många som betalar värnskatt. Där läggs Arbetsförmedlingens kontor ned i stället. Detta är regeringens politik, vad statsministern än säger.
Min fråga kvarstår: Kan man vara nöjd med den sortens politik, som faktiskt gynnar dem som har det absolut bäst men missgynnar många låginkomsttagare?
Jonas Sjöstedt (V):
Den som inte lär av tidigare misstag är dömd att göra om dem igen och igen. Så är det också med denna regering. Lagen om valfrihet användes inom Arbetsförmedlingen för systemet med så kallade etableringslotsar. Hur gick det? Det ledde till organiserad kriminalitet och mutbrott. När det förekom försök till IS-rekrytering inom denna verksamhet upphörde den, och Arbetsförmedlingen slutade ha etableringslotsar. Vad gör regeringen?
Man går fram med lagen om valfrihet för att privatisera stora delar av Arbetsförmedlingens egentliga verksamhet, och man fajtas och är upprörd för att man inte får använda ett system som redan misslyckats. Man har hamnat till höger om både Moderaterna och Kristdemokraterna i sin iver att slå sönder Arbetsförmedlingens verksamhet och privatisera den. Det säger något om vår tid, fru talman, när vi har en socialdemokratisk regering som hamnar till höger om Moderaterna i frågor om privatisering.
Så en kommission kanske inte är så dumt för att lära av tidigare misstag. Men vi har naturligtvis förslagen också. Det handlar om att faktiskt ta bort vinstjakten i välfärden och inte, som regeringen gjort, lova att inte ta bort vinstjakten i välfärden de här åren. Det handlar om att sluta stycka sönder järnvägsunderhållet och ha en sammanhållen gemensam organisation, något som regeringen förhalade de år då vi förhandlade med dem under förra mandatperioden.
Vi har ett förslag om att se till att Statens järnvägar både har förtur på spåren och trafikeringsplikt över hela Sverige så att vi har en järnväg för folks skull, inte för privata företags skull. Detta står inte i motsatsställning till att även kunna ha kompletterande aktörer. Vi har förslagen som skulle se till att det fanns mediciner i hela landet. Men som med mycket annat handlar det om retoriken. Det är när det är valrörelse som Socialdemokraterna talar mot privatiseringar.
Men man vill inte ens gå igenom de tidigare misstag man själv har gjort för att kunna rätta till dem i framtiden. Det skulle vi i Vänsterpartiet gärna se att man gjorde.
Jonas Sjöstedt (V):
Den svenska Arbetsförmedlingen är i en djup kris. Man kan nog säga att det delvis råder en kaotisk situation på Arbetsförmedlingen. Detta kan inte enbart regeringen lastas för; det började med den blåbruna budgeten. Men regeringen valde att inte skjuta till de pengar som skulle ha behövts nu, och man har låtit krisen fortskrida. Detta får stora konsekvenser för många människor. Det handlar om människor som redan har det tufft.
Vi läser i tidningen att personer med funktionsnedsättning inte får den hjälp de behöver för att kunna komma till en sysselsättning som är anpassad för dem. Vi vet också att långtidsarbetslösa i allt större utsträckning begär försörjningsstöd hos kommunerna eftersom Arbetsförmedlingen inte klarar av sin uppgift. Kommunalråd av olika politisk kulör slår larm om att kostnaderna ökar och att de inte riktigt vet hur de ska hantera denna situation.
Framför allt vet de inte hur lösningen framöver ser ut. Detta är en mycket allvarlig situation i en tid då konjunkturen vänder nedåt och fler lär behöva stöd från samhället. En bärande del av regeringens politik är att mycket av Arbetsförmedlingens verksamhet ska privatiseras; den ska läggas ut med lagen om valfrihet. Jag undrar om det är så klokt.
Det första stora försök som gjordes med att använda LOV inom Arbetsförmedlingen var de så kallade etableringslotsarna. Det tog en ände med förskräckelse. Man fick avskaffa systemet efter omfattande ekonomisk brottslighet. Det förekom till och med människosmuggling, mutor, dödshot mot tjänstemän och IS-rekryteringsförsök - i ett privatiserat system som man dessbättre gjorde sig av med.
Varför är statsministern så övertygad om att lagen om valfrihet är det bästa sättet att hjälpa Sveriges arbetslösa?
Jonas Sjöstedt (V):
Det är statsministern och regeringen som bär det fulla ansvaret för kaoset i Arbetsförmedlingen. Jag är förvånad över att man inte är beredd att ta det politiska ansvaret för de myndigheter som man är direkt ansvarig för. Om pengarna inte räcker får man skjuta till mer medel. Det är regeringens ansvar. Arbetsförmedlingen är i något som liknar fritt fall i stora delar av Sverige. Regeringen kan inte undgå sitt ansvar. Regeringen är också skyldig att lyssna på riksdagens majoritet.
Om det inte finns en majoritet i riksdagen för politiken måste regeringen anpassa politiken efter det. Detta gäller även regeringen Stefan Löfven. Annars kan det sluta på ett dåligt vis. Statsministern undvek noga att ens beröra den fråga jag ställde, nämligen om denna typ av tvångsprivatisering genom lagen om valfrihet faktiskt är bästa medlet att hjälpa Sveriges arbetslösa. Min fråga är: Bestämde statsministern själv?
Om statsministern inte hade skrivit under det olycksaliga januariavtalet, skulle han då välja att använda privatiseringen via LOV när det gäller Arbetsförmedlingen?
Jonas Sjöstedt (V):
Min fråga riktar sig till Mikael Damberg, som talar för hela regeringen. Arbetsförmedlingen är i mycket djup kris. Vi hör om företag som söker kontakt med Arbetsförmedlingen och inte ens får svar. Personer som vill ha utbildning hänvisas till socialkontoren och försörjningsstöd. Arbetsförmedlingen lägger ned på orter utan att någon tar över arbetsuppgifterna.
I det här läget verkar regeringen vilja fortsätta på inslagen väg och förstärka det med en kaosprivatisering av avgörande delar av Arbetsförmedlingens verksamhet. Vi har ju erfarenhet från etableringslotsarna. De fick avslutas på grund av omfattande fusk och ibland ren kriminalitet. Nu ska ett liknande misstag göras om.
Min fråga är: Varför lyssnar regeringen inte på riksdagens majoritet, som säger nej till denna kaosprivatisering av Arbetsförmedlingens verksamhet?
Jonas Sjöstedt (V):
Statsminister Stefan Löfven! Smittspridningen försätter snabbt vårt samhälle i en djup kris. Det är en kris för dem som drabbas av smittan och av ohälsa. Det är också en väldigt snabbt utvecklad ekonomisk kris som drabbar människor i deras vardag. Vänsterpartiets överordnade mål i denna situation är att samarbeta nära med regeringen så att vi kan genomföra en kraftfull och samtidigt lugn politik med åtgärder som behövs.
Vi uppskattar den nära dialog som vi har med regeringen, och vi ser fram emot att den kommer att fortsätta genom hela denna process. Det är tid att fokusera på det som är viktigt för vårt land. Det är tid att lägga en del annat åt sidan. Vi välkomnar den extra ändringsbudget som har lagts på riksdagens bord i dag, och vi stöder de förslag som finns där. Det kommer att vara till stor hjälp för många företag i Sverige att överleva den här krisen. Samtidigt får väldigt många nu gå från sina arbeten.
Tusentals människor varje dag i Sverige får nu veta att de inte längre har ett arbete att gå till, att de inte längre har en försörjning. De första som får gå är ofta de som har otrygga arbeten, som arbetar på timmar, som inte har en tillsvidareanställning. Många småföretagare får i maktlöshet se sina livsverk smälta ihop framför ögonen och sin försörjning upphöra. De här människorna förtjänar mer stöd.
De kommer att behöva ekonomisk hjälp. Vänsterpartiet har föreslagit att a-kassans regelverk ska ändras och att det så kallade arbetsvillkoret ska halveras. Det skulle innebära att tusentals personer som i dag inte har rätt att få a-kassa skulle kunna få en grundläggande ekonomisk trygghet. Vi tror också att de som står utanför a-kassan behöver ett särskilt stöd, och vi kommer att återkomma med förslag om detta.
Jag undrar om statsminister Löfven är beredd att se över möjligheten att förändra arbetsvillkoren i a-kassan.
Jonas Sjöstedt (V):
Jag tackar statsminister Löfven för svaret. Jag välkomnar alla de åtgärder som regeringen har vidtagit. Jag tror att de är nödvändiga, och jag tror att de sparar många arbetstillfällen och många företag i Sverige som annars hade gått omkull i det här läget. Jag välkomnar också beskedet att man tittar på olika former av stöd, till exempel för kulturlivet och för besöksnäringen. De kommer säkerligen att behövas den kommande tiden.
Jag tycker också att det är ett positivt besked att statsministern ser nödvändigheten av att vi kommer att göra något för dem som nu snabbt tappar sin försörjning, kanske funderar över hur de ska betala räkningarna nästa månadsskifte. Vänsterpartiet är självklart berett att lägga fram förslag och diskutera idéer och möjligheter. En god idé är att förstärka a-kassan och låta de försäkringssystem som finns nå fler människor.
Jag hoppas att regeringen överväger den möjligheten.
Jonas Sjöstedt (V):
Vi befinner oss i en allvarlig kris. Det är en kris för hälsan. Många blir sjuka. Det är en kris för sjukvården, som pressas hårt. Det är en kris för den svenska ekonomin. Vänsterpartiet uppskattar den nära dialog som vi har med regeringen när det gäller att snabbt ta till kraftfulla åtgärder. Vi är glada över att ni har genomfört sådant som också vi har föreslagit. Karensdagen är borta ur sjukförsäkringen. Kravet på sjukintyg har lättats upp.
Det sker en rejäl förbättring av a-kassan, så att många av dem som förlorar sitt arbete nu kan få ett ekonomiskt skydd. Jag tycker också att det är berömvärt att regeringen har varit så snabb med att korrigera sig när de fick en majoritet emot sig i finansutskottet. Vi kommer i eftermiddag att rösta om korttidspermitteringen. Det kommer nu att ställas villkor om att man när man tar emot detta stöd inte samtidigt ger aktieutdelningar. Stödet kommer också att kunna gå till familjemedlemmar i familjeföretag.
Jag tycker att samarbetet med regeringen har varit gott. Vi är väldigt glada över det beslut om a-kassan som har tagits. Det gör att tusentals av dem som nu förlorar otrygga anställningar går in i en akassa eller går med i en fackförening och därmed får ett grundläggande ekonomiskt skydd. Utan det hade många haft akuta ekonomiska bekymmer och varit tvungna att vända sig till socialkontoren för att få försörjningsstöd.
Detta visar också att a-kassan i Sverige har haft stora svagheter. Många har upplevt att den inte har gett det skydd som den borde ha gett. Framför allt många som har tillfälliga och otrygga anställningar har inte känt att det varit meningsfullt att ens vara med i a-kassan. Min fråga till statsministern är därför: Är det inte en god idé att behålla de förbättringar som nu sker så att de inte blir temporära? Detta skulle kunna användas som ett sätt att stärka skyddet i Sverige vid arbetslöshet.
Jonas Sjöstedt (V):
Jag tackar för svaret. Jag tolkar det som en vilja att ha en bättre arbetslöshetsförsäkring efter krisen än den vi hade före krisen. Jag har ytterligare en fråga i anslutning till coronaepidemin. Myndigheten för vård- och omsorgsanalys kom häromdagen med en rapport där man slog fast att de privata sjukvårdsförsäkringarna innebär att patienter med mindre medicinska behov i dag går före kön för patienter som har större medicinska behov.
Detta gäller framför allt privata vårdutförare. I ett läge där sjukvården är mycket hårt ansträngd och tvingas prioritera skulle jag vilja höra statsministerns syn på detta. Är det rimligt att privata försäkringslösningar innebär att det inte är den som har störst behov som först får del av sjukvårdens resurser och omsorg?
Jonas Sjöstedt (V):
Runt om på våra sjukhus och äldreboenden arbetar personalen frenetiskt och heroiskt med att ta hand om dem som drabbats av coronaviruset. På många intensivvårdsavdelningar arbetar man i tolvtimmarsskift. Många har inte en enda ledig helg bakom sig eller framför sig den närmaste tiden. Man gör fantastiska insatser. Inom äldreomsorgen är sjukskrivningstalen höga.
Många får gå in och ta extra pass, många har haft otillräcklig skyddsutrustning och många oroar sig för att själva bli smittade och över att ha för få kollegor, till exempel. Det är ett beundransvärt arbete som sker. Samtidigt vet många av dem som nu sliter i sjukvården att det kanske inte blir någon semestervecka i sommar. De kanske får jobba hela sommaren. Så ser det också ut i delar av äldreomsorgen i Sverige. Jag tycker att vi ska ge dem som arbetar där ett löfte, och löftet ska vara: Det kommer att bli bättre.
Era arbetsvillkor kommer att bli bättre när krisen är över. Det kommer att bli högre personaltäthet. Det kommer att bli fler vårdplatser. Det kommer att bli bättre yrkesutbildningar. Vi vet att det var skört redan innan. I Stockholms läns landsting varslades det om stora uppsägningar. Västra Götaland har ett stort underskott som man ska klara genom besparingar. Den ekonomiska krisen i Region Jämtland Härjedalen är akut. Nio av tio kommuner planerar neddragningar i äldreomsorgen.
Vänsterpartiet vill därför att man gör ett nytt, rejält tillskott till kommuner och regioner för att de som nu jobbar så hårt ska veta att det kommer att bli bättre. Tiden då man ständigt hyvlar, skär, sparar och privatiserar ska vara slut. Nu ska det bli bättre. Därför har vi den här veckan föreslagit ett ordentligt sådant tillskott. Min fråga till statsministern är: Hur ser regeringen på detta?