KBLab/rixvox huggingface dataset:
Andreas Carlgren (C):
Hans Stenberg har frågat justitieministern vilka åtgärder som hon avser att vidta för att ge polisen möjlighet att ingripa mot körning av vattenskotrar i insjöar och i direkt anslutning till bebyggelser och badplatser. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen.
Enligt förordningen om användning av vattenskoter får vattenskotrar endast framföras i allmän farled samt i sådana vatten som länsstyrelsen har anvisat genom föreskrifter. Enligt förordningen ska sådana föreskrifter meddelas för vissa typer av områden, till exempel sådana som redan är starkt påverkade av mänsklig verksamhet eller områden som har ringa värde för natur- eller kulturvård.
Utöver det får länsstyrelsen anvisa sådana områden som de bedömer är lämpliga för ändamålet. Syftet med bestämmelserna är främst att undvika störningar i natur och vid bebyggelse. Den som framför en vattenskoter i strid mot bestämmelserna i förordningen döms till penningböter. För brottet får polisen även utfärda ordningsbot enligt riksåklagarens föreskrifter.
Polisen kan därmed ingripa mot körning av vattenskotrar. Vid tillämpningen av vattenskoterförordningen har det ifrågasatts om restriktionerna i användandet av vattenskotrar står i överensstämmelse med EU-reglerna, och svenska domstolar har därför hänskjutit frågan till EU-domstolen med begäran om förhandsavgörande.
I juni 2009 meddelade EU-domstolen en dom som behandlade sakfrågan och i april 2010 meddelade domstolen en dom som tog ställning till formaliteterna kring införandet av de svenska bestämmelserna.
Innebörden av dessa domar är att vattenskoterförordningen inte strider mot EU-rätten under förutsättning att länsstyrelserna i rimlig utsträckning och inom rimlig tid utfärdat föreskrifter om lämpliga platser där det är tillåtet att åka vattenskoter. EU-domstolen tar inte ställning till om länsstyrelserna i tillräcklig omfattning har gjort detta utan hänvisar till att det är en fråga som svenska domstolar får avgöra.
Det är viktigt att slå fast att vattenskoterförordningen således enligt EU-domstolens bedömning uppfyller EU-rättens krav. Det krävs dock att berörd länsstyrelse fullgjort sitt åläggande. Jag har förstått att flera länsstyrelser tyvärr misslyckats i detta avseende.
Inom Regeringskansliet övervägs nu därför vilka åtgärder som lämpligen kan vidtas för att underlätta tillämpningen av förordningens restriktioner för användning av vattenskotrar. Jag kommer att återkomma med ett förslag till förbättrat regelverk på den punkten.
Andreas Carlgren (C):
Jag hör att Hans Stenberg och jag i grunden tänker ganska lika i den här frågan. Låt mig vara tydlig på den punkt där Hans Stenberg kritiserade oss. Han sade att det är tråkigt att det har gått ett år utan att regeringen har agerat. Men det ska vara klart och tydligt att det beror på att EU-domstolen kom med sin dom först i april i år.
Hade vi antagit nya regler eller föregripit den behandlingen hade vi missat vad EU-domstolen sade, och det hade varit fel. Detta sagt bara för att rätt ska vara rätt. Det viktiga är att se till att länsstyrelserna överallt pekar ut de områden som de enligt vattenskoterförordningen ska göra. Jag tycker inte att det är tillräckligt, som det visar sig, att länsstyrelserna har gjort det i väldigt olika grad.
I en del fel har man gjort en väldigt enkel hantering av sitt uppdrag, i andra fall har man utfört uppgiften klart och tydligt och pekat ut områden. Det innebär också att påföljderna för människor som eventuellt bryter mot reglerna blir helt olika beroende på hur omfattande insatser länsstyrelsen har gjort. Jag tycker inte att det är tillräckligt.
Det är därför jag också säger i svaret att nu överväger vi i Regeringskansliet vilka åtgärder som kan vidtas så att förordningens restriktioner för användning av vattenskotrar kommer att följas. Vi arbetar snabbt med den frågan. Det är också så, för att vara tydlig, att förutsättningen för rättssäkerheten och förutsättningen för att följa förordningen i sig är att reglerna ska ges i god tid.
Det är bara att konstatera att den tiden inte har funnits inför den här sommaren, eftersom EU-domstolen kom med sitt utslag först i april, utan det blir inför nästa sommar. Då ska reglerna finnas på plats.
Andreas Carlgren (C):
Jag tycker nog att du, Hans Stenberg, skulle kunna vara på lite bättre humör. Nu har du ju fått svaret att jag tycker att det här är viktigt. Du säger att det inte är en bra situation, men det var ju precis det jag nyss sade. Det är också därför åtgärderna ska vidtas.
Däremot, det hjälps inte, har du faktiskt fel på den punkten att regeringen borde ha gjort detta redan förra året eller i vart fall inför den här sommaren, därför att grundproblemet i frågan var att det ifrågasattes om den svenska vattenskoterförordningen var i överensstämmelse med EU-reglerna. Frågan hade varit hos domstolarna som hänvisade den till EU.
Och innan vi hade fått det fullständiga utslaget hade det inte varit rätt om regeringen hade ändrat reglerna. Nu har vi fått utslaget, och vi kommer att ändra reglerna. Och vi kommer att följa de regler som gäller, det vill säga att de måste föreskrivas i god tid. Hur beklagligt detta än är har regeringen inte missat någon tid inför denna sommar, utan det är på grund av hanteringen i EU-domstolen. Men åtgärderna ska fram. Jag tycker att det är viktigt, och på den punkten är vi överens.
Jag hoppas att solen ute även kan skina i Hans Stenberg sinne. Då tror jag också att synsättet på vattenskoteråkningen skulle bli mycket bättre.
Andreas Carlgren (C):
Som jag kunde säga redan när vi började den här diskussionen är vi i sak överens. Vattenskoterförordningen behöver förtydligas och skärpas så att det blir klart och tydligt att länsstyrelserna ska peka ut sina områden och också ange inom vilka tider man ska ha pekat ut dem. Nu kanske jag lättade Hans Stenbergs humör en aning, men det var ändå lite av det där gamla vanliga oppositionsgnölet att regeringen alltid gör saker för sent.
Om nu Hans Stenberg inte blir på bättre humör får jag väl ändå säga att det här var en förordning som infördes 1993. Då hade vi en regering som bestod av Hans Stenbergs parti, som hade tolv år på sig att göra det men inte gjorde det ändå. Men jag hade tänkt spara på den repliken, för jag tycker att den är onödig nu. Grejen är helt enkelt att vi i sak är överens, varför då gnälla?
Andreas Carlgren (C):
Jag tycker att det är bra att vi är överens om att det är viktigt att inrätta en havs- och vattenmiljömyndighet. Dessutom är det sant att det finns många viktiga verksamheter för havsmiljön i Göteborg. Jag tog själv också initiativet till förslaget när det gäller Havsmiljöinstitutet och placeringen i Göteborg.
Jag tycker också att Jan-Olof Larsson redovisar flera andra goda skäl som talar för Göteborg. Nu finns det även mycket goda skäl som talar för andra platser i landet. Jag konstaterar att den riksdagsledamot inte är född som inte slåss för det egna länet, men jag är å andra sidan minister för hela Sverige, och jag ska nu invänta utredningens förslag.
Regeringen kommer att lägga fram ett förslag om var placeringen ska vara. Därför låter jag mig inte lockas med i att ha förhandsuppfattningar. När det gäller frågan om vad myndigheten ska göra framgår det av propositionen och av direktiven vad huvuduppgifterna är. Den exakta gränsdragningen ska nu föreslås av utredningen. Också där tänker jag invänta utredningens förslag.
Jag får väl ändå påpeka att interpellationen inte handlar om den frågan utan om just lokaliseringen.
Andreas Carlgren (C):
Jag ska ändå vara envis, Jan-Olof Larsson, och läsa upp vad frågan handlade om. Frågan var: Vad avser ministern att göra för att den nya myndigheten ska placeras i Göteborg? Det var en exakt fråga. Och jag har nu svarat att det inte är min uppgift att just nu göra någonting, utan jag ska invänta utredningens förslag. Jag har hört att det finns goda skäl som talar för Göteborg. Jag tycker att det finns goda skäl som talar för Göteborg.
Men det finns också goda skäl som talar för andra orter i landet - det utgår jag från - och nu tänker jag inte lockas in i att svara på den fråga interpellationen gällde. Jag förstår mycket väl att Jan-Olof Larsson breddar diskussionen, för det är en viktig fråga. Det är naturligtvis en än viktigare fråga vad myndigheten ska göra och hur uppgifternas avgränsas.
Jag välkomnar att vi är överens om huvudinnehållet i vad myndigheten ska göra och att vi gemensamt vill göra ekosystemansatsen till den viktiga. Sedan kan jag inom parentes konstatera att Sverige har mycket viktiga uppgifter, inte minst på förhandlingsområdet, när det gäller EU och den gemensamma fiskeripolitiken.
Det avgör att det behövs en kapacitet, en kompetens och en myndighetsresurs för att driva de förhandlingarna. Där krävs just den gränsdragning som regeringen har förväntat sig av utredaren. Vi kommer att avvakta de förslagen tills vi gör vårt ställningstagande. Jag är inte alls säker på att när vi väl lägger det förslaget Jan-Olof Larsson kommer att vara missnöjd. Men låt oss vänta och se tills utredningens förslag kommer.
Andreas Carlgren (C):
Jag hoppas fortfarande att det som interpellationen gällde, det vill säga lokaliseringen av myndigheten, ska avgöras av mer än valhänsyn. Jag tror också att Jan-Olof Larsson tycker det, men det lät inte riktigt så på slutet.
Under alla förhållanden kommer naturligtvis både myndighetens uppgifter och regeringens politik när det gäller havsmiljön att styras av inriktningen att det ska vara ekosystemansatsen, helheten för ekosystemet, som är avgörande. Den ska ligga helt i linje med det vi själva har arbetat så hårt för att åstadkomma inom EU. Men nu var det inte det som interpellationen handlade om.
Jag välkomnar nya debatter om den frågan. När regeringen väl kommer att lägga sitt förslag till följd av utredningsförslaget kan jag lova att det inte kommer att vara prestigeskäl utan sakskäl som avgör. Förslaget ska ha inriktningen att skapa en gemensam förvaltning av ekosystemet. Det är det regeringens havsmiljöpolitik bygger på.
Andreas Carlgren (C):
Nu hörde jag inte någonting från Matilda Ernkrans när det gällde möjligheten att se en chans till samarbete och inte bara till kritik. När det gäller den rätt trötta kommentaren till indexet vill jag redovisa att i det Climate change performance index som det handlar om hade Sverige sjundeplaceringen i världsrankningen 2006.
Därefter har vi under alliansregeringen haft plats nummer ett och därefter plats nummer ett. År 2009 och år 2010 har vi haft en andraplacering därför att Brasilien har gått om oss i toppen. Den rankning du hänvisar till är det hittills ingen som har kunnat redogöra för hur den har tagits fram. Det troliga är att det är några miljöorganisationer som har frångått de kvantitativa bedömningar som har gjorts.
Jag tror att det är mycket intressantare att föra en diskussion om hur vi kan utveckla den industriella ryggraden i den gröna ekonomin. Socialdemokraterna har en stolt tradition att försvara. Hur ska vi klara energiförsörjningen? Är det avveckling av kärnkraft eller utveckling av förnybar energi som gäller? Hur ska vi försörja skogsindustrin med råvara? Ska vi bara ha naturreservat eller ska vi även ha hållbart skogsbruk? Och hur blir det med bensinskatten?
Jag förstår att ni nu omprövar den höjning av bensinskatten som ni ville göra, att ni nu tycker att det var ett misstag. Är ni i stället beredda att gå vidare med oss med den höjning av koldioxidskatten som vi gör från årsskiftet - för dem som hittills haft nedsättning av koldioxidskatten?
Titta på den tradition som finns av socialdemokratiska miljöministrar, som Ingvar Carlsson, Birgitta Dahl och Anna Lindh, och jämför det med hur ni numera lämnar walk-over till Miljöpartiet när det gäller miljöfrågorna. Måste ni inte också för er del titta på miljöresultatet i valrörelsen och inse att det var lite grann ett misstag, att det vore bättre att pröva en annan modell?
Andreas Carlgren (C):
Jag tror att vi alla hörde hur trassligt det blev med indexet. Jag bara konstaterar att vi ligger mycket högre i rankningen - på första plats under Alliansregeringen, vilket är väsentligt högre än under er tid, Matilda Ernkrans. Dessutom ser vi med glädje att Brasilien gått om oss. Vi bjuder gärna på det. Det betyder att ett viktigt utvecklingsland har höga klimatambitioner.
Långt mer intressant är diskussionen om hur vi skapar den industriella ryggraden i den gröna ekonomin. Med er historia har det varit en viktig fråga. Är det inte alls viktigt i framtiden? Har ni helt övergett ambitionerna på det industriella området? Det jag säger är att vi behöver en trygg energiförsörjning byggd på den förnybara energin, men vi behöver också förse skogsindustrin med råvara.
Därför är det viktigt att inte enbart satsa på naturreservat utan även ha ett mer hållbart skogsbruk. Bensinskatten kan vara ett viktigt instrument. Vi har använt det. Än viktigare tror jag är att göra andra höjningar av koldioxidskatten, vilket vi också gör från årsskiftet. I grunden tror jag att ni ångrar att ni inte var mer öppna för den sortens tänkande. Är ni beredda att tänka så nu när ni sett vad era misstag lett till?
Det handlar inte om att håna er för ett valresultat - det är fler partier här som gått bakåt - utan det handlar om att föra en mycket viktigare diskussion om hur vi driver utvecklingen mot det gröna föregångslandet vidare. Finns det inte något att lära av det som åstadkoms genom Ingvar Carlssons, Birgitta Dahls och Anna Lindhs insatser?
Finns det inte något att bygga på när det gäller att vidareutveckla den traditionen i stället för att i miljöfrågorna lämna walk-over till Miljöpartiet? Det är den sortens diskussion jag tror kan föra vidare, och vi får ta den framöver, nästa gång. Jag hoppas att socialdemokratin vill spela en viktig roll på miljöområdet.
Andreas Carlgren (C):
Jag säger utan vidare att jag inte tycker att utsläppsrätterna ska användas till att öka utsläppen, och det sker inte heller. Det är just det som utsläppshandeln handlar om, nämligen att allt motsvaras av gjorda utsläppsminskningar. De ökar inte någon annanstans för att man säljer dem. Den regering som har ansvar för ekonomin kan dock inte plötsligt, hux flux, tänka bort någonting som i statens bokföring representerar upp emot 10 miljarder.
Det skulle inte ni heller kunna göra, Jens Holm, om ni satt i regeringsställning. Vi kommer att ge besked, och vi har fortsatt samma höga ambition som vi har uttryckt hela tiden. Men ha lite respekt för att vi är beredda att ta ansvar för hur staten redovisar sina tillgångar. Viktigare att säga är att ja, vi samarbetar gärna om att reformera CDM. Det är därför jag riktar den inbjudan till dig.
Du har erfarenhet från Europaparlamentet och kan sedan tidigare många av frågorna beträffande utvecklingen av CDM. Vi vill se dem som gröna investeringar, och för att den internationella solidaritetens ideal ska kunna prägla mer av marknaden. Vi vill att det ska gå till utsläppsminskningar som annars inte hade blivit gjorda. Vi tycker därför att man ska ompröva en del av projekten.
Vi vill att det ska gå till fler projekt i fattiga länder. Det är riktigt som du är inne på att mindre skulle gå till de stora utsläppsländerna. Oavsett om de är diktaturer eller inte är det länder som själva har stora pengaresurser. Det skulle också vara rätt att det ledde till grön utveckling med nya innovationer och ny teknik i utvecklingsländerna.
Jag vill samtidigt fråga Jens Holm varför ni säger nej till att bygga kablar till exempelvis Baltikum, Polen och Tyskland som ger möjlighet att sälja elöverskott och därmed minska klimatutsläppen. Genom att i stället använda den koldioxidfria el vi producerar i Sverige kan man stänga kolkraftverk i Europa.
Andreas Carlgren (C):
När det gäller utsläppsrätterna är det en ren skendebatt som ni försöker dra igång. Redovisa i stället hur det ska täckas i statens bokföring. Vi kommer att redovisa för vilken linje vi har den dag vi kan redovisa den saken. Det kommer att påverkas av utvecklingen på koldioxidmarknaden. Den vet vi ännu inte hur den kommer att bli till 2012. Däremot är det självklart, precis som jag sade, att vi inte vill att det ska användas till att öka utsläppen.
Det är viktigare när det gäller klimatinvesteringarna i u-länderna. Vad vi säger är att vi vill öka klimatinvesteringarna. Det står i Alliansens valplattform. Tycker du att det är fel? Du tycker väl egentligen också, Jens, att det är rätt att göra mer satsningar i u-länderna. Då är nästa fråga: Ska det vara bara CDM? Det har vi inte sagt. Vi vill också utveckla nya mekanismer.
När det gäller de pengar vi satsar på CDM går de till exempel i allt ökad utsträckning till de fattigaste länderna i Afrika. Om du säger att vi medan vi reformerar ska dra ned på den satsningen, menar du verkligen att vi ska minska satsningen i Afrika? Jag tror inte det. Jag diskuterar gärna detta vidare med dig. Jag vet att du också har tagit upp det i en interpellationsdebatt med mig. Vi samarbetar gärna om att reformera CDM.
Jag lyssnar gärna på de krav du har också när det gäller HFC-gaserna och andra saker som kan förbättra det systemet. Jag tror att det är riktigt. Det är också därför vi har drivit det i Cancún alldeles nyligen. När det till sist gäller Polen är det självklart att ett land som till 96 procent för sin el är beroende av kolkraft är otroligt beroende av ren elenergi.
För dem är det ett val om de ska importera kolkraft från Vitryssland för att släcka ned egen kolkraft eller om de genom en kabel över Östersjön ska få möjlighet att få köpa grön koldioxidfri el från oss. Vi tycker att man ska producera ett överskott för att kunna minska klimatutsläppen. Det är viktigare än att bara snabbt avveckla kärnkraften. Kärnkraften är ändå ingen framtidslösning.
Men det är mer bråttom med klimatet.
Andreas Carlgren (C):
Jag tror egentligen, Åsa, att du är mycket mer nyanserad än vad du nu ger intryck av att vara. Jag tror inte att du själv tror på den lite trötta attityden att allt vi har gjort har varit dåligt och allt som tidigare gjordes var bra. Jag erkänner gärna att ni gjorde bra saker tidigare. Jag har självkänsla nog till det. Men jag säger också det är sant att vi har haft större klimatutsläppsminskningar under alliansregeringen än någon gång tidigare. Vi har tredubblat vindkraften och byggt långt mycket mer än någon gång tidigare.
Vi har ökat miljöbilarna från 25 000 till 330 000. Vi har fått fram mer skog för skogsskydd än någonsin. Vi har satsat havsmiljömiljarden. Upprepa inte det helt orimliga att vi skulle vilja ha en kärnkraftspark i Europa. Det kommer inte att finnas mer än tio reaktorer i Sverige. Det är de reaktorer som den regering hade byggt som du stödde.
Då höll du inte på med den sortens tal. Det behöver du inte göra nu heller. Däremot är det en viktig diskussion om hur vi till exempel ska klara trafiken i framtidens gröna föregångsland på klimatområdet. Jag vill ändå säga att du gör ett misstag om du säger att det är motorvägar som ger utsläpp.
Det är inte sant att det är motorvägarna som ger utsläppen utan bilarna som åker på motorvägarna, och de kan göras om. De kan bli någonting mycket bättre än dagens miljöbilar. Vi satsar på elbilar. Det är därför vi satsar på att få fram biogaser och också nästa generations etanol. Då kan vi åstadkomma både grön bilism tillsammans med satsningar på tåg.
Vi kan samtidigt också se till att vi klarar en levande landsbygd och Småortssverige. Visst ser du väl ändå dilemmat att om du bara höjer kostnaden för bensin och inte lyckats tillräckligt starkt med de andra delarna slår det väldigt hårt mot Småortssverige? Det slår mot det vi vill åstadkomma med föregångslandet Sverige.
Andreas Carlgren (C):
Jag är beredd att samarbeta om mycket som vi ska göra på detta område, klimatområdet, under perioden som kommer. Det är den stora satsningen på att göra Sverige oberoende av fossila bränslen i bilparken. Det är den stora satsningen på att bygga vidare på förnybar energi. Det är den stora satsningen på att åstadkomma bättre ekonomiska styrmedel där vi redan om mindre än en månad kommer att ta första steget i att höja koldioxidskatten. Rader av nya åtgärder är vi beredda att vidta.
Vi ska också lägga upp strategi för hur vi ska nå visionen att inte ha några nettoutsläpp alls från Sverige 2050. Det kommer också att vara dags att på grundval av till exempel klimatpanelens nya rapport formulera målen för Sverige fram till 2030.
Det kommer att finnas många nya steg på klimatområdet att samarbeta om, också det du själv nämnde i din replik, Åsa Romson - skulle det inte vara bra att samarbeta om handelssystemet för utsläpp i Östersjön? Det gäller även arbetet för att lägga miljökostnaderna också på den internationella flygtrafiken. Jag tror att du själv inser hur svårt det är.
Om du bara höjer skatterna i Sverige riskerar du att driva flyg från till exempel Skurup till Kastrup, och då har vi inte vunnit något för klimatet. Kan vi hitta ett intelligent sätt att lösa detta problem men ändå lägga mer miljökostnader på trafiken? Jag tycker att det är värt att titta på. När det till sist gäller Förbifart Stockholm är det när man tittar på Trafikverkets kalkyler helt uppenbart att klimatutsläppen minskar med 25 procent med Förbifart Stockholm.
Det ni slåss för i dessa scenarier är ytterligare 2 procentenheter. Ja, det är lite bättre, men även där skulle det kunna vara en nyans. Jag tror att den stora frågan är att vi inte kan ha en massbilism som bygger på bensin och fossildrivna bränslen. Vi kan dock ha mycket bilism också för landsbygdens småorter om vi utvecklar den nya, helt miljövänliga gröna bilparken.
Andreas Carlgren (C):
Tack för alla inbjudningar att diskutera detta vidare! Jag tar gärna fasta på dem. Jag tycker ändå att ni fortfarande väjer för några av problemen kring detta, men låt oss gärna diskutera dem. Jag gissar att detta inte heller är sista gången ni tänker debattera detta med mig i kammaren. Jag är definitivt beredd att diskutera mer om vad som behövs när det gäller den illegala jakten.
När det gäller förra årets jakt vill jag klart och tydligt säga: Sprid inte felaktigheten eller missuppfattningen, vilket det nu är, att man sköt rader av friska djur. Om jag är rätt informerad har det vid de obduktioner som gjordes därefter visat sig att samtliga tvärtom hade mer eller mindre defekta anlag. Det är inte säkert att de har brutit ut i det djuret - några kan också ha haft sådana skador - men anlagen fanns där.
Det var en överskjutning, men Naturvårdsverket hade en marginal. Man har inte varit i närheten av att överträffa den marginal som Naturvårdsverket hade satt upp. Det har ändå lett till skärpta regler, och det skulle så göra. Det här var ett av våra krav.
Det är därför vi också så tydligt säger att Naturvårdsverket nu har ett krav från oss att se till att ha en så skarp uppföljning att inte djur som ska skyddas från jakt drabbas. Det har också lett till att man nu har pekat ut revir, nämligen Galvenreviret i Gävleborgs län, Rialareviret i Stockholms län och Homnareviret i Dalarnas län, som undantas från jakt.
Dessutom kan jakten avlysas i fler län om det finns dna-bevis på att en invandrare eller avkomma befinner sig i länet. Det ska också sägas klart och tydligt att nu samlar vi en bred uppslutning. Det kommer att finnas extremer på båda sidorna som inte ställer upp. Jag är övertygad om att kommissionen inte omedelbart kommer att vara övertygad om att Sverige gör rätt.
Jag ser ingen dramatik i det, utan jag tänker fortsätta att bedriva ett systematiskt arbete för att få både en bred uppslutning och en långsiktigt livskraftig vargstam i Sverige.