KBLab/rixvox huggingface dataset:
Sofia Larsen (C):
Mats Pertoft och jag har haft den här diskussionen och är överens och har varit det länge. Vi har haft seminarier och annat om just valfrihet, mångfald och elevinflytande. Jag vet också att både Centerpartiet och Miljöpartiet kraftfullt har drivit att vi ska gå ännu längre än att bara ha lokala skolstyrelser och införa och se till att det blir möjligt med kommunala självstyrande skolor.
Det är väldigt viktigt att stärka de lokala möjligheterna, inte bara ansvarsmässigt utan också i fråga om maktbefogenheter. Det arbetet plus arbetet med elevinflytande är på väg att processas fram. Man kan tycka att det går för sakta, men det är ändå viktigt att kunna hitta en bra grund.
Hur gör vi det bästa möjliga för elevinflytandet och för att kunna stärka de enskilda skolorna att vara mer självstyrande än vad de är i dag? Vi delar alltså intresset, engagemanget och målet.
Sofia Larsen (C):
Vi är överens om valfriheten - att det är oerhört viktigt att kunna få bestämma mer själv över sitt liv, sin arbetsplats eller skolan. Det är därför som regeringen på flera olika områden driver just frågan om att man ska få bestämma mer över sitt eget liv och över sin egen vardag. Det är precis så också inom skolområdet.
Jag skulle gärna se - jag hoppas det - att vi ganska snart kommer fram till något i fråga om de mer självstyrande skolorna och i fråga om de lokala skolstyrelserna när det gäller hur vi kan öka elevinflytandet i den svenska skolan.
Sofia Larsen (C):
Det har nog inte funnits någon regering tidigare i Sverige som har satsat så stort och haft så höga ambitioner för elevers kunskaper. Det handlar om att satsa i de tidigare åren och att se till att främja baskunskaperna att läsa, skriva och räkna. Det handlar om att ha höga ambitioner både nationellt och kommunalt men också om att samtidigt satsa resurser på det, att satsa på enskilda resurser och att satsa på att förstärka lärarnas kompetens.
Det är lärarna som är nyckeln i den svenska skolan. Man måste se till att de får en god fortbildning och bättre kunskaper och kompetens att kunna förmedla kunskaper och se till att eleverna växer. Det är det som regeringen gör. Och, som sagt, det finns nog ingen som kan betvivla regeringens önskemål i fråga om det.
Sedan är det klart att man kan ha en förhoppning eller en önskan om att det skulle gå väldigt fort att förändra den nedåtgående trend som vi har sett i alldeles för många år, som Socialdemokraterna och också Vänsterpartiet har varit ansvariga för, att kunskapen i svenska skolor har dalat. Det är denna trend som alliansregeringen försöker vända med våra åtgärder. Det handlar om höga ambitioner men också resurser.
Vad gäller fritidshemmen har vi också visat vår oro. Partiledarna tog upp det i valrörelsen, och det tas också upp i de diskussioner som nu förs hur vi kan stärka fritidshemmen. Kommunerna får väldigt stora ekonomiska förstärkningar för att kunna satsa. Men personalen som arbetar där måste få möjligheter till fortbildning, och lärarna måste komma in på ett annat sätt för att kunna stärka eleverna.
Sofia Larsen (C):
Skolbarnomsorgen är en viktig del. Vi har också både uttryckt och visat på att den behöver förstärkas. Kvaliteten inom den behöver också förbättras för att föräldrarna ska vilja att deras barn ska vara kvar där och för att barnen själva ska vilja vara där. Då är det inte alltid acceptabelt att det är så stora barngrupper som det i dag är och inte heller att man bara sitter där och inte gör någonting.
Jag skulle också gärna se en pedagogisk verksamhet inom skolbarnomsorgen just för att stärka kvaliteten och för att göra det bättre för eleverna där. Det finns ingenting som hindrar kommunerna att i dag göra det. Alliansregeringens politik innebär att kommunerna får ett oerhört stärkt ekonomiskt underlag för att kunna arbeta med skolan.
En av de nationella delar där regeringen har gjort saker vad gäller skolan och personalen i skolan är fortbildningen. Vi kan se att kompetensen hos den personal som finns inom skolbarnomsorgen och fritidshemmen stärkts. Det gör att också eleverna där får en kvalitativt bättre undervisning och mer tid.
Sofia Larsen (C):
Det här är ingen ekonomisk debatt. Jag skulle ändå vilja börja med att svara på de frågor jag fått. Ja, Sverige står starkt ekonomiskt. Det gör Sverige nu på grund av regeringens stora satsningar. Statsskulden minskar enormt mycket tack vare att fler människor får arbete. Alliansregeringen når upp till Socialdemokraternas mål om 80 procents sysselsättning som nu har blivit ett golv för alliansregeringen.
Fler människor får arbete, och fler hamnar i utanförskap. Det är just därför Sverige kan stå starkt trots internationell oro till exempel på börser och på bostadsmarknader. Trots detta står alltså Sverige starkt. Utan de åtgärder som alliansregeringen vidtar skulle vi se en helt annan ekonomisk instabilitet i vårt land. Kommunerna hade drabbats mycket hårdare med en socialdemokratisk politik.
Marie Granlund och Socialdemokraterna ska nog vara försiktiga med att prata om just svensk ekonomi och utveckling framöver sett till er budget. Vad gäller de satsningar som regeringen gör skulle jag nästan kunna säga att Marie Granlund troligtvis är den enda person i Sverige som menar att det inte händer någonting inom skolområdet nu med alliansen i regeringsställning. Det händer otroligt mycket!
När jag är ute och möter personal i skolan - lärare och rektorer - och när jag möter föräldrar säger de: Äntligen, vad kul! När kommer detta? Så härligt att vi får dessa verktyg att arbeta med. Det är oerhört mycket som har satts i gång på grund av den timeout som Socialdemokraterna gjorde. Det är mycket som är på gång. Jag vet att förväntningarna är stora. Men det levereras och kommer att levereras inom skolområdet.
Sofia Larsen (C):
Som en grundkurs i ekonomi kan jag säga att precis det som alliansregeringen gör ger bättre förutsättningar för att starta och driva företag. Det ger möjligheter till fler jobb. Om man ger möjligheten att det ska löna sig mer att arbeta ser vi - det är precis det som sägs - att fler kommer i arbete.
Det gör att staten får mer pengar, vilket i sin tur gör att staten har råd att satsa på välfärd - det är som en kedja; det är precis vad som just nu händer. Marie Granlund har stora förväntningar och undrar vad som händer inom regeringen och skolpolitiken. Jag kan berätta om detta för Marie Granlund, om hon inte har läst regeringens budget fastän hon är skolpolitisk talesman för Socialdemokraterna.
Jag kan tala om några delar av budgeten som kommer. Det kommer en läsa-räkna-skriva-satsning på närmare 900 miljoner. Satsningen på en modern lärlingsutbildning är 65 miljoner för 2008, på akademisk rektorsutbildning 50 miljoner 2008 och på speciallärarutbildning 15 miljoner. Vi satsar på åtgärdsprogram mot mobbning, på funktionshindrade elever och på fler lärare - det är en massa saker som ligger 2008, 2009 och 2010.
Det är delar av det som alliansregeringen gör för att stärka och få fler elever att lyckas i svensk skola.
Sofia Larsen (C):
Det finns en stor misstänksamhet hos Vänsterpartiet vad gäller de fristående skolorna, och det gäller inte bara de fristående skolorna, utan det gäller allt som har med valfrihet att göra. Allt som inte staten bestämmer, allt som inte kommunen bestämmer och allt som inte Vänsterpartiet är med och bestämmer är någonting dåligt. Vi enskilda människor ska inte bestämma så mycket i Vänsterpartiets samhälle. Vi i Centerpartiet och alliansen står för något helt annat.
Vi står för att människor själva ska få möjlighet att bestämma mer över sin egen vardag och vad som passar den enskilda eleven och den enskilda familjen bäst. Det handlar inte om vad som är bäst för Vänsterpartiet eller den socialistiska sidan. Det är en stor skillnad. Det gäller hela den offentliga sektorn.
Det finns ingenting som tyder på att just de fristående verksamheterna är sämre för det enskilda barnet eller den enskilda eleven. Det är snarare så att när du som elev har möjlighet att välja en skola som tillvaratar dina intressen och där du får utvecklas utifrån dina egna förmågor växer du som elev, människa och individ.
Det är då möjligheten och kreativiteten finns till skillnad från om Vänsterpartiet säger: Här ska du vara. Rätta in dig i ledet! Det är en stor skillnad på detta. Vi står för valfriheten. Ni står för någonting annat som vi inte är beredda att gå med på.
Sofia Larsen (C):
Det är absolut inte friskolorna som har ökat segregationen i vårt land, utan det är den politik som har förts alldeles för länge. Det gäller framför allt den bostadspolitik som har förts där möjligheterna att välja bort, välja till och välja från inte har funnits för dem som har växt upp i segregerade bostadsområden.
Med de valfrihetsreformer som har kommit, till exempel vad gäller friskolorna, ges elever möjlighet att välja någonting annat än det man kanske har blivit tilldelad. Alliansregeringen jobbar också med att se till att det ska finnas arbeten för alla runt om i hela Sverige. Man ska ha möjlighet att utvecklas i alla städer och inte bara i vissa områden, som det tyvärr har varit hittills.
Vi vill ge alla, oavsett var man bor, tillgång till den bästa möjliga utvecklingen när det gäller skolan, arbete och många andra saker. Det beror inte på friskolorna att vi har en segregation, utan det beror på den politik som har förts av de socialistiska partierna. Det beror framför allt på bostadspolitiken och på att det inte har funnits tillräckligt med arbeten. Rossana Dinamarca var inne på att vissa elever som är gravt funktionshindrade kan nekas att gå i en friskola.
Det gäller också för de kommunala skolorna om det innebär betydande kostnader för att bygga om till exempel. Det är inte en jättebra del i den skollag som finns. Vi vill stärka möjligheterna för alla elever att göra ett aktivt val. Det innebär också att vi behöver se till att det finns resurser för detta.
När det gäller att stärka rättssäkerheten, till exempel vad gäller betyg, för elever oavsett vilken skola de går i vill jag säga att det kommer i den skollag som vi kan presentera inom kort.
Sofia Larsen (C):
Jag vill återigen understryka att jag tycker att det är väldigt synd att Miljöpartiet inte vill gå hela vägen fram med oss i alliansen. Det hade varit väldigt bra om vi hade fått en bred majoritet i Sveriges riksdag om de här rättssäkerhetsfrågorna. Tyvärr blev det inte så, och jag är den första att beklaga det. Oppositionen har visat ett totalt ointresse att diskutera vissa saker.
När man väl har fått möjligheten, till exempel vad gäller betygen, att föra en diskussion och komma fram till en bred blocköverskridande överenskommelse var man inte ens villig att gå in i en diskussion över huvud taget. Ibland är det väldigt många ord och diskussioner och väldigt lite praktiskt arbete för att det ska kunna bli verklighet. Mats Pertoft tar upp skolans åtagande och elevens behov.
Vi anser att likabehandlingsprincipen når mycket längre. Ibland kan skolans åtaganden stå i konflikt med elevens behov. Vi säger att likabehandlingsprincipen, och det som är i detta tilläggsbelopp där man ska utgå från den enskilde elevens behov och extra stöd, går mycket längre och blir mer rättssäkert för den enskilde eleven.
Vi vill stå på elevens sida i detta fall och inte enbart på skolans sida. Därför har vi valt att göra detta. När det gäller den detaljstyrning som Mats Pertoft pratar om har det tyvärr visat sig att för att detta ska kunna vara möjligt, för att det ska vara så rättssäkert som möjligt och så likvärdigt som möjligt, krävs det att det blir en sådan detaljering.
Och för att det ska kunna bli ett överklagande där man kan luta sig tillbaka på lagtext måste den vara så konkret för att det ska kunna vara möjligt. Det blir ju inte gällande på samma sätt om man skulle ha en liten bilagsfolder med och säga: Ungefär det här ska ni utgå från. Det behöver vara väldigt konkret för att vi ska kunna se till att det blir likvärdiga villkor.
Sofia Larsen (C):
Vad gäller det som Mats Pertoft är inne på att vi ska vara konkreta har vi fått en uppmaning från friskolorna och SKL när vi har haft diskussioner att det behöver vara väldigt konkret för att ingen ska känna sig osäker i processen. Det kan man tycka är nackdelen med att vi ska ha detta mer likvärdiga system där det ges mer likvärdiga ekonomiska villkor. Men det är ett behov som vi behöver fylla för att det ska kunna räcka hela vägen fram.
Vi är beredda att göra detta, även om man kan tycka att det blir väldigt detaljerat. Det är inte alls heller meningen, precis som Mats Pertoft var inne på, att kommunen ska sitta och redovisa utifrån varje liten utgiftspost. Det som står i propositionen är att en kommun om man får en fråga och ett eventuellt överklagande ska kunna redovisa i vilka av kommunens poster detta ingår, inte helt konkret detalj för detalj.
Så det som Mats Pertoft är inne på stämmer inte riktigt. Sedan säger Pertoft också att alliansregeringen är ideologiskt stark, och det håller jag helt med om. Det är precis därför som vi fyra partier också tillsammans har kunnat lägga fram proposition efter proposition, konkreta förslag efter konkreta förslag. Vi är överens, vi tror något mer, vi tror på något större, vi vill något mer!
Det är en stor skillnad mellan alliansen och Mats Pertofts miljöparti, Socialdemokraterna och Vänsterpartiet som verkar vara ett mischmasch i alltihop - även vad gäller friskolorna har ni ju tre helt olika inriktningar.
Det verkar vara väldigt svårt att komma överens om det om det inte blir så, vilket jag absolut inte hoppas, att Miljöpartiet drar sig än mer åt vänster och fogar in sig i Vänsterpartiets och Socialdemokraternas kritiska inställning till valfrihet och till friskolor.
Sofia Larsen (C):
Först ska jag ta de konkreta frågorna om gynnande förvaltningsbeslut och momsersättningen på 6 procent. Den här 6-procentaren i momsen är en del som gäller för hela offentliga sektorn, inte bara för fristående skolor eller fristående verksamhet. Det har gällt som praxis ute i hela landet för alla kommuner sedan början av 90-talet.
I den här propositionen har vi föreslagit den procentsatsen som praxis för verksamheten på vårt område inom utbildningsområdet. Jag kan hålla med om, och vi i alliansen håller med om, att den kan behöva ses över. Vi har inte nått ända fram i detta eftersom det är hela den offentliga sektorn det innefattar.
Vi kan inte göra något enskilt på utbildningsområdet, utan det krävs att vi gör en helhetsöversyn, vilket är någonting som Socialdemokraterna uppenbarligen inte gjorde under sina tolv år. Men vi är beredda att se över om den eventuellt till exempel ska sänkas. Det som har gjorts i vissa kommuner när man har tagit för den faktiska kostnaden, vilket innebär att man har tagit lägre, är att kommunen har haft mellanskillnaden och gått med plus på detta.
Där måste vi hitta ett system, och därför tycker jag att det vore bra om vi kunde gå vidare för att se om vi kan få ett hållbart system inom hela sektorn. Ni i oppositionen går fram och säger: Vi i oppositionen vill göra en gemensam överenskommelse. Ni tre ska ha ett gemensamt budskap, det är det ni har sagt. Men när vi har efterfrågat vad som är ert gemensamma budskap har ni inte kommit med någonting.
Vad är ert gemensamma budskap när det gäller friskolorna, propositionen och betänkandet? Vad vill ni tre gemensamt se till att förändra i detta betänkande? Ni har inget att komma med. Därför går det ju inte att göra en överenskommelse, Marie Granlund! Berätta för mig i din nästa replik var oppositionen står! Vad är det ni gemensamt vill förändra?
Sofia Larsen (C):
Det är inte Sveriges regering som står bakom den finansiella globala kris som vi är inne i just nu. Den kommer framför allt från USA och är en internationell kris, vilket innebär att vi i Sverige behöver spara, vilket innebär att vi i statsbudgeten behöver spara, vilket innebär att man i landsting och kommuner behöver spara.
Som tur är har den här regeringen sett till att vi har ordentliga finanser och sparade under de goda åren i början och inte skvätte i väg allting, som Marie Granlunds partikamrater ville. Vi såg till att vi har ordning och reda i finanserna så att vi nu kan fortsätta att göra de förbättringar som behövs, framför allt inom skol- och utbildningsområdet.
Vi försöker nu rätta till de misstag som Socialdemokraterna gjorde. Vi försöker nu förbättra för Sveriges elever ute på skolorna. Vi försöker nu förbättra och stärka möjligheterna för alla elever att lyckas att nå kunskapsmålen, att lyckas att förverkliga sina drömmar, att lyckas att komma ut i ett samhälle där det finns arbete och engagemang.
Det är det som vi försöker göra och förbättra, det som Marie Granlund och hennes partikamrater så totalt misslyckades med. Vad gäller överenskommelser säger Marie Granlund att det aldrig varit en överenskommelse med sju partier. Nej, men det är ni som har krävt det. Det är ni som har sagt att ni tre gemensamt måste komma med er del för att ni ska göra en uppgörelse med oss. Det är ni som har sagt det.
Kom, vi är öppna för att diskutera. Men kom med era gemensamma förslag. Det gäller att börja i rätt ände för att vi ska hitta en väg ut från detta.
Sofia Larsen (C):
Att kunna vara delaktig och känna sig behövd är viktigt och av stor betydelse för att vi ska kunna vara tillfredsställda i våra liv, och vi tar ofta för givet att alla kan, vill och har möjligheten. Vi tar det också för givet att den grundstruktur som vi har i vårt samhälle passar alla och ser till att alla får de rättigheter och möjligheter som de ska.
Tyvärr är det ofta så att många sätter ett likhetstecken mellan "likvärdighet" och "likadant", men det ska det absolut inte vara. Likvärdighet betyder för mig och för oss i allianspartierna att alla ska ges en ärlig chans utifrån sina egna förutsättningar och att man ska kunna vara delaktig och känna sig behövd utifrån sina egna förutsättningar, möjligheter och mål.
Det är en självklarhet att alla ska kunna vara delaktiga men också inkluderade i vårt samhälle, och det är väldigt viktigt, bara vi kommer ihåg att vägen till denna inkludering ser olika ut utifrån de behov vi har som enskilda människor. För eleverna i skolan ser behoven olika ut, oavsett om man är funktionshindrad eller ej. Vår uppgift är att se till att alla elever får dessa möjligheter.
Det krävs också vissa utbildningsalternativ där man har en specialistkompetens och också specifika möjligheter. Det är grunden till att allianspartierna så tydligt har arbetat för en skola för alla och sedan vi hamnade i regeringsställning också sett till att återetablera specialskolorna Ekeskolan och Hällsboskolan.
Vi har haft utgångspunkten att vi vill ha en modern och flexibel specialskola där alla kan vara med och utgå från den enskilde elevens förutsättningar. Det beslut som vi fattar i dag innebär att de elever som går i specialskola, som har en synskada och ytterligare funktionshinder, får möjlighet att fortsätta några år fram till dess att de blir 21 år inom Ekeskolans ram.
För vissa elever är specialskolan det absolut bästa alternativet. När man sedan kommer upp i gymnasieåldern fungerar det för flera av eleverna att flytta hem till sin kommun för att kunna gå i gymnasiet där inom ramen för gymnasiesärskolan. Men för alla elever passar inte det, och vi vill nu öppna möjligheten för de elever som så behöver att fortsätta inom Ekeskolans ram fram tills de är 21 år.
Jag tycker att det är väldigt glädjande att oppositionen följer detta och att vi nu kan hitta en samstämmighet efter flera års ganska hård diskussion och meningsskiljaktigheter. Jag välkomnar att Socialdemokraterna har ändrat sig på den här punkten.
Regeringen har i och med detta förslag nu tagit ett ytterligare steg för att stärka valmöjligheterna, öka tryggheten och skapa bättre förutsättningar och pedagogiska delar för de multifunktionshindrade och handikappade barnen. Jag yrkar starkt bifall till förslaget i betänkandet i dess helhet.
Sofia Larsen (C):
Det är, skulle jag vilja säga, tur och mycket bra för svenska kommuner och landsting att Sverige fick en borgerlig regering vid valet 2006.
Det har gjort att vi kunnat föra en finanspolitik som innebär att vi nu i detta krisens läge, den värsta globala krisen sedan andra världskriget, och trots den påfrestning som det innebär, kan stå relativt starka i Sverige.
Om Socialdemokraterna hade lett Sverige under de senaste åren, med den slösapolitik som de förde, hade vi inte kunnat göra de offensiva investeringar som vi gjort under dessa år. Det gör att kommuner och landsting står bättre rustade än de hade gjort om Socialdemokraterna hade styrt. Det är en tuff tid. Det är en tuff tid för den statliga politiken, för landstingspolitiken och för den kommunala politiken.
Därför måste vi se till att genom de förstärkningar som görs - 2009 med 18 miljarder, 2010 med 21 miljarder samt de 7 miljarderna extra - ge ekonomiska muskler och dämpa så mycket som möjligt. Samtidigt kan vi inte bara skrota den idé- och utvecklingspolitik som vi vill se.
Vi ger både resurserna och möjligheterna, och vi lyfter också fram verktygen. Det klarar inte Socialdemokraterna av att göra, och det tycker jag är synd.
Sofia Larsen (C):
Trots den enorma tillväxtperiod som vi var inne i under 2006 hade vi den högsta ungdomsarbetslösheten i Sverige på många, många år. Vi hade en skola där utslagningen var stor. Det individuella programmet var det största eller näst största. Ungdomar klarade sig inte igenom grundskolan och gymnasieskolan utan gick direkt ut i arbetslöshet.
Det var under socialdemokratiskt styre i en period av tillväxt utan like i Sverige. Om det är några som står för det kalla, kyliga klimatet så är det Socialdemokraterna som inte rådde på ungdomars möjligheter, chanser, i skolan eller på arbetsmarknaden. Det var Socialdemokraternas ansvar, och nu försöker vi bygga någonting annat. Jag förstår inte riktigt hur Socialdemokraterna tänker.
Vi befinner oss i en global finanskris. Den drabbar inte bara Sverige, för då vore det någonting helt annat. Det är en global finanskris. Stora delar av världen är i en recession. Den kommer inte att gå obemärkt förbi någon - ingen kommun, inget landsting, ingen region och inte heller den svenska staten.
Vi måste se till att dämpa verkningarna så gott det går och ge förutsättningar under tiden, muskler i form av resurser men också redskap. Även om vi från statens sida delade ut alla pengar vi kunde skulle det inte spela någon roll, för krisen skulle ändå inte gå obemärkt förbi. Om Socialdemokraterna tror det har de inte riktigt koll på ekonomin och politiken.
Vi ger redskapen och resurserna för att så bra som möjligt hantera detta, och när det vänder ska den svenska skolan vara redo.
Sofia Larsen (C):
Det är bra att Mats Pertoft, precis som Mikael Damberg, håller med om mycket av det som vi gör, bland annat vad gäller tidiga insatser. Frågan är varför inte ni, Mats Pertoft, genomförde detta när ni hade makten och möjligheten. Varför var det inte viktigt då? Det var ju inte det. De stora insatser som nu görs kom ni inte ens i närheten av under den tid ni var i majoritet.
Det är vi som har sett till att de möjligheterna och resurserna skapats. Det gäller till exempel läsa-skriva-räkna-satsningen där det läggs 900 miljoner kronor som skolarna i landet kan få del av. Vi stärker den kommunala sektorn med 18 miljarder kronor 2009 och med 21 miljarder kronor nästa år. Därtill kommer extrasatsningen på 7 miljarder kronor.
Det gör vi för att vården, skolan och omsorgen ska kunna få resurser. Men det är klart att vi inte bara kan se till det. Kommuner, regioner och staten måste ta sitt ansvar på alla nivåer. Det kommer att vara några tuffa år. Vi kan inte blunda för dem.
Men vi kan inte heller blunda för de andra delar som vi behöver se till: redskap i form av utvärderingar, insatser och en ny typ av styrning och möjligheter i ledarskapet. Vi tänker inte blunda för dem. Det är synd att ni gör det. Vi vill ge de redskapen till varje skola, varje lärare och varje rektor. Det är vår idé, och det är det som vi också genomför.