Valter Mutt (MP):
Jag yrkar bifall till utskottets förslag i utlåtandet. EU, denna lilla udde längst ut på den väldiga euroasiatiska landmassan, är på en rad områden påtagligt beroende av sitt grannskap, ett beroende som stegras till sårbarhet när det gäller till exempel energiförsörjningen. Det är därför högst befogat att EU sedan drygt tio år håller sig med en institutionaliserad grannskapspolitik.
Det är positivt att inte bara den politiska sfären deltagit i den nu genomförda översynen av denna grannskapspolitik, utan att också fackföreningar, arbetsgivarorganisationer, folkrörelser, tankesmedjor, forskare och allmänhet tankat in i den här processen.
I meddelandet om översynen av grannskapspolitiken från kommissionen och den höga representanten för utrikes- och säkerhetspolitiken betonas att hållbar utveckling och varaktig stabilitet i EU:s södra och östra grannskap förutsätter demokrati och respekt för mänskliga rättigheter samt en fungerande rättsstat. Vidare framhålls vikten av att stimulera en ekonomisk utveckling som kommer alla till del och ger framtidsutsikter åt ungdomar.
Detta senare är av extra vikt i Mellanöstern och Nordafrika, alltså det södra grannskapet, där befolkningsmajoriteten är under 30 år och ungdomsarbetslösheten är skyhög. Brist på framtidsutsikter utgör grogrund för radikalisering. Herr talman! Översynen konstaterar vidare att den stimulansbaserade strategin mer-för-mer har varit relativt framgångsrik när det gäller att stödja en utveckling mot demokrati och rättsstatslighet i de fall där en politisk vilja förelegat.
I länder där de styrande saknar en sådan vilja pekar översynen på samverkan med sociala och ekonomiska aktörer som en alternativ väg att åstadkomma positiv förändring. På migrationspolitikens område är meddelandet från kommissionen ganska vagt och undanglidande, liksom delvis även i de delar där energipolitiken avhandlas. Nordafrika och Mellanöstern besitter förmodligen världens största potential för utveckling av solenergi, men ändå nämns ingenting om detta. Herr talman!
I övrigt rymmer meddelandet klarsynta tankar om vikten av att satsa på jämställdhet, utveckla oberoende medier, diversifiera näringslivet, bekämpa korruption och stimulera studentutbyten och andra former av folk-till-folk-kontakter. Det som ändå i någon mån gör översynen problematisk är inte i första hand det som tas upp utan det som utelämnas. Kritik av Europas väldiga vapenexport till ohyggliga diktaturer i det södra grannskapet lyser med sin frånvaro.
Att vi har ett massivt utflöde av krigsmateriel från Europa till Mellanöstern och ett massivt inflöde av flyktingar i den andra riktningen förtjänar att uppmärksammas. Pecunia non olet, pengar luktar inte, konstaterade romarna redan för 2 000 år sedan, och bortom högtidstalen präglar denna gamla sanning alltjämt i alltför hög grad Europas omvärldsrelationer. Herr talman! Trovärdighet uppstår först när ord och handling blir ett.
Att å ena sidan i officiella dokument, som detta meddelande om grannskapspolitiken, hylla demokrati och rättsstatlighet och å andra sidan bjuda in Egyptens militärdiktator, fältmarskalk al-Sisi, på statsbesök till Berlin och London skickar dubbla budskap om vad EU:s ledande politiker egentligen vill.
Sverige, som tack och lov inte är med i samma militärallians som Merkel och Cameron, har ett bjudande ansvar att inte glömma den arabiska vårens centrala budskap om att framtiden tillhör de arabiska folken och inte deras förtryckare. Herr talman!
Jag hälsar, avslutningsvis, med stor glädje att EU-domstolen i dag ogiltigförklarat handelsavtalet mellan EU och Marocko gällande jordbruks- och fiskeriprodukter med hänvisning till att avtalet även inkluderar det ockuperade Västsahara. Att på det sättet koppla ihop handel med respekt för folkrätten pekar fram mot en värld där marknadskrafterna underordnas demokratiskt fattade beslut.
Blomstrande handelsrelationer mellan Marocko och EU, inte minst på området förnybar energi, skulle kunna spela en starkt positiv roll för människor, miljö och företagande i hela västra Medelhavsområdet. Men då krävs att den forna kolonin Marocko upphör att själv agera kolonialmakt och äntligen genomför den av FN beslutade folkomröstningen om Västsaharas framtid.