Maria Stockhaus (M):
När vi i dag diskuterar utgiftsområde 22 berör frågorna själva blodomloppet för tillväxt, sysselsättning och miljö. Jobb, pendling och omställning från fossil till fossilfritt förutsätter fungerande och hållbara transporter. Givet det kan det tyckas märkligt att vi i vår budget inte ändrar i regeringens förslag.
Är vi helt överens över blockgränserna med S och MP om infrastrukturen och budgeten för nästa år, kan någon möjligen undra. Mitt svar är: Nej, så enkelt är det inte. Vi har snart två år av pandemi bakom oss, en period som har drabbat transportsektorn hårt.
Under denna period har regeringen presenterat sin infrastrukturpolitiska proposition och pekat ut riktningen för vad vi ska göra med 800 miljarder kronor fram till 2035. I förra veckan kom Trafikverket med sitt förslag till plan. Riksrevisionen har under den här perioden presenterat åtta olika rapporter med förödande kritik av hanteringen av svensk infrastruktur.
Detta är kritik som regeringen har gjort väldigt lite åt. Mycket kan man säga om den politiska processen inom TU:s område under de senaste åren, men det sista man kan säga är att vi i denna kammare skulle vara överens. Herr ålderspresident! Moderaterna vill efter valet bilda en borgerlig regering. Den regeringen bör bygga sin infrastrukturpolitik på vissa grundläggande principer.
För dessa principer finns det faktiskt ganska mycket stöd i dag i denna kammare, vilket ett antal tillkännagivanden har visat, inte minst avseende den av regeringen misskötta frågan om Bromma flygplats. Efter valet har vi möjligheter att i grunden förändra politiken mot att stärka gods- och pendlingsflöden på ett hållbart sätt för att hela Sverige ska kunna leva och utvecklas.
En ny regering bör inse att utvecklingen mot fossilfria motorer gör stora framsteg. Vi befinner oss mitt i ett paradigmskifte - inom en snar framtid kommer alla trafikslag troligtvis att vara fossilfria. Fokus måste vara på att skapa ett effektivt transportsystem där samhällsekonomisk lönsamhet och tillväxt står i fokus.
De svenska utsläppen minskar för långsamt för att vi ska kunna nå målet om nettonollutsläpp 2045. Efter sju år med en rödgrön regering ser målet ut att missas med så mycket som en tredjedel av Sveriges samlade utsläpp. Det motsvarar utsläppen från hela den svenska transportsektorn. Ska vi ha en chans att klara av att vända utvecklingen måste de klimatsatsningar vi gör faktiskt göra nytta. Det måste ställas höga krav på effektivitet.
För att snabbt minska utsläppen satsar vi i den gemensamma budgeten mer pengar på att fånga in och lagra koldioxid. Denna teknik kan kraftigt minska utsläppen. Vi satsar 36 miljarder i vår budget. Detta ligger i och för sig inte inom TU:s område, men det påverkar utsläppen i hög grad.
En annan sak som är oerhört viktig för att människor ska våga köpa en elbil eller en laddbar bil är att laddningen kan tryggas över hela Sverige. Där vill vi satsa mer pengar. I MJU:s budget ligger 600 miljoner för att bygga ut laddmöjligheterna. Denna satsning ska gälla över flera år, för det är viktigt att laddinfrastrukturen kan säkras i hela landet.
En ny regering bör också värna och rusta den infrastruktur vi redan har. När man läser Trafikverkets underlag är det väldigt tydligt att vårt vägnät kommer att förfalla under den kommande planperioden. Vi vill lägga mer pengar på att underhålla både järnväg och väg. Detta är det samhällsekonomiskt mest lönsamma man kan göra.
Vi vill se en större satsning på att underhålla det vi har i stället för de dyra prestigeprojekt som den här regeringen vill satsa på. Det duger inte att vägstandarden fortsätter att sjunka och att man måste sänka hastigheterna för att öka trafiksäkerheten. En viktig del i vår finansiering för att kunna bygga på det som Sverige redan har är att vi säger nej till höghastighetsjärnväg.
I dag fick vi i trafikutskottet en dragning av alla de svårigheter som Trafikverket ser med att komma framåt med den här byggnationen. Frågan är när detta blir klart och om det någonsin blir klart, med tanke på hur situationen ser ut. Man prioriterar att korta restiden något mellan Stockholm och Göteborg samt mellan Stockholm och Malmö i stället för att satsa på att människor ska kunna ta sig till och från jobbet på ett effektivt sätt.
Det finns många andra projekt som vi anser är mer angelägna än att satsa på höghastighetsjärnväg. En fråga där vi skiljer oss åt när det gäller infrastrukturen är synen på flyget. Moderaterna tycker att mobilitet och rörlighet är någonting positivt och någonting som ska bejakas. Det är inte detta vi ska angripa när vi ska nå våra klimatmål, utan det är utsläppen.
Vi vill gärna att människor ska kunna flyga, men de ska kunna flyga fossilfritt. För att detta ska lyckas är det viktigt att Arlanda byggs ut så att det finns goda förutsättningar där. Det ska finnas laddinfrastruktur på flygplatserna så att elflygplanen kan laddas på alla flygplatser runt om i Sverige när de kommer 2025.
En annan viktig fråga för oss moderater, som kommer att vara vägledande nästa mandatperiod, är att få ordning på Trafikverkets kostnadskontroll och hur man planerar och investerar i såväl ny infrastruktur som underhåll. Det har, som sagt, kommit åtta rapporter från Riksrevisionen. Kritiken är förödande, och vi har en regering som faktiskt inte har gjort särskilt mycket för att komma åt de här problemen. Det är miljardrullning vi pratar om.
Detta leder dessutom till kraftiga förseningar av viktiga infrastrukturprojekt, vilket är väldigt allvarligt.
Frågan om Trafikverket är kanske inte något som kommer att debatteras i själva valrörelsen, men av alla frågor inom vårt område är just detta den fråga som känns mest angelägen när en ny borgerlig regering tar över makten.
Vi behöver se till att de 800 miljarder som ska satsas under nästa planperiod verkligen gör nytta och att projekten blir verklighet. Med detta, herr ålderspresident, vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet.