KBLab/rixvox huggingface dataset:
Annika Strandhäll (S):
Låt oss först en gång för alla avliva den här ekonomidiskussionen. Det finns studier gjorda på det här. Vi har haft föräldraförsäkringen i 44 år och kan ganska tydligt se att det inte är ekonomin som avgör hur man väljer vem som ska vara hemma.
Dessutom täcks i dag ungefär 90 procent av den svenska arbetsmarknaden av kollektivavtalade föräldrapenningtillägg. Det innebär att de flesta i dag - i staten, i kommunerna och faktiskt också på de flesta privata arbetsplatser - har en kollektivavtalad föräldrapenning som täcker upp uppemot 90 procent av den lön man normalt sett har. Det är alltså inte ekonomin som är avgörande här, och det vet vi.
I den andra delen tror jag att det är otroligt viktigt att vi ser till att fler familjer får en möjlighet att ha en balans hemma när barnen är små. Kvinnors puls ska inte behöva gå upp när de kommer hem medan mäns går ned.
Vi ska se till att det är ganska självklart i Sverige att barnen har tillgång till båda sina föräldrar när de är små, eftersom det gynnar barnet, och att båda delar det ansvaret. Vi pratar kvoterad föräldraförsäkring här. Jag brukar säga att föräldraförsäkringen har varit kvoterad sedan den infördes. Vardera föräldern har sina dagar; sedan har det funnits en överlåtelsemöjlighet.
Den överlåtelsemöjligheten har gjort - tyvärr - att det är män som överlåter sina dagar på kvinnor. Det är därför vi har infört de här reserverade dagarna som inte kan överlåtas. Hela debatten är alltså något bakvänd. Vi måste se till att man får bättre förutsättningar i hemmet. Familjeveckan är en sådan åtgärd, för att se till att man får lite bättre balans. Det ska vara jämställt.
Annika Strandhäll (S):
Tack så mycket, Barbro Westerholm! Det är ett privilegium att få lyssna till dig som har varit med på hela den här resan. Vi kan tillsammans titta bakåt och utvärdera vad detta har betytt för Sveriges kvinnor, för Sveriges familjer, för de barn som växer upp i Sverige och för kvinnors ekonomiska självständighet.
I dag kan vi se - efter detta långa arbete av de många kvinnor, bland andra Barbro Westerholm, som stått i fronten för att se till att få dessa reformer på plats - vad det betyder för Sverige och bilden av Sverige i omvärlden. I dag tittar man på oss och undrar: Hur har det gått till?
Hur kan ni stå där och vara i framkant och dessutom samtidigt klara av att ha ett relativt högt barnafödande? Vi har trygga, starka kvinnor som tar plats, bland annat i Sveriges riksdag, som är en av världens mest jämställda. Vad man väl ska fundera på är: Hur ser den moderna föräldraförsäkringen ut för framtiden?
Vi ser fram emot att skriva fram den här propositionen, och vi får väl se vilket stöd den får. Jag tror att i denna tid vi lever i handlar det verkligen om att inte bara bevaka uppnådda segrar utan också fundera på var vi sätter ut nästa flaggpinne för att ta itu med den ojämställdhet som faktiskt kvarstår i det här landet och som har konsekvenser för kvinnors hälsa, barns tillgång till båda sina föräldrar, kvinnors pensioner och kvinnors löner.
Annika Strandhäll (S):
Lina Nordquist har frågat mig om jag kan tänka mig att arbeta för att ge föräldrar rätt till tillfällig föräldrapenning för att lära skolpersonal livsavgörande kunskap och om jag överväger någon annan lösning på hur föräldrar ska få möjlighet att lära skolpersonal om barnens behov av egenvård. Slutligen frågar hon när familjerna kan räkna med ett nytt regelverk. Barn med kroniska sjukdomar har precis som alla barn rätt till en likvärdig utbildning i en trygg miljö.
En kommun ska se till att alla skolpliktiga barn i kommunen får gå i skola och ska erbjuda barn över ett år förskola i den omfattning som behövs med hänsyn till förälderns förvärvsarbete eller studier eller om barnet har ett eget behov på grund av familjens situation i övrigt. Detta gäller oavsett om barnet är i behov av egenvård eller inte.
Förskolan och skolan har ett ansvar för att barn får hjälp med sin egenvård, till exempel med att ta sin medicin när barnen vistas i verksamheten. Det är hälso- och sjukvården som avgör vilken åtgärd som kan utföras som egenvård i varje enskilt fall. Möjligheten att få hjälp med egenvård i förskola och skola är en förutsättning för att barn och föräldrar ska kunna känna sig trygga samt för att föräldrar ska kunna förena familjeliv och arbete.
Den tillfälliga föräldrapenningen ger föräldrar möjlighet till kompensation för förlorad arbetsinkomst när föräldern tillfälligt måste avstå från arbete i ett antal olika situationer när barnet är sjukt eller behöver besöka läkare. Att kombinera arbete och föräldraskap kan vara särskilt utmanande för föräldrar till barn med kronisk sjukdom eller funktionsnedsättning.
Ofta behövs föräldern på plats i skolan eller förskolan för att lära upp personal kring det enskilda barnets sjukdom och egenvård. Detta kan vara svårt, särskilt för de föräldrar som inte har flexibla arbetstider. Hur det här bäst ska lösas måste undersökas vidare. Det kan vara inom den tillfälliga föräldrapenningen eller inom en annan förmån. Något färdigt svar finns i dag inte.
Lina Nordquist lyfter även i detta sammanhang upp familjeveckan. Familjeveckan kommer när den är fullt utbyggd att innebära att fem dagar per år lämnas till respektive vårdnadshavare som arbetar och som har barn mellan 4 och 16 år. I ett första steg kommer tre dagar att lämnas per vårdnadshavare. För den som är ensam vårdnadshavare kommer i ett första steg sex dagar att lämnas och vid full utbyggnad tio dagar.
Familjeveckans syfte är dock inte att åtgärda de problem som vi talar om här. Den ska kunna användas när förskolan eller skolan är stängd under lov, planeringsdagar eller liknande. Det är för många familjer, kanske de flesta, utmanande att få familjelivet och arbetslivet att gå ihop. Att därtill ha ett barn med en kronisk sjukdom, med den oro och den mängd vårdkontakter det kan innebära, minskar inte den utmaningen.
Familjeveckan kommer att ge även dessa familjer, precis som andra familjer, lite extra marginaler, som de så väl kan behöva.
Annika Strandhäll (S):
Tack, Lina Nordquist, för en väldigt viktig interpellation! Jag är ganska väl förtrogen med bakgrunden till den. Jag har också vid flera tillfällen träffat företrädare för inte minst organisationer för föräldrar som har barn som lider av kroniska sjukdomar och funktionsnedsättning. De har pekat på just den här problematiken.
Det är otroligt viktigt att påpeka att Försäkringskassan har gjort en annan bedömning och förändrat sin tillämpning i det här fallet. Tidigare beviljades tillfällig föräldrapenning i de här fallen. Det baserar sig på en dom i Högsta förvaltningsdomstolen. Faktum är att man drev ett sådant ärende hela vägen.
Domarna först i förvaltningsrätten och i kammarrätten gick i olika riktningar i frågan. När frågan till slut avgjordes i Högsta förvaltningsdomstolen utföll det på ett sådant sätt att det föranledde Försäkringskassan att förändra sin praxis när det gällde att kunna bevilja tillfällig föräldrapenning i de fallen.
Ledamoten känner kanske till att vi under förra mandatperioden tillsatte en utredning för att titta över hela föräldraförsäkringen. Ambitionen i den utredningen - som är avslutad och överlämnad - var att man skulle hinna med att titta på den tillfälliga föräldrapenningen. Detta var en av de frågor som inkluderades i det man skulle titta på.
Tyvärr hann utredningen inte med att titta på den tillfälliga föräldrapenningen. Därför måste vi nu söka en ny lösning på problematiken. Vi måste fundera, precis som ledamoten är inne på, i nya banor. Vad kan vi ta för initiativ under den här mandatperioden?
Jag brukar understryka när det gäller de här fallen att hälso- och sjukvården och skolan har ett stort ansvar.
Sedan har det utfallit så att mycket av det ansvaret har lagts över på föräldrar, anhöriga och ibland på den person som själv är drabbad när det gäller att kommunicera om den egna vården. Formellt kopplat till den lagstiftning vi har i dag har hälso- och sjukvården och skolan ett ansvar här.
Jag har också en mycket stor respekt för de samtal jag har fört inte minst med många oroliga föräldrar i de här fallen. Man upplever att det egentligen inte fungerar som avsett i många fall och att man inte är trygg med det. Därmed spelar föräldrarna i de här fallen en oerhört stor roll för att man ska kunna skapa en trygghet i övergången.
Jag vet också när jag fick en fråga vid något tillfälle på den allmänna frågestunden om detta att jag hänvisade till att vi arbetar för att få familjeveckan på plats. Det är en del av januariavtalet som vi har slutit tillsammans.
Dock vill jag, precis som jag gjorde i mitt interpellationssvar, säga att de bakomliggande orsakerna till familjeveckan inte är att lösa den här situationen, om jag får uttrycka det så. Men det kommer att medge fler föräldrar en större flexibilitet och även föräldrar till dessa barn. Jag är beredd att titta vidare på frågan. Jag är också beredd att fundera på andra lösningar för att skapa en trygghet i de här situationerna. Jag önskar att vi redan hade hunnit med det.
Annika Strandhäll (S):
Låt mig vara väldigt tydlig på den punkten. Precis som för många andra föräldrar är det tänkt att familjeveckan ska kunna innebära en större flexibilitet och möjlighet för föräldrar att få arbete och familjeliv att gå ihop.
Det är också väldigt tydligt, vilket jag också uttrycker här, att det inte är det grundläggande syftet med familjeveckan att, som ledamoten säger, föräldrar av helt andra skäl ska sitta i möten med skolan. Så är det. Vi får naturligtvis söka vidare lösningar på den problematik som har uppstått relaterat till den förändrade tillämpningen av reglerna för den tillfälliga föräldrapenningen.
Vi får försöka att möta upp, oaktat den lagstiftning som finns för skola eller hälso- och sjukvård, de behov som så tydligt uttrycks av föräldrar som har barn med kroniska sjukdomar eller funktionsnedsättning. Jag tackar för en viktig och bra interpellationsdebatt så här långt.
Annika Strandhäll (S):
Så är det absolut; vi behöver naturligtvis titta på en klok och lämplig lösning för detta. Samtidigt tror jag att det är otroligt viktigt att vi som politiker är tydliga mot de huvudmän som har ansvar för såväl hälso- och sjukvård som skola med att det i grund och botten är så att förskolan och skolan har ett ansvar för att barnen får hjälp med sin egenvård.
Det gäller till exempel det som vi talade om, att ta sin medicin, stick i fingret och så vidare. Också arbetsgivaren har ett ansvar för att se till att den anställde har den kompetens som behövs. Det får naturligtvis inte tummas på, oavsett om man hittar lösningar som innebär att vi kan tillmötesgå också föräldrars behov att i ett introduktionsskede lära upp eller samtala med personalen.
Så kan vi nå en full tydlighet och balans i de här delarna. Jag tackar ledamoten för en bra och viktig interpellationsdebatt, och jag ser fram emot att arbeta vidare med frågan. Jag är också säker på att ledamoten kommer att återkomma och kolla upp det.
Annika Strandhäll (S):
Försäkringskassans handläggare har många olika stöd till sitt förfogande för att kunna göra så rättssäkra bedömningar som möjligt. Varje år görs ungefär 600 000 bedömningar av rätt till sjukpenning på Försäkringskassan. Man behöver alltså också ha en förståelse för komplexiteten i det uppdrag som Försäkringskassans handläggare har.
Jag som statsråd ska inte gå in och ha synpunkter på vilka mallar enskilda myndigheter använder. Däremot har vi sagt att det ska finnas en rättssäkerhet i handläggningen och inte minst att de personer som är i behov av sjukskrivning ska få det stöd och den hjälp de behöver för att så snabbt som möjligt komma tillbaka till hälsa och/eller arbete.
Annika Strandhäll (S):
Jag vill tacka ledamoten för en bra och viktig fråga. Jag instämmer i att vi ska se till att det i relation till individen ska göras så rättssäkra och goda bedömningar som det någonsin är möjligt. Jag instämmer också i att det hela tiden finns ett stort förbättringsområde.
Vi arbetar kontinuerligt med att i dialog med myndigheten lyfta upp vikten av att människor ska förstå varför man får de beslut man får och med att de ska få rätt stöd.
Annika Strandhäll (S):
Tack, Barbro Westerholm, för denna otroligt viktiga fråga! Tyvärr har vi under senare år nödgats se hur flera delar av det premiepensionssystem som Sveriges pensionssparare måste kunna lita på har missbrukats på ett minst sagt horribelt sätt. Vi har jagat miljarder både på Malta och i Luxemburg, där pensionsspararnas pengar har försnillats.
Det är ändå med glädje jag kan säga att jag tycker att vi har ett mycket bra samarbete i Pensionsgruppen. Vi är överens om en rad reformer för att säkra premiepensionssystemet. Det handlar både om ett antal reformer som trädde i kraft redan vid årsskiftet och att vi år 2020 ska ha ett helt nytt premiepensionssystem på plats. Detta system ska de svenska pensionsspararna kunna känna sig helt trygga med. Som det är nu ska vi inte ha det.
Annika Strandhäll (S):
Jag tackar Barbro Westerholm. Återigen kan jag bara understryka min och vår ambition att se till att vi har ett tryggt och säkert premiepensionssystem. Det är också glädjande att vi är sex av åtta partier i Sveriges riksdag som tillsammans arbetar med de här frågorna. Jag känner mig väldigt trygg med att vi kommer att ha med oss Liberalerna stenhårt i det här arbetet framöver.
Annika Strandhäll (S):
Tack, Annika Qarlsson, för en fråga om en av de viktigaste hälsofrågorna i modern tid i Sverige! Det handlar om unga människor som kommer in på arbetsmarknaden med en medföljande psykisk ohälsa eller risk för psykisk ohälsa. Det handlar om barn och unga som går i skolan där en vanlig orsak till att de inte klarar av skolarbetet och därmed inte klarar sig igenom grundskolan kan vara psykisk ohälsa.
Psykisk ohälsa är också den vanligaste orsaken till sjukskrivning bland både kvinnor och män i Sverige sedan 2006. Regeringen lade under den förra mandatperioden avsevärda resurser både på att förebygga psykisk ohälsa och på att bygga upp en struktur i hälso- och sjukvården och ta fram beslutsstöd, men mer behöver göras.
Under den här mandatperioden ser jag framför mig åtgärder inom det ansvarsområde som jag i dag har: sjukförsäkringen.
Annika Strandhäll (S):
Kortfattat kan jag säga att jag är väldigt medveten om att arbetsmarknadens parter har tagit ett ansvar för forskningen om psykisk ohälsa. Vad regeringen nu har på bordet, och som vi kommer att fortsätta att arbeta med, är att vi har särskilda forum tillsammans med arbetsmarknadens parter där vi diskuterar just friskare arbetsplatser.
Där är diskussionen om psykisk ohälsa och vad regeringen och arbetsmarknadens parter kan göra tillsammans en sådan viktig fråga som vi kommer att fortsätta att arbeta med.
Annika Strandhäll (S):
Tack, Teresa Carvalho, för den frågan! Det gjordes flera satsningar under den förra mandatperioden. Vad vi ser framför oss den här mandatperioden är inom ramen för den pensionsöverenskommelse som vi var med och slöt tillsammans med de andra partierna. Redan 2020 kommer betydande förbättringar att träda i kraft vad gäller både ett högre bostadstillägg för pensionärer och ytterligare förstärkningar av garantipensionen.
Sedan har vi socialdemokrater i den överenskommelse som vi nu har slutit med C, L och MP ytterligare ambitioner och vill se ytterligare höjda pensioner senast 2021 med minst 600 kronor i månaden för de pensionärer som har det tuffast. Utöver det är Socialdemokraternas uppfattning att det behövs avgiftsförstärkningar in i pensionssystemet för att också våra barn och barnbarn ska kunna känna sig trygga med tillräckliga pensioner framöver.
Det är en högt prioriterad fråga för oss under mandatperioden.
Annika Strandhäll (S):
Om det är något som känns oerhört viktigt är det att vi har satsat stora resurser på att plocka bort den orättvisa skillnaden i beskattning mellan löntagare och pensionärer som infördes under alliansregeringen. Denna skillnad ska vara helt borta till 2020. Vi ska också verkligen se till att de pensionärer - många av dem är kvinnor - som har slitit ett helt liv ska kunna få en anständig pension. Det är grundläggande.
Annika Strandhäll (S):
Tack, Rasmus Ling, för frågan! Vi hörde tidigare under frågestunden här i dag att jag fick ett exempel på den oro en annan ledamot kände över att man kunde få olika bedömningar av sina sjukintyg. Jag förklarade också den komplexitet som handläggarna har i det arbete som man gör på Försäkringskassan.
Vi för naturligtvis en löpande dialog med myndighetsledningen på Försäkringskassan om hur vi på olika sätt kan bidra till att förbättra förutsättningarna för Försäkringskassan att uträtta sitt svåra uppdrag. Den frågeställning som Rasmus Ling tog upp här har också lyfts med departementet. Jag tycker att det låter som en spännande tanke att det borde finnas en mer specialiserad utbildning för dem som arbetar med de här komplexa frågorna på våra myndigheter.
Annika Strandhäll (S):
Det är oerhört viktigt att man kommer och har med sig en grundläggande kompetens in i arbetet. Men det är också, och inte minst, viktigt att man som arbetsgivare hela tiden arbetar med kompetensutveckling i takt med att regelverk förändras, omvärlden förändras och kraven på arbetet förändras. Det tror jag är oerhört viktigt. Rekryteringen till generaldirektör för Försäkringskassan har precis som regeringsarbetet under hösten varit pausad. Men den är nu igång igen med full kraft.
Annika Strandhäll (S):
Tack, Katarina Brännström, för din fråga! Jag kan försäkra ledamoten om att vi från regeringens sida har en väldigt tydlig ambition att se till att de resurser som avsätts för välfärden ska gå dit. De resurser som avsätts för våra socialförsäkringar ska gå till det de är avsedda för och inte till fusk, fel eller bedrägerier.
Detta kommer jag som socialförsäkringsminister att fortsätta att ha ett tydligt fokus på. Är du sjuk ska du kunna känna dig trygg i Sverige. Du ska kunna få rätt stöd, och du ska inte behöva oroa dig dag och natt för din ekonomi. Du ska få stöd för att komma tillbaka till hälsa och arbete. I samband med att vi som övergångsregering lade fram våra regleringsbrev togs alla politiska mål bort.
Låt mig vara tydlig med att detta är orsaken till att målet 9,0 inte står i regleringsbrevet till Försäkringskassan.
Annika Strandhäll (S):
Tack, ledamoten, för en fråga som är väldigt rolig att få! Detta känns som något som det kommer att bli fantastiskt att få genomföra under mandatperioden - att underlätta för föräldrar som många gånger har det väldigt stressigt.
Vad det kommer att handla om är att de föräldrar som har barn som är mellan fyra och 16 år kommer att få möjlighet att få tre extra lediga dagar inom ramen för föräldraförsäkringen, tre för vardera föräldern, så att man har en möjlighet att ta ut ledighet när barnen inte kan vara i skolan av andra skäl. Det kan vara planerade utflykter som man vill vara med på. Det kan vara andra saker.
Detta innebär en större frihet för föräldrarna och en större möjlighet att planera tillvaron tillsammans med sina barn.
Annika Strandhäll (S):
Det är naturligtvis alldeles oacceptabelt att en medborgare ska behöva fundera på vilken dörr man går in igenom när man behöver hjälp. Man ska få rätt stöd och hjälp från de aktörer som man har behov av. Det kan handla om Försäkringskassan, som har ett ansvar. Det kan handla om hälso- och sjukvården. Det kan handla om Arbetsförmedlingen, och det kan handla om andra rehabiliteringsaktörer.
Det är vårt ansvar att se till att våra myndigheter och aktörer samverkar på ett sätt och organiserar sig på ett sätt som gör att medborgarna kan få det stöd som man kan förvänta sig. Det gäller särskilt, skulle jag vilja säga, när livet vänder och man drabbas av sjukdom. Vi har därför sedan över ett år tillbaka uppdrag, inte minst till Försäkringskassan men också till Arbetsförmedlingen, om en syn på nolltolerans mot att människor ska behöva hamna mellan stolarna.
Vi har också ett dialoguppdrag till Försäkringskassan när det gäller dialogen med hälso- och sjukvården. Det här måste fungera. Det väntar sig medborgarna, och det är krav som vi ställer.
Annika Strandhäll (S):
Tack, Yasmine Posio, för en bra och viktig fråga! Jag är övertygad om att Yasmine Posio väl känner till att Sverige har ett av världens striktaste regelverk för vapenexport och att vapenexporten prövas utifrån detta regelverk, som riksdag och regering slagit fast.
Inga nya tillstånd för ny export utges sedan 2013 för Saudiarabien respektive 2017 för Förenade Arabemiraten, och genom KEX-överenskommelsen har våra regelverk skärpts ytterligare. I januariavtalet finns också en principiell inställning att inte godkänna vapenexportaffärer med icke-demokratiska länder som deltar militärt i Jemenkonflikten.
Regeringen har naturligtvis all avsikt att leva upp till den överenskommelse som man ingått även i dessa delar.
Annika Strandhäll (S):
Jag kan konstatera att vi gör en annan bedömning än Vänsterpartiet i den här frågan. Jag står fast vid det svar jag precis lämnade, det vill säga att vi är oerhört restriktiva från svensk sida.
Vi följer det regelverk som är fastslaget av denna riksdag och av regeringen. De delar av januariavtalet där vi gjort överenskommelser avseende insatserna i till exempel Jemen och andra delar ligger helt i linje med det, och vi kommer också att uppfylla detta.
Men i grund och botten har vi skilda åsikter i synen på den svenska vapenexporten.
Annika Strandhäll (S):
Ja, Ludvig Aspling, jag tappar lite hakan. De jämställdhetspolitiska mål vi har i Sverige om att varje kvinna i Sverige oavsett etnicitet ska ha samma rätt och möjlighet som männen i Sverige att forma både sitt eget liv och samhället. Det är utgångspunkten för jämställdhetspolitiken i Sverige.
För oss socialdemokrater är det fullständigt självklart att allt förtryck och alla brott som riktas mot kvinnor ska beivras med de lagstiftningar vi har och på det sätt som vi förhåller oss generellt när det gäller att förövare ska lagföras.
Hederskultur ska förebyggas, och flickor och kvinnor ska stöttas så att de kan leva stolta och fria liv i vårt land.
Annika Strandhäll (S):
För det första var det inte under första halvan av det andra århundradet som vi bedrev vår mest aktiva jämställdhetspolitik. Så sent som förra mandatperioden införde vi ju till exempel samtyckeslagstiftningen, något som Josefin Malmqvist naturligtvis väl känner till, vilket har inneburit att antalet fall som går till prövning i rätten avseende våldtäkt har ökat radikalt.
Det går att följa den typen av jämställdhetsreformer som vi socialdemokrater har lagt fram varje gång vi har haft möjligheten. Det är fakta som går att checka, Josefin Malmqvist, liksom det också går att checka ungefär vad Moderaterna har gjort när det gäller svensk jämställdhetspolitik, både under förra århundradet och så här långt.
Till exempel, apropå utrikes födda kvinnor och deras inträde på arbetsmarknaden, införde ni när ni senast satt i regeringsställning ihop med Kristdemokraterna ett vårdnadsbidrag, som jag som nytillträdd socialförsäkringsminister omedelbart plockade bort. Vet Josefin Malmqvist varför jag, tillsammans med en majoritet i den här kammaren, plockade bort det?
Jo, för att det de facto hade förhindrat just utrikes födda kvinnor att komma in på arbetsmarknaden och försenat deras inträde. Ni tyckte i stället att man kunde betala en slant för att de skulle vara hemma längre tid. Det är inte att bedriva jämställdhetspolitik. När det gäller hedersrelaterat våld och förtryck är vi socialdemokrater glasklara. Du kan också läsa vad jag har skrivit i olika debattartiklar. Svensk jämställdhet omfattar alla.
Därför har regeringen under förra mandatperioden och denna infört den mest proaktiva lagstiftningen för att mota det hedersrelaterade våldet i Sverige. Det är sanningen, Josefin Malmqvist.