Tobias Krantz (FP):
Först vill jag tacka justitieministern för ett fylligt, intressant och utförligt svar. I dag lever många kvinnor i fruktan för liv och lem, och tyvärr finns det goda skäl för det. I genomsnitt är det 17 kvinnor varje år som mördas av en man som de har eller har haft en nära relation till.
I dag finns det möjligheter att utfärda besöksförbud för att skydda mot hot, våld och trakasserier. Tyvärr har lagen visat sig vara tämligen verkningslös. År 2007 inträffade 3 754 överträdelser av besöksförbudet i hela landet. I mitt hemlän Jönköpings län var det 106 överträdelser. Det innebär att den tidigare gärningsmannen fortsätter att sprida skräck bland dem som han tidigare utövat våld mot.
Det är naturligtvis helt oacceptabelt. Vi måste trappa upp kampen mot kvinnovåldet. Herr talman! Regeringen genomför många åtgärder för att bekämpa kvinnovåldet. Jag vill gärna ge justitieministern en eloge för det arbetet som hon och flera andra statsråd i regeringen har satt i gång. Det handlar om en kraftfull upprustning av det svenska rättsväsendet, som också kommer att ha betydelse i kampen mot kvinnovåldet.
Det handlar också om den specifika handlingsplan som justitieministern också nämnde i sitt interpellationssvar. Den innehåller 56 åtgärder och 800 miljoner kronor som ska satsas för att för att ta ett helhetsgrepp mot kvinnovåldet. Det behövs också skärpningar i lagen om besöksförbud. Det är många kvinnor som tvingas göra inskränkningar i sitt vardagsliv. De tvingas kanske flytta till en annan ort i en annan del av landet.
Barnen kanske måste ryckas upp från sin trygga skolgång, dagis eller vad det kan vara för någonting. Det måste uppfattas som enormt provocerande att gärningsmannen däremot kan gå helt fri och röra sig helt obehindrat och sprida skräck mot tidigare offer. Det är helt orimligt. Grundprincipen måste vara väldigt klar och tydlig. Det är kvinnans frihet som ska värnas och inte gärningsmannens.
Därför menar jag att det finns skäl att pröva tanken att införa en så kallad omvänd kommunarrest vid särskilt grova fall av kvinnofridskränkning. Det innebär att vistelseförbudet ska utvidgas till att omfatta en hel kommun. I dag är det precis som justitieministern sade betydligt mer begränsade geografiska områden som förbudet kan omfatta. Det kan vara en fastighet, ett bostadsområde eller något annat. Det är helt otillräckligt.
Justitieministern hänvisar till den utredning som ska komma under året, förhoppningsvis med ett förslag i den här frågan. Sedan säger justitieministern att hon ska ta ställning efter den remissrunda som äger rum. Det är ett strikt formellt konstaterande, och jag har respekt för att justitieministern vill förfara på det sättet.
Samtidigt tycker jag att vi när vi har interpellationsdebatten också måste fundera över de politiska värderingar och politiska ståndpunkter som ligger bakom den formella ärendehantering som måste äga rum. Justitieministern har tidigare visat ett mycket starkt engagemang i frågan om mäns våld mot kvinnor och också i frågan om att utvidga vistelseförbudet och alltså införa en omvänd kommunarrest. I Aftonbladet den 23 april förra året säger Beatrice Ask bland annat: Det finns en diskussion om att kunna ge besöksförbud i hela hemkommunen.
Jag är inte främmande för det i extrema fall. Någonstans måste det faktiskt hända något. Det är precis så det är. Någonstans måste det faktiskt hända något. Det är många som håller med justitieministern om det hon sade förra året. Jag skulle vilja ställa en fråga till justitieministern och få ett klarläggande på den här punkten. Det är väl inte meningen att det svar som justitieministern har avgivit i dag ska tolkas som att justitieministern backar från den ståndpunkt som hon intog i april 2007?