Ida Karkiainen (S):
Vi socialdemokrater står bakom samtliga av våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 3. I dag är en historisk dag, och det är inte bara för att vi ska debattera kulturutskottets betänkande om kulturarvsfrågor. Det är en historisk dag för ett kulturarv värt att minnas. Det har präglat mig och många i min bygd men också svensk politik.
Just denna dag, den 30 maj, för exakt 100 år sedan anländer 50 man från Västernorrlands regemente till Seskarö. "Klockan tolv börjar förhören. Erikssons bageri är omringat av militär med påskruvade bajonetter. En folkmassa på tusen personer, män, kvinnor och barn, samlas utanför bageriet. En och en går de misstänkta in till förhör.
En grammofon spelar Arbetets söner om och om igen. Kapten Falk befaller att grammofonen ska stängas av. Folkmassan svarar med att sjunga Arbetets söner unisont i stället. De förhörda släpps inte som kronofogden lovat. Två av de misstänkta förklaras häktade. Utanför växer talkören i styrka: 'Vi vill ha ut våra kamrater!'
- - - En sten kastas mot kronofogden och träffar ett fönster. Nu läser kronofogden högt upprorslagen och uppmanar tre gånger folkmassan att skingras. Alla lagens kriterier för att skjuta på folkmassan är således uppfyllda. Soldaterna går fram mot massan med fällda bajonetter."
Texten är tagen från Carsten Palmærs kulturartikel i Aftonbladet den 25 maj och handlar om Seskaröupproret, hungerkravallerna på Seskarö när sågverksarbetare tvångsköpte bröd då ransoneringskorten tagit slut och många människor svalt och var desperata.
Brödupproret gjorde att myndigheterna insåg hur allvarligt läget var, och det dröjde inte länge förrän hjälpsändningar med livsmedel kom till ön. Herr talman! Jag vill med denna illustration visa på hur viktigt det är med en kulturarvspolitik.
Att känna till historien ger perspektiv på och förklaringar till den tid vi nu befinner oss i. Hungerkravallerna påverkade svensk politik, och Hjalmar Branting framhöll vikten av demokratiska lösningar och samarbete över partigränser - ett tema lika aktuellt i dag som för hundra år sedan. Herr talman! För socialdemokratin är kulturarv en demokratisk rättighet.
Kulturarvet ger oss verktyg att utvecklas som människor. Det handlar om rätten att få veta vem man är och få perspektiv på sitt liv och sitt samhälle. Var kommer jag ifrån? Var är jag nu, och vart är jag är på väg? Det är framför allt i våra möten med varandra som kulturarv skapas. Det är allas våra berättelser som formar vårt kulturarv och historien om Sverige.
Vår syn är att kulturarvet inte bara ska vara tillgängligt för alla utan också präglas av delaktighet. Det är en historisk dag i dag, inte bara på grund av hungerkravallerna utan för att vi debatterar en historisk proposition om en samlad kulturarvspolitik. Det är med glädje som vi kan konstatera att en någorlunda bred samsyn råder, med undantag för Sverigedemokraterna. Det viktigaste med propositionen är tre saker.
en museilag och starkare oberoende från politiken tydligare fokus på kunskapsuppdraget ett kulturarv som når ut till fler och i hela landet. Museilagen är särskilt viktig och fastslår: "Ett museum ska utifrån sitt ämnesområde bidra till samhället och dess utveckling genom att främja kunskap, kulturupplevelser och fri åsiktsbildning."
Kunskapsuppdraget och forskningen är centrala. När det gäller kulturarv som når ut till fler är vi extra glada över att fri entré på statliga museer har fått så stort genomslag och så god respons. Det är en frihets och demokratireform. Vi vet att det finns mer att göra för att tillgängliggöra kulturarvet, men fri entré är ett första steg på vägen. Herr talman! Vi har tillit till professionen.
Därför ser vi socialdemokrater det som centralt att politiken ska hålla sig inom de gränser som tillhör politikens sfär. Den dagen politiker börjar vilja styra vad som ska visas på museer eller vilka berättelser som får berättas eller vilken konst som får visas - den dagen är vi illa ute. Men vi måste också låta professionen utveckla museerna och samarbeta med varandra.
Därför reserverar vi oss mot tillkännagivandet om att bevara varje museums särart. Kulturarvet och skolan är ytterligare ett viktigt område. Regeringen har identifierat frågor som behöver genomlysas för att förstärka samarbetet mellan skolan och museerna.
I läroplanen för grundskolan, förskoleklassen och fritidshemmet tydliggörs att en medvetenhet om kulturarvet ger oss en trygg identitet som är viktig att utveckla, tillsammans med förmågan att förstå och leva sig in i andras villkor och värderingar.
Regeringen bedömer i propositionen att Riksantikvarieämbetet bör få i uppdrag att kartlägga kulturarvets betydelse för skolväsendet men också att öka samverkan mellan kulturarvsinstitutionerna och skolväsendet i alla delar av landet. Det ligger i dag ett tillkännagivande som rör samma område, men vi ser inga skäl att föregripa det arbete som redan pågår. Herr talman!
Kulturarvet står inför stora utmaningar när det gäller digitalisering. Det är en avgörande fråga för framtiden att kunna bevara kulturarvet. Det handlar inte bara om att digitalisera fysiskt material, utan också om att bevara Twitter, statusuppdateringar, korta Instagraminlägg och allt som rör våra sociala medier i dag.
Vi har i dagens samhälle, där yttringar på sociala medier förekommer, ett viktigt arbete att utföra när det gäller digitalisering. Detta är en viktig men svår fråga för framtiden. Herr talman! Det rörliga kulturarvet vill jag också särskilt belysa. Jag hade förmånen att få besöka Beckholmen här i Stockholm och träffa några av eldsjälarna som bevarar gamla fartyg och bygger segelfartyg.
Att se de oändliga timmar som läggs ned på att från grunden bygga en båt eller renovera ett nästan förruttnat fartyg är imponerande. Samma sak gäller den enormt stora folkrörelse som engagerar sig i gamla bilar, tåg, båtar eller flygplan. Vi välkomnar därför regeringens initiativ att forma en ny verksamhetsstruktur för det rörliga kulturarvet.
Vi kommer att nogsamt följa de förändringar som även omfattar ett stärkt skydd för det rörliga kulturarvet. Vi tror på en stärkt bevaranderätt, men vi tror inte som sägs i tillkännagivandet att en skyndsam lagstiftning är rätt väg. En sak att glädjas särskilt åt är propositionens förslag om en bred arkivutredning. Arkiven fyller en oerhört central roll i vårt kulturarv, där allt från historiska politiska protokoll till arkitektritningar bevaras för framtiden.
Det är inte minst ur forskningssynpunkt viktigt att arkiven finns. Herr talman! Kulturarv är också för mig Staffan Svanberg - en eldsjäl, historieberättare och sann folkbildare som tyvärr inte längre finns bland oss.
Staffan var en mångsysslare som brann för bland annat nationalparken på Sandskär i Haparanda skärgård, där han ofta guidade besökare och berättade historier som utspelat sig på ön, skapade av människor och natur i hundratals år. Genom Staffans berättelser har hundratals, ja tusentals, människor fått kunskap om ett fantastiskt kulturarv.
I sammanhanget vill jag lyfta vikten av att vi har institutioner som tar hand om berättelser som Staffans: det immateriella kulturarvet, som inte är fysiska föremål, platser eller lämningar. Viktiga institutioner för det immateriella kulturarvet är givetvis våra museer och arkiv, men Institutet för språk och folkminnen har också särskild betydelse. Herr talman! Det är i språket som kulturarvet lever.
Det är vaggvisan, sagan, böckerna, talesätten, dialekterna och berättelserna som skvallrar om vår historia, omedvetet och ibland medvetet. Här spelar minoritetspolitiken och urfolkspolitiken en avgörande roll. Trots att jag är tornedaling och har vuxit upp med meänkieli har jag aldrig erövrat språket. Jag har upptäckt att det har skapat en rotlöshet hos mig som jag inte trodde att jag hade.
Men det är precis på grund av att kulturarvet lever i språket som denna rotlöshet känns. Detsamma gäller för samiskan. Att språken överlever är därför också en viktig fråga för hela kulturarvets överlevnad. Herr talman!
Detta riksmötesår har jag fått uppleva perspektiv på kulturarvet som blir en del av mitt liv för alltid: utskottsresan till Sydafrika, där kulturarvet har en så central betydelse för att läka såren som apartheid skapat, eller riksmötets öppnande med tema norra Norrland, där Hans majestät konungen talade om att vårt kulturarv är rikt och mångfasetterat, skapat av människor från olika länder i århundraden.
Jag kan också nämna besöket på Världskulturmuseet i Göteborg, som har en fantastisk utställning som heter Korsvägar - Där världar möts och handlar om hur människor förenas kring upplevelserna av migration. Jag kan lägga fler upplevelser till protokollet, men jag vill med detta verkligen uppmana alla att upptäcka vår fantastiska kulturarvsskatt i Sverige: våra fantastiska museer, föreningar, folkrörelser och institutioner - alla som arbetar med kulturarvsfrågor.
Det blir en livsresa, kan jag garantera. Herr talman! På Seskarö hembygdsförenings hemsida står det: "Den anda som rådde, den kraft som fanns i enigheten och strävandet för ett bättre samhälle, präglar ännu något Seskarö och dess befolkning." För mig är detta symboliken i vad kulturarvet betyder.