Camilla Waltersson Grönvall (M):
Det känns återigen väldigt tryggt att som alliansföreträdare tala om de investeringar som vi har gjort i svensk förskola. Lärarförbundet uttalar sig om de satsningar som har gjorts - det är de som verkligen är företrädare för de personer som finns där ute i verksamheten. Det känns ganska tryggt att de pekar på att det har varit väldigt viktiga resurser och insatser.
Jag vill börja med att tacka statsrådet Gustav Fridolin för svaret på denna brännande och viktiga fråga. Alltför länge har vi blundat för att svagpresterande skolor har kunnat överleva år efter år utan att någon tar ansvar för att vända utvecklingen. Resultatet av att ingen har vågat eller kunnat ta ansvar ser vi kanske inte direkt, men vi ser det senare i form av utanförskap, brottslighet och, inte minst, krossade drömmar.
I den budget som vann riksdagens majoritet i december lades det också stora resurser på mindre barngrupper. Detta är någonting som uppmärksammas och som vi definitivt vill göra någonting åt. Tack vare Alliansens budget finns det nu en möjlighet att minska barngrupperna. Och vi fortsätter att bygga ut någonting permanent. Det handlar om något som vi ser som ett oerhört stort bekymmer, nämligen bristen på förskollärare. Herr talman!
Så borde det inte vara i ett land som Sverige. Nej, här borde vi ge alla barn och elever rätt till en god utbildning som rustar dem väl inför framtida livsval. Men situationen på exempelvis Värner Rydénskolan i Malmö vittnar tyvärr om någonting helt annat. Nya moderaterna och Alliansen prioriterade skolan och genomförde stora reformer med målet att fler elever ska komma till sin rätt.
Nu kan jag bara ställa en retorisk fråga i min sista replik. Men jag väntar på vad Socialdemokraterna och Roza Güclü Hedin kommer att återvända med när det gäller att se till det behov vi har av fler förskollärare. Det här har Alliansen sett. Vi har också mött upp med resurser i vår budget, och vi kommer att fortsätta att följa detta, väldigt nära och väldigt intresserat.
Vi har i dag nya läroplaner, en ny lärarutbildning och helt nya karriärvägar för lärarna, för att nämna några. I flertalet komptensutvecklingssatsningar har lärarna fått fler och bättre verktyg för att kunna utveckla sina förmågor att lära ut. Detta har varit stora landvinningar för ett stärkt läraryrke och därmed också för att fler elever ska få möjlighet att nå sina drömmar genom en utbildning av god kvalitet.
Det här är nämligen avgörande om vi vill se ett fortsatt kompetenslyft och en fortsatt kvalitetsutveckling i våra svenska förskolor. Det finns också en satsning på ett kompetenslyft där vi har både ett förskolechefslyft och ett kompetenslyft för förskollärare.
Jag håller därför med utbildningsministern om att det är grundläggande att alla barn och elever har rätt till rätt stöd och stimulans redan från första början. Ingen ska behöva vänta till tredje, fjärde eller i absolut värsta fall till nionde klass innan skolan kommer på att elever har gått miste om mycket av undervisningen på grund av att skolan inte har förmått hjälpa eleven i god tid. Herr talman!
Det som efterfrågas av Roza Güclü Hedin i dag, här i Sveriges kammare, är alltså tillgodosett i den budget som gäller för 2015.
Jag är därför glad att regeringen nu har påbörjat arbetet med att rulla ut obligatoriska bedömningsstöd från årskurs 1. Detta var en av flera hjärtefrågor för Nya moderaterna i betygsöverenskommelsen. Att detta nu så småningom kommer på plats kommer att få stor betydelse, särskilt för de elever som tidigt riskerar att halka efter i skolan. I detta sammanhang vill jag också passa på att fråga utbildningsministern vad han egentligen har emot att ge fler elever rätt till ännu bättre stöd, ännu tidigare.
Under våren har vi från den moderata gruppen vid flera tillfällen debatterat tioårig grundskola tillsammans med statsrådet här i kammaren. Trots det har vi fortfarande inte fått några direkt konkreta förklaringar från statsrådet om varför han inte vill att eleverna ska få början skolan ett år tidigare och därigenom få tillgång till skolan redan vid sex års ålder. Jag konstaterar också att statsrådet lyfter fram Matematiklyftet och Läslyftet som viktiga delar i lärarnas kompetensutveckling.
Det är lite gulligt att man lyfter upp Läslyftet som ett sådant exempel, men jag konstaterar att man skär bort 45 miljoner kronor för att bygga ut det. Det är att tala med kluven tunga. Hur resonerar statsrådet där? Å ena sidan säger man i svaret att en kompetensutvecklingssatsning är viktig, men å andra sidan väljer man att montera ned den.