Jan Björklund (L):
Sverige har en it-strategi för skolan. Den finns i läroplanen för skolan. Vi har en bokstrategi för skolan. Den finns i läroplanen för skolan. Vi har en lässtrategi för skolan. Den finns i läroplanen för skolan. Vi har en räknestrategi för skolan. Den finns i läroplanen för skolan.
Det Monica Green säger är ju att om man lyfter ut it-strategin ur läroplanen och gör ett eget dokument av den skulle det på något sätt bli viktigare i skolan. Då kan jag lova: Det skulle bli precis tvärtom. Det är läroplanen som är det viktiga och centrala styrdokumentet för skolan. Och läroplanen är splitter ny, från 2011. Den ersatte den gamla från början av 90-talet. Den är mycket uppdaterad.
Det är höga krav på digital kompetens och digitala inslag i undervisningen av precis de skäl som har nämnts här, både för att man ska lära sig att använda it som en del av livet och naturligtvis i första hand för de elever som inte har tillgång till it hemma, som det pekas på. Självklart är det så. Dessutom är it en del i själva undervisningen, för att kunna lära sig saker i undervisningen.
Jag är övertygad om att Hillevi Larsson har helt rätt i sitt konstaterande att datorn alltför ofta används som en kvalificerad skrivmaskin. Men det går också att använda datorn och it till mycket mer avancerade saker. Det är alltså hur man använder det i klassrummet som ytterst avgör. Sverige har en it-strategi för skolan och den skulle bli betydligt försvagad om vi tog ut den ur läroplanen och skrev ett eget dokument.
Det skulle bli en riktig hyllvärmare. Det lovar jag. Så funkar det. Det är läroplanen skolan läser och arbetar efter. Det finns stora problem när det gäller kunskapsresultat i skolan, dock inte på digital läsning. Resultaten sjunker i matematik och naturkunskap, men enligt PISA är Sverige mycket framstående på digital läsning. Svenska skolelever är bättre på digital läsning än på annan läsning. Där är Sverige unikt.
Det är annat vi borde prata om här än digital kompetens. Där är Sverige framstående. Vi kan gärna prata om PISA och fundera på vilka åtgärder som behövs för att höja resultaten. Sverige är framstående. Det PISA och OECD-studierna pekar på är att problemet med att använda digital teknik i skolan nu inte längre ligger i att eleverna inte behärskar tekniken eller vad de ska använda den till.
Problemet är att när man väl söker kunskap på nätet måste man själv ha tillräckligt mycket kunskaper om det man söker för att förstå vad man ska söka och sedan värdera informationen. Det räcker inte att gå in på en hemsida och läsa ett påstående om att Förintelsen inte har existerat. För att kunna värdera detta måste man själv ha historiekunskaper och kunna ifrågasätta detta. Det är inte digital kompetens som saknas för att använda de digitala medierna mer i undervisningen, utan det är mer fråga om vanliga kunskaper i olika ämnen.
Det är där bristerna finns. Detta pekar OECD på när Sverige utvärderas. Vi ligger mycket bra till jämfört med resten av den jämförbara världen när det gäller digital läsning. Det är andra kunskaper som behövs för eleverna så att de kan använda it ännu mer i undervisningen. För en lärobok som en lärare väljer ut och ger eleverna finns något slags granskning - boken granskas i förväg - men på nätet finns allsköns information där en mängd saker inte är korrekta.
Man måste kunna värdera den informationen. För att kunna lyfta sig själv från att använda it bara som en informationskälla till att använda de fakta som finns där handlar det om att inneha djupare kunskaper om det man söker - inte bara att knappa in sig. Det här handlar om att gå vidare och lyfta fram kunskaperna. Sverige ligger mycket bra till enligt PISA. Vi har en nationell it-strategi. Det finns mycket mer att göra, men tro inte att lösningen skulle vara att lyfta ut it-regleringen ur läroplanen och skapa ett eget dokument.
Det skulle försvaga styrningen av it i skolan.