KBLab/rixvox huggingface dataset:
Maria Ferm (MP):
För några veckor sedan ställde jag en interpellation - min första interpellation - till justitieminister Beatrice Ask mot bakgrund av de felaktiga terroranklagelserna i Göteborg. Ask valde att först svara på en liknande interpellation från Lena Olsson från Vänsterpartiet och därefter att svara på denna. Jag uppskattar att justitieministern på detta sätt väljer att diskutera frågorna grundligt i riksdagen.
Jag tackar för justitieministerns svar, men det kvarstår ändå frågetecken som regering är ansvarig för att reda ut. I mina frågor till ministern slår jag vakt om en av de viktigaste rättssäkerhetsprinciperna: Hur ser vi till att våra medborgare inte utsätts för en godtycklig behandling av rättsväsendet? Ingenstans ser jag en ansats till självkritik från justitieminister Ask.
Det Sverige behöver är ett vaket och effektivt rättsväsen som i alla led slår vakt om rättstryggheten lika mycket som rättssäkerheten. Skydd mot övergrepp från staten är lika viktigt som skydd mot allmänfarlig brottslighet. Gång på gång har det visat sig att rättsväsendet brister i rättssäkerhetsaspekten. Flera fall av polisövergrepp har gått ostraffade.
Det handlar om övervåld vid polisingripande som har lett till dödsfall, och inte minst polisens ingripande mot demonstranter i Göteborg 2001. I det fall jag nu tagit upp i en interpellation till justitieministern är omständigheterna vid gripandet av den terrormisstänkte mannen sådana att detta nu har JO-anmälts. Det finns åtgärder som riksdag och regering skulle kunna föreslå och genomföra för att förbättra rättssäkerheten i vårt land.
Det kan till exempel göras genom att införa den särskilda fristående utredningsmyndighet som skulle utreda polisanmälningar mot poliser och åklagare. Men det kan även göras genom att reformera polisutbildningen och göra den högskolebaserad och på det sättet öppna upp rekryteringen och öka mångfalden av poliser. Fru talman!
Min fråga är därför: Tänker ministern arbeta för att stärka rättssäkerheten i vårt land genom att genomföra dessa förslag?
Maria Ferm (MP):
Jag vill först påpeka att jag tycker att det är positivt att det kommer att finnas en ny ordning för internutredningar. Men jag skulle också mycket hellre se att man gick ännu längre och skapade en helt fristående myndighet som kan utreda polisens egna brott.
Jag tog i min interpellation till justitieministern också upp hur de brutala ingripandena även påverkade barnen till misstänkta och, i åtminstone ett fall, till vittnen. Barnen väcktes av att dörrar slogs in och rutor krossades.
Plötsligt befann sig ett antal maskerade personer i deras hem - personer med vapen vars lasersikten sökte av barnen och deras rum och riktades mot föräldrar och syskon. De fick se sina föräldrar beläggas med handfängsel. Några av barnen fördes bort i polisbilar tillsammans med sina föräldrar och togs in till polisen.
En lördagsmorgon som kunde ha varit som vilken som helst förvandlades till något som var mycket skrämmande och otäckt. Konsekvenserna av detta kan vi bara gissa. Enligt barnkonventionen, artikel 3:1, ska barnets bästa sättas i främsta rummet vid alla åtgärder som rör barn, oavsett om åtgärderna vidtas av offentliga eller privata sociala välfärdsinstitutioner, domstolar, administrativa myndigheter eller lagstiftande organ.
Sverige har skrivit under barnkonventionen, men vi har inte införlivat den i svensk lagstiftning vilket innebär att det inte blir så mycket mer än fina ord på ett papper. Att barns rättigheter kränks i samband med polisingripanden riskerar att medföra att dessa barn börjar uppfatta polisen som ett hot och inte som en viktig och trygg samhällsinstans. Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att stärka barns rättigheter och förhindra att barn utsätts för kränkningar av detta slag?
Maria Ferm (MP):
Jag vill tacka justitieministern för att hon har svarat på mina frågor. Jag tycker att det är viktigt att diskutera detta för att inte åsidosätta rättssäkerhet, barns rättigheter eller medborgerliga rättigheter i terroristjaktens namn. Sverige behöver hålla fanan högt och inte acceptera inskränkningar i medborgerliga rättigheter genom vare sig massiv övervakning eller godtyckliga gripanden.
Avslutningsvis vill jag påpeka att det är av största vikt att det finns ett stort förtroende för rättsväsendet. Det förutsätter att rättsväsendet agerar proportionerligt och respektfullt gentemot misstänkta individer.
Maria Ferm (MP):
Det Eva-Lena Jansson syftar på är att vi varit tydliga med regeringen om att vi behöver komma vidare i frågor som är låsta, där vi inte känner att vi kommit framåt. Frågan om vård för papperslösa är en tydlig och viktig fråga där Miljöpartiet velat se en ändring under ganska lång tid. En annan fråga gäller just anhöriginvandring där vi vill se en lagändring.
När det gäller frågan om vård för papperslösa skrev vi en debattartikel för ungefär en månad sedan. Vi har ställt ett ultimatum att vi vill att utredningen skickas ut på remiss så att vi kan komma vidare med skrivningar i höstbudgeten där vi är överens om hur vi hanterar frågan.
Maria Ferm (MP):
Som jag redogjorde för i mitt anförande anser Miljöpartiet att vi redan nu bör gå vidare med en lagändring. Vi behöver alltså inte avvakta rättsutvecklingen, utan vi ser redan nu att det finns fog för att ändra lagstiftningen så att det löser problematiken för alla familjer som i dag förvägras familjeåterförening.
Vi kan se att domstolarna tolkar lagstiftningen olika, och vi vill att problemet ska lösas för till exempel familjer med adoptivbarn eller för makar utan barn. Där vill vi se en förändring redan nu. Det är också krav som vi ställer redan nu.
Maria Ferm (MP):
Av den här debatten framgår det att det är väldigt uppenbart att vi har olika syn på hur sjukförsäkringen ska utformas. Vi är kritiska till den bortre gränsen. Vi har sett exempel på hur personer med livshotande och kroniska sjukdomar har skickats vidare till Arbetsförmedlingen. Jag kan bara konstatera att där har vi olika syn. Men detta är inte ämnet för debatten i dag.
I dag tycker jag att vi i stället skulle kunna vara glada åt att vi är ett enigt utskott som vill genomföra förändringar som vi alla ställer oss bakom och som innebär förbättringar i rehabiliteringen. Det är det som jag tycker att vi alla borde fokusera på i dag.
Maria Ferm (MP):
Jag kan bara upprepa det faktum att det som faktiskt sker när man har en bortre gräns och när människor utförsäkras på det sätt som sker i dag är att människor helt enkelt hamnar utanför systemet. Det är någonting som vi ser väldigt allvarligt på. Vi vill inte ha ett system där människor kan falla mellan stolarna på det sättet, att de som är absolut mest utsatta i vårt samhälle drabbas av den här politiken. Nu kan vi ta ett litet steg.
Men vi ser att det behövs enorma förändringar av hela systemet för att det ska fungera mycket bättre än vad det också gjorde tidigare och än vad det gör i dag.
Maria Ferm (MP):
Anledningen till att vi vill genomföra de här reformerna handlar inte om att det är en förmån, utan det handlar om att rätten till vård är en mänsklig rättighet. Sverige har under många år blivit kritiserat för att ha brutit mot de internationella konventioner man har skrivit under och inte säkerställt att människor har en möjlighet att få rätt till hälso- och sjukvård. Det är därför det är så viktigt att genomföra de här förändringarna.
Papperslösa kommer att få rätt till hälso- och sjukvård på samma villkor som asylsökande har i dag. Det betyder rätt till vård som inte kan anstå. Det är inte rätt till lika mycket vård som andra personer har som befinner sig i Sverige, så det är fortfarande inte på samma villkor, vilket vi hellre hade velat se. Men det är en oerhört stor förbättring jämfört med i dag.
Det betyder att om man har problem som inte kan vänta, som är så pass akuta att man behöver få vård, antingen om det är tandvård eller annan vård, har man rätten att få det, till skillnad från i dag då papperslösa inte har någon rätt till vård, förutom akut sjukvård och då måste de betala hela summan själv. Det är alltså inte, som för andra, subventionerad vård, utan de måste betala hela den stora summan.
Det är personer som redan befinner sig i en oerhört utsatt situation och som har väldigt små marginaler. Det här är helt omänskligt. Det är en oerhört viktigt förändring som vi genomför nu och som innebär att Sverige tar sitt ansvar för att säkerställa en så pass basal sak som rätten till hälsa.
Maria Ferm (MP):
Om jag förstår David Lång rätt menar Sverigedemokraterna att om en person som är i behov av mödravård, en person som ska föda barn och inte har papper utan lever som gömd i Sverige, ska den personen inte ha rätt till vård. Om en person som har hiv eller som lider av diabetes eller något liknande är papperslös ska den personen nekas vård.
Om en person som lider av en livshotande sjukdom och som behöver behandling för den är papperslös ska den personen nekas vård. Då ska vi tvinga människor som arbetar inom vården att säga nej till de personerna, att bli bödlar. Ja, du har helt rätt, David Lång, att där skiljer sig våra åsikter. Vi anser att människor som är i behov av vård ska få rätt till det, oavsett av vilken anledning de befinner sig i Sverige.
Det handlar om att vi ser människor som människor och inte något annat.
Maria Ferm (MP):
Jag skulle ändå vilja säga att det finns en tydlig koppling och sammanblandning. Eftersom de personuppgifter som samlas in via TDV sedan används i FRA:s signalspaningsuppdrag blir det en väldigt tydlig koppling. Personuppgifter som man har fått tillgång till på ett sätt används i en helt annan verksamhet.
För några veckor sedan kom ett yttrande från Datainspektionen angående just detekteringssystemet TDV och användningen av personuppgifter.
Det gäller även om de personuppgifter som utgörs av s.k. signaturer." Det kan vara e-postadresser, IP-adresser, kodsnuttar och uppgifter om servrar som sparas i så kallade signaturer. Detta är mycket uppseendeväckande. FRA har utbytt personuppgifter med TDV utan laglig grund.
Det är en verksamhet, där möjligheten till utomstående insyn är starkt begränsad, som har byggt upp system och skickat personuppgifter mellan verksamheter utan att det finns ett lagstöd för det. Datainspektionen skriver att det är viktigt att det styrande regelverket för FRA är klart och tydligt. Jag håller med om detta. Men tyvärr är det inte så i dag, vilket uppenbarligen utnyttjas. Detta är inte första gången som Datainspektionen kritiserar FRA:s personuppgiftshantering.
Något som också oroar mig är hur regeringen ständigt hänvisar till att området är oreglerat och därför måste regleras ytterligare för att motivera massövervakning och stora inskränkningar av den personliga integriteten. Det lät likadant när FRA-lagen debatterades 2008. Då påstods det att var bättre om verksamheten reglerades än att den fortsatte oreglerat.
Det som det i praktiken betyder är att FRA bedrev signalspaning även tidigare trots att det inte fanns någon laglig grund för det. Man massövervakade även tidigare trots att det inte fanns någon laglig grund för det. Det är alltså inte första gången som regeringen sätter i gång en verksamhet utan laglig grund för att sedan driva igenom det i riksdagen i efterhand. Den utvecklingen oroar mig starkt. Jag skulle vilja ha ett tydligt besked från försvarsministern på hur hon ser på detta agerande.
Är det inte mycket allvarligt att verksamheten sker i dag utan stöd i lagen?
Maria Ferm (MP):
Sverige behöver, som ett militärt alliansfritt land, en effektiv underrättelseverksamhet. Signalspaning kan möjligtvis vara ett verktyg i detta, men som FRA-lagen i dag är utformad innebär den oproportionerligt långtgående ingrepp i medborgerliga fri- och rättigheter. Förra året utökades dessutom FRA:s signalspaningsuppdrag. Nu kan även Säkerhetspolisen och Rikskriminalpolisen inrikta signalspaningen.
Såväl Datainspektionen som Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten, Siun, har gjort uppföljningar av FRA-lagen och påpekat brister i den, bland annat när det gäller hur känsliga personuppgifter hanteras. Samtidigt har ingen riktigt lyckats förklara skälen till att all datatrafik in och ut ur vårt land ska kunna avlyssnas av Försvarets radioanstalt. Jag tackar ministern för debatten. Det är viktigt att vi diskuterar dessa frågor.
Det är fullständigt avgörande för hur vi hanterar arbetet mot cyberbrottslighet och terrorism. Jag noterar dock att ministern inte har kommenterat det faktum att personuppgifter flödar fritt i TDV-verksamheten för att förhindra it-brottslighet och används därefter i FRA:s signalspaningsuppdrag.
Det innebär definitivt en ändamålsglidning då personuppgifter som från början inte var tänkta att användas i FRA:s signalspaning nu kan användas. Ministern har inte heller kommenterat att Datainspektionen konstaterar att det är en verksamhet som bedrivs utan stöd i lag eller annan författning. Det finns helt enkelt inget lagstöd för en sådan hantering av personuppgifter.
Jag hoppas att ministern tar med sig detta och att vi i fortsättningen inte kommer att ha en verksamhet som saknar lagstöd.
Maria Ferm (MP):
Det finns många olika saker som vi bör göra för att ytterligare investera i etableringen i samhället. Tidigare satsade man på saker som absolut inte har varit tillräckligt effektiva.
Det systemet vill vi se över. Vi tycker att det är någonting som borde avskaffas. Det finns många saker som man kan göra för att integrationen ska fungera bättre. Det är otroligt viktigt med snabba insatser, så att man inte blir kvar i anläggningsboende och blir passiviserad. Man bör snabbt kunna lära sig språket, kunna bosätta sig i en kommun och kunna påverka etableringsprocessen med utbildning eller validering.
Sedan måste man såklart kunna få hit sin familj. Anhöriginvandring och möjlighet att återförenas med nära och kära är otroligt viktigt för integrationsprocessen. Vi vet att personer som är ständigt oroade över om deras familjer är vid liv eller är döda har väldigt svårt att komma in i samhället, lära sig språket, hitta ett arbete och så vidare.
Jag tycker att det är helt självklart att vi ska bygga vidare på tanken att det som förenar oss är vår gemensamma framtid, inte gemensam historia, religion eller etnicitet. Jag kan utveckla det i min nästa replik.
Maria Ferm (MP):
Jag tog upp hur det gått för dem som kom från Balkan på 90-talet som ett exempel på att man efter ett tag märker väldigt små skillnader mellan dem som kommer hit och befolkningen i övrigt - även om det finns vissa svårigheter i början med etableringen. De som kom från Balkan är ett exempel på det.
Så är det historiskt med alla grupper som kommit som nya till ett samhälle när de tvingats på flykt någonstans ifrån. Det tar lite tid, men efter ett tag kommer man in i samhället. Visst är situationen lite annorlunda i Sverige i dag. Samtidigt är vi starkt rustade för att kunna ta emot människor på flykt.
Något som är väldigt likt situationen på 90-talet, men som Paula Bieler inte nämnde, är vad människor flyr från. På 90-talet flydde människor från krig, massakrer, folkmord, våldtäkter. De var tvungna. De hade inget val. I dag är det samma sak.
Människor tvingas på flykt undan Isis massakrer, kemiska vapen i Syrien, diktaturen i Eritrea. Vi har ett ansvar att göra allt vi kan för att ge dem en fristad här så att de ska komma in i samhället. Det är något som gagnar dem och något som långsiktigt även gagnar oss. Länder som sluter sig mot omvärlden stagnerar i sin utveckling. Det går sämre för dem.
Det är ingen slump att Tyskland och Sverige, som har bland de bästa ekonomierna i Europa, också är de som visar en öppenhet mot omvärlden. Det ska vi fortsätta att värna och stå upp för. Det tjänar vi på och det tjänar de människor som kommer hit på, men grunden måste alltid vara att vi står upp för asylrätten.
Maria Ferm (MP):
Det som går att göra för att försöka förhindra att människor mister sina liv på Medelhavet är att skapa lagliga vägar för asylsökande. Så länge det är krig i världen kommer människor nämligen att fortsätta fly. Det är inte en politik som Sverige bedriver som gör att människor sätter sig i dessa båtar, utan det handlar om vad de flyr ifrån. Därför bör vi försöka göra det vi kan för att se hur man kan skapa lagliga vägar för asylsökande.
EU-kommissionen har till exempel fört fram förslag om att använda sig av humanitära visum. Det är någonting som skulle kunna bidra till att man inte tvingar människor att betala stora summor till flyktingsmugglare. I stället skulle det finnas legala alternativ för dessa personer. Detta är någonting som EU över huvud taget behöver se över.
I dagsläget är det så att vi har skrivit under internationella konventioner som garanterar rätten att söka asyl men i praktiken omöjliggjort det genom att det inte finns några lagliga sätt att ta sig hit. Då är människor utlämnade till att ta dessa farliga vägar och riskera sina liv. Och vi är delansvariga för att de också mister sina liv på vägen.
Det gör att EU:s medlemsstater i praktiken faktiskt hjälper till att upprätthålla dessa flyktingsmuggelnätverk snarare än att bekämpa dem. För att bekämpa flyktingsmuggelnätverken och motverka denna utveckling måste man skapa lagliga sätt för asylsökande att ta sig till Europa.
Maria Ferm (MP):
Jag tror att Markus Wiechel missade att lyssna på mitt anförande eftersom jag sa att Sveriges regering är överens om att Sverige ska verka för att öka mottagandet av kvotflyktingar. Det är någonting som Sverige faktiskt har arbetat med under ett antal år. Vi leder en internationell arbetsgrupp som jobbar för att fler länder ska öka sitt mottagande av kvotflyktingar. Men det är ett komplement till lagliga vägar för asylsökande.
Det är ingenting som gör att man kan ta sig till Europa för att söka asyl, utan det handlar om personer som redan har fått flyktingstatus. I dagsläget finns det fortfarande inga lagliga sätt att kunna ta sig till Europa och söka asyl helt enkelt därför att om man kommer från ett land där man antas söka asyl får man inte visum. Detta låter märkligt. Man kan tycka att de som verkligen behöver det bäst borde få det. Men så är det inte i dag.
Ju större risk, så att säga, det är att personer kommer att söka asyl, desto mindre chans är det att dessa personer kommer att få visum för att kunna ta sig till ett land där de också kan göra det. Vi vet också att det är en mycket ansträngd situation i länderna i krigets närområde. Libanon, som är ett land som är lika stort som Skåne, med 4 miljoner invånare har 1 miljon flyktingar.
De säger själva att det som de behöver är vidarebosättning och att andra länder tar ett större ansvar och inte, som ni vill, att vi skickar tillbaka personer till dessa länder så att det blir ett ännu större tryck på länderna i krigets närområde. Det är också någonting som riskerar att förlänga och försvåra konflikterna. Det gör att de sprids till större områden, vilket skapar större instabilitet i de länder som redan har tagit ett mycket stort ansvar.
Det är alltså helt fel väg att gå. Sedan skulle jag vilja påminna om att vi ska vara förbannat glada över att vi är ett land människor vill fly till och inte ett land människor är tvingade att fly från.
Maria Ferm (MP):
Jag tackar Roland Utbult för frågan, som förvisso inte rör migrationslagstiftningen men ändå är viktig att ta upp. Den åtgärd du beskriver, Roland Utbult, nämligen sänkta arbetsgivaravgifter för unga, är någonting som bevisligen har varit en väldigt ineffektiv åtgärd just när det gäller att skapa nya jobb. För både unga och nyanlända finns det många andra saker som är viktiga - och viktigare - att satsa resurser på.
När det gäller nyanländas möjligheter att komma in på arbetsmarknaden skulle jag vilja lyfta fram det Ylva Johansson har presenterat, det som kallas snabbspår för nyanlända. Det handlar om att man med hjälp av arbetsmarknadens parter på olika sätt, genom tidiga insatser, får in människor på arbetsmarknaden.
Vi vet att det är många som kommer hit och har utbildningar inom bristyrken; 24 procent av dem som kommer hit har eftergymnasial utbildning redan när de kommer. Det finns många människor som kommer hit med viktiga erfarenheter som vi bör bli mycket bättre på att ta till vara. Det är ett av de förslag regeringen redan har presenterat, och nu kommer vi snart att kunna se fram emot en budget där ännu fler förslag kommer.
De handlar om att förbättra och snabba på etableringsprocessen när det gäller nyanlända i samhället. Över huvud taget tror jag att det är viktigt att vi får till en debatt just om hur etableringen kan påskyndas och förbättras.
Jag tycker att det vore bättre om till exempel Kristdemokraterna fokuserade betydligt mer på den typen av förslag snarare än på förslag som skulle försvåra livet för dem som kommer hit eller syftar till att göra migrationspolitiken mer restriktiv.
Maria Ferm (MP):
Jag har främst hört många människor uttrycka sin glädje över att regeringen på allvar vill satsa stort på att öka bostadsbyggandet. Det är någonting vi vet har varit eftersatt under lång tid, och vi tar nu tydliga steg för att bygga fler bostäder.
Det är generellt sett väldigt välbehövligt, inte minst i en tid då många människor kommer till Sverige - men även över huvud taget, eftersom vi har bostadsbrist i en majoritet av landets kommuner. Vi har många unga som behöver kunna hitta en bostad för att flytta hemifrån. Den typen av satsningar bidrar också till en stark ekonomisk utveckling i Sverige - det skapar jobb - och är dessutom väldigt viktigt just nu.
När det gäller nyanländas möjligheter att komma in i samhället finns även många andra saker vi behöver komma till rätta med, inte minst att alla Sveriges kommuner behöver ta ansvar för mottagandet för att påskynda etableringen. I dag vet vi att många under lång tid tvingas vänta på anläggningsboenden som ligger väldigt avskärmat och isolerat från resten av samhället. Människor kan då inte komma ut, etablera sig och hitta en bostad och ett arbete.
Därför är det viktigt att alla Sveriges kommuner hjälper till, att Migrationsverket kan börja bygga bostäder i statlig regi och - såklart - att vi får fart på bostadsbyggandet över huvud taget i Sverige. Det är just det reformerna syftar till.
Maria Ferm (MP):
Det Sverige kan och bör göra är att prioritera både och, att bidra med katastrofhjälp i närområden, i krigets närhet, men såklart också stå upp för asylrätten för dem som lyckas ta sig till Sverige och Europa. Självfallet ska vi även arbeta för att skapa lagliga vägar in i Sverige och Europa för asylsökande. Ett stort problem är att många blir kvar i flyktingläger i närheten av kriget.
Det finns flera anledningar till att det är ett problem, bland annat att det är farligt. Jag tog i mitt anförande upp att det finns stora problem med att vara kvar i närheten av krig. Dels sker ofta attacker mot flyktingläger, dels kan flyktingläger bli goda rekryteringsbaser; man vill dra in människor i kriget.
Dessutom lever människor i fruktansvärd misär. Det gör att konflikter riskerar att sprida sig och bli värre. Man har kunnat se att om många människor bor kvar i flyktingläger i närheten av krig kan konflikterna eskalera, förlängas och spridas till större områden.
Det finns alltså många anledningar till att vidarebosättning är viktigt och till att UNHCR och andra organisationer nu vädjar särskilt till de europeiska länderna att ta ett mycket större ansvar, för man ser att situationen annars kommer att förvärras och förlängas, och fler människor kommer att dö.