KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ann-Sofie Alm (M):
Tack, ministern, för svaret! Jag har väckt denna debatt eftersom Migrationsverket och regeringen inte behandlar vare sig asylsökande individer eller kommunernas personal respektfullt när det kommer till nedstängning av boenden och flytt av de boende.
Det är anmärkningsvärt, fru talman, att Migrationsverket inte kan ge kommunerna någon som helst framförhållning vid sina beslut om att flytta människor till annan ort. Detta har pågått i stor utsträckning ända sedan den stora flyktingvågen 2015, och det är förvånansvärt att det fortfarande är en sådan bristfällig kommunikation mellan våra olika myndigheter i Sverige.
Det är naturligtvis inte ovanligt att statliga myndigheter behöver skära ned på sin verksamhet och därför genomgår omställningsprocesser. Stora omställningar innebär också risker. Risken är att viktiga kompetenser kan gå förlorade om man drabbas av växande handläggningstider. Om omställningen initieras sent eller genomförs långsamt kan det också uppstå onödiga kostnader.
Men även om myndigheterna har ett inre organisatoriskt kaos måste Sveriges myndigheter möta individer och samverkansparter med respekt. Det är ytterst regeringens ansvar. Vänersborgs kommun, som är en av de orter som har kvar ett stort asyl- och flyktingboende, får med väldigt kort varsel upp till 100 barn att placera i olika skolor.
Trots att Migrationsverket säger att de planerar för flyttarna ganska lång tid i förväg får kommunerna veta med väldigt kort varsel att det kommer människor men inte vilka som kommer. Mottagarkommunerna vet inte vilken ålder det är på barnen - om de vet det kan de planera anställningar av lärare eller klassindelningar. Fru talman!
Det är därför med stor förundran jag hör ministern svara mig och kommunerna: För närvarande är det inte aktuellt för regeringen att närmare reglera Migrationsverkets dialog med kommunerna vid förändringar av beståndet av de tillfälliga bostäderna. Fru talman! Förlåt mig för att jag tar till kraftuttryck här i kammaren, men vi behöver verkligen slå näven i bordet och tala om att detta inte längre håller.
Denna ordning är inte bra för någon. Ytterst är det individer och barn som kommer i kläm. Som fru talmannen förstår har Vänersborgs kommun och civilsamhälle tagit ett oerhört stort ansvar i det här, inte bara lokalt utan även nationellt. Man har öppnat stora famnen och tagit hand om alla asylsökande professionellt men också emotionellt.
Dessa människor är inte bara brickor i ett stort pusselspel. De är vänner. De är barnens klasskamrater. De är fotbollskompisar och kollegor. Men Migrationsverket fortsätter att flytta runt dessa individer och familjer som om de vore pusselbitar. Men vilket pussel är det som ska läggas? Är det budgetpusslet? Eller är det, som jag hoppas, ett integrationspussel?
Två frågor i interpellationen lämnades helt obesvarade, fru talman. Jag kan börja med att ställa den ena till ministern: Hur avser ministern att tillse att rätt resurser finns i de kommuner som plötsligt får en stor mängd människor i olika åldrar och med olika bakgrund till sina boenden i kommunen? Rätt resurser behövs, och det behöver inte vara svårare än en dialog i rätt tid.
Ann-Sofie Alm (M):
Detta är inget oöverstigligt problem för Vänersborgs kommun. De är vana att ta hand om många människor som kommer, eftersom de har ett av de största boendena i Sverige. Efter omstruktureringen av Migrationsverkets boenden är detta det enda stora boendet i Västsverige.
Att det är 100 barn gäller, eftersom det är det antalet barn som finns i de migrationsboenden runt omkring som kommer att lägga ned. Dessa kommer antagligen att flytta till Migrationsverkets boende i Vänersborg. Det är inte 38 elever; det är 32 elever i förskoleklass till årskurs 9 som har kommit till Vänersborg hittills i år.
Man väntar att det kommer 22 till från Melleruds boende, men man vet inte om alla kommer. Det ministern säger, att det inte är överstigligt, är nästan lite arrogant, fru talman.
Det handlar om Migrationsverkets, alltså ministerns, ansvar att varsko mottagande kommuner så att de kan ta emot i ett ordnat mottagande. Välter det här ekonomin i Vänersborg? Nej, det gör det naturligtvis inte.
Men återigen, det här handlar om respekt för varandra och att man ska berätta så att människor inte kommer i kläm. Det är såklart en kostnad. Migrationsverket betalar ut en schablonersättning för eleverna, och den ersättningen är generell, inte behovsanpassad.
En del av de elever som kommer har varit traumatiserade, hamnat på ett boende och bott där under etableringstidens två år, och nu rycks de upp med rötterna igen. Det här betyder att man inte vet vilka behov dessa elever har. Alltså blir det mycket dyrare än schablonersättningen.
Fru talman! Det är såklart positivt att det kommer människor till Vänersborgs kommun. Det är ingen som har ifrågasatt det. Men jag ifrågasätter väldigt starkt att Migrationsverket inte kan ha en framförhållning i sina beslut så att det kan bli bra för dessa människor.
Det blir kostsamt för kommunen i form av bland annat försörjningsstöd, sfi och samhällsinformation. Etableringsstödet betalas bara ut av staten i två år, och det tåget har gått. De här människorna har inget etableringsstöd kvar.
Vänersborgs kommuns socialförvaltning, har jag kollat upp, har ett kraftigt ökat antal orosanmälningar, och kommunens kostnader har stigit från 32 miljoner kronor 2016 till 49 miljoner kronor 2020. Det blir stökigt när människor inte känner sig trygga, och det här, fru talman, är ministerns ansvar.
Hade Migrationsverket kunnat ha en bättre framförhållning i sin dialog med de mottagande kommunerna och de kommuner som de flyttande migranterna lämnar, hade det blivit ett mycket bättre utfall.
Ann-Sofie Alm (M):
Vänersborg är naturligtvis bara ett exempel. Det ser så ut i hela Sverige. Migrationsverket har en alldeles för dålig dialog med kommunerna. Ministern säger att Migrationsverket ska informera så tidigt som möjligt. Jag tror att ministern till och med sa att de gör så. Det är ett mycket märkligt påstående.
Det är så nära en lögn man kan komma. Vad betyder det att Migrationsverket informerar så tidigt som möjligt? Det kan betyda en lapp på ett skrivbord. Regeringen behöver reglera hur dialogen med kommunerna ska gå till.
Det här duger inte. Regeringens avsikt är kanske inte att asylsökande som flyttar till tillfälliga bostäder i Vänersborg ska bo kvar och integreras, men verkligheten är en annan.
För trots att Vänersborg de senaste fyra åren haft noll i kommunantal har flyktingmottagande av egenbosatta varit 220 personer 2018, 42 personer 2019 och 72 personer 2020.
Det är naturligtvis bra att det kommer människor till Vänersborgs kommun, men jag vill fortfarande veta varför regeringen inte vill att Migrationsverket ska ha en bättre dialog med kommunerna så att det blir ett ordnat mottagande för de individer som förflyttas mellan de olika tillfälliga boendena.
Ann-Sofie Alm (M):
Jag tackar ministern för svaret. Bristande kontroll över vilka som bor i Sverige är en viktig anledning till de otäcka och omfattande problem vi ser med grov organiserad brottslighet, utanförskap och bidragsbrott. Det har väl inte undgått någon problemen med folkbokföringen, felutbetalningar och samordningsnummer.
Antalet personer som inte har styrkt sin identitet är omkring 200 000 - skrivna på felaktiga adresser i Sverige, enligt Skatteverket. Omkring 400 000 så kallade samordningsnummer har utfärdats för personer som inte är eller har varit folkbokförda i Sverige.
Att Riksrevisionen nu ovanpå detta har visat på stora brister i utlandsmyndigheternas arbete med att klargöra människors identitet, till exempel sådana som tänker anhöriginvandra till Sverige, är naturligtvis mycket otryggt att höra. Utlandsmyndigheterna kan alltså inte säkerställa, inte ens klargöra, vilken person som de ger tillstånd att söka asyl.
Migrationsverket kontrollerar inte vidare utan godtar utlandsmyndigheternas beslut. Jag förstår att ministern vill invänta regeringens hela svar på Riksrevisionens rapport på hur man ska få bukt med problemen. De är ytterst allvarliga. Men som ansvarig minister i snart åtta år borde det finnas åtminstone en uppfattning om vad regeringen ska vidta för åtgärder.
Migrationsverket har, trots allt, vid ett flertal tillfällen varnat för att man inte kan identifiera människor som söker sig till och vistas inom vår nations gränser, inte heller att personerna i fråga har endast en identitet.
Migrationsverket har i en skrivelse till Justitiedepartementet den 12 februari 2018 efterfrågat ändringar i lagstiftningen för att kunna uppta biometri, det vill säga fotografi och tio fingeravtryck, i ärenden om besöks, studerande, anknytnings- och arbetstillstånd i samband med ansökan.
Skrivelsen följdes upp den 30 november 2020 där problemet på nytt tas upp och myndigheten uttryckligen skriver att Migrationsverket i dag har svårigheter att identifiera och verifiera personers identitet. Vi har alltså ingen aning om vilka vi möter på gatan.
Vissa av de saker som Migrationsverket har påtalat i skrivelserna är nu sent omsider på gång att åtgärdas. Men Migrationsverket skriver till exempel i sitt remissvar på denna promemoria: "Migrationsverket har i andra sammanhang . pekat på behov av ökat stöd för upptagning, lagring och användning av biometri i verkets verksamhet.
Det välkomnas att detta förslag ger ett visst sådant stöd för ett effektivt användande av in- och utresesystemet. På vissa punkter vore det dock önskvärt att förslaget förtydligades och utökades." Fru talman! Frågan är inte ny och inte obekant.
Ändå är ministern, i det svar jag fick på denna interpellation, svarslös gällande vilka åtgärder regeringen anser sig behöva vidta för att få bukt med identitetsproblemen. Frågan kvarstår alltså: Vad ska regeringen göra?
Ann-Sofie Alm (M):
Ministern försöker sin vana trogen blåsa upp vad alliansregeringen gjorde i stället för att berätta hur man ska komma till rätta med problemen när man redan har suttit i regering i åtta år. Staten måste kunna fastställa vilka som lever i Sverige för att kunna vända utvecklingen i landet.
Jag välkomnar ministerns förslag om att utöka utbildningsinsatserna och se till att det finns mer teknisk utrustning på plats. Vad jag förstår är det till och med olika utrustning även på Migrationsverkets kontor här i Sverige. Man kan alltså inte ens här i Sverige göra likvärdiga bedömningar.
Att stationera experter utomlands är fantastiskt bra - man kan till exempel lyssna in vad det är för slags dialekt som pratas. Det finns väldigt många olika saker man kan komma åt med hjälp av mänsklig expertis.
Men svenska folket frågar sig fortfarande med rätta varför regeringen förhåller sig så passiv när det handlar om de åtgärder man vill vidta för att få bukt med identitetsproblemen. Jag funderar, fru talman, på om regeringen inte riktigt vet vad man ska göra.
I så fall har jag några goda förslag från Moderaterna, om ministern vill lyssna uppmärksamt. Det är fem friska förslag. Man borde kunna förtydliga den sökandes skyldigheter på ett mycket bättre sätt. Det ska i lag finnas angivet vilka skyldigheter den som söker asyl i Sverige har.
Utan dröjsmål ska man ansöka om asyl och lämna in identitetshandlingar. Det händer nämligen att människor skickas hit med utlandsmyndighetens stämpel på vilka de är, och sedan kommer de inte vidare i Sverige utan försvinner på vägen. Identiteten måste styrkas. En sådan process måste vara central i asylprocessen.
Det är klart att identiteten måste utredas noga när en person kommer till Sverige. Jag undrar, fru talman, om ministern verkligen räknar med 3 000 anhöriginvandrare i år - om jag hörde rätt. I sådana fall borde denna identitetsfråga bli väldigt mycket lättare att lösa.
Migrationsverket och polisen bör i större utsträckning samarbeta kring identitetsfrågorna. Detta kräver en översyn av sekretesslagstiftningen, och det kräver kanske också en direktinsyn mellan respektive myndighets informationsdatabaser. Ett system för medicinska åldersbedömningar måste inrättas.
Om uppehållstillstånd blir återkallade måste vi se till att prioritera och driva de ärendena. Migrationsverket bör ges i uppdrag att förbättra kvaliteten i asylutredningar. Det borde göras en utredning av vilken kvalitet man bör ha i asylutredningarna.
Som det är i dag är det inte tillräckligt. Gör man inte detta, fru talman, växer skuggsamhället. Därför skulle jag vilja veta vad ministern anser om dessa förslag.
Ann-Sofie Alm (M):
Jag måste fråga: Menar ministern att det finns ett väl fungerande system, ett rättssäkert system, gällande medicinsk åldersbedömning? Och menar ministern att asylutredningarna håller en hög kvalitet?
Menar ministern att Skatteverket då inte har rätt siffror, att det är 200 000 som bor här utan att man har rätt uppgift om deras identitet?
Menar ministern att det är omkring 400 000 samordningsnummer som har utfärdats för personer vilkas identitet man inte vet? Är det fel siffror när det gäller dem? Ytterst handlar det om att man undergräver den reglerade invandringen.
Det är ett hot mot rikets säkerhet när man inte kan fastställa vilka människor som befinner sig på Sveriges nations territorium. Fru talman! Det måste bli ordning i Sverige nu. Vi kan inte ha en regering som trots att de har styrt i snart åtta år fortsätter att skylla ifrån sig.
Vi måste ha en regering som tar ansvar och som har kraften att skapa ordning och reda. Mitt förslag är en moderatledd regering som får till ordning och reda.
Jag har en fråga till, men jag får ta upp den en annan gång.
Ann-Sofie Alm (M):
Min fråga går till näringsministern. Klimatet är en av vår tids stora globala ödesfrågor. Trots det har regeringen en nästan nationalistisk syn på klimatpolitiken. Men när det gäller jobben är det nästan som att regeringen tänker precis tvärtom. Fru talman!
Det ryktas om en regeringskris där regeringsmakten står på spel och att det hänger på ett litet ord som stavas: Ja. En utbyggnad av Preemraff skulle skapa 3 000 nya byggjobb och 250 nya arbetstillfällen.
Moderaterna står upp för ett bättre klimat globalt och för ett självklart ja till en utbyggnad av Preemraff. Tänker Socialdemokraterna välja att hålla kvar regeringsmakten med Miljöpartiet eller rädda jobben, jobben, jobben på västkusten?
Ann-Sofie Alm (M):
Vad vi behöver för att återstarta Sverige är en infrastrukturpolitik som fungerar i hela landet med fokus på jobb och tillväxt. Dalsland är rikt på innovativa företag, har en het etableringsmarknad och är rikt på skog. Och även om vägarna beskrivs som Sveriges vackraste är skicket på dem uruselt.
Vad människor, företag och arbetsgivare behöver är framkomliga vägar som inte är sönderskjutna av tjäle och som inte har nedsatta tillåtna hastigheter. Därför är det oerhört frustrerande att Trafikverket säger att deras budgettilldelning inte räcker för att rusta eller ens bibehålla standarden på vägarna.
Min fråga är: När kommer det mer pengar, större väganslag, till vägunderhållet i de lite vackrare delarna av Sverige, i Fyrbodal, i Dalsland och i Bohuslän?
Ann-Sofie Alm (M):
Ensamkommande barn och ungdomar försörjs av samhället genom placering i HVB-hem, stödboende eller familjehem. I underhållsstödet finns tydliga regler om att barn som får vård på institution på statens bekostnad eller vårdas i familjehem, stödboende eller HVB inte har rätt till underhållsstöd.
Efterlevandestödet bör därför få samma tydliga lagstiftning, och den som bor i offentligt finansierad verksamhet bör inte ha rätt till efterlevandestöd. Riksdagen lämnade i maj 2018, alltså för fyra år sedan, ett tillkännagivande till regeringen om att skärpa regelverket för efterlevandestöd.
Nu i juni 2022, fyra år senare, kommer propositionen. Det är bara att konstatera, herr talman, att det ibland tar lång tid i politiken och ibland går lite snabbare. Herr talman! Förslaget i propositionen innebär tillsammans med lagändringen att retroaktiv utbetalning av efterlevandestödet ändras från sex månader till en månad.
Det är ett steg i rätt riktning för att förtydliga lagstiftningen.
Ann-Sofie Alm (M):
Jag vill tacka Lorena Delgado Varas för klargörandet om skydd för brottsoffren.
Men frågan kvarstår lite, fru talman, för Vänsterpartiet har skrivit i en reservation om hedersrelaterade brott och hatbrott att det inte bör införas en skyldighet för domstolen att alltid pröva frågan om utvisning.
Det står vidare i reservationen om regeringens avsikt "att i ett annat sammanhang utreda om en ordning med ökat ansvar eller en skyldighet för åklagaren att yrka på utvisning i dessa mål bör införas". Fru talman! Min fråga till ledamoten är varför man ska vänta med att införa det här när man ser att det helt uppenbart behövs nu.
Hur många flickors liv ska det behöva kosta?
Ann-Sofie Alm (M):
Tack, Lorena Delgado Varas, för svaret! Men frågan kvarstår. Det här är människor som uppenbart lever under helt andra lagar än de svenska. Det är allvarliga brott, som jag förstår att ledamoten verkligen vill att man ska skydda brottsoffren från.
Varför vill inte ledamoten att man prövar om utvisning ska ske varje gång dessa brott begås? Det är en märklig ansats som ledamoten har. Det verkar som om ledamoten, eller kanske hela Vänsterpartiet, inte riktigt har tänkt igenom hur allvarliga de här brotten är. Fru talman!
Jag vill också ändra mitt bifallsyrkande till reservation 7.
Ann-Sofie Alm (M):
Tack för frågan, Emilia Töyrä! Många föräldrar upplever i dag en stor stress när det gäller att både klara av familjeliv och arbetsliv. Det tror jag att Emilia själv känner till, precis som den här ledamoten gör.
Jag anser att det är helt fel att de människor som har barn ska kunna få extra ledigt med hjälp från andra som ska betala för det.
På en arbetsplats som till exempel Uddevalla sjukhus ska alltså de som råkar ha barn i rätt ålder kunna vara lediga sex halvdagar per år. Arbetsgivaren ska kunna pussla ihop det schemat, och de som är kvar och som inte har barn ska då kunna vara kvar på arbetsgolvet och möjligtvis arbeta lite snabbare.
För det är svårt att få ihop vikarier till ett sådant arbetsschema. Jag skulle vilja fråga Emilia Töyrä varför Socialdemokraterna är så negativa till att få ordning på de felaktiga utbetalningar som görs inom välfärdssystemet och varför man inte vill ha en nationell folkräkning.
Ann-Sofie Alm (M):
Svaret på den frågan är självklart. Föräldrar ska självklart och barn ha rätt till varandra när livet så kräver. Jag har inte något annat svar än att det finns utrymme för flexibilitet. Vi måste kunna ge det utrymmet för flexibilitet i föräldraförsäkringen.
Det händer saker under tiden som man växer som barn, och det händer saker i föräldrars liv också, men de som inte har barn ska inte behöva betala för den ledighet som Magdalena Andersson själv talade om här och då sa: Vem vill inte vara ledig en vecka och åka med barnen till fjällen? Vi ska inte låta andra betala för föräldrars lyxkonsumtion.
Ann-Sofie Alm (M):
Tack, ministern, för svaret! Sammantaget kan det på kort tid bli över 400 vindkraftverk utmed Bohuskusten. Det kommer att förändra vår unika kust för överskådlig framtid. Det är stora vindkraftverk som planeras, lika höga som Eiffeltornet.
Och det är ju bra, för ju högre upp man kommer, desto mer kraft kan man utvinna ur vinden. Men det finns trots allt saker med dessa vindkraftverk som påverkar oss här och nu, till exempel ljudnivån från dem.
Det är inte bara människors hälsa som påverkas negativt av det konstanta pumpande oljud som vindkraftverken genererar, utan på samma sätt påverkas, störs och förstörs också livet i våra hav. Människor drabbas av huvudvärk och sömnproblem, medan fisk och andra levande organismer i haven flyttar för att undkomma oljuden.
Bohusläns helt unika obrutna horisont över Västerhavet kommer att finnas kvar, i alla fall på vykort. Det är ju trots allt bara estetiskt, men det kommer att försämra Sveriges bnp när Bohusläns turister väljer andra länder som har mer orörd natur.
Att solnedgången kommer att fladdra när solljuset strömmar genom vingarna tror en del kommer att vara störande, men de blinkande ljusen över horisonten nattetid kommer några att tycka är vackert. Vindsnurrorna kommer dock att ge oss ett välbehövligt tillskott på energi. Det behövs verkligen energitillskott efter nedläggningen av södra Sveriges kärnkraft.
Men om jag ska vara ärlig med ministern, herr talman, ska jag säga att Sveriges energiproblem inte är grundat på att vi har för lite el när det blåser. Vi har för lite el när det inte blåser, och detta kan rimligtvis inte fler vindkraftverk ändra på. Ska vi ha en jämn elproduktion som håller för konsumtionstoppar och kyla måste vi bygga kärnkraft, vilket jag är glad över att även ministerns parti nu verkar tycka.
Man har dock inte varit lika viljestark som Moderaterna och givit order om att bygga. Man har bara gömt undan diskussionen till efter valet. Men detta med kurragömmalek ska jag återkomma till, ministern. Herr talman! Jag tycker att det är viktigt att tala om både fördelar och nackdelar med vindkraft. Det blir lätt väldigt ensidigt annars.
Och eftersom ministern talar om det cirkulära samhället skulle jag vilja fråga någonting om just detta. Det cirkulära samhället är gott. Det är ansvarsfullt mot kommande generationer. Men kommer ni ihåg de gamla propagandafilmerna från den tid då det bara fanns en eller max två tv-kanaler och vi inte hade rätt att äga vår egen telefon?
På den tiden fanns det filmer som visade hur man skulle hålla skärgården ren: Man skulle samla ihop allt skräp i en plastpåse, helst med en sten i botten, och slänga det överbord. Sedan skulle problemen försvinna. Det är precis samma känsla som jag får när jag läser om de här lösningarna med stora vindkraftsparker som ska placeras så långt ut till havs att de inte syns.
Jag blir lite nyfiken på hur regelverket ser ut för den andrahandsmarknad i den cirkulära ekonomin som ministern nämner och som finns för uttjänta verk i Sverige. Vilka länder går dessa verk till, och vems är sedan ansvaret för återvinningen av dem?