KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ola Möller (S):
Carl-Oskar Bohlin har givetvis ett väldigt högt tonläge mot regeringen. Det är ganska talande för hur Moderaterna nu för tiden för sig. De är desperata efter Rosenbad, och då tar det sig väldigt högljudda uttryck. Borta är idén om praxis och normer. Att ha en sammanhållen budgetprocess är ingenting som Moderaterna numera tycker är bra. I stället lägger man fram ofinansierade förslag. Borta är tanken på att 1 kap.
6 § i regeringsformen ska följas: Regeringen styr riket. Min fråga till Carl-Oskar Bohlin är hur han menar att regeringen ska styra när riksdagen går in och bestämmer prioriteringsordning i beredningsarbete i Regeringskansliet.
Förutom att det bryter mot regeringsformens mening är det ett administrativt haveri att vi härinne, med de begränsade resurser som finns här, ska gå in och utföra regeringens uppgifter som bland annat innebär att prioritera resurserna i departementen.
Ola Möller (S):
Alla som kan räkna kan konstatera att tio år gamla tillkännagivanden var de som riktades till regeringen Reinfeldt. Det var alltså under tre år som det var regeringen Reinfeldt som hade att hantera detta. Där brast regeringen Reinfeldt, som väl Carl-Oskar Bohlin i alla fall vill kännas vid, även om det som bekant inte är Moderaternas linje att göra det nu för tiden. Men det var också denna regering som i så fall brast.
Om det är tio år gamla tillkännagivanden kan ju verkligheten också ha förändrats, eller så har regeringen faktiskt genomfört saker som korrigerar tillkännagivandena. Men givetvis ska tillkännagivanden hanteras, och det vill jag hävda också görs i regel. Men det här är kanske inte så konstigt, med tanke på Carl-Oskar Bohlins syn på hur ledarskap ska utövas.
Om man har en partiledare som pratar om att ministrar ska inge auktoritet och att det ska vara en tydlig resning förstår jag att ett ödmjukt lyssnande och ett folkligt ledarskap kanske inte ligger för Carl-Oskar Bohlin med hans mer hårda och handfasta syn på ledarskapet. Faktum kvarstår: Moderaterna sätter en ineffektiv och i grunden farlig praxis med sina detaljerade krav på regeringsarbetet. Riksdagens uppgift är inte att detaljstyra departementen.
Den offentliga makten utövas under lagarna, och riksdagen ska givetvis följa upp och granska detta. Men den ska inte gå in och budgetprioritera eller arbetsordningsprioritera i ett departement. För att vara väldigt konkret: Varför tycker Moderaterna att deras utskottsinitiativ i civilutskottet är viktigare att prioritera än arbetet mot mäns våld mot kvinnor?
Ola Möller (S):
Detta är, precis som Ola Johansson säger, en väldigt viktig fråga. Den är påkallad av alla de hemska händelser som ägde rum i bland annat Malmö för en tid sedan, där bostadsrättsföreningar blev kapade av juridiska personer som ägde stora andelar av rösträtten i föreningarna.
Det är oerhört glädjande att hela riksdagen har engagerat sig i den här frågan. Det har till och med kommit ledamöter från andra utskott och deltagit i debatterna, bland annat från Centerpartiet, vilket jag tycker är fantastiskt. Precis som vi debatterade nyss är det bra när vi kan vara eniga och sluta upp bakom en fråga. Då blir det också resultat. Ett sådant resultat ligger på bordet här i dag.
10 procent av medlemmarna i en bostadsrättsförening ska kunna begära en granskning via en särskild granskare som ska vara oberoende, tack vare den här lagstiftningen. Det kommer att kunna göra skillnad. Jag har respekt för Ola Johanssons oro kring tolkningen av de juridiska begreppen. Det blir inte alltid så att domstolarna landar i de tolkningar som vi här inne i kammaren hade tänkt att det skulle bli.
Men detta är en process som pågår löpande. Som vi vet från föregående ärende har vi också en riksrevision som tittar på sådana här saker. Jag hyser alltså inte den oro som Ola Johansson har för att detta på något sätt skulle falla mellan stolarna. Jag tror att det är viktigt att låta detta ha sin gång.
Men skulle det visa sig att vi hamnar i ett läge där lagen blir tandlös och folk med privatekonomisk risk inte vågar använda sig av den särskilda granskaren eller där föreningar måste sätta av stora summor pengar för att gardera sig mot olika mer eller mindre rättshaveristiska individer som försöker driva igenom något på en stämma måste vi givetvis revidera lagen.
Det tror jag inte kommer att vara några problem, tack vare att detta är en fråga där vi är överens. Vi har ju varit överens om produkten, och kan vi då med våra tentakler identifiera att det finns ett problem har vi en god ingång i diskussionen och ett gott samtalsklimat. Då kommer vi också att kunna korrigera detta. Jag känner alltså inte riktigt att C:s motion är motiverad men delar givetvis uppföljningsviljan i den här frågan.
Ola Möller (S):
Det har varit intressant att lyssna. Återigen har föregående talare redogjort ganska väl för vad det handlar om. Huvudärendet gäller alltså om vi ska införa att ett utlåtande om man har använt en standard eller ej ska göras. Det gäller vissa, högst ett hundratal, noterade bolag.
Revisorn ska uttala sig om huruvida de använder en standard som de allra flesta redan använder sig av. Det är ett tämligen okomplicerat ärende. Att stärka investerarnas förtroende är en viktig poäng. I en marknadsekonomi gäller det trots allt att vi har förtroende för varandra. Det är positivt att EU går in och försöker skapa enhetliga regler som alla i hela unionen kan känna till. Det är en bra sak med EU.
Jag tror att investerare vill ha stabila förutsättningar. Sverige är ju välkänt i hela världen för att ge goda förutsättningar för investeringar. Det visar sig gång efter annan att svenska företag och utländska aktörer har förtroende för Sverige.
Jag vill uppmärksamma det faktum att själva införandet kan skjutas något på framtiden eftersom Finansinspektionen så sent som den 18 november skickade ut en förfrågan om remissvar beträffande huruvida detta skulle vara bra att införa nu. Det pågår nämligen diskussioner i EU om det för tillfället är rimligt att införa det här med hänsyn till pandemin.
Regeringen menar dock även fortsättningsvis att det är lika bra att klubba den här lagen så att den finns på plats när det är dags. I övrigt har jag inte särskilt mycket att tillägga i denna del. När det gäller det personliga betalningsansvaret är det trots allt så som Emma Hult redogjorde för tidigare. Det här handlar inte bara om gäldenären, det vill säga den person som riskerar att få sitt företag försatt i konkurs.
Utan det handlar också om dem som är borgenärer, det vill säga de som har lånat ut pengar till eller har fordringar - krav på pengar - på det företag som riskerar att gå i konkurs. Det gäller här att göra en avvägning mellan olika intressen, som i så många andra frågor vi har att behandla.
Jag är lite förvånad över den frenesi med vilken partierna på högerkanten driver frågan om att det ska vara lättare för gäldenärerna att komma undan ansvar för sina skulder. Det är faktiskt detta de säger. Det här kan få konsekvenser så att betalningssystemet börjar halta.
Det kan få konsekvensen att man inte tar lån, utan i stället ska man börja förskottsbetala investeringar. Kopplar man det till god investeringsmiljö vore det här högst destruktivt. Frågan är alltså inte så enkel att det bara handlar om den enes risk för konkurs och att alla andra är lyckliga. Om den ene går i konkurs och de andra inte får ut sina fordringar riskerar även de att gå i konkurs.
Därför måste man med försiktighet tillämpa regelförändringar som dessa.
Ola Möller (S):
David Josefsson menar att Sveriges regering inte har gjort några insatser på det här området, och det är möjligen rätt. Men man har gjort många andra insatser: omställningsstöd, permitteringslöner, hyresrabatter, uppskov med skatteinbetalningar och så vidare. Vad Sveriges regering har gjort är att ha skjutit till pengar, och det är pengar som behövs när man driver ett företag, inte regelförändringar. Då kan också fler företag överleva.
Vi kan ju se att antalet konkurser till dags dato är färre än vad de var föregående år - möjligtvis med regionala skillnader, som David Josefsson lyfte upp. Men det innebär att konkurserna i så fall i andra delar av landet har minskat väsentligt jämfört med samma period förra året. Därför måste det vara det nationella perspektivet som regeringen tar hänsyn till. Sveriges regering har alltså gjort stora insatser för att hjälpa Sveriges företag.
Regeringen måste också se till verkligheten. Har fler första kontrollbalansräkningar upprättats än vad som brukar göras? Svaret på frågan är nej. Om vi skulle se en lavinartad ökning av upprättande av första kontrollbalansräkning och kontrollstämma kan vi såklart komma tillbaka och agera. Där kan vi ha en dialog, vilket vi ju har haft om mycket annat när vi har hanterat situationen med pandemin.
Det här är alltså inget som är uteslutet. Men om det inte finns indikationer på att fler kontrollbalansräkningar upprättas finns det ingen anledning att ändra reglerna, och då är det pengarna som spelar roll.
Ola Möller (S):
Regeringen utvärderar givetvis löpande all lagstiftning som ligger till grund för hur vi hanterar pandemin och allt annat i samhället. Man ser även bland annat att riskerna för att detta utnyttjas av kriminella skulle kunna öka väsentligt. Bolagsverket, Kronofogdemyndigheten, Ekobrottsmyndigheten, Revisorsinspektionen och Skatteverket har uttryckt oro för att kriminella ska använda detta.
Det här rimmar väldigt illa, David Josefsson, med Moderaternas argumentation i justitieutskottet om att man ska ta till hårdare krav och skärpa lagstiftningen. Det ska vara tuffhet som gäller. I civilutskottet säger ju Moderaterna att vi ska öppna dörrarna så att det blir lättare för kriminella att utnyttja aktiebolagsformen. Det kanske är så, David Josefsson, att det skiljer sig åt beroende på vem som drabbas. Det ena drabbar förortskidsen.
Det andra drabbar dem i vita skjortor som begår brott via det ekonomiska systemet. Det är kanske därför som Moderaterna inte är lika nogräknade med att se till att lagstiftningen skyddar alla parter i den här frågan. Borgenärernas skydd och samhällets skydd är oerhört viktigt i detta. En av fyra konkurser misstänks vara bedräglig.
Byggmarknadskommissionen hade ett utmärkt seminarium härförleden. Det finns på Youtube för David Josefsson att titta på. Där belyser man hur konkurserna utnyttjas i byggsektorn, ett ämne som vi i civilutskottet ofta diskuterar. Man kan inte ta bort lagar utan att det får konsekvenser. Jag tycker att Moderaterna borde vara konsekventa när de går på kriminella, så att de inte bara ger sig på förortskidsen.
Ola Möller (S):
Jag kan informera Mikael Eskilandersson om att jag inte är revisor. Därför har jag inte gått in i frågan på djupet. Man kan tycka att en lagstiftare ska göra det och kunna varje detalj i en revisionsstandard. Men jag har fullt förtroende för att de som sitter i EU och tar fram en sådan standard har full koll på vad detta handlar om.
Eftersom en revisionsbyrå som redan i dag hanterar börsnoterade företag har koll på dessa frågor och det är den som ska avge ett utlåtande om standarden har följts eller ej behöver inte jag kunna varenda detalj, utan det är revisionen som ska kunna dem. Det är också intressant att Mikael Eskilandersson i sitt anförande refererade till verksamhet.se.
Det är en sida som är till för den som har startat ett företag eller som behöver lite guidning i hur man driver sitt företag. Det gäller vissa börsnoterade företag. Jag tror inte att Scania, Volvo eller Ericsson hänger på verksamhet.se. Tror Mikael Eskilandersson att Volvo inte vet vad det är de ska redovisa?
Jag har fullt förtroende för att Sveriges börsnoterade företag klarar av detta. Likaså har jag fullt förtroende för att de revisionsbyråer som åtar sig dessa uppdrag har betydligt bättre koll än vad jag har på de enstaka detaljerna. Det kan inte vara så att lagstiftaren ska vara profession och professionen ska vara lagstiftare. Det finns en anledning till att vi separerar dem.
Det finns också myndigheter som tolkar lagstiftningen och sätter de standarder som ska gälla.
Ola Möller (S):
När en lagstiftning är antagen tar myndigheterna den till sig och lägger upp den information som behövs. Formatet används i mångt och mycket redan, och de revisionsbyråer som är inne i det kan det. Det är intressant med Mikael Eskilanderssons vurm för alla de små revisionsbyråerna. Om Mikael Eskilandersson verkligen hade velat hjälpa Sveriges revisionsbransch kanske Mikael Eskilandersson skulle föreslå att vi återinför revisionsplikten för små företag.
Det finns 1,2 miljoner företag i Sverige. Majoriteten av alla dem har ingen revisionsplikt. Mikael Eskilandersson har inte lyft ett finger för att hjälpa revisionsbranschen att få mer arbete att revidera. De som har gjort det är bland annat Vänsterpartiet, Anders Hansson från Moderaterna och Niels Paarup-Petersen från Centerpartiet.
De har väckt motioner om att öka möjligheten för små revisionsbyråer att arbeta. Mikael Eskilanderssons vurm för att Sveriges revisionsbyråmarknad nu ska fungera väl är påklistrad. I stället handlar det om storfinansens villkor. Det handlar om börsbolagens villkor. Ge inte dem mer börda.
Den argumentationen har vi hört när det gäller hållbarhetsredovisningarna, som jag inte heller har hundraprocentig detaljkoll på. Men jag har full koll på att när storfinansen behöver hjälp står Sverigedemokraterna redo och frågar vad de kan göra. Det ser vi också när det gäller vinster i välfärden och så vidare. Sverigedemokraterna ställer sig i givakt när storfinansen kommer. Det är vad detta handlar om, inte detaljerna i ett EU-regelverk.
Ola Möller (S):
Jag tackar Larry Söder för ett balanserat och bra inlägg. Jag förstår Larry Söders oro och kan i mycket hålla med om den. Om det hade varit så att antalet först upprättade kontrollbalansräkningar hade ökat hade regeringen och jag sett att det är ett reellt problem, men det är det inte eftersom de inte har ökat. Konkurserna är färre.
En annan spärr som är rent finanspolitisk - egentligen penningpolitisk, och det kan vi dividera om - är att möjligheterna att ta upp lån har förbättrats väsentligt för små och medelstora företag tack vare den garanti på 100 miljarder som staten har ställt ut till bankerna. Det innebär att om jag som företagare har problemet att min borgenär riskerar att inte få betalt kan jag gå till banken och få en bra prövning av mitt företag. Är det livskraftigt eller inte?
Om det är livskraftigt kommer banken givetvis att säga att det är klart att man ställer ut ett lån eftersom det kommer att återbetalas. Då har frågan lösts utan att dammluckorna öppnats för ökad kriminalitet eller ökad riskuppbyggnad i systemet. Man kan angripa frågorna på olika sätt. Det är möjligt att det behövs en förändring även här. Men då kan vi titta på detta löpande.
Jag känner inte att vi behöver vidta alla åtgärder på en och samma gång, utan man ska vidta rätt åtgärd vid rätt tillfälle. Denna åtgärd är inte den just nu mest behövliga eftersom regeringen har skjutit till pengar, och det är pengar som behövs för att driva företag.
Ola Möller (S):
Jag tackar Larry Söder för det engagemang han visar i frågan. Jag tycker att det är som han säger - givetvis ska vi försöka göra vad vi kan för att hjälpa de företag som har problem. Till exempel är omställningsstödet en tydlig insats för att hjälpa företag att överbrygga detta. Detta med bankerna är som sagt en annan diskussion. Men där ligger nog problemet snarare hos banksektorn och deras bedömningar i frågan än hos staten.
Då kan man diskutera om man skulle gå förbi affärsbankerna och inte använda deras kreditprövningsmekanismer. Men då är vi inne på en väldigt djup finanspolitisk diskussion som vi väl får lämna därhän just nu.
Jag känner så här: Om vi så här långt hade sett en väsentlig ökning av förstakontrollbalansräkningarna och en väsentlig ökning av konkurserna hade jag delat Larry Söders vilja att göra förändringar i associationsrätten. Men när vi nu inte ser detta tycker jag inte att vi ska öppna dammluckorna för mycket för de kriminella.
Avvägningen för min och regeringens del är att riskerna just nu är väsentligt mycket större än möjligheterna. Revision av det enhet-liga elektroniska rapporteringsformatet Jag delar inte heller bilden att en konkurs i alla lägen innebär att man inte kan fortsätta driva företag. För det första har vi i den här kammaren sänkt insatsen, aktiekapitalet. Det är inte så att skulderna behöver vara jättestora för att man ska gå i konkurs.
För det andra har jag många gånger pratat med företagare som ser det som en fördel att kunna gå i konkurs och att ha haft konkurser, för det visar på att man är intresserad av att satsa. Man vågar - det finns en fighting spirit. Alla konkurser är inte alltid dåliga. Det är oerhört svårt att skilja mellan vilka konkurser som är rätt och vilka som är fel, men vi måste vara överens om att det finns konkurser som ska ske. Risken är att vi genom en massa förändringar här gör att de inte sker.
Ola Möller (S):
Jag tycker att det är en fördel att komma långt bak i debatten. Mina kollegor föredrar alltid väl vad ärendena handlar om, så jag behöver inte dra alltihop. Jag kan dock instämma i det som Emma Hult säger om att var sak har sin tid. Vi är som sagt mitt uppe i en pandemi.
Vi förlänger denna lagstiftning så att den gäller under hela 2021, och skulle vi hamna i ett läge där vi ser att vi behöver förlänga den ytterligare - eller permanenta den - finns det gott om tid att göra det. Det jag hänger upp mig på i detta är skrivningen "skyndsamt". Det står i tillkännagivandet att utredningen ska göras skyndsamt.
Men det är inte läge att mitt i en pandemi börja utreda just det här, för så bråttom är det inte. Däremot är det något annat som är bråttom, och det är de åtgärder som vi införde för bostadsrättföreningarna - bland annat ett skydd mot sådant som att bostadsrättsföreningarnas styrelsemöten blir kapade eller att inte alla kan delta. Vi införde ett minoritetsskydd så sent som senast vi hade debatt här, och det kommer att få effekt.
Nu kan man gå till Bolagsverket och få hjälp med granskning av besluten. Det tror jag är viktigt. Givetvis ska det finnas skydd för bostadsrättsföreningarna och dem som bor där, så frågan om poströstning i de sammanhangen måste redas ut. Men sammantaget är regeringens bedömning att det inte finns så allvarliga brister att man inte kan förlänga detta under nästa år.
Ola Möller (S):
Mikael Eskilandersson säger att det inte går att bygga lägenheter i mindre kommuner. Därför vill jag fråga Mikael Eskilandersson hur byggnationen i en kommun som Älmhult förbättras av att man tar bort investeringsstödet, vilket Sverigedemokraterna gjorde när de hade möjlighet att bestämma budgeten.
Investeringsstödet möjliggör nämligen att hantera K3-reglerna, det vill säga nedskrivningen. Kan Mikael Eskilandersson berätta för allmännyttan i Älmhult hur de ska göra för att inte ta nedskrivningen som uppstår när investeringsstödet försvinner?
Ola Möller (S):
Jag noterar att Mikael Eskilandersson över huvud taget inte svarar på min fråga. Hur hanterar man nedskrivningen med K3-reglementet när man tar bort investeringsstödet i en ort som Älmhult? Där har man ett nedskrivningsbehov på 10-20 procent, och investeringsstödet täcker den mellanskillnaden. När det gäller ägarlägenheter råder jag Mikael Eskilandersson att åka ut och besöka lite kommuner. I till exempel Jönköping byggs ägarlägenheter.
Problemet är att det inte finns någon efterfrågan. Det är möjligt att Mikael Eskilanderssons dotter efterfrågar en ägarlägenhet, vilket jag har all respekt för. Men en marknad fungerar så att utan tillräcklig efterfrågan vill ingen producera en vara.
Mikael Eskilandersson får förklara varför han inte tycker att marknadsekonomin fungerar i denna del när han tycker att marknadsekonomin ska fungera när han drar undan investeringsstödet. Låt mig åter fråga Mikael Eskilandersson: Hur ska en kommun som Älmhult hantera den nedskrivningsproblematik man ställs inför om investeringsstödet tas bort?
Då blir inga hyresrätter byggda utan bara bostadsrätter.
Ola Möller (S):
Momodou Malcolm Jallow håller ett eldande tal här. Men det är fullt av felaktigheter, till exempel att man måste förhandla med Hyresgästföreningen. Det är inte så som det står i lagen. Det är den dominerande hyresgästorganisationen som man måste förhandla med, det vill säga att det inte alltid är Hyresgästföreningen. Det finns exempel där det inte är så.
Dessutom finns det en stor andel egensatta hyror i beståndet i dag och där det fungerar bra, men där man har möjlighet att gå till hyresnämnden för att få sin hyra prövad. Därför är det ett problematiskt sätt som Momodou Malcolm Jallow har, herr talman, i sin ganska yviga stil.
Det mest problematiska med denna stil är att jag undrar med vem Momodou Malcolm Jallow ska styra detta land tillsammans med. Uppenbarligen är det så att Vänsterpartiet ska göra detta, eftersom de kan stoppa allting. De säger: Vi säger nej. Det kommer att bli så. Vi ska stoppa detta. Men alternativet till nuvarande regering är en moderatledd regering.
Läser man deras reservation i detta betänkande står det att det ska införas marknadshyror. Januariavtalet har stoppat det, det vill säga att de skrivningar som står i januariavtalet stoppar marknadshyror. Framför allt talar Momodou Malcolm Jallow om förslaget som om det skulle finnas ett förslag. Men det finns inget förslag på bordet.
Och det var precis detta som jag varnade för i mitt anförande, alltså att vi kommer att få se profeternas stora afton där bland andra Momodou Malcolm Jallow vet precis hur allting kommer att bli. Men min fråga är: Vem ska Vänsterpartiet regera detta land med? Eller är det Momodou Malcolm Jallows uppfattning att Vänsterpartiet kommer att få 50 procent av rösterna i nästa val?
Ola Möller (S):
Det här är en fantastiskt klargörande diskussion som är ett bra medskick i valrörelsen nästa gång. Vänsterpartiet behöver aldrig ta ansvar. Vänsterpartiet har alltid de bästa idéerna, enligt dem själva, och de vet alltid hur framtiden kommer att se ut. Partier som tvingas ta ansvar i ett svårt parlamentariskt läge gör också kompromisser.
Men vi kompromissar inte med våra grundläggande värden. Hade Momodou Malcolm Jallow inte stått här och varit så upprörd utan i stället hade lagt sin tid på att läsa vad som står i januariavtalet hade han också sett att det inte är fråga om några marknadshyror. Det vilseledande här är ett högt tonläge från ett parti som inte har några alternativ mer än att gapa högt.
Momodou Malcolm Jallow kan backa tillbaka till min fråga och svara på den: Vilken framtida koalition ser Vänsterpartiet sig som en del av? Om man nu ska in i en koalition - för det tror jag ändå att svaret skulle vara - är det då rimligt att måla ut framtida koalitionspartner som någonting i Dantes andra eller tredje cirkel? Jag tror inte det.
Jag tror i stället att man ska sänka tonläget, avvakta de förslag som läggs fram och se fördelarna med att vi har tagit ansvar. Vi har till exempel byggt väsentligt mycket mer under våra två mandatperioder än de som var tidigare. Alla de människor som Momodou Malcolm Jallow också värnar får faktiskt ett ökat utbud av lägenheter. Svara på frågan. Det är det enda som är relevant här nu.
Vem ska Vänsterpartiet styra Sverige tillsammans med?
Ola Möller (S):
Den 2 december förra året stod vi och diskuterade ESF-förordningen, och Mikael Eskilandersson berättade att han hade gått in på olika webbplatser: Skatteverket, Verksamt.se, Bolagsverket, Tillväxtverket och Arbetsförmedlingen. Som jag nämnde i mitt anförande den gången är det Finansinspektionen som har ansvaret.
Mikael Eskilandersson var dock tydligt upprörd över att det inte fanns information på de webbplatser han besökt. Men hade Mikael Eskilandersson gått in på Finansinspektionens webbplats hade han fått gott om träffar. Han hade också fått veta att det finns manualer, riktlinjer, frågor och svar om ESF-förordningen.
Jag frågar därför: Undanhöll Mikael Eskilandersson medvetet för dem som lyssnade på debatten att Finansinspektionen är tillsynsmyndighet och har ansvar för detta? Eller är det så att Mikael Eskilandersson inte är det som han i sitt anförande tyckte att Sverige inte ska vara, nämligen bäst i klassen, det vill säga att han helt enkelt missat detta av okunskap?
Var det bedrägligt beteende eller okunskap som Mikael Eskilandersson uppvisade i föregående debatt?