Gunilla Svantorp (S):
Tack för svaret, Jan Björklund! Jag tycker att det är ett icke-svar som jag inte alls är nöjd med. Jag ställde en fråga till ministern om övergångsregler med anledning av den nya skollagen som säger att autistiska barn utan utvecklingsstörning inte längre hör till särskolan utan ska gå i vanlig skola. Jag har fått ett svar som inte alls svarar på min fråga.
Ministern säger i sitt svar att barnen kan gå kvar i särskolans grupp men läsa enligt grundskolans läroplan, att det är upp till skolorna att fixa detta så smidigt som möjligt och att om de behöver kan de ta hjälp av den specialpedagogiska myndigheten. Det är vad jag kallar för ett icke-svar. Jag vill ändå poängtera att jag tycker att det är bra att det blir tydliga regler och en uppstramning av vilka barn som ska gå i särskolan. Men jag tycker också att förändringar som rör barn och ungdomar inte kan hastas fram.
Inga ändringar kan hastas fram, men när det gäller barn och ungdomar blir det mycket mer allvarligt om man ska rätta till misstagen eftersom barndomen inte går i repris. I min interpellation tydliggjorde jag vilka farhågor jag och många med mig har inför denna ändring i skollagen och att förändringen kräver övergångsregler för att inte barn och ungdomar ska fara illa av den här förändringen. Det är lågt räknat över 1 000 barn i Sverige som berörs av denna förändring.
Jag vill ge ett exempel hämtat från verkligheten. Filip, 14 år, från Karlskoga har alltid gått i särskolan. Man bedömer att han i dag har kunskaper motsvarande en mellanstadieelev. Till hösten ska han börja sitt viktigaste år, det nionde skolåret.
Minister Björklund menar alltså att det är skolans ansvar att se till att Filip under sitt sista skolår dels ska acklimatisera sig till en ny klass, dels ska ta igen de två tre år av kunskaper som han saknar och dels ska se till att nå Godkänd i alla de ämnen som han behöver ha Godkänd i för att kunna ta sig vidare till gymnasiet. Alla dessa krav faller på sin egen orimlighet.
Att låta Filip gå kvar i särskoleklassen så att han åtminstone får vara i en trygg miljö och samtidigt låta honom läsa enligt grundskolans läroplan underlättar ju för Filip rent trygghetsmässigt, men det kommer näppeligen att bidra till att han går ut nian nästa höst med godkända betyg i alla de ämnen som han behöver ha det i. Det är näst intill en ren omöjlighet för barn utan funktionshinder att hämta hem flera års studier på ett år.
Vi måste komma ihåg att de barn som nu ska flyttas från särskolan till grundskolan visserligen inte är utvecklingsstörda, men trots det har de ett allvarligt funktionshinder i och med sin autism som sannerligen inte är någonting som man stoppar bort i en låda. Det är någonting barnen, ungdomarna och föräldrarna lever med 24 timmar per dygn, året om, hela tiden. För en autistisk person är rutiner det allra viktigaste i livet.
Att varje dag ser likadan ut är A och O. Med förändringen i skollagen kommer vardagen för dessa barn att vändas helt upp och ned. Filip och alla ungdomar i liknande situationer kommer att hamna i ett ingenmansland som de kommer att ha väldigt svårt att ta sig ur. Fru talman! Jag vill be ministern att svara på min fråga: Tänker han ta initiativ till att det skapas övergångsregler för dessa barn?