KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mikael Damberg (S):
Jag har egentligen ingen annan uppfattning än att det är helt korrekt att både den här typen av sprängningar, som är mindre vanliga, och bränderna skapar stor otrygghet. Det är ändå bra om vi utgår ifrån verkligheten. Man delade upp statistiken för skadegörelsebrotten 2016 när det gäller brand, som då blev bilbrand eller brand på andra motorfordon.
Men låt oss slå ihop dessa för att få en rättvisande bild och undvika tveksamheter i statistiken. År 2016 hade vi ungefär 3 800 sådana anmälda brott i Sverige. År 2019 och 2020 hade vi 2 800 anmälda brott som gällde brand. Det har alltså gått ned från väldigt höga nivåer. Jag tror att det är precis som Morell beskriver: Man har lärt sig hur man kan förebygga en del av det här.
Det handlar framför allt om att ingripa tidigt. Det handlar ofta om någon form av försäkringsbedrägeri; vi ska inte underskatta den andelen. Det har varit ganska många försäkringsbedrägerier kopplade till en del av bränderna. Andra bränder handlar om ungdomar som ibland agerar ensamma och ibland på uppdrag för att sätta bilar i brand.
Det här är en kriminalitet som syftar till att antingen tjäna pengar på försäkringsbedrägerier eller till att skapa stök. Det skapar otrygghet i områdena. När man tittar på Brås rapporter om otrygghet i socialt utsatta områden ser man att en av de frågor som utmärker sig särskilt mycket är just bilbränder. De skapar otrygghet i områdena. Det är därför poliser och kommuner både tillsammans och med andra aktörer försöker jobba med att förebygga detta och se till att det minskar.
Jag har ingen annan uppfattning än att vi ska fortsätta att jobba för att trycka ned det här mer än vi har lyckats med så här långt.
Mikael Damberg (S):
Vi är bara i början av en kraftsamling som saknar motstycke i Sverige. Det är klart att det är viktigt att vi skärper straff, framför allt för det som gängbrottslingar ägnar sig åt. Det har vi också gjort både när det gäller våldsbrott, sprängningar, skjutningar och narkotikabrott. Vi kommer att få ytterligare straffskärpningsförslag under året. Vi har en ny gängutredning som sitter och tittar på att kriminell aktivitet som sker i gängmiljö ska leda till skärpta straff.
Hela straffbiten - att verkligen få upp straffvärdena på det som gängen ägnar sig åt - har varit en viktig strategi. Det leder också till att fler blir häktade, inte minst för vapenbrott eller hantering av sprängmedel. Det gör att vi låser in dem i mycket högre grad än man gjorde tidigare. Det är en del. En annan del är att polisen behöver nya verktyg för att fälla i domstol. Vi har en ganska stor diskussion nu om digitala bevisningar.
Jag har under en lång tid sagt att det kanske är detta som är en game-changer - att låta polisen få större tillgång till den digitala bevisningen. Det är det som leder till att man kan fälla för planeringsarbete och anstiftan, men det handlar också om att komma längre upp i hierarkierna. Hemlig dataavläsning är ett helt nytt verktyg som ger polisen möjlighet att bryta sig in och läsa krypterad information. Jag tror att det är helt nödvändigt om man ska kunna komma åt gängkriminaliteten.
Regeringen kommer att växla upp arbetet ytterligare. Vi gör det på tre fronter. Det första är att vi är stenhårda mot gängkriminalitet. Det andra är att vi satsar mycket på att hindra nyrekryteringen, och då handlar det väldigt mycket om det förebyggande arbetet. Det tredje är att kriminella inte ska få ta del av finanser på olika sätt. Inte en krona ska gå till kriminell verksamhet. Om jag ska sammanfatta är det dock fortfarande polistillväxten som är avgörande. Det handlar om fler poliser runt om i Sverige som finns närvarande och som kan jobba förebyggande, utreda brott och sätta människor i fängelse.
Det är därför vi fortsätter att jobba för detta, och vi har bara kommit halvvägs på den stora polisutbyggnad som vi står inför. Samhället är starkare än de här gängen. Det gäller att kraftsamla, och jag är glad över att vi har 1 000 fler frihetsberövade i dag jämfört med för ett par år sedan. Det är i mycket de här grupperingarna som sitter i fängelse.
Mikael Damberg (S):
Hans Rothenberg har frågat energi- och digitaliseringsministern om han anser att sms-kampanjen i december 2020 med anledning av pandemin var så effektiv att den motsvarade regeringens och allmänhetens förväntningar. Vidare har han frågat vilka erfarenheter regeringen och statsrådet drar av den genomförda sms-kampanjen inför framtiden. Interpellationen har överlämnats till mig.
Den 10 december 2020 beslutade regeringen att ge Myndigheten för samhällsskydd och beredskap och Folkhälsomyndigheten i uppdrag att gemensamt ta fram och samordna ett massutskick i form av ett sms­meddelande till allmänheten från myndigheterna med anledning av det rådande läget avseende coronapandemin. Syftet med utskicket var att informera om samt uppmana allmänheten att följa de råd som finns för att minska smittspridningen av covid-19.
Utskicket genomfördes måndagen den 14 december och är det första massutskick av sms till allmänheten som gjorts i Sverige. Myndigheterna redovisade uppdraget till regeringen den 27 januari 2021. Av rapporten framgår att drygt 13 miljoner sms skickades ut till merparten av svenska abonnenter via teleoperatörerna Telia, Tele 2, Telenor och Tre. Utskicket genomfördes planenligt och i samverkan med flera myndigheter.
Inga tekniska störningar eller framkomlighetsproblem noterades. Av rapporten framgår vidare att antalet besök på Krisinformation.se och myndigheternas webbplatser ökade kraftigt som ett resultat av utskicket. Antalet besök på Krisinformation.se var cirka 3,5 miljoner den 14 december, jämfört med cirka 54 000 besök motsvarande dag en vecka tidigare.
Antalet besök på msb.se ökade femfaldigt till cirka 66 000. Även trafiken till Folkhälsomyndighetens webbplats ökade till 686 000 jämfört med cirka 194 000 motsvarande dag en vecka tidigare. Antalet besök på Krisinformation.se och myndigheternas webbplatser var fortsatt väsentligt högre än normalt under resten av vecka 51.
Myndigheterna konstaterar sammanfattningsvis att utskicket har haft avsedd effekt att informera om samt uppmana allmänheten att följa de råd som finns för att minska smittspridningen av covid-19. Jag gör samma bedömning som myndigheterna i den frågan. Det är också möjligt att vi i framtiden kommer att se fler liknande sms-kampanjer, beroende på vad myndigheterna vill förmedla.
Den utvecklingen har vi kunnat se i våra grannländer, och jag tror också att allmänheten i Sverige förväntar sig att man i vissa situationer även kan nås av viktig information via sms.
Mikael Damberg (S):
Myndigheterna redovisade uppdraget den 27 januari. Då redovisade de hur många som hade nåtts av detta, om de hade haft tekniska problem och om de hade haft andra framkomlighetsproblem i andra kanaler kopplat till information. Det framgår att 13 miljoner sms skickades ut men att antalet besök ökade med 3 1⁄2 miljon denna dag och fortsatt höll sig på en hög nivå under resten av vecka 51.
De konstaterar sammanfattningsvis att utskicket har haft avsedd effekt när det gäller att informera om och uppmana allmänheten att följa de råd som finns för att minska smittspridningen av covid-19. Myndigheternas ambition var inte - nu tolkar jag dem, ska jag väl säga - att människor skulle hitta informationen bland dessa tecken, utan ambitionen var att människor skulle gå in på Krisinformation.se. Där fanns det mer samlad information, på 20 olika språk.
Där fanns också en helt annan organisation för att ta hand om de frågor som uppkom i samband med att människor läste informationen samt chattfunktioner och annat där man kunde få ytterligare svar på frågor om det fanns oklarheter. Det var dit myndigheterna ville styra människor. Jag ser fram emot att vi ska fortsätta att utveckla sms-frågorna framöver, liksom Viktigt meddelande till allmänheten. Detta kanske är en hårklyverifråga, men vi som sitter i riksdagen bör veta om att detta inte var ett viktigt meddelande till allmänheten.
Myndigheterna gjorde bedömningen att denna typ av information inte var tillräckligt akut eller specifikt kopplad till en varning i ett akut krisläge utan mer vägledande information, och då kan man i dag inte använda Viktigt meddelande till allmänheten. Vi tillsatte i februari en utredning som ska se över varningsinformationssystemet VMA.
I detta ingår att se över och föreslå en mer sammanhållen reglering av VMA både i fredstid och i krigstid, att titta på vilka olika meddelandetyper som ska gälla för varning och vägledande information vid allvarliga händelser, att se över vilka aktörer som omfattas av nuvarande reglering och om dessa har behov av att begära VMA samt vem som ska ha rätt att sända ut VMA.
I detta ingår också att se över om det behöver göras anpassningar av de befintliga kanaler man får använda för VMA samt om möjligheten att sända ut VMA via sms kan utvecklas. Jag ser fram emot att denna utredning kommer att ta ett helhetsgrepp om just VMA, och då kanske VMA kan spela en ännu större roll. I dag kan VMA också användas regionalt vid olika händelser.
Att vi tar vara på de digitala möjligheterna när det gäller informationsspridning också vid Viktigt meddelande till allmänheten tror jag är en utveckling som människor uppskattar. Jag ser fram emot att utredningen går igenom detta ordentligt och kommer med ytterligare förslag på hur vi kan förbättra detta system. Det handlar också om att VMA ska fungera i händelse av krig; det vore bra om det inte bara fungerar i fredstid.
Mikael Damberg (S):
Tack, interpellanten, för en väldigt viktig diskussion! Den kan vi gärna fortsätta. Vi är bara i början av arbetet för att pressa tillbaka brottslighet som denna. Låt mig i mitt sista inlägg ta chansen och göra en spaning om framtiden om vad som växer och vad vi ser som särskilt utmanande. I ett europeiskt och internationellt perspektiv och inom europeiska polismyndigheter talas det mycket om att de under pandemin har sett ett uppsving av digitala brott som riktas mot barn i sexuellt syfte.
Kanske beror det på att människor har varit hemma mer och att barn inte har varit i skolan utan har suttit vid skärmar. Det här har kanske blivit en inkörsport till sådan brottslighet. Det är otroligt viktigt att polisen har rätt verktyg för att komma åt den här brottsligheten. Det för mig tillbaka till det vi började diskussionen om, nämligen digital bevisning. Jag tror att det på olika sätt blir allt viktigare.
Vi ser att när vi äntligen börjar komma åt gängkriminaliteten sker det genom digital bevisning. Jag tror att det är exakt samma mekanismer som styr den industri som delar av sexualbrotten mot barn tyvärr innebär. Man delar bilderna med varandra. Man ingår i olika grupperingar där inträdesbiljetten blir att man delar övergrepp på barn för att få se andras övergrepp på barn. Det där är en internationell miljardindustri.
Det handlar om att följa pengarna och att jobba internationellt inte bara i Sverige utan även med andra länder för att komma åt brottsligheten. Europol har gjort stora insatser på området, där Sverige också deltar aktivt. Men mer kommer att behöva göras på det internationella området kopplat till digital bevisning. Det ser jag också fram emot att få återkomma till längre fram.
Mikael Damberg (S):
Jag tackar Thomas Morell för en viktig interpellation. Vi talar ofta om straff i kammaren, vi talar om lagstiftning och vi talar om polistillväxt. Men lite för sällan talar vi om de poliser och andra tjänstemän i statens tjänst som de facto effektuerar myndighetsutövningen, som utreder brott, som dömer brott, som agerar för att rädda barn och ungdomar i socialtjänsten. Vi vet att det råder ett tufft samhällsklimat.
Det finns en polarisering i samhället där människor tar sig friheter som inte förekom tidigare. Då är det viktigt att människor inser att det är fråga om ett system som finns för att försvara demokratiska rättigheter och ett rättssamhälle. Om dessa personer och tjänstemän blir utsatta för angrepp är det ytterst också fråga om ett angrepp på vår rättssäkerhet och demokrati.
Det är därför vi tar frågan på absolut största allvar och har gjort en del förändringar som jag har redogjort för. Jag tror också att det är viktigt att alla arbetsgivare gör som Polismyndigheten, som har sett det här samhällsklimatet och växlat upp sitt arbetsmiljöansvar. Man har en säkerhetsavdelning, man har tillsatt en säkerhetschef och man har avsatt dessa 50 miljoner i investeringspengar för att kunna jobba kontinuerligt med säkerhetsskyddet i verksamheten.
Man jobbar också med utbildningspaket för att fundera på vilka riskmiljöer det finns och hur man ska jobba med det för att öka säkerheten. Jag är lite rädd för att den här debatten inte täcker alla yrkeskategorier. I dag är det fler yrkeskategorier som deltar i det här arbetet. Titta bara på GOB-arbetet, alltså arbetet mot grov organiserad brottslighet, där flera myndigheter samverkar.
Kommunerna går in, och deras livsmedelshanterare har viktiga uppgifter. Socialnämnden, som har nämnts flera gånger här, är väldigt praktisk när man till exempel omhändertar barn i kriminella miljöer därför att man vill rädda barnen från en uppväxt där de själva blir utsatta för brott men kanske också dras in i farlig verksamhet. Det är klart att det finns risk att de här människorna utsätts för hot eller attacker eller angrepp.
Då är det viktigt att samhället finns där och agerar. Polismyndigheten kan vara behjälplig, men andra arbetsgivare måste ta samma ansvar. Jag välkomnar faktiskt en bredare diskussion om det här i hela samhället. Vad är det ytterligare vi kan göra för att öka skyddet för olika verksamheter vars medborgare utsätts för hat och hot? Jag tror att det är en viktig debatt att ta.
Jag tror att polisen har kommit betydligt längre än en del andra myndigheter, för polisen vet att det här är en del av verksamheten och vardagen i dag. Det är därför man har skärpt arbetet de senaste åren, men mer behöver göras.
Mikael Damberg (S):
Jag räknade upp en del av det vi gör nu såsom att verkligen skärpa straffen i samband med det här men också bygga ut Polismyndigheten, vilket ökar tryggheten för varje polisanställd. Det vill säga att med kroppskamera och med den närvaro man har och den bemanning man har känner man sig säkrare som polis. Men jag tycker att det var en bra artikel.
Jag svarade på den och sa att det är välkommet att man jobbar så systematiskt med säkerhetsfrågorna hos polisen därför att om polisen inte tar sina egna medarbetares säkerhet på allvar, vem ska då göra det? Polisen är ju garant för tryggheten i samhället. Jag tyckte att det var en väldigt bra och välriktad artikel.
Vad vi gör ytterligare nu, vad som ligger i pipeline och framför oss, är att göra en utredning som tittar på vilka samhällsnyttiga funktioner som är behov av förstärkt straffrättsligt skydd. Den första blåljusutredningen hanterade tyvärr inte hela blåljusfrågan.
När det gällde andra yrkeskategorier blev den så allmän att den inte riktigt gick att använda, så nu har vi fått göra en till utredning för att definiera vilka samhällsnyttiga funktioner det är som behöver ett starkare straffrättsligt skydd. Då ska man också ta ställning till om brottet våld och hot och mot tjänsteman ska delas upp och om straffskalan ska utökas. Det är ett sätt för samhället att flytta fram positionerna och markera att man ser allvarligt på den här typen av brott.
När det gäller det som är kopplat till glåpord och den här attityden som inte alltid är bara hot utan också kan vara bristande respekt och sådant kan jag bara notera att vi tillsatte en utredning i december 2019 som tittar på brottsoffers rätt till skadestånd. En av de stora frågorna att ta ställning till i den utredningen är i vilken utsträckning nivåerna för kränkningsersättning generellt bör höjas.
Där ingår att ta ställning till i vilken utsträckning polisers och andra särskilt utsatta yrkeskategoriers rätt till kränkningsersättning bör utvidgas. Det är ett annat svar på den fråga som Thomas Morell tar upp om hur vi ser på det här och hur vi backar upp den personal som har den här typen av arbetsuppgifter. Thomas Morell är väldigt bra på att beskriva problem. Däremot har jag hört väldigt få förslag. Vad är det Thomas Morell vill att vi ska göra?
Det kanske han kan återkomma till nu.
Mikael Damberg (S):
Jag tycker att detta är en intressant frågeställning som är värd att ta på allvar. Men att beskriva det som en enkel och snabb åtgärd tror jag, med förlov sagt, är lite förenklat.
Här krockar väldigt stora principer om offentlighet, om att kunna granska myndighetsutövning, om att komma åt korruption och om att jag om jag blir illa behandlad av rättssamhället har rätt att få veta vem som fattat beslutet för att se om det fanns ett intresse av att göra mig illa eller behandla mig annorlunda. Det rör sig om delar av svensk grundlag som är väldigt skarpa och handlar om att vi har en stark offentlighetsprincip i Sverige.
Å andra sidan har vi i dag regler som särskiljer polisanställda, till exempel. Vi har inte samma offentlighetskrav för polisanställda som för andra medarbetare. Hur ska denna balans se ut? Vilka yrkeskategorier och uppgifter är så pass känsliga eller allvarliga när det gäller risker för hot och hat? Problemet är att alla vi människor i dag är så otroligt uppkopplade.
Det är väldigt svårt att vara särskilt hemlig i Sverige i dag, oavsett om det handlar om arbetsgivarens uppgifter eller om andra uppgifter. Det är alltså inte helt enkelt att se hur en sådan princip, som det är intressant att ha en diskussion om, ska verkställas i praktiken och var gränserna ska gå för vad som är offentligt eller inte. Jag noterar att detta var ett förslag även om jag nog vill hävda att det inte är så enkelt att hantera. Jag noterar att Thomas Morell hade ett inspel i frågan.
Jag tror att diskussionen om offentlighet, vilka uppgifter som ska vara offentliga och vilka som kan vara hemliga och hur vi gör för att skydda inte bara poliser utan även andra i myndighetsutövande roller så att de inte blir så sårbara är viktig att ta under den kommande tiden.
Mikael Damberg (S):
Elisabeth Björnsdotter Rahm frågar mig vad jag tänker inrätta för incitament så att vi kan öka intresset och få fler poliser och fler civilanställda att vilja arbeta i Västerbottens inland. Låt mig inledningsvis understryka att jag och regeringen kommer att fortsätta det intensiva arbetet med att bekämpa kriminalitet i hela landet. För att lyckas krävs bland annat en tillgänglig polis, ett starkt rättsväsen och en ändamålsenlig lagstiftning.
Utbyggnaden av Polismyndigheten är en central del i arbetet, och regeringen gör en historisk satsning på myndigheten. Vi har nu kommit halvvägs till målet om 10 000 fler polisanställda till och med 2024. Polismyndigheten har ett brett och viktigt uppdrag som rör såväl brottsförebyggande som brottsbekämpande arbete. Det är Polismyndigheten som är bäst lämpad att avgöra hur resurserna ska användas och fördelas för att myndigheten ska kunna leva upp till sina åtaganden i hela landet.
Vad avser det specifika fallet stämmer inte påståendet om att Västerbottens inland är utan polis nattetid. Polismyndigheten och Polisförbundet har tecknat ett nationellt kollektivavtal som möjliggör beredskap i hemmet för polispersonal som arbetar inom ingripandeverksamheten. I polisregion Nord kommer det efter årsskiftet att genomföras en försöksverksamhet där polispersonal har beredskap i hemmet vid vissa tillfällen. Under denna tid är de tillgängliga för uppdrag.
Syftet med ingripandeberedskapen är att tillgängliggöra fler patruller för akuta händelser nattetid, samtidigt som resursen förbättras dag- och kvällstid. Att tilldelade resurser används på bästa sätt är en angelägen fråga för regeringen, liksom att dessa medel kommer hela landet till del. Enligt regleringsbrevet för 2021 ska Polismyndigheten fortsatt redovisa vilka åtgärder som vidtas för att säkerställa en långsiktig och tydlig polisiär närvaro i hela landet.
Mikael Damberg (S):
Detta är en viktig debatt om utvecklingen av polisen i hela landet. Det handlar om att vi ser till att tryggheten ökar i alla delar av vårt samhälle. Det är bra att vi är överens om distansutbildningens möjligheter när det gäller att rekrytera på ställen där det annars kan vara svårt att rekrytera. Jag tror inte att det riktigt är min uppgift att skapa incitamenten inom Polismyndigheten.
Det får Polismyndigheten vara huvudansvarig för, för det är de som fördelar resurserna över landet och som måste bygga karriärvägar men också en organisation som är robust och uthållig. Det är väl också en del av vägen framåt: att skapa attraktiva arbetsplatser på fler platser runt om i Sverige nu när de växer. Detta får vi följa över tid, men ytterst är det Polismyndigheten som måste ta ansvar för att klara verksamheten i hela landet. Avslutningsvis ska jag bara ha en liten regionalpolitisk diskussion.
Jag tycker att det är lite spännande. Dessa investeringar sker längs Norrlandskusten, men det är kraftfulla investeringar. Och norra Sverige driver mycket av den industriella utvecklingen i Sverige. Vi talar om Northvolt. Vi talar om LKAB. Vi talar om återbruksarbetet kopplat till batteriarbetet.
Vi har LKAB:s hela omvandlingsplan vid sidan av Hybrit. Det är enorma industriinvesteringar. Nya industrigrenar växer här. Även om det är på kusten skapar det också ett tryck mot norra Sverige, som jag tror är väldigt intressant utifrån ett regionalpolitiskt perspektiv och när det gäller var tillväxten och många av framtidsjobben finns i Sverige. Detta borgar också för att en del av de civila jobben kommer att finns kvar i regionen och inte försvinna längre bort.
Det tror jag är spännande även för Polismyndigheten när de bygger ut sin verksamhet.
Mikael Damberg (S):
Interpellationen har överlämnats till mig. Det är av stor vikt att förhindra att personer som är eller kan bli säkerhetshot mot Sverige uppehåller sig eller etablerar sig i landet. Samtidigt vill jag understryka att alla personer som söker asyl eller uppehållstillstånd på annan grund i Sverige ska få en rättssäker och individuell prövning. En person får inte utvisas till ett land där han eller hon riskerar att utsättas för dödsstraff, tortyr, förföljelse eller annan förnedrande eller omänsklig behandling eller bestraffning.
Jag har fullt förtroende för Säkerhetspolisens arbete med dessa ärenden och den prövning av riskerna vid ett återvändande som Migrationsverket och domstolarna gör. Säkerhetspolisen får inte registrera uppgifter om en person enbart på grund av personens etniska ursprung, politiska åsikter, religion, hälsa eller sexuella läggning. Säkerhets- och integritetsskyddsnämnden gör bland annat inspektioner för att kontrollera hur Säkerhetspolisen behandlar personuppgifter.
Säkerhetspolisens kontraterrorarbete utgår från den hotbedömning som myndigheten och Nationellt centrum för terrorhotbedömning, NCT, gör när det gäller terrorism i Sverige och utomlands. Arbetet är både kortsiktigt, med fokus på attentat och andra våldshandlingar, och långsiktigt förebyggande.
Såväl Säkerhetspolisen som NCT bedömer att attentatshoten mot Sverige primärt kommer från aktörer som har en våldsbejakande islamistisk eller högerextrem ideologi. Liknande bedömningar görs av majoriteten av de utländska tjänster som myndigheterna samverkar med. Säkerhetspolisen arbetar också långsiktigt förebyggande genom att motverka finansiering, rekrytering och radikalisering.
För ett framgångsrikt kontraterrorarbete är samverkan nationellt och internationellt av stor vikt. Internationellt samverkar Säkerhetspolisen tätast med de nordiska tjänsterna, med länder inom EU och med andra västländer. I sammanhanget bör även framhållas att EU:s medlemsstater, inklusive Sverige, genomför FN:s säkerhetsråds sanktioner i syfte att motverka internationell terrorism.
Inom ramen för dessa har EU också infört egna riktade åtgärder mot personer och enheter involverade i terrorism. Jag har fullt förtroende för att Säkerhetspolisen och NCT gör en väl genomarbetad analys av hotbilden från terrorism och att Säkerhetspolisen inriktar sitt arbete med utgångspunkt i denna bedömning. Med det sagt har jag inte för avsikt att initiera en granskning av Säkerhetspolisens kontraterrorverksamhet. Jag kommer däremot att fortsätta att följa denna fråga noga.