KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ulla Andersson (V):
Det regeringen räknar in i utanförskapet, förkylningar, magsjuka och sådant, betraktar inte jag som ett utanförskap. Jag instämmer i att vi har en massarbetslöshet. Det är en väldigt stor arbetslöshet trots att vi har en högkonjunktur och trots att statsbudgeten har stora överskott. Med en ansvarsfull ekonomisk politik skulle man kunna bidra till att antalet arbetstillfällen ökar.
Genom att investera i dag betalar vi morgondagens välfärd. Det kanske kan vara känt. Jag tycker inte heller att det är en ansvarsfull ekonomisk politik att göra strukturella problem till individuella. Människor sitter inte hemma och rullar tummarna trots att det finns jobb. Det är bristen på arbete som gör att människor är arbetslösa. Det är inte för att man får sänkta ersättningsnivåer som man får ett arbete.
Jag tycker att det är ett väldigt föraktfullt synsätt på människor. Att man gör kvinnors deltidsstämpling till kvinnans eget problem, det vill säga att man straffar henne ekonomisk för att hon inte får ett heltidsarbete när hela arbetsmarknaden har den tydliga könspräglingen, är inte heller en ansvarsfull ekonomisk politik.
Att sänka sjukersättningsnivåerna och därmed påstå att människor tydligen inte är sjuka utan sitter hemma för att de tjänar så bra på det är inte heller en ansvarsfull ekonomisk politik. Nu när högkonjunkturen är på väg nedåt och antalet socialbidragstagare ökar kommer en ny grupp med nyfattiga människor att leva på a-kassa och sjukersättning. Det är en mycket medveten ekonomisk politik av regeringen som är totalt oansvarig.
Vänsterpartiets budget är fullt ut finansierad, vilket finansministern mycket väl vet. Till sist vill jag säga att den skattepolitik som regeringen bedriver, där en tredjedel går till den rikaste tiondelen, inte är en ansvarsfull ekonomisk politik. I ett samhälle där klyftorna hela tiden ökar minskar sammanhållningen, vilket leder till oerhört stora konsekvenser för såväl folkhälsa som jämställdhet och demokrati, och där har vi ett stort problem.
Regionalpolitiken får lida pin av regeringens politik.
Ulla Andersson (V):
Monica Green har tagit upp en mycket viktig fråga, en fråga som Vänsterpartiet också har motionerat om under den gångna motionstiden. Det är som de tidigare debattörerna här har sagt, att tidelag avskaffades i svensk lagstiftning år 1944. Den lagstiftning som vi har i dag talar om fysiskt eller psykiskt lidande för djuret.
Det kan vara svårt att bevisa det, det är vi väl medvetna om, och därmed skyddar den här lagstiftningen inte heller djuren som vi vill värna. Djurskyddsmyndigheten har tagit fram en rapport. Den visar enligt de siffror jag har att man 2000-2004 anmält 209 fall av sexuella övergrepp på djur, framför allt hästar, men även hundar, nötkreatur och katter finns med.
Djur uppvisar skador på könsorgan, både vaginala och anala, penetrationsskador samt skär- och stickskador. Det är också aborterade föl som finns med och annat. Det är många veterinärer som har tagit upp den här problematiken. Därför vore det bra och viktigt om jordbruksministern kunde flytta fram positionerna och tydliggöra regeringens ställningstagande i frågan.
Han försöker öppna lite grann, men jag tycker inte att det är så tydligt, utan ungefär som att nu ska vi informera människor om att det inte är så bra att begå sexuella övergrepp på djur. Det tycker jag är en lite lam hållning från regeringens sida, särskilt om vi betänker att det redan finns ett förslag som Djurskyddsmyndigheten lade fram innan de var tvungna att lägga ned sin verksamhet.
Därför hoppas jag att jordbruksministern ska bli tydligare när det gäller att behandla alla de människor och djur som påverkas av det som har skett. Djur är värnlösa. Vi uppfostrar först djuren till att umgås med människor, och sedan kommer människor och begår fatala övergrepp. Jag tror att vi var många som berördes av de bilder som vi fick se utanför riksdagen för någon vecka sedan.
Vi kunde se hur djur används i porrfilmer, sexindustri och så vidare. Men vi vet att det sker också i andra former. Min förhoppning är att jordbruksministern kommer att svara på hur han tänker hantera rapporten från Djurskyddsmyndigheten och de förslag som har tagits fram och som skulle innebära att man kan täppa till de hål vi har i lagstiftningen.
Sedan kan jag självklart se att det finns juridiska komplikationer, men här handlar det om att vi som lagstiftare vill ge uttryck åt ett förhållningssätt som ska vara gällande i de här frågorna.
Ulla Andersson (V):
Vi fortsätter nu en diskussion som har varit avbruten i två timmar. Det känns lite knepigt att komma in nu. Dessutom missade jag de två första minuterna på jordbruksministerns anförande, vilket jag beklagar. Jag var på gruppmöte, och dörren hade låsts - så vi kom inte ut! Men nu är jag i alla fall här. Djurskyddsmyndigheten föreslog konkreta åtgärder för att komma till rätta med problemet.
Bland annat ansåg man att sexuellt umgänge med djur samt andra handlingar där djur används av människor för sexuella ändamål ska förbjudas genom att en särskild bestämmelse införs i djurskyddslagen. Sedan föreslog man en ändring i brottsbalken när det gäller olaga våldsskildring, så att sexuellt våld och tvång även omfattas av regleringen när det gäller djur.
Man anser att det är angeläget att rättsväsendets hantering av ärenden där djur har utnyttjats sexuellt och utsatts för brott förbättras. Myndigheten har lagt fram konkreta förlag. Tänker jordbruksministern gå vidare med dessa förslag? Det är oerhört väsentligt och viktigt att få svar från jordbruksministern.
Sedan har vi frågan om hur vi jobbar med djurskyddstillsynen. Jag upplever att den skulle behöva förbättras i många kommuner runt om i landet där man inte hinner med den tillsyn som faktiskt skulle behövas av djurskyddet. Det kanske går att göra en del förbättringar inom dessa områden.
Jordbruksministern kanske har en del konkreta förslag på hur man ska jobba vidare med dessa frågor. Det handlar dels om djurskyddet, dels om lagstiftningen och dels om att få i gång en diskussion om hur vi hanterar djur som är i beroendeställning till oss människor.
Ulla Andersson (V):
Överskotten ska inte användas till konsumtionsökningar, säger statsrådet Odell. Då kan jag väl informera statsrådet om att man faktiskt kan göra olika politiska val här i livet. Ni har sänkt skatterna för drygt 70 miljarder. Det motsvarar ungefär 300 000 anställda i välfärden netto. Vi gör olika val här. Två tredjedelar av era skattesänkningar har gått till den rikaste tredjedelen, och majoriteten av dem är män.
Ni kunde också ha valt att satsa på välfärden - satsningar på kvaliteten i äldreomsorgen, mindre barngrupper i förskolan, mindre skolklasser, bättre läromedel och så vidare - men det valde ni inte, utan ni valde skattesänkningar för de redan rika.
Sedan skulle jag vilja uppmana statsrådet Odell att läsa sin egen budgetproposition, där det faktiskt står uttalat i text under statsbidraget till kommunerna att det är en medveten handling att frysa statsbidragen och att det får konsekvenser. Det är en mycket medveten politik ni har valt att genomföra. Jag kan läsa högt ur er budgetproposition om du vill, jag har den framför mig.
Där står det att det blir betydande underskott år 2010 som effekt av frysningen av statsbidragen. Tror du inte på mig, läs er egen budgetproposition! Det är en mycket medveten politik ni har genomfört. Det rimmar otroligt illa med den retorik ni för dels i valrörelsen där ni sade att det är vård, skola, omsorg som gäller, dels när statsministern är ute och dansar i Borås och hoppas på ett handslag för äldreomsorgen.
Jag tycker inte att det är bra, inte för äldreomsorgen, inte för kvaliteten i välfärden och absolut inte för demokratin. Vad betyder det när man beter sig på ett sådant sätt och låtsas som att man ska satsa på äldreomsorgen utåt i tidningarna med vackra bilder och sedan i verkligheten fryser statsbidragen till kommunerna? Det undergräver demokratin. Vi skulle kunna ha en gissningstävling.
Hur många kommunalråd och kommuner tror verkligen att de här frysningarna av statsbidragen inte ska genomföras? Jag utlyser en tårttävling. Den som gissar rätt får en tårta av Vänsterpartiet.
Ulla Andersson (V):
Hans Backman sade i sitt inledningsanförande att detta visar hur sårbart ett samhälle som Norrsundet är. Man kan också vända på det och säga: Tänk vad fabriken i Norrsundet och Stora Enso har haft tillgång till kompetent, utbildad och engagerad personal! Vad hade fabriken varit utan Norrsundet, dess invånare och de anställda? Då hade man inte stått här i dag med en lönsam fabrik som har gett god avkastning under många år.
Det är också ett ansvar att ta som fabriksledning och företagsägare. Regeringen och näringsministern brukar tala om företagsamma människor, att man uppskattar dem och vill underlätta företagande.
Här finns det en intressent med kapital, med en inriktning för framtiden, som kan ta vara på lokaler och anställda och möjliggöra goda förutsättningar för framtiden utan att konkurrera med det Stora Enso är orolig för, det vill säga virkespriserna. Ändå finns inte viljan hos Stora Enso.
Det skulle vara möjligt för dem att inse sitt samhällsansvar i en sådan här fråga, för företagsledningar består av människor och är därmed påverkningsbara. Regeringen skulle kunna påtala detta ansvar för både finska staten och de svenska privata ägarna. Det är något man borde kunna lyssna på. Vi har ändå byggt det samhälle vi lever i på samverkan mellan samhälle och företag.
Det är något som borde kunna finnas även i framtiden. Jag hoppas att näringsministern kommer att besöka Norrsundet, lyssna på facken som har goda insikter och kunskaper i frågorna och lyssna på de argument som finns för att en fortsatt drift är möjlig och varför och hur det skulle kunna gå till.
Då kanske det skulle vara lättare att möta den finske kollegan och de privata ägarna här i Sverige. Maud Olofsson skulle kunna göra ett gott arbete om viljan funnes. Jag hoppas att viljan finns, för här finns goda möjligheter till fortsatt drift. LO-tidningen hade för någon vecka sedan en artikel om nedläggningen.
En av de anställda, som hade jobbat på fabriken sedan 1974 - han hade slutat skolan på fredagen och på måndagen stod han på fabriksgolvet - sade att han skulle ha förstått det om fabriken hade gått med förlust.
Tänk dig känslan att ha slitit i 33 år i en fabrik som går med vinst och där man har gett en stor del av sitt liv och engagemang, och sedan kommer förklaringen: Nej, vi lägger ned fabriken trots att det finns intressenter som vill köpa. För oss är virkespriserna det mest väsentliga. Det var så man förklarade det då. Nu börjar det låta som en annan förklaring.
Det skulle vara bra för näringsministern att sätta sig in i dessa frågor mer på djupet, att också uttala en vilja att åka till Norrsundet och att vilja påverka de ägare som finns.
Ulla Andersson (V):
Jag måste också konstatera att det här är en väldigt viktig interpellation, och det är ett oerhört viktigt och avgörande skede för de boende i Norrsundet och de anställda på Norrsundets fabrik. Därför väntar jag mig inte en politisk pajkastning i debatten, utan jag ställer höga krav på den debatt som förs i det allvarliga läge som råder. Maud Olofsson pratar om regionala utvecklingsmedel.
Låt oss konstatera att det inte är några nya pengar från regeringen efter att det här nedläggningsbeskedet har kommit. Det är tidigare pengar och även EU-pengar. Då har vi avfört det från samtalet. Sedan är vi helt överens om att vi ska bredda arbetsmarknaden och jobba för att minska arbetslösheten. Vi är överens om att det inte är bra för ett samhälle att vara så beroende av enskilda stora arbetsgivare. Det är vi överens om.
Maud Olofsson står här i talarstolen och säger att hon inte kan kommendera fram. Nej, det vi vill är att du ska vilja fortsätta att föra ett samtal nu när du kanske också har fått ny information om att det finns en intressent, en intressent med kapital, en intressent som inte ens har för avsikt att konkurrera med Stora Enso om virket.
Det borde vara viktigt även för en näringsminister att se att det finns en alternativ lösning, en möjlighet att rädda ett stort antal av jobben i det här samhället. Det borde vara av intresse för en näringsminister och en regering. Det kanske också vore värt att besöka Norrsundet och hämta kunskaper och erfarenheter att ha med sig i samtalen.
Jag har inte hört om näringsministern har fört in det i samtalen med ägarna och om näringsministern över huvud taget har haft ett samtal med sin finske kollega. Om du har haft det, hade du då med dig detta om en alternativ intressent? Det har jag fortfarande inte fått något svar på. Jag kanske får det i näringsministerns sista inlägg.
Ulla Andersson (V):
Stefan Attefall påstod tidigare att han redan under Socialdemokraternas tid var bekymrad över alla som lämnade a-kassan. Jag kan säga att du inte framstår som särskilt trovärdig, Stefan. Hade du varit bekymrad skulle du väl ha vidtagit åtgärder för att förbättra a-kassan och se till att fler anslutit sig. I stället har du slagit sönder den, höjt avgifterna, sänkt ersättningsnivåerna och utestängt deltidsarbetande kvinnor.
Du har gjort allt i din makt för att så många som möjligt ska tvingas lämna a-kassan och det försäkringssystem som vi har kämpat så länge för att bygga upp. I ditt anförande talade du väldigt mycket om oppositionens politik. Vet du vad jag tror? Jag tror att du inte har så mycket att vara stolt över och inte så många åtgärder att presentera för att möta den situation som vi befinner oss i nu.
Därför talar du hellre om oss än om er politik. Ditt replikskifte med Mikaela Valtersson gjorde mig mycket bekymrad. Lars Calmfors var i finansutskottet och sade tydligt att en satsning på kommunerna ger en träffsäker och direkt effekt på sysselsättning, kvalitetsförbättringar och så vidare i en lågkonjunktur.
Och skulle kommunerna spara pengarna stannar de kvar i offentlig sektor. Det finns liksom ingen risk. Anna Lilliehöök talade tidigare om att det var slöseri. Man skulle inte slösa med pengarna till kommunsektorn. Det är ett mycket konstigt förhållningssätt. Jag hoppades att ni hade lärt er en läxa av 90-talet då man tvingade kommunerna till nedskärningar samtidigt som det var lågkonjunktur. Det förvärrade konjunkturen och konsekvenserna av den.
Det kvarstår effekter av det än i dag. Vi har till exempel större skolklasser i dag än vi hade före dessa nedskärningar. Du talar mycket om vård, skola och omsorg, Stefan Attefall, men det finns ingen trovärdighet i den retoriken längre. Vad tänker ni göra för kommunerna?
Ulla Andersson (V):
Vi diskuterar oppositionens politik i dag just för att regeringen inte vidtar några åtgärder och inte vill vidkännas ansvaret i lågkonjunkturen och finanskrisen. Det är lite bakvänd ordning att oppositionen ska tvingas driva på för att det ska vidtas åtgärder. Jag tror inte att ni riktigt har insett vad det innebär att vara i regeringsställning. Det är nog rätt många som är besvikna över det.
Lars Calmfors och jag kan nog vara överens om att han aldrig kommer att bli en guru för Vänsterpartiet. Jag tänkte att du kanske lyssnade på honom om du nu inte lyssnar på mig, TCO, Svenskt Näringsliv, Handels, LO, Vänsterpartiet, Socialdemokraterna eller Miljöpartiet. Någon borde väl även ni lyssna på i den lyssnande regeringen, men tydligen inte.
En ansvarsfull ekonomisk politik, pratar du om Stefan. Är det ansvarsfullt att vägra insatser till kommunerna? Sveriges Kommuner och Landsting säger att man kan tvingas varsla 20 000 personer. I min hemkommun skulle det betyda 200 färre lärare, barnskötare och undersköterskor. Är det ansvarsfull ekonomisk politik? Jag tycker inte det.
Jag tycker att det är väldigt starka ord. Ni har dessutom en ekonomisk politik som tvingar ut sjukskrivna människor till socialkontoren. Är det en ansvarsfull ekonomisk politik? Är det ansvarsfull ekonomisk politik att inte vidta några åtgärder alls för att möta varsel och lågkonjunktur i till exempel kommuner och landsting?
Jag är mycket besviken, Stefan, för ni har tidigare värnat äldreomsorg och äldre människors väl och ve. Helt plötsligt lämnar ni walk over. Det är kommunerna som är basen i det arbetet.
Ulla Andersson (V):
Det är närmast skräckinjagande att höra både Stefan Attefall och Bertil Kjellberg skylla på flyktingar. Det känns som om Sverigedemokraterna redan flyttat in i kammaren. Jag vill bara säga att jag ryser när jag lyssnar på dem.
Bertil Kjellberg sade tidigare att många människor känner oro och bävan och inväntar sitt julfirande med rädsla för att förlora sitt jobb. Det är väl inte att undra på! Självklart blir man orolig om man riskerar att förlora sitt jobb, men man blir ännu mer orolig när man vet att man i så fall måste halvera sin inkomst. Det har ni ställt till med, Bertil Kjellberg, för ni har tagit bort den trygghet som fanns när man kunde få 80 procent av sin tidigare inkomst i a-kasseersättning.
Den tryggheten finns ju inte kvar, och den är du ansvarig för. Ni genomförde skattesänkningar som finansierades av en nu förstörd a-kassa. Människor sitter i dag och med en försämrad ekonomi betalar era skattesänkningar - varje dag. Och inte nog med att man som Volvoarbetare får sin inkomst halverad, man får dessutom högre skatt. Det är er politik - rå och cynisk.
Ni anser att människor behöver en piska så att de tar de arbeten som erbjuds. Vilka arbeten kan du erbjuda dem som nu varslas och sägs upp i verkstadsindustrin, fordonsindustrin, kommunerna och landstingen, Bertil Kjellberg? Det är en cynisk människosyn, jag beklagar den djupt och hoppas verkligen att vi 2010 får byta både politik och regering för att kunna bygga upp en stark a-kassa framöver.
Dessutom tror jag att dessa människor blir ännu mer oroliga när de hör Bertil Kjellberg säga att vi inte kan slösa bort pengar. En förstärkt a-kassa för att öka människors trygghet och stärka deras inkomster är alltså enligt Moderaternas politik att slösa bort pengar.
Ulla Andersson (V):
Det var en saklig debatt. Du säger att man genom jobbskatteavdraget ska stimulera människor att ta arbete. Vilka arbetstillfällen kommer fram genom jobbskatteavdraget, menar du? Ge mig några konkreta exempel! Det skulle vara väldigt bra att höra. Hur tänker du förklara detta för alla dem som nu sägs upp inom verkstadsindustrin och fordonsindustrin, för dem som tvingas halvera sin inkomst, för de familjer där bägge jobbar på samma arbetsplats?
Hemma i Sandviken till exempel, på Sandvik, kommer de att få halverad inkomst. Du skulle kunna rätta till det genom att reparera a-kassan och stärka den och se till att 80 procent får ut 80 procent. I dag är det 20 procent som får ut 80 procent av sin tidigare inkomst. Var tredje arbetslös får ut 5 500 kronor att leva på. En skälig nivå, tycker Anders Borg. Jag vet inte om Bertil Kjellberg någonsin har levt på den inkomsten.
Jag tycker att han ska ta och pröva det annars, så kanske vi kan få en ändring på politiken. Du har ansvar. Du skulle kunna ta ansvar för att minska oron hos alla dessa människor som i dag drabbas av varsel och uppsägningar. Du skulle åtminstone kunna återställa a-kassan, och du skulle kunna öka efterfrågan i ekonomin genom att sätta in stimulerande insatser. Men, Bertil, vilka jobb skapas genom en försämrad a-kassa? Vilka jobb skapas genom ett jobbskatteavdrag?
Kan du konkretisera detta? Det skulle vara mycket intressant att höra. Det är väl snarare så, vilket väldigt många är överens om, att a-kassan i en lågkonjunktur är en oerhört viktig stabilisator som ökar efterfrågan i ekonomin. Ni förvärrar lågkonjunkturen genom den förda politiken.
Ulla Andersson (V):
Carl B Hamilton var överraskad över att statsfinanserna var så känsliga för konjunkturerna. Vi har ju valt här i Sverige att lösa våra gemensamma problem tillsammans, Carl B Hamilton, och därför har vi också en stor offentlig sektor. Det betyder att vi delar både risker och tillgångar utifrån de behov som finns i väldigt stor utsträckning.
Det andra alternativet är att man låter den enskilda plånboken ta bördan och risken i stället. Då blir det väldigt orättvist, och det är väl det som har hänt nu under er regeringstid. Socialförsäkringssystemen har blivit kraftigt försämrade. Det gäller bland annat sjukförsäkringen och a-kassan.
Tidigare har Folkpartiet varit en fanbärare i försvaret av socialförsäkringarna. Nu har ni lämnat den linjen, och i stället överlåter ni till arbetslösa att själva ta en mycket större börda vid arbetslöshet i stället för att vi delar den tillsammans. Samma sak gäller de sjuka. Många gånger är det dessutom kvinnor som är sjuka.
De har slitit ut sig i den offentliga sektorn på grund av att den har varit för dåligt finansierad så att organisationen har blivit väldigt mager. Hur känns det, Carl B Hamilton, att bedriva en sådan politik? Ni gick ju till val på att ni skulle stärka sjukförsäkringen när ekonomin tillät det, när sjukförsäkringen skulle gå med överskott. Sedan hoppade ni över att den redan gick med överskott 2006.
Det är faktiskt så att sjukförsäkringen har gått med överskott med 11 miljarder 2007, 8 miljarder 2008 och beräknas gå med 10 miljarder i överskott nästa år. När tänker ni reparera och förbättra sjukförsäkringen så att inte den enskilda, sjuka människan själv ska behöva bära omkring på den stora bördan?
Ulla Andersson (V):
Jag blir lite förvånad när du, Carl B Hamilton, undviker att svara på mina frågor. Du pratar om att de fortfarande är konjunkturkänsliga trots de reformer vi har gjort. Det är ju så att de reformer den här regeringen faktiskt har åstadkommit delvis är att minska intäkterna väldigt mycket till statsbudgeten. Ni har valt att sänka skatten med ungefär 100 miljarder. Det betyder ju någonting.
Man väljer att finansiera detta genom nedskärningar i bland annat sjukförsäkringen och a-kassan, vilket i sin tur betyder att den enskilde individen får bära en mycket större börda.
Nu är sjukförsäkringen omgjord, så nu vid nyår kommer ganska många människor att tvingas ut utanför sjukförsäkringssystemet och tvingas till kommunernas socialkontor i stället, och det kan ju inte vara i linje med Folkpartiets syn på hur socialförsäkringssystemet borde fungera. Dessutom har ni sänkt ersättningsnivåerna kraftigt i sjukförsäkringen och inte heller förbättrat de rehabiliteringsinriktade insatserna på det sätt som skulle behövas.
Det ni har gjort är alltså att kraftigt minska intäkterna till statsbudgeten, ni har minskat utgifterna på de kanske mest känsliga områdena, det vill säga a-kassan och sjukförsäkringen och ni står här och pratar om ordning och reda i statsfinanserna och en ansvarsfull ekonomisk politik. Är det ansvarsfullt att vidta de här åtgärderna? Och när tänker ni verkställa era vallöften att reparera sjukförsäkringen?
Ulla Andersson (V):
Det blev till slut lite för mycket när Göran Pettersson påstod att finanspolitik inte skulle vara politik. Det är det här som är hela problemet med de myndigheter jag har tagit upp. Ekonomisk politik är politik. Det handlar om vilket samhälle vi vill bygga, hur samhället ska organiseras. Det handlar om vilka frågor som ställs och vilka svar som ges.
Visst, det finns ekonomisk vetenskap som kan förklara och teoretisera olika modeller, men det finns en politisk arena som dessa nationalekonomer många gånger beträder som egentligen är förbehållen den ekonomiska politiken, alltså vår debatt.
Det som är problemet är att man vill göra ekonomisk politik till något annat än vad det faktiskt är. Vi har skilda politiska partier i Sverige därför att det finns en grundläggande ideologisk skillnad i den ekonomiska debatten. Jag tycker att Göran Pettersson kastar sten i glashus.
Han anklagar Vänsterpartiet för att vilja lägga ned myndigheter som vi menar överträder den ideologiska gränsen mycket tydligt, när regeringen själv lägger ned myndigheter som jobbar med arbetsmiljö för arbetstagare och kallar det för ideologiskt. Kan du förklara det, Göran Pettersson?