Per-Ingvar Johnsson (C):
Der är med stor glädje jag konstaterar att vi i konstitutionsutskottet blivit helt överens över partilinjerna i vår syn på hur regeringen skött sig när det gäller regeringsarbetets organisation och också i den fråga som tidigare varit väldigt kontroversiell, nämligen antalet anställda inom Regeringskansliet.
Denna enighet finns också när det gäller konstitutionsutskottets syn på regeringens utnämningspolitik, hanteringen av internationella avtal och alla andra frågor som granskats av konstitutionsutskottet under hösten 2011. Enigheten innebär dock inte att vi i konstitutionsutskottet helt avstår från kritik av hur vissa frågor hanterats inom Regeringskansliet, men det är en konstruktiv kritik.
Till exempel har vi i några fall konstaterat för långa handläggningstider. Vi har också lyft fram att det behövs tydligare riktlinjer för hur internationella avtal ska ingås och rapporteras. Enigheten inom utskottet är naturligtvis en styrka när det gäller att påverka hur regeringen kommer att arbeta i fortsättningen. Jag kommer i detta anförande att använda en hel del siffror för att belysa utvecklingen inom några områden under de senaste åren.
Det är siffror som finns avsnitten 1 och 8 i KU:s betänkande nr 10, som vi nu debatterar. Fru talman! Hösten 2010 var vi i konstitutionsutskottet inför budgetåret 2011 väldigt långt från varandra när det gällde regeringspartiernas och oppositionspartiernas syn på utvecklingen av antalet anställda inom Regeringskansliet.
När vi nu i efterhand granskat utvecklingen inom Regeringskansliet under år 2011 har vi gemensamt konstaterat att antalet tjänstgörande 2011 är ca 300 mindre än år 2004 och mindre än under något annat år sedan år 2004.
Antalet politiskt tillsatta tjänstemän på Regeringskansliet vid valet i september 2006 var 190 personer. De var vid valet 2010 nere i 176 och har efter det minskat till 174.
Efter de statistiska tabellerna i betänkandet konstaterar vi i utskottets ställningstagande helt kort att antalet tjänstgörande fortsatt att minska i Regeringskansliet.
När det gäller hur regeringen sköter sin uppgift att utse myndighetschefer, ambassadörer med flera - det man brukar kalla utnämningsmakten - har utskottet konstaterat att regeringen de senaste åren ökat öppenheten vid tjänstetillsättningar genom möjlighet till intresseanmälan.
Av de 87 fall där det har varit möjligt att lämna intresseanmälan har det i 60 fall utsetts någon som lämnat intresseanmälan. Det är också så att en mindre andel av dem som utsetts av regeringen har en politisk bakgrund.
Av de 26 myndighetschefer som har politisk bakgrund och som har utsetts av regeringen till chefer har 16 socialdemokratisk bakgrund, alltså 64 procent. Fru talman!
När det gäller fördelningen mellan män och kvinnor vid regeringens totalt 177 chefsutnämningar från oktober 2006 till oktober 2011 har 47 procent avsett kvinnor och 53 procent män. Regeringen har gjort ett bra jobb för att få en jämnare könsfördelning vid chefsutnämningar. Tidigare regeringar har legat på eller strax under nivån 40 procent utnämnda kvinnor.
I utskottets ställningstagande framhålls särskilt att utskottet ser positivt på utvecklingen mot en jämnare könsfördelning vid chefsutnämningar. Själv kan jag i dessa tydligt förbättrade siffror för jämställdheten se ett tydligt resultat av min tidigare partiledare och regeringens vice statsminister Maud Olofssons insatser i regeringen för att öka andelen kvinnor som söker och får chefsbefattningar i statlig verksamhet.
Det är ett arbete som också gett ett tydligt resultat på lägre chefsnivåer och även i andra verksamheter utanför staten. Av Centerpartiets senaste val av ny partiledare har vi också i dagens partiledardebatt sett ett jämställdhetsresultat. Utan Annie Lööf hade det bara funnits män med i debatten. Nu blev det i varje fall en kvinna bland de tio partiledarna. Jag yrkar på godkännande av utskottets anmälan.