Hillevi Larsson (S):
Det är sant att försäkringsläkaren inte bestämmer vilken ersättning människor ska få, men det är klart att säger Försäkringskassan att en människa inte är berättigad att vara sjukskriven påverkar det i sin tur ersättningen. Därför är det väldigt väsentligt, och ofta lyssnar de självklart på vad försäkringsläkaren säger.
Det finns många fall där människor har varit hos en annan läkare - det kan vara en specialist - och fått bedömningen att arbetsförmågan är nedsatt eller att de inte kan jobba över huvud taget. Sedan säger försäkringsläkaren motsatsen. Det är väldigt märkligt att en läkare som inte ens har träffat patienten kan göra den bedömningen. I många fall är det tyvärr så att försäkringsläkaren inte har träffat patienten innan han gör bedömningen.
Det här ger människor bilden av att de vill sjukskriva till varje pris och att det handlar om det. Jag vet att ministern inte kan kommentera enskilda fall, men man kan inte låta bli att reagera när man hör sådant som har framkommit framför allt på senare tid. Det är fruktansvärda fall där människor borde få bli sjukskrivna men inte får bli det.
Ett exempel är en man som genomgick en hjärtoperation efter en mycket svår hjärtinfarkt. Han fick beskedet att han inte fick vara sjukskriven utan att han kunde arbeta från sjuksängen på sjukhuset. De kunde sätta in en telefon där så att han kunde sköta sitt ordinarie jobb därifrån. Den historien slutade ändå lyckligt. En del människor har tack och lov specialistläkare som verkligen kämpar för dem.
Till slut kan de i bästa fall få rätt. Det är fruktansvärt att över huvud taget komma med ett sådant besked till någon som har varit så nära döden som en hjärtinfarkt innebär. Att ligga inne för operation är väldigt prövande för både den psykiska och fysiska hälsan. Det finns exempel på människor som genomgått omfattande cancerbehandling och inte har fått vara sjukskrivna.
Det är olika från fall till fall hur de här historierna slutar, men försäkringsläkarens bud har i många fall varit att det går alldeles utmärkt att jobba vidare trots att man genomgår cellgiftsbehandling och strålning och sådant som man vet sätter ned den fysiska hälsan. Det är dessutom otroligt stressande för den enskilde. Man vet ju inte ens om man kommer att överleva.
Det finns fall där den enskilde visserligen inte är sjuk i ordets vanliga bemärkelse. Det gäller till exempel ett fall där en man hade en dotter som var döende. Det var en liten flicka, bara något år gammal. Hon hade fått cancerbesked. Hon var döende och det fanns ingenting att be för. Mannen pendlade till sitt jobb långt därifrån. Han ville så klart vara med sin dotter den sista tiden.
Det var ju den enda tid han skulle få med henne. Det var ju både för sin egen skull och för att stödja dottern. Han fick beskedet att han inte var sjuk så det beviljades inte. Folk hamnar i en väldigt svår situation i just de här specifika situationerna. Man kan inte säga att han är arbetslös och har rätt till arbetslöshetsersättning och man kanske inte kan säga att han är sjuk. Frågan är hur människor ska göra i sådana här situationer.
Jag tycker att man måste visa mycket större flexibilitet. Det har ju kommit dekret om hårdare bedömning för rätten att bli sjukskriven. Men en stor fråga gäller också försäkringsläkarna. De har ju funnits under lång tid. De hårda bedömningarna gör ju inte saken bättre. Jag tycker att det är väldigt viktigt att man gör någonting åt detta.