Anders Borg (M):
Jag har under många år suttit i förhandlingar med andra partier om den ekonomiska politiken. Jag vet vad som händer framåt nattkröken, när det är riktigt slitsamt för partiledaren. Då måste man komma ifrån förhandlingarna med det man måste ha för att kunna stå upp inför sina väljare, sina partier och de organisationer man har i sin närhet.
Vi vet hur dessa förhandlingar slutar. Det viktigaste för Socialdemokraterna och fackföreningsrörelsen är att höja a-kassan och sjukförsäkringen. Man är ett parti som tycker att omställningen från omställningsförsäkringar till bidragssystem är nyckeln. Sedan har vi Vänsterpartiet, som vill höja skatterna för alla. Vi har också Miljöpartiet, som ser svensk industri, svenska lastbilar och svenska bilar som ett problem.
De kan inte lämna förhandlingsbordet med mindre än att bensinskatten och kilometerskatten höjs. Det här var den första förhandlingen. Är olyckan framme ska vi ha en sådan här förhandling varje höst. Jag är övertygad om att resultatet blir detsamma. Lars Johansson är den typ av socialdemokrat jag har allra störst respekt för. Vi har haft många bra debatter.
Dock måste jag säga att här har det blivit svårt att förstå hur ni har tänkt. Lars Johansson säger att vi inte har gjort något för fordonsindustrin. Men låt oss nu tala om vad ni funderar på att göra - en kilometerskatt, 140 000 för en bil i långtransport. För en åkare med tio bilar blir det 1,4 miljoner.
Om man pratar med dem som säljer lastbilar vet man att deras problem just nu är att kunderna har så tunna balansräkningar att bankerna kräver närmast ockerliknande räntor för att de ska få köpa nya lastbilar. Då dröjer det innan de köper nya lastbilar. I Latinamerika har det börjat röra på sig, men i Sverige går det fortsatt trögt. Kilometerskatten kommer att läggas på dem som ska köpa Scaniabilarna.
Kilometerskatten kommer att läggas på dem som ska köpa Volvobilarna. Det är inget program för fordonsindustrin att lägga på bensinskatt och kilometerskatt och förändra förmånsbeskattningen. Det skapar jätteoro i hela industrin. Lars Johansson tar upp det långsiktiga sambandet mellan välfärd och skatter. Låt mig bara påpeka att det finns ett grundläggande samband mellan välfärd och produktion, inte minst av att vi ska vara en stark industrination.
Vi ska ha en bilindustri som transporterar timmerstockar, inte tyngs ned av kilometerskatten. Vi vet hur vi ska kunna hantera en åldrande befolkning. Det måste bli fler unga som kommer in på arbetsmarknaden med en bra utbildning tidigt. Vi vet att de som är i arbete måste jobba mer. Vi vet att de som är äldre måste stanna kvar längre. Det är frågan. Men hur tänkte ni när ni utformade politiken?
Det är massiva arbetsgivaravgifter för unga - de som ska komma in tidigare. Det är kraftigt höjda marginalskatter - 64 procent för dem som jobbar som allra mest. Hur ska man få fler människor att vilja vara på arbetsmarknaden, få en anställning och vilja jobba längre om man höjer skatterna för tre miljoner löntagare? Det är detta som är problemet med den rödgröna politiken.
Det är detta som gör att den är så riskfylld för Sverige. Det är därför den skapar en sådan osäkerhet ute i bilindustrin. Vi vet att de är oroliga. Förmånsbeskattningen och kilometerskatten - det är det som gör att de nu ändå har börjat komma på fötter. Kanske står de på knä, men de är på väg upp. Då ska vi inte lägga på denna skattekvotschock.