Pål Jonson (M):
Tack, utrikesministern, för ett omfångsrikt svar! Det är naturligtvis bra om Sverige får genomslag för civil krishantering och en regelbaserad världsordning med folkrätten som grund. Jag vet inte exakt hur hårt detta satt inne i förhandlingarna, men det kan utrikesministern återkomma till. Den fråga jag ställde var vilka konkreta initiativ som Sverige har tagit när det gäller den strategiska kompassen och med vilka länder.
Återigen får utrikesministern gärna återkomma och nämna vilka aktörer man har jobbat närmast med. Fru talman! Jag vill ändå börja med det som är viktigast, nämligen att den strategiska kompassen skrivs samtidigt som den europeiska säkerhetsordningen befinner i den allvarligaste krisen på flera årtionden. Detta måste naturligtvis ha genomgripande konsekvenser för den strategiska kompassen men också för EU som utrikespolitisk aktör.
Det är väl bara att konstatera, fru talman, att vi har en situation där Nato befinner sig i förarsätet och EU i baksätet för den europeiska säkerhetsordningen. Det är ju uppenbart under denna kris att Nato spelar en väldigt central roll för att upprätthålla den europeiska säkerhetspolitiska grundbulten att alla länder själva ska få göra sina egna säkerhetspolitiska vägval. Det är också därför jag tycker att det hade varit bra om Sverige varit fullvärdig medlem av Nato.
Då skulle Sverige nämligen ha en permanent plats vid ett bord där det både diskuteras och beslutas rörande frågor som är viktiga för svensk säkerhetspolitik. I dag är ju 21 av EU:s 27 medlemsstater också medlemmar av Nato, och jag tycker att det är de som tillhör den europeiska säkerhetspolitikens inre kärna. Med det sagt, fru talman, är det angeläget att Europa kan ta ett större ansvar för sin egen säkerhet.
Detta ligger i både USA:s och EU:s intresse, och jag tror att det långsiktigt kan stärka den transatlantiska länken. Rätt utformad kan den strategiska kompassen bidra både till att EU kan bygga upp en starkare motståndskraft mot hybridhot och till att EU kan bli mer resursstarkt på det militära området. Jag tror att det är väldigt viktigt.
Fel utformad kan den strategiska kompassen dock bidra till sådana utspel som vi såg i Strasbourg då president Macron sa att EU nu skulle upprätthålla ett eget avtal mellan EU och Ryssland för en ny europeisk säkerhetsordning. Jag tror att den transatlantiska länken nu är helt avgörande och att ett starkare transatlantiskt samarbete, snarare än en europeisk strategisk autonomi, är viktigt.
Vi behöver mer samarbete över Atlanten - inte mindre. Utrikesministern var i sitt svar inne på hur viktigt det är med ett effektivt och bra samarbete mellan EU och Nato. Jag delar denna uppfattning. Jag är dock orolig för hur den relationen utvecklas. EU och Nato skulle ju presentera en gemensam deklaration i december, men jag har konstaterat att den har blivit uppskjuten.
Den andra dimensionen, som utrikesministern inte nämnde i sitt svar, är att EU och Nato utvecklar nya strategier parallellt. EU ska ju anta den strategiska kompassen under det franska ordförandeskapet, och i juni ska Nato presentera en ny strategisk kompass. Det är naturligtvis angeläget att EU och Nato kan koordinera detta arbete. Jag skulle gärna vilja ha regeringens uppfattning om detta.
Har man tagit några initiativ för att koordinera säkerhetsstrategiarbetet inom EU och Nato när det sker parallellt?