Rasmus Ling (MP):
Till att börja med vill jag tacka Vänsterpartiet för att ha tagit initiativ till den här särskilda debatten om skatteundandragande och svenska bankers agerande. Vi är många som har blivit upprörda över det vi har sett på tv, i tidningar och i Uppdrag Granskning för några veckor sedan kring de olika upplägg som har gjorts.
I vissa länder har det här fått ännu större politiska konsekvenser än vad det än så länge har fått i Sverige, inte minst på Island, naturligtvis. Det är upprörande, även om det samtidigt är väldigt bra och positivt att detta kommer fram.
Grunden för att välfärdssamhället ska fungera med allt vad det innebär i form av avgiftsfri eller starkt subventionerad utbildning, vård, omsorg, infrastruktur, kultur och mycket annat bygger på att vi har ett skattesystem som har en stark legitimitet. Alla måste vara med och bidra till det gemensamma.
Det finns olika syn i partierna på nivån på skatteuttaget och hur systemet ska se ut, och så ska det vara. Det finns dock en bred inte bara acceptans utan en förväntan från svenska folket om nödvändigheten i att vi betalar för saker tillsammans via skatten och skattesystemet.
Skatteundandragande måste stävjas på alla nivåer. En del handlar om avancerade lagliga upplägg, medan annat är i en gråzon och ytterligare annat direkta lagbrott.
Det handlar om allt från den enskilde som jobbar svart i lokalsamhället, vilket leder till inkomstbortfall på den lokala nivån, till den nationella nivån i Sverige och den internationella nivån, alltså EU och även globalt.
Konsekvenserna är dock likartade, och det finns flera skäl till att det är viktigt att stävja skatteundandragandet. Förutom att det handlar om legitimiteten för välfärdsstaten handlar det också om konkurrensneutralitet mellan inhemska och multinationella företag och om att inte förlora skattemedel.
Det är också viktigt att kunna ha sanktioner för dem som inte följer reglerna. Sverige har ingått avtal om automatiskt informationsutbyte på skatteområdet med en rad av världens länder, vilket är väldigt bra.
Vi behöver fortsätta jobba för att fler ska komma till, och vi hanterar löpande flera avtal i skatteutskottet och på Finansdepartementet. Vilken information som delas och hur det görs behöver utvecklas i takt med att regler och villkor hela tiden förändras. Det har införts personalliggarsystem i flera branscher, och ytterligare är på väg.
Systemen behöver utformas så att det blir en så liten administrativ kostnad som möjligt för företagen, men det är ett viktigt och effektivt verktyg för att förhindra svartarbete. Den digitala ekonomin innebär stora möjligheter på en mängd områden.
Det minskar barriärer och gränser, vilket på många sätt är fantastiskt bra. Samtidigt innebär det utmaningar, inte minst på skatteområdet. Det ställer ökade krav på att vi samarbetar och delar information med varandra.
Det arbete som OECD har gjort, som är godkänt av G20-länderna och som EU nu vill implementera, är därför en inriktning som Miljöpartiet välkomnar. Det är också bra att det är flera partier som gör det, även om vi också märker i diskussionen att det finns en skepsis från en del andra partier.
En viktig fråga är också hur mycket medel som försvinner på grund av skatteundandragande.
Det är naturligtvis också någonting som är svårt att exakt beräkna, men den uppskattning som EU-kommissionen har gjort säger att det är 50 miljarder euro i EU-länderna sammantaget per år. Det är en ganska hisnande summa som motsvarar i storleksordningen halva Sveriges statsbudget.
På en global nivå uppskattar OECD att bortfallet är någonstans mellan 100 och 240 miljarder dollar. Det är ett stort spann, men det är naturligtvis svårt att göra en exakt uppskattning. Det visar ändå hur viktigt det är att vi tillsammans jobbar för att förhindra detta.