Catharina Elmsäter-Svärd (M):
Redan när diskussionerna kom upp en gång historiskt när Northland Resources skulle börja bryta malm i och kring Pajala fördes en ganska stark diskussion med Finland. Tanken var att man skulle gå över till den finska sidan och skeppa ut från Kemi hamn. Nu blev det inte på det sättet.
Snarare är det så att olika händelser har givit vid handen att just för att Narvik har plats och mark att kunna kombinera frakten har fokus utifrån rådande tidssituation på den svenska sidan mer legat på transporter över till Norge. Det behöver för den skull inte utesluta att vi i framtiden kan komma att behöva mer av godsstråk över till den finska sidan.
Däremot tror jag att det här tidsperspektivet är lite för snävt för det. Det som verkligen ligger nära till hands, och som Leif Pettersson också ger uttryck för, är att den väg som finns i dag inte har den bärighet som krävs för att man ska kunna köra vanliga lastbilar där, inte heller tunga lastbilar, inte ens de som kommer att få dispens. Det kommer att behöva göras investeringar för den vägtrafiken också.
Jag ska själv upp till Pajala igen den 23-24 april. Då kommer också en del företag att vara med, inte minst Scania, som är en av intressenterna när det gäller ellastbilar. Vi kan se på deras inställning till vad som är möjligt.
Må vara, fru talman, att Leif Pettersson i dagsläget inte tror på eltradare, men vi kan se om detta utvecklingsmässigt kan vara ett bra demonstrationsprojekt som vi kan ha nytta av i andra delar av landet. Det är bara att titta i området runt ikring, om vi bortser från Bergslagen, som också är ett rikt område. Vi har nya gruvor på gång utanför Jokkmokk. Vi har koppargruvor på gång utanför Kiruna.
Om varje gruva som dyker upp ska ha en ny järnväg är det en fantastisk utmaning i sig, men det är svårt att hinna med det, och hur ska vi prioritera in det i budgeten? Leif Pettersson har tidigare nämnt att företagen också kan vara med och betala för investeringar. Det finns diskussioner om detta.
För järnvägen är naturligtvis detta egentligen det mest optimala när vi pratar om långa och tunga transporter, även långsiktigt. Men det är också en kostnadsfråga. Då blir frågan: Kan man använda banavgifter till sådant här? Till viss del kan man det, till viss del inte. Vi har gjort det utifrån LKAB när det gäller insatser på Malmbanan i dag. Men det finns också en tveksamhet från företagens sida inför att vara med och betala när infrastruktur ska vara ett statligt ansvar.
Hur kan man hantera banavgifter så att de inte blir ett problem eller diskriminerar andra som kör på banan? Det är lite tricksigt. Vi kan heller inte höja banavgifter hur som helst. Men vi tittar på det också för att se hur vi kan hitta lösningar. Jag står fast vid att lösningen att ha vanliga lastbilar som går på den här vägen inte är optimal.
Men det blir en hanteringsfråga för att klara den första leverans som går ut till kund 2013. Det är det första som vi har tittat på. Det andra handlar om att titta på infrastrukturen. Det ingår i det uppdrag som Siv Holma nämnde och som jag tog upp inledningsvis i mitt svar. Siv Holma frågade om ny infrastruktur. Det kan vara en helt ny väg. Det kan vara en järnväg, vilket man till viss del redan har tittat på tidigare.
Men det kan också vara en elväg för lastbilar, vilket skulle kunna vara utmärkt där vi både har kraft på plats och har en ny utmaning miljömässigt.