Ylva Johansson (S):
Sofia Fölster säger att jobben skulle behöva växa till. Ja, det är precis det som sker. Vi har en oerhört stark jobbtillväxt just nu. Det är mycket glädjande. Det gör också att arbetslösheten nu sjunker mycket snabbt. Den sjunker särskilt snabbt för ungdomar, vilket är mycket glädjande eftersom det sker från en hög nivå. Det gör också att behovet av subventioner minskar, vilket jag tycker är bra.
Om fler kan få ett arbete utan subventioner eller utan arbetsmarknadspolitiska åtgärder är det naturligtvis en framgång. Som arbetsmarknadsminister vill jag inte ha så många människor som möjligt i arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Jag vill ha så många människor som möjligt i arbete. Det finns individer som kommer att behöva särskilt stöd, och då behöver vi ha en bra arbetsmarknadspolitik. Men det är förstås inget egenvärde i att ungdomar som kan få jobb ändå ska vara i en arbetsmarknadspolitisk åtgärd.
Det är arbete som är målet, och just nu går det mycket bra. Men det sätter också fokus på att man måste satsa oerhört mycket mer på utbildning och på matchning än vad man har gjort tidigare. Sofia Fölster kritiserar den politik som fördes av den gamla regeringen. Jag delar den uppfattningen.
Det var olyckligt med styrningen av Arbetsförmedlingen på ett så detaljerat sätt och med ett felaktigt fokus, vilket också gjorde att det redan låga förtroendet för Arbetsförmedlingen sjönk ytterligare. Det var också exceptionella kriser inom Arbetsförmedlingen, då styrelsen förklarade att den inte hade förtroende för generaldirektören. Det var ett exceptionellt krisläge i en helt central myndighet. Detta håller vi nu på att få ordning på.
Jag delar också kritiken när det gäller etableringsuppdraget. De som kommer till Sverige har helt olika förutsättningar, på samma sätt som vi som redan finns här har olika förutsättningar. En del har ingen utbildning alls. De har kanske aldrig lönearbetat. Andra har hög utbildning och har haft en stark ställning på arbetsmarknaden i sitt gamla hemland och borde kunna få det också i Sverige. De har helt olika behov och måste alltså bemötas olika. Det var mycket olyckligt att man hade åtgärden med etableringslotsar.
Det var samma insats för alla oavsett förutsättningar. Det är bra att vi nu har kunnat avskaffa denna insats och i stället kan göra mer flexibla satsningar och möta individer på olika sätt. Som jag sa tidigare kommer vi att behöva mer av den varan. Jag tror inte att det som vi har gjort hittills kommer att räcka, men vi är på rätt väg. Nu möter vi nämligen utbildade läkare så att de snabbt kan komma in och jobba som läkare.
Vi möter kockar så att de snabbt kan komma i arbete, kanske redan utan att de kan svenska. Arbetsgivarna säger att det inte är nödvändigt att kunna svenska för att arbeta i kök. Det duger bra med engelska. Vi jobbar också med snabbspår inom en lång rad yrken: slaktare, elektriker, lärare, ingenjörer. Detta kommer att underlätta för många. Men vi behöver också vägar in för dem som inte har med sig en sådan efterfrågad kompetens eller utbildningsnivå.
Där finns nu förslag om förstärkta insatser när det gäller utbildning och större flexibilitet. Men jag tror också att vi kommer att behöva återkomma med fler förslag.