Ann Linde (S):
Amineh Kakabaveh har under rubriken "Den turkiska regimens expansiva utrikespolitik" ställt flera frågor som jag inledningsvis kommer att redogöra för.
Regeringen ser med största allvar på utvecklingen i Turkiet. Det gäller inte minst den bristande respekten för mänskliga rättigheter, demokratin och rättsstatens principer. Det är inte acceptabelt att oppositionspolitiker frihetsberövas, avsätts och ersätts på godtyckliga grunder. Särskilt drabbat är det prokurdiska oppositionspartiet HDP. Fri opposition är en förutsättning för ett demokratiskt och pluralistiskt samhälle.
Detta framför vi kontinuerligt till turkiska företrädare i Stockholm, i Ankara och på andra ställen där vi möts. Jag besökte Ankara i förra veckan. Vid mitt möte med utrikesminister Çavusoglu tog jag upp vikten av respekt för grundläggande rättigheter samt oron för Turkiets agerande i sitt närområde.
Jag nämnde särskilt den utsatta situationen för folkvalda representanter, särskilt kurdiska politiker, människorättsförsvarare, minoriteter och fackliga företrädare. Jag framförde att den svenska regeringen ser allvarligt på arresteringar som gjorts. Detta gjorde jag också offentligt i medier. I Ankara träffade jag även partiledarna för HDP, Mithat Sancar och Pervin Buldan, samt CHP:s partiledare Kemal Kılıçdaroglu.
Vi diskuterade bland annat arresteringen av oppositionspolitiker. Jag framförde Sveriges stöd för att med fredliga och demokratiska medel påverka utvecklingen i Turkiet. Jag träffade också civilsamhällesorganisationer för att tala om specifika utmaningar på områdena yttrandefrihet, rättsstatens principer, hbtqi-personers och kvinnors åtnjutande av mänskliga rättigheter samt fackliga rättigheter.
Sverige agerar även lokalt för att uppmärksamma förändringsaktörers utsatta situation. De svenska utlandsmyndigheterna i Turkiet bevakar bland annat rättegångar, exempelvis mot fängslade oppositionella och folkvalda parlamentariker. Det gäller till exempel rättegångar som ägt rum mot de båda ledarna för HDP, Figen Yüksekdag och Selahattin Demirtas, samt Osman Kavala. Vi har i olika sammanhang krävt deras frigivning.
Sverige har i EU-sammanhang särskilt lyft fram att flera borgmästare från partiet HDP frihetsberövats och ersatts under den senaste tiden. Vi lyfter också fram Turkiets kränkningar av de mänskliga rättigheterna inom ramen för internationella forum som EU och Europarådet. Interpellanten nämner Turkiets agerande i Irak och Syrien. Det är mycket oroande att Turkiets relationer med kurdiska grupper fortsätter att försämras, även ur ett regionalt perspektiv.
Regeringen har tydligt fördömt Turkiets militära offensiv i kurdiskdominerade nordöstra Syrien under hösten 2019, som orsakade stort lidande i områden som nyligen befriats från Daish. Såväl Sverige som EU har fördömt den turkiska militära offensiven på syriskt territorium. Den är ett brott mot FN-stadgans våldsförbud och strider mot folkrätten.
Den har spelat Daish i händerna, fått stora humanitära konsekvenser och stört och komplicerat den FN-ledda politiska processen. Den kurdiska gruppen och minoriteterna i området, såsom assyrier, syrianer och yazidier, måste skyddas. Vi kräver ett turkiskt tillbakadragande.
Turkiets militära aktivitet i norra Irak har allvarliga konsekvenser för civila i området liksom för regional säkerhet, däribland i Syrien, östra Medelhavet, Irak och Libyen. Vi lyfter också upp detta med turkiska företrädare.
Vad gäller Azerbajdzjan har Europeiska rådet nyligen tydligt uttalat sig mot extern inblandning i konflikten mellan Armenien och Azerbajdzjan och gett sitt fulla stöd till samordförandena av OSSE:s Minskgrupp. Sverige står bakom detta uttalande.