Roza Güclü Hedin (S):
I dag debatterar vi betänkande UBU30, Mer tid till lär ande, extra studietid och utökad lovskola . Jag vill yrka bifall till förslaget i betänkandet. Fru talman! Svensk skola kan bli ännu bättre. Vi har under väldigt lång tid sett att samhället har varit svagt och att skolan har blivit alltmer ojämlik.
Det är nu vi ska se till - vi borde ha gjort det för länge sedan - att samhället steg för steg tar tillbaka kontrollen över skolans utveckling. Alla elever ska lyckas. Det ska inte spela någon roll vilka dina föräldrar är, vilken skola du går på eller om dina föräldrar har råd att köpa läxhjälp eller inte. Vi socialdemokrater gick till val på att införa en läxhjälpsgaranti.
Vi avskaffade läxrut och satsar nu i stället på läxhjälp, eller studietid som det heter, och lovskola för alla. Det här betänkandet innehåller en rad förslag till förändringar. Det innebär bland annat att alla elever i årskurs 4-9 ska erbjudas extra studietid, vilket innebär att skolan har en skyldighet att erbjuda en möjlighet till hjälp med läxor och annat skolarbete med en närvarande lärare eller annan skolpersonal.
Det är mycket riktigt så att det här handlar om frivillighet för eleven, och det handlar om två timmar extra i veckan. Den förändring som sker i lovskolan är att den utökas med ytterligare 25 timmar utöver de tidigare 50 timmarna. Detta riktas specifikt till de elever som riskerar att inte nå godkänt i ett eller flera ämnen och därmed inte bli behöriga till ett nationellt gymnasieprogram. Fru talman!
Vi vet att en gymnasieexamen är en förutsättning för att kunna etablera sig på arbetsmarknaden. Det är svårare för dem som inte har en gymnasieexamen. Det begränsar deras möjligheter till olika yrkesval och de löper större risk för psykisk ohälsa och kriminalitet.
Det är vår skyldighet att se till att alla unga i Sverige får möjlighet att klara skolan och ta en gymnasieexamen. Det är högst prioriterat. Vi kan också se att våra barn och elever behöver lika villkor för att nå målen med utbildningen och skolan. Skolan har ett oerhört viktigt uppdrag. Den ska bli mer kompensatorisk. Det krävs då att man tar mer hänsyn till barns och elevers olika behov.
Här är skollagen väldigt tydlig, fru talman. Du ska ges möjlighet att utvecklas och nå dina mål utifrån eller trots dina förutsättningar. Skolan ska uppväga skillnader i barnens uppväxtvillkor, socioekonomisk bakgrund och andra svårigheter. Ett sätt är att ge mer lovskola under hela läsåret. Det är något som många talar för är väldigt bra, då man tidigt under läsåret kan identifiera de utmaningar som eleven har.
Det bidrar till mer kontinuitet, och man kan koncentrera sig på olika ämnen och moment över tid i en miljö där man har en-till-en-undervisning. Ett annat förslag är att öka studietiden utanför den ordinarie undervisningen för att stötta upp skolarbetet för dem som halkat efter och inte har möjlighet till stöd och hjälp hemifrån med läxor och annat.
Det är också ett väldigt viktigt stöd för dem som nyligen har kommit till Sverige och som har mycket kortare tid i svensk skola. Fru talman! Det finns invändningar mot dessa förslag. Vi har hört några här i kammaren. Det finns också reservationer och kanske mer långtgående förslag när det kommer till just obligatorium. Men det finns också röster från olika skolaktörer som av olika anledningar inte tycker att lovskola är bra.
De pekar på det som även vi har identifierat som en utmaning och något som egentligen borde vara en självklarhet. Det ska naturligtvis vara så att man under sin ordinarie undervisning ska kunna tillgodogöra sig så pass mycket kunskap och stöd att man egentligen inte ska behöva gå i skolan under loven. Det förutsätter att vi fortsätter att ge stöd och resurser till skolan, så att tidiga insatser kan sättas in.
Det förutsätter att vi fortsätter att satsa på läraryrket, så att fler vill bli lärare men också för att fler lärare ska orka vara lärare. Det förutsätter en bättre arbetsmiljö och fler kollegor, helt enkelt. I grunden förutsätter det en jämlik skola. Men vi måste kunna göra både och för att skolans viktiga kompensatoriska uppdrag ska uppfyllas för alla och inte bara för några.
Jag har också läst några artiklar som Christian Carlsson var inne på. En röst som är väldigt viktig är Lärarförbundets ordförande Johanna Jaara Åstrand. Hon menar att politikerna borde fokusera på den bristande likvärdigheten inom skolan och bemöda sig om att skapa ett mer likvärdigt finansieringssystem i stället för att dribbla med hur många lovskolveckor man ska addera.
Det kan tyckas som att jag talar emot mig själv, men jag håller faktiskt med henne om att lovskola inte är den enda lösningen. Det stämmer att problematiken med att vi har en olikvärdighet inte löser sig med lovskolan, men vi är inte där ännu. Vi socialdemokrater har i denna kammare lagt fram förslag om finansiering av skolsystemet. Nu hoppas jag, likt Lärarförbundet, att vi alla härinne kan samsas i frågan.
Men till dess: Lovskolan är bra om den organiseras rätt, om den är uppmuntrande och motiverar de elever som är i behov av den att delta. Fru talman! Det finns som sagt också en del reservationer i betänkandet. De handlar om mer tid för svenska och matte och att man ska ge studietid för barn i de lägre åldrarna.
Vi socialdemokrater gick ju till val på att införa läxhjälp för alla barn, oavsett föräldrarnas inkomst, för att skolan ska vara likvärdig och målet är jämlikhet. När det kommer till frågan om att studietiden även ska omfatta elever redan från årskurs 1 har regeringen och vi socialdemokrater gjort bedömningen att yngre elever i förskoleklass och i grundskolans lågstadium inte har ett generellt behov av extra studietid.
Jag vill i detta sammanhang också påminna om att den socialdemokratiskt ledda regeringen införde en läsa-skriva-räkna-garanti, som var och är en viktig reform för att just säkerställa att verktygen finns, att organisationen är på plats för att möta elevers behov och att sätta in resurser utifrån det. Fru talman!
Jag vet hur det känns att vara en av dem som ibland får sitta i ett annat klassrum och få lite extra stöd, för jag har faktiskt varit en av dem. Jag förstår dem som uppfattar det som ett straff, att ingen förstår att det ibland kan handla om att man är i ett visst skede i livet, att känslor och tankar kanske hindrar en och att man inte har utrymme och ro att plugga hemma. Att man då ska få en extra pålaga, att stigmatiseras och pekas ut som den som inte klarar skolan, kan kännas hårt.
Det är därför som det är så viktigt att både extra tid för lärande och lovskola blir en skyldighet för huvudmän och en möjlighet för alla elever att delta i. Fru talman! Utredningen Kampen om tiden - mer tid till lärande 2021 förordar även den frivillighet i den här verksamheten.
Där fastslog även forskningen, som utredningen tog del av, att ett obligatorium förvisso kunde öka närvaron men inte nödvändigtvis elevernas prestationer. Man anförde vidare att det finns potentiella negativa konsekvenser, vilket kan motverka själva syftet med införandet av detta.
Slutligen vill jag påminna om att det är viktigt att insatser som studietid och lovskola inte minskar huvudmännens incitament att jobba med tidiga insatser och stöd, att sätta in resurser och inte göra extra anpassningar i tron att denna reform enkom ska lösa elevernas förutsättningar för en bra skolgång och ett bra resultat. Jag hoppas att alla som jobbar inom skolvärlden ser och känner att de är viktiga, för det är de.
Jag brukar säga, och säger det igen, att utan en bra grund, utan utbildning, slutar människor och länder att utvecklas. Våra lärare och all annan fantastisk skolpersonal bidrar till denna grund.