Lennart Pettersson (C):
Nu är det dags för bostadspolitisk debatt nummer två i dag, och här går frågorna mer på djupet. Jag vill repetera en sak från den förra debatten, nämligen regeringens bostadspolitiska mål att utbud och efterfrågan ska mötas. Det målet är helt avgörande för en fungerande bostadsmarknad. När vi når det målet faller huvuddelen av de problem bort som motionärerna pekar på.
Jag kan börja med motionen om överprövning av rätten för en hyresvärd att välja hyresgäst. På en marknad där det finns gott om lägenheter är detta inte något större problem. Då är det inte lika enkelt att försöka välja bort hyresgäster. Däremot vill jag vara tydlig med att det inte ska finnas någon acceptans för diskriminering. Hyressättningssystemet behöver förändras.
Det är självklart att allmännyttans hyresnormerande roll ska bort. 45 procent av hyresrätterna ska inte få bestämma över de övriga 55 procenten. Det är dålig demokrati och dålig socialistisk politik. Sabos och Hyresgästföreningens gemensamma förslag är däremot bra. Jag ser det som ett steg på vägen. Det räcker inte för att öka nyproduktionen. Det behöver förädlas ytterligare. Herr talman!
För mig som villaägare är hyran någorlunda förutsägbar. Jag kan inte påverka till exempel räntenivåerna, akuta reparationer och byte av maskiner, men därutöver kan jag göra mycket själv för att hålla hyran nere. Jag trivs med den möjligheten och vill därför att hyresgäster ska känna ungefär samma trygghet. Därför är det naturligt för mig att välja bort rena marknadshyror som alternativ. Det finns för många oseriösa fastighetsägare för att det ska fungera.
Det bör också finnas gränser för hur mycket hyrorna ska kunna höjas per år. En modell som jag kan tänka mig är att det ska vara möjligt att ha olika hyror för samma typ av lägenhet i samma hus och i samma trappa, beroende på när man har flyttat in. Detta har fungerat på villa- och bostadsrättsmarknaden i alla år, så varför skulle det inte fungera på hyresmarknaden?
Man går ju in i ett avtal med öppna ögon och vet ungefär hur hyresutvecklingen kommer att se ut. Med en hyresmarknad där utbud och efterfrågan möts behöver man definitivt inte vara orolig för att det går snett, men det skulle fungera även i dag. Dessutom skulle en sådan hyressättning kunna hålla nere hyresnivåerna för dem som bor länge i en lägenhet. Det är samma sak med andrahandsuthyrningar.
Med utbud och efterfrågan i balans försvinner i stort sett hela marknaden för andrahandsuthyrning. Då försvinner också de flesta av de problem som finns i dag. Motionen om att kunna bo in sig till ett förstahandskontrakt kan tyckas sympatisk vid ett första ögonkast, men om man analyserar den närmare är det inte någon särskilt smart idé.
Som förstahandshyresgäst skulle man då i praktiken bli den som styr över vem som ska bli nästa hyresgäst. Det blir ju helt fel. Självklart ska fastighetsägaren få besluta över sin egendom. Förslaget om bostadsrättsregister är bra. Det är nödvändigt att få till stånd ett register så snart som möjligt. Frågan bereds för närvarande på Justitiedepartementet.
Jag hoppas att det inte dröjer alltför länge innan det kommer ett förslag. Förr var det inte lika vanligt som i dag att bostadsrätterna var belånade; nu är det mer regel än undantag. Det finns ett antal små bostadsrättsföreningar där det kan vara svårt med kontrollen av pantsättning. Det finns behov av ett register även för de större bestånden.
Det skulle underlätta oerhört mycket för både föreningarna, mäklarna och kreditgivarna om det fanns ett centralt register, liknande fastighetsregistret, på Lantmäteriverket. Det är synnerligen lämpligt att lägga det där eftersom det finns synergieffekter med befintligt fastighetsregister. Utformning och finansiering är detaljfrågor.
Kravet på att Boverket ska samla och sprida kunskap om kooperativa hyresrätter är redan tillgodosett. Det finns en handbok som Boverket har gett ut. Den finns också på webben. Den informerar om bildande och ombildning till kooperativ hyresrätt. Jag vet inte riktigt vad motionärerna efterlyser.
Eftersom några av dem finns här i kammaren går det kanske att få svar på det. Det finns också en motion om ombildning till kooperativ hyresrätt med förslag om att man som hyresgäst ska kunna anmäla intresse av att köpa en hyresfastighet för att snabba på förfarandet vid den tidpunkt då det eventuellt blir aktuellt med en försäljning. Det är en intressant tanke. Det kan jämföras med arrendelagstiftningen.
En arrendator kan anmäla sitt intresse för köp av fastigheten till lantbruksenheten på länsstyrelsen. På så sätt kan inte en försäljning ske över huvudet på arrendatorn. Det är möjligt att förslaget kan kopplas med motsvarande förutsättningar för ombildning till ägarlägenheter som Centerpartiet och alliansen planerar att genomföra under nästa mandatperiod. Till sist, herr talman, en reflexion över en formulering i reservation 1.
"En person som tidigare blivit vräkt har mycket svårt att komma in på den reguljära bostadsmarkanden igen." Menar ni att detta är konstigt och anmärkningsvärt? Om någon av er säljer en vara eller en tjänst och inte får betalt, fortsätter ni då att sälja mer till den kunden? Säkert inte. Så gör inte heller fastighetsägare.
Ni måste förstå att en fastighetsägare förvaltar ett kapital och tillhandahåller tjänster i form av bostäder. Då både vill och behöver man få in pengar. Även här är det dags att släppa de gamla socialistiska tankarna om att bostaden är en rättighet där sådana simpla skyldigheter som att betala sin hyra inte är så viktiga. Alla har rätt till tak över huvudet.
En del har svårt att få pengarna att räcka. Jag tror att många skulle må bra av att lära sig mer om hur viktigt det är att betala sina räkningar och i synnerhet sin hyra. Det gäller att försöka prioritera rätt för att inte hamna i ekonomiskt och socialt besvärliga situationer. Detta har jag inte vid något tillfälle kunnat läsa i några förslag från Vänsterpartiet. Jag yrkar bifall till förslagen i utskottets betänkande och avslag på samtliga motioner och reservationer.