Karin Enström (M):
Den här debatten handlar om någonting bredare än de enskilda exempel som interpellanten nu har nämnt i debatten. Precis som Anti Avsan säger har räddningstjänsten förändrats väldigt mycket under de senaste åren. Jag vill ta min utgångspunkt i rekryteringskraven.
Ja, det ska ställas höga krav, både vad gäller rekrytering till utbildningen i skydd mot olyckor som staten tillhandahåller och vid rekryteringen till den kommunala räddningstjänsten. Men det ska ställas rätt krav, och kraven för att antas till SMO-utbildningen är höga. De innehåller både teoretiska kunskaper, krav på körkort, simkunnighet, god fysik och god hälsa.
Det är en myt att kraven skulle ha sänkts för kvinnor. Kraven för utbildning och anställning inom räddningstjänsten skiljer sig inte för kvinnor och män. När det gäller anställningen till den kommunala räddningstjänsten är det kommunerna som ställer upp krav som är anpassade efter den riskbild som finns i kommunen.
Erfarenheter enligt Myndigheten för samhällsskydd och beredskap visar att de fysiska krav som ställs i vissa kommuner är utslagsgivande i rekryteringen av brandmän. Vissa kommuner har så höga fysiska krav att i princip inte någon kvinna klarar dem. Gör man en jämförelse mellan andra traditionellt mansdominerade yrken ligger räddningstjänsten absolut sämst till när det gäller att få in kvinnor.
Andelen i operativ tjänst inom kommunal räddningstjänst är 2,4 procent. Polisen har som jämförelse i dag 28 procent kvinnor i operativ verksamhet. I Försvarsmakten ligger det på 11 procent när det gäller de heltidsanställda gruppbefälen, soldater och sjömän. Läget i dag är alltså 2,4 procent kvinnor i den kommunala räddningstjänsten, fru talman.
MSB har i en annan utvärdering kommit fram till att det finns behov av att utveckla just ny teknik och nya metoder som underlättar tunga arbetsmoment. Det är någonting som kommer att gynna både dem som ska räddas och de män och kvinnor som arbetar inom räddningstjänsten. Då utvecklar man nämligen metoder som skapar en bättre arbetsmiljö, det blir en höjd säkerhet för den egna personalen och man ökar effektiviteten i räddningsinsatser.
Det stärker också det breda arbetet som den nya lagstiftningen omfattar: skydd mot olyckor som handlar om hela kedjan, det vill säga att förebygga, motstå, hantera, återhämta och lära av olyckor och kriser. För mig är det helt självklart att en jämställd räddningstjänst också blir en effektivare räddningstjänst.
Räddningstjänsten ska ju ge en likvärdig service till medborgare, och då ska det vara en service som möter alla människors olika behov. För att kunna förstå och möta de olika behoven i samhället behöver man olika typer av kompetenser och olika typer av meriter och livserfarenheter. Avgörande för att lyckas är nämligen att kunna göra rätt bedömningar.
Det är förmågan att kunna samarbeta, kommunicera och skapa förtroende hos de drabbade, hos de anhöriga runt omkring och hos frivilliga som kanske vill vara med och hjälpa till. Det är förmågan att kunna lösa oförutsedda problem. Detta kan vara helt avgörande när det gäller att skydda och rädda liv. Mental styrka kan vara lika avgörande som fysisk styrka.
Men Kent Ekeroth tycks bara vilja titta på den rena arm- och benstyrkan. Det är ett väldigt omodernt och ensidigt sätt att se på räddningstjänsten.