Ulf Berg (M):
Isak From har sagt en hel del. Vi är överens på många punkter i detta betänkande, Jakt och viltvård , nr 9 från miljö- och jordbruksutskottet, men inte i alla frågor. Det här med jakt är väldigt intressant. Jag ska rätta Isak From. Han sa 87 procent; det är 86. Procenten kan vara viktiga, Isak.
Men det är en väldigt stor majoritet av svenska folket som är positivt inställd och accepterar jakt. Det betyder enligt min uppfattning att man sköter jakten på ett väldigt bra sätt. Det gör att man hela tiden har en etisk debatt och att man på så sätt också kan locka nya jägare till jaktlag.
Det som är väldigt intressant är att kvinnorna nu gör sitt intåg som jägare. En stor del av den ökning som sker står kvinnorna för. Det är en fantastiskt positiv trend. Även ungdomar finner sin väg in. Det finns säkert flera skäl till att man börjar jaga. Vi fick lära oss på jägarfrukosten i morse att det tidigare var samvaron och spänningen som var ledstjärnorna.
I dag är det så mycket mer. Man vill vara mån om det man äter. Har man från skott till tallrik full kontroll över vad man stoppar i sig är det en drivkraft i dag. Det är fantastiskt positivt.
Naturligtvis är jakt och villebråd ett otroligt klimatsmart sätt att få i sig mat. Det här betänkandet är lite speciellt såtillvida att det finns ett utskottsinitiativ som vi i Alliansen tog fram.
Vi tog fasta på att regeringen enligt vår uppfattning hade lagt ned Jaktlagsutredningen för tidigt. Då såg vi till att skapa ett initiativ gällande vissa delar av Jaktlagsutredningen - inte hela, ska vi vara klara över. Vi hoppade över själva förnyelsen av jaktlagstiftningen, eftersom vi har en regering som inte vill driva de frågorna. Det skulle kännas ganska meningslöst.
Däremot fanns det ett antal utpekade frågor som man skulle utreda. Det är fantastiskt bra att vi har fått ett enigt utskott som tycker att det här är viktigt. Det indikerar också förhoppningsvis att regeringen återkommer med förslag på de punkter som Isak From räknade upp. Herr talman! Jag skulle vilja klargöra att vi nog är överens om det här med kronhjorten.
Vi tror inte heller att lösningen är allmän jakt. Däremot finns det bekymmer på vissa håll där en väldigt lokal stam ställer till stor skada. Det är inte heller säkert att man klarar av att få en förvaltning av den stammen genom ett kronhjortsskötselområde. Därför måste man titta vidare på detta.
Vilka former kan man hitta när det sker väldigt stor skada på skog inom ett mycket litet geografiskt område? Jag tror att det är det som är utmaningen för utredaren. I varje fall är vi moderater överens med Socialdemokraterna om att allmän jakt på kronhjort inte är lösningen på problemet. Det gäller att vara tydlig där.
När det gäller viltvårdsmyndigheten är det fråga om en allianspunkt som vi har drivit. Vi har också fått stöd av Sverigedemokraterna i den frågan. Ett av skälen har handlat om att återskapa förtroende. Men det är nog inte huvudskälet, har jag insett ju mer jag jobbat med de här frågorna. Det har hänt väldigt mycket när det gäller tillgången på vilt.
Det var inte alltför många år sedan vi inte hade vildsvin. Vi har rovdjursstammar som är på en helt annan nivå. För vargens del kanske vi måste gå tillbaka 150 år i tiden för att hitta de nivåerna. Vi har fått ett helt annat vilttryck, och det ställs högre krav. I dag är det Jordbruksverket, Livsmedelsverket, Naturvårdsverket, Rikspolisstyrelsen och en mängd andra myndigheter och andra som håller på med de här frågorna.
Som företrädare för Alliansen och Moderaterna tror jag att det är helt nödvändigt med en samordning av jaktlagstiftningen för att man ska kunna se hela viltvården som en sammanhållen kedja. Det är naturligtvis så att eventuell förvaltning av björn och varg påverkar älgstammen och rådjursstammen.
När det gäller rådjur och lo är det väldigt viktigt att man har en samsyn. Vid en för liten rådjursstam finns det en stor risk att lodjuren dukar under. Det är klart att vi måste ha en vettig förvaltning.
Jag hoppas naturligtvis att regeringen återkommer i den här frågan och att vi får till den här myndigheten. Jag blir lite orolig när jag hör miljöministerns uttalande om att man absolut inte ska göra det här. Jag tycker nog att man ska lyssna till Sveriges riksdag, som är demokratiskt vald. Finns det då en mycket stor och bred majoritet för detta tycker jag att regeringen ska återkomma.
I vissa lägen när jag pratar med socialdemokrater tycker jag mig förstå att de inte heller tycker att den här idén är så dum utan att det finns fördelar. Sedan vet jag att man måste samverka om man sitter i en regering där det ingår fler än ett parti. Jag är medveten om var problemet sitter, men innerst inne tror jag faktiskt att Socialdemokraterna och Alliansen inte står så hiskligt långt ifrån varandra.
Jag hoppas verkligen att vi kan få till en lösning, för jag tror att det kan bli riktigt bra om vi får en samordning. För oss är det inte en budgetfråga. Vi tror att det här kan bli mycket rationellare genom att man sammanför alla dessa delar till en myndighet. Herr talman! Jag tror att också vapenlicenser skulle kunna vara en framtida uppgift för en viltmyndighet.
Även om jag är polis i botten kan jag konstatera att polisen har misslyckats med vapenlicensfrågan på många håll och kanter. Det har varit oerhört långa väntetider. Det kan kanske bli en effektivare vapenlicenshantering och också en effektivare polis som kanske kan leta upp en och annan skyldig och inte bara lägga ned och skriva av inkomna anmälningar.
Vi har två reservationer från moderat håll i detta betänkande. Jag yrkar bifall till reservation nr 5. Den har att göra med bland annat utfodringen av främst vildsvin. Där har vi sett rena avarter.
Nu har det funnits en dialog mellan markägare och jägare, och utvecklingen verkar gå åt rätt håll. Men vi är fortfarande av uppfattningen att det skulle behövas att länsstyrelsen och den regionala nivån kan få besluta i sådana ärenden när det är extrema händelser. Det är absolut inte något förbud mot utfodring.
Men när man tippar ut hela lass med makaroner ute i skogen har någonting blivit fel. Det är också viktigt att påpeka att en viltvårdsmyndighet inte har någonting att göra med den regionala handläggningen. Vi är väldigt måna om att länsstyrelser och viltvårdsdelegationer ska finnas kvar. Ska man gå i någon riktning ska de ha ytterligare ansvar och se till de problem som finns på ort och ställe. Herr talman!
Jag ska avslutningsvis tala lite om terrängkörning. Jag har till min glädje sett att landshövdingen i Norrbotten ivrigt har sagt att man bör göra någonting åt funktionshindrades möjligheter att finnas i skog i mark i det fall de är jägare. Här finns en problematik. De måste ha dispens från länsstyrelsen.
De får den på fem år, men de får den ofta i ett mindre geografiskt område och på sin höjd i sin länsstyrelse. Det är klart att det ska vara samma möjligheter för funktionshindrade att jaga oavsett om de gör det i sin kommun eller sitt län eller blir inbjudna någon annanstans. Det är väldigt viktigt. Det kan vi lösa om regeringen återkommer med en förändring.
Det är viktigt att vi får en ändring till stånd. Enligt art- och habitatdirektivet ska man ha särskild dispens för att kunna använda sig av motorfordon. Här bör regeringen återkomma så att också funktionshindrade kan vistas ute i naturen och jaga precis som vi alla andra som har våra ben i behåll.
Vi har ingen aning om när sjukdom eller olycka gör att vi måste ha ett hjälpmedel för att ta oss ut till någonting som vi verkligen älskar att hålla på med. Här ser jag fram mot en ändring.