Peter Hultqvist (S):
Det var intressant att ministern inte med ett ord berörde bevekelsegrunden när det gällde Unckel, Hafström, Ehrencrona och Starrin. Vad var det som avgjorde? Var det partipolitiska meriter? Var det personliga relationer? Någon klarhet om varför Jörgen Andersson sparkades gavs inte heller. Ligger det någonting i det du själv säger: Vi ville utse folk som vi kände förtroende för?
Vilka var motiven i dessa hanteringar som jag tycker bär en mycket tydlig politisk prägel? Det låg en hel del av hyckleri bakom den verkliga botten i kampanjen mot de socialdemokratiska utnämningarna. Ni kritiserar oss, gör lite kosmetiska förändringar och utser ett pärlband av borgerliga politiker.
Odell har i svaret till mig understrukit att han förstår att regeringen också via andra kanaler än annonsering måste hitta de starka krafter som krävs för att föra den statliga förvaltningen framåt. Det är bra, Odell, att du har kommit till den punkten. Det är en anpassning till realiteterna. Samtidigt skryter du över att ni har utannonserat två tjänster, en som universitetskansler och en som chef för Konsumentverket. Det är två utannonseringar.
Sedan hade vi Statens musiksamlingar, landshövding i Dalarna, Forskningsrådet, Migrationsverket, Säpo, Exportkreditnämnden, Konjunkturinstitutet, flera ambassadörer och Statens kulturråd där det tillsatts chefer där man icke har utannonserat.
Jag tycker att det i Odells svar och resonemang ligger ett backande steg för steg och en sorts anpassning till realiteterna. Om man ska tro lördagsintervjun i radions Ekot verkar det som att Odell saknar inflytande på UD. Det verkar också vara så att statsministern saknar inflytande. Det omhuldas av något slags egen tradition.
Men fattas det inte regeringsbeslut om vilka som ska bli ambassadörer? Då blir det också intressant att fråga vilken roll som Reinfeldt spelar i detta sammanhang. Har han ett intresse för dessa frågor? Har inte han också ett avgörande ansvar för utnämningarna precis som Göran Persson hade, eller är han i praktiken ett rundningsmärke i dessa sammanhang?
I mitt förra inlägg talade jag om expertis och rekryteringsföretag, att varje minister var ansvarig och att det var ett kollektivt beslut. Detta var inte så enkelt som du vill göra gällande, nämligen att Göran Persson satt och fipplade på sitt tjänsterum med egna listor. Man hade betydligt djupare och grundligare processer.
Och om det var något fel på kompetensen på dem som tillsattes borde du ha tagit initiativ till att avskeda dessa personer i dag - om det hade funnits någon konsekvens i det som du säger. Det kanske så småningom är dags för Socialdemokraterna också att göra en rapport om utnämningspolitiken. Så här inledningsvis tycker jag att det finns ett visst underlag att bygga på. Unckel, Hafström, Ehrenkrona och Starrin skulle kunna vara inledande huvudnummer.
Sedan har vi namn som Maria Leissner, Carl B Hamilton, Lena Furmark Löfgren, Johan Gernandt, Lars Otterbeck, Cecilia Wikström, Bengt Westerberg, Chris Heister, Anders Ahlgren, Birgit Friggebo och Stefan Attefall. Det är några politiker med en stabil borgerlig bakgrund som nu har fått olika styrelseposter. Inte ett ont ord om dessa personer från min sida. Men jag bara noterar sakförhållanden.
Det som jag vill komma till är att ni inte ska komma och påstå att ni står för någonting som är särskilt nytt. Ni gör en del förändringar. Okej, så är det. Men jag tror inte att ni i väsentlig betydelse förändrar utnämningspolitiken. Ni gör lite justeringar, och ni vrider utnämningarna i riktning mot högeralliansens intressen. Sedan är det en reträtt på gång från hårda ord och från skarpa förslag. Det blir mer grått och svårt när man sitter i regeringsställning.
Men erkänn då att det var många överord i valrörelsen.