Anette Åkesson (M):
Jag vill tacka finansministern för svaret. Inte helt oväntat försöker hon som vanligt lägga skulden för allt som går dåligt på Moderaterna och borgerliga regeringar. Jag tror inte att någon går på det. Det gäller till exempel mantrat att S ärver underskott. Finansdepartementet och även Socialdemokraterna själva konstaterade redan 2001 att det var socialdemokratiska regeringar som orsakade den svenska 90-talskrisen.
Att beskylla Moderaterna för det är både historielöst och magstarkt. Att Socialdemokraterna och Miljöpartiet kallar Alliansens skattesänkningar för ofinansierade och orättvisa har jag svårt att förstå, eftersom regeringen har behållit dem. Jobbskatteavdragen har dessutom varit och är inriktade på att sänka skatter för låg- och medelinkomsttagare, vilket kan tilläggas är en direkt motsats till Socialdemokraternas skattesänkningar på 80-talet, som inriktades direkt mot höginkomsttagare.
Vidare sänker även Magdalena Andersson skatterna, så även hon måste ju tycka att det är bra politik. Att regeringens åtgärder skulle ha lett till strukturella förbättringar är det nog bara regeringen själv som tycker. I princip alla expertmyndigheter anser snarare att högkonjunkturen slösas bort. Enligt Ekonomistyrningsverket, Finanspolitiska rådet, Riksrevisionen och Konjunkturinstitutet sköter inte Magdalena Andersson de offentliga finanserna i enlighet med det finanspolitiska ramverket.
Det nuvarande överskottsmålet om 1 procent av bnp över en konjunkturcykel nås inte 2018, och 2019 nås inte det sänkta överskottsmålet om en halv procent. När det gäller dynamiska effekter var det ett tunt resonemang att bara säga att Alliansen gjorde likadant, vilket dessutom är fel. För det första väckte det stor uppmärksamhet att Socialdemokraterna tog bort redovisningen av sysselsättningseffekterna i sina budgetpropositioner.
Det är anmärkningsvärt, inte minst utifrån det faktum att regeringen har sitt viktigaste mål kopplat till arbetslösheten, nämligen att Sverige ska ha EU:s lägsta arbetslöshet. Det lyckas regeringen inte med. I går kom siffror från Eurostat som visar att Sverige tappar i jämförelse med andra EU-länder. I motsats till nuvarande regering var Alliansen öppen och redovisade alla effekter olika åtgärder fick på sysselsättningen. Nuvarande regering har siffrorna men väljer att inte redovisa dem.
Andra utredningar visar att regeringens åtgärder innebär negativa effekter på sysselsättningen. För det andra är argumentet inte relevant. Alliansen sänkte skatter i motsats till regeringen. Skattesänkningar förväntas medföra positiva dynamiska effekter, något vi alla är överens om inte ska tas med. Sedan tre år tillbaka styr Socialdemokraterna och Miljöpartiet Sverige. Under denna tid har vi haft en stark internationell högkonjunktur, en stor befolkningsökning och historiskt låga räntor.
Dessutom har Alliansens reformer fått genomslag. Det är de faktorerna som förklarar tillväxten. John Hassler, professor vid Institutet för internationell ekonomi vid Stockholms universitet, kallar ekonomin för dopad. Det gör även den tidigare socialdemokratiska finansministern Kjell-Olof Feldt. I stället för att spara för sämre tider och ta tag i våra rejäla strukturella problem för att på allvar komma åt bostadsproblematiken, skolans brister och den höga arbetslösheten hos nyanlända vräker regeringen ut pengar.
Ändå ökar antalet långtidsarbetslösa. Vårdköerna har fördubblats på tre år, poliser slutar och våldtäktsfall läggs ned. Det om något måste vara tydliga indikatorer på att regeringen gör fel. Vi kan nu se paralleller mellan 80-talets socialdemokratiska politik och den nuvarande mandatperiodens. Det torde vara i allas intresse att Socialdemokraterna inte upprepar samma misstag som då utan tar ansvar för landet.
Instämmer finansministern i att Socialdemokraterna nu på många sätt kör på som på 80-talet? Om ja: Hur tänker hon ändra på det, så att vi borgerliga slipper att åter ta hand om den av Socialdemokraterna sänkta ekonomin?