Annika Lillemets (MP):
Jag tackar för beskedet. Jag undrar förstås också vad ministerns regeringskolleger, försvarsminister Enström och it- och energiminister Hatt, anser om detta, för det är ju en fråga som i högsta grad också berör deras ansvarsområden.
I ministerns svar står det: "För regeringens vidkommande innebär det att Trafikverket fortsatt kommer att ha ett uppdrag som innebär att myndigheten i sitt fibernät ska erbjuda tjänster på grossistnivå och på konkurrensneutrala villkor till aktörer som efterfrågar elektroniska kommunikationer, i den mån kapaciteten inte behövs för Trafikverkets egna behov."
Men om Trafikverket enbart passivt ska vänta på förfrågan kan de ju inte anses vara en marknadskraft, om vi nu bortser från i den mån det finns kapacitet. Jag hade uppskattat ett förtydligande från ministern när det gäller om Trafikverket enbart ska erbjuda kapacitet till dem som frågar efter det eller om de ska vara en verklig marknadskraft, för utan denna marknadskraft finns det ingen fungerande marknad för stamnätet eller marknad 6, som PTS kallar den och om vi ska vara tekniska.
Då kommer det att behövas en reglering, och jag skulle bli väldigt förvånad om detta är vad regeringen vill. Enligt den inriktning som Trafikverket nu har heter det att eventuella investeringar i ytterligare kapacitet eller kompetens för att leverera extern affär ska vara i linje med Trafikverkets strategier. Detta ska framgå i särskilt beslutsunderlag. Om extra resurser krävs för ett externt uppdrag ska avtalet med kunden vara så utformat att alla relaterade kostnader kan avvecklas i samband med att avtalet upphör.
Kontentan av detta resonemang blir att första kunden får ta hela kostnaden. Vi kan jämföra med järnväg. Säg att vi vill bygga bort flaskhalsen in till Stockholm där det är så trångt. Vilken kund skulle vara beredd att ta hela den kostnaden? Det är ju många andra som också får glädje av den. Vi riskerar på det här sättet att viktiga investeringar inte blir av, att den tekniska utvecklingen stannar av och att vi får avveckling i stället för en utveckling.
Jag ställer därför frågan ännu en gång: Är det verkligen Trafikverket som är bäst lämpat att hantera kapacitetstilldelningen och hur den ska prioriteras? Tidigare har det uttryckts att överkapacitet ska göras tillgänglig för marknaden, det vill säga den kapacitet som inte behövs för Trafikverkets egna behov. Men vad är överkapacitet? Hur mycket ska finnas tillgängligt för att kallas överkapacitet? Det är inget som jag hittar i regleringsbrevet till Trafikverket.
Är det 25 procent, 50 procent, 75 procent ledigt i nätet? Vilken marginal måste finnas? Och var finns överkapaciteten? Vi kan återigen jämföra med järnvägen. Om det finns ledig kapacitet på banor i Norrland eller Småland hjälper det ju inte om det är i Stockholm som det är trångt. Och så ser det ut i fibernäten också.
Enligt ett EU-meddelande i december 2012 om den digitala agendan för Europa kommer den mobila datatrafiken att öka 12 gånger mellan 2012 och 2018 och datatrafiken i smarta mobiler kommer att öka 14 gånger till 2018. Och snabba trådlösa uppkopplingar kräver stor kapacitet i stamnätet. Vi hittar även den här texten i samma dokument: Anslutning för snabbt internet är grunden för den digitala ekonomin.
Utan en sådan kommer viktiga tjänster som datormoln, e-hälsa, smarta städer, audiovisuella tjänster och de fördelar som dessa för med sig inte att ta fart. En ökning av bredbandsanvändningen med 10 procent skulle enligt EU-kommissionen kunna ge en årlig ökning av bnp med 1-1,5 procent eller av arbetskraftsproduktiviteten med 1,5 procent under de kommande fem åren. Mot bakgrund av detta: Har vi råd att ta bort stora delar av stamnätet nu när vi bygger ut 4G?
Det här äventyrar den nationella it-strategin. Det är ingen farhåga. Det är en reell risk, tror jag, och jag vill inte att vi riskerar att hamna på efterkälken som it-nation. Det är därför som jag fortsätter att lyfta fram frågan.