Edward Riedl (M):
Retoriken börjar kännas igen från alla ministrar i den här regeringen. Det kallas för SD-retorik om man tycker annorlunda eller beskriver verkligheten. Det var den tidigare ministern som använde det uttrycket. Den här ministern hävdar att det finns felaktigheter och halvsanningar som han inte har den minsta möjlighet att hinna besvara, och ändå använder han inte ens halva sin talartid. Han hade ju i alla fall, fru talman, kunnat göra ett försök att bemöta någonting av det jag sa.
Problemet är att även ministern vet att han i det här fallet har fel. När det inte räcker börjar man plocka fram vad andra regeringar minsann har gjort, och man kan backa tillbaka både 10, 20 och 30 år utan några större problem och försöka använda det som någon form av sköld mot de misslyckanden som man själv är ansvarig för. Jag tror, fru talman, att den här regeringen och ministrarna i den här regeringen är allergiska mot att ta ansvar för sin egen politik.
Det är den här regeringen som har höjt skatterna på bensin och diesel. Det är den här regeringen som har höjt fordonsskatterna. Det är den här regeringen som nu planerar att försämra reseavdraget. Allt det slår mot människor som bor på landsbygden, människor som bor i Norrland - människor som är beroende av bilen till och från jobbet. Det är de som drabbas av den politiken. Jag försöker beskriva att det dessutom är en rätt extrem politik.
Jag tror inte heller att oljan är framtiden. Jag tror att vi behöver ställa om samhället, och vi behöver göra väldigt mycket för att åstadkomma det. Men på vägen mot omställning behöver vi inte straffa ut alla människor som inte har möjlighet att ha en elbil. Vi kan göra det precis som andra länder i vår omvärld och ställa om med sans och förnuft.
Varför ska Sverige och medborgarna i det här landet betala 4 kronor mer per liter diesel än vad man gör i exempelvis Tyskland? Tyskland ställer också om, fru talman. Det är fullt möjligt att ha en politik där man ställer om mot ett mer hållbart samhälle och elektrifierar och att samtidigt ha människor med sig på den resan.
Man behöver inte vara mest extrem i hela världen när det gäller att höja skatter, för de skatterna ska bäras av människor som samtidigt ska betala väldigt kraftigt höjda fordonsskatter och nu ska få försämrat reseavdrag. Fru talman! När människor sätter sig hemma vid köksbordet, slår ihop den här regeringens politik och räknar på hur det ser ut - det är då de får den fulla vetskapen om hur den här regeringens politik faktiskt har slagit.
Jag tror, men jag kan ha fel - ministern har ju ändå några minuter på sig att svara -, att ministern inte vet hur mycket dyrare det har blivit för ett vanligt hushåll med bara kostnaderna för bilen med höjd bensinskatt, höjd dieselskatt och höjd fordonsskatt. Man sitter just nu och planerar ett förslag där man ska försämra reseavdraget.
Det är de människor som inte har möjlighet till kollektivtrafik men som ska ta sig till och från jobbet och se till att vi har skatteintäkter för att finansiera vår gemensamma skola, sjukvård och äldreomsorg som ska betala de här mycket, mycket höga bränslepriserna som, som jag sa, efter årsskiftet blir dyrast i världen. Fru talman! Det går att ställa om på ett lugnt och sansat sätt och se till att alla människor kan följa med och att de som saknar alternativ inte behöver bära kostnaden.
Frågan är varför den här regeringen inte vill det. Vid något tillfälle lyckades det undslippa en kommentar om att den här regeringen tyckte att man på något sätt kanske borde kompensera landsbygden nu när resultatet av den egna politiken är att priserna skenar iväg. Men det blir ingenting med detta, utan svaret till de människorna är: Nu ska vi försämra ännu mer för er. Det är inte att hjälpa människor, fru talman.