Isabella Lövin (MP):
Jag tackar Robert Hannah för det stora engagemang som han visar för denna otroligt viktiga fråga och för den utsatta situation som miljoner människor i Irak i dag befinner sig i. Siffran 10 miljoner människor som är i behov av humanitärt stöd håller på att öka till 13 miljoner människor. Sverige är en av de allra största givarna både av bilateralt långsiktigt stöd och av humanitärt stöd till Irak i dag.
Jag vill börja med att svara på frågan om Islamic Relief eftersom det skrivs en del om den. Detta stöd inleddes under den förra regeringens tid, av biståndsminister Gunilla Carlsson. Det är Sida som kontrollerar hur dessa organisationer lever upp till de strikt neutrala humanitära principer som alla organisationer måste efterleva om de ska få svenskt stöd.
Denna organisation får också stöd via EU och via FN och är erkänd av alla större aktörer. Att det är en islamisk organisation har ingen betydelse, lika lite som att Svenska kyrkan, Diakonia, Missionsförbundet och en rad kristna organisationer också bidrar med humanitärt stöd ute i världen - för att få detta sagt.
Det finns ingenting som hindrar andra mindre organisationer att få vara utförare av humanitärt stöd eller bistånd som vi kanaliserar på olika sätt, bland annat genom FN, EU och även i vårt direkta bilaterala stöd. Den förra regeringen ville fasa ut direkta bilaterala stöd.
Jag tog själv beslutet förra året att inte göra det utan se till att det fortsätter fram till december 2016. Där riktar vi bland annat in oss på att stödja regeringens samordningsfunktion och parlamentet, så att vi har ett legitimt styrelseskick med transparens. Vi stöder även medierna.
Det handlar om att vi ska ha en långsiktig politisk lösning, där vi också ställer krav på regeringen att den ska föra en inkluderande politik som inkluderar alla minoriteter. Delar av Irak är ockuperat av Daish/Isil. I dessa områden är det nästan helt omöjligt att nå fram på grund av säkerhetsrisken.
Då kan man försöka samarbeta med olika lokala aktörer, vilket jag är helt säker på att våra utförare gör i den utsträckning som det går. Sverige är också en mycket stor givare till UNDP:s stabiliseringsfond, som snabbt går in i de områden som har blivit befriade från Isil/Daish. Vi har gett 35 miljoner för att människor ska kunna återvända till dessa områden.
Vi för en dialog med de utsatta minoriteterna, både med de representanter som kan finnas här i Sverige och de som har flytt. Jag träffade den yazidiska flickan Nadia Murad, som har varit med om fruktansvärda saker. Hon var här i Sverige och berättade om yazidierna och om sin fruktansvärda situation. Vi är otroligt medvetna om detta, vilket jag vill understryka.
Det finns absolut ingenting som hindrar att man jobbar med mindre organisationer som kan nå ut i dessa svåra områden. Men i områden som har belägrats av Daish är det mycket svårt. Man respekterar inte de humanitära principer som andra stater gör, där man kan släppa fram neutrala hjälpgivare. Det gör inte Isil eller Daish.
Vi kan också konstatera att antalet humanitära biståndsarbetare som har dödats eller tillfångatagits under de senaste åren har ökat alarmerande. Det här är en fruktansvärt farlig miljö att arbeta i. Vi vill göra allt för att ändra på den saken också genom humanitära toppmöten.