Yasmine Posio (V):
Vi har fått OSSE-delegationens årsrapport. Som ledamot i den delegationen vill jag såklart poängtera det jag anser vara viktigt att arbeta med i OSSE:s parlamentariska församling, men jag vill börja med det svenska ordförandeskapet i OSSE som börjar den 1 januari nästa år. Självklart kommer det mesta som görs under det året att ha något slags koppling till pandemin.
Förhoppningsvis har vi då redan kommit en bit på väg i kampen mot pandemins spridning och konsekvenser, men den har redan orsakat så mycket skada att det kommer att ta många år att komma till rätta med allt. En av de negativa konsekvenser vi ser av pandemin är att det finns ledare inom OSSE som har passat på att införa lagar som ger mer makt åt regeringar utan att parlamenteten kan agera.
En annan negativ konsekvens är att lagar som påverkar människors liv negativt införs nu när människor inte kan gå ut på gator och torg och protestera eller ens ha möten för att diskutera lagförslagen. Detta hoppas jag att Sverige kommer att ta upp under ordförandeskapet.
Då regeringen driver en feministisk utrikespolitik förväntar jag mig att Sverige som ordförande kommer att driva feministiska frågor som exempelvis aborträtten, mäns våld mot kvinnor och förföljelsen av hbtq-personer. Det jag som delegat i OSSE:s parlamentariska församling vill poängtera är vikten av att ständigt orka lyfta frågor som gäller sådant som många länders parlamentariker antingen vill försämra eller helt ignorera.
Då OSSE:s parlament samlar parlamentariker från 57 medlemsstater finns det möjligheter att tala direkt med parlamentariker från de olika länderna, men det främsta arbetet sker ändå under sessionerna.
Under sommarens möte antas en resolution för var och en av de tre dimensioner som finns i OSSE-PA. De är den militärpolitiska dimensionen, den ekonomiska och miljömässiga dimensionen och den mänskliga dimensionen. Där har alla parlamentariker möjlighet att lyfta in saker som de anser är viktiga. Till exempel har jag fått med skrivningar om vikten av sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter och att skolan ska undervisa om det.
Eftersom resolutioner i OSSE antas med majoritet kan inget land enskilt obstruera när det gäller frågor inom mänskliga rättigheter som de inte vill jobba med. Resolutionen är visserligen inte bindande, men genom att en majoritet i parlamentet stödde mitt förslag förstod de som är emot kvinnors rättigheter att de är i minoritet.
De försökte vinna mark för sin förlegade syn på kvinnor, men vi som är för mänskliga rättigheter visade att vi är fler. Detta var ett viktigt sätt att visa att majoriteten av parlamentarikerna i OSSE:s parlamentariska församling anser att sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter är så viktigt att vi är beredda att arbeta för att man i undervisningen i skolan ska lyfta detta.
Så kan vi stigmatisera dem som är emot mänskliga rättigheter. Inte för att jag tror att auktoritära staters parlamentariker omedelbart kommer att åka hem och börjar arbeta för mänskliga rättigheter, men i och med att andra länder visar motstånd kommer de att tvingas förhålla sig till att de trots allt enbart utgör ett litet fåtal.
Vänsterpartiet kommer i framtiden att arbeta för att skrivningar om hbtq-rättigheter och SRHR ska finnas med i de årliga resolutioner som antas i organisationen. Fru talman! En annan styrka med OSSE är att det finns ett rapporteringssystem för hatbrott, vilket bland annat innefattar brott mot hbtq-personer. Dessutom finns till exempel Moskvamekanismen, som Sverige tillsammans med 16 andra länder tog initiativ till.
Den ger möjlighet att sända en oberoende expertmission till ett OSSE-land om det bedöms föreligga ett särskilt allvarligt hot mot mänskliga rättigheter, sett till de åtaganden landet har gjort inom organisationen. Bland annat gjordes detta efter att de fruktansvärda brotten mot homosexuella i Tjetjenien uppmärksammats. Då framkom inte bara omfattningen av brotten utan även hur de skyldiga fick straffrihet.
Vänsterpartiet anser att Sverige bör verka för att Moskvamekanismen ska åberopas när hot mot hbtq-personer och hbtq-rörelsen anses vara överhängande. Detta yrkande har lyfts i ett annat betänkande, men jag vill passa på att lyfta det även under denna debatt, för det är en väldigt viktig fråga.
Ytterligare en styrka med OSSE är Open Skies, som innebär att 34 medlemsländer får genomföra omfattande spaningsflygningar över varandras territorium. Genom dessa flygningar, som måste göras med obeväpnade plan, kan länderna få en överblick över varandras militära och civila infrastrukturer och hålla sig uppdaterade om varandras militära utveckling, vilket är ett sätt att skapa förutsägbarhet och transparens mellan parterna.
Det är även ett sätt att skapa dialog mellan länder som annars kanske inte har så många plattformar där de möts. Alltså är Open Skies ett säkerhetsskapande samarbete. I oktober förra året kom det fram att USA överväger att lämna Open Skies, och i april kom ytterligare information som pekar åt samma håll.
Det är olyckligt då de flesta länder som ingår inte har samma övervakningssystem som USA har och inte på andra sätt kan tillskansa sig den oerhört viktiga informationen. Detta är inte den första internationella organisation som Trump lämnar. Det är allvarligt att en stormakt som USA väljer att stå utanför multilaterala samarbeten.
Det handlar inte enbart om att resurserna inom organisationerna minskar utan även om att president Trump väljer att överge allt fler plattformar för dialog, som ju är en förutsättning för samarbete och säkerhet. Genom familje- och vänskapsband, arbete i internationella organisationer, utlandsstudier och utrikeshandel är världen starkt sammanlänkad.
Då behövs mer öppet internationellt samarbete, inte nationalistisk slutenhet. Fru talman! Civilsamhället har en central roll i demokratiska system och för den demokratiska utvecklingen. Det fungerar som både vakthund och visselblåsare när övergrepp har begåtts, rättigheter kränkts eller utvecklingen är på väg att gå åt fel håll.
Det fungerar som ansvarsutkrävare för utlovade reformer och beslut men också som informationskälla såväl för befolkningen inom ett land som för omvärlden. I vissa fall erbjuder civilsamhället tjänster och funktioner som staten inte klarar av att leverera. Det är också i civilsamhället som människor går samman och gemensamt kräver förändring för att få sina rättigheter tillgodosedda och sina livsvillkor förbättrade.
Civilsamhället utgör därmed en helt central motvikt till mäktiga politiska och ekonomiska intressen och är en viktig arena för att utjämna ojämlikheter och orättvisor världen över. I dag krymper civilsamhällets utrymme i många länder.
Därför är det viktigt att vi i OSSE-delegationen på våra resor alltid ser till att träffa civilsamhällesorganisationer - för att vi ska lära oss mer om situationen i de länder vi besöker men även för att visa organisationerna vår uppskattning för det viktiga arbete som de utför. Fru talman!
Jag ser fram emot när OSSE:s parlamentariska församling återigen kommer att ha möten, så att jag både kan lyfta de frågor jag anser är viktiga att belysa och träffa civilsamhällesorganisationer för att knyta fler band och lära mig mer om vår omvärld.