KBLab/rixvox huggingface dataset:
Amineh Kakabaveh (-):
Det är ändå skönt att höra att man inte lämnar ut människor till en diktatur eller något annat auktoritärt land som de har flytt från. Jag tänkte passa på att ställa en fråga. Det står i medier att Sverige har sagt att 21 personer ska utlämnas. Vad tycker ministern om att dessa 21 personer har tagits med i avtalet?
De är också flyktingar. Kommer deras rättssak att prövas, eller ska de godtyckligt skickas tillbaka? Jag har inte tagit med i min interpellation eller sagt att jag har vetskap om att de människor som jag har tagit upp nu, och förra året, är PKK:are. Jag lämnade förhörsprotokollet till dåvarande ministern Mikael Damberg.
Det står inte ett enda ord om att Zozan eller någon annan har varit PKK:are. Man pratar särskilt om HDP, YPJ och YPG. Det är sant som ministern säger att ingen av dessa organisationer är terrorstämplade.
Frågan är i så fall varför de måste bestraffas och asylrätten inte prövas. Här finns ett hål, det är rättsosäkert och allvarligt. Jag hoppas verkligen ministern tar sig tid att titta på fallen och undersöker om det som sägs är sant. Alla är inte PKK:are.
Jag har kontakt med minst 108, och ingen av dem har varit medlem i organisationen. Folk ska inte leva i limbo. Asylrätten måste prövas på ett rättssäkert sätt.
Amineh Kakabaveh (-):
Tack för de fina orden! De värmer. Jag vill också tacka för det tydliga svaret. Jag är glad över att man kommit fram till att religion inte ska användas som megafon för att man ska nå sitt syfte. Så ska det vara. Det är också viktigt att det i förtydligandet av demokrativillkoren framgår att det är vår demokrati som gäller, inte något annat lands. Där har man för övrigt inte demokrati.
Det här ska även gälla jämställdhet på lika villkor. Det ska vara svensk jämställdhet. Där får inte förekomma hedersförtryck, barnäktenskap, arrangerade äktenskap eller shiiternas så kallade njutningsäktenskap från Iran. Allt detta ska vara olagligt att bedriva.
Tyvärr har Myndigheten för stöd till trossamfund varit totalt handfallen. Den borde inte ens finnas kvar. Man borde se över helheten och förtydliga väldigt väl för vilken myndighet det än gäller att svensk lag gäller. Jämställdheten är grunden för vår demokrati. Den är viktig. De lagar och regler som ministern föreslår är tyvärr otillräckliga.
Som jag sa tidigare måste det finnas ett väldigt tydligt krav.
Jag är dock glad över att integrationsminister Anders Ygeman den 27 maj skrev på sociala medier att utländska extremister inte ska finansiera församlingar i Sverige och att när vi ger länder, organisationer och stiftelser som inte delar våra demokratiska värderingar fri väg att betala för byggen av moskéer eller kyrkor vet vi att det kommer med förväntningar. Det här är väldigt bra skrivet.
Jag håller med integrationsministern om att vi måste inse att man inte betalar någon om man inte har motkrav. Vi har sett vad som sker mot Sverige i fråga om hatkampanjer. De kommer direkt från dessa länder. Det är de som står för detta på sociala medier, Youtube och överallt.
Vi i Sverige måste stoppa utländsk finansiering där diktaturer försöker påverka. Det handlar till exempel om islamisk diktatur som inte vill att kvinnor ska ha samma rättigheter som män. Under de senaste dagarna och veckorna har jag fått massor av brev som anger att jag är orsaken till att man är emot barnäktenskap här, något som ingår i deras religion. Det är som om kvinnor och flickebarn ägs av dem. De säger att det är jag som ligger bakom att det inte är tillåtet.
Jag är väldigt glad över det. I Sverige gäller svensk lag. Kommer man hit måste man acceptera det, oavsett om man är kristen fundamentalist, är islamistisk fundamentalist eller inte är någon fundamentalist alls men har en kvinnosyn som inte hör hemma här. Man måste säga att det är vi som stiftar lagarna, inte Turkiet, Saudiarabien, Iran eller Qatar.
Det är väldigt viktigt att poängtera det för dessa krafter och för dem som har makt. De är farliga för vår demokrati. Jag vill än en gång betona att jag hoppas att Sverige tittar på det demokrativillkor som finns och förtydligar det men också tittar på utlandsfinansiering i grannländer. Det är bra att vi gör det och gör det skyndsamt.
Det får inte förekomma fler hatkampanjer mot polisen och våra myndigheter. Framför allt måste vi stoppa barnäktenskap och tvångsäktenskap, även i utlandet. Nu när skolorna stänger finns det en risk att många barn försvinner till detta. Jag är glad för det som görs.
Amineh Kakabaveh (-):
Tack för förtydligandet! Det är bra och glädjande att vi har förstått hur allvarligt det här är. Det menar jag inte bara utifrån en enda aspekt, utan flera. Vi har insett att man kan enas.
I Göteborg har högermajoriteten och Socialdemokraterna varit eniga om att stoppa till exempel bidrag till samfund som samarbetar med moskéer som finansieras från den turkiska religionsmyndigheten, Dinayet. Det är väldigt bra att kunna ha en bredd, även i en parlamentarisk sammanslutning som riksdagen, mot dessa krafter.
Vi vet att dessa bedriver flyktingspionage och hatkampanjer mot Sverige, både här hemma och från utlandet. Det handlar om hedersförtryck, salafism och islamistisk fundamentalism. Vi har sett att de ligger bakom detta. Det finns verkligen många aspekter och stora faror genom dessa krafters påverkan på Sverige.
Det ska stoppas. Många har vågat kritisera Erdogans försök att påverka det svenska samhället. I dag gör man tyvärr inte det av andra anledningar. Mina förväntningar är att man ska förtydliga allt detta. Jag kommer att ha ytterligare en interpellationsdebatt i slutet av juni, men det här kanske är sista gången jag träffar många av er i riksdagen.
Jag vill därför passa på att tacka talmännen, alla i Riksdagsförvaltningen, alla vakter, även dem uppe på läktaren, alla städerskor, alla i restaurangen och alla i utskotten. Jag älskar er alla. Tusen tack för allt stöd! Tack också till alla ministrar som med respekt har mött mig under de här åren! De har alltid tackat mig. Jag vill också tacka alla de många ledamöter som stöder mig.
Det gäller även många partiledare. Det är en ära för mig att representera Sverige, det svenska folket och vår demokrati och jämställdhet. Tack än en gång!
Amineh Kakabaveh (-):
Jag vill börja med att tacka dig, statsministern, för det sätt på vilket du har lyft frågor om hedersförtryck och religiös fundamentalism. Vi var några invandrarkvinnor som först lyfte frågan om moralpoliser i våra förorter. Vi fick hård kritik.
Just därför var det viktigt att du sedan i dina regeringsförklaringar lyfte frågan och visade att den ska finnas i centrum för den politiska debatten. Jag har också stor respekt för hur du visat att ett litet land kan gå i täten för det internationella arbetet mot antisemitism.
Jag skulle vilja att regeringen på samma sätt tar initiativ till en internationell konferens om det globala arbetet mot hedersvåld, barnäktenskap, könsstympning och oskuldsnormer. Jag vill därför fråga statsministern: Vore inte ett löfte om detta ett bra sätt att lämna över stafettpinnen till din efterträdare?
Amineh Kakabaveh (-):
Den islamistiska gruppen talibaner har infört ett kalifat där halva befolkningen, som består av kvinnor och barn, inte får röra sig i offentligheten. Häromdagen beordrade talibanerna flygbolag i Afghanistan att avvisa kvinnor om de inte har en manlig förmyndare med sig. Sedan tidigare förbjuds kvinnor att resa utan manligt sällskap.
I förra veckan skulle flickor tillåtas att återvända till skolan, men det visade sig bara gälla yngre barn, upp till i årskurs 6. Kvinnor och män får inte gå i parker och på kulturevenemang tillsammans. Könsapartheid gäller alltså i Afghanistan.
Min fråga till utrikesministern är: Kommer Sverige att lyfta kvinnornas situation i EU och FN så att ett kalifat, en islamistisk stat, inte befästs och legitimeras i Afghanistan?
Amineh Kakabaveh (-):
Vi är många som är riktigt upprörda över avslöjandena i Uppdrag granskning om att shiamuslimska imamer i Sverige mot betalning viger kvinnor som köps av män. Jag som har flytt islams kvinnoförnedrande diktator är tyvärr inte förvånad över att shiamuslimska imamer runt om i Sverige säljer kvinnor till män mot betalning.
Detta ska inte få förekomma i vår demokrati. Detta skulle absolut inte accepteras om Svenska kyrkan eller andra organisationer hade gjort detta. Det är dags att stoppa detta. I 14 år har jag på olika sätt drivit detta. Men jag har inte fått gehör för det. Nu undrar jag när regeringen, och egentligen alla partier, kommer att gå i bräschen för att stoppa skattemedel som går till detta och också stoppa diktaturers inflytande.
Dessa verksamheter är ingenting annat än kvinnoförnedring som jag har kämpat mot i åratal.
Fredrik Malm (L):
Jag instämmer med utrikesminister Carl Bildt som säger att vi kan lämna det kärntekniska till något annat tillfälle. Det ska medges att jag själv inte är någon fysiker. Men den här frågan hänger ändå samman med övergreppen mot de mänskliga rättigheterna. I december 2007 kom den amerikanska NIE-rapporten, National Intelligence Estimate, där man slog fast att Iran har haft ett kärnvapenprogram och lade det på is 2003. Då kan man fråga sig varför de gjorde det.
Då är det populärt i Europa att säga att det gjorde de tack vare den kritiska dialogen. Men jag tror att andra bedömare är mer tydliga med att det som hände i Irak 2003 sände en ganska tydlig signal till Iran. Samtidigt avvecklade Libyen sina massförstörelsevapen eller klargjorde att man så skulle göra.
Jag tror att det här vittnar om vad det är för sorts tryck, i alla fall vilken grad av tryck, som krävs för att den iranska regimen ska lyssna och vara beredd att förändra sitt beteende. Ingen här inne vill se något krig. Ingen här inne vill se någon väpnad konflikt med Iran. Vi vill kunna lösa det på ett annat sätt, men det är ändå en hint om vilket tryck som krävs för att regimen ska lyssna, och då räcker inte den politik vi har fört. Det är det ena jag vill säga, fru talman. Amineh talade en del om kurdernas situation.
Å ena sidan har man övergrepp mot kurder. Det är ett problem. Men det finns också ett annat storpolitiskt problem, nämligen att händelserna i Irak och Iran förs in i en kontext, inte minst utifrån Baker-Hamilton-rapporten och andra typer av analyser och uppfattningar, där det här ska lösas genom att involvera en rad olika stater. Sedan säger man att Iraks grannländer ska involveras i processen. Det här slutar med att Iran, Syrien, Turkiet och Irak kommer att sitta vid förhandlingsbordet.
Det är precis den trenden man ser, och det kommer i slutändan att drabba kurderna mycket svårt. Fru talman! Man bör diskutera om sanktioner kan bli hårdare och inte mjukare. Demokratirörelsen behöver få mer stöd.
Fredrik Malm (L):
Detta är ett mycket viktigt och angeläget område, inte bara i fråga om kvinnors rättigheter utan också i fråga om utvecklingen i irakiska Kurdistan. Vi har ju diskuterat detta tidigare, inte minst krigshoten från Turkiet gentemot den kurdiska regionen i norra Irak. Det väsentliga att ta upp i den här frågan är att Sverige på olika sätt kan stödja en positiv utveckling i regionen.
Men det förutsätter också att vi gör en analys av vilka mekanismer, vilka faktorer och vilka skeenden som påverkar regionen, hur den utvecklas och vad de grundläggande problemen består i. Jacob Johnson nämnde det centrala med det patriarkala systemet.
Vi har att göra med - och det gäller inte bara Kurdistan, utan det gäller egentligen hela Mellanöstern och arabvärlden - ett i grunden patriarkalt samhälle, ett feodalt samhälle där institutioner och en demokratisk statsmakt inte har funnits och inte heller riktigt finns i dag. Det är det ena.
Det andra är i det kurdiska fallet att samhället fortfarande är djupt posttraumatiskt efter det som har hänt tidigare med Anfalkampanjen, med uppror tidigare, med grannländernas ofta mycket destruktiva inverkan och så vidare. Irakiska Kurdistan är i dag i stort sett ett område som har byggts upp på rena ruiner från Saddam Husseins folkmord.
I och med att de här människorna, ungefär 5 miljoner, aldrig har fått lugn och ro har det varit mycket svårt för Kurdistan att kunna utvecklas internt, att kunna förbättras socialt och inte minst att kunna förbättra kvinnornas situation. När de fick sin autonomi i början av 90-talet drabbades de av interna strider.
De har ett mycket stort tryck på sig från arabiska Irak, från shiitiska persiska Iran, från Syrien och inte minst från Turkiet. De lever under ständiga krigshot och säkerhetshot. Därför vill jag instämma i det som Jacob Johnson säger och mycket tydligt betona vikten av att Sverige spelar en konstruktiv roll här.
Vi har en tradition bakom oss att stå upp för mänskliga rättigheter och att stå upp för befolkningars rätt att leva i fred och i frihet, och vi har haft ett mycket högt tonläge i den internationella debatten. Det vore väldigt synd om det tonläget dämpas nu när vi ser vad som händer.
Vi ska givetvis utöva påtryckningar mot Iraks centrala regering, givetvis mot Kurdistans regionala regering, KRG, men också mot grannländerna. Vi ska också formulera ett bistånd som kan spela roll och agera så att vi kan få en officiell närvaro i regionen och på olika sätt försöka påverka utvecklingen i konstruktiv riktning.
Fredrik Malm (L):
Vi är nog ganska överens i vår bedömning av det nuvarande läget längs gränsen mellan Turkiet och norra Irak. Den intensiva diplomati som Carl Bildt nämner tycks ha gett visst resultat.
Däremot förs den här striden i stället från de mer chauvinistiska individerna och organisationerna i Turkiet numera på det rättsliga området, där man helt enkelt har dragit hela det kurdiska partiet DTP inför rätta. Överåklagaren i Turkiet, The Supreme Court , ska nu pröva om man helt enkelt ska förbjuda hela DTP.
Det är i sammanhanget också viktigt att notera att Turkiet fortfarande har ett grundläggande problem med att hantera sin kurdiska befolkning på ett värdigt sätt. Det yttrar sig ibland i form av spänning längs gränsen men ibland också i rättssalar i Istanbul. Det krävs en annan attityd från den turkiska regeringen och från det turkiska sekulära etablissemangets sida, tror jag, för att långsiktigt kunna lösa den här frågan.
Vad gäller Kurdistans regionala regering och frågan om kvinnors rättigheter är det viktiga att hela detta självstyre i grunden vilar på en legitimitet därför att man är någonting annat än det man var innan. Hela Kurdistans regionala regerings legitimitet vilar på att man kan visa att man styr regionen på ett annat sätt än vad Saddam Hussein gjorde. Det innebär också att man är mycket känslig för kritik.
Därför ska just vi i Sverige som goda vänner till Kurdistan och kurdernas rätt till självbestämmande vara mycket tydliga i vår kritik när vi tycker att den regionala regeringen inte gör vad som krävs. I slutändan, herr talman, är den centrala frågan för att kunna förbättra för individer att man har säkerhet och trygghet.
Därför krävs det givetvis också en bredare demokratisering av hela Mellanöstern, av Iran, av arabvärlden och så vidare för att kunna nå det lugn som innebär att man kan få en konstruktiv utveckling i regionen.
Fredrik Malm (L):
Jag kan påpeka att jag givetvis precis som Vänsterpartiet borde ha noterat i inledningen av mitt anförande att jag skulle överskrida den anmälda talartiden en del med tanke på att vi bara har en företrädare i debatten för Folkpartiets del. Fru talman! Det Mats Pertoft tar upp är intressant. Det är klart att det alltid är lättare att mejsla ut en budget när man sitter i opposition.
Då kan man lova lite mer och kanske inte heller granskas lika hårt. Om vi ska gå till fakta lades det år 2008 ungefär 44 miljarder på utgiftsområde 16 som vi diskuterar. I år blir det 53 miljarder. Det är en ökning med 9 miljarder kronor.
Det har skett mycket stora förstärkningar till hela skolväsendet sedan alliansen tog över efter förra valet. Det har givetvis skett därför att vi har prioriterat detta. Vi har genomfört andra reformer som har frigjort resurser så att vi kan satsa mer resurser på skolan. Nu har vi gjort en bedömning och prioritering från alliansen.
Vi har gjort betydligt större satsningar på forskning än vad vi kanske har gjort på en del andra områden. Det är ändå så att det har skett förstärkningar och att alla lärosäten får ökade anslag. Det blir en lite märklig kritik från oppositionen om man säger att vi inte satsar på kvalitet. Utbildningsministern har också aviserat att det kommer en proposition i vår - den skulle i och för sig ha kommit något tidigare - om kvaliteten inom grundutbildningen i den högre utbildningen.
Fredrik Malm (L):
Det blir mycket märkligt. Sverige har aldrig satsat mer på den högre utbildningen än vad vi gör nu. Mats Pertoft står här och säger att det saknas pengar och att det inte kommer några pengar. Socialdemokraterna satt i minoritetsregering i tolv års tid. Ni var med som stödparti större delen av den tiden. Det var då den politik som vi nu förändrar byggdes upp. Man ökade kraftigt antalet platser, men man sköt inte till resurser.
Det var en sänkning av resurserna per student med ungefär 20 procent enligt Högskoleverket före förra valet. Det är klart kvaliteten drabbas om det i dag går ungefär 170 000 studenter i den kommunala vuxenutbildningen. Socialdemokraterna vill i varje fall öka med 35 000 till. Det är en ganska rejäl ökning.
Det kan låta bra, men det ska också genomföras i praktiken. Lärosätena säger: Vi klarar av 10 000 platser till. Det är vad vi nu genomför. Ni säger då: Nej, det ska vara 12 500 platser. Hur tror du det ska gå, Mats Pertoft? Lärosätena själva säger: Vi klarar inte av att bygga ut mer så snabbt. Vi har inte lärare för det. Vi kommer inte att kunna upprätthålla kvaliteten.
Då offrar man ju innehållet i utbildningen och kvaliteten för någon sorts kvantitativt mål för att det alltid handlar om att bjuda lite över den sittande regeringen. Om man är ansvarsfull som opposition måste man väl ibland kunna medge att regeringen också gör någonting bra. Ni borde kunna säga att det här är en klok satsning och en rimlig avvägning, för det är det.
Mats Pertoft vet inte bättre än Anders Borg hur Anders Borg kommer att reagera i en eventuell förhandling med Jan Björklund och Utbildningsdepartementet om satsningar. Anders Borg har hittills visat att han är den finansminister som har släppt loss mest pengar till utbildningssystemet i Sverige. Det kommer han säkert också att fortsätta att göra.
Fredrik Malm (L):
Socialdemokraterna talar om lärarna. Vi satsar nu 53 miljarder kronor på skolväsendet. Men det är inte staten som anställer lärarna, och det vet Marie Granlund också. Det är inte heller vi här inne i riksdagen som gör de kommunala prioriteringarna. Vad vi kan säga är att vi skjuter till mycket stora extra resurser till kommunsektorn.
Vi gör extra satsningar på fortbildning för lärare. Vi skapar en ny lärarutbildning. Vi genomför reformer för validering för lärare som inte har behörighet för att de ska kunna bli behöriga och så vidare. Vi gör mycket stora satsningar. Att människor blir friställda i kommunsektorn under en stor ekonomisk kris är ingenting som vi helt och hållet kan förhindra. Men vi kan på olika sätt dämpa krisen.
Det är det som alliansregeringen har gjort, och det på ett ganska framgångsrikt sätt. Det är inte bara lärarna i kommunsektorn som kan hotas av uppsägning. Det gäller också många andra kommunanställda. Men de satsningar som vi gör på att förstärka ekonomin i den kommunala sektorn kommer också att dämpa krisen; det är vi övertygade om. Det handlar givetvis också om kommunala prioriteringar. Fru talman!
Man talar här om detta med att vara överens och inte överens. Vi är sju partier här i riksdagen. Vi kan mycket väl ha diskussioner internt i våra partier. Men det är en väsentlig skillnad när man sedan lägger fram förslag i riksdagen. Vi i alliansen har en ordning där vi diskuterar, förhandlar och kommer fram till olika saker och ting. Sedan står vi lojalt bakom det.
Men det hindrar inte att vi i Folkpartiet, Centerpartiet, Moderaterna eller Kristdemokraterna kan föra en vital intern diskussion i våra partier och driva på i olika frågor. Jag är ganska övertygad om att väljarna ser det. Vad vi väntar på nu är ett besked från oppositionen om vilken politik ni vill driva. Det är det som väljarna väntar på just nu.
Fredrik Malm (L):
Det är alltid lika fascinerande när Socialdemokraterna talar om att den borgerliga skolpolitiken leder till en sorts återvändsgränd. Vi försöker vända en utveckling där nästan fyra av tio elever inte fick slutbetyg från gymnasiet. Vi försöker vända en utveckling där antalet avhopp från gymnasieskolans olika program var mycket stort.
Endast ungefär 15-20 procent av de killar som läser det individuella programmet fick i slutändan över huvud taget ett gymnasiebetyg. Skolan blev en utslagningsmaskin, Marie Granlund. Den blev en utslagningsmaskin där de elever som hade Selma Lagerlöf och Vilhelm Moberg trängandes med varandra i bokhyllan hemma och som hade akademikerföräldrar fick det stöd och den hjälp de behövde. Annars flyttade deras föräldrar dem till en annan skola.
Men för en stor grupp ungdomar och elever - arbetets söner, Marie Granlund - gick det inte lika bra i den svenska skolan. Vi försöker vända detta. Det är klart att man kan använda en retorik där man kallar detta för en återvändsgränd. Men det är inte en återvändsgränd, utan det är en möjlighet att över huvud taget komma ut på motorvägen och framåt i livet för många ungdomar. Jag tycker att det är en lite tråkig attityd från oppositionens sida, minst sagt, i frågan.
Vad gäller arbetslösheten är det ingen hemlighet att ungefär en kvarts miljon var öppet arbetslösa under den förra mandatperioden. Därutöver fanns en bit över 100 000 människor, ungefär, i arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Det fanns också en mycket stor grupp människor som egentligen ville jobba men som pluggade. De kallas för latent arbetssökande. De finns med i statistiken i alla andra länder, men just i Sverige valde Socialdemokraterna att stoppa dem i en annan kategori.
Det fanns även en mycket stor grupp människor som var förtidspensionerade och en annan grupp som var sjukskrivna trots att ett antal människor inom denna kategori faktiskt kunde och ville jobba. Även om de inte kunde jobba heltid kunde de i alla fall jobba deltid. Totalt sett var arbetslösheten under Göran Perssons styre i Sverige avsevärt mycket högre än vad ni berättade för väljarna.
När vi sedan avslöjade denna myt och denna bluff valde väljarna att gå på den linjen och välja en ny regering i Sverige.
Fredrik Malm (L):
Det är klart att det är bekymmersamt. Det är oerhört bekymmersamt att studenter som förväntas läsa heltid inom den högre utbildningen, vilket ska vara 40 timmar i veckan, kanske har 37 timmar i veckan som är egen tid. Då ska man sitta på Carolina Rediviva och läsa på, och sedan har man föreläsningar några timmar.
Det är mycket bekymmersamt, för det sänder en signal till de studenter som läser de här utbildningarna att de egentligen inte läser på heltid. Regeringen har för avsikt att återkomma i vår med en proposition som vi kommer att behandla. Vi har också gjort mycket stora satsningar på den högre utbildningen i Sverige, inte bara på forskningen. Praktiskt taget alla lärosäten har fått ökade resurser.
Det finns också ett ansvar hos lärosätena själva när det gäller hur man lägger upp sin undervisning, hur brett utbud av kurser man har och en del annat. Det finns heller ingenting som hindrar ett lärosäte att fördela om pengar till humaniora, teologi och så vidare från andra områden i lärosätets budget.
Det är ni som inte riktigt accepterar att det finns många i Sverige som vill ut och jobba, hjälpa till, tjäna pengar och bygga upp ett bra liv men som kanske inte vill plugga alldeles för länge.