David Josefsson (M):
Jag tackar statsrådet för svaret. Riksdagen hade ju en omröstning i går om Ringhals framtid. Jag kan väl börja med att konstatera att interpellationen i och med resultatet av omröstningen fortfarande är högaktuell, för den här debatten handlar inte om huruvida Ringhals 1 och 2 ska fortsätta vara i drift utan om vilka åtgärder statsrådet avser att vidta för att minska konsekvenserna av stängningarna av de två Ringhalsreaktorerna, fru talman.
Det ger konsekvenser för vårt klimat i form av ökade koldioxidutsläpp och konsekvenser för den landsände som jag kommer från i form av effektkapacitet och stabilitet på elnäten när Ringhals i dess form av systemtjänst försvinner. Jag tror inte att någon har kunnat undgå debatten om de globala utmaningar som finns med att få ned koldioxidutsläppen. Samhället håller nu på att ställa om från fossilberoende till fossilfritt.
Transportsektorn elektrifieras och stora delar av den tunga processindustrin i Sverige arbetar stenhårt med att minska sitt klimatavtryck, men det innebär samtidigt ett ökat elbehov. Svenskt Näringsliv bedömer att behovet kommer att öka med minst 60 procent fram till 2045. Att de förnybara energikällorna byggs ut är bra.
Men det räcker inte, för förnybar energi i form av sol och vind kan under svenska förhållanden inte förse elnäten med tillräckligt stabil effektförsörjning. Utbyggnaden sker inte heller i sådan takt att vi har råd att öka vår förbrukning och samtidigt stänga ned kärnkraften, fru talman, inte utan att vi också gör oss beroende av fossila energikällor från våra grannländer. Ekvationen går helt enkelt inte ihop.
Jag noterar att statsrådet inte ens nämner, än mindre bemöter, de beräkningar som Konjunkturinstitutet har gjort kring den så kallade annulleringsmekanismen inom EU:s utsläppshandelssystem. Dessa beräkningar är grunden för min första frågeställning. Annulleringsmekanismen inom EU:s utsläppshandelssystem är ganska teknisk, men kortfattat kan man säga att när Sverige ökar sin export av fossilfri energi trängs fossil energi undan i våra grannländer.
Då kan fler utsläppsrättigheter bli föremål för annullering och därmed kan utsläppen minska och tvärtom: När svensk nettoexport minskar i och med att svensk kärnkraft stängs ned kommer fler utsläppsrätter i EU att nyttjas och färre rätter annulleras, det vill säga att utsläppen inte minskar. Jag återkommer därför till min fråga: Vad avser statsrådet att vidta för åtgärder för att det scenario som Konjunkturinstitutet varnar för inte ska uppstå? En annan konsekvens som måste mötas är den som har uppstått i Skåne.
Där har företag på grund av effektbrist haft svårt att etablera sig eller bygga ut verksamhet. Därför presenterade statsrådet själv ett paket med åtgärder för att komma till rätta med de här problemen i oktober förra året, fru talman. En av åtgärderna var att åter ta Heleneholmsverket, som är ett fossilt kraftvärmeverk i Malmö, i bruk.
Experter inom energiförsörjning varnade i en debattartikel i Dagens industri förra året för vilka konsekvenserna blir i Västra Götaland, Halland och Skåne av stängningar av Ringhals 1 och 2, med en total effekt om 1 765 megawatt, om Heleneholmsverket med sina 130 megawatt är nödvändigt för att säkra effekten i Skåne.
Jag undrar: Vilka åtgärder är statsrådet beredd att vidta för att vi inte ska få samma problem med effektförsörjningen också i Västsverige? Frågorna i min interpellation vill både jag och, tror jag, stora delar av väljarkåren ha svar på.