Johan Hultberg (M):
Nu har vi en debatt framför oss om en av vår tids absolut största utmaningar, nämligen klimatet. Vår kunskap om jordens komplexa klimatsystem ökar stadigt, liksom om människans skuld till den globala uppvärmningen. Förhoppningsvis ökar därmed också insikten och viljan hos världens beslutsfattare att agera kraftfullt för att snabbt och drastiskt minska utsläppen och därmed hejda den globala uppvärmningen.
Om inte varnar FN:s klimatpanel IPCC för att vi kan vara på väg mot en temperaturökning på hela fyra grader, vilket skulle få katastrofala följder. Det stundande klimattoppmötet i Paris i december blir mot denna bakgrund mycket viktigt. Vi får inte skruva upp förväntningarna alltför högt, men mötet behöver verkligen resultera i ett avtal med bindande åtaganden, och då inte bara för några få utan för världens alla länder.
Klimatutmaningen är global, och därför är klimattoppmötet viktigt. Samtidigt som klimatutmaningen är global och gränslös är alla utsläpp lokala. Vi måste i Sverige göra vad vi kan för att minska våra utsläpp - utsläppen från våra transporter, från våra företag och från vår konsumtion.
Hittills har det svenska klimatarbetet varit framgångsrikt och gett goda resultat, särskilt under Alliansens tid i regeringsställning, då utsläppsminskningstakten nära på fördubblades. Framöver är det för svensk del särskilt viktigt att prioritera insatserna för att minska utsläppen från transportsektorn, och för det krävs en palett av åtgärder.
Som moderat är jag också fast besluten om att utsläppen från transportsektorn måste minskas genom åtgärder som inte drastiskt försämrar förutsättningarna för att bo och driva företag även utanför våra större städer. Därför säger vi moderater nej till regeringens idé om att straffbeskatta avstånd genom en särskild kilometerskatt. Herr talman!
Vad som i stället behövs är bland annat fortsatt skärpta EU-krav på fordonstillverkarna, investeringar i laddinfrastruktur, regler som möjliggör längre, tyngre och klimatsmartare transporter och en infrastruktur där de olika transportslagen kompletterar varandra. Vad som också är viktigt är att det lönar sig att göra klimatsmarta val.
Därför är det viktigt att regeringen nu verkställer riksdagens beslut om att införa ett så kallat bonus-malus-system och att man säkerställer goda villkor för de förnybara drivmedlen. Att höja skatten på de förnybara drivmedlen, som regeringen nu tänker göra, är ett steg i helt fel riktning. Herr talman! Här i riksdagen är vi tämligen brett överens om att Sverige ska vara ett klimatpolitiskt föregångsland.
Vi har dock väldigt olika uppfattningar om vad detta innebär i praktiken och hur vi bör utforma den svenska klimatpolitiken för att leva upp till ambitionen. För mig, för Moderaterna och för Alliansen är det självklart att det inte räcker med att vi kan visa upp statistik som säger att de svenska utsläppen har sjunkit.
Vi måste förena sjunkande utsläpp med en stark ekonomisk utveckling för att på allvar axla rollen som föregångsland, och detta av två anledningar. För det första är själva poängen med att agera som föregångsland att få fler länder att följa efter och ta sitt ansvar, till exempel att få fler länder att sätta pris på utsläpp.
Men ingen kommer att vilja följa det svenska exemplet om det inte består av sjunkande utsläpp i kombination med ekonomisk tillväxt. Inget land vill välja mellan sjunkande utsläpp och ekonomisk tillväxt, utan man vill ha både och.
Därför förutsätter Sveriges roll som föregångsland en politik som leder till sjunkande utsläpp samtidigt som förutsättningarna för tillväxt, jobb och företagande förbättras. För det andra är ekonomisk tillväxt i sig en förutsättning för att klara av att möta klimatutmaningen.
Utan tillväxt minskar nämligen möjligheterna att satsa på forskning och utveckling liksom möjligheterna att investera i ny teknik, klimatsmarta lösningar, infrastruktur och allt annat som krävs för att fortsatt sänka utsläppen och för att klara av att klimatanpassa vårt samhälle: Utan tillväxt, ingen långsiktig och ambitiös miljö- och klimatpolitik.
Mot denna bakgrund är regeringens politik mycket bekymmersam. Vad regeringen nu gör i sin vårbudget är att blanda till en för jobb och företagande riktigt farlig cocktail. Borta är tankarna om en grön skatteväxling, som Miljöpartiet drev i opposition, och här är en ordentlig skattechock på jobb och företagande.
Med S och MP i regering blir det nu bland annat ökade kostnader för att anställa, försämringar av ROT- och RUT-avdragen och nedtrappat jobbskatteavdrag. Sammantaget uppgår de höjda skatterna på jobb och företagande till hela 27 miljarder kronor. Detta är förändringar som hotar 80 000 jobb och i förlängningen också Sveriges roll som klimatpolitiskt föregångsland.
Detta beror på att regeringens politik kommer att bromsa svensk ekonomi samtidigt som den riskerar att leda till att utsläppen inte sjunker utan snarare flyttar till andra länder när företag i Sverige inte klarar av den internationella konkurrensen på grund av regeringens försämringar av den svenska konkurrenskraften. I detta sammanhang vill jag lyfta fram reservation nr 15 om klimatekonomi, the new climate economy.
Under förra mandatperioden tog Sverige genom alliansregeringen tillsammans med sju andra länder initiativ till The Global Commission on the Economy and Climate. Denna kommission gavs i uppdrag att koppla samman klimat och ekonomi och att visa på nyttan av kloka klimatåtgärder. Kommissionen har sedan analyserat hur en ansvarsfull klimatpolitik bäst förenas med olika länders ambitioner om tillväxt och utveckling.
Kommissionen har nu lanserat rapporten Better Growth , Better Climate : The New Climate Economy . Kommissionens arbete och rapport är verkligen hoppingivande, då de handlar om hur vi globalt kan skapa en hållbar tillväxt - alltså hur sjunkande utsläpp kan gå hand i hand med tillväxt och en förbättrad levnadsstandard.
Regeringen bör ta till sig rapportens förslag och använda rapporten och kommissionen som ett verktyg i de internationella klimatförhandlingarna. De förslag som kommissionen har presenterat bedöms nämligen ha potential att leda till utsläppsminskningar i storleksordningen 50-90 procent av vad som krävs för att den globala uppvärmningen ska kunna begränsas till maximalt två grader. Herr talman!
För att Sverige ska nå framgång i de internationella förhandlingarna på EU och FN-nivå gäller det att regeringen är väl förberedd och har en tydlig, ambitiös men också realistisk linje att driva. Den nya S och MP-regeringen har tyvärr hittills misslyckats på den punkten.
Allra tydligast tog sig detta väl uttryck när statsminister Stefan Löfven kom till EU-nämnden i höstas för att förankra den svenska positionen i förhandlingarna om EU:s klimat- och energipaket. I stället för att ge tydligt besked om vilken linje regeringen ville driva blev det en sifferbingo utan dess like. Konsekvensen av regeringens sjabbel blev tyvärr att den svenska rösten i förhandlingarna försvagades. Herr talman!
Sverige ska vara pådrivande i det internationella klimatarbetet i syfte att nå ett ambitiöst klimatavtal vid klimattoppmötet i Paris, och vi ska vara pådrivande för att höja EU:s klimatambitioner. Vi vill höja EU:s utsläppsminskningsmål genom att använda internationella mekanismer. På så sätt kan vi driva på för ytterligare sänkta utsläpp samtidigt som vi bidrar till tekniköverföring.
Därför vill jag yrka bifall till Alliansens reservationer nr 2 och 9.