Jonas Sjöstedt (V):
Miljöministern och kolleger! Normalt sett tillhör jag inte dem som tycker att det var bättre förr. Många saker är faktiskt bättre nu. Men jag undrar om inte Lena Ek var bättre förr. När Lena Ek satt i EU-parlamentet och företrädde Centerpartiet hade hon den position som refererades nyss i samband med debattartikeln om att EU måste höja miljöambitionen till att minska utsläppen av växthusgaser med minst 30 procent.
Nu är Lena Ek miljöminister i den borgerliga alliansregeringen, och hon är inte beredd att föra fram detta förslag. Jag skulle därför vilja fråga miljöministern Lena Ek om centerpartisten och EU-parlamentarikern Lena Ek hade fel. Eller är det i själva verket så att centerpartisten och EU-parlamentarikern Lena Ek hade rätt men att man som miljöminister i en borgerlig regering, som pratar klimat men inte gör speciellt mycket, inte längre har utrymme att säga det man egentligen tycker?
Min första fråga är alltså: Anser miljöminister Lena Ek att Lena Ek hade fel eller rätt när hon var EU-parlamentariker och centerpartist? Det vi talar om är någonting djupt allvarligt och brådskande.
Nästan alla vetenskapliga studier vi tar del av nu visar att klimatproblematiken är allvarligare än vi trodde, att vi har mindre tid än vi trodde, att tvågradersmålet sannolikt inte räcker utan borde skärpas och att målet när det gäller andelen koldioxid i atmosfären också är för lågt satt om vi inte vill bidra till enorma konsekvenser för mänskligheten på vår planet.
Sett i det perspektivet är en skärpning av EU:s utsläppsmål till 30 procent ganska modest. Det är också någonting som EU skulle kunna klara till 2020. Ser man även till det mycket ambitiösa mål som finns för 2050 skulle det vara ett nödvändigt steg på vägen om vi ska klara målet till 2050. Om vi inte klarar 30 procent till 2020 faller vår trovärdighet lite grann.
Här menar jag att EU behöver modiga länder som utgår från vad klimatet tål och inte från att man tror att polacker och tjecker kommer att säga nej. Det är ändå för klimatets skull vi driver det här och inte på grund av att vi är rädda för att förlora en votering i ministerrådet eller är rädda för att säga hur det faktiskt är.
Men själva utgångspunkten för miljöministerns svar är att det inte är någon idé att vi säger det här, även om vi tycker att det är bra, för andra tycker inte som vi. Fru talman! Om alla länder tänkte så skulle inte mycket bli gjort i det internationella miljösamarbetet. Om man tar ut nederlagen i förskott och inte ens vågar slåss för sin uppfattning kommer inte mycket att ske.
Det som gömmer sig bakom detta är att den svenska regeringen egentligen inte prioriterar frågan tillräckligt högt. Man tar inte strid internationellt, och man rustar också ned klimatpolitiken på hemmaplan. Man avskaffar ett framgångsrikt klimatinvesteringsprogram. Vi har ett järnvägssystem i Sverige som har en avgörande roll för att minska vägtrafiken för gods och personer men som tyvärr är i förfall på grund av underinvesteringar av denna regering.
Jag menar att det här hänger ihop: Man talar klimat, men man investerar inte på hemmaplan, och man är inte beredd att driva det här offensivt internationellt. Men kan Danmark så kan väl Sverige. Om Danmark kan säga 30 procent borde vi i Sverige också kunna säga 30 procent. Då skulle vi dessutom kunna vara eniga i den här riksdagen om att bedriva en mer offensiv linje, för det är det klimatet kräver. Det kanske inte är det som går hem i alla länder i EU, men det är faktiskt det klimatet kräver.
Jag skulle därför vilja återkomma till min fråga om miljöminister Lena Ek skulle vilja uttala sig om EU-parlamentariker Lena Ek. Hade hon inte rätt i själva verket?