Eskil Erlandsson (C):
Jacob Johnson har frågat mig om jag inom ramen för hälsokontrollen ämnar föreslå konkreta tidsatta förändringar av EU:s jordbrukspolitik för att minska jordbrukets utsläpp av närsalter till Östersjön respektive minska köttproduktionens bidrag till utsläpp av växthusgaser.
Låt mig först framhålla att hälsokontrollen framför allt kommer att handla om att se över de jordbrukspolitiska instrument som infördes i samband med reformen 2003. Det är i det sammanhanget svårt att utlova några specifikt utmejslade åtgärder med avseende på just Östersjön eller växthusgasutsläpp i samband med nötköttsproduktion.
Men jag hyser ändå gott hopp om att vi ska kunna bidra till att minska jordbrukets negativa verkningar på klimat och miljö genom att finslipa de verktyg som redan finns tillgängliga. Låt mig nämna några exempel. Det samlade gårdsstöd som infördes 2003 innebär att stödet till lantbrukaren inte längre är knutet till en viss typ av produktion eller sektor.
Lantbrukaren kan därmed fritt välja vad och hur mycket eller litet som ska produceras utan att detta inverkar på stödbeloppet. Det har visat sig att denna frikopplade form av stöd bidrar till att minska intensiteten i jordbruksproduktionen. Hälsokontrollen gör det möjligt att driva på processen för att fullt ut frikoppla alla nuvarande kopplade stöd och införliva dem i det samlade gårdsstödet.
Det gäller givetvis även det stöd som i dag är knutet till köttproduktion. Ett andra exempel är tvärvillkoren. Varje lantbrukare med rätt till direktstöd måste, för att få hela stödet utbetalat, uppfylla vissa krav som bland annat inkluderar grundläggande normer för miljöskydd. Viss rättmätig kritik har riktats mot de prioriteringar som gjordes 2003 när tvärvillkoren utformades.
Hälsokontrollen kommer därför att omfatta en grundlig översyn av reglernas räckvidd och syften. Irrelevanta krav ska rensas ut, och nya krav kan läggas till så att tvärvillkoren blir bättre lämpade att uppfylla samhällets förväntningar. Jordbrukets utsläpp till både luft och vatten kan förväntas hamna i fokus.
För att dessa aspekter ska kunna inkluderas i tvärvillkoren måste de dock kunna knytas till klara och konkreta regler som är möjliga att uppfylla för lantbrukaren. För det tredje omfattar det landsbygdsprogram som utformats för Sverige en rad miljöersättningar som bland annat har till syfte att minska utsläppen av kväve och fosfor till våra vatten.
Landsbygdsprogrammet gör det även möjligt att stödja insatser som kan minska lantbrukets utsläpp av växthusgaser. Som exempel kan nämnas investeringsstöd för gårdsbaserade biogasanläggningar och möjlighet till rådgivning i foderfrågor. Det satsas också på information och rådgivning om vilka åtgärder som kan vidtas för att hantera problemet med närsalter, till exempel inom ramen för samarbetsprojektet Greppa näringen.
Landsbygdsprogrammet är samtidigt ägnat att främja betesbaserad och extensiv köttproduktion som tillgodoser andra viktiga miljöintressen, till exempel bevarande av öppna landskap och biologisk mångfald. Sammanlagt används i dag 70 procent av landsbygdsprogrammets medel till miljöförbättrande åtgärder.
För övrigt har kommissionen i diskussionen om hälsokontrollen aviserat att man överväger att föreslå utökad modulering. Modulering som instrument innebär i sin nuvarande utformning att direktstöden varje år minskas med en viss procentsats och att motsvarande belopp används för åtgärder inom programmen för landsbygdsutveckling. Procentsatsen för modulering är i dag satt till 5 procent.
Regeringen kommer att ta ställning i denna fråga när kommissionen har presenterat sitt förslag. Sammanfattningsvis bör det sägas att det är frågan om hur den gemensamma jordbrukspolitiken ska utformas under nästa gemensamma period 2013 till 2020 som öppnar möjligheter till verkligt genomgripande förändringar.
Denna fråga ska debatteras i samband med översynen av EU:s budget, och det kommer här att finnas utrymme för en öppen och förbehållslös diskussion kring jordbrukspolitikens inriktning och omfattning. Regeringens utgångspunkt är att EU:s jordbrukspolitik, som i dag tar en tredjedel av budgeten i anspråk, bör minska i omfattning samt utvecklas mot ökad marknadsorientering, förenklat regelverk och minskade utgifter.