Jan-Evert Rådhström (M):
Trafikutskottets betänkande TU5, Järnvägs- och kollektivtrafikfrågor , handlar om ett stort antal frågor inom järnväg och kollektivtrafik. Förutom många motioner som hanteras innehåller också betänkandet en behandling av regeringens proposition 2011/12:76, Kompletteringar av kollektivtrafiklagen . Vi behandlar också regeringens skrivelse 2011/12:93 om Arlandabanan.
Trots många olika och spännande frågor ska jag i mitt inlägg inrikta mig på en enda fråga i betänkandet, frågan om utförandet av drift och underhåll på vårt järnvägsnät. Det är en fråga där det finns en majoritet bestående av socialdemokrater, sverigedemokrater, miljöpartister och vänsterpartister.
De har gjort ett tillkännagivande till regeringen om att de vill återreglera - eller, tydligare uttryckt, återsocialisera - drift och underhåll av järnvägen och göra staten till ensam utförare. De döljer detta i sina tal, men de yrkar de facto på återsocialisering av drift och underhåll.
Alla övriga frågor i betänkandet kommer min partikollega Lotta Finstorp och mina andra alliansvänner att ta upp på ett förtjänstfullt sätt, bland annat den viktiga frågan om Gotlandstillägget, som höll på att få en farlig vändning med tanke på oppositionens sätt att arbeta. Under mina 14 år i riksdagen har jag sällan sett ett ärende som dagens fråga om drift och underhåll på järnväg.
Oppositionen försöker dölja i dimridåer vad man vill göra, och de partier som nu har majoritet i frågan kryper undan i retoriken med vad de faktiskt föreslår. Men ta nu chansen här i kammaren att vara tydliga och tala om vad ni faktiskt vill och vad ni faktiskt föreslår!
Jag kommer på alla sätt att försöka hjälpa er på traven med att minnas vad ni tänker besluta. Oppositionen vill återsocialisera järnvägens drift och underhåll och göra Trafikverket till ensam utförare. Vad hände med synen på att konkurrens bidrar till att tillgodose kraven på ett effektivt och långsiktigt hållbart trafikutbud?
Vi ska inte glömma att det var den tidigare S-regeringen under ledning av Göran Persson som genomförde konkurrensutsättningen av drift- och underhållsarbetet. Nu vill alltså samma parti som genomförde reformen upphäva den.
Förvirringen inom Socialdemokraterna verkar stor, men inte bara i att åsikter förändras över tid. Företrädarna i riksdagen verkar inte riktigt synkade med ledningen utanför på Sveavägen.
Stefan Löfven sade senast den 31 mars att han inte ville återreglera redan avreglerade marknader. Nu driver Ygeman, Mejern Larsson och de andra socialdemokraterna i trafikutskottet en linje som går stick i stäv med Löfvens förhållningssätt.
Att Socialdemokraterna, Sverigedemokraterna och Miljöpartiet går i armkrok med Vänsterpartiet och yrkar bifall till Lars Ohlys återsocialiseringsmotion är mycket märkligt. Trafikutskottet har under beredningen bjudit in järnvägsoperatörerna för att höra hur de ser på tankarna från vänsterblocket.
Det var inte förvånande att de befarar att många kompetenta personer som jobbar på Sveriges järnväg kommer att försvinna. Av alla de 5 000 privatanställda som jobbar hos järnvägsoperatörerna jobbar i dag ca 2 600 personer med just drift- och underhållsfrågor.
Det är 2 600 personer som jobbar med att förbättra järnvägen som vänsterblocket säger inte är välkomna att jobba vidare inom järnvägen - förutsatt förstås att de vägrar att komma in i er monopolfamilj och jobba åt en statlig monopolarbetsgivare, för då har de möjlighet till jobb.
Men varför skulle de vilja börja i en statlig organisation när ni i dag påstår att alla dessa 2 600 privatanställda gör ett dåligt jobb? Det är ju det som Mejern Larsson står i talarstolen och säger. Vi har alla fått ta del av externa undersökningar och redovisningar som bekräftar att utvecklingen är på rätt väg.
Vi går mot ett mer effektivt järnvägsunderhåll, där vi enligt Trafikverket får 25 procent mer underhåll för varje satsad krona. Denna utveckling sker också med bibehållen säkerhet och kvalitet. Konkurrensutsättningen gör alltså att vi får mer järnväg för pengarna.
Vill socialdemokraten Lars Mejern Larsson förklara varför han vill använda mindre pengar till drift och underhåll av järnvägen genom att vara ineffektiv och skapa ett monopol?
Kan sverigedemokraten Tony Wiklander förklara varför han inte tror på statens utredningar som på ett tydligt sätt redovisar att vi genom konkurrens får ut 25 procent mer drift och underhåll på varje satsad skattekrona med bibehållen kvalitet och säkerhet?
Kan miljöpartisten Stina Bergström förklara vad ni egentligen menar när ni vet att Trafikverket redan i dag har fullt ansvar för drift och underhåll? Genom ert tillkännagivande vill ni stärka denna roll, och då yrkar ni bifall till vänsterpartisten Lars Ohlys motion om att underhållet på Sveriges järnvägar ska tillbaka till staten.
Om du inte menar att du vill ha monopolet tillbaka, ta då hela den tid som du har i ett replikskifte och försök förklara för svenska folket vad du egentligen menar. Till vänsterpartisten Siv Holma kan jag bara säga grattis, för hon är den i vänsterblocket som ska känna sig riktigt nöjd.
Holma har lyckats samla skaran till att yrka bifall till en genuin vänstermotion om återsocialisering av järnvägens underhåll i Sverige. Grattis, Siv Holma! Förlorarna är hela landets tågresenärer som kommer att få uppleva mer administration i miljardklassen och mindre drift och underhåll av järnvägen.
Men om ideologi går före fakta och praktiskt tänk spelar det ingen roll i Vänsterns värld vad verkligheten säger. Oppositionen vill återsocialisera med motiveringen att järnvägens underhållsarbete ska organiseras för att vara effektivt, samordnat och säkert.
Det är därför mycket märkligt att de vill gå tillbaka till en tid då driften och underhållet var mindre effektivt än vad det är i dag. Jag ser detta som ren och skär populism. Socialdemokraterna har tillsammans med Sverigedemokraterna, Miljöpartiet och Vänstern försökt göra konkurrensutsättningen och de privata aktörerna till syndabock för järnvägens vinterproblematik.
På så sätt försöker även socialdemokrater gömma undan sin tidigare underfinansierade infrastrukturpolitik som de bedrev när de hade regeringsmakten. Vi är alla väl medvetna om vilka svåra påfrestningar landets resenärer och transportföretag råkar ut för när järnvägen inte fungerar.
Men vi skiljer oss verkligen åt när det gäller orsak till problemen. Oppositionen försöker ta en enkel väg och vinna poäng hos resenärer och godstransportörer genom att beskylla de privata aktörerna för tågkaoset de senaste vintrarna. Detta är en starkt populistisk riktning som vi börjat bli vana vid att se från oppositionens företrädare i trafikutskottet. Men ändå slutar man aldrig att förvånas.
Det var ju faktiskt under tidigare regering med Göran Persson i spetsen som driften och underhållet började konkurrensutsättas. Det är inte konkurrensutsättningen som är orsaken till det eftersatta underhållet, utan det är det faktum att tidigare S-regeringar underfinansierat järnvägssystemet. Detta vittnar både järnvägsentreprenörerna och den ansvariga myndigheten Trafikverket om.
De berättar om slitna och gamla spår, växlar, signaler och kontaktledningar. Såväl Trafikverket som underhållsentreprenörerna har äntligen börjat se positiva effekter av de historiskt stora satsningar som alliansregeringen gör på infrastrukturen.
Gunnar Malm, generaldirektören i Trafikverket, uttalade sig i Dagens Industri den 29 maj: "Att järnvägen i alla lägen inte presterar på det sätt kunderna förväntar sig beror inte på en konkurrensutsättning av järnvägens underhåll, utan har sina orsaker i decenniers brist på satsningar på att anpassa järnvägen till kundernas krav.
Jag ser därför med oro på om den positiva utvecklingen vänts inom de kommande åren genom omorganisationer, som också negativt påverkar våra entreprenörers framtidsbedömningar och satsningar. Vi behöver uthålligt fortsätta den väg som påbörjats."
Detta är starka ord av generaldirektören Gunnar Malm och en fullständig sågning av socialdemokrater, sverigedemokrater, miljöpartister och vänsterpartister. Det är först efter att vi synliggjort problemen och investerat i vårt befintliga system som vi kan se förbättringar, vilket just nu sker.
Regeringen satsar 80 procent mer på drift och underhåll än vad som gjordes i den tidigare socialdemokratiska planen. När Alliansen tillträdde rådde det stora brister på infrastrukturområdet.
Drift och underhåll var eftersatta sedan länge eftersom Socialdemokraterna struntat i att vårda det befintliga systemet till förmån för löften om att bygga nytt - allt i hopp om att vinna ökat stöd hos väljarna genom ofinansierade löften. Löftena medförde ett växande skuldberg när S-företrädare åkte land och rike runt för att klippa invigningsband men tyvärr med en tom plånbok.
Jag är ödmjuk inför att det inte går att få ordning på allt eftersatt underhåll över en natt. Det tar tid oavsett hur mycket pengar vi nu anslår. Det går nämligen inte att göra allt direkt om man samtidigt ska hålla våra järnvägar öppna. Det finns inget politiskt parti som säger att vi ska stänga av landets järnvägar för att rusta dem på absolut snabbaste sätt.
Det är ändå förnuftigt, för det skulle få enormt stora konsekvenser för landets tågresenärer. Herr talman! Jag ser att min talartid har gått ut, men jag har en del kvar och kommer att fortsätta på grund av att detta är den viktigaste frågan under mina 14 år i trafikutskottet.
Utöver Trafikverkets rapporter om att konkurrensutsättningen effektiviserat underhållsverksamheten uttalade sig Gunnar Malm också i Göteborgs-Posten den 24 maj. Generaldirektören säger bland annat: Skulle vi tvingas utföra underhållet blir det förmodligen dyrare och mindre effektivt. Detta lyssnar inte Mejern Larsson på.
Gunnar Malm säger också att underhållet de närmaste åren skulle drabbas av väldiga problem och ökade kostnader. Detta lyssnar inte Lars Mejern Larsson på. Malm säger att de som klagar på sjunkande effektivitet och ökade kostnader inte har stöd för sina teser utan att det bara är tyckande. Det är starka ord av Gunnar Malm som borde ge vänsterblocket en tankeställare.
Tar inte oppositionen Trafikverket på allvar? Är det inte viktigt att lyssna på den myndighet som bär det övergripande ansvaret? Spelar inte Trafikverkets kunskaper någon roll när motsatsen gör att man kan påstå sig ha lösningen på vinterproblematiken? Varför ska vi tvinga bort tusentals privatanställda inom järnvägssektorn för populistiska svängningar?
Hur har ni tänkt finansiera den nya myndighet som återsocialiseringen medför? Den nya drifts- och underhållsorganisation som måste till behöver köpa nya maskiner och anställa personal. Har Socialdemokraterna tänkt ta pengar från skolan eller äldreomsorgen, eller ska ni rent av skuldsätta landet?
Vad är er signal i dag till alla landets privata järnvägsoperatörer? Ska de redan i dag försöka sälja sina maskiner som de framöver inte kan använda när er politik blir verklighet?
Att ni ger en skrämmande signal om att man i Sverige inte kan verka på järnvägsområdet kommer att ge konsekvenser redan i eftermiddag, vid den votering som vi då ska ha, när marknaden får klart för sig att det finns en majoritet i denna riksdag som vill ha bort dem. Det är mycket svårt att se den röda tråden i Socialdemokraternas politik.
Så sent som i slutet av mars gick socialdemokraternas partiledare Stefan Löfven ut och sade att han inte vill återreglera redan avreglerade marknader - det är värt att påtala igen. Men detta är precis vad som nu förenar vänsterblocket. Det är förbryllande att Socialdemokraterna upphäver reformer som de själva har genomfört.
Vill Mejern säga här i talarstolen att Göran Persson hade fel som påbörjade avregleringen med att konkurrensutsätta underhållet på Sveriges järnväg?
Vill Mejern säga här i talarstolen att hans partiledare Stefan Löfven har fel, när han säger att hans socialdemokratiska parti inte vill återreglera, och att du har rätt, som tycker tvärtom och har hand om det här betänkandet i Sveriges riksdag?
För att fortsätta den positiva utvecklingen av järnvägens gods- och persontrafik krävs förutom ökade resurser även konkurrensutsättning av underhållsarbetet. Det gör nämligen att vi får mer järnväg för pengarna och fler innovationer, eftersom fler aktörer bidrar till ökad effektivitet och minskade kostnader.
Detta är alltså oppositionen emot och föredrar att vi återgår till det gamla och får mindre pengar till järnvägen. Det luktar faktiskt gammal planekonomi och socialism i ny tappning.
Dagens ärende - och det beslut som vi nu befarar att det blir majoritet för i kammaren - är det allvarligaste och farligaste beslut som jag kan se mot landets järnväg och dess resenärer och dess godtrafik. Jag kan bara vädja till ert förnuft att instämma i reservation 13. Herr talman!
Jag yrkar bifall till reservation 13, och i övrigt yrkar jag bifall till utskottets förslag och avslag på motionerna.