Catharina Elmsäter-Svärd (M):
Swedavia och kopplingen till Arlanda flygplats har en stor utmaning både när det gäller det som sker i luften och det som sker på marken oavsett om det gäller människor eller miljö. Mats Pertoft hoppas att de som sitter i trafikledartornen är duktiga.
Jag kan säga till Mats Pertoft att de är erkänt duktiga internationellt, och nu i veckan fick de till och med ta över driften av flygledartorn i Abu Dhabi, och fler efterfrågar deras tjänster. Swedavia är också ansvariga för sin verksamhet och för att hålla sina åtaganden.
Låt mig därför här i kammaren lite stolt få säga att Swedavias flygplats Arlanda och några till som de har här i Sverige är några av få inom hela EU som över huvud taget är miljöcertifierade. Det visar att Swedavia också har ett engagemang även om det fortfarande finns problem runt omkring, vilket inte är någonting som jag negligerar.
Det är självklart att Arlanda har en utmaning inte bara när det gäller det som kan minskas vid flygtekniska konstruktioner eller när det gäller hur man optimerar sina flygningar. Man måste också i sitt närområde titta på hur fler människor kan välja att åka kollektivt - spårbundet, flygbussar eller med taxi. Man har också jobbat hårt för att få fler miljöfordon på plats.
Man har både biogasmack och laddstolpar för el. Där är man också en föregångare. Det som Bodil Ceballos var inne på bekymrar mig lite grann. Om hon tänker att halveringen gäller kortdistansflygen och direkt tänker på inrikesflyg som borde kunna ersättas med tåg är tanken i och för sig inte fel.
Men de flesta flygen under slottiderna på morgonen och på kvällen, när det är ett riktigt hårt läge i fråga om kapaciteten, är snarare flyg till och från övriga Europa. Alternativet där är inte tåg. Eftersom Sverige ligger där det ligger i norra Europa, och vi har ett stort näringsliv och besök och turism kommer människor in och flyger ut just under dessa timmar.
Det är kapaciteten i högtrafik som riskerar att halveras. Det talar inte för att vi ska jobba mer med järnvägen. Min uppfattning är mycket tydlig. Om människor och företag ska använda sig mer av järnvägstransporter måste järnvägen återigen bli robust. Man måste kunna lita på den och att tågen går som de ska och att man kommer fram i tid.
Därför ligger fokus på att se till att den järnväg som vi i dag har återfår den standard som den en gång byggdes för. Men vi behöver dessutom bygga mer. Då tror jag att järnvägen kommer att bli mer attraktiv. Järnvägens enda sätt att bli konkurrensmässigt bättre gäller punktligheten. Det är också det som vi har slagit fast i vår infrastrukturproposition. Herr talman!
Vi ser att saker som vi har gjort under de senaste åren också ger resultat. Bara under förra året slog järnvägens trafik för första gången igenom när det gäller persontågsresande, med 100 miljoner kilometer med tåg. Aldrig tidigare har så många åkt tåg. Punktligheten blir också bättre. Men vi har fortfarande problem på vissa sträckor, och framför allt i våra storstadsområden.
Vi måste fokusera på dessa områden eftersom det är så många människor som reser just där och pendlar mellan till exempel Uppsala och Stockholm i detta närområde, men också i hela Mälardalen och ned mot Göteborg och Malmö. Det måste göras en kraftsamling. Vi måste ha kraftförsörjning till och från tågen så att inte det blir en flaskhals, och vi måste se till att underhållet återigen blir sådant så att vi inte får de slitage som gör hela järnvägen sårbar. Jag tror därför att man måste jobba på flera håll. Stockholm behöver ha både bostäder och bra transporter.