Niklas Wykman (M):
Vi har under dagen bland annat hört Hillevi Larsson från Socialdemokraterna i denna talarstol använda begreppet svekregeringen. Vi stämmer gärna in i den beskrivningen när det gäller den regering som vi nu har och som här företräds av finansminister Magdalena Andersson. Det handlar om svek mot de 200 000 pensionärer som får höjd skatt i stället för sänkt skatt.
Det handlar om sveket kring RUT och ROT-avdraget, där RUT-avdraget halveras och där ROT-avdraget försämras, trots löften om att så inte skulle ske. Det handlar om sveket mot de löntagare som enligt Magdalena Andersson i valrörelsen inte skulle få någon höjd skatt - nu är det 1,3 miljoner löntagare som får höjd skatt. Det handlar om sveket mot de bilägare som blev lovade i valrörelsen av Magdalena Andersson att bensinskatten och dieselskatten inte skulle höjas.
Nu har vi sett hur den skatten har höjts. Begreppet svekregering symboliserar väl den regering som nu sitter. Men det är inte det enskilda sveket mot pensionärerna, mot RUT-jobbarna, mot löntagarna eller mot dem som är beroende av bilen som är det största sveket mot Sverige, utan det är den förlorade kontrollen över de offentliga finanserna. Det handlar om sveket att gå ifrån överskottsmålet trots löfte i valrörelsen om att behålla överskottsmålet.
Det handlar om sveket att överge det finanspolitiska ramverket. Finanspolitiska rådet är mycket noga med att poängtera att denna finansminister är den första finansminister i Sverige som bryter mot det finanspolitiska ramverket. Den typen av svek mot offentliga finanser som den här regeringen står för riskerar att stå svenska arbetstagare, svensk ekonomi och svensk tillväxt mycket dyrt. När man förlorar kontrollen över de offentliga finanserna kvarstår till slut ingenting annat att diskutera över huvud taget.
Nästan hälften av allt vi har i Sverige har vi tack vare vår förmåga att exportera. Vi är därmed väldigt exponerade för omvärlden och vad som där händer. Har vi då inte skyddsvallar när nästa kris kommer slår det mycket hårt mot svenska jobb och mot svenska tillväxtmöjligheter. Det här vet vi sedan tidigare. Den tidigare socialdemokratiska kollegan till finansministern, Jens Henriksson, har skrivit en omfattande utvärdering av tidigare socialdemokratiskt svek mot offentliga finanser.
Där går han på punkt efter punkt igenom hur Socialdemokraterna och den politik som de bedrev orsakade 90talskrisen. Den här skriften har sedan hyllats av bland andra Kjell-Olof Feldt, som hänvisade till ett parti som hade valfeber. Herr talman! Nu är det ändå rätt långt kvar till nästa val. Ändå ser vi de här överhettningstendenserna hos Socialdemokraterna.
Intäkter och utgifter hänger helt enkelt inte ihop, och man försvagar offentliga finanser på ett sådant sätt att det gör Sverige mycket exponerat. Det riskerar inte minst kvinnors sysselsättning när ekonomin viker nedåt. Herr talman! Det är därför den här interpellationen väckts. Bland andra EU-kommissionen pekar på att underskotten i offentliga finanser kommer att växa under åren framöver, trots att läget i ekonomin generellt sett förbättras. Herr talman!
Här har finansministern i dag redan gjort en viktig poäng genom att särskilja hur det går för ekonomin och hur det går för offentliga finanser. Finansministern beskriver på ett korrekt sätt att det går bra för svensk ekonomi. Och vad är det som gör att det går bra för svensk ekonomi? Reformer som är genomförda, duktiga svenska företag och flitiga svenska människor som går till jobbet ger en stark ekonomi. Den del som finansministern är ansvarig för, offentliga finanser, går det däremot mindre bra eller rent ut sagt dåligt för.
Det finanspolitiska ramverket bryts, och underskotten växer under åren framöver. Jag delar därför finansministerns bedömning att man måste göra skillnad på svensk ekonomi och offentliga finanser. Svensk ekonomi bidrar alla människor till. Offentliga finanser har finansministern ansvar för, och det är just de offentliga finanserna som inte håller måttet.