Anders Borg (M):
Jag ska börja med att konstatera att den diskussion som Monica Green, Lennart Hedquist, Inge Garstedt och jag nu har är viktig. Den är viktig därför att jämställdhetsfrågan är av stor betydelse. Det är också viktigt att våra bilagor om fördelningseffekter av åtgärderna får stor uppmärksamhet. Det är ett viktigt arbete som man gör på Finansdepartementet för att klarlägga detta. Att denna redovisning diskuteras är naturligtvis positivt ur detta perspektiv.
Jag känner också en stor tillförsikt när det gäller att denna regering gör viktiga insatser för jämställdheten. Jag satt och läste arbetskraftsundersökningen för oktober med stor glädje. Där konstateras att vi nu upplever den största ökningen av antalet arbetade timmar på mycket lång tid. Om jag minns rätt är det nog den största under de senaste 30 åren. Den största delen av ökningen av antalet arbetade timmar sker hos kvinnorna. Det är viktigt att komma ihåg därför att vi har stora inkomstskillnader.
Kvinnors inkomster ligger på 60-70 procent av männens. De har en väsentligt mindre tillgång till ekonomiska resurser än vad män har. Ska vi göra någonting åt det måste kvinnorna komma in på arbetsmarknaden och ha samma möjligheter som män att ha de stora inkomsterna och arbeta under goda förhållanden. När vi minskar utanförskapet har vi sagt att det handlar om ca 175 000 personer under de närmaste åren. Jag kan konstatera att över 100 000 av dem är kvinnor.
Jag ska gärna säga att när det gäller den svenska välfärdsstatens utbyggnad och effekterna av den är borttagandet av sambeskattningen och utbyggnaden av barnomsorgen centrala. Det faktum att vi slutade straffbeskatta kvinnors arbete genom sambeskattning och att vi erbjöd en bra och högkvalitativ barnomsorg var viktigt för att Sverige skulle klara sig genom 70-talet trots de stora skattesänkningar som genomfördes.
Jag kan också konstatera att det i länder med högerregeringar - Tyskland, Holland och Österrike - i samarbete med socialdemokratiska partier nu sker en betydande utbyggnad av barnomsorgen. Jag hade för någon vecka sedan diskussioner med den österrikiske finansministern som nämnde att man har detta som ett viktigt projekt. Jag kommer i nästa vecka att träffa den holländske finansministern som är här bland annat för att studera hur vi genom barnomsorg har underlättat för kvinnor att arbeta.
Det är centrala frågor. Sedan kan man naturligtvis diskutera perfektionen i regeringens politik. Jag kan konstatera att den ekonomiska standarden för män under 2006-2008 beräknas öka med 2,3 procent. För kvinnor beräknas den ekonomiska standarden öka med 2,2 procent under samma period. Det är naturligtvis så att 2,3 är mer än 2,2.
Men man kan knappast hävda att en politik som ökar standarden med 2,3 procent respektive 2,2 procent är könsblind. Lägger vi till att jobbavdraget har störst betydelse för låg- och medelinkomsttagare därför att det är där som genomsnittsskatten sänks med 10-15 procent, det är där som vi kommer att se effekterna och det är där som vi nu ser att antalet arbetade timmar ökar bland framför allt kvinnorna kommer vi i valrörelsen att kunna konstatera att skillnaderna har minskat.
Vi kommer också att kunna konstatera att det skäl som gjorde att Socialdemokraterna förlorade valet 2006, nämligen att de inte klarade av jobben, kommer att vara skälet till att de förlorar valet 2010 när vi får ett förnyat förtroende för att fortsätta en politik för att minska inkomstskillnaderna mellan män och kvinnor och återupprätta full sysselsättning.