Aron Emilsson (SD):
Jag yrkar inledningsvis bifall till Sverigedemokraternas reservation 2 om ungdomars rätt att välja partner. I övrigt yrkar jag bifall till utskottets förslag till beslut. Vi har i det här betänkandet en rad frågor av vikt för barn och unga. Jag instämmer med utskottsmajoriteten - mycket görs på många av dessa områden.
Från Sverigedemokraternas sida har vi flera förslag för att tillgängliggöra och levandegöra kultur för barn och unga, något som kommer att återkomma i olika skepnader i betänkanden under våren. Men jag tänkte uppehålla mig vid något som fått stor uppmärksamhet det senaste året och den senaste tiden.
I vårt kulturområde är det i dag snarare regel än undantag att äktenskap ingås av kärlek och på frivillig basis mellan de båda makarna. För oss i Norden är det en självklarhet. I många länder i Mellanöstern är det snarare en utopi.
I dessa dagar av folkvandring till Europa och Sverige uppstår naturligtvis kulturkrockar, till exempel på grund av skillnader i synen på äktenskapet.
Bristande styrning och bristande kulturell självkänsla banar väg för en ålderdomlig äktenskapssyn och sexuella övergrepp, vilket vi har sett i accelererande omfattning det senaste året. Det är en riktigt allvarlig situation för många barn och unga. I vårt land är det brottsligt med barn- och tvångsäktenskap. Trots det förekommer de.
Det är tid att agera, markera och lära dessa människor att ta seden dit de kommer. Om inte gör andra det. Gör vi det inte på ett klokt och genomtänkt sätt i den här kammaren ser vi att grupper kan göra det på andra sätt, och det vill vi inte vara med om.
En undersökning från 2009 visade att det då kunde vara över 70 000 unga i Sverige som var utsatta för tvångsäktenskap eller begränsningar vad gäller val av partner, oftast på grund av den närmaste familjens förväntningar eller krav. Den senaste tiden har vi sett en omfattande bevakning av och debatt om fenomenet tvångsäktenskap och då särskilt barnäktenskap i Sverige.
Den centerpartistiske kommunpolitikern Thomas Lindberg uttryckte det så här i ett uttalande i Smålandsposten: "Om de kommer hit som asylsökande ska deras kultur gälla." Det kan man tycka är häpnadsväckande och fullständigt oacceptabelt. Vilka andra i Sverige kriminaliserade handlingar ska vi ursäkta med att de är etablerade i andra kulturer? I Sverige gäller svensk lag; så enkelt är det.
Juno Blom, som är ansvarig för den stödlinje som finns på nationell nivå, förklarade i Svenska Dagbladet i juli förra året att problemet är omfattande. Närmare 500 fall hade man fångat upp, varav 93 rörde frågor om barn- och tvångsäktenskap.
Man visste att minst 11 hade blivit bortgifta mot sin vilja och kanske fått hela livet fördärvat. Blom efterlyser omfattande granskning och löpande nationella undersökningar.
Det är steg i rätt riktning, men det är beklagligt att vi inte kan ta ett större grepp om detta i utskottet genom att möjliggöra löpande nationella undersökningar som kan leda till slutsatser om vilka ramar och verktyg som behövs. Många efterfrågar till exempel skarpare lagstiftning. Länsstyrelsen i Östergötland har ett nationellt uppdrag, ett myndighetsuppdrag, att arbeta med de här frågorna.
I Delrapport - Nationella Kompetensteamet redovisar man resultatet av en begränsad och tidsbegränsad undersökning. Samtidigt visar färskare statistik från Brottsförebyggande rådet att problematiken fortgår. Det visar på behovet av löpande nationella undersökningar och analyser.
Det skulle i förlängningen kunna ge oss skarpare verktyg och underlag för lagstiftning som eventuellt kan behöva förstärkas eller komma till stånd.