Sven-Erik Österberg (S):
Jag har svarat, som också Gunnar Andrén här antyder, att jag inte avser att vidta några särskilda åtgärder med anledning av det här förhållandet. Därmed inte sagt att frågorna om kommunala folkomröstningar är okomplicerade på något sätt. Jag skulle vilja säga att de är ganska komplicerade.
Det finns en rad olika fall där folkomröstningar har tagit upp frågor som i sin förlängning, om besluten verkställs i kommunen, fått följder för invånare i andra kommuner. Det tycker jag kan vara ett allmänt problem. Jag har själv ett exempel från mitt hemlän, som jag tror att Gunnar Andrén känner till. Heby kommun folkomröstade i valet 1998 om att tillhöra ett annat län.
En majoritet anslöt sig till den linjen. Man måste inte följa alla folkomröstningsresultat, utan de är endast rådgivande. Så var det i det här fallet också.
Eftersom ett länsbyte i allra högsta grad också skulle påverka Sala kommun, som tillhör Västmanland, höjde många där sin röst och sade: Borde inte också vi få göra oss hörda i en sådan här diskussion eftersom det får konsekvenser i en rad olika frågor som berör vår kommun? Man får en ny länsgräns, och det påverkar samarbetet med skattemyndighet och arbetsförmedling. Det påverkar också indelningen av sjukvårdsupptagningsområden och så vidare. Det här berörde en del.
Här tog, som Gunnar Andrén känner till, Folkpartiet ställning tillsammans med övriga borgerliga partier och även med Miljöpartiet för att folkomröstningsresultatet skulle följas fullt ut. Folkviljan i den enskilda kommunen var viktigast. Vad de andra tyckte var inte relevant. Jag känner till den debatten ganska väl eftersom jag bor i länet.
Man kan fråga sig vad som var rätt i det fallet. Så här har det varit även i andra folkomröstningar. Jag tycker att det i grund och botten finns en viktig demokratisk aspekt med folkomröstningar. Det är bra att kunna pröva vissa frågor i folkomröstningar.
I det här fallet är det bra att man debatterar frågan men också synliggör de problem som finns. Man ska vara ytterst försiktig med kommunala folkomröstningar. Man måste veta hur man tar hand om resultatet på ett sådant sätt att kommuninvånarna som är med och röstar känner att det har varit betydelsefullt att rösta och att inte invånare i andra kommuner berörs på ett sådant sätt att det därmed uppstår en diskussion.
När jag tittar tillbaks kan jag se att sådana saker har förekommit. Men i stort tycker jag att folkomröstningar ändå har följt den grundtanke som finns, och det finns inget skäl att ändra på det här. Det finns heller inte, som jag har upptäckt, någon majoritet i Sveriges riksdag som har varit speciellt intresserad av att se över och förtydliga rätten till kommunala folkomröstningar.
Om det skulle finnas har jag som kommunminister inga invändningar mot att man mycket väl skulle kunna titta på de faktiska konsekvenserna i det här fallet. När det gäller själva Stockholmsfrågan kan jag bara hålla mig till det juridiska rättsbegreppet.
En folkomröstning beträffande trängselskatt, oavsett i vilken kommun den genomförs, i den kommun som Gunnar Andrén nämnde men också i Stockholms kommun, är endast rådgivande. Frågan kommer ytterst att avgöras av Sveriges riksdag och den sammansättning som finns här hur det i fortsättningen kommer att bli. Något annat kan jag inte säga om jag ska hålla mig till det som gäller, och det tycker jag är viktigt att göra.