LiseLotte Olsson (V):
Jag vill börja med att tacka för svaret. Av svaret framgår att statsrådets och min verklighetsuppfattning skiljer sig en hel del. Men vi kan kanske vara överens om att det inte är någon som påstår eller som har påstått att det är okej att fuska till sig bidrag. Det är lika fel att skattefuska och anlita svart arbetskraft som att lura till sig bidrag som man inte har rätt till.
Jag skrev denna interpellation därför att jag tycker att fokuseringen från Försäkringskassans och regeringens sida är felaktig. Under de senaste månaderna, i princip direkt efter valet, har vi i medierna sett hur tonläget trappats upp och hur det hela fått orimliga proportioner. För den som inte har satt sig in i siffrorna verkar det som att större delen av de sjuka och föräldralediga bluffar och roffar åt sig mer än de har rätt till.
Det är väl känt att upprepar man någonting tillräckligt länge blir det till slut en sanning. Just nu är sanningen att sjukskrivna och föräldralediga fuskar och att försäkringen överutnyttjas - detta när verkligheten i stället är att människor känner sig jagade och att Försäkringskassan drar in människors sjukpenning på lösa grunder och utan förvarning.
Jag menar att det här nitiska granskandet och ifrågasättandet borde gälla även Försäkringskassans beslut och verksamhet. Som jag nämner i min interpellation finns det kraftig kritik mot Försäkringskassan från JO.
Jag ska citera ur Justitieombudsmännens ämbetsberättelse: "För socialförsäkringens del kan man misstänka att Försäkringskassans striktare tillämpning av reglerna genererar ett stort antal klagomål." Cristina Husmark Pehrsson säger i svaret att få av dem som överklagat fått rätt i domstol, vilket inte tyder på att Försäkringskassan har varit för hård i sina bedömningar.
När man tittar på procenttalen kan det verka som att problemet inte är så stort. Men med tanke på antalet människor som söker bidrag handlar det om ett betydande antal personer som har överklagat och fått rätt. Det är just det jag menar. När Försäkringskassan å ena sidan gör och har fel förminskar statsrådet problemet. När det å andra sidan pratas om fusket överdriver och förstorar regeringen det.
Jag ska nämna några siffror från DN i tisdags. Försäkringskassan i Stockholm krävde i fjol tillbaka 50 miljoner - i och för sig mycket pengar och absolut ingenting som jag försvarar. Men sätt den summan i relation till att Försäkringskassan varje vecka betalar ut 1 1⁄2 miljard i Stockholm!
Jag skulle önska att regeringen lade lika mycket energi på att förbättra rättssäkerheten för människor i behov av socialförsäkringar som man lägger på att misstänkliggöra alla sjuka. Jag behöver väl inte räkna upp alla förslag som statsrådet utarbetat och håller på att utarbeta i den hårdnande praxisens namn. När får vi se lika skarpa och tydliga förslag för att komma till rätta med att människor slits ut när det handlar om behovet av bättre arbetsmiljöer?
Det enda regeringen hittills har gjort som handlar om arbetsmiljö och ohälsa är nedläggningen av Arbetslivsinstitutet. Men det är ju just där man forskar kring sådant som förebygger ohälsa. Jag fortsätter med att citera JO: "Påfallande ofta rör klagomålen bristen på rehabiliterande insatser, i synnerhet om den försäkrade saknar arbetsgivare.
Det förefaller behövas ett klargörande mellan berörda myndigheter - Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen - om vem som har ansvaret för vad." Jag undrar när vi får se förslag till åtgärder som gör något åt detta med alla som faller mellan stolarna.