KBLab/rixvox huggingface dataset:
Åsa Regnér (S):
Jag och regeringen anser att lagens intentioner är oerhört viktiga, och de som har rätt till assistansersättning ska också få det. Bland annat av den anledningen vill vi se över effekter av domar, som flera av er har talat om här.
Vi vill också utreda helheten och har därför redan tillsatt en utredning som ska se över mycket av det som ni har tipsat om här som nya förslag. Om man i en rättsstat har en rättighetslagstiftning måste man ha prejudicerande domar som anger hur lagen ska tolkas om tvister uppstår. Dessa domar måste följas.
Varken jag eller andra politiker ska gå in och rätta till dem. Däremot kan vi se över effekterna av dem, och vi har begärt en översyn. Den enligt mig mest omdiskuterade domen kom redan 2012. Varför gjorde Alliansen ingenting åt detta då? Varför begärde ni inte omedelbart en översyn? Den diskuterades redan då.
Det faktum att många som anser att de behöver personlig assistans tycker att det under årens lopp har blivit tuffare att få det är en debatt som har pågått länge. Vad gjorde ni åt det? Under en ganska lång tid då Alliansen satt vid makten kom en mängd rapporter som visade på felanvändning av medel, och det är inga små summor.
Försäkringskassan bedömer att det handlar om så mycket som upp till 10 procent, och 10 procent av 30 miljarder är mycket medel.
Jag vill till bland andra Emma Henriksson säga att den person som tidigare var minister för dessa frågor och hade mitt uppdrag, Maria Larsson, skrev följande 2012: Även den statliga utredningen om assistansersättningens kostnader har funnit att schablonersättningen ger möjligheter till stora vinster per timme.
Detta ger enligt utredningen starka ekonomiska drivkrafter att försöka öka antalet beviljade timmar. Utredningen menar också att detta i stor utsträckning kan förklara ökningen av antalet assistanstimmar som pågått ända sedan schablonersättningens införande 1997. Maria Larsson fortsätter: Regeringen har mot denna bakgrund beslutat att nuvarande ersättning för personlig assistans bör ses över.
En utredare ska analysera bland annat hur möjligheterna till överutnyttjande kan minska, hur möjligheterna till uppföljning och analys kan öka och hur de verkliga kostnaderna för assistansen bättre kan överensstämma med ersättningens storlek utan att de totala kostnaderna ökar. Maria Larsson och alliansregeringen såg alltså också dessa problem, men man gjorde ingenting åt dem.
Jag är angelägen om att komma åt felanvändning av dessa medel, därför att jag tror att det äventyrar legitimiteten för reformen på lång sikt. Jag tycker nämligen att människors rätt till insatserna enligt dessa lagstiftningar är viktig. Om vi inte säkerställer att medel används som det var tänkt i välfärden är det på lång sikt svårt att be skattebetalarna att fortsätta bidra.
Då är vi verkligen ute på hal is. Jag tycker att assistansen är oerhört viktig, men jag tycker också att det är otroligt viktigt att ha kontroll över medlen. Därför har vi bett Försäkringskassan att bidra till att bryta utvecklingen av antalet timmar inom assistansersättningen. Det ska de göra med god rättstillämpning och se till att rätt person får rätt ersättning. Så står det i regleringsbrevet.
Åsa Regnér (S):
Jag tar fasta på det som Jan Björklund talade om vad gäller behandlingen av initiativet i utskottet. Jag håller verkligen med honom om att Alliansen förefaller säga en sak i stängda rum och en annan i kammaren. Man säger också en sak i regeringsställning och en annan i opposition.
Det finns bland annat en mängd citat av Moderaternas företrädare i ekonomiska frågor, Ulf Kristersson, där han i närmast hånfulla ordalag talar om regeringens brist på kontroll i assistansersättningen. Detta är en fråga som måste hanteras på ett bra sätt.
Man måste våga tala om för skattebetalarna och för personer som har rätt till personlig assistans att vi vill göra mycket och att vi vågar debattera frågan för att intentionerna i lagstiftningen faktiskt ska uppfyllas. I dag är det på alltför många sätt inte så. Medlen går till fel saker i för stor utsträckning.
Det stämmer att Försäkringskassan enligt regleringsbrevet, som många nu har tagit upp, ska bidra till att bryta utvecklingen av antalet timmar inom assistansersättningen. Men den ska också säkerställa en god rättstillämpning. Handläggning, utredningar och beslut ska vara likvärdiga över hela landet och hålla hög kvalitet så att rätt person får rätt ersättning. På vilket sätt är detta fel?
Regeringen styr riket och har myndigheterna till sin hjälp att göra det. Det gäller att ta ansvar här, och det har vi gjort. Jag vill att intentionerna i lagstiftningen ska kunna upprätthållas, men det går inte om vi är passiva och inte vågar ta i de svåra sakerna. Jag vidhåller att det är ett problem att kanske 10 procent av 30 miljarder används till reklam och sponsring.
Åsa Regnér (S):
Det är mer än 20 år sedan lagen om stöd och service och lagen om assistansersättning trädde i kraft. Denna reform, särskilt den del som rör personlig assistans, har på ett avgörande sätt förbättrat levnadsvillkoren för kvinnor, män, flickor och pojkar med omfattande funktionsnedsättningar. De här lagarna har haft stor betydelse för självbestämmande och för att människor ska kunna leva ett självständigt liv.
Regeringen anser därför att det är angeläget att värna dessa reformer, men också att utveckla dem. Människor ska få åtnjuta sina rättigheter, och de ska inte hamna mellan stolarna. Den utredning som regeringen har tillsatt har nämnts i debatten ett antal gånger, men jag vet inte om man känner vad som står på papperet i stället för att läsa.
Det är nämligen så att innehållet i utredningen är väldigt brett och ser till helheten. Alliansen tillsatte för övrigt ett antal utredningar som enbart tittade på kostnaderna. Den här utredningen ska titta på frågor som det dubbla huvudmannaskapet, jämställdhet, jämlikhet och lika tillämpning över landet.
Den ska också titta på schablonen och kostnaderna; det är väl belagt att det är just i det ökande antalet timmar som vinster och överanvändning kan döljas, och därför är det viktigt. Men man ska även se på om man till exempel kan koppla bort juristerna från anordnarna. Det är 1 000 bolag på 16 000 personer, och 65 procent är privatiserat genom den här reformen. Det finns väldigt mycket lönsamhet i det.
Det är inte fel i sig, men medlen måste gå till rätt saker för människornas skull. Tack för debatten! Det här är en otroligt angelägen fråga och en mycket viktig reform, som jag värnar.
Åsa Regnér (S):
I det nu gällande regleringsbrev som Maj Karlsson refererade till står det också andra saker. Det står till exempel att rätt person ska få rätt insats, att man ska arbeta för att bedömningarna ska göras på samma sätt över hela landet. Det står också att det ska vara kvalitet och rättssäkerhet i handläggningen.
Den mening som du tog upp handlar om det faktum att vi vet att timmar i assistansersättningen ibland av vissa oseriösa utförare har använts till annat än till assistanstimmar. Det har vi velat komma åt.
I det nya regleringsbrevet kommer vi att förtydliga att det inte handlar om besparingar i största allmänhet i assistansen eller att det skulle handla om att vi vill ändra lagen. Det har vi inte gjort, och det kommer vi inte att göra. Men det handlar om att ha bättre kontroll på användningen av medlen så att rätt person får rätt insats.
Åsa Regnér (S):
Jag har andra åtaganden i dag och beklagar att jag inte kan vara med i dag. Jag var dock här och debatterade i budgetdebatten i går. Detta område delar jag med Gabriel Wikström som deltar i debatten, och det går naturligtvis att ställa frågan till honom. Jag är väl medveten om att framför allt kvinnliga pensionärer har en ekonomiskt utsatt situation. Vi ser över denna fråga, och jag har vidtagit flera åtgärder för att stärka dem.
Inom Pensionsgruppen pågår ett arbete om pensioner och jämställdhet inom pensionssystemet.
Åsa Regnér (S):
Tack, Emma Henriksson! Frågan om personlig assistans har diskuterats mycket under hösten. Som Emma Henriksson vet tycker regeringen att detta är en väldigt angelägen reform, och för att långsiktigt säkerställa den behöver vi säkra skattebetalarnas medel, just nu 30 miljarder per år.
Dessa medel har hittills ökat med 1 miljard per år och förutses fortsätta öka i och med att antalet timmar ökar. Försäkringskassan har själv sett över frågan om felanvändning av medel. Det talas i flera olika statliga rapporter om detta, och Försäkringskassan uppskattar siffran till omkring 10 procent.
Åsa Regnér (S):
Jag sa "kanske" i det inlägg som Emma Henriksson refererar till, eftersom det finns ett spann här. Jag hittar inte på de här uppgifterna och har inte hittat på någon av rapporterna. Det finns väldigt många - hela listor med rapporter som säger att det förekommer felanvändning av dessa medel. Försäkringskassan, som är handläggande myndighet, uppger 10 procent.
Åsa Regnér (S):
Jag är naturligtvis glad att vi har infört formen stödboende, och vi hjälptes åt här i riksdagen för att försöka få igenom den reformen snabbare. Alla barn som omfattas av kommunens omsorg när det gäller placering genom den sociala barn- och ungdomsvården har rätt till en individuell bedömning av var det är lämpligt att de bor utifrån individuella förutsättningar.
En del ensamkommande och andra barn klarar av att bo i stödboende; andra behöver bo i HVB-hem eller familjehem. Socialstyrelsen har kommit med riktlinjer om detta, och jag ska inte ge mig in och tolka dem. Jag vet att kommunerna i mycket större utsträckning än tidigare har haft möjlighet att utreda varje barn och hans eller hennes behov.
Jag följer detta och har mycket kontakt med kommunerna. Jag förstår att man i många kommuner har stora utmaningar med detta, men jag har också uppfattat att stödboende är till hjälp på många håll.
Åsa Regnér (S):
Formen stödboende var efterfrågad av kommunerna. Den behövs för placering av många barn. Att vi har bostadsbrist i Sverige känner jag till, och läget ser väldigt olika ut i olika kommuner. Regeringen har tagit flera initiativ för byggande. Jag är medveten om att man har problem med placeringar i många kommuner, och jag har en dialog med många kommuner. Det ser olika ut.
På många ställen hjälper det att man kan ha stödboende, och på andra har man större problem.
Åsa Regnér (S):
Det är ju regeringen som har beställt den här rapporten, eftersom vi ville veta om det är så att domarna och effekterna av dem har fört bort en praxis från det som var intentionen i lagstiftningen. Lagstiftningen är väldigt komplicerad, och den här rapporten är inte heller glasklar. Nu analyserar vi den, för jag vill ha svar på de här frågorna. Vi har en möjlighet att ganska snart återkomma med svar i regleringsbrevet.
Vissa av de saker som jag redan har sett att man pekar på är det faktum att det finns dubbla eller till och med tredubbla huvudmän, att man inte har enhetliga bedömningar över Sverige - det har vi redan gett i uppdrag till Försäkringskassan att titta på - och att människor förefaller hamna mellan stolarna. Det är sådant som vi kan ta tag i omedelbart.
I den mån det handlar om lagstiftning ligger det antingen i den utredning som vi har tillsatt på området eller så får vi göra något tilläggsdirektiv i förhållande till rapporten. Det kan jag inte svara på ännu.
Åsa Regnér (S):
Tack, Laila! Detta är viktiga frågor. Vi kommer förstås att presentera det nya regleringsbrevet före årets slut. Jag kan inte avslöja exakt formulering i regleringsbrevet, men det är vår ambition och vår absoluta vilja att formulera det på ett sätt så att man förstår att det vi är ute efter är felanvändning av medlen inom assistansersättningen.
Det grundar vi på en rad rapporter som säger att en felanvändning förekommer. Det är inte bara en rapport, utan det är många som har kommit under de senaste åren från tunga instanser som visar på detta. Jag tycker att det är mitt ansvar att ta tag i det. Vi vill också säkerställa i det kommande regleringsbrevet, liksom i det nuvarande, att rätt person får rätt insats. Vi har ju inte ändrat lagen, som du också påpekar.
I dag tog jag emot en rapport som jag nu ska analysera och som handlar just om de här domarna.
Åsa Regnér (S):
Jag håller helt med. Därför står det redan nu att rätt person ska få rätt insats. Väldigt tydligt, rakt upp och ned, står det så. Vi måste analysera effekterna av domsluten. Det är den slutsats vi själva har dragit, och därefter har vi beställt den rapport som kom i dag. Den förra regeringen gjorde inte det trots att flera diskuterade domar kom 2009, 2012 och även under alliansregeringens tid. Nu kommer vi att analysera den rapport som kom i dag.
Vi kan göra vissa saker redan i regleringsbrevet, men om det handlar om lagstiftning måste vi utreda det mer.
Åsa Regnér (S):
Tack för frågan, Annika Qarlsson! Att kvinnor liksom män förvärvsarbetar och gör det under värdiga villkor, gärna genom företagande eller på annat sätt, är bra. Nästan hälften av kvinnorna i Sverige jobbar i privat sektor. Vi talar ibland om detta som om en enorm majoritet skulle jobba i offentlig sektor, men så är det inte. Jag och regeringen tycker att det är bra att kvinnor liksom män startar företag, och det vill vi också främja på olika sätt.
Privatisering av den offentliga sektorn och vård- och omsorgstjänster har vi ingenting emot. Det finns väldigt mycket bra verksamhet bland annat på de områden som jag har ansvar för, till exempel äldreomsorgen och LSS. Den senare har vi pratat mycket om här i dag, och den är privatiserad i hög grad. Det vi har någonting emot är att man tar ut oerhört stora vinster eller att medel används till fel saker. Det har vi någonting emot när det gäller privata anordnare, och det har vi också när det gäller offentliga anordnare.
Det påverkar dock inte kvinnors möjligheter att starta företag.
Åsa Regnér (S):
Tack för frågan, ledamoten! Regeringen har inte problem med att den personliga assistansen har både offentliga och privata anordnare. Det är inte det som är problemet. Man kan dock konstatera att privatiseringen är ganska långtgående inom den här reformen. Det är i dag ca 1 000 bolag som så att säga konkurrerar om de här 16 000 personerna.
Det säger åtminstone mig någonting om förväntan på lönsamhet i den här sektorn. Det som oroar mig, vilket jag också har redogjort för här i dag, är det faktum att vi vet att vissa av de här privata anordnarna använder medel till annat än det var tänkt för. En viss konstruktion i systemet bjuder också in till det.
Vi är angelägna om att det är seriösa aktörer som finns inom den här reformen, och det är det vårt arbete syftar till.
Åsa Regnér (S):
Det finns underlag som redan visar att det finns oegentligheter och också felanvändning av medlen inom ramen för den här lagstiftningen. Det stämmer också att det är just den felanvändning som vissa bolag ägnar sig åt som vi vill komma åt. Vi har lagt den här frågan i en utredning som den kristdemokratiska riksdagsledamoten Désirée Pethrus leder. Där finns det ett, som jag själv tycker, välskrivet och ganska tydligt avsnitt om bolagsfrågan.
Där finns ett som jag själv tycker välskrivet och ganska tydligt avsnitt om bolagsfrågan. Vi ska ytterligare fördjupa oss i det, vilket jag skrivit om i en artikel. Vi återkommer om hur vi jobbar vidare med bolagsfrågan.
Åsa Regnér (S):
Tack för frågan! Det faktum att regeringen vill att barnkonventionen ska bli svensk lag är just för att vi vill stärka barns möjligheter att komma till tals i beslut som rör dem och att barns bästa ännu mer ska vägas in när man fattar beslut som speciellt rör dem. Vi har förstås tittat på erfarenheter från Norge, där man har gjort barnkonventionen till lag.
Där ser man att i rättsliga beslut och i beslut som myndighetspersoner fattar i ärenden som rör barn har man mer än tidigare vägt in barns rättigheter och möjligheter. Ambitionen är helt enkelt att man ska ytterligare se till barn och lyssna på deras röster när man fattar viktiga beslut om dem.
Åsa Regnér (S):
Jag hoppas naturligtvis att detta arbete ska bidra till det. Det tycker jag är viktigt. Vi vet också från Norge att man ytterligare har transformerat, det vill säga att man också i annan lagstiftning i ännu högre grad har tagit hänsyn till barns rättigheter. Kunskapen om barns rättigheter har också ökat i samhället.
Allt detta sammantaget hoppas jag också ska leda till att vi i större utsträckning räknar med barns perspektiv och barns rättigheter från början i den här sortens projekt och i andra sammanhang.
Åsa Regnér (S):
Tack, Emma Henriksson, för frågan. Sedan rapporten kom har vi lagt fram ett regleringsbrev. Som Emma Henriksson vet var rapporten en beställning som vi gjorde. Den är en översyn av flera domar som har fallit och vilkas effekter vi ville veta mer om.
Om jag ska vara ärlig kvarstår nog några av frågorna som vi ville ha besvarade i rapporten, det vill säga lite mer konkret om effekten av domarna. I regleringsbrevet går vi nu därför vidare med flera uppdrag till olika myndigheter för att få ännu mer konkretion och förslag på vad vi kan göra. Vad vi också har gjort, som jag tror är ännu viktigare för människor, är att på olika sätt se till att människor inte ramlar mellan stolarna.
Vi vet sedan tidigare att om man inte får statlig assistans får man ofta kommunal assistans. Vi behöver veta mer om hur det ser ut, helt enkelt.
Åsa Regnér (S):
Som Emma Henriksson känner till kom flera av domarna under Alliansens tid. Det hade varit möjligt att se över dem även tidigare därför att effekterna av dem var kända redan då. Som Emma Henriksson också känner till har vi inte ändrat i lagstiftningen. Däremot har vi tillsatt en utredning som ska se över hela lagstiftningen för att kunna modernisera den.
De uppdrag som vi har i regleringsbreven är ett mer skyndsamt sätt att få veta mer och säkerställa att människor som har rätt till personlig assistans också får det.
Åsa Regnér (S):
Tack, Barbro Westerholm! Satsningar på äldre människors livskvalitet och äldreomsorg är en fråga som regeringen verkligen prioriterar, bland annat genom 2 miljarder per år i en bemanningssatsning för äldreomsorgen. När det gäller äldreboenden har jag och bostadsministern nyligen tillsammans introducerat ett investeringsstöd för att öka byggandet.
Under Alliansens tid vid makten under de senaste tio åren har dessvärre 20 procent av platserna i äldreboenden försvunnit, trots att behovet har ökat. Det är ett jättestort problem som vi måste komma till rätta med. Vi har också haft möten med aktörer för att se till att man nu kommer igång och använder dessa pengar. Ja, det innebär ett stort lidande att vänta på äldreboenden.
Därför har vi försökt att både stärka äldreomsorgen och stimulera bostadsbyggandet på det här området genom de här medlen.
Åsa Regnér (S):
Det handlar om ett väldigt flexibelt investeringsstöd som är skapat just för att man ska kunna använda det för de behov som finns hos äldre på den ort det gäller. Det ska kunna användas för dem som väntar på boende, helt enkelt. Detta är ett ansvar för kommunerna, men det här är ett rejält stöd från regeringen för att man ska kunna samarbeta i den här viktiga frågan. Vi har detta för ögonen. Vi följer det. Om två månader kommer jag också att ta emot förslag från den utredning som tittar på kvalitet i äldreomsorgen i framtiden.
Detta är också en del av det.
Åsa Regnér (S):
Tack, Hanna Wigh, för frågan! Regeringen har inte ändrat lagstiftningen. Regeringen är mån om att medlen till personlig assistans - det är i dag 30 miljarder - går just till personlig assistans; det handlar om brukarnas rättigheter och behov. Vi vet i dag genom ett antal rapporter, minst fem stycken, att en rätt stor andel går till annat än det som det var tänkt för.
Jag tycker att runt 10 procent - det är vad Försäkringskassan själv uppskattar det till - är en stor andel av 30 miljarder. Försäkringskassan uppskattar att det ligger någonstans där. Jag tycker att det är anmärkningsvärt att skattebetalarnas pengar används till andra saker. Det vill jag komma åt. Jag tycker att jag har ett ansvar för det, för människornas skull och för reformens skull.
Därför har vi sett till att Försäkringskassan i sitt arbete ska se till att medlen verkligen går just till människornas behov.
Åsa Regnér (S):
Sverigedemokraterna tycker inte att det är viktigt att beivra brottslighet - det var en intressant information. Jag tycker att det är det. Jag tycker att de välfärdspengar vi har ska användas för dem som har rätt till dem. Det ska göras så nu, och det är viktigt för förtroendet i framtiden, både brukarnas och allmänhetens förtroende för reformen. I det regleringsbrev som vi har skrivit vill vi säkerställa att medlen går till det som det var tänkt och till dem som det var tänkt.
Vi vill också säkerställa, genom en rad uppdrag som vi ger till olika myndigheter, att människor inte hamnar mellan stolarna.
Åsa Regnér (S):
Själva sakfrågan faller inte under mitt ansvarsområde i regeringen. Men naturligtvis ska det finnas lagstiftning som skyddar människor när de ingår äktenskap. Som enskild individ ska man veta vad som gäller om man ingår äktenskap, är sambo eller på olika sätt ingår ekonomiska relationer med den person man lever med.
Den viktigaste jämställdhetspolitiska åtgärden är att det just nu råder en hög sysselsättning för både kvinnor och män. Att kvinnor liksom män har en egen ekonomisk plattform att stå på är något av det absolut viktigaste. Jag tar med mig Hillevi Larssons fråga till ansvarigt statsråd.
Åsa Regnér (S):
Det är inte jag som har ansvar för skattepolitiken i regeringen. Men jag har förvisso ansvar för jämställdhetspolitiken och frågor som handlar om välfärd. Det är väldigt viktigt att vi har en gemensam välfärd som finansieras väl. De skattesänkningar som det här landet genomgått har bidragit till brister i välfärden som jag har att hantera varje dag, till exempel i den sociala barn- och ungdomsvården.
När det gäller kvinnors och mäns ekonomiska jämställdhet är den absolut viktigaste frågan kvinnors villkor på arbetsmarknaden. Det gäller exempelvis löner, arbetstider och rätten till heltid. Det kan handla om att inte ha delade turer när man jobbar till exempel inom äldreomsorgen. Allt detta är i första hand parternas ansvar. Men klyftorna slöts inte under era åtta år vid makten.
Min ambition är att samarbeta med parterna för att göra det.
Åsa Regnér (S):
Det är extremt viktigt med ekonomisk frihet och att kvinnor och män har samma villkor. Det är dock så att vi har en systematisk undervärdering av kvinnors arbetsinsatser på arbetsmarknaden och även av kvinnor som har akademisk utbildning. Den största frågan är absolut att rätta till de strukturella löneskillnader vi har. Därför har vi till exempel infört att man ska lönekartlägga varje år, vilket ni tog bort.
Vi har också vidtagit andra åtgärder för att komma åt löneskillnaderna i samarbete med parterna.
Åsa Regnér (S):
Det här är en stor och viktig fråga. Det möte som jag har med sjukvårdsministern efter frågestunden handlar just om ensamkommande barn och deras tyvärr högre grad av ohälsa än den för andra barn. Vi har ett stort ansvar för de här barnen. Därför har vi vidtagit en mängd åtgärder. Vi har till exempel skärpt bemanningen och ökat tillgången till medel för bemanningen inom den sociala barn- och ungdomsvården.
I dag har vi också fattat ett regeringsbeslut om ett kunskapscentrum för ensamkommande barn som ska kunna stödja andra verksamheter med kunskap, samla ihop kunskap, metoder som fungerar och exempel på bra samverkan för att kunna sprida det för att kunna stödja dessa barn. Vi har också gjort en mängd andra saker för att de ska ha det bra här i Sverige.
Åsa Regnér (S):
Regeringen har förstärkt äldreomsorgen, som är en mycket viktig fråga, med 2 miljarder per år till bemanning. Vi har också löst frågan om nattbemanning på äldreboenden och särskilda boenden, som man tidigare inte lyckats lösa. Det är jag glad för. Uppföljningen gjordes ganska tidigt, men jag tog den verkligen på allvar och sa också att det inte är fritt valt arbete att följa förordningen.
Det är väldigt viktigt att man skyndsamt kommer till äldre som behöver hjälp, också på nätterna, och att man bemannar för detta. Jag gjorde det jag sa att jag skulle göra: Jag talade omedelbart med Sveriges Kommuner och Landsting om frågan för att se till att man lever upp till förordningens bestämmelser. Vi kommer att följa upp detta igen.