Mikael Cederbratt (M):
Jag börjar med att yrka avslag på propositionen. I politik är snällhet inte alltid snällt. Den svenska debatten bygger nästan alltid på att det är snällt att säga ja till generösare regler eller ersättningar. Det kan gälla sjukförsäkringen.
Det är snällt att låta människor bli sjukskrivna utan tydliga regler och krav. Att de sedan riskerar att leva sitt liv i utanförskap eller gå en för tidig död till mötes nämns inte. Det kan gälla skolan. Det är snällt att inte ställa krav på elever. Att de sedan inte får de förutsättningar de egentligen borde få nämns inte. Det kan gälla människor i behov av skydd.
Skyddsskälen kan bli så uppluckrade och vida att färre förstår hur viktigt det är att faktiskt kunna ge människor skydd. Bristen på den förståelsen förbättrar inte möjligheterna att bli en del av vårt samhälle. Samtidigt får vi mindre pengar till andra saker, såsom skola, vård och omsorg. Det nämns inte heller. Detta förslag är baserat på vad som kan uppfattas som sjyst och snällt. Jag tycker inte att det är det. Det riskerar att få många negativa effekter.
Därför yrkar vi avslag på propositionen. Ett av skälen till att Sverige närmade sig en mer normal EU-nivå vad gäller regler för uppehållstillstånd var att minska så kallade pull factors, alltså saker som får människor att söka sig specifikt till Sverige. Det har inte bara att göra med hur många Sverige vill eller kan ta emot, utan det ökar också förutsättningarna för ett jämnare och mer delat ansvar mellan EU:s medlemsstater. Herr talman!
Detta regeringsförslag kommer definitivt att bli ett bärande skäl för många att inte söka asyl i det första säkra landet de kommer till, utan de kommer att ha kompassen inställd på Sverige. Rätten att få skydd när man behöver det är viktig. Låt oss därför inte blanda in skäl, i detta fall studier, som inte har med skyddsaspekter att göra. Detta förslag kommer som sagt att innebära att fler kommer att vilja ta sig till Sverige.
Det kommer helt naturligt att öka trycket på Migrationsverket, med längre handläggningstider som följd. Det är handläggningstider som påverkar dem som verkligen är skyddsbehövande. Fler kommer att sväva i ovisshet under en längre tid. Det är av ondo. En grundläggande del i detta förslag är att rektorer och lärare ska bedöma sannolikheten för att den enskildes studier kommer att bli framgångsrika. Det är svårt, inte bara rent faktiskt.
Resultatet av bedömningen kommer också att utgöra den avgörande delen i beslutet om personen ska få stanna eller inte. Vi moderater anser att det är fel att försätta våra lärare i den situationen. Herr talman! För att människor ska lyckas med sina studier behöver dessa ske i en lugn och trygg miljö. Det är viktigt att relationen mellan lärare och elev är trygg och stabil.
Den tryggheten och stabiliteten kommer att bli svår att uppnå när eleven vet att läraren har nyckeln till om man ska få stanna eller inte. Eleverna kommer att få problem med dubbelseende. När de ser på sin lärare ser de dels läraren, dels Migrationsverket. Det leder inte till goda studieresultat. Herr talman!
Det är inte bara jag, som är i opposition, som tycker att förslaget inte är särskilt lyckat.
Lagrådet säger att det är "fråga om en mycket komplex reglering. Många remissinstanser har också framfört att författningsändringarna är svårtillgängliga och kan leda till tillämpningssvårigheter och påverka rättssäkerheten. Bland dessa ingår Kammarrätten i Stockholm, Förvaltningsrätten i Stockholm, Förvaltningsrätten i Göteborg, Migrationsverket och Sveriges advokatsamfund.
Det är alltså fråga om instanser som är väl förtrogna med regelverket." Det säger Lagrådet. Och jag håller med.