Peter Hultqvist (S):
Det verkar som att vi har en regering utan ansvar - RUA - när man lyssnar på Anders Borg. Det är en internationell konjunktur, alla problem har kommit från andra länder, regeringen kan knappt göra någonting. Det är absolut inte regeringens fel att det föreligger någon arbetslöshet. Detta är på något vis ett abdikerande från huvuduppgiften: att bekämpa arbetslösheten.
Anders Borg vidhåller att skattesänkningar har en positiv effekt på jobben. Trots det ökar arbetslösheten. Regeringspolitiken biter inte. Jag skulle vilja fråga Anders Borg om en av USA:s ledande ekonomer, Martin Feldstein, har fel när han konstaterar att den förre amerikanske George W Bushs skattesänkningar på 78 miljarder dollar hade effekt på bnp för endast 15 procent av beloppet.
Han menar att pengarna försvann in i de rikastes förmögenheter och i ett ökat sparande, men de nya jobben uteblev. Fiasko och bortslösade pengar var resultatet. EU-kommissionen konstaterade den 26 januari att skattesänkningar har betydligt mindre effekt på efterfrågan än andra stimlansåtgärder. Kommissionen konstaterar också att stimulansåtgärder bör vara temporära, eftersom halva effekten beräknas falla bort om de är permanenta.
Så här är det också med regeringens skattesänkningar. De har inte den stimulerande effekt på ekonomin och jobben som man försöker propagera för. Anders Borg har ju själv problem med att beskriva och belägga vad det ena och det andra är i det här sammanhanget. Riksrevisionen har analyserat effekterna av olika typer av sänkta sociala avgifter. Man har kommit fram till att den nedsättning som skedde exempelvis 1977 hade en mycket begränsad sysselsättningseffekt.
Kostnaden per skapat arbetstillfälle blev extremt hög. Det arbetsmarknadspolitiska utvärderingsinstitutet IFAU har konstaterat att varje jobb som skapas genom sänkta sociala avgifter blir dubbelt så dyrt som om man direkt skulle betala företagen för varje jobb. Slutsatsen är enkel: Regeringen har valt en linje när det gäller arbetslösheten där man tror att man gör effektiva insatser, medan verkligheten är en annan.
Man låter den övergripande ideologin, att skattesänkningar är bra, styra i stället för att titta på vilka åtgärder som ger de bästa effekterna. Teorin om att skattesänkningar för främst de välbeställda har en stor inverkan på arbetslösheten är fel. Vi ser stigande arbetslöshet, ökat antal varsel och stigande socialbidragskostnader.
Låt oss tala om arbetslöshetens kärna - problemen. Vi föreslår ett utvidgat program med 120 000 nya arbeten, utbildningsplatser och arbetsmarknadsåtgärder. Det skulle ge effekt så att människor har någonting att göra, nyttiga insatser antingen i utbildning eller i andra arbeten som behövs. Det ger effekt i stället för att passivt uppbära bidrag.
Är inte det bättre än att bara lämna detta åt sitt öde? Vi vill göra en insats för kommunerna på 5 miljarder extra nu och 10 miljarder extra nästa år. Det är finansierat i vår alternativa budget. Skulle inte det vara ett sätt att undvika varsel, uppsägningar, arbetslöshet, sämre efterfrågan och sämre köpkraft?
Ni driver detta så att arbetslösheten ökar genom att inte täcka upp när till exempel kommuner och landsting har allvarliga problem. Min slutsats blir följande.
När vi tittar på vad EU-kommissionen, den amerikanske ekonomen Martin Feldstein och Riksrevisionen säger samt resultaten från IFAU kan vi konstatera att den typen av effekter ger dåligt resultat.