Margot Wallström (S):
Ärade ledamöter! Robert Hannah har frågat mig om Sverige inom FN, EU och andra internationella organ kommer att verka för att Mellanösterns kristna folk ska ha en möjlighet att överleva i regionen, om vi kan tänka oss att ge riktat stöd till kristna folk och andra religiösa minoriteter i Mellanöstern och om bistånd bör villkoras med att mottagarna uppfyller krav på att minoritetsfolks rättigheter skyddas. Jag delar frågeställarens oro för civilbefolkningens utsatthet i de krigsdrabbade områdena i Mellanöstern.
Inte minst sedan Isils expansion inleddes på allvar 2014 bevittnar vi hur riktat våld mot religiösa minoriteter ökar. De kristna är svårt drabbade. Till skillnad från andra större grupper i regionen utgör de inte en majoritet i någon stat. Det kan vara värt att påminna om historien. Medan kristendomen tidigt blev statsreligion i de europeiska länderna har Mellanösterns kristna ända in i vår tid fört en marginaliserad och ofta utsatt tillvaro.
Verkligheten på marken är komplicerad. Ett utifrån kommande stöd till utvalda grupper kan spä på redan rådande spänningar. Att försöka rikta insatser rakt in i en mosaik av drabbade grupper blir i praktiken omöjligt när de stridande parterna vägrar ge humanitärt tillträde. Humanitärt bistånd måste riktas till alla behövande, oavsett deras politiska, religiösa eller etniska tillhörighet eller deras geografiska bosättningsområde.
Inom det svenska utvecklingsbiståndet har frågan om respekt för de mänskliga rättigheterna, inklusive för personer som tillhör etniska eller religiösa minoriteter, alltid varit en hörnsten. Vill vi åstadkomma en positiv och varaktig förändring av de kristnas situation i regionen måste vi gå till roten med problemen. Vi bör stödja alla initiativ som kan bidra till att överbrygga motsättningar mellan muslimer och kristna.
Alexandriainstitutet är en neutral mötesplats med en potential som jag avser att utnyttja. Den svenskledda religiösa dialogen på Cypern är likaså ett lovande exempel. Sverige är sedan 2009 en av de tio största bidragsgivarna till FN:s dialogforum Alliance of Civilizations. Historiens oläkta sår präglar många som flytt till vårt land. De bär också med sig ovärderlig kunskap.
Jag har därför tagit initiativ till fördjupad dialog med representanter för olika minoritetsgrupper med rötter i Mellanöstern. Vi behöver få en djupare förståelse för situationen, utmaningarna och behoven. Jag kommer att i morgon träffa den syrisk-ortodoxe patriarken Ignatios Afrem II Karim, som besöker Sverige denna månad. Genom samtal med de direkt berörda och deras företrädare vill vi göra Sveriges insatser effektivare.
Sverige för också en löpande dialog med biståndsorganisationerna för att vinnlägga oss om att biståndet hanteras ändamålsenligt. Kristna ledare i Syrien och Irak har upprepade gånger vädjat till EU-länder att pröva alternativa strategier innan man hjälper kristna att permanent överge sina ursprungsområden. Till exempel har den kaldeiska kyrkan förordat att man i första hand bör understödja lokala modeller för överlevnad.
Emigration får inte bli den långsiktiga lösningen på de kristnas beträngdhet. Sverige och EU stöder FN:s ansträngningar för att få ett slut på våldet och nå en långsiktig politisk lösning på konflikterna i Syrien och Irak. Tillsammans vill vi verka för ett Syrien som är inkluderande och demokratiskt och ger skydd åt landets alla folkgrupper och trosinriktningar och stödja en demokratisk, fredlig utveckling i Irak.
Detta liksom respekten för de mänskliga rättigheterna, inklusive religionsfriheten, betonar vi i vår dialog med Arabförbundet, OIC och deras medlemsländer. EU har slagit fast vikten av ansvarsutkrävande för brott och övergrepp, också mot personer ur minoritetsgrupper. Regeringen har mellan 2013 och 2015 avsatt 150 miljoner kronor för demokratisk utveckling och stärkandet av mänskliga rättigheter i Mellanöstern och Nordafrika, MENA-regionen.
Sverige har sedan 2011 bidragit med 2 miljarder kronor i humanitärt bistånd till Syrienkonflikten. Stödet går både till människor i nöd inne i Syrien och Irak och till dem som tvingats fly. Sverige arbetar även med en Syrienkrisstrategi, som väntas omfatta drygt 1 1⁄2 miljard kronor. Vi hör därmed till de EU-länder som tar störst ansvar för civilbefolkningen i de krigsdrabbade länderna i Mellanöstern.