Johan Forssell (M):
När efterlevandestödet konstruerades var utgångspunkten att barn till en avliden förälder i princip ska få samma grundskydd som barn till särlevande föräldrar, som alltså får underhållsstöd.
På senare år har prognosen för efterlevandestödet visat på en ökning, på grund av att fler nyanlända barn vars ena förälder eller båda föräldrar saknas men också på grund av en förändrad praxis sedan våren 2014, som innebär att ett intyg från andra länder inte längre är ett absolut krav för att kunna beviljas efterlevandestöd.
Med anledning av denna utveckling gav regeringen genom regleringsbrev för två år sedan de båda myndigheterna Försäkringskassan och Pensionsmyndigheten i uppdrag att kartlägga frågan. Precis som vi hörde här beskrev myndigheterna i denna kartläggning att det i dag finns skillnader i regelverket mellan just underhållsstödet och efterlevandestödet.
Myndigheterna föreslog att det ska utredas om efterlevandestödet, i de fall barnen inte har rätt till barnpension, inte ska betalas ut för längre tid tillbaka än en månad före ansökningsmånaden. Detta kan jämföras med hur situationen är i dag, då det finns möjlighet att bevilja efterlevandestöd som längst 24 månader retroaktivt.
Med anledning av detta tillsatte regeringen en arbetsgrupp inom Socialdepartementet som fick i uppdrag att göra en översyn av detta regelverk. Gruppen lämnade sedan ett förslag som innebär att retroaktiviteten för efterlevandestödet i de fall där ansökan krävs inte får lämnas för längre tid tillbaka än en månad före ansökningsdatum, det vill säga en månads retroaktivitet i stället för 24 månader som gäller i dag.
Nu har vi fått detta förslag på vårt bord från regeringen. Tyvärr valde regeringen inte att gå vidare med detta förslag utan föreslår i stället en lagstadgad retroaktivitet om sex månader. Allianspartierna menar att regeringen här gör en felaktig avvägning.
Vi anser att retroaktiviteten i stället bör kortas till en månad i enlighet med vad som har föreslagits av både Försäkringskassan och Pensionsmyndigheten samt i departementsskrivelsen 2017:11. Fru talman! Det finns flera skäl till detta.
Ett sådant skäl är att en längre retroaktivitet skulle kunna vara ett incitament för att lämna felaktiga uppgifter i syfte att få efterlevandestöd. Det har inte heller kontrollerats att de uppgifter som personer har lämnat verkligen har varit korrekta. Fusk ska aldrig löna sig. Det ska alltid löna sig att lämna korrekta uppgifter.
Utöver detta finns också en klar poäng i att harmonisera regelverket för efterlevandestödet med det som redan i dag gäller för underhållsstödet. Det finns naturligtvis även en kostnadsaspekt kring detta. I sin gemensamma kartläggning föreslog Försäkringskassan och Pensionsmyndigheten även att det bör utredas om efterlevandestöd inte ska betalas ut när en person bor i familjehem, stödboende eller HVB-hem.
Även här gör myndigheterna en jämförelse med de regler som redan i dag gäller för underhållstödet, vilket alltså inte betalas ut om ett barn vårdas i familjehem, stödboende eller HVB-hem. Allianspartierna tycker att det här är en klok inställning. I departementsskrivelsen berörs det bara kortfattat.
Dock konstateras att det till Socialdepartementet redan har inkommit förfrågningar från kommuner om klargöranden där man särskilt lyfter fram problemet med att barn har beviljats det här stödet samtidigt som kommunen står för hela barnets omvårdnad, vilket alltså kan leda till att stat och kommun betalar ut medel för samma sak två gånger.
Detta är inte bara ett slöseri med skattepengar; det är också principiellt felaktigt. Allianspartierna menar att ovanstående problembeskrivning behöver få ett snabbt svar och att regeringen därför snarast måste gå vidare med denna analys och utreda om efterlevandestöd inte ska betalas ut när barnet bor i familjehem, stödboende eller HVB-hem.
Alliansen har därför formulerat en gemensam motion om att retroaktiviteten bör förändras till max en månad före ansökningsmånaden och att just utreda vad som ska gälla när barnet bor på till exempel HVB-hem. Det är glädjande att motionen har fått stöd av en majoritet i utskottet. Här finns också en annan motion från Sverigedemokraterna med delvis samma innebörd.
Det är såklart också bra att de rödgröna partierna har valt att ansluta sig till Alliansens följdmotion, vilket innebär att vi nu får ett tillkännagivande på dessa viktiga punkter. Det hade naturligtvis varit ännu bättre om de rödgröna partierna redan från början hade valt att lägga fram en produkt i den här riktningen. Då hade en förändring på de punkter som jag pekar på kunnat komma till stånd tidigare än vad som nu blir fallet. Nu skickas ju bollen tillbaka till regeringen som sedan ska återkomma med ny lagstiftning.
Sett till det stora hela är det ändå välkommet att de rödgröna partierna har valt att ansluta sig till Alliansens politik.