KBLab/rixvox huggingface dataset:
Thomas Morell (SD):
Tack för svaret, statsrådet! Det är inte bara statsrådet som avser att följa detta noggrant framöver, för det gör även jag. Det är fjärde gången vi diskuterar Postnord och den olagliga cabotagetrafiken som bolaget nyttjar. Det lutar nästan åt att vi kan boka in framtida interpellationsdebatter. Det är ingenting som tyder på att man kommer att ta rättning och följa lagstiftningen.
Det mest bekymmersamma är att man inte tar rättning. Det är en sak om man gör ett misstag och blir påkommen med detta. Men när man dyker upp gång på gång i samband med en otillåten verksamhet är det bekymmersamt. Det gäller speciellt när det är svenska staten som är inblandad.
Där borde man stå längst fram med flaggan i topp och visa vägen för hur man ska följa lagstiftningen. Man kan roa sig med att googla lite grann. Då hittar man ett antal rubriker. Vi pratar här om Postnord. Det står: "Det blev helt enkelt fel". Men snälla någon, vad är det som är så besvärligt med att läsa innantill i en lagtext? Det kan jag inte riktigt förstå.
Vidare: "Två otillåtna cabotage för Postnord på en vecka", "Postnord kallas till Näringsdepartementet efter upprepade olagliga transporter", "Postnords transportverksamhet fortsatt på tapeten i riksdagen", "Postnordtransport fast för otillåtet cabotage", "Postnord ertappades med otillåtet cabotage". Här kan jag stå och fortsätta att läsa. Det här har vi diskuterat. Vi är nu inne på fjärde varvet.
Jag förstår inte vad det är som är så komplicerat med att läsa innantill i lagtext. Om man anser att det blir fel och att man helt enkelt inte förstår får man ta hjälp. Jag kan åka och läsa lagtexten för dem på Postnord så att de inser vad det är för krav som ställs på dem som transportköpare.
Statsrådet tog upp mobilitetspaketet. Där står det: "Inrikes godstransporter på väg som utförs i en värdmedlemsstat av ett utlandsetablerat transportföretag ska endast anses förenliga med denna förordning om transportföretaget kan uppvisa tydliga bevis för den föregående internationella transporten och för varje därpå följande cabotagetransport som utförts.
Om fordonet har varit på värdmedlemsstatens territorium inom den fyradagarsperiod som föregår den internationella transporten ska transportföretaget även uppvisa tydliga bevis för alla transporter som utförts under den perioden." Det är klarspråk.
Sedan visar det sig också när man läser vidare i mobilitetspaketet att det står så här: "Erfarenheter har visat att den bestämmelsen i vissa delar av unionen har använts systematiskt för att kringgå cabotagetransportens tillfälliga karaktär och som grund för en kontinuerlig närvaro av fordon i en annan medlemsstat än företagets etableringsmedlemsstat.
Sådana otillbörliga metoder riskerar att leda till social dumpning och äventyrar respekten för den rättsliga ramen gällande cabotage." Här är den svenska staten inne och bidrar till social dumpning! Jag tycker att det är anmärkningsvärt. Jag förstår vad statsrådet kommer att svara, men vi får väl se om det blir någon rättning i ledet efter den här debatten.
Thomas Morell (SD):
Tack för svaret, statsrådet! Det är en himmelsvid skillnad mellan att begå ett misstag och att planera att bryta mot lagstiftningen. Det är två skilda saker. Begå ett misstag kan alla göra. Det kan även Postnord göra, precis som vilket företag som helst. Men det är en annan sak att ständigt dyka upp i sammanhang med otillåtet cabotage.
I svaret säger statsrådet att det är ett stort antal transporter och att transporterna har ökat. Ja, det har de gjort. Men det fråntar ingen företagsledare ansvaret att följa lagstiftningen. Det är precis samma krav oavsett om man har mycket eller lite transporter; man måste följa det som står i lagtexten.
När det gäller händelsen då man blev stoppad visade det sig i förhören att det var flera transporter som var gjorda. Därmed ser vi att man i princip inte bryr sig om vad som står i lagtexten. När det handlar om det otillåtna cabotaget är ju cabotage i sin uppbyggnad enligt lagtexten en tillfällig inrikes transport i ett värdland.
Det ska inte vara planlagt och rulla runt hela tiden på samma sätt, men det är det som sker i dag. Det är också det som påtalas i mobilitetspaketet. Man har skapat ett system som bygger på att det ska finnas en olaglig och otillåten verksamhet. Och här dyker då Postnord upp hela tiden i den här typen av transporter!
Tomas Eneroth har i flera debatter med mig sagt att det har varit en prioriterad fråga att komma åt det som är brottsligt i detta. Det är jättebra. Jag är den förste att säga att det är bra att man har den inriktningen. Men det stör mig att det gång på gång är staten som bryter mot regelverket. Jag är inte komfortabel med det. Staten måste vara den som följer lagstiftningen hela tiden.
Att det sedan kan dyka upp ett misstag är inget konstigt, för misstag begår vi alla. Men de får inte vara regelmässiga och dyka upp hela tiden, vilket de gör. Och det gäller inte bara Postnord, utan det finns fler statliga företag som är ute och simmar i grumligt vatten. Det kommer att dyka upp fler interpellationer framöver, bara polisutredningarna bli färdiga.
Detta visar att staten inte sköter sin verksamhet så som det är skrivet i lagboken. Sedan kan man ha uppfattningar om hur lagstiftningen är utformad. Det är en annan femma, och då får man driva på så att man får en lagförändring. Men så länge lagtexten är gällande har vi att rätta oss efter den, jag som individ, ett företag och staten.
Det har ingen betydelse att jag tycker att lagstiftningen är fel. Jag måste ändå följa den till dess den blir förändrad. Om Postnord tycker att lagstiftningen är fel får man lyfta frågan så att det blir en förändring. Men så länge lagen är skriven som den är nu har Postnord att följa lagstiftningen precis som alla andra.
Som jag sa i den förra debatten hoppas jag att vi slipper mötas ännu en gång och diskutera Postnord. Men jag ställer mig till förfogande för ledningen för Postnord. Jag kan gå igenom lagstiftningen och förklara för dem hur det fungerar så att det blir ordning på torpet.
Thomas Morell (SD):
Tack för svaret, statsrådet! Det är viktigt att vi alla följer lagstiftningen. Ibland blir det galet, och då får man betala böter. Det är dock lite annorlunda när det gäller staten och de statliga bolagen. Där kan man kräva att de går i främsta ledet när det gäller att följa lagstiftningen.
Därmed säger jag inte att de ska vara kliniskt rena, men de måste i alla fall ha en verksamhet som följer lagstiftningen. Då kan man inte ha ett statligt bolag som ständigt dyker upp i de grumligaste av alla vatten man kan leta rätt på inom transportnäringen och hela tiden trålar efter den billigaste transporten. I detta grumliga vatten hittar vi manipulerade färdskrivare.
Vi ser folk som sitter och kör i stort sett dygnet runt, mer eller mindre tills de trillar omkull. Vi ser utslagna Adblue-utrustningar, så att man inte följer avgasregleringen på de tunga fordonen - det blir lite billigare att köra. Vi ser falska handlingar i form av körkort, YKB och förarkort.
I den här soppan, med allt detta elände, poppar Postnord upp - gång på gång på gång. Det stör mig, som jag sa tidigare. Staten måste ha en bättre ordning så att man går främst och visar hur det ska vara. Jag hoppas nu innerligt att detta är sista gången vi diskuterar Postnord. Så här kan det inte fortsätta.
Det skapar inte ett förtroende vare sig för det bolaget eller för statens sätt att agera. Det måste bli en bättre ordning.
Thomas Morell (SD):
Jag tackar statsrådet Mikael Damberg för svaret. Söndagen den 14 februari detonerade någonting, sannolikt en sprängladdning, i östra Malmö. I samband med detonationen totalförstördes ett tjugotal bilar i en brand. Onsdagen den 11 november 2020 detonerade en bomb inne på en läkarmottagning i Göteborg. Bomben var placerad inne på en toalett, och i samband med detonationen skadades en äldre kvinna allvarligt.
Så inledde jag interpellationen. Det var ett något mindre antal sprängningar under 2020 än vad det var 2019, och det är naturligtvis positivt. Men vi ligger fortfarande på en otroligt hög nivå jämfört med alla jämförbara länder.
En doktor i sociologi och forskare vid Institutet för framtidsstudier säger så här: "Det här är en exceptionell nivå för ett land som inte har en lång historia av terrorism eller inte befinner sig i någon form av väpnad konflikt." Här utmärker sig Sverige.
Klockan halv två i natt vaknade medborgarna i Höganäs av en detonation. 40 lägenheter fördärvades. 60 fönster krossades. Husets entré är totalförstörd. Tittar man på bilderna ser man att det var en våldsam detonation.
Man kan bara föreställa sig hur människorna som lever i den här miljön upplever det. De väcks mitt i natten av en fruktansvärd smäll, och så är hela dörrentrén på huset bortsprängd. Det här är de kriminellas sätt att visa makt. Man går in för att tysta någon, skrämma någon.
Om det sedan är en polis som bor i fastigheten, en annan kriminell, en åklagare eller någon som jobbar inom domstolsväsendet är syftet att skrämma den människan. Det är målet. Men alla andra som är runt omkring drabbas på samma vis. Samhället måste här sätta hårt mot hårt. Det här duger inte.
I svaret säger statsrådet att man ska ha en skärpt kontroll över explosiva varor i syfte att stärka kontrollen över de som befattar sig med dessa varor. Man sätter en skarpare kontroll på dem som helt lagligt hanterar sprängämnen. Det är där man sätter in åtgärderna. Men det är inte där man hittar problemen med dem som spränger.
Jag har blivit kontaktad av människor som jobbar i den här miljön där de handskas med sprängämnen på dagen. Det gör de för att spränga i berg eller vad det nu kan vara. De illegala mängderna som kommer in forslas över gränser och smugglas in. Det är ofta det som används i sprängdåden.
Det är här man måste sätta in åtgärder för att komma åt den illegala hanteringen av sprängämnen, som användes exempelvis vid det som hände i natt i Höganäs.
Det är inte troligt att det är någon som jobbar som bergsprängare som har ägnat sig åt den handling som inträffade i natt, utan det är någon kriminell eller grupp av kriminella som gjorde det för att skrämma någon till tystnad. Det skulle vara intressant att höra statsrådets idéer om hur man ska komma vidare. Som jag upplever det är inte åtgärderna tillräckliga. Man sätter in skärpta åtgärder på fel ställe.
Thomas Morell (SD):
Tack för svaret, statsrådet! Det är roligt att höra att statsrådet har en inriktning på att vilja komma åt problemet, för det här är ett problem som berör så många människor i våra samhällen. Det är den vanliga hederliga medborgaren som är drabbad. De kriminella tar makt i samhället och skapar en otrygghet för vanligt folk som är helt oacceptabel.
För några år sedan, 2018 - det är alltså inte så jättelänge sedan - brann en massa bilar i Frölunda. Det var ett sjuttiotal bilar som eldades upp. I den efterföljande utredningen sa polisen själv att man trodde att det berodde på att polisen hade gjort insatser mot de kriminella gängen, deras knarkaffärer och så vidare ute i området. De skulle då markera mot samhället genom att elda upp bilarna.
Jag tycker att det är viktigt att samhället är tydligt med att man inte accepterar det här och att samhället inte backar undan så att de kriminellas tuppkam växer. Här måste samhället stå starkt och verkligen markera mot de kriminella elementen. Man måste markera mot dem på ett tydligt sätt, och när det gäller grova brott ska de låsas in i fängelse.
Men man måste också gå in tidigt och styra upp ungdomar, för som det är nu är det tio- till tolvåringar som springer som ombud åt de större och tyngre kriminella. De springer med vapen, och de springer med narkotika. Statsrådet skriver att man har kommit halvvägs med att öka antalet polisanställda, vilket också innefattar civilanställda.
Men denna satsning är för dålig; man måste öka satsningen ännu mer för att kunna mota den utveckling vi har i samhället. Rekryteringen bland de kriminella är mycket tuffare än det vi har att ge i det demokratiska samhället.
Thomas Morell (SD):
Tack för svaret, statsrådet Tomas Eneroth! När vi senast träffades i en debatt - det var förra tisdagen - hade det varit en jordfästning strax innan. Det var en yrkesförare som hade förlorat livet på en hal väg. Det startades en Facebookgrupp strax efter den olyckan. Den 6 februari startades den.
Två dygn senare hade gruppen över 700 medlemmar, och i dagsläget har den fler än 2 300 medlemmar. Vad yrkeschaufförerna i gruppen gör är att filma och visa standarden på vägarna. Det finns åtskilliga filmer där man ser förare som åker på sina skor på vägen.
Vägbanan är isbelagd. Det är skridskor som gäller. Så dåligt som vägunderhållet på vintern är numera har det aldrig någonsin tidigare varit. Jag har ju förmånen att ha varit med sedan mitten av 70-talet. Jag har kunnat se försämringen, och den har verkligen accelererat de senaste åren.
I svaret säger statsrådet att det är moderna metoder för genomförandet av vinterväghållningen. Ja, det är de här meteorologiska stationerna som hänger i stolpar lite här och var ute på vägen som statsrådet hänvisar till. Så länge den meteorologiska stationen i stolpen inte säger att det är halka får bilarna inte åka ut. Och när man väl åker ut lägger man på en saltlake som är alldeles för dålig. Den smälter ned, och sedan återfryser det.
Då har man skapat en halka som är obeskrivlig; man kan åka på skorna på vägen. Statsrådet svarar också så här: "Det egna ansvaret är också något som har betydelse för framkomligheten. Är väderförhållandena dåliga, om snön vräker ned eller underkylt regn fryser fast på vägarna, ska man kanske inte ge sig ut utan ställa fordonet."
Men vi kan väl inte ha en sådan ordning i det här landet, som ändå ska vara ett modernt industriland, att så fort det snöar ska lastbilarna stå still? Är det meningen att industrin ska stänga ned under halva året? Ska vi hindra livsmedelstransporter? Hur ska vi göra med livsviktiga transporter till sjukvården när det snöar ute?
Ska polis, ambulans och räddningstjänst ignorera larmen fram till vårsmältningen? Svaret är oerhört märkligt. I ett modernt land, som vi ändå tror oss leva i, kan vi inte ha en sådan ordning att så fort det snöar och blir lite halka fungerar inte infrastrukturen.
Då ska de förare som förser vårt land med viktiga transporter och ser till att industrin fungerar och att det finns mat i butikerna och utrustning till sjukvården stanna för att underhållet på vägarna inte är värt namnet. När förarna är ute och kör gör de det bokstavligt talat med livet som insats. Den förare som begravdes förra tisdagen var erkänt duktig.
Enligt rapporten, som jag fått ta del av, såg man inga brister hos vare sig däck eller fordon eller i förarens sätt att framföra sitt fordon på vägen. Det var så halt att bilen gled av vägen, och när den for nedför slänten och landade med hytten mot marken klämdes han ihjäl. Är det så vår infrastruktur ska fungera när det är halkigt ute? Jag vill gärna ha ett svar av ministern.
Thomas Morell (SD):
Tack, statsrådet, för svaret! Det finns ju en fördel med att vara gammal. Man har hunnit med en hel del genom livet och har sett utvecklingen. Att det var så många som avled i trafiken på 1970-talet kan man tillskriva att bilarna saknade ABS-bromsar, bilbälten, airbags och allt vad det nu kan vara som finns i moderna bilar. Med modern säkerhetsutrustning i bilarna är det givet att dödstalen också sjunker.
Själv gjorde jag över 300 utredningar av dödsolyckor när jag jobbade hos trafikpolisen, så jag vet vad jag talar om när det gäller säkerhet i fordon. Men det är ganska typiskt för statsrådet att försöka smita undan sakfrågan. I det här fallet är det vinterväghållningen här och nu som är ett bekymmer. I dag är det över 2 000 förare som följer den här debatten, och de vill gärna ha ett svar på hur det ska bli framdeles.
Svartisen, som har blivit det nya normala, dyker upp då och då. Men man ska ju inte skapa halka! Emellanåt brukar jag raljera lite grann och säga att det inte finns någon som kan skapa halka så till den milda grad som just Trafikverket. Man sprider ut saltlake och smälter ned ytan. Så fryser det på igen, och då har man skapat en värre halka än det var innan.
Ingen skugga ska falla över dem som gör jobbet där ute, utan det är systemet som är problemet. Statsrådet säger att det är ett modernt sätt att sköta halkbekämpningen på. Men låt mig läsa några rader som en av utförarna skriver i gruppen: Detta system spelar rysk roulett med trafikanternas säkerhet och liv.
Halkbekämpning ska utföras när så är behövligt och ersättas därefter. I slutändan borde ansvaret ligga på våra styrande politiker att se till att så också sker. Spekulation i trafiksäkerhet borde inte tillåtas.
Yrkesförarna, som ska se till att vår industri fungerar, att vi har mat att ställa på bordet och att sjukvården fungerar, gör bokstavligt talat sitt jobb med livet som insats. De kan begära att staten sköter sin del i arbetet och halkbekämpar på riktigt i stället för att sprida ut en saltlake som gör det hela etter värre.
Den där meteorologiska stationen som hänger i en stolpe är rätt värdelös i kampen. Förr hade vi vägmästare som var ute och inspekterade sitt område och såg till att det blev halkbekämpning. Man litade också till personer som hade lokalkännedom och visste att just i den där kröken eller just vid det där partiet fryser det hårdare än på andra sträckor.
Men om en förare som känner till just dessa förhållanden ökar saltgivaren lite i dag kommer Trafikverket bums och anmärker på att man har lagt på en hårdare "giva" än vad som har blivit bestämt uppifrån. Man tar bort yrkeskunskapen från de förare som är ute och halkbekämpar. I stället ska en dator och en kamera i en stolpe bestämma hur halkbekämpningen ska gå till.
Då har man skapat ett system som bygger halka på vägen i stället för att ta bort den. Här måste det ske en ändring. Eftersom statsrådet säger att det inte finns några budgettekniska hinder utgår jag från att det kommer att vara bättre väghållning nästa vinter.
Thomas Morell (SD):
Jag tackar statsrådet för svaret. Om det har varit en utveckling när det gäller halkbekämpning kan vi nog stå här och tvista om i timmatal, tror jag. Jag och de 2 000 förare som följer denna debatt har en annan uppfattning. Det har blivit sämre med åren. Precis som Lars Beckman tog upp säger trafikpolisen samma sak.
Jag har pratat med en trafikpolis, och det är urusel vinterväghållning på vägarna. Vägarna är i grunden så dåliga att plogen och skären inte kommer åt. Räddningsresurser blir stående för att trafiken är stillastående, vilket riskerar människors liv. Vi har haft en god utveckling vad gäller dödsolyckor på vägarna, och det ska vi vara mycket tacksamma för.
Men det dör fortfarande människor i den svenska trafiken, och varje liv som går till spillo är ett förlorat liv. Låt mig läsa vad en familjemedlem i gruppen skrev: "Att behöva berätta för mina barn att deras Nanna inte finns, att han varit med om en lastbilsolycka var något av det svåraste jag någonsin gjort."
Hon berättar om sonen: "Han ställer sig framför fotot med tänt ljus framför och gråter ut hur mycket han saknar sin Nanna, att han inte vill att Nanna skulle dö och vara död. Det gör fruktansvärt ont i mammahjärtat att behöva se detta."
Detta är vardag - en fullständigt onödig olycka som med stor säkerhet aldrig hade behövt hända om man inte hade förlitat sig så mycket på den där meteorologiska stationen som hänger i en stolpe utan i stället nyttjat den kunskap som finns bland dem som har att sköta vägunderhållet. Men i stället sitter trafikledningen och säger att man inte får åka ut. Och åker man ut sprider man ut ett blask som bara gör saken etter värre.
Jag hoppas att det blir bättre nästa år.
Thomas Morell (SD):
Tack, minister Per Bolund, för svaret! Förutsättningen för att man ska nå målen är att man har folket med sig. När regeringen inte har mer än 15 procent av landets medborgare med sig i klimatpolitiken blir det svårt att nå målen. Ministern tog upp Sverigedemokraternas politik.
Vi ligger faktiskt före regeringen och vill satsa mer på elektrifierade vägar och bygga ut laddpunkter. Men vi vill också se en annan lösning, nämligen vätgas. Den kan vara en viktig spelare i målet om att minska utsläppen av koldioxid. Det gäller inte minst på den tunga sidan och järnvägstransporterna. Där har man stora möjligheter.
Men det förutsätter att det finns en stabil elproduktion, vilket inte finns. Det har vi ju sett den här vintern. Oavsett om man väljer laddbara bilar, vätgasbilar eller något annat måste det finnas en stabil elproduktion så att man kan försörja fordonen med den energi som krävs. Det bästa bränslet är det som aldrig eldas upp.
Jag kan inte förstå varför regeringen straffar bilar som förvisso har förbränningsmotorer men kan köras på biobränslen. De är effektiva och har hög verkningsgrad. Men dessa straffbeskattas. Vi har en given mängd arbete som ska utföras i vårt transportsystem, oavsett om vi pratar personbilar eller lastbilar.
Då gäller det att göra detta arbete med så liten energiåtgång som möjligt. Därför bör man satsa på den teknik som bär framåt. Varje liter som vi kan undvika att förbruka leder nämligen till en positiv utveckling för miljön. Men här gör man precis tvärtom.
Jag blev häromdagen uppringd av en möbelhandlare som skulle byta ut en gammal bil som de har för att leverera möbler. Han skulle enligt det nya systemet få betala 90 000 kronor i skatt fördelat på tre år. Vad väljer han då att göra? Han behåller gladeligen den gamla, för han kan reparera den för 90 000 och ändå få pengar över. Här får man precis motsatt effekt.
På hemsidan Bilberget.se ser man att den optimala åldern på en bil ur klimatsynpunkt är elva år. Men 44 procent av alla bilar som är i trafik i Sverige är äldre än elva år.
Om vi bara gjorde en förflyttning i ålder på bilar och fick bort dem som är över elva år skulle vi minska utsläppen av koldioxid med 404 000 ton per år. Det vore en dramatisk minskning, och då har vi egentligen inte gjort något annat än att föryngra bilparken.
Om vi dessutom kan öka andelen laddbara bilar eller få in vätgas eller något annat skulle vi få ett direkt genomslag i miljöarbetet. Regeringen velar dock omkring med nya skatter, och det är nya förändringar från den ena veckan till den andra. Det här sätter stopp för hela utvecklingen.
Visst har antalet laddbara bilar ökat, men vi har bara 140 000 laddbara bilar av 5 miljoner totalt. Det här är inte bra.
Thomas Morell (SD):
Jag tackar statsrådet för svaret. Då får jag väl ge ett lästips inför kommande påskhelg. Läs gärna vår motion! Då kanske regeringen får lite tips om hur man ska göra för att komma framåt i klimatarbetet. Där ligger vi långt före Miljöpartiet. Vi ser nämligen möjligheten att göra flera saker på resan mot målet.
Vi låser inte fast oss vid en tanke, utan vi har flera tankar i huvudet på samma gång. När det gäller elektrifieringen kan man läsa en artikel där den tekniska direktören på Svenska kraftnät uttalar sig. Han säger: Det finns kontaktvägar mellan oss och regionbolagen. Vi har något som kallas roterande bortkoppling. Det betyder att man roterande kan koppla bort vissa geografiska områden under kortare tider.
Han får frågan: Menar du att ljuset helt enkelt kan slockna i den egna bostaden? Ja, svarar han. Varför svarar han så? Jo, bara för att vi inte har förmågan att leverera ut kraft runt om i landet. Och om jag inte är alldeles ute och cyklar tog vi väl in kolel från Polen under vintern. Vi producerar inte det själva. När det gäller tekniska landvinningar finns det mycket vi kan göra för att nå målen.
Men då måste man ge en kompass till den där orienteraren som springer omkring i skogen och inte vet var han är. Det är så det är med regeringen. Man har inte koll på läget. Man förstår inte vilka tekniska möjligheter som finns. Precis när jag gick ned till kammaren i dag kom det en liten tidning i brevlådan. Den handlar om vätgas och hur man kan driva bland annat tåg och lastbilar med den typen av energi.
Det är också ett lästips till påskhelgen, så kanske vi når klimatmålen.