Fredrik Malm (L):
Vi debatterar nu socialförsäkringsutskottets betänkande 24 Vissa identitetsfrågor inom utlänningsrätten .
Det handlar i grund botten om att Sverige som stat måste kunna veta vilka människor som vistas i landet.
Vi som bor här och är vanliga, laglydiga medborgare har ett id-kort, ett körkort eller ett pass som vi visar upp om det behövs i olika sammanhang.
För oss i Sverige är det väldigt viktigt att motarbeta en utveckling där många människor kommer till Sverige, vistas här illegalt och kanske hamnar i människohandel eller kriminalitet eller på andra sätt utgör risker för vårt samhälle och i vissa fall även för sig själva. Inte minst kan det här till exempel handla om väldigt unga barn.
Men i ett europeiskt perspektiv är det också väldigt viktigt för oss som värnar den fria rörligheten och Schengensamarbetet att vi har en ordning som innebär att vi inte underminerar den fria rörligheten i Europa. Det är en ganska intrikat balansgång man behöver gå här, fru talman. Å ena sidan vill vi ha den fria rörligheten.
Å andra sidan behöver man till exempel kunna bekämpa brottslighet. Man kommer i vissa sammanhang att behöva begära identiteten på personer om man från till exempel polisens sida bedömer att personerna inte har rätt att vistas i Sverige. För mig som liberal är det oerhört viktigt att värna den fria rörligheten.
Vi var väldigt bekymrade när vissa restriktioner infördes till följd av till exempel flyktingkrisen. Det var något vi motvilligt accepterade för att det var nödvändigt i en viss situation. Men det är klart att utgångspunkten är att vi ska ha en så fri rörlighet som möjligt. Fru talman! Vi har ett växande problem med kriminalitet i Sverige.
Det finns personer som får avslag på sina asylsökningar men inte återvänder frivilligt. Det finns personer som går under jorden eller till exempel försöker motarbeta verkställigheten av sitt eget återvändande. Det finns personer som vistas i Sverige utan att över huvud taget någon gång ansöka om tillstånd att vara i landet. Vi talar då inte om turister, utan om personer som är här under en längre tid.
Vårt samhälle och våra myndigheter måste i större utsträckning kunna be de personerna att identifiera sig och kunna ta reda på vilka de är. Det är detta som det här ärendet handlar om. Regeringen tar med den här propositionen ett steg framåt.
En del tycker att det borde gå mer framåt, men det är i alla fall ett steg framåt för att öka möjligheten att ta fingeravtryck och även fotografera personer om man inte kan fastställa personernas identitet och inte heller kan fastställa om de har rätt att vistas i Sverige.
Sedan är det, precis som Vänsterpartiet tar upp i sitt anförande, självklart väldigt viktigt att de här åtgärderna inte ska vara diskriminerande, med rasprofilering och annat. Detta finns även med i utskottets bedömningar. Fru talman!
Det som är något bekymrande är att man från regeringssidan inte är beredd att se till att vi ska kunna identifiera personer om de är väldigt unga. Det förvånar mig en aning, för det har varit diskussion om detta på Europanivå under ganska många år.
Man ska nu revidera Europeiska unionens rättsakter på asylområdet, bland annat Eurodacförordningen, som går igenom biometri och sådana saker. Där förs en diskussion om att sänka åldersgränsen från dagens 14 år till 6 år.
Om en person dyker upp i till exempel Sverige eller i ett annat EU-land och är kanske 9-10 år gammal och ensam finns det en oerhörd risk att det barnet kan fara väldigt illa i det sammanhanget. Det förstår alla. Då måste man försöka ta reda på vem det här barnet är. Jag förvånas över att man från regeringssidan inte riktigt vill bidra till att göra det.
Det här handlar ju inte på något sätt om att vara hård eller elak. Det är fråga om ett barnperspektiv. Det handlar om att skydda barn som riskerar att fara mycket illa.
Jag vill därför, fru talman, yrka bifall till reservation nummer 4, Åldersgräns för fingeravtryck, som är gemensam för Liberalerna, Moderaterna och Kristdemokraterna.