Irene Oskarsson (KD):
Dagens debatt berör ämnen som engagerar många av oss och som jag tror att alla har åsikter om och synpunkter på. Vi vill alla att det ska bli en ytterligare förbättring för våra djur. Regeringen har alltid många utredningar på gång, viktiga sådana.
En av de mest intressanta och den svåraste just nu kanske är den som Eva Eriksson håller på med, översynen av vår svenska djurskyddslagstiftning. Herr talman!
Jag vill faktiskt återge en hel del ur hennes direktiv, för det förklarar också lite grann för den som läser och lyssnar på den här debatten varför alliansföreträdarna här i kammaren säger: Låt oss vänta ytterligare ett halvår, därför att vi vill ha ett konkret och bra underlag att utgå ifrån när vi gör förändringar.
Hennes uppdrag är att göra en bred översyn av den samlade djurskyddslagstiftningen, både till utformning och till innehåll samt att lämna förslag på förändringar i syfte att se till att uppnå minst samma djurskyddsnivå som i dag. Liksom dagens lagstiftning ska den utgå från enskilda djurs behov samt verka förebyggande, bygga på vetenskap och beprövad erfarenhet och så vidare.
Dessutom ska hon ta upp och se närmare på de frågor som dagens betänkande berör och som debatten här har rört sig kring i stort sett hela tiden, nämligen hanteringen av förvildade djur, användning av djur för sexuella ändamål och hur dagens bestämmelser om naturligt beteende kan förtydligas, för vad är det? Sedan djurskyddslagstiftningen kom till har mycket hänt på forskningens område i det här sammanhanget.
Hon ska också undersöka vilka åtgärder som behöver vidtas för att utvecklingen inom avel ska ha ett djurhälso- och djurskyddsperspektiv. Herr talman! Jag skulle kunna hålla på längre. Erikssons utredning ser jag med spänning fram emot att få läsa. Den kommer nämligen att tillföra oss mycket ny kunskap och ett stort underlag för vårt fortsatta arbete.
Mycket av det som tas upp i motionerna tycker jag är av den digniteten att det inte ska behandlas förrän utredningen är färdig. Det handlar bland annat om hur vi ska hantera förvildade djur och sexuellt utnyttjande av djur. Det senare har debatterats ett antal gånger här i kammaren, inte minst under förra mandatperioden.
I sak, herr talman, är vi, oavsett vilket parti vi tillhör, eniga om att det är förkastligt och ska förbjudas. Till stora delar är det förbjudet redan i dag därför att det ses som djurplågeri och därmed är straffbart.
Här är det också viktigt, herr talman, att vi konstaterar att det då också gäller att anmälningar görs i de här frågorna. Det gäller i den fysiska bemärkelsen, så att säga när man upptäcker att sådant här har skett, men det gäller också det som sker på nätet i dag.
Anita Brodén hänvisade till ett seminarium förut, och det Eva Eriksson berättade där gjorde i alla fall mig mycket beklämd och upprörd över vad som sker där när det gäller hur djur behandlas i sexuellt syfte. Herr talman! Vi har pratat minkar i den här kammaren i dag igen. Sedan ett antal år tillbaka har näringen krav på sig att ta fram riktlinjer. Det skulle vara gjort till utgången av 2010.
Det var väl precis på målsnöret att man kom fram med någonting. Men Jordbruksverket har parallellt med detta fört en dialog med näringen och tagit fram riktlinjer för inte bara hur minkar utan även andra djur i närbesläktade sammanhang ska hanteras. Nu pågår ett arbete på Jordbruksverket med att ta fram föreskrifter och riktlinjer för minknäringen.
Det välkomnar jag och vi som kristdemokrater därför att alla företag inte har tagit aktiv del i branschens arbete. Därför är det viktigt att näringen nu tar den kritik som även vi alliansföreträdare har framfört på yttersta allvar och ser till att förbättra sina verksamheter, sina företag och sina minkfarmar efter de riktlinjer som Jordbruksverket nu tar fram.
Därför att, herr talman, om pälsnäringen inte skulle bedrivas här i Sverige kommer dessa djur att födas upp och slaktas, för att pälsen ska användas, någon annanstans än här. Jag föredrar att vi kan ha det här företagandet kvar, men då måste också företagarna själva se till att följa de riktlinjer som finns. Herr talman!
Det är mycket som har sagts om djurs situation och djurs beteenden. En sak som togs upp av flera talare före mig är hur vi hanterar djurens sista resa, vägen till slakt. Det är ju så att Sverige har gått i bräschen även på det här området och gör så inom EU för att förkorta transporterna.
Vi har i nuvarande alliansregerings regi satsat ett antal miljoner varje år på att småskalig slakt ska kunna förverkligas här i Sverige. Det är ett bidrag till detta. Ett annat bidrag är alltså att vi inom den europeiska gemenskapen jobbar otroligt intensivt med de här frågorna för att få till bestämmelser som täcker hela Europa och som gör att transporterna av djuren blir mer drägliga. Det finns mycket där som behöver göras.
Det är skönt att se att vi i det sammanhanget faktiskt har ett enigt utskott. Herr talman! Vi har också i dag tagit upp ett förslag som faktiskt riskerar att slå undan fötterna på en hel näringsgren om det vinner bifall i kammaren - kastrering av smågrisar. Är detta då bara en näringsfråga och ingenting annat?
Jo, det är just någonting annat, för även här ska vi se en helhet när det gäller hur grisarna hanteras av svenska uppfödare kontra hur det är annorstädes i Europa eller världen. Herr talman! Jag vill påstå att vi på totalen har den bästa grisuppfödning vi kan se. Ingenting är dock så bra att det inte kan bli bättre. Det har även den svenska näringen sett.
Tillsammans har vi tidigare hört här vad näringen, LRF och konsumentleden har kommit överens om ska göras på både svensk och europeisk nivå.
Då är det konstigt att vi inte låter det arbetet fortgå, för i det arbetet har man sagt att kastrering ska ske med bedövning och smärtlindring - att gälla från år 2012 - och att operationsingrepp ska vara helt borta år 2018. Jag tror att det var Anita Brodén som sade att här sker en utveckling varje vecka.
Under debatten nu har jag suttit och läst ett pressmeddelande från en organisation som konstaterar: Vi är inte tillfreds ännu med det material som finns. Vi vill se mer av forskning och utveckling. Vi vill låta besättningar praktisera detta för att se om det verkligen är den bästa tekniken att använda i Sverige med de förutsättningar som råder här.
Om vi här i kammaren skulle lagstifta i nämnda riktning eller kräva att regeringen tar fram ett förslag skulle det - även om det inte är en kostnadsaspekt i sådan omfattning som en del gör gällande - mentalt för näringsidkaren verkligen vara sista droppen just nu. Herr talman!
Då - har vi konstaterat - kommer riksdagen att ha fattat ett beslut som gör att vi kommer att ha betydligt färre grisar uppfödda under rimliga omständigheter. Men vi kommer inte att äta mindre griskött i Sverige. Den ekvationen är för mig den sämsta möjliga.
Därför skulle jag i stället vilja se att vi med stor glädje och stor energi följer det som nu görs av näringen själv och därmed sätter trycket på att det ska gå vidare i den riktning som vi ser samt att forskning och annat kan komma i takt med vad som är viktigt att göra.
Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet med undantag av punkt 8 där jag yrkar bifall till reservation 8.