KBLab/rixvox huggingface dataset:
Per Olsson Fridh (MP):
Regeringen har ju inkommit med en skrivelse som visar och svarar på hur vi ser på Riksrevisionens rapport - en rapport som alltså inte någonstans, trots försök att hävda det i debatten här i kammaren, säger att enprocentsmålet skulle vara en del av de utmaningar eller möjligheter som finns med garantiinstrumentet. Denna koppling har alltså Moderaterna själva hittat på.
Jag tror att Moderaterna skulle behöva hitta lite nya och andra argument för att minska biståndet. Mitt förslag eller min rekommendation är att ni letar i den hög där era verkliga argument ligger. Inte är det för att ni tror på det svenska biståndet eller vill mer med det svenska biståndet.
Jag tror att ni egentligen inte tror på att utvecklingsfrågorna är en grund i våra internationella relationer och i det globala samarbetet. Ni tycker att Sverige är ett för litet land för att ta ledarskap i vår tids ödesfråga. Ändå är det i biståndet som vi gör det, vare sig Moderaterna vill det eller inte. Ni tror inte att vi behöver vara med och tackla grundorsakerna till klimatförändringarna och till att människor flyr.
För det är ju detta som vi behöver dra undan med den moderata sänkningen av biståndet. Någonstans finns det en moderat politisk reflex som säger att klyftorna måste öka. Det är detta som driver förslaget om att sänka det svenska biståndet. Biståndet ska sänkas för att Moderaterna vill ha utrymme i budgeten för att sänka skatten här i Sverige.
Tala om en politik för ökade klyftor i världen och här hemma! Där någonstans tror jag att de verkliga moderata argumenten för denna politik ligger. Jag tror att det också vore bra om ni sa det i stället.
Per Olsson Fridh (MP):
Tack, Yasmine Posio, för frågan! Mycket riktigt har covid-19-pandemin inneburit ett mycket, mycket svårt år för världen, inte bara inom hälsofrågorna. Det har också inneburit en ökad rättighetskris och en ökad socioekonomisk kris där hittills över 50 miljoner människor har tryckts ut i extrem fattigdom. Våld mot kvinnor har ökat, och riksdagsledamoten nämner fler saker som är en direkt konsekvens av att pandemin nu sprider sig över världen.
I det svåra läget har pandemin också drabbat OECD:s medlemsländer hårt. Som en effekt av detta har väldigt många länder nu aviserat neddragningar i sitt bistånd och utvecklingssamarbete. De blickar inåt i stället för att blicka utåt. Det gör inte Sverige. Vi har stått upp för vårt enprocentsmål, och vi har möjliggjort för Sverige att även fortsättningsvis vara solidariskt med resten av världen.
Med en svensk ekonomi som trots allt går lite bättre ökar också svenskt bistånd, och det gör att vi mitt i pandemin kan fortsätta att vara solidariska med världens fattiga.
Per Olsson Fridh (MP):
Tack för denna uppföljningsfråga! Med ett enprocentsmål och en växande svensk bni blir det också extra medel i det svenska biståndet liksom extra medel till att stötta dem som drabbas av konsekvenserna av pandemin. Sverige har gått in i den globala mekanismen Covax.
Vi har tillsammans med EU:s medlemsländer i EU tillsammans stått för 2,2 miljarder euro för att få ut vaccin också i de fattigaste länderna, en utrullning som vi nu ser hända där 300 000 doser levereras före halvårsskiftet. Det skapar stor nytta och resultat här och nu för smittspridningen.
Per Olsson Fridh (MP):
Tack, Maria Nilsson, för frågan! Bristerna i Belarus vad avser respekt för mänskliga rättigheter och demokrati är sedan länge väldigt allvarliga och väl kända. Ändå har situationen kraftigt försämrats sedan valet. Samtidigt ser vi i Belarus en mycket modig befolkning som trotsar en repressiv regim och fortsätter protestera och kämpa för en bättre morgondag.
Biståndet till Belarus syftar ju till att stödja dessa gruppers förutsättningar att befria sig från förtryck och skapa ett annat Belarus. I det arbetet har det tidigare ansetts - och anses det delvis fortfarande - vara viktigt att vi kan samarbeta med vissa delar av det offentliga Belarus där det finns möjligheter till förändring. Men efter valet konstaterade vi att de förutsättningarna har förändrats.
Därför har också flera projekt avbrutits. Det som gäller nu är att vi fortsätter bevaka situationen och föra dialog med människor på marken.
Per Olsson Fridh (MP):
Tack, Camilla Hansén, för frågan! Sedan 2014, när Miljöpartiet bildade regering tillsammans med Socialdemokraterna, har det klimatmarkerade biståndet ökat med tre och en halv gång. Då jämför jag åren 2014-2019. Sedan dess har det fortsatt öka - bara mellan 2018 och 2019 ökade klimatbiståndet med 20 procent.
Vi i Sverige är ofta den största givaren per capita till de stora globala fonderna för minskad klimatpåverkan, för klimatanpassning och för att bevara biologisk mångfald och fungerande ekosystem i världen. Vi är också en stor givare till och stöttare av det som kallas nationally determined contributions, NDC:er, det vill säga de planer som varje land gör för att leva upp till Parisavtalet. Där stöttar vi de allra fattigaste länderna.
Det här gör vi med sikte på de mest utsatta människorna - ofta kvinnor och ofta i småskaligt lantbruk i kustnära samhällen, som drabbas hårdast av klimatförändringarna. Med dem i fokus kämpar vi för klimatet och mot klimatförändringarna.
Per Olsson Fridh (MP):
Ja, jag är väldigt stolt över att ha blivit champion för She Decides. Vi ser att bara som en konsekvens av covid-19-pandemin har våldet mot kvinnor ökat med nästan en tredjedel globalt sett. Vi ser att tvångsgifte med unga flickor har ökat i takt med att fattigdomen brett ut sig, och vi ser att utträngningseffekterna på sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter är tydliga världen över när vi nu stänger ned samhällen och brottas med covid-19.
Att i det läget stå upp för en feministisk utvecklingspolitik tycker jag känns väldigt självklart, och det gör mig väldigt stolt.
Per Olsson Fridh (MP):
Svensk biståndspolitik syftar till att förbättra förutsättningarna för människor som lever i fattigdom och under förtryck. Att dra in stöd till människor som lever i fattigdom, som kämpar med att få ihop sin vardag, få tillgång till skola till sina barn och mat på bordet, för att tvinga länder att ta emot medborgare som inte vill tillbaka, som har sökt asyl och fått avslag, är kontraproduktivt och lönlöst.
Vi behöver möta grundorsakerna till att allt fler människor söker sin flykt i världen. Antalet människor på flykt har dubblerats de senaste tio åren. 80 miljoner människor på den här planeten är nu flyktingar inom sitt lands gränser eller utanför sitt lands gränser. Då måste vi möta grundorsakerna, det vill säga få bort fattigdomen. Att minska stödet som ska gå till att minska fattigdomen är kontraproduktivt, och det kommer regeringen inte att medverka till.
Per Olsson Fridh (MP):
Magdalena Schröder går lite vilse i frågan. Det är klart att vi ska ha en ordnad migrationspolitik, och ett nej på en asylansökan innebär att man inte längre ska vara kvar i landet. Men att villkora detta mot andra utsatta människors och fattiga människors möjligheter till försörjning, till kvinnors rätt till utbildning och till säkra aborter i världen är inte särskilt produktivt. Det är tvärtom kontraproduktivt.
Jag är glad att Magdalena Schröder vill värna det viktiga demokratibiståndet, men det långsiktiga stödet till hälsa och utbildning och mot klimatförändringar får vi inte heller glömma bort.
Per Olsson Fridh (MP):
Tack, Mats Nordberg, för dessa frågor! Som minister för internationellt utvecklingssamarbete hör det inte till min portfölj att sluta avtal med länder om återtagande av medborgare som har fallit i asylprocesser i Sverige.
Däremot är det min uppgift att se till att regeringens stöd till olika länder i världen också bidrar till möjligheten för människor att leva liv utan fattigdom och att kunna återvända till sina hemländer om de varit på flykt, och de ska kunna göra det rättssäkert och med goda framtidsutsikter. Där kan såklart biståndet spela en roll. Korruption ska aldrig accepteras. Vi ställer i genomförandet av biståndet krav på god kontroll och åtgärder för att motverka korruption.
Sidas korruptionspolicy är att alltid förebygga, aldrig acceptera, alltid agera, alltid rapportera och alltid informera. Att vi ens känner till flera av de ändå få fall av korruption som vi diskuterar ibland är ett bevis på att de här systemen faktiskt fungerar.
Per Olsson Fridh (MP):
Frågan som ställdes inom parentes på slutet har jag redan svarat på under frågestunden, alltså om villkorande av bistånd med återvändande. Vi sluter inga biståndsavtal om inte de parter vi sluter avtalen med är beredda att ställa upp på transparens och möjligheter till revision, så att vi kan komma åt korruption. Korruption är ett av de största utvecklingshindren i världen.
Det är prioriterat inom utvecklingssamarbetet att motarbeta korruption i biståndet, om det förekommer där, och såklart också i de länder vi jobbar i.
Per Olsson Fridh (MP):
Det här är också en angelägen fråga. Vi har under flera år sett hur det demokratiska utrymmet runt om på jorden har krympt och hur MR-aktivister, demokratiförsvarare, journalister och miljöförsvarare trycks tillbaka alltmer. Fyra miljöförsvarare i veckan mister livet i sin kamp för landrättigheter och skyddet av vår planet - detta i en tid då vi allihop skulle behöva vara miljöförsvarare.
Skyddet behöver definitivt stärkas. Jag är därför glad över att Sverige har kunnat bidra med att i bland annat FN:s MR-råd lyfta upp just miljöförsvararnas särskilda situation. Detta kommer vi att fortsätta att göra.
Inom biståndet kommer vi också att kunna göra stor skillnad framöver när det gäller att stärka processer och juridiska institutioners förmåga att se, möta, utreda och ställa ansvariga till svars när miljö- och klimataktivister hotas och i värsta fall mördas.
Per Olsson Fridh (MP):
I enlighet med regeringens klimathandlingsplan ska allt bistånd vara förenligt med Parisavtalet. Dessa processer är igång. Regeringen har också lagt ett särskilt uppdrag på Sida som handlar om att förstärka biståndsarbete med biologisk mångfald med ekosystemrestaurering och ekosystemkänslighet i biståndet. Det står klart att svenskt bistånd inte ska gå till miljöförstörande projekt.
Tvärtom ska vi se helheten och hur ekosystem och mänskliga rättigheter hänger samman. Det är dit svenskt bistånd ska riktas.
Per Olsson Fridh (MP):
Jag tackar Gudrun Brunegård för denna fråga. Låt mig börja med att slå fast att korruption är ett av de absolut största utvecklingshinder som vi har på jorden. Biståndet måste för det första hålla rent i sin egen låda, så att säga, för att vi ska se till att vi har koll på pengarna - spårar dem och vet var de går.
Biståndet måste för det andra bidra till att minska förekomsten av korruption i de samhällen som biståndet verkar i. Styrningen av Sida är väldig tydlig. Det handlar dels om att detta är ett arbete som ska vara djupt integrerat i demokratifrämjande och demokratistärkande arbete, dels om att vi ska ha rigida riktlinjer att följa upp, kräva tillbaka pengar och alltid anmäla och aldrig acceptera korruption. Sida jobbar hårt med detta.
Vi har också förstärkt Sidas möjligheter att anställa controllrar och så vidare för att också ute i fält vara bättre och mer på i just dessa frågor. Vi kommer att fortsätta med det. Det är oerhört angeläget.
Per Olsson Fridh (MP):
Jag tackar för frågan. Afghanistan är och har blivit en otroligt akut situation. Det var en stor humanitär kris redan innan talibanerna tog makten, och sedan dess har läget tyvärr bara blivit värre och blir värre varje dag. Det finns inte ens en tanke på att vi skulle återstarta projekt som involverar en talibanstyrd regim eller talibanstyrda offentliga verksamheter.
Däremot har Sverige ett fortsatt ganska stort långsiktigt utvecklingsbistånd kvar i Afghanistan via till exempel Svenska Afghanistankommittén och deras arbete. Det handlar också om direktstöd till delar av FN:s organisationer som fortfarande är kvar på marken och levererar utanför och utan involvering av talibanerna. Detta är kanaler som vi nu måste se om vi kan skala upp.
Rent humanitärt bistånd kommer inte att räcka för att undvika en kollaps i Afghanistan; vi måste också få in det lite mer långsiktiga stödet, som kan trigga lite grann av en lokal ekonomi och bidra till försörjning så att familjer kan sätta mat på bordet. Då är det tyvärr inte bara humanitärt stöd som krävs, utan då måste vi också nyttja de kanaler som vi känner till, som vi litar på och som finns på marken.
Per Olsson Fridh (MP):
Jag deltog på mötet med EU:s biståndsministrar och var med och uppmanade kommissionen att tina upp delar av de 180 miljoner euro som tidigare fanns för långsiktigt bistånd. Men vi ska inte kanalisera biståndet via staten, som vi har gjort, till regimen och till institutioner som i dag styrs av talibanerna.
I stället måste vi använda oss av de aktörer som finns på marken, som vi litar på och som jobbar utanför den statliga strukturen. Svenska Afghanistankommittén är en sådan, Unicef är en annan. När pengarna hamnar där kan vi känna oss trygga. Sedan måste vi såklart följa upp detta noga. Att enbart ge humanitärt bistånd, som Moderaterna förespråkar, kommer inte att lösa krisen i Afghanistan och kommer inte att förhindra kollapsen och svälten i Afghanistan. Vi måste ha in en mix av insatser, både långsiktigt stöd och humanitärt stöd.
Endast då kommer vi att kunna stå upp för Afghanistans folk så som vi har lovat.
Diana Laitinen Carlsson (S):
Hans Wallmark säger att vi inte tycker likadant i de olika råden. Det kan vara en sanning med modifikation. Själv är jag personligen för struktur, ordning och reda på alla fronter. Däremot har vi fått informationen att inte samtliga länder är mogna för det här ännu och att inte samtliga länder önskar det här.
Ett påtvingat samarbete kanske inte heller blir det bästa, kan jag tycka. Vi har fått indikationer på att det informella samarbetet fungerar mycket väl, men jag tycker att det är bra att frågan diskuteras i Nordiska rådet. Jag tycker att det är där man ska driva frågan gemensamt, alla länderna emellan.
Diana Laitinen Carlsson (S):
Jag vet inte om jag uppfattade någon fråga under den senaste diskussionen. Däremot sa ledamoten Wallmark att det var Sverige som var en stoppkloss i det här arbetet. Jag har indikationer på att det inte enbart är så det ser ut. Wallmark har sin bestämda åsikt, fru talman, och det är han berättigad att ha.
Eftersom jag inte uppfattade någon mer fråga stannar jag där.
Diana Laitinen Carlsson (S):
Det var absolut inte på något vis meningen att verka nedlåtande eller överglänsande gällande problemen i gränsregionerna. Jag vet att det har varit extremt svårt och fruktansvärt jobbigt för många individer. Oppositionens roll är att lyfta fram alla brister.
Från mitt håll vill jag naturligtvis också lyfta fram det som är positivt, det samarbete som faktiskt fungerar. Allt är inte raserat, vilket man ofta får uppfattningen av när man hör oppositionen tala. Därför är det viktigt att fokusera på de saker som faktiskt fungerar. Jag förstår att det kanske upplevdes som provocerande, men det var inte min avsikt. Jag ber i så fall om ursäkt.
Du frågade om hur vi ska stärka mobiliseringen, Linda Modig. För mig är det en sak som gäller, nämligen dialog, dialog, dialog - och samarbete. Om inte alla är med på banan och vill ha ett transportministerråd har jag svårt att säga att man ska tvinga fram det.
Om man hävdar att det informella samarbetet fungerar bra just nu - ja, då kanske det kan få göra det just nu. Däremot betyder det inte att arbetet inte pågår, utan det arbetas fortfarande med dessa delar.
Diana Laitinen Carlsson (S):
Det är tydligt att frågorna är något som ledamoten Linda Modig brinner för. Det är bra att Nordiska rådet driver frågan om transportministerråd. Det är bra om man kan påverka så att ett enigt ministerråd vill inrätta ett transportministerråd.
I nuläget är det inte så att vi trycker på från utskottets sida, men det är bra att Nordiska rådet driver frågan.
Diana Laitinen Carlsson (S):
Jag har varit riksdagsledamot i utrikesutskottet sedan oktober 2020, så jag kan inte svara på vilket förslag som Aron Emilsson hänvisar till som återkommer kontinuerligt. Där får jag bli svaret skyldig i dag.
Pandemin kom som en fullständig överraskning för hela världen. Det är först nu med pandemin under 2020 som problemen har uppstått - särskilt i den omfattning de har uppstått. Alla blev tagna på sängen i alla länder. Det har varit tydligt att våra regelverk inte ser likadana ut.
Fru talman! Jag vet att det från svensk sida har arbetats intensivt med att försöka lösa problemen med hindren på allra bästa sätt.
Diana Laitinen Carlsson (S):
Vi har ju i Sverige och Norden varit förskonade från krig och katastrofer under väldigt lång tid. Vi har byggt ett robust samarbete under väldigt många år. Mycket i förslagen som ledamoten nämner här är sådant som det redan pågår arbete med.
Utredningen som initierats av ministerrådet innebär också att man kommer att arbeta bredare och djupare och förstärka samarbetet på ett mycket bättre sätt. Eller mycket bättre - jag tycker att vi har ett bra samarbete, men det har som sagt fått sig en törn. Det ska fördjupas, och man ska gemensamt titta på hur man ska kunna lösa problematiken inför framtiden.
Diana Laitinen Carlsson (S):
Nöjd är jag inte, vill jag vara tydlig med till ledamoten Ottosson. Men som jag sa upplever jag att det är min uppgift att lyfta fram också det positiva.
Att bara lyfta fram det som är negativt är inte rättvisande, för det har förekommit mycket samarbete över gränserna som faktiskt har fungerat. Men det som har utspelat sig i gränsregionerna är inte acceptabelt. Det är förskräckliga situationer som har förekommit, det är jag fullt medveten om, och jag tycker att det har fått väldigt mycket fokus.
Det är tydligt att det är en problematik som måste lösas. Många gränshinderproblem har också till stor del lösts. Jag ändrade faktiskt till "hyggligt" i mitt anförande just eftersom ledamoten Ottosson berättade om de problem som kvarstår. Jag hade fått uppfattningen att de flesta av problemen för arbetspendlarna var lösta.
Det är i så fall en miss av mig. När det gäller den situation som har funnits är det klart att jag kanske inte heller skulle ha rest in i ett land under tiden när det var som värst. Stämningen har varit hätsk, och det är oacceptabelt. Samarbetet har fungerat väl på ministernivå, det vet jag, men det som har uppstått bland befolkningen och hos arbetsgivare är inte acceptabelt.
Diana Laitinen Carlsson (S):
Tack, ledamot Magnus Ek, för frågan! Magnus Ek har varit med längre än jag och är helt klart betydligt mer insatt i de här frågorna. Det är faktiskt ett uttalande som jag har tagit från en intervju med Ann Linde.
Jag tänker att när isen smälter blir det mer öppet också för andra länder att fara i de vattnen, och därför upplever Ryssland det som ett hot när isen smälter. Det blir mer aktivitet. Som jag också sa i mitt anförande blir det även fler som vill åt de naturresurser som finns där.
Det är utifrån den aspekten jag tänker på det sättet.
Diana Laitinen Carlsson (S):
Statsministern! Min fråga tangerar något den fråga som Ebba Busch ställde tidigare. Den senaste tiden har Europa återigen drabbats av ett flertal terrordåd - i Paris, i Nice och nu senast i Wien. I de fallen har terrordåden haft islamistiska förtecken, och det verkar som att gärningsmännen ofta har radikaliserats på nätet eller i mindre grupper.
Sedan i fredags har polisen i Sverige också inlett en särskild händelse med anledning av terrorbrotten. Med anledning av det vill jag fråga statsministern vad regeringen gör för att motverka risken för terrorism och för att hindra radikalisering i Sverige.
Diana Laitinen Carlsson (S):
Jag tackar Joar Forssell för frågan. Jag försökte inte på något sätt undvika Taiwan i detta. Dessvärre är jag inte så insatt i den frågan som jag är i övriga frågor. Latinamerika är ett av mina ansvarsområden; det var därför jag uppehöll mig vid det.
Jag tänker att Jamal El-Haj tidigare svarade på frågan om Taiwan och Taipei gällande bland annat House of Sweden och att vi har ett gott arbete där nere. Men jag vill inte gå in ytterligare på den frågan, för det är tyvärr inte mitt hemområde.
Diana Laitinen Carlsson (S):
Jag vill vara tydlig med att Socialdemokraterna står upp för alla människors rätt och frihet. Sedan kan vi ha olika syn på saker och ting i utskottet, väga olika saker mot varandra och inte ha exakt samma ingång. Men vi är självklart för människors fri- och rättigheter på alla sätt.
Jag vill hänvisa till det svar som Jamal El-Haj gav tidigare när han fick frågan av Sverigedemokraterna. Men helt klart står vi upp för allas frihet och självbestämmanderätt, inte minst nu med det vi ser i Ukraina. Något som verkligen står på spel i vår demokratiska värld är just självbestämmanderätten.
Därmed inte sagt att vi inte skulle vilja se det i Taiwan, inte på något sätt. Men det finns olika definitioner av hur man vill ha ett arbete i olika regioner.
Diana Laitinen Carlsson (S):
Min fråga riktar sig till utrikesminister Ann Linde. Den senaste tiden har Ryssland agerat på ett sätt som kraftigt ökat spänningarna i vårt närområde: mobilisering av soldater längs med Ukrainas gräns, fartygsrörelser i Östersjön, hårdföra ultimatum till Nato och nu senast en planerad militärövning med Belarus strax norr om den ukrainska gränsen.
Detta har lett till ett läge som många kallar det farligaste säkerhetspolitiska läget sedan kalla kriget. Nu pågår intensiva förhandlingar i många olika forum för att få ned konfliktnivån. Samtidigt har såväl den svenska regeringen som hela EU och resten av västvärlden varit tydliga med att vi inte kan acceptera Rysslands försök att hindra suveräna stater från att fatta egna säkerhetspolitiska beslut.
Hur ser utrikesminister Ann Linde på det nya säkerhetspolitiska läget för svensk del, och hur arbetar hon för att säkra svenska intressen i det nuvarande läget?
Diana Laitinen Carlsson (S):
Min fråga går till utrikesminister Ann Linde. Jemenkonflikten har nu pågått i snart åtta år. Den humanitära katastrof som redan råder i landet förvärras av kriget i Ukraina. Detta leder till högre bränslepriser och högre priser på mat. Behovet av att nå en fredlig lösning är fortsatt akut.
I tisdags startade ett stort möte i Riyadh i Gulfstaternas samarbetsråd med fokus på dialog mellan de jemenitiska politiska aktörerna. Sverige har en särskild roll när det gäller konfliktlösningen i Jemen. Kan utrikesministern berätta vilken ingång Sverige har i samtalen och vad du ser för utsikter att nå framgång i dem efter din resa till området nyligen? Och vad gör Sverige för fredsansträngningarna i Jemen?
Diana Laitinen Carlsson (S):
Kriget i Ukraina visar med otvetydig klarhet på vikten av ett robust, högt och tryggt bistånd, ett bistånd som används både för långsiktigt utvecklingssamarbete och humanitärt för att rädda liv, lindra nöd och göra andra akuta insatser. Kriget har tvingat hundratusentals människor på flykt.
De flyr från sina hem och behöver nu hjälp med mat, mediciner och någonstans att sova. Mot bakgrund av det vill jag fråga biståndsministern: Hur ser Sveriges stöd till Ukraina ut vad gäller det humanitära biståndet?