Mikael Damberg (S):
Jag börjar med att framhålla det som jag har försökt säga i mitt svar, nämligen att dessa avtal är mycket betydelsefulla, inte bara för vårt land. Det kan lätt bli en svensk diskussion. Eftersom Sverige är ett litet och exportberoende land har vi mycket att vinna på dessa internationella handelsavtal. Men vi kan globalt se att dessa internationella handelsrundor har gått lite i baklås. De regionala stora handelsavtalen är därför mycket viktiga för alla oss i Sverige.
Vi brukar gemensamt främja en öppnare handel och sjysta spelregler på en global marknad. Då blir dessa handelsavtal viktiga i sig för till exempel USA, Sverige och Europa. Men de blir också viktiga för att de sätter en standard för vilken handelsrelation som vi ska ha i andra delar av världen. Detta avgörs nu lite grann av hur vi hanterar dessa handelsavtal. Ingen ska inbilla sig att det är enkla förhandlingar. Det är jättekänsligt på båda sidor.
Från början gick dessa förhandlingar ganska enkelt och framåt. Nu gick de in i en lite svårare period. Och så kommer det att vara. Jag tycker dock ändå att vi måste bestämma oss - har vi en ambition att försöka få avtalen i hamn? Är de viktiga för oss, på båda sidor? Ja, det är de. Finns det problem med detta? Ja, det finns det. Finns det utmaningar i hur man hanterar tvistlösningsmekanismerna? Ja, det finns det, och det vill vi erkänna.
Vi tycker att det är bra att EU-kommissionen har tagit dessa initiativ, att man har tagit lite paus och involverat parterna för att se hur man kommer vidare. Det är nämligen så, vilket Börje Vestlund också sade tidigare, att alla de här avtalen inte ser likadana ut. De är väldigt olika. Sverige har i dag, om jag har fått rätt uppgifter, över 60 bilaterala investeringsskyddsavtal som vi har godkänt.
Sverige har än så länge aldrig varit föremål för en stämning när det gäller dessa 60 avtal. Vi är ett litet land som ibland har sagt att vi behöver sådana här avtal, framför allt med länder som inte har en riktigt tydlig rättstradition. Vi vill nämligen att investeringarna ska komma till stånd. Landet kanske inte är tillräckligt stabilt än, men vi vet att landet kan lyftas genom att vi via företagen investerar. Det kan bli mer demokratiskt och faktiskt gå i rätt riktning.
Det brukar vi ofta ha en gemensam uppfattning om, men för att privata företag ska våga göra den investeringen måste det finns någon form av spelregler för vad som gäller. Jag tycker alltså att det är viktigt att vara tydlig med att vi ser handelsavtalen - både när det gäller USA och när det gäller det Kanada-avtal som redan är framförhandlat - som viktiga för Sverige och att vi ska försöka få dem i hamn. Men vi ska också ta en diskussion om hur de här frågorna faktiskt ska lösas i avtalet, i stället för att säga nej innan vi har sett det.
Nu tycker jag nämligen att vi har en progressiv diskussion i hela Europa. Jag tror inte att det kommer att se ut precis som det gjorde i början av avtalet, utan det håller på att förändras. Jag tror att det kan komma något väldigt positivt från de här förhandlingarna. Då kanske vi kan sätta en standard som inte bara spelar roll i handelsrelationerna mellan USA och Sverige utan också kan användas mot andra handelspartner runt om i världen. Det tror jag att vi ska bära med oss i diskussionen när vi går vidare. Det finns flera andra frågor, men jag kanske kan återkomma till dem.
Nu har jag nämligen tappat bort mig lite grann. Det finns dock även begränsningar i vad det blir - finns det till exempel krav på att privatisera avtalen? Där är det väldigt tydligt att tjänster som drivs i offentlig regi utan konkurrens eller vinstintresse är uteslutna ur handelsavtalen.
Det är viktigt att Sverige hävdar principen att undanta vård och skola, vilket vi traditionellt sett alltid gör, men jag tror inte att det finns en idé om att öppna upp de marknaderna på den amerikanska sidan heller. I vissa frågor har vi nog alltså en mer gemensam uppfattning än man kan tro.