Tobias Billström (M):
Som jag sade tidigare har Migrationsverket ett huvudansvar för mottagandet asylsökande. De har också till uppgift att ge den sökande information och vid behov bistånd samt i lämplig omfattning sysselsättning, så vad beträffar uppdragets karaktär är det väldigt tydligt. Migrationsverket har också tagit fram en handlingsplan där målsättningen är att det vid mottagningsenheterna ska finnas lokaler för handledning i svenska språket samt lokaler för mötesplatser.
Vid dessa mötesplatser ska till exempel idéburna organisationer kunna bedriva viss verksamhet. Den organiserade sysselsättningen kan bestå av praktik eller annan sysselsättning i verkets regi som till exempel kan ske i samverkan med idéburna organisationer. Migrationsverkets målsättning är att detta ska vara genomfört under våren 2015.
Migrationsverket arbetar för att i möjligaste mån involvera lokala aktörer, exempelvis Arbetsförmedlingen, landstinget eller idéburna organisationer, i introduktionen till de asylsökande.
Introduktionen innebär bland annat information om asylprocessen, om lagen om mottagande av asylsökande, om hur den svenska arbetsmarknaden fungerar och även lokalinformation och brand- och säkerhetsinformation, vilket är rätt centrala frågor när man bor på den här typen av tillfälliga boenden. För att den enskilde ska kunna tas emot i närsamhället, kunna öppna dörrar till organisationslivet, arbetar Migrationsverket genom samverkan på lokal nivå.
Det kan till exempel resultera i praktikplatser att arbetsgivare får kännedom om asylsökandes möjligheter att arbete. Jag har själv under mina resor runt om i Sverige sett väldigt bra exempel på den typen av samverkan. Det är viktigt att komma ihåg att vi också måste lyfta fram flyktingguiderna, som är något som regeringen har inrättat.
De kan ge ett utökat stöd för etablering i samhället och språkträning, som ju också kan bidra till att motverka sysslolöshet, precis som Eva-Lena Jansson tar upp, i avvaktan på kommunbosättning. Glöm inte bort, Eva-Lena Jansson, att det inte bara handlar om de asylsökande så länge de är asylsökande! Det finns nämligen bara två alternativ när man har varit asylsökande. Antingen får man ett uppehållstillstånd, och då ska man integreras i det svenska samhället med arbetslinjen som måttstock, eller också ska man återvända.
Om det är så att man får ett positivt besked kan flyktingguiderna ge stöd till individen inför bosättningen. Det som är den centrala frågan är att om människor får uppehållstillstånd ska de bo någonstans i vårt land i någon av landets 290 kommuner. Då måste de naturligtvis ha kunskap och information som gör det möjligt att fatta bra beslut om bosättningsort eller orter där man kan få tillgång till arbete och till utbildning.
Jag nämnde tidigare att det är viktigt att hela samhället bidrar till ett fungerande mottagande. År 2010 beslutade riksdagen också om mål för politiken för det civila samhället. I det sammanhanget betonades bland annat civilsamhällets vikt och roll som utförare av välfärdstjänster. Regeringen slöt samma år en överenskommelse med idéburna organisationer på integrationsområdet och med Sveriges Kommuner och Landsting.
En särskild utredare har fått i uppdrag att undersöka möjligheterna att på olika sätt underlätta för det civila samhällets organisationer att bedriva sin verksamhet eller utvecklas och därigenom bidra till demokrati, välfärd, folkhälsa, gemenskap och social sammanhållning. Uppdraget ska redovisas senast den 29 februari 2016. Dessutom har vi i regleringsbrevet till Migrationsverket för 2011 gett dem i uppdrag att fortsatt söka samarbete med det civila samhällets organisationer.
Det är viktigt att komma ihåg att vi arbetar på flera olika nivåer samtidigt och hela tiden i ett granskande syfte för att se hur man kan förbättra relationen mellan de civila organisationer som Eva-Lena Jansson tar upp i sin interpellation, Migrationsverket och andra berörda aktörer.