Morgan Johansson (S):
Jag kan bara konstatera att Tobias Andersson återigen föregriper en rättsprocess. Han pratar om gärningsmännen. Till och med i själva interpellationen tar han upp båda förövarna. Det är en pågående rättegång. Det är domstolar som dömer i Sverige, inte riksdagspolitiker. Sverige är en rättsstat.
Grundläggande i en rättsstat är att avvakta en domstolsprocess innan man pekar ut några gärningsmän eller förövare. Det borde också Tobias Andersson ha begripit vid det här laget. Han har ändå suttit i riksdagen ett tag. Så gör vi inte.
Det är anmärkningsvärt att Tobias Andersson säger att Morgan Johansson alltid rabblar upp en mängd åtgärder, som om de skulle vara en ursäkt, och undrar vilket ansvar Morgan Johansson har. Det är ingen ursäkt på något sätt att redovisa de åtgärder som vi vidtar. Tvärtom är det precis vårt ansvar. Vårt ansvar är att se till att ingripa mot den typen av kriminalitet genom bland annat skärpta straff och genom ökade polisiära resurser.
Det är precis därför jag redovisar alla de åtgärderna. Det är fråga om skärpta straff i en lång rad avseenden, nämligen grov våldtäkt, grovt rån, grov misshandel, synnerligen grov misshandel, grovt olaga hot och grovt olaga tvång. Jag skulle kunna lägga till att vi skärpt straffen för grovt vapenbrott så att det numera finns häktningspresumtion.
Därmed kan de som misstänks för grovt vapenbrott häktas automatiskt och inte släppas ut igen - ibland samma dag, som det var tidigare. Dessutom har regeringen utvidgat lagrummet för grov våldtäkt, så att fler döms för grov våldtäkt nu än tidigare. Det är ingen ursäkt eller att smita från sitt ansvar. Snarare är det tvärtom, nämligen att redovisa de åtgärder vi vidtar för att angripa den typen av brott.
Sedan säger vi att det kommer mer. Det sker en översyn av straffskalorna för sexualbrott, bland annat våldtäktsparagrafen. Också för rån sker en översyn av straffskalan. Där vill jag ha en häktningspresumtion, precis på samma sätt som vi har för grovt vapenbrott. Jag nämnde straffreduktionen för unga. Vi arbetar med ett förslag om att ta bort den för alla brott som har ett straffvärde på över ett år.
Där kommer alla de brott som vi nu talar om i så fall att omfattas. Om den straffreduktionen tas bort innebär det att vi i ett slag fördubblar straffen för en 18-åring som till exempel begår en våldtäkt eller en grov misshandel. I ett slag fördubblar vi då straffet i den delen.
Dessutom - det glömde jag att säga i mitt förra anförande - jobbar vi med straffskalan i lagrummet som handlar om övergrepp i rättssak. Det är alltså när en gärningsman angriper en målsägande eller ett vittne och hotar vederbörande för att denne inte ska vittna eller berätta vad denne varit med om. Det sitter en utredare - vi får ett betänkande under nästa år - som ser över den straffskalan.
Skälet är enkelt: När man angriper ett vittne eller en målsägande angriper man inte bara den personen utan också rättsstaten som sådan, och man underminerar rättsstatens möjligheter att agera. En del frågar varför vi ska ha skärpta straff. Ett svar är naturligtvis att de som sitter i fängelse inte begår några brott. Det är ett svar. Det andra svaret är att jag tror på kriminalvården.
Jag vet att återfallen i brott nu minskar efter att man har avtjänat sitt straff. Jag vet att det finns en möjlighet. Om vi får jobba med en del av dessa individer under en längre tid under en fängelsevistelse skapas förutsättningar för att de sedan ska kunna komma ut som laglydiga medborgare. Därför bör vi ha dem där under en längre tid.