Lotta Finstorp (M):
Tack, ministern, för svaret! Jag vill börja med några kommentarer till det svar jag fått. Ministern konstaterar att hon har besvarat liknande interpellationer både den 21 februari och den 21 mars i år. Det är egentligen inte så anmärkningsvärt att de nu kommer tätt. När vi är ute på studiebesök är det precis de frågorna som tas upp. Man kan också se i medierna att de ersättningsinsatser som utlovades i valrörelsen inte har kommit på plats fullt ut.
Det är många som fortfarande finns hemma utan att ha sysselsättning. Jag blir glad och det är klädsamt när ministern säger att hon fortfarande inte är nöjd. Därför ser jag fram emot den här debatten där ministern kan vidareutveckla svaret som finns här. I valrörelsen lyftes traineeplatser och extratjänster fram av er socialdemokrater som storslagna ersättare för fas 3.
LO uttryckte att de skulle fira när fas 3 gick i graven. Vallöftet var uppemot 25 000 extratjänster inom vård och omsorg och ca 6 000 i skolan. Det har fått skalas ned. I februari 2017 var ungefär 1 procent av de utlovade traineeplatserna tillsatta. Nästa år räknar regeringen med 2 600 extratjänster.
Det vore intressant att få ministerns kommentarer direkt om hur det ser ut framöver och också till 2018. Vad är problemet? Varför blir det inte fler som kommer till? Sverige går som tåget. Det är högkonjunktur, och det är väldigt många som har arbete. Men de som fanns inom sysselsättningsfasen tidigare hade stått väldigt långt ifrån arbetsmarknaden under en lång tid. De har svårt att i dag komma in på den reguljära arbetsmarknaden.
Det finns ett behov av den här sortens extratjänster och traineeplatser. Kärt barn har många namn. Det har hetat olika genom åren: plusjobb, beredskapsjobb och så vidare. Behovet kommer alltid att finnas, och det finns framför allt i dag. Sedan fas 3 inte längre används anvisas allt färre långtidsarbetslösa till idéburna verksamheter. Det är också en fråga som ofta har kommit upp i kammaren. Det är svårt att generalisera.
Men många av de idéburna verksamheterna och sociala företag gjorde ett väldigt bra arbete med dem som under många år hade stått utanför arbetsmarknaden. Att avveckla fas 3 genom det vallöfte ni hade har försatt många av dessa människor i ovisshet. De sitter i dag i stället hemma och kommer inte ut och har en sysselsättning som de uppskattar. Det skulle jag vilja att ministern vidareutvecklar.
Jag tänker också på att ungefär en fjärdedel av dem som lämnat sysselsättningsfasen har fått jobb. Det är oerhört positivt. Men de flesta har också någon form av stödanställning. En stor andel av dem som fanns i fas 3 är utrikes födda, över 55 år eller har funktionshinder som medför begränsad arbetsförmåga. Eftersom det går väldigt bra för Sverige finns det många i arbete.
Väldigt få inrikes födda svenskar är arbetslösa. Den här gruppen hamnar kanske ännu mer utanför när det är högkonjunktur. Jag har en tanke om Finsamförbunden. Jag tycker att de gör ett väldigt bra arbete och har ett intressant koncept där man lägger ihop pengarna. Det gäller just för de personer som har många kontakter inom både Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen.
Den strukturen är väldigt adekvat för dem som står långt ifrån arbetsmarknaden. Har Finsamförbunden involverats ytterligare för dem som tidigare fanns i fas 3 och som har begränsad arbetsförmåga?