Khashayar Farmanbar (S):
Jag menade inte att lägga ord i munnen på Alexandra Anstrell utan ville förklara konsekvenserna av vad hennes halvhalt innebär. I dagarna togs det beslut om att utanför Skånes kust bygga havsbaserad vindkraft som kan vara på plats inom åtta år och som motsvarar två kärnkraftsreaktorer.
Alexandra Anstrells lösning är en kärnkraftsreaktor på 16 år till ett tre eller fyra gånger högre pris, om vi tittar på det finländska exemplet, eller till ett sex eller sju gånger högre pris, om vi tittar på det franska exemplet. Den halvhalt som Alexandra Anstrell pratar om är de facto en mörkläggning. En sak verkar Alexandra Anstrell och jag dock vara överens om: Energieffektivisering för hushållen är ett bra sätt för hushållen att pressa priserna och att se till att de har låga kostnader samt att elen används på rätt sätt.
Därför är det märkligt att högern, när man i november väl fick möjlighet att påverka någonting i budgeten i den här ädla kammaren, valde att ta bort det förslag på effektivisering som fanns i regeringens budgetförslag. Detta var en del av de marginaljusteringar som man gjorde. Det kan tyckas vara en märklig prioritering, i synnerhet när man samtidigt slår sig för bröstet för energieffektivisering.
Jag tycker att man ska förhålla sig till lagstiftningen så som den är. Jag noterade att Alexandra Anstrell är upprörd över att vi kompenserar hushåll som har haft exceptionellt höga elpriser under denna exceptionella period. Samtidigt har hennes parti haft ett förslag om att göra exakt detta, måhända med en annan variant som är deras favoritväg, nämligen skattesänkning. Detta hade gett mest till dem som redan har mest.
Om vi förhåller oss till svensk lagstiftning ser vi att skattelagstiftningen, så som den ser ut, inte hade gett möjlighet att retroaktivt sänka skatterna. Det hade inneburit att hushållen hade kunnat få pengarna om kanske ett halvår eller ett år, beroende på när lagrådsremissen och skattelagstiftningsändringen hade kunnat passera denna kammare, dessutom under ett valår som detta.
Hur länge, anser Moderaterna, skulle hushållen ha behövt vänta på att få denna kompensation för att Moderaterna skulle få igenom sin favoritlösning med en skattesänkning som ger mest till dem som redan har mest? Jag tycker att den lösning som regeringen har presenterat är det bästa sättet för hushållen att kunna få pengarna. Vi ser ju att hushållen kommer att börja få pengarna redan i mars eller april, till skillnad från hur det hade varit med den lösning som Moderaterna har föreslagit.
Jag är den förste att säga att vi säkert hade kunnat skräddarsy denna lösning extremt detaljerat, mycket mer noggrant och i detalj. Men då hade pengarna nått hushållen avsevärt mycket längre fram. Därför är detta den pragmatiskt bästa lösning som i dag står till buds. Alexandra Anstrell tog upp säkerhetsaspekten. Jag tycker att den är viktig, och jag är glad att hon tog upp den. I höstas skärptes säkerhetsskyddslagstiftningen av kammaren på förslag från regeringen.
Detta gjordes för att öka avståndet mellan ägande och genomförande av elproduktion, så att vi säkrar vår elproduktion oavsett vem som äger den.
Jag är väldigt öppen med att jag inte har några problem med att återkomma till den här kammaren med ytterligare skärpningar i elberedskapslagen eller säkerhetsskyddslagstiftningen som behövs för att se till att svenska hushåll och elkonsumenter kan vara säkra på att vi fortsätter att ha elen oavsett vem som äger vilket energislag i Sverige och oavsett om det råder fred, kris eller krig. Elen är oerhört viktig. Jag tror inte att den enda lösningen är att svenska staten ska äga allting.
Jag är osäker på om Alexandra Anstrell tror detta; jag tror faktiskt inte det. Därför är lagstiftningsvägen - som regeringen, eller tekniskt sett den förra regeringen, redan har tagit - rätt väg att gå. Den vägen fortsätter vi att gå.