Hannah Bergstedt (S):
Åhörare och tittare! Skatter generellt är sällan en partyhöjare. Även om det såklart är ganska lätt att få en lång diskussion är det bara i riktiga skattnördars sällskap som man kan börja prata om favoritskatter. Jag tycker att det är glädjande att höra i den här kammaren att det är väldigt många som anser att vi behöver göra en bred översyn av skattesystemet. Moderaterna började i sitt anförande, och jag har hört flera säga det.
Jag måste säga att jag verkligen instämmer: Vi skulle behöva göra en bred skatteöversyn och se över både skatter och avdrag som urholkar det skattepolitiska systemet. Jag ser fram emot att vi i framtiden kan enas kring detta. Plastpåseskatten har fått ganska många kängor här; det är bara Lorentz Tovatt som har varit uppe och försvarat den.
Men man kan väl i alla fall säga att det kommer att bli ett kärt besvär i en borgerlig regering, eftersom det var Liberalernas hjärtefråga i januariöverenskommelsen. Skulle det råka bli en borgerlig regering kommer ni alltså att få brottas med en av era egna kamrater. De allra flesta är dock överens om att skatter behövs.
Den finansiella biten är inte så svår att få gehör för, även om vi tycker rätt olika om hur mycket skatt som ska tas ut, på vad den ska tas ut och hur mycket Robin Hood det ska finnas i systemet. Men det här med punktskatter är lite som att vara den där personen som påminner om att någon kommer att behöva städa upp efter festen.
Många av punktskatterna har ju till syfte att styra vårt beteende - skatt på alkohol, skatt på tobak, skatt på drivmedel för att nämna några. Och som ni vet är den som är medveten om att man måste vara med och städa efteråt lite mer återhållsam under kvällen. Många tycker att alkohol är gott och trevligt, men baksidan för samhället är inte heller obekant.
Under pandemin visade siffrorna hur stark korrelationen är mellan våld och alkohol. Missbruk kostar årligen samhället stora summor, och utöver egna hälsoeffekter drabbas också familjer. I synnerhet barn far illa. Tobakens skadeverkningar tror jag inte ens att jag behöver gå in på. Det har hänt en del sedan min gammelmorfar fick astmacigaretter att röka, om vi säger så.
Det som jag och antagligen ni andra här i kammaren oftast får frågor om och synpunkter på är skatter på energi och drivmedel. Det har vi också hört tidigare här i kammaren i dag. Detta är ett område där det har hänt ganska mycket, både när det gäller hur mycket vi använder oss av under en livstid och den tämligen nyvakna synen på hur en del metoder och användning är direkt skadliga för både oss själva och för planeten vi bor på.
För generationen som nu börjar falla bort - min farmor och farfar och mormor och morfar som inte lever längre - var den första bilen och installation av direktverkande el i huset en stor förhöjning av livskvaliteten. Att det kostade stora delar av deras inkomst uppvägdes av det faktum att man kunde ta sig till affären utan en häst och att det inte frös på insidan av väggarna under vintern.
De grubblade inte särskilt mycket över sina klimatavtryck. De är också en generation som inte har haft särskilt stor påverkan, eftersom de har haft en helt annan syn på både konsumtion och resande än vi har i dag. Många av de beslut som de tog fattades utan den kunskap som vi sitter på nu och utan kunskap om de beslut som deras barn och barnbarn skulle komma att stå inför.
Det är nu vårt ansvar att, utifrån den kunskap och de förutsättningar vi har, förändra så att våra barn och barnbarn ska kunna bo och verka på den här planeten. Ibland känns det lite som att alla vill äta kakan, men ingen vill vara med och pröjsa för den. De flesta är i dag överens om att vi måste vidta åtgärder för att komma till rätta med utsläppen. Konsekvenserna av vårt sätt att leva är inget som kommer sedan. Det är här och nu.
Därför måste vi också ta beslut här och nu och beslut som är genomförbara nu. Sverige har därför haft höga ambitioner i klimatomställningen. Skatter är ett verktyg, men det finns också andra system, till exempel de som debatterades i går: bonus malus-systemet och inblandning av biodrivmedel för att minska klimatpåverkan från de bilar som redan nu körs.
Det handlar också om att vi ska kunna fortsätta utveckla inhemsk produktion av biodrivmedel. Vi är väl medvetna om klimatfrågan och har varit det ett bra tag, men den senaste månaden har påmint oss om ytterligare en viktig sak.
Vi vill inte som land fortsätta att vara beroende av länder som inte respekterar vare sig demokrati, mänskliga rättigheter eller länders suveränitet att besluta om sitt eget försvar.
Samtidigt är det för oss som beslutsfattare viktigt att agera så att hushåll och företag i landet inte knäcks under för stora bördor när oförutsedda händelser, som pandemi och krig, påverkar kostnadsutvecklingen. De händelserna gör inte behovet av att ställa om mindre. De finns fortfarande där. Men som ledare av landet är det vår uppgift att se till att människor klarar sin livshållning och att ställa om.
Därför kan det behövas justeringar. Regeringen har också föreslagit ett stöd för hushållen som har haft högra elkostnader och drivmedelskostnader. Det är förslag som är genomförbara nu. Sänkta skatter på drivmedel till EU:s miniminivå är ett av dem och står på agendan.
Men förslaget om att sänka med 5 kronor vid pumpen är inte realistiskt i dag. Det glömmer man. Det finns en vänster-och-höger-koalition i den frågan som glömmer att upplysa väljarna om att sannolikheten för att få igenom det är extremt låg.
Det direktiv som det omfattas av har EU-kommissionen lyft upp fyra gånger, och fyra gånger har 27 medlemsländer sagt nej. Sannolikheten är inte särskilt stor att vi ska söka ett anstånd och få med oss 26 andra medlemsländer på att vi kan sänka skatten under EU-nivå. Det förstår ni. Det blir tydligt att vi har väldigt olika prioriteringar.
Regeringen vill göra en insats för hushållen nu, medan borgerligheten och Vänstern vill behålla en konflikt in i valrörelsen snarare än att titta på lättnader för hushållen. Landsbygden och glesbygden används ofta som slagträ i debatten. Jag bor i ett av länen med stora avstånd och vet mycket väl hur förutsättningarna skiljer sig åt. Men det kommer aldrig att byggas en tunnelbana som kompenserar för avstånden.
För oss är det alltså extra viktigt att vi driver på den här utvecklingen. För oss som har de långa avstånden finns det ingen framtid i att fortsätta köra fossilt. Vi måste ställa om till någonting annat, till nya alternativ. Man kan inte backa in i framtiden.
Framtiden kommer att kräva av oss att vi gör kraftiga utbyggnader av överföringskapaciteten men också kraftiga utbyggnader av produktionen av förnybar el. Varje morgon passerar stora fundament och vingar förbi där jag bor på vägen upp till det som ska bli norra Europas största vindkraftspark. Det kommer att behöva byggas ut också här.
Låt mig bara göra en liten illustration av vad det är som händer i Norrbotten. LKAB, som är ett av de stora företagen i Norrbotten, använder lika mycket energi som hela Danmark. Och de företag som nu etableras i Norrbotten, tack vare att Sverige ligger i framkant i klimatomställningen, kommer att kräva ännu mer el. Det kommer alltså att byggas ut här också. Sverige har höga ambitioner. Det har tagit oss långt.
Det är något mänskligt i det här med att inte vilja att saker ska förändras, men vi kan inte fortsätta diskutera till exempel att elbilen fungerar som en gammal tioårig Iphone. Vi måste våga tänka nytt och förändras i framtiden. Jag är ganska tacksam för att den insikten finns inom socialdemokratin, faktiskt mycket tack vare fackföreningsrörelsen.
På golvet vet man nämligen att rädslan för att jobben hotas inte gäller framtiden och förändringen, utan det är att inte förändras. Det ser vi ju nu. Vi har en regering som inte trodde att basindustrin i Sverige var i princip borta, vilket alliansregeringens företrädare hävdade. Vi har vågat satsa. Vi har tagit stora beslut om hur de klimatutmaningar vi har ska lösas.
Det har gjort att våra industrier ligger i framkant. Världens ögon tittar på Sverige. Det är här man vill etablera sig, eftersom vi har vågat ta tag i utmaningarna. Det är också viktigt att påminna om att det här ger jobb. Och jobben är det som gör att vi får in skatter och finansierar allt det som vi gemensamt tycker är viktigt, till exempel skolgången för er elever som sitter på läktaren här i salen.
Men pandemin har också visat att vården behöver rustas upp. Det gäller även omsorgen om våra äldre. Det kan vi fortsätta göra, eftersom vi vågar ligga i framkant i klimatomställningen. Vi kommer att fortsätta som land att sträcka ut en hjälpande hand till människor som flyr krig, hjälpa dem som kommer hit att bygga upp nya liv och bli en del av Sverige. Och glöm för guds skull inte att integration aldrig är något som man kan kräva av någon annan!
Om det ska bli integration måste jag och du öppna våra dörrar. Det är det enda sättet som vi kan integrera på. Jag är så tacksam för alla som visade det 2015 och som väljer att göra det också nu. Tack! Vi behöver bli fler. Tack vare att människor går till jobbet och betalar skatt kan vi förbättra för dem som har det tuffast. Sveriges pensionärer med de lägsta inkomsterna förtjänar bättre levnadsstandard. Vi har råd.
Vi kan stärka ekonomin för barnfamiljerna och för dem som har långvarig sjukersättning och inte kan påverka sin inkomst. Vi kan lindra hushållens och företagens prisökningar när situationer som den vi har i dag kräver det. Det kan vi göra tack vare att det är ordning och reda i finanserna och tack vare att vi har haft en framgångsrik finansminister som i dag är statsminister. Punktskatt Sverige är ett land dit människor vill komma för att leva, bo och utvecklas. Vi ska fortsätta göra det möjligt i hela landet.
Vi ska också fortsätta vara lyhörda för hushållens och företagens behov och hålla kvar de långsiktiga målen och en ambitiös politik för klimatomställning. Det har tjänat Sverige väl. Jag yrkar avslag på motionerna i betänkandet.