Roger Haddad (L):
Statsrådet Engström avslutade sitt interpellationssvar med det absolut viktigaste i detta svar, nämligen genom att säga att det är regeringens viktigaste mål att få fler människor i arbete och minska utanförskapet. Det är därför som jag och andra kolleger är politiskt engagerade, och jag hoppas att även Monica Green är engagerad för att vi ska bryta utanförskapet.
Därför blir jag lite upprörd när jag läser interpellationen från Monica Green där hon säger att ordet utanförskap är påhittat. Men det är inte påhittat. Det finns ett utanförskap. Folkpartiet påbörjade 2005 den så kallade utanförskapets karta. Man tittade på vissa stadsdelar, på skolresultat, valdeltagande, försörjningsstöd, arbetslöshet och så vidare.
Den tuffaste kritiken kom faktiskt från Socialdemokraterna om att man satte det på pränt och att man talade om de faktiska problem som fanns i samhället med risk för att man stigmatiserade och så vidare. Det känner jag igen från min tid som kommunalråd i Västerås. S- och V-politiker ville inte att vi skulle samla denna statistik och tala om detta och peka ut. Men vi från Folkpartiet och övriga i Alliansen vill faktiskt ta tag i detta.
Självklart använder man då ett begripligt begrepp som ändå talar om att det finns människor utanför skolsystemet, utanför sjukförsäkringssystemet och utanför arbetsmarknadssystemet. Vi försöker med vår politik hjälpa dem och stötta dem för att de ska komma tillbaka.
Inför valet 2006 lovade många socialdemokrater och vänsterpartister, i alla fall i mitt län Västmanland, att om bara de fick fortsätta att ta ansvar för politiken skulle de eliminera arbetslösheten, med utgångspunkten att det är politiker som fixar jobb. Det lät lite grann på Monica Green som att man självklart ska få arbeta efter förmåga - jobb åt alla. Ingen politiker kommer att gå upp och säga att vi är emot jobb åt alla.
Men jag har aldrig varit övertygad om att det är vi politiker som skapar jobben. Vem ska finansiera till exempel Vänsterpartiets utfästelser om 200 000 jobb i offentlig sektor? Det är ju skattepengar. Det är människor som måste betala - skatt på arbete för att man ska kunna finansiera välfärdstjänster, skolan eller vad det kan vara.
Jag vill också komplettera arbetsmarknadsministerns svar utöver det som är anfört i interpellationen på utbildningsområdet, vuxenutbildning, yrkesvux och flera åtgärder, för att inte tala om ungdomar som befinner sig utanför. Ungdomar som faktiskt har hoppat av gymnasiet och ungdomar som inte får tillträde till arbetsmarknaden har varit och är ett fortsatt viktigt fokus. Jag vill inte hamna i en statistikdebatt.
Men även på ungdomsarbetslöshetssidan har det ibland gått troll i hur den faktiska ungdomsarbetslösheten ser ut. Både den förra regeringen och den nuvarande regeringen har tolkat in att man nu ser över detta. Men även 16-, 17- och 18-åringar som går på gymnasiet har varit med i ungdomsarbetslöshetsstatistiken.
Deltidsstuderande och deltidsarbetande ungdomar som samtidigt har varit inskrivna på Arbetsförmedlingen har också räknats in i ungdomsarbetslöshetsstatistiken. Vi vill inte negligera problemet. Till exempel när det gäller ungdomar tycker vi att man faktiskt ska ta reda på vad de gör. Har de en sysselsättning? Eller sitter de hemma passivt och mår dåligt och tar emot ett bidrag? Då är det ett problem.
Men nyansera bilden, erkänn problemen, och kom inte och påstå att vi inte tar tag i detta eller att utanförskapet är påhittat, för det är det absolut inte!