KBLab/rixvox huggingface dataset:
Raimo Pärssinen (S):
Jag ska börja med att citera vad ansvarigt statsråd säger i ST Press den 30 mars. Rubrik: "Inte min sak vad Försäkringskassan gör med personalen". Det kan ses som en ganska oroande rubrik.
Det är tydligen så att Försäkringskassan, som statsrådet skriver i svaret, ska förbättra tillgängligheten och korta väntetiderna. Det ska finnas lokalkontor i varje kommun. Och inte nog med det, utan det ska finnas en personlig handläggare för alla med långa sjukskrivningstider. Det här gör man genom att minska resurserna med totalt 1 400 anställda.
Precis som Ulla Andersson här har berättat för oss finns det en stor oro, och det är ett stort debacle, om jag uttrycker mig så, när man förhandlar kring detta. Om man vill kan man fråga sig: Är det detta som är den moderatledda regeringens arbetslinje? Man ser till att 700 anställda får gå frivilligt och, som Ulla Andersson sade, köper sedan ut 700.
Hur stämmer detta egentligen med arbetslinjen? Det är staten, det vill säga regeringen, som ska visa vägen och verkligen se till att vi får en arbetslinje här som är värd namnet, och det gör man genom att skicka ut anställda i det så kallade utanförskapet. En viktig fråga för mig som kommer från Hofors i Gävleborg och Gästrikland är detta med tillgängligheten.
Den ska nu bli bättre. Eftersom det inte är statsrådets sak vad Försäkringskassan gör med personalen kan det faktiskt hända att Försäkringskassans ledning inte anser att det finns resurser att upprätthålla en rimlig tillgänglighet i Hofors, eller varför inte i Ockelbo. Men det struntar statsrådet i. Frågan är då hur man följer upp att tillgängligheten är tillräcklig.
Det pratas mycket om kontorstätheten. Kontoren i de mindre kommunerna i våra hembygder - Hofors, Ockelbo eller varför inte Ovanåker - är bemannade och kan ge försäkringskunderna ett personligt bemötande.
Jag tror inte att ett personligt bemötande på något vis kan ersättas av en fungerande hemsida på en datorskärm. Frågan är på vilket sätt statsrådet tillförsäkrar sig att hög tillgänglighet kommer att uppnås. Gör man det genom att minska personalstyrkan i Gävleborgs län med ca 70 stycken?
Betyder det att Hoforskontoret får mer resurser och bättre tillgänglighet? Betyder det att Hoforskontoret verkligen kan möta den enskilde - någon med lång sjukskrivning, någon med arbetsskada eller med något annat bekymmer - så att man kan sätta sig ned och få en stund tillsammans för att reda ut begreppen?
Det är många medborgare i landet som tycker att det här kan vara besvärliga frågor att hantera. På vilket vis främjar detta arbetslinje, kompetens, tillgänglighet och bemötande? På vilket vis kommer servicen att bli bättre? Jag ställer frågorna fastän statsrådet säger att hon inte har att göra med vad Försäkringskassan gör med personalen.
Raimo Pärssinen (S):
Nu har vi fått besked. Vi som sitter i kammaren är riksdagsledamöter. Vi ställer frågor som handlar om en viktig myndighet som kallas Försäkringskassan till ansvarigt statsråd. Vad får vi då för svar av statsrådet? Hon säger att vi ska vända oss till styrelsen. Där kan vi ta diskussionen om hur det ska fungera och så vidare.
Riksdagsledamöter ska vända sig till styrelsen för vi kan inte ställa frågorna till statsrådet. Hon sade precis att det inte är hennes sak vad Försäkringskassan gör med personalen. Det är ungefär som att säga att vi inte ska lägga in politik i Försäkringskassan. Den myndigheten sköter sig själv.
Den enskilde kan, så vitt jag vet, fortfarande gå till några som har ett medborgarperspektiv, men det kommer att försvinna när socialförsäkringsnämnderna läggs ned. Då kan man klaga hos tjänstemannen. Det är som att jag skulle springa till chefen på Försäkringskassan och klaga men inte vända mig till statsrådet. Vänd er till styrelsen, säger hon.
Som vanligt är det på något vis vårt fel. Vi kanske kommer ifrån de diskussionerna när det har gått något år till. Precis som Ulla Andersson sade lägger ansvarigt statsråd till förändringar och besparingar på 270 miljoner. Sedan går man in med en anslagskredit för att klara av detta. Man går in med ett lån för att man ska kunna säga upp dessa människor på ett något så när rimligt sätt. Men man klarar inte det.
Statsrådet nämnde att man kunde ha tillgänglighet fyra timmar i veckan vid sammanslagning av kontor. Är det vad vi har att förvänta oss i Hofors, fyra timmar i veckan?
Raimo Pärssinen (S):
Det är nästan så att man förväntar sig att få höra här att nya bonusprogram ger nya jobb, med den retorik som förs här i kammaren. Vi ska ha klart för oss att när vi pratar om bonusprogram, eller incitamentsprogram, som det heter, pratar vi om politisk dynamit. Vi vet att det skräller till i landet när man öppnar upp för det, precis som Thomas Östros beskriver.
Vi har väldigt ansvarsfulla fackföreningar i det här landet som under många år har klarat av att göra lönerörelser på ett bra sätt, vilket har gjort att vi också klarat konkurrensen med omvärlden. Nu ska näringsministern tillsammans med övriga regeringen ändra vissa saker som har stark beröring med fackföreningarna, och det är a-kassan.
Den kommande konstruktionen, som väntar runt hörnet, är att man ska förändra villkoren i a-kassan så att den i sin tur ska disciplinera fackföreningarna så att de inte kräver och tar ut för höga lönepåslag jämfört med i våra konkurrentländer. Där ligger det en piska. Pratar man morötter brukar det ligga en piska någonstans också.
Samtidigt med detta kan vi läsa i Dagens Nyheter att näringsministern öppnar upp en diskussion om att man kan släppa loss bonusprogram i statliga företag. Alla löner och alla ersättningar ska krävas med förstånd och varsamhet, näringsministern. När det handlar om det stora kollektivet och disciplineringen av lönekraven från de fackliga organisationerna är det solklart.
Men när det handlar om ersättningar till personer i ledande befattningar i våra statliga bolag ska vi inte gå in och peta i detaljer. För mig betyder det här att det finns en klar linje i det hela. Tänket blir synligt. Signalsystemen ska vi verkligen vara försiktiga med.
Nu signalerar näringsministern och den borgerliga regeringen att incitamentsprogram kan öppnas upp på ett annat sätt. Men precis som Thomas Östros har sagt är det ett signalsystem från ägaren.
Vi kan i alla fall från Socialdemokraterna lova att när detta sker, när näringsministern inte går in och petar i detaljer utan öppnar upp, kommer den här diskussionen bara att växa. Den kommer att växa jämsides med den stora, viktiga och avgörande avtalsrörelse som kommer att ske nu under vintern och våren.
Till detta ska vi lägga det som har tagits upp av andra i den här debatten, att moroten för de arbetslösa är att de ska få jobb. Ja, självklart - alla vill väl att de ska få jobb. Men de som inte får jobb, vad får de? Jo, det blir ingen morot utan det blir den niosvansade piskan, som kommer att rappa över ryggen när de får sina sänkta ersättningar, när de får sämre villkor att klara sig på.
Där har vi alltså vickningen i politiken. Bonusprogram säger man kanske ja till, men de som har det sämre ställt piskar man på.
Raimo Pärssinen (S):
Vi har en vädjan till näringsministern också, och den går egentligen ut på att vi ska hålla ihop Sverige. Det tror jag är viktigt.
I tider då man lägger en sådan budget som regeringen har gjort, som i sig betyder att inkomstklyftorna kommer att öka i detta land, är det väldigt farligt att gå ut och säga att vi ska se över de statliga bolagen och kanske öppna upp för bonusprogram för dem som leder de företagen, som redan har goda villkor och så vidare. De som har det lite sämre får det däremot ännu sämre i Sverige. Det betyder att klyftorna ökar i landet.
Men det kommer att leda till jobb, säger näringsministern. Än har ni inte kunnat tala om på vilket sätt. Retoriken från den borgerliga regeringen är att allt de talar om kommer att leda till jobb, men vad vi vet är att det kommer att leda till större klyftor. Glöm inte bort den kommande avtalsrörelsen. Jag tror att den är viktig att följa för en näringsminister också.
Glöm inte heller bort de signaler som sänds ut både från regeringen och från LO-håll om att klara konkurrensen och göra det på ett bra sätt som gör att vi kan vidmakthålla ökade reallöner. Maud Olofsson säger att vi gör det här för att jobben ska växa till. Vi vet alla i den här kammaren att jobben växer till nu, och det rejält.
Det är utifrån den hittills förda politiken. Det finns ännu inte ett enda förslag som har genomförts från den borgerliga regeringen som har lett till flera jobb, utan det är antaganden. Men de här antagandena bygger i sin tur på att en del ska ha mer och andra mindre. Fortfarande är det så, näringsministern, att signalerna är tydliga: Att kanske öppna upp för bonusprogram för vd:ar i statliga företag medan de som är arbetslösa får betala mycket av kalaset.
Raimo Pärssinen (S):
Vi hörde nyss Anders Borg jämföra skattekontor med biografer som försvinner som ett exempel. Han bor själv i en sådan kommun, säger han. Samtidigt har inte finansministern några synpunkter, utan han tycker att det är bra att skattekontoren stärks inom storstadsområdena. Fältarbetet kommer att öka ännu mer. Samtidigt raderar man ut kontoren i Ljusdal, Bollnäs och Sandviken. Detta ska ersättas av en fältorganisation.
När jag har träffat både chefer och anställda har de funderat på hur servicekontoret verkligen ska kunna uppnå samma service som finns i dag. När till exempel Ljusdal vill utveckla sitt företagsklimat - varför har då inte Skatteverket resonerat med Ljusdals kommun om hur man kan förbättra sin näringslivsverksamhet?
Kan finansministern här i kammaren rakt över disk säga att han är intresserad av att lyssna på kommunernas synpunkter och idéer, som faktiskt handlar om hur man utvecklar i stället för avvecklar Skatteverkets roll i företagsamheten?
Skatteverket är uppenbarligen inte intresserat av att lyssna. Man har inte heller det uppdraget. Anders Borg har tydligen inte ett regionalpolitiskt uppdrag. Han försöker bara effektivisera utan att se vad som händer. Det här betyder fortfarande bara att fler verksamheter töms och dräneras och flyttas ut från inlandet till tillväxtområdena.
Det är fortfarande så att Anders Borg och Moderaterna står för att öka klyftorna. Det är de rika områdena som ska gynnas och det är de områden som har sämre förutsättningar som ska missgynnas. Ställer Anders Borg upp på en uppvaktning från dessa kommuner?
Raimo Pärssinen (S):
Jag får tacka finansministern för svaret, även om många frågor dyker upp när man läser det. Det första jag skulle vilja fråga om är att det ska ha framförts kritik här i kammaren mot att det varit svårt att starta näringsverksamhet i Sverige. Vad består den kritiken egentligen av? Vad är essensen i den kritiken?
Det skulle vara roligt att höra om Anders Borg kan konkretisera sig. Anders Borg säger sedan att Skatteverket i flera skrivelser till regeringen har efterlyst en utvärdering. Ja, det har man gjort. Men det har inte varit utifrån någon kritik mot att det har varit så krångligt att skaffa F-skattsedel. Skatteverkets uppfattning är tvärtom att det är lätt att skaffa F-skattsedel.
Däremot har Skatteverket lagt fram förslag om att man kanske skulle tidsbegränsa en del F-skattsedlar just för att man på ett bättre sätt skulle kunna kontrollera skatteundandragande och så vidare. Huvudsyftet med utredningen är alltså att man ska titta på självständighetskriteriet, precis om Anders Borg säger.
Det görs ungefär 75 000 ansökningar om F-skattsedel per år. Ungefär 1 600 av dessa avslås. De absolut flesta avslagen beror på att den sökande har skatteskulder.
Det är enbart 300 avslag som grundas på självständighetskriteriet, det vill säga inte uppfyller kraven på självständighet, varaktighet och vinst. Men det är det som är det stora bekymret enligt Anders Borg. Han säger vidare att det inte framgår av statistiken, men att det är många som hindras. Det är ett antagande.
Jag vet inte vad han bygger detta antagande på. Han säger också att det är troligt att många inte ens tror att det är lönt att söka F-skattsedel med dagens regler och därför hindras från att starta företag. Finansministern tror, och han antar. Jag skulle vilja få detta klätt med lite fakta, siffror och substans.
Om han inte klarar av det kommer nästa fråga: Tänker man gå in och göra en förändring av näringsbegreppet så att det blir en förskjutning mellan det som är löntagare och det som är självständig företagare, för dessa 300 som nu får avslag? Vilka är dessa 300? Är det vikarier?
Är det de som går in i korta anställningar? Om det är vikarier som skulle bli tvungna att skaffa F-skattsedel för att kunna gå ut och in i jobb som korttidsanställda, varför skulle de tvingas ut och börja momsredovisa, skaffa sig ansvarsförsäkring och så vidare? Är det något annat som ligger bakom detta?
Fru talman! Min önskan i den här interpellationen är att Anders Borg ska räta ut en del frågetecken och att han inte bara står här med lösa antaganden och säger "troligen". Berätta varför de 300 avslagen är så viktiga att undanröja!
Om man gör som det är tänkt i utredningen öppnar det för ett systemskifte på arbetsmarknaden.
Raimo Pärssinen (S):
Vi känner igen det politiska språket, Anders Borg: Det finns ingen avsikt här att på något vis försämra anställningstryggheten eller anställningsskyddet. Men det är bara att konstatera att det har skett på andra områden. Låt oss titta in i skogen och de så kallade AT-förarna. Skogsbolagen sade att om de ville jobba kvar fick de bli sina egna och köpa sina egna maskiner.
Om man förändrar, precis som Anders Borg vill göra, så att det räcker med en uppdragsgivare, kan man hamna i den situationen att chefen säger att det inte går så bra i firman just nu men att om man skaffar en F-skattsedel kan man få komma tillbaka och göra precis samma jobb som förut men som egenföretagare. Då är det ett affärsmässigt förhållande.
Då gäller inga andra avtal än de man har kommit överens om i den affär man gör. Det kommer sämre tider då folk kan trängas in i sådana situationer. Men finansministern säger att det absolut inte finns någon sådan vilja. Det är det som är symtomatiskt med er moderater, det vill säga ni säger en sak men gör en annan.
Jag har hört många exempel där borgerliga debattörer säger att när en industri går dåligt måste det bli fler företagare. Då ska kommunens verksamhet knoppas av till fristående företagare. Vips finns det fler företagare, men det finns inga fler jobb. Hur blir det på en hälsocentral? Anders Borg tar upp det som ett exempel.
Betyder det att Bomhus Hälsocentral kommer att bestå av 15 innehavare av F-skattsedel? Vips har vi fått många fler företagare, men man har inte fått ut mer i service och verksamhet för medborgarna.
Om förändringen går igenom betyder det att systemet med F-skattsedel och förflyttningen, förskjutningen, mellan näringsbegreppet och löntagarbegreppet kommer att påverka lönerna och kollektivavtalen. Det är samma retorik och tankestrategi som finansministern har när han förändrar a-kassereglerna.
Om man har en högt belastad a-kassa måste man ta hänsyn till a-kassenivån när man ställer sina lönekrav. Men, o nej, ni är för alla kollektivavtal, ni tycker om det. Sedan genomför ni de andra sakerna.
Arbetsmarknadsminister Littorin hade en interpellationsdebatt i andrakammarsalen - jag tror att Anders Borg lyssnade. Han hävdade i samma fråga att man hade tittat på en utredning som Skatteverket gjorde 1998 eftersom det var så många som inte fick F-skattsedel. Man tittade på om begreppet skulle vidgas.
Då handlade det om företagsjour, avbytare i jordbruk, musiker, tidningsmedarbetare och direkthandelsförsäljare. Alla har F-skattsedel i dag. Det bekymret finns inte. Nu är det nästa grupp som finns där, de 300. Vad är deras bekymmer, Anders Borg? Varför får de inte? Vilka är de?
Jo, det är alltså de som går in på kortare anställningar, vikarierna och så vidare. Varför ska Anders Borg tvinga dem att starta företag, med momsredovisning? Det är jobbigt att starta företag innan man väl kommer i gång, men det är inte krångligt att skaffa sig en F-skattsedel.
Raimo Pärssinen (S):
Jaha, då handlar det om att det ska bli 300 nya företagare. Är det detta som är problemet, Anders Borg? Om vi ser det från en annan synvinkel finns det ett väldigt viktigt arbete som ligger framför oss här i kammaren tillsammans med regeringen, och det är att bekämpa skatteundandraganden och skattefusk. Här har regeringen inte varit så lysande och framstående och pekat på många åtgärder.
Jag kan säga så här: På den skattefelskarta som Skatteverket har presenterat var det mikroföretagen, de med en omsättning under 1 miljon kronor, som stod för hela 55 miljarder i skattefusk.
När Skatteverket har sagt att man kan lägga fram ett förslag om att ha tillfälliga F-skattsedlar, som gör det möjligt att verkligen kontrollera att det är verksamhet i dessa företag, har de inte fått svar. Det finns en annan sida också. Visserligen skulle det, Anders Borg, kunna finnas 8 miljoner företagare i det här landet, kanske 9 miljoner, och då skulle vi kanske ha mycket mer pengar.
Men det tror jag inte. Det beror på hur man organiserar samhället. Bekymret är fortfarande att kunna ge 300 vikarier eller korttidsanställda möjlighet att få en F-skattsedel. Regeringen har ju tittat på den nuvarande statistiken och sagt att det är ett bekymmer. Jag har fortfarande inte fått svaret på vad som är bekymret med de 300.
Det är bara så att huvudsyftet är att ändra näringsbegreppet. Det säger ju finansministern. Det betyder att man öppnar för ett systemskifte på arbetsmarknaden. Det betyder att det blir möjligt att ersätta ett anställningsförhållande för var och en som är anställd, där chefen kommer in och säger: Du får faktiskt starta en egen firma, och sedan får du fortsätta att göra ditt jobb precis som du har gjort tidigare.
Det är just det som är systemskiftet, och det är just det Anders Borg verkligen undviker att kommentera.
Raimo Pärssinen (S):
Jag vill tacka statsrådet Maria Larsson för svaret. Jag har ställt frågor utifrån ett tv-program, Kalla fakta , som har avslöjat att riskkapitalbolag bedriver äldreomsorg, omvårdnad och omsorg och att de via skatteplanering inte betalar skatt i Sverige.
Jag vill inte på något sätt vara förklenande, men jag tycker tyvärr inte att statsrådet svarar på frågan utan pratar om andra saker. Vanliga medborgare, kommunpolitiker och jag är oroade över vad som kom fram i Kalla fakta -programmet. Vård och utbildning är skattefinansierade verksamheter.
Vi vill inte - och jag tror inte heller att Maria Larsson vill det - att vården ska bli ett spekulationsobjekt. Visst kan vård ske i privat regi, men då måste de privata intressena följa vissa etiska regler. Svenska Riskkapitalföreningen har slagit fast vissa etiska riktlinjer, som jag tycker är bra. Jag citerade två av dem i min interpellation.
Av en riktlinje framkommer det att det ankommer på medlem att genomföra sin affärsverksamhet på ett ansvarsfullt sätt och inte inlåta sig i handlingar som skulle vara skadliga för omvärldens bild av riskkapitalnäringen och dess intressen. Av en annan riktlinje framkommer att varje medlem ska verka för och vidmakthålla etiska normer för sin verksamhet samt handla rättvist och ärligt i alla affärsangelägenheter som fordrar ens medverkan. Det här är viktigt.
Det är oroande att en stor aktör inom den privata äldreomsorgen, Attendo Care, genom åren har dragit på sig anmälningar och har varit inblandad i skandaler i olika kommuner. Det är ännu mer oroande att företaget är involverat i avancerad skatteplanering samtidigt som dess verksamhet betalas av skattemedel. Det är det som statsrådet inte på något sätt berör i sitt svar.
Mindre och kanske mer seriösa privata entreprenörer slås ut. Genom att expandera kan ett företag som Attendo Care få in mer pengar samtidigt som företaget begränsar sina skatteinbetalningar. Detta i sin tur gör det lättare att lägga lägsta anbud och ytterligare expandera.
Om det är skatteplaneringen som har gjort det möjligt för Attendo att lägga lägsta bud och få kontrakt är det både fel och omoraliskt. Jag har inget emot riskkapitalbolag. De fyller sin roll i ekonomin. Däremot är jag mindre förtjust i att de är ägare inom vård och skola. Vi vill ha stabilitet och långsiktighet hos privata entreprenörer.
Jag tror att alla - även Maria Larsson, om hon är ärlig - skulle baxna inför tanken att skolan där våra barn går, eller äldreboendet där gamla mamma finns, riskerar att gå i konkurs.
Just därför att det är riskkapitalbolag som har till affärsidé att köpa in bolag, vidareförädla dem och sälja dem efter ungefär fyra och ett halvt år kan man fråga sig om det är lämpligt att gå in på den service- och tjänsteproduktionen som är riktad till våra äldre och barn. Jag ber statsrådet Maria Larsson att förtydliga sig.
I sitt svar nämnde hon att kommunerna ska följa skattelagstiftningen, och det kan vara möjligt att ta med information om uppgifter om ägarstrukturen för företaget. Men jag skulle vilja höra Maria Larssons synpunkt över huvud taget på riskkapitalbolag som bedriver äldreomsorg.
Raimo Pärssinen (S):
Jag får förmodligen ställa en ny interpellation om vi ska hinna gå på djupet i detta. Jag pratar om Attendo Cares skattefusk och räntesnurror. Maria Larsson pratar om Attendo Cares höga kvalitet. Hon citerade vad man i Attendo Care är duktig på. Hon vet också att Attendo Care av Uppsala kommun hade krävt betalning för hemtjänst åt 16 personer som hade avlidit.
Nu är man tvungen att betala tillbaka 2,7 miljoner kronor. Det nämnde hon inte.
Här handlar det om vad regeringen har för syn på ett riskkapitalbolag som bedriver äldreomsorg och använder räntesnurror för att undvika skatt och på det sättet konkurrerar ut mindre, seriösa företag som annars kunde komma in och ta hand om en del av vården. Maria Larsson säger att det är viktigt att vi har många med oss.
Det är ju faktiskt tre stora bolag som har hälften av marknaden i dag. Regeringen och Maria Larsson måste nu göra något åt detta med räntesnurrorna, för annars begränsar det konkurrensen. Då begränsas mångfalden. Skattefusk är Anders Borgs bord, säger statsrådet. Ja, så är det ju.
Men Maria Larsson har ansvar för äldreomsorgen, och om nu äldreomsorgen begränsas för att man använder skattetricksande borde det vara en fråga i hennes och hela regeringens intresse. Det är ju detta frågan handlar om, inte om att det är så jättebra med mycket satsningar. Jag vill ha svar på frågan om skattefusk, men Maria Larsson vägrar uttala sig. Alltså får jag väl återkomma och gå lite mer på djupet i detta och prata mer med Kalla faktas reportrar.