Alexandra Anstrell (M):
Vi moderater tycker att det är viktigt att vi följer riksdagens fattade beslut om 170-270 vargar. Naturvårdsverket har nu i stort sett fått fri lejd att sätta upp minimiantalet för vargar i Sverige. Man kringgår alltså riksdagens fattade beslut. Vi är ändå högsta beslutande församling i Sverige. Jag tycker att det är märkligt. Nu var inte jag med 2012, men jag har ändå läst på i propositionen.
Riksdagen beslutade då om ett intervall på 170-270 vargar, och Naturvårdsverket fick i uppdrag att återkomma med en specifik siffra däremellan - däremellan - eftersom det hävdades att EU ville ha en specifik siffra och inte ett intervall.
Jag läser ur betänkandet: "Efter riksdagens behandling av frågan kommer Naturvårdsverket enligt vad regeringen uppger att få i uppgift att göra en bedömning av var referensvärdet ligger inom de föreslagna intervallen." Naturvårdsverket följde inte sitt uppdrag utan lade sig på siffran 270. I min värld är inte 270 en siffra mellan 170 och 270 utan ligger som maxantal i intervallet. Ska det bli rätt på slutet måste det vara rätt från början, och det blev det ju inte här.
I propositionen stod det: "Naturvårdsverket bör även fortsättningsvis arbeta med den genetiska förstärkningen, i första hand med att underlätta för naturligt invandrade vargar att förflytta sig till den vargpopulation som finns i Mellansverige." Alltså fick de inte i uppdrag att köra sitt eget race.
Men regeringen gav dem såklart nästan fri lejd när den gav Naturvårdsverket i uppdrag att utifrån ett brett vetenskapligt underlag uppdatera analysen och, med den nya analysen som grund, utreda vad som krävs för att populationen ska anses ha gynnsam bevarandestatus. Även här säger regeringen att de ska uppdatera analysen, inte uppdatera riksdagsbeslutet. Herr ålderspresident! Det känns faktiskt som att regeringen försöker skylla ifrån sig, dels på en gammal proposition, dels på EU och dels på länsstyrelserna.
I själva verket är det ju regeringen som inte ser till att riksdagens beslut följs och heller inte verkar ha för avsikt att lyfta frågan demokratiskt. Jag tycker att det är märkligt att ministern står här i kammaren och säger att åtgärderna som görs i dag bidrar till ökad trygghet när det från så många håll vittnas om motsatsen. Visste ni förresten att vargen är en väldigt god simmare? Den springer också väldigt snabbt och effektivt.
Under en natt kan den utan problem tillryggalägga 70 kilometer. Eftersom vargen är så rörlig kan den leva och jaga i ett område så stort som 200-2 000 kvadratkilometer. Ett sätt att skydda sig mot varg är att använda de här rovdjursavvisande stängslen som man då får lite bidrag för, bidrag som dock oftast inte räcker ett helt år.
Under augusti månad har en varg härjat i Sjundareviret och attackerat och dödat många får. Länsstyrelsen uppmanar djurägare som har ägor mot vattnet att säkra sina hagar, då en av vargattackerna skedde i en beteshage belägen på en ö. Ska man säkra hagarna även mot vattnet blir det lite konstigt här i Stockholm. I Haninge där jag bor är 75 procent av kommunen bestående av vatten.
Stockholms skärgård är Sveriges största och den näst största i hela Östersjön. Anser ministern att det är rimligt att en djurhållare ska behöva stängsla in vattenlinjen i alla beteshagar för att slippa undan rovdjursangrepp? Hur rimmar det med strandskyddsregler, allemansrätt och liknande? Jag undrar även om ministern avser att säkerställa tryggheten för djurhållare i och kring Sjundareviret. Har ministern några förslag?
Tänker hon vidta några åtgärder för att möjliggöra sekretessbeläggning av personuppgifter om den som ansöker om skyddsjakt för att få ökad säkerhet?