KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anders Borg (M):
Det här är en debatt om rättvisa, teori och praktik. Det stora bekymret för Socialdemokraterna är att vi har sett praktiken. Förmögenhetskoncentrationen ökade. Inkomstskillnaderna steg. Välfärdsklyftorna vidgades. Det är det resultat vi har på papper. I kolumn efter kolumn i de fördelningspolitiska redovisningarna kan vi se: Socialdemokraterna ökade klyftorna.
Jag förstår att det möjligtvis känns skönt att ha en retorik där man talar om rättvisa, men när man i praktiken levererar orättvisa borde det svida i själen. Det är ingen slump att det blir på det sättet. Underminerar man arbetslinjen skapar man ett långvarigt utanförskap som leder till att människor får det sämre. Då växer välfärdsklyftorna.
Om man inte har kunskap som norm i utbildningssystemet, om man inte respekterar att det måste finnas en bra och fungerande yrkesutbildning som är en väg in i arbetslivet, ja, då ökar man klyftorna, då minskar man den sociala rörligheten, då ökar man risken för långvarigt utanförskap bland unga människor. Det är beskrivningen av det svenska utbildningssystemet sedan 30-40 år tillbaka.
Jan Björklund gör en historisk insats för att skapa ordning och reda i klassrummet och kunskap som nerv i utbildningssystemet. När man tappar de här två, arbetslinjen och kunskapen, har man inte råd med välfärden därför att pengarna går till att betala för utanförskapet, pengarna går till att betala för att människor inte arbetar. Det är precis så teori och praktik ser ut. Vi står för sammanhållning.
Vi är entydiga med att en kombination av arbetslinje, kunskap, bra sjukvård, barnomsorg och äldreomsorg till alla och riktat stöd till dem som mest behöver det är en politik för rättvisa. Det är därför vi kan se att vi är på väg till ett system med minskade välfärdsklyftor.
Anders Borg (M):
Christina Karlsson har frågat mig om jag avser att ta initiativ till att upphäva den skillnad i beskattning som gör att flytande naturgas beskattas 300 procent högre än samma råvara i gasform. Jag tolkar Christina Karlssons fråga som att hon menar att syntetisk diesel som tillverkats av naturgas bör ha samma beskattning som naturgas som används som drivmedel. Först och främst vill jag reda ut begreppen lite. Flytande naturgas är en naturgas som har kondenserats till vätska för att kunna lagras och transporteras.
Syntetisk diesel däremot är rent kemiskt en diesel även om den tillverkats av naturgas. För beskattningen av drivmedel är vi bundna av de regler som finns inom EU. På det här området finns reglerna i energiskattedirektivet. Reglerna fastställer bland annat att diesel har en egen skattesats och att naturgas har en egen skattesats. För drivmedel som saknar egen skattesats gäller att de ska beskattas i nivå med likvärdigt bränsle. Detta innebär att ett bränsle som ersätter diesel i en dieselmotor ska beskattas som diesel.
Vi kan inte tillämpa skattesatsen för naturgas bara för att naturgas varit en råvara vid tillverkningen av syntetisk diesel. Nationellt sett har naturgas en gynnsam beskattning för att vara ett fossilt drivmedel. En anledning till det är att stimulera användningen av gasdrivna fordon. Detta är ett steg på vägen mot förbättrad infrastruktur och marknad för biogas som fordonsbränsle. Syntetisk diesel kan användas rent eller blandas i konventionell diesel och användas i vanliga dieselbilar.
Utmaningen är att övergå till att tillverka bränslet från förnybara råvaror som biogas, skogsavfall eller svartlut i stället för från fossil naturgas. Det är först när den syntetiska dieseln framställs från biomassa som den får effekt på utsläppen av koldioxid. När så sker kommer syntetisk diesel skattemässigt att hanteras på samma sätt som andra förnybara drivmedel.
Jag är av dessa skäl inte beredd att ta initiativ till att upphäva den skillnad i beskattning som föreligger mellan naturgas och fossilbaserad syntetisk diesel som används som drivmedel.
Anders Borg (M):
Låt oss vara väldigt tydliga. Klimatfrågan är en ödesfråga i global mening. Det är ingen tvekan om att fortsätter vi att släppa ut koldioxid på det sätt vi gör i dag klarar vi inte av att ha en stark tillväxt i länder som behöver en högre ekonomisk standard. Vi kan inte ha samma resursintensitet i tillväxten när vi ser Kina, Indien, Indonesien och andra länder gå från fattigdom till relativ rikedom. Det är den ena sidan av myntet.
Den andra sidan av myntet är att det går att lösa detta bekymmer. Skulle andra länder ha samma CO2-skatt som vi har i Sverige, ha lika mycket förnybar energi och satsa på gröna certifikat och vindkraft skulle vi kunna klara en stark tillväxt utan att den undergräver hållbarheten i vår natur. Den grundläggande utgångspunkten är att vi ska sätta skatterna så att vi minskar koldioxidutsläppen.
Sverige har varit och är ett föregångsland i termer av CO2, och jag tror att vi också kommer att vara ett föregångland när det gäller vindkraft om vi blickar något decennium framåt. Frågan är: Vad kan vi göra på området? Låt oss vara tydliga med vad som stod i interpellationssvaret. EU:s regelverk klargör för oss att en naturgas som omvandlas till diesel ska beskattas som en diesel. Det är alltså en typ av dieselskatt som vi har här.
Det kan vi tycka olika saker om, men det är så regelverket ser ut. Vad kan vi då göra? Vi skulle till exempel kunna säga att vi vill ha en lägre beskattning här eftersom det rör sig om pilotprojekt. Då kan vi via statsstödsreglerna ansöka om en nedsättning. Det är lite bekymmersamt med en teknologi som har varit känd sedan 1923 att hävda att vi här har en möjlighet till genombrott i Sverige. Den vägen tror jag är stängd.
Andra skillnader måste bygga på att vi hävdar att det finns så stora grundläggande miljöskillnader att det finns en poäng med skatteskillnaden. Vi kan föra en allmän diskussion om att det finns fördelar med ett sådant här bränsle därför att det till exempel blir bättre upplevd arbetsmiljö eller därför att man får mindre av andra partiklar. Om vi då får en nedsättning är risken att vi i stället får stigande koldioxidutsläpp. Det är den bedömning man måste utgå ifrån.
Vad är den miljömässigt motiverade skillnaden? Det måste vara utgångspunkten. Låt oss vara tydliga med detta. Egentligen finns det inget skäl att ha en så låg beskattning som vi har på naturgas. Det har vi därför att vi hoppas på biogasen. Naturgas är en energiförsörjning som har påverkan på växthuseffekten. Det vi önskar är att komma över till biogasen.
Det är det som är nyckeln till vad vi ska kunna få en minskad koldioxideffekt av utifrån vårt transportsystem.
Anders Borg (M):
Det är viktigt att vi ser miljöbeskattningen utifrån klimatfrågan när det gäller transportsektorn eftersom det är där transportsektorn har sin huvudsakliga miljöpåverkan. Vi vet att vi i Sverige behöver göra någonting åt transportsektorn. Det är en kvarvarande miljöbov i det svenska samhället. Vi gör mycket. Koldioxidskatten är effektiv. Den fungerar väl. Varje dag och varje timma betyder den att vi håller tillbaka utsläppen.
Vi behöver också se över andra skatteregler som miljöbilsbeskattningar som gör att vi får en fordonspark som ger minsta möjliga klimatutsläpp. I detta sammanhang är jag mycket osäker på om vi nu är i rätt diskussion. Interpellanten påpekar att vi har 300 procents högre skatt på syntetisk diesel från naturgas eftersom den beskattas som naturgas. Naturgas är ett bränsle och en energikälla som har bekymmersamma klimateffekter.
Naturgas bidrar till koldioxidutsläpp. Den är inte förnybar, och följaktligen bör vi förhålla oss med en betydande skepsis till den. Jag tror att framtiden ligger mycket mer i vindkraft än i naturgas. Jag tror att ett svenskt energisystem där vi kompletterar kärnkraft och vattenkraft med alltmer av förnybara energikällor har betydligt bättre vägar framåt än ett system där man likt Tyskland och i andra länder på kontinenten nu bygger sig in i ett naturgasberoende.
Det är klart att miljöprövningen alltid måste ses över. Den kan alltid utvecklas. Vi vet dock att det på detta område är en fråga om att det gäller arbetsmiljö och inte klimatfrågan. Det finns studier som tyder på upplevda förbättringar. Det har gjort att man när man till exempel har upphandlat Förbifarten har ställt krav på att syntetiska drivmedel ska användas. LKAB och andra som sysslar med gruvdrift har skäl att fundera på detta när de ser över sin egen energianvändning.
Om det finns fördelar med det här på arbetsmiljösidan är det naturligtvis motiverat att göra det. Men grundfrågan är: Är det motiverat att skattemässigt gynna diesel framställd ur naturgas? Mitt svar på frågan är att det är högst tveksamt. Det vore bra om vi skattemässigt kunde gynna biogas så att vi kunde få en fordonspark som drivs på förnybara energikällor. Det vore ett stort steg framåt om det vore möjligt.
Det finns säkert skäl att ligga kvar med den skattebehandling vi har av naturgasen eftersom man kan säga att det finns en teknikdrivande framtidsdimension där. Men om vi ska göra en översyn som landar i att vi ska förändra beskattningen av syntetisk diesel måste det göras på basis av de miljöbedömningar som görs.
Anders Borg (M):
Jag vill tacka interpellanten. Detta är en viktig diskussion. Vi har varje dag, varje vecka och varje månad skäl att se över hur vi bäst använder skatterna som instrument för att få en bättre miljö - både en miljö för hela Sverige och en arbetsmiljö. Som jag har sagt i tidigare interpellationsdebatter har vi kommit tillbaka till denna fråga och förnyat våra prövningar. Vår slutsats har dock hittills varit att det i huvudsak inte finns några starka miljöskäl som talar för en egen skatteklass.
Det är självklart att denna bedömning alltid kan omprövas och göras på nytt, men vi har gjort den förnyat under min tid som finansminister. Tyvärr har vi landat i slutsatsen att även om det finns en del arbetsmiljöargument är det inte motiverat att utifrån den allmänna inriktning vi har på att bekämpa koldioxidutsläpp göra detta.
Låt mig bara påpeka att vindkraften klart kan hjälpa arbetsmiljön eftersom ett alternativ är att ha eldrift på en lång rad av de fordon som man använder i denna typ av miljöer. Vad jag förstår har detta också bidragit till att man har gjort en del arbetsmiljöförbättringar. Jag vill passa på att tacka Christina Karlsson för en mycket viktig interpellation.
Anders Borg (M):
Jacob Johnson har ställt ett antal frågor till mig angående riskkapitalbolagens investeringar i så kallade välfärdsföretag, branschens bolagsskattebetalningar samt möjligheterna att begränsa dessa investeringar. För att säkerställa kapitalförsörjningen i svenska företag är det viktigt att upprätthålla ett gott investeringsklimat som säkrar tillgången till riskkapital mer generellt. Sverige ligger väl framme i detta avseende.
Detta visar sig bland annat i att riskkapitalbolagens investeringar i Sverige under 2009, mätt som andel av bnp, var dubbelt så stora som genomsnittet inom EU. Riskkapitalbolagens val av investeringsobjekt genom riskkapitalfonder görs för att uppnå bästa möjliga avkastning på det av investerarna satsade kapitalet. Regeringen har infört regler som begränsar möjligheterna för ränteavdrag som uppkommit genom koncerninterna lån. Reglerna avser lån som används till att köpa bolag inom koncerner.
Reglerna infördes som ett led i att motverka skatteplanering genom så kallade räntesnurror. Regeringen har också nyligen tillsatt en kommitté med uppgift att se över företagsbeskattningen . I kommitténs uppdrag ligger bland annat att se över reglerna om ränteavdrag och att undersöka om det är lämpligt att ta fram mer generellt utformade regler som begränsar ränteavdragen. Kommittén har även möjlighet att föreslå att de nuvarande reglerna om ränteavdragsbegränsning utvidgas till att omfatta externa lån och förvärv.
Vidare ska kommittén också föreslå regeländringar för att skydda den svenska bolagsskattebasen i en alltmer globaliserad värld. Jag avser inte att föregripa kommitténs arbete i detta avseende.
Anders Borg (M):
Ska vi föra den här debatten som en politisk debatt - och det ska vi väl göra, vi är ju i Sveriges riksdag - bör vi naturligtvis uppehålla oss vid varför Vänsterpartiet är emot valfrihet, kvalitet och kunskap och varför de allmänt är emot vinst. Jag tror att allt detta förtjänar att diskuteras med väljarna. Det är ett viktigt skäl till att man bör ha en alliansregering i Sverige. Det är bara då vi kommer att ha företagsamhet, valfrihet och kunskap. Räntesnurrorna som riskkapitalbolagen sätter upp är ett riktigt allvarligt problem.
Det var därför vi, trots att det fanns stort motstånd inte minst från Svenskt Näringsliv, valde att gå fram med lagstiftning mot räntesnurror. Det kanske inte har fått så stor effekt som vi önskade, men det handlar om miljardbelopp som vi har säkrat för statskassan genom att kunna göra de förändringarna i regelverket. I min föreställningsvärld måste vi få till ett ideologiskt skifte i skattesystemet.
Sverige och andra länder har drivit upp en kapitalbeskattning, en bolagsskatt och en beskattning av värdepapper som gör att vi överbeskattar ägande. Det drev ut familjer som Rausings från Sverige. Jag håller med Jacob Johnson om att det vore bättre om det var familjen Wallenberg, familjen Kamprad och familjen Rausing som drev de här förskolorna, skolorna och vårdcentralerna, så att det var långsiktigt industriellt inriktade ägare.
Vad vi samtidigt har gjort är att skapa väldigt generösa ränteavdrag som kan utnyttjas för skatteplanering. Kombinationen av hård ägarbeskattning och stora möjligheter till ränteavdrag har skapat en obalanserad skattesituation, som gör att företag lever mer på lånat kapital än eget kapital. Ska vi förändra detta? Absolut! Vi har framför oss en serie frågeställningar där vi ska titta på hur ägarskatterna ser ut.
Det gäller riskkapitalavdrag men naturligtvis också den breda beskattningen via bolagsskatten. Vi har stora utmaningar på detta område, eftersom finländare och britter funderar på att sänka sina skatter. Kan man delfinansiera det genom att se över möjligheterna att skapa externa räntesnurror, så att man när man köper ett bolag lägger upp en transaktion som gör att man helt befrias från skattebelastningen?
Det är en komplicerad teknisk diskussion där man inte kan föregripa utredningen. Det är inte alldeles uppenbart hur detta kan lösas. Det var en mycket komplicerad diskussion vi hade vid förra tillfället, där ett antal barn höll på att åka ut med badvattnet. Det ska vi naturligtvis undvika. Riskkapitalbolag kan göra stor nytta.
De kan vara skickliga ägare som tar in nytt management som sanerar bolagen och därmed bidrar till både tillväxt och utveckling. Det är jättebra. Men då ska riskkapitalbolagen konkurrera på lika villkor, där deras finurliga skatteupplägg inte är kärnan i deras bidrag till bolagets skötsel. För mig är det inte en fråga om välfärd. För mig är det en lika viktig fråga om vi talar om Munters eller andra viktiga industriföretag.
De ska ägas av ägare som brinner för sina bolag, som vill vara de som står upp och tar ansvar i vått och torrt för företagen. Den typen av ägare är det vi ska gynna i Sverige, inte de kortsiktiga.
Anders Borg (M):
Låt oss vara klara över detta: Vi i alliansregeringen kommer att göra vad vi kan för att förbättra villkoren för långsiktiga ägare. Jag menar långsiktiga ägare som Rausings, Kamprads eller Wallenbergs, som vårdar och sköter våra industriföretag till gagn för hela folket. Det är ett ägande och en kapitalism som är gynnsam för vårt samhälle. Där vet fackföreningar vem man ska ringa, politiker vet vad ägarna heter, och ägarna kan svara i telefon och ta ansvar för sina handlingar.
Det är bra ägande. Vill vi ha välfärdsföretag som drivs på det sättet? Självklart vore det en fördel om vi hade både Rausings och Wallenbergs som ägare av svenska välfärdsföretag. Det skulle vara en stor fördel för både välfärden och Sverige. Vill vi ha skatteregler som gör att man kan tricksa sig förbi skatten - det handlar inte om skattefusk men väl om skatteundandragande?
Nej, det vill jag absolut inte ha, och jag vill särskilt inte ha det i de fall det handlar om lånefinansiering med alla de risker det innebär. Vi kan gå tillbaka i vår företagshistoria till Krüger och fortsätta framåt och se exempel på att belånat kapital förr eller senare slutar i en katastrof. Vill vi bygga upp den typen av osäkerheter i vår ekonomi? Vill vi ha en lånekapitalism? Mitt svar är: Långsiktigt ägande är bra för Sverige.
Då ska vi ha ett skattesystem som gynnar långsiktighet, inte kortsiktighet. Är det bra med valfrihet? Där har vi olika syn. Jag tror att valfrihet är bra för föräldrar. Jag tror att det är bra för elever, och jag tror att det är jättebra för personalen att man får arbetsgivare som inte betraktar sina anställda som en given resurs som man har rätt att hantera hur man önskar. Där behöver vi en kulturrevolution i ordets sanna bemärkelse, också i den offentliga sektorn.
Anders Borg (M):
Monica Green har frågat mig vad jag avser att göra för att säkerställa att Sveriges ekonomi blir stark i framtiden. Förutsättningarna för en snabb återhämtning från den ekonomiska och finansiella krisen är goda. Tack vare ett starkt offentligfinansiellt läge har vi kunnat möta krisen genom en aktiv finanspolitik utan att hamna i underskottsproblem.
Att även fortsättningsvis föra en ansvarsfull politik som värnar de offentliga finanserna är av överordnad betydelse för att Sverige ska stå starkt även vid nästa ekonomiska nedgång. Regeringens främsta mål är fortsatt att få fler i arbete. Vi har genomfört en rad reformer i syfte att skapa en bättre fungerande arbetsmarknad. Nya och mer genomarbetade beräkningar tyder på att effekterna av regeringens politik är något större än i tidigare beräkningar.
Jämviktsarbetslösheten är nedreviderad från 6 procent till ca 5 procent 2015. Utan regeringens reformer bedöms jämviktsarbetslösheten ligga på ca 6,5 procent 2015. Vi ser nu att politiken verkar i rätt riktning. Det är angeläget att prioritera satsningar på utbildningsområdet och regeringen delar Monica Greens syn att investeringar i utbildning och kompetens är viktigt för att stärka Sverige inför framtiden.
Regeringen har aviserat, påbörjat, och genomfört en rad reformer för att förbättra utbildningssystemets olika delar. Åren 2011 och 2012 kommer att bli bland de mest reformintensiva åren i modern svensk utbildningshistoria. De reformambitioner som regeringen aviserade i budgetpropositionen för 2011 står fast. Politiken ska även fortsättningsvis inriktas mot strukturellt viktiga reformer som ytterligare stärker ekonomins funktionssätt.
Regeringen har genomfört fyra jobbskatteavdrag i syfte att stärka drivkrafterna till arbete och bedömningen är att detta är ett effektivt sätt att höja den varaktiga sysselsättningen. Regeringen ser ingen motsättning mellan ytterligare skattesänkningar och investeringar på utbildningsområdet. Reformarbetet är dock avhängigt av att överskottsmålet nås, utgiftstaken klaras och att ett varaktigt reformutrymme uppstår.
Anders Borg (M):
Jonas Sjöstedt har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att stimulera bilpoolernas verksamhet. Han föreslår att bilpoolernas fordon ska undantas från trängselskatt. Huvudsyftet med trängselskatten är att minska trängseln i trafiken. Utgångspunkten är därför att samtliga bilar som passerar betalstationerna också ska betala trängselskatt. Alla bilar som kör i det skattebelagda området ger upphov till trängsel. De bidrar också till att försämra luftkvaliteten. Detta gäller även för bilar som ingår i en bilpool.
Regeringen har därför inte några planer på att undanta bilar som ingår i en bilpool. Jonas Sjöstedt föreslår även att momsen på bilpoolernas verksamhet ska sänkas till 6 procent. Momsreglerna är harmoniserade inom EU. I EU:s momsdirektiv finns en lista över vilka varor och tjänster som medlemsstaterna får ha en reducerad moms på. Bilpoolernas verksamhet finns inte med på listan. Därför kan vi inte sänka momsen på bilpoolerna.
Jonas Sjöstedt föreslår också ökade möjligheter att ge bidrag, garantier eller riskkapital till poolerna när de startar upp. Jag ser inga skäl till att staten skulle särbehandla bilpooler ekonomiskt på detta vis. De flesta svenska bilpooler har dessutom tillkommit och verkar helt utan offentligt stöd. Mot denna samlade bakgrund avser jag inte att vidta några åtgärder i frågan.
Anders Borg (M):
Frågan om bilpoolerna är det som står i centrum för den här diskussionen. Vår uppfattning är att vi inte kan göra den nedsättning av momsen som efterfrågas här eftersom listorna från EU beträffande den gemensamma momslagstiftningen är mycket tydliga på den punkten.
Vi anser inte heller att det är en effektiv åtgärd för att minska trängsel eller klimatutsläpp eftersom det inte finns några entydiga eller starka belägg för att det har några dramatiska effekter på bilåkandet och utsläppen. Jag kan dela Jonas Sjöstedts entusiasm för bilpooler utifrån en mer allmänekonomisk synvinkel. Det är bra att människor vårdar sina pengar och inte konsumerar mer bil än nödvändigt. Det är klart att det är positivt när människor driver saker av idealism.
Ett bra samhälle präglas av att vi driver saker av idealism, men all form av idealism behöver inte ha statsstöd eller kommunsubventioner i botten. I idealismen ligger just att man gör det ändå. När det gäller CDM:en, alltså de klimatmekanismer vi har, flexibla mekanismer utanför Sveriges gränser, vill jag påpeka att de har två mycket positiva egenskaper. För det första ger de stora klimateffekter, och det här är ett globalt problem.
För det andra är det en solidaritetshandling för Sverige. Vi är redan världens mest ambitiösa land när det gäller bistånd, och det är alldeles självklart att vi också när vi diskuterar klimatpolitik ska göra det utifrån en solidarisk utgångspunkt. Det finns fattiga länder som behöver få växa. Det är enda sättet att utrota fattigdom bland miljarder människor. Då måste de få energisystem som gör att de kan få en vettig levnadsstandard.
Klimatfrågan kan givetvis lösas. Det är inte svårt att veta hur vi skulle göra för att få en hållbar klimatpolitik. Redan vid 30, 40, 50 eller 60 öre i global CO2-skatt, eller för den delen enbart i USA och Kina, skulle vi förmodligen komma ned i utsläppsnivåer som ledde till hållbarhet. Om vi fick en global skatt som närmade sig den svenska skulle jag säga att detta med stor sannolikhet kunde lösas.
Som sagt delar vi inte, herr talman, uppfattningen om bilpooler, men jag tackar Jonas Sjöstedt för en mycket trevlig debatt.
Anders Borg (M):
Peter Persson har frågat mig genom vilka åtgärder jag avser att förhindra att brist på utbildad arbetskraft bromsar den ekonomiska tillväxten. När efterfrågan på arbetskraft ökar är det viktigt att det finns tillgänglig arbetskraft så att den ökande efterfrågan kan omsättas till ökad sysselsättning. Det handlar om att säkerställa att de arbetslösa har rätt kompetens, är geografiskt rörliga och söker de jobb som finns.
Grunden för det är de förändringar som regeringen genomfört på bland annat arbetsmarknads- och skattepolitikens områden, till exempel jobbskatteavdraget och reformeringen av trygghetssystemen. Enligt Konjunkturinstitutet har andelen företag som rapporterar brist på arbetskraft ökat. Detta indikerar antingen ett högt resursutnyttjande eller svårigheter att rekrytera personal. Det är inte självklart att höga bristtal innebär en ökad risk för flaskhalsar på arbetsmarknaden.
En tydligare bild ges av Statistiska centralbyråns statistik över genomsnittlig rekryteringstid och Arbetsförmedlingens undersökning om företagens möjligheter att hitta rätt personal. Dessa indikatorer visar att det även fortsättningsvis finns lediga resurser på arbetsmarknaden. Inte heller Arbetsförmedlingens bristindex visar att det finns någon generellt sett ökad risk för flaskhalsar på arbetsmarknaden. Inom enskilda yrken finns det dock sedan lång tid brist på arbetskraft. Samtidigt finns det ett överskott inom andra yrken.
Regeringen arbetar för att stärka rörligheten och säkerställa att de arbetslösa har rätt kompetens. Stora tillfälliga satsningar har gjorts på utbildningsplatser inom yrkesvux, Yrkeshögskolan samt universitet och högskolor. Inom arbetsmarknadspolitiken genomförs kortare utbildningsinsatser. Även Arbetsförmedlingens uppdrag att förmedla jobb och de arbetsmarknadspolitiska programmens inriktning mot ökad sökaktivitet syftar till att förbättra matchningen.