Anders W Jonsson (C):
Det område vi nu debatterar i kammaren är någonting som står allra högst på agendan i de flesta länder. I stort sett alla har utmaningen hur man ska klara av välfärdens framtida finansiering. Där är att se till att förebygga ett av de absolut viktigaste instrumenten. Det handlar om de kroniska sjukdomarna. Det är ofta där vi hamnar i diskussionen. Men vi får heller inte glömma alla de smittsamma sjukdomarna.
På båda de områdena riskerar vi att få en snabb ökning av kostnaderna av att sjukdomsbördan ökar i samhället. Vi har i debatten tidigare haft en väldigt tråkig polarisering. Man har sagt att det bara beror på individfaktorer. Det är individen som är helt ansvarig för sin egen hälsa oavsett om det handlar om smittsamma sjukdomar eller kroniska sjukdomar. På den andra sidan har man sagt att individen inte har någonting med detta att göra.
Det är bara de samhälleliga faktorerna det beror på. Det är där vi kan åstadkomma en starkare folkhälsa. Nu har dessa sidor mötts, och det tycker jag är positivt i diskussionen. Vi ser att det behövs insatser på samhällelig nivå och samtidigt insatser på individnivå. Vi vet vad gäller de kroniska sjukdomarna att det finns väldigt mycket som går att förebygga. Vad gäller hjärt- och kärlsjukdomar är det så mycket som 80 procent, och vad gäller cancer är det 30 procent.
En av de viktigaste sakerna handlar om att angripa de klassiska folkhälsofaktorerna. Det är tobak, alkohol och motion. Det handlar dessutom om att äta en bra kost. Men det handlar också om att se till att minska klyftorna i samhället. Där har betydande forskning gjorts av Sir Michael Marmot. Han har vid åtminstone två tillfällen varit här i riksdagen och haft föreläsningar, inbjuden av Centerpartiet.
Det han kunde visa i sin forskning, som sedan blev en stor WHO-rapport, var att ju mindre klyftor man har i ett samhälle, desto bättre är folkhälsan för alla inblandade grupper. Vi var därför från Centerpartiets sida väldigt glada när regeringen tillsatte Folkhälsokommissionen för att titta på vad vi i Sverige kan göra för att minska klyftorna.
Även om vi är det land inom OECD som har de minsta klyftorna vad gäller hälsa - och det ska vi vara stolta över - är de fortfarande oacceptabla. Vi riktade ganska skarp kritik när kommissionen tillsattes mot att man inte har valt att adressera en av de viktiga faktorerna. Det handlar om de regionala skillnaderna.
Vi ser att i dag i Sverige varierar folkhälsan inte bara beroende på om människor har jobb eller inte har jobb, om de har en bra bostad eller inte och vilken utbildning de har. Den varierar dessutom med var människor bor i landet. Det är beklagligt att regeringen inte valde att lägga in det i direktiven i ett läge där vi se att Sverige håller på att klyvas inte minst regionalt.
Vi ser fram emot när kommissionen inom kort kommer med sitt slutbetänkande. Jag är helt övertygad om att den kommer att se att en viktig faktor är att vi måste se till att fler människor kommer i arbete och inte minst de som står långt från arbetsmarknaden. Jag är helt övertygad om att den kommer att fokusera på bristen på bostäder och förstås också skillnaderna i den form av utbildning människor har. Vi kommer att kunna ta del av det arbetet och sedan se vad man kan göra vidare.
Tyvärr finns det farhågor om att det inte kommer att vara så mycket av konkreta förslag som kommer från kommissionen. Men det vet vi först när kommissionen har lagt fram sitt förslag. Den andra delen som vi inte får glömma handlar om de smittsamma sjukdomarna. Där finns det i utskottets betänkande flera intressanta områden. Det handlar om att se till att vi inte får ökade problem med antibiotikaresistens. Det har tidigare varit en viktig del när vi i Centerpartiet har diskuterat frågorna i kammaren.
Där ser vi att det har tagits en rad initiativ från regeringens sida, och det välkomnar vi. Ett andra område handlar om vaccination. Vi i utskottet har fått ta emot många mejl på det temat. Det är framför allt utifrån diskussionerna om vi ska göra vaccination obligatorisk i Sverige eller inte. Det finns ingenting som talar för att vi ska gå den vägen. Vi har en mycket hög vaccinationsfrekvens i Sverige. Det behövs inte någon lag för det.
Däremot behövs det mer av upplysning. Det är för mig personligen självklart att man ska vaccinera sina barn. Jag har svårt att förstå de föräldrar som tar risken att inte göra det. Den andra diskussionen har rört om man bör införa ytterligare vaccinationsprogram, där ett antal förslag har kommit. Vi införde under alliansregeringens tid ett ordnat sätt för hur det ska gå till i Sverige när vi plockar in nya bra vaccin.
Det är en utredning från en myndighet, och sedan blir det ett beslut av regeringen. Det är som vi ser det ingenting som ska beslutas i riksdagens kammare eftersom vi där inte har kompetensen. Jag har ytterligare en punkt. Det handlar om en av de smittsamma sjukdomarna, där vi nu börjar ha möjligheten att helt utrota den. Det gäller hepatit C. Här finns det tydliga förslag. Det är där väldigt viktigt att regeringen går vidare med att ta fram en strategi för hur vi ska kunna åstadkomma det.
Här har vi den historiska möjligheten att utrota en sjukdom som dödar ett antal människor varje år. Då gäller det att vi tar den möjligheten. Jag står självklart bakom Centerpartiets samtliga reservationer men yrkar bifall endast till reservation nr 9.