KBLab/rixvox huggingface dataset:
Morgan Johansson (S):
Här är Moderaterna än en gång sena på bollen, får jag säga. Under denna mandatperiod har vi jobbat med det som jag betraktar som den viktigaste straffrättsliga reform som vi kommer att genomföra under den här perioden, nämligen en reformering av sexualbrottslagstiftningen. Före jul kommer jag att komma med en lagrådsremiss där vi gör en sådan reformering.
Det handlar om straffskärpningar för vissa brott, framför allt de grova brotten. I förslaget finns också en straffskärpning i så måtto att fler gärningar som riktas mot barn kommer att betraktas som grova - det ligger i kommittéförslaget. Det finns också en övergång till en samtyckesreglering när det gäller våldtäktsparagrafen samt ett oaktsamhetsbrott, vilket i sig är mycket stora förändringar.
När det gäller utvisningar är det så att om man begår brott i Sverige och inte är svensk medborgare ska man naturligtvis utvisas, särskilt för dessa grova brott. Där tror jag inte att det finns några som helst olika uppfattningar. Eftersom ni tar upp det här igen vill jag säga att det här är frågor som vi har jobbat med under hela mandatperioden, och vi kommer som sagt att leverera ytterligare straffrättsliga förändringar redan före jul.
Det spelar dock ingen roll hur hårda straff vi har om vi inte fångar några bovar. Då handlar det om att fortsätta förstärka polisorganisationen. För detta krävs pengar, och då kan man inte prioritera skattesänkningar före satsningar på polisen. Under er period, åtta år, sänkte ni skatter med 140 miljarder, och ni satsade drygt 5 miljarder på polisen. Det går inte.
Då hamnar man i ett läge där man till slut inte kan utbilda så många poliser som man skulle behöva ha. Det var därför ni bara hade 600-700 poliser som utbildades. Det måste vi nu ta igen genom att fördubbla intaget till Polishögskolan. Både resurser och skarpare lagstiftning är vad vi behöver i de här avseendena.
Morgan Johansson (S):
Det är helt fel att säga att polisen inte gör någonting. Och det är ännu mer fel att påstå att regeringen har sagt åt polisen att inte göra någonting. Det räcker med att titta på allt det arbete som polisen faktiskt gör, till exempel när det gäller avhysningar från privat mark. Jag nämnde att antalet anmälningar om avhysningar från privata markägare som upplever att andra har bosatt sig på deras mark uppenbarligen har minskat. Men när polisen får in den typen av ärenden är det klart att man åtgärdar det.
Jag nämnde också ett antal domar mot just dem som organiserar tiggeriet och som därmed har ägnat sig åt människohandel. För första gången har vi fått ett antal sådana domar, med ganska långa fängelsestraff som följd. Det är polisen som gör de brottsutredningarna, och det är polisen som ser till att leda dem i mål när det gäller att de går till domstol. Det är alltså fullständigt fel att påstå att polisen inte gör någonting eller att regeringen har sagt åt polisen att inte göra någonting. Det är tvärtom!
Polisen har fått ökade möjligheter när det gäller avlägsnanden. Nu får man också ökade möjligheter att komma åt detta genom den nya lagstiftningen om människoexploatering. Det förslaget ligger på riksdagens bord och ska som sagt träda i kraft den 1 juli 2018. Adam Marttinen frågar mig om mina slutsatser om vad våra åtgärder har lett till hittills. Jag nämnde i mitt tidigare inlägg att det när vi tillträdde fanns ett stort läger mitt inne i Malmö, i Sorgenfri.
Det revs och försvann efter bara något halvår. De nya avhysningsreglerna har också inneburit att antalet ärenden har minskat med 20 procent från ett år till ett annat. Min bild är ändå att den utveckling vi såg mot att det skulle kunna växa fram någon sorts kåkstäder har saktat ned betydligt.
Det innebär kanske att de bor eller sover på andra platser än tidigare, kanske i bilar eller husvagnar. Men min bedömning är att situationer där man ockuperar privat mark har minskat. Hur ska vi gå vidare? På riksdagens bord ligger det, som sagt, ett nytt förslag om människoexploatering med straffskärpningar och med utvidgning av det kriminaliserade området.
Jag utesluter inte att vi skulle behöva göra mer. Men när Adam Marttinen pekar på att det finns länder som har generella förbud vill jag också peka på att generella tiggeriförbud faktiskt inte är det vanliga, vare sig i Norden eller i Europa. Det finns inte i Tyskland, det finns inte i Norge, det finns inte i Frankrike, det finns inte i Finland, det finns inte i Italien och det finns inte i Österrike.
Det finns olika sätt att ta sig an denna fråga från olika länder. Men att ha ett generellt förbud som gäller överallt är faktiskt inte det vanliga i Europa. Adam Marttinen vet säkert att vi från socialdemokratisk sida har sagt att vi är beredda att se över ordningslagen för att titta på vilka störningar som detta tiggeri kan innebära och att vi kanske kan vara beredda att ändra också i denna lagstiftning.
Det finns anledning att återkomma i den delen. Men det förslag som nu ligger på riksdagens bord om lagstiftning när det gäller människoexploatering tror jag är ett viktigt steg på vägen.
Morgan Johansson (S):
De åtgärder som vi har vidtagit när det gäller de förstärkta avlägsnandereglerna har fått effekt; det är min absoluta bedömning. Vi har inte den situation som vi hade inledningsvis under vår mandatperiod. Jag har gett exempel på öppna stora läger som tidigare fanns. Människor satte upp boenden på privat mark som de sedan bara lät vara där. Så var det under den tidigare regeringens period.
Så är det inte längre, utan vi har förstärkt polisens möjligheter och de privata markägarnas möjligheter att komma åt detta. I dag ligger det på riksdagens bord förslag både om straffskärpningar när det gäller människohandel och när det gäller att vissa människor tjänar pengar på andras tiggande.
Precis den situation som Adam Marttinen nämnde i ett av sina inlägg, det vill säga att vissa människor går omkring och samlar in pengar från andra människor som har tiggt och tvingar av dem deras inkomster, adresserar vi med denna nya lagstiftning.
När det gäller förbudsfrågan är generella förbud mot tiggeri överallt inte den vanliga bilden i Europa, och jag gav exempel på ett antal länder som inte har sådan lagstiftning - Tyskland, Norge, Frankrike, Finland, Italien, Österrike.
Däremot har vi från socialdemokratisk sida sagt att vi kan vara beredda att se över ordningslagen för att strama upp reglerna när det gäller ordningsstörningar, och vi kommer naturligtvis att förtydliga vår linje i den frågan inför valrörelsen. Men vi är inte beredda att gå en väg mot ett generellt tiggeriförbud.
Morgan Johansson (S):
Edward Riedl har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att stärka säkerheten på våra tåg och hur jag ser på hotet från terrorismen mot Sverige. Det främsta terroristhotet i Sverige i dag kommer från aktörer inspirerade av al-Qaida eller närbesläktade organisationers ideologier. Regeringen har också konstaterat att internet och sociala medier är centrala verktyg för den globala al-Qaidainspirerade rörelsen i spridandet av propaganda.
Det är ingen nyhet att företrädare för denna rörelse har uppmanat till attentat utförda med relativt enkla medel. Regeringen beslutade sommaren 2015 att anta en ny svensk strategi mot terrorism. Strategin är en plattform för regeringens långsiktiga arbete och beskriver hur vi möter hotet. Samtidigt ska det finnas en flexibilitet att möta en förändrad hotbild. Att det fortsätter att begås terroristattentat i världen visar att vi behöver följa utvecklingen noga. En tydlig uppföljning av strategin är därför en viktig del i arbetet.
En målsättning i strategin är att skyddet för människor, funktioner och anläggningar ska vara starkt. Regeringen vidtar åtgärder för att stärka säkerheten specifikt inom järnvägen. Under våren inleddes ett arbete i järnvägssektorn för att på ett systematiskt sätt identifiera risker och sårbarheter samt åtgärder för att bemöta dessa. I våras inrättades också det nationella rådet för järnvägs- och kollektivtrafikskydd som koordinerar arbetet.
Även på EU-nivå finns ett liknande kompletterande samordningsarbete för skyddsfrågor inom landtransportområdet. Regeringen har dessutom i budgetpropositionen föreslagit en satsning på sammanlagt 138 miljoner kronor under perioden 2018-2020 i syfte att öka säkerheten och tryggheten vid stationerna. När det gäller enskilda hot och händelser är det upp till de ansvariga myndigheterna att hantera dem. Det är Säkerhetspolisen som har huvudansvaret för att upptäcka och förhindra terroristattentat i Sverige.
Jag följer självfallet utvecklingen både här hemma och internationellt och är beredd att överväga ytterligare åtgärder som en följd av det löpande arbetet mot terrorism.
Morgan Johansson (S):
Under den här perioden har vi bedrivit ett omfattande arbete mot terrorism, både för att bekämpa och förebygga den. Till grund för det ligger de två blocköverskridande överenskommelser som tillsammans innehåller 29 åtgärdspunkter. Moderaterna har varit och är med i samtalen, och vi har kommit överens om dessa 29 åtgärder.
Det har varit hög tid att genomföra en stor del av dem. När jag klev in på Justitiedepartementet efter valet 2014 var en av de första frågorna jag ställde till tjänstemännen: Vad har ni gjort för att kriminalisera terroristresorna? Det handlar om att folk åkte till Syrien och Irak och krigade för IS. Det peakade ju 2013-2014, då det var störst antal. Jag frågade vad man gjort för att kriminalisera detta, och man fick säga att det inte fanns ett enda papper skrivet.
Den förra regeringen hade inte gjort någonting för att kriminalisera terroristresor. Det var alltså en av de första saker vi fick ta tag i - att starta en utredning om detta och se till att kriminalisera resorna. Det har vi gjort nu. Vi har också utvidgat kriminaliseringen av finansiering av terrorism. Vi har gjort det kriminellt att ta emot utbildning. Tidigare var det bara kriminaliserat att ge terroristutbildning, och nu är det kriminellt även att ta emot terroristutbildning.
Man kan ju tänka på det: För bara några år sedan var det alltså i princip tillåtet att åka utomlands och utbilda sig till terrorist. Det är det inte längre, utan vi har kriminaliserat detta. Nu ligger det en proposition på riksdagens bord om bättre informationsutbyte mellan Säpo, Must och FRA, och riksdagen ska fatta beslut om den nästa vecka. Det handlar om att man lättare ska få tillgång till den information man har gemensamt.
Vi lade fram propositionen strax före jul, och riksdagen beslutar som sagt om den nästa vecka. Vi har mer insatser när det gäller att underlätta information från FRA:s signalspaning till bland annat Säpo. Det är på gång; det sitter en utredning på det. Vi lägger också alldeles strax fram ett förslag om en ny säkerhetsskyddslag på riksdagens bord.
När det gäller specifikt järnvägen skulle jag vilja säga att bilden är precis den motsatta i förhållande till vad Edward Riedl antyder. Det samarbete om järnvägen som jag nämnde i mitt interpellationssvar, det nationella rådet för järnvägs- och kollektivtrafikskydd, inledde sitt arbete redan på våren 2017, det vill säga innan al-Qaida-artikeln kom.
Detta samarbete handlar om just detta - att sätta ihop polisen, säkerhetspolisen, Trafikverket, Transportstyrelsen, Svensk Kollektivtrafik, Jernhusen och järnvägsföretagen för att de tillsammans ska gå igenom vilka risker som finns, vilka sårbarheter vi har och vilka åtgärder vi kan vidta. Det är precis den typen av säkerhetshöjande arbete som detta samarbete handlar om.
Jag skulle nog alltså vilja säga att myndigheterna här förekom just den artikeln - faktiskt. Nu bedriver man det arbetet med de medel man har. Det är naturligtvis prioriterat för myndigheterna, för vi ser ju att det finns risker för terroristangrepp riktat mot just denna sektor.
Morgan Johansson (S):
Jag vet inte vad Edward Riedl menar skulle ha hänt och vad den förra regeringen skulle ha gjort våren 2014. Jag talade om vad som hände våren 2017, alltså när det nationella rådet för järnvägs- och kollektivtrafikskydd bildades och påbörjade sitt arbete. Och det gjordes före alQaida-artikeln. Det är en del av det arbete som den här regeringen har bedrivit.
Och det är som sagt ett samarbete mellan polisen, Säpo, Trafikverket, Transportstyrelsen, Svensk Kollektivtrafik, Jernhusen och järnvägsföretagen. Tillsammans går man systematiskt igenom vilka sårbarheter som finns, vilka risker som finns och vilka åtgärder man kan vidta tillsammans inom ramen för den vanliga verksamheten.
Jag tror att det som är mest effektivt är just att se till att alla de här viktiga aktörerna får samma information och att man har ett arbete där man systematiskt går igenom vad man måste göra för att säkra upp. Vi har också andra saker på gång.
I interpellationssvaret nämnde jag de ytterligare 138 miljoner kronor som vi nu går fram med för att stärka skyddet på stationerna. Det kan bland annat handla om fler anställda, till exempel ordningsvakter. Det kan också ha betydelse ur säkerhetssynpunkt. Ju fler ögon det finns på bland annat stationerna, desto större är möjligheten att upptäcka eventuella hot. Samma sak gäller kameraövervakningen.
Vi har byggt ut kameraövervakningen på stationerna totalt sett. Men vi har också gett en särskild utredare, Johan Sjöö, i uppdrag att se över hur regelverket för det här ska se ut framöver. Jag nämnde också informationsutbytet mellan Säpo, Must och FRA, signalspaningsfrågan och säkerhetsskyddslagen. Vi vidtar alltså en mängd olika åtgärder.
Inom regeringen diskuterar vi naturligtvis det här ofta och mycket. Statsministern är djupt involverad i alla säkerhetsfrågor. Vi har under de här åren sett hotbilden ligga kvar på en hög nivå och ett antal terroristattentat. Vi tänker alltså inte sänka garden på något sätt. Vi kommer tvärtom att fortsätta bygga ut vårt arbete.
Före valet kommer vi också att kunna lägga fram förslag om att utvidga kriminaliseringen ytterligare när det gäller samröre och deltagande i terroristorganisationer. Då får vi en kriminalisering som täcker ännu bättre.
För att sammanfatta kan jag säga att det vi gör i det här avseendet handlar om bättre lagstiftning, bättre informationsutbyte mellan myndigheterna och riktat arbete mot den här sektorn.
Morgan Johansson (S):
Jag vill också tacka för debatten. Jag tror att vi bör sträva efter en så bred samsyn som möjligt i de här frågorna. Den grund vi nu har är de två blocköverskridande överenskommelserna, som tillsammans innebär 29 åtgärdspunkter. Av dem är straffrågorna en del, myndighetssamverkan är en del och informationsutbyte är en del.
Under den här perioden har det som sagt redan inneburit att vi har byggt ut vår verksamhet avsevärt när det gäller att förebygga och förhindra terrorism. Ingen kan naturligtvis garantera att attentat inte kommer att inträffa. Men vi ska göra allt vi kan för att minska riskerna för det och skaffa oss högre beredskap.
Morgan Johansson (S):
Lotta Finstorp har frågat mig om jag anser att det är en bra idé att låta införa en färgkodning av bilars registreringsskyltar för att räddningstjänsten vid släckning av bilbränder ska kunna veta vilket drivmedel bilar har och därigenom kunna genomföra säkra räddningsinsatser. Hon har även frågat mig om jag är beredd att agera vidare på ett sådant förslag eller om jag redan vidtagit eller planerat att vidta några andra åtgärder i frågan.
Det är av stor betydelse att räddningstjänstpersonal och andra berörda hjälporgan kan genomföra effektiva och säkra hjälpinsatser vid inträffade bilbränder. Alla bilar har egenskaper som kan innebära risker för räddningstjänstpersonal vid släckning av bilbränder. Det är därför exempelvis av stor vikt att räddningstjänstpersonal har vetskap om vilket drivmedel en brinnande bil har för att de ska kunna genomföra en säker släckningsinsats.
Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har deltagit i ett internationellt standardiseringsarbete om märkning, symboler och insatsinformation till räddningstjänsterna. Syftet är bland annat att ge information om vilket drivmedel olika bilar har. Det är planerat att resultatet av detta arbete ska publiceras i en rapport under våren 2018. Rapporten ska således bidra till att förbättra säkerheten för räddningstjänstpersonal. I standardiseringsarbetet har de flesta fordonstillverkare medverkat. Fordonstillverkare konstruerar sina bilar, bussar och lastbilar på olika sätt.
Genom att komma överens om en standard kan tillverkarna rapportera in vad som är viktigt att känna till om en specifik fordonstyp vid genomförandet av en räddningsinsats. Jag anser att det är ändamålsenligt och värdefullt att den aktuella säkerhetsfrågan hanteras på EU-nivå med anlitande av experter och berörda aktörer på området. Därför utgår jag från att resultatet av arbetet i nödvändig utsträckning kommer att bidra till att höja säkerheten vid genomförandet av olika slags räddningsinsatser, bland annat vid inträffade bilbränder.
Morgan Johansson (S):
Som jag säger i svaret är det här ett känt problem som dessutom har blivit svårare eftersom bilarna nu går på så många olika former av drivmedel. Det här har uppmärksammats, och det pågår ett internationellt standardiseringsarbete på EU-nivå. Vi ska som sagt få en rapport nu under våren om hur det går, och det är viktigt att man har fordonstillverkarna med i den processen.
Sverige deltar också med experter i det arbetet via MSB. Jag hoppas att man ska kunna få någon form av system på plats som gör att man kan få den här typen av markering - om det ska vara registreringsskyltar eller hur det ska märkas och vilka symboler eller liknande man ska använda är för tidigt att säga, men arbetet pågår.
Sedan är det inte bara drivmedlet som kan vara bekymret, utan en brinnande bil kan även släppa ifrån sig giftiga gaser från det övriga materialet som brinner. Det medför alltid risker att närma sig en brinnande bil. Krockkuddarna utgör också en risk då de kan explodera under särskilda förhållanden.
Helt klart är att vi måste ha ett system på plats som gör att räddningstjänsten kan veta så mycket som möjligt när de närmar sig en bil som brinner eller när de kommer fram till en trafikolycka, och när det gäller detta pågår det internationella standardiseringsarbetet, som sagt.
Jag vill nämna en sak till som har betydelse för framtiden utöver eventuella märkningar och symboler. Det är systemet som man kallar för Ecall, alltså att bilen automatiskt, om den råkar ut för en olycka och krockkuddarna till exempel löser ut, ringer upp till exempel 112 och larmar om att det har skett en olycka.
I samband med det kan information också överföras om vilken typ av bil det är som har råkat ut för olyckan. Där får man data kring vad det är för bil, vilket förstås kan vara oerhört värdefullt för räddningstjänstpersonalen.
Det finns en ny EU-reglering på plats från den 1 april i år som säger att alla nya bilmodeller som fordonstillverkarna tar fram ska ha det här systemet med Ecall. Det är ett mycket bra exempel där EU-arbetet praktiskt har betydelse i vardagen för hur vi jobbar med säkerhetsfrämjande åtgärder.
Den här bestämmelsen är alltså på plats sedan den 1 april. I övrigt vill jag hänvisa till det standardiseringsarbete som pågår och som vi naturligtvis följer noga.
Morgan Johansson (S):
Jag tror att vi är överens om att detta är ett problem som måste åtgärdas. Räddningstjänstpersonalen har ofta den kunskap, kompetens och utrustning som behövs för att klara nästan vilken situation som helst, men de måste vara förberedda på den.
De behöver i så god tid som möjligt få veta vad det är för situation de möter, till exempel vilken typ av fordon det handlar om. Här är det standardiseringsarbetet på EU-nivå som jag kan hänvisa till. Det handlar om att identifiera vad som är viktigt att veta om ett fordons konstruktion, så att en insats kan bedrivas på ett säkert och effektivt sätt.
I det standardiseringsarbetet ingår precis det som Lotta Finstorp är ute efter, alltså att identifiera symboler, färger och märkning som kan användas så att räddningspersonalen snabbt kan identifiera vilket drivmedel det handlar om. I detta arbete deltar Sverige aktivt med expertkunskap genom MSB, och fordonstillverkarna är också med.
Det är av stort värde att detta bedrivs internationellt, på EU-nivå, för då får man med sig de stora aktörerna. Det handlar ju om att få med fordonstillverkarna på en gemensam standard här. En första rapport väntar vi som sagt nu under våren. Vi fortsätter att följa det här arbetet. Jag tycker att det är viktigt att åtgärda detta.
Om vi på lite längre sikt kan få E-callsystemet att fungera blir det än mer effektivt. Då vet räddningstjänsten redan när larmet kommer in vad det är för typ av bil man är på väg till, och man får mycket mer detaljinformation, inte bara om drivmedel utan också om mycket annat. Detta tror jag är framtiden för denna typ av situationer.
Morgan Johansson (S):
Det var Jesper Skalberg Karlsson som noterade att det var socialdemokratisk välfärdspolitik som en gång såg till att problemen minskade dramatiskt i Sverige. Vi skapade socialförsäkringssystem, en socialtjänst och en modern ordning för att se till att klara problemen. Därmed minskade det inhemska tiggandet i Sverige mycket kraftigt.
Jag är själv uppväxt i ett samhälle där man så gott som aldrig såg några tiggare just eftersom den socialdemokratiska välfärdspolitiken hade fungerat på ett så bra sätt. Problemet har tillkommit efter det att framför allt Rumänien och Bulgarien gick med i EU.
Utan att vilja missionera kan jag väl ändå påpeka för de länder problemet handlar om att om man vill komma åt problemet på riktigt handlar det om att föra en politik som minskar klyftorna, ökar jämlikheten, bygger sociala system som omfattar och inkluderar alla - och naturligtvis ta itu med diskrimineringen. Det är en sådan dialog som måste kunna föras mellan olika länder.
Jag nämnde de åtgärder vi hade vidtagit. Sorgenfrilägret är borta sedan länge. Det fanns där när jag tillträdde som justitieminister, och det var ingen som hade gjort något under Reinfeldtregeringen. Det var fortfarande mycket krångliga regler för avhysning. Den lagstiftningen kunde i praktiken inte tillämpas. Det har vi gjort något åt. Vi ser nu en minskning av antalet ärenden som kommer in i avhysningsdelarna.
Det tyder på att den delen av problemet har minskat. Nu finns mycket tydliga och klara domar med långa fängelsestraff för dem som på olika sätt har utnyttjat människor i den utsatta positionen. De har dömts för människorov, människohandel och många andra grova brott bara under det senaste året. Vi talar om fleråriga fängelsestraff.
Det sänder en viktig signal till dem som eventuellt håller på med den typen av organisering. Polisen utreder nu brotten och kommer åt dem, och det kan bli långa fängelsestraff. Sedan ska individerna, tycker jag, inte i första hand avtjäna sina straff i Sverige. Det är inte här de ska rehabiliteras, utan de ska avtjäna sina straff i hemländerna - i Bulgarien eller i Rumänien eller vilket land vi nu talar om.
Där finns en annan process på gång med länderna för att se till att det blir en enklare överföring av straffverkställigheter. Vi går också vidare med det ytterligare brott som riksdagen precis har fattat beslut om. Den 1 juli i år införs ett nytt brott, människoexploatering. Det grova brottet människoexploatering har en straffskala på mellan två år och tio års fängelse.
Det blir i praktiken förbjudet att tjäna pengar på någon annans tiggande, och det blir särskilt strängt om det rör sig om barn. Det är ytterligare ett steg för att minska problemen. Allra sist, fru ålderspresident, tar Jesper Skalberg Karlsson upp frågan om polissatsningen. Den är förstås stor och omfattande.
Vi utbildar nu dubbelt så många poliser som Moderaterna gjorde under sin tid, och under de kommande åren kommer vi att se att antalet anställda inom polisen växer. Det ska bli 10 000 fler anställda fram till 2024.