KBLab/rixvox huggingface dataset:
Thomas Östros (S):
Visa, Maud Olofsson, att du förstår vad det innebär att vara statsråd och vice statsminister. Att vara statstråd, vice statsminister, i en regering innebär inte att man har en plattform för att uttrycka personliga antipatier. Det innebär att ta ansvar för landets utveckling. Det är mycket enkelt att konstatera att det är ett gravt misstag som är begånget. Du bör be om ursäkt.
Det är väl rimligt att begära av ett statsråd som offentligt chikanerar en statens offentliga utredare, som dessutom visar sig vara en annan än den vice statsministern trodde. Jag vet mycket väl vem det var jag gav kicken, säger Maud Olofsson. Njaa, Maud Olofsson säger att det var Sekos valledare och att han inte var företagare. Men han var företagare och inte Sekos valledare.
Det är uppenbart att avskedet kom utan grund. Det är möjligt att du hade kommit fram till att du ville byta ändå, men detta avsked grundades på att det var en annan person. Det är mycket viktigt hur en vice statsminister beter sig.
Jag vill att Maud Olofsson nu tar sista chansen och ber om ursäkt och dessutom offentligt deklarerar att det icke är lämpligt av landets vice statsminister att använda den plattform som regeringsmakten ger till att offentligt chikanera personer som har fått statens ansvar att utföra viktiga arbetsuppgifter. Offentliggör det nu så att vi kan känna oss trygga med att landet ändå styrs av något omdöme.
Thomas Östros (S):
Mats Odell står nu här stolt och marknadsför realisationen av 8 procent av Telia förra våren, som då beräknades kosta skattebetalarna 2 miljarder kronor vilket var mycket lågt räknat med tanke på aktiekursens utveckling. Att man marknadsför denna insats som något positivt är för mig obegripligt. Telia Soneras aktie har gått upp.
Men TV 4, som antagligen intervjuade både Mats Odell och mig här utanför, har tittat på hela den portfölj som nu ska säljas och bedömer att värdeminskningen är 20 miljarder kronor, för bara Nordea ca 5 miljarder kronor, och för Vasakronan handlar det om mycket stora belopp på grund av den mycket kraftiga nedgång som vi sett på fastighetsmarknaden.
Här handlar det om att Mats Odell är på väg att sälja av ideologiska skäl även om det kostar skattebetalarna mycket stora belopp. Mats Odell kommer att vara personligen ansvarig för detta. Vi kommer att följa detta mycket noggrant. Vi accepterar inte att man hanterar svenska folkets tillgångar så vårdslöst bara för att driva igenom sina ideologiska föreställningar.
Hela Mats Odells argumentation, det som gör att han är beredd att låta det kosta många miljarder i förluster, är att han tycker att staten aldrig ska äga. Men jag kan räkna upp dem som nu är spekulanter på våra företag, och det är Quatar, Dubai, kanske Deutsche Telecom, kanske France Telecom, kanske norska Telenor, där staterna är mycket stora ägare.
Eller det kanske handlar om institutionella ägare av norsk oljefond eller ryska oligarker med stark samverkan med den ryska regeringen. Det är statliga aktörer. Det är mycket oljepengar, och det är mycket pensionsfonder. Men varför ska svenska staten vara den stat som icke får äga?
Vi har ju så tydligt visat att det går att förena ett klokt ägande, börsintroduktion, expansion och att följa marknadens villkor och vara framgångsrik på marknaden genom att också staten finns där som en långsiktig ägare. Därför var jag väldigt tydlig under min tid som näringsminister med budskapet: Vi finns kvar som långsiktiga ägare i Telia och Nordea. Vi ser dem som väldigt viktiga bolag för oss.
Varför är det möjligt för utländska stater att äga dessa svenska företag och icke för svenska staten att vara delägare? Den frågan måste få ett svar. Det förvånar mig oerhört att Mats Odell aldrig känner att det är ett läge där han bör erkänna att han måste lugna ned processen.
Stolt säger Mats Odell i talarstolen att även om Carnegieskandalen var jobbig påverkar den inte processen. Nu rapporterar medierna att sex av dina närmaste medarbetare har gått. Din organisation har raserats gång på gång. Det är inte vilka som helst; det är statssekreteraren, utförsäljningsgeneralen, chefen för enheten som hanterar det statliga ägandet, den högste juristen involverad i utförsäljningsprocessen. Det är nyckelpersoner.
Och ingenting påverkar tempot. Hejda dig, lägg försäljningarna på is, bygg upp en ny organisation, bedöm konjunkturen och värdena som faller! Inse att det icke är rätt läge att sälja, och förstå att det icke bara kan vara utländska stater som får äga svenska företag!
Det måste vara rimligt att också svenska staten ingår som delägare i dessa fina företag.
Thomas Östros (S):
Det inger inte förtroende när Mats Odell kommenterar skandalerna och avhoppen, som har varit mycket uppseendeväckande under det senaste året, med: "Det är sådant som händer." Det är inte bra. Det är mycket stora värden och mycket viktiga bolag. Det krävs ett mycket större ansvarstagande från regeringen. Det är på samma sätt med den stora rabatten. Realisationen av 8 procent av Telia förra året ses som en framgång. Det var en ren förlust för medborgarna och skattebetalarna.
Då var den på 2 miljarder; nu är den på 4-5 miljarder. Det är upp till regeringen att redovisa. När vi tittar på de två bolag som diskuteras här, Telia Sonera och Nordea, ställs frågan på sin spets. Kommer regeringen att ta ansvar för vem man säljer till? Hur ska man garantera ett långsiktigt ägande? Är det viktigt att huvudkontoren stannar kvar i Sverige?
Låt oss säga att en av spekulanterna på Telia Sonera skulle vara Telenor, där 54 procent ägs av norska staten. Det vore onekligen ironiskt om Telia Soneras huvudkontor återfinns i Fornebu om något år, vilket diskuterades så livaktigt för några år sedan. Är Mats Odell beredd att medverka till detta? När det gäller Nordea ökar finländska ägare sitt inflytande.
Det har varit en dragkamp om var huvudkontoret ska ligga. En utförsäljning av rent ideologiska skäl öppnar för att Nordeas huvudkontor kommer att återfinnas i Helsingfors om ett par år. Är Mats Odell beredd att medverka till detta? Man måste ha denna målbild klar för sig när man sitter med ansvaret för betydande innehav i dessa företag. Det är statliga innehav som har kunnat paras med framgångsrik utveckling för dessa företag. Nu ska man sälja av ideologiska skäl.
Då måste man svara på följande frågor: Är det viktigt att huvudkontoren blir kvar i Sverige? Är det viktigt att det blir långsiktiga ägare till dessa företag? Mats Odell, varför kan andra stater äga våra företag? Varför kan inte svenska staten vara delägare?
Thomas Östros (S):
Min uppmaning till statsrådet är att det nu handlar om ett läge där statsrådet inte bör genomföra transaktionen. Det är ett väldigt dystert budskap från regeringen om man säger att man är så fastlåst vid utförsäljningen av Vasakronan att det bara kan utvärderas efter en transaktion.
Utvecklingen för fastighetsbolagen är nu så pass dramatisk som den är. Det är en minskning generellt på fastighetsindex på 30 procent och en minskning på 22 procent för de bolag som har kommersiella fastigheter sedan april förra året enligt riksdagens utredningstjänst. Det är väl ett budskap som räcker för regeringen för att säga: Den här transaktionen bör inte genomföras.
Utvärderingen innan transaktionen visar att detta icke är rimligt att göra. Det är sannolikt att värdena är starkt kopplade till konjunkturutvecklingen. Vi ser den avmattning som sker i hela världen och också i Sverige. Det gäller inte minst avmattningen på arbetsmarknaden som är så remarkabel i Sverige. Vi har gått från 150 000 i sysselsättningsutveckling vårt sista år till kanske 40 000 i år.
Det är läge att säga: Vänta med denna transaktion. Jag har inga bekymmer att säga att mitt budskap under valrörelsen var att staten kan vara en klok och långsiktig ägare och komplettera andra ägare på marknaden. Så gör man i övriga världen. Jag är stolt över detta. Jag tolkar Mats Odell som att han är beredd att sälja till utländska stater men att svenska staten inte får äga.
Jag tolkar Mats Odell som att han har låst sig vid en utförsäljning av Vasakronan trots att signalerna nu säger att vi har en mycket kraftig minskning av värden på fastighetsbolagen. De två beskeden gör att jag inte känner något förtroende för regeringens sätt att hantera denna oerhört viktiga fråga.
Thomas Östros (S):
I detta sista inlägg tror jag vi ser regeringens problem i ett nötskal - en komplett oförmåga att se den praktiska verkligheten och de effekter som regeringens förslag får. Här tar vi upp ett mycket seriöst problem. Vi pekar på vad James Lorentzon, 30 år och grundare av företaget Restaurangassistans råkar ut för. Han varnar för att företaget måste läggas ned. Människor måste sägas upp.
Richard Bergfors, 45 år och vd för Max Hamburgerrestauranger är också en ung framgångsrik företagare. Han varnar för att det får konsekvenser i form av uppsägningar. Detta är restauranger som hamnar i en omöjlig konkurrenssituation. Då säger finansministern att det här är en modell som vi ska köra igenom oavsett konsekvenserna. Han säger att dessa stora företagare minsann ska lära sig att hålla tyst nu när regeringen genomdriver sin modell.
Det är ingen bra idé. Lyssna på dem! De har fått komma till kommissionen. De har fått möta oppositionen. Men regeringen vägrar möta dem. De har relevanta, mycket tunga invändningar mot förslaget. Det kan inte vara rimligt att ett bemanningsföretag som hyr ut personal till restauranger får höjd arbetsgivaravgift från den 1 januari och restaurangen får sänkt. Då får de lägga ned sin verksamhet.
Det kan inte vara rimligt att en restaurang som Max hamburgerrestaurang får höjd arbetsgivaravgift när McDonalds vägg i vägg får kraftigt sänkt. Det är klart att det får effekter i marknadsekonomin. Det kan inte vara rimligt att Grand Hôtel är bekymrat över att förslaget slår mot dess verksamhet. Hotellet konkurrerar ju med andra företag på samma gata.
Finansministern har inte förmågan att ta in den verkligheten och se detta och inse att vi inte kan ha en gräns på 250 personer. Det sätter stopp för tillväxt och det skapar konkurrensnackdelar för många av våra finaste företag i tjänstesektorn. Återigen: Dra tillbaka propositionen! Varför svarar inte finansministern på denna fråga? Dra tillbaka höjningen av arbetsgivaravgiften för landets småföretag!
Finansministern kommer inte att kunna genomföra ett så här bisarrt förslag. Ta verkligheten på allvar en stund, Anders Borg!
Thomas Östros (S):
Vi ska självfallet inte röra våra orörda älvar. Det är nationaltillgångar av gigantiska mått. Jag hoppas att detta inte innebär att alliansregeringen nu börjar fundera på att bygga ut älvarna. Det blir en stor strid om detta i så fall. Det är total passivitet i energipolitiken. Det är många ord. Det är nästan så att man skulle kunna ha ett vindkraftverk framför. Det skulle kunna ge ett antal terawattimmar.
Men det handlar inte om någonting som har konkret effekt på utbyggnaden. Det är som Energimyndigheten säger, nämligen att det är den socialdemokratiska regeringens lagförslag, regleringar och budgetar som har drivit att vi nu går från 40 procent förnybar energi till 46 procent.
Om kommissionen då kräver 51 procent säger regeringen nej till detta, för det går inte. Varför? Jo, därför att man inte gör någonting för att nå utöver de 46 procenten. För Vattenfall ändrade vi bolagsordningen. Vi drev på. De presenterade våren 2006 en stor satsning på 50 miljarder kronor, tio terawattimmar från vindkraft. Då säger Maud Olofsson att man gör det med den nya regeringen.
Var försiktig med att försöka glida på sanningen! Vi försöker hålla oss till det som är verklighet. På samma sätt när du talar om hur vi använder budgetar: Gå in och titta på energibudgeten och våra forskningssatsningar! Ni skär ned på energieffektivisering. Ni skär ned på forskningen. Ni har lagt en död hand över energipolitiken, och nu stängs initiativ till förnybara bränslen i landet därför att ni inte har några pengar till att vara med och stimulera detta. Det är ett stort svek som ni gör.
Dessutom ändrar ni bilden av Sverige i Europa genom att profilfrågan plötsligt blir att Sverige ska göra mindre, när vi redan nu har en kraftfull ökning och borde höja ambitionerna ytterligare. Gå inte med ett sådant budskap utan att förankra det i riksdagen, Maud Olofsson. Det är allvarligt att gå mot riksdagens inflytande över energipolitiken.
Thomas Östros (S):
Det är intressant att lyssna på Stefan Attefall. Men en del felaktigheter fanns med, och låt mig korrigera dem. När det gäller vårt stimulansprogram föreslår vi stimulanser på 15 miljarder kronor för 2009, vilket är av samma omfattning som Konjunkturinstitutet bedömer vara den korrekta. Vi har lagt fram ett stort antal initiativ under hösten, och jag tror att det är precis vad som behövs i det här läget. Det kan behövas ytterligare insatser.
Det som Attefall inte har är den bekymrade rynka som man bör ha när man ser arbetslöshetsutvecklingen. Det måste innebära att man är beredd att agera. Världsekonomin är bekymmersam, säger Attefall. Det är alldeles riktigt, och den påverkar oss väldigt starkt. Men, Stefan Attefall, det är inte världsekonomin som har tvingat Sverige att slå sönder arbetslöshetsförsäkringen.
Det gjorde Stefan Attefall och kamraterna i den borgerliga alliansen när högkonjunkturen var som allra starkast. Det är ett stort ansvar man har om man ser till att 500 000 människor lämnar arbetslöshetsförsäkringen och Sverige sedan står inför en djup recession.
Jag är inte säker på att dina väljare och dina sympatisörer ställer upp på att människor ska stå utan arbetslöshetsförsäkring när man nu varslas och sägs upp. Jag vill fråga Stefan Attefall: Ångrar du de förändringar du gjorde som slog sönder vår arbetslöshetsförsäkring? Är du beredd att backa och återinföra de regler som gällde innan försäkringen slogs sönder?
Är det rimligt att de som nu blir arbetslösa hänvisas till antingen 7 000 kronor brutto i månaden eller socialbidrag? TCO bedömer att detta kommer att ge kommunerna ungefär 2 miljarder kronor i ökade kostnader. Är du då beredd att kompensera kommunerna så att de slipper skära i välfärden på grund av de beslut som Stefan Attefall och övriga kamrater i alliansen har fattat här i kammaren?
Thomas Östros (S):
När Stefan Attefall fick möjlighet att ta över ordförandeskapet i finansutskottet hade vi en stark offentlig ekonomi, en stark bnp-utveckling och en stark jobbtillväxt. Och du, tillsammans med dina kolleger, kunde inte avstå från att börja sätta sprätt på överskotten genom mycket stora skattesänkningar, på bekostnad av att ekonomin överhettades i högkonjunkturen och att ni bidrog till att rasera väldigt viktiga försäkringssystem.
Hade vi suttit vid makten hade vi i dag haft en arbetslöshetsförsäkring som hade fungerat för de människor som nu kastas ut i arbetslöshet. Vi hade inte haft en sjukförsäkring som nu utförsäkrar tiotusentals människor och för vilka socialbidrag återstår som alternativ. Då hade vi inte haft en situation där kommunerna vädjar om att få hjälp med de kostnader för ökade socialbidrag som Kristdemokraterna har ställt till med. Socialbidragslinjen blev det, inte arbetslinjen.
Jag frågar Stefan Attefall: Ångrar du att du med aktiva beslut i riksdagen har drivit 500 000 människor ut ur arbetslöshetsförsäkringen? Jag förstår att finansministern börjar få ågren över detta. Hur är det med Kristdemokraterna?
Bären varandras bördor kanske skulle kunna vara någonting att fundera över under julhelgen när man agerar i tron att Sverige är en evig högkonjunktur: Här kan vi sätta sprätt på överskotten och använda dem till skattesänkningar för dem som har det bäst och slå sönder försäkringarna, för de kommer inte att behövas. Nu behövs de! Är du beredd att återställa villkoren så att vi får tillbaka människor in i en arbetslöshetsförsäkring?
Är det rimligt att det är socialbidrag som väntar dessa människor? Och är du beredd att kompensera kommunerna för de ökade kostnader det innebär med de beslut som du och övriga allianspartier har fattat om förstörd arbetslöshetsförsäkring och en mycket stor utförsäkring av människor från sjukförsäkringen rakt ut i recessionens Sverige?
Thomas Östros (S):
Låt mig börja med att önska Bertil Kjellberg en riktigt god jul. Jag uppskattar att arbeta med honom även i finansutskottet; vi arbetade tidigare tillsammans i näringsutskottet. Moderaterna har traditionellt alltid hävdat att överskottsmålet, att man i en högkonjunktur ska ha överskott i offentliga finanser, bara är ett sätt att överbeskatta människor. Det tror jag är ett av huvudskälen till att det blev som det blev när ni tog över regeringsmakten, Bertil Kjellberg.
Det var stora offentliga överskott och en stark högkonjunktur, och pengarna började bränna i fickan. Bertil Kjellberg med kamrater började med stora skattesänkningsprogram direkt riktade till kärnväljarna i Moderata samlingspartiet. Ni avskaffade förmögenhetsskatten och införde stora skattelättnader för dem med höga inkomster. I valet var utanförskapet Moderaternas paradgren.
Vi kommer alla ihåg den definition av utanförskapet som ni tog fram och lade upp på er hemsida. Det var mycket stora grupper av människor som befann sig i utanförskap. Varje dag ändrade ni uppgifterna på hemsidan för att visa hur utanförskapet utvecklades. Det var en framgångsrik kampanjmetod. Jag har tittat närmare på den statistik ni använde för att beskriva utanförskapet.
Det visar sig att om man använder Moderaternas metod för att beräkna utanförskapet har det ökat de senaste tolv månaderna. Jag vågar påstå att vi snart är i ett läge där utanförskapet enligt Moderaternas sätt att räkna kommer att vara större än det var vid regeringsskiftet 2006. Men, Bertil Kjellberg, plötsligt har ni använt ett nytt begrepp för utanförskapet. Nu gäller inte längre det moderata utanförskapet.
Varför har ni bytt definition på utanförskap? Nu är det totala antalet arbetslösa 25 000 fler än i november 2006. Socialbidragen ökar i 65 procent av landets kommuner. Arbetslinjen från Moderaterna blev en socialbidragslinje. Hur ska ni sätta stopp för den utvecklingen?
Thomas Östros (S):
Detta med finansieringen stämmer inte. Förmögenhetsskatten är ett bra exempel. Där sade finansministern stolt att den inte behövde finansieras fullt ut, för det fanns minsann resurser. Ja, det fanns resurser i de lador som våra regeringar tillsammans med svenska folket släpat ihop under ett decennium. Det satte ni sprätt på, Bertil Kjellberg, och jag förstår varför.
Moderaterna tyckte nämligen redan från början att överskott i goda tider var att överbeskatta deras kärnväljartrupper, de med mycket goda inkomster. De 10 procent som tjänar mest har fått mer genom er politik än de 60 procenten låg- och medelinkomsttagare. Det säger väl allt om politiken!
När det gäller utanförskapet, Bertil Kjellberg, var ni väldigt framgångsrika med den PR-byrå-finansierade kampanj ni förde, och ni hade på er hemsida en tydlig definition av utanförskapet. Ni utvärderade den varje dag och varje vecka för att se vad som hände. Det gick naturligtvis åt fel håll, tyckte ni.
Nu när utanförskapet ökar kraftigt enligt Bertil Kjellbergs räknemetod vågar jag säga att vi snart är i ett läge då utanförskapet är större, enligt Moderaternas sätt att räkna, än vid regeringsskiftet. Varför har ni då bytt mått? Kan det finnas en anledning till det? Kan det vara så att ni söker efter andra mått och försöker beskriva en annan utveckling? Jag vill ha svar på det. Nu ökar antalet arbetslösa.
De är redan fler än de var i november 2006. Socialbidragen ökar i 65 procent av landets kommuner. Det kommer inte att vara lägre siffror nästa gång vi träffas här, Bertil Kjellberg, utan högre. Vad har du för politik för att den socialbidragslinje ni nu bedriver ska kunna förbytas i den arbetslinje som Sverige behöver?
Thomas Östros (S):
Centerpartiet och Socialdemokraterna har gemensamma erfarenheter av att komma ut ur en situation med gigantiska underskott och med gemensamma tag jobba oss upp till att få överskott i de offentliga finanserna. Det gjorde vi i mitten på 90-talet när vi röjde upp efter den borgerliga regeringens äventyr de första åren på 90-talet. Jag har stor respekt för Centerns syn på den ekonomiska politiken. Den brukar vi dela tillsammans.
Jag blir därför extra besviken över den första delen av mandatperioden. De första två åren innebar dessa gigantiska skattesänkningar. De resurserna hade behövts för att ha goda trygghetssystem och försäkringar när vi nu går in i en recession. Det är en recession som på många sätt är skapad av en skarp nedgång i världsekonomin. Det är 500 000 som har lämnat a-kassan.
Centerpartiet har varit med och drivit fram de regler som gör att dessa människor står helt utan skydd. Jag kan inte tro att centerrörelsen tycker att det är en situation som man är stolt över. Jag vill fråga Åsling om han ångrar insatserna, är beredd att backa tillbaka bandet och återställa arbetslöshetsförsäkringen. Vi kommer att behöva den. Det behövs i tider av mycket skarp ekonomisk nedgång att människor kan känna en grundläggande trygghet.
Ett annat område som jag känner oro för och där jag vet att Centerpartiet har haft ett starkt engagemang är småföretagen. Vi har tillsammans med andra partier i oppositionen föreslagit att vi riktar en lättnad i arbetsgivaravgifterna till de minsta företagen och ger en hjälpande hand nu när konjunkturen går så skarpt nedåt. Jag är särskilt orolig för småföretag i tjänstesektorn. De har inte stora marginaler och stort eget kapital att möta en skarp konjunkturnedgång.
Där har Centerpartiet bidragit till att höja arbetsgivaravgifterna. Är ni beredd att backa på denna punkt och återgå till riktade lättnader för de minsta företagen?
Thomas Östros (S):
Var lite försiktigt med det här med utanförskapet, Per Åsling! Det kommer i kapp också Centerpartiet. Utanförskapet är större nu än det var för ett år sedan. Jag räknar med att du också ser att utanförskapet kommer att öka de kommande åren. Vi har redan nu en arbetslöshet som i antal personer är större än i november 2006.
Det är sannerligen inte en stor vinst för alliansens politik som vi har sett, utan det är snarare stora begränsningar som alliansens politik har inneburit. Tycker du att det är rimligt att den politik ni har sjösatt knuffade ut 500 000 människor ur försäkringen?
Jag kan inte tro att centerrörelsen, djupt förankrad ute på landsbygden där många människor lever i en verklighet som innebär att de får det tufft under lågkonjunktur, skulle tycka att detta är bra och rimligt. Det tror inte jag. Socialbidragen ökar nu kraftigt i kommunerna. Vi vet ju att många centerpartister är ledande krafter ute i våra kommuner - de som står för verkligt höjda socialbidragskostnader.
Därför kan det inte vara Centerpartiets politik att säga att det har blivit en framgångsrik utveckling när socialbidragen ökar i 65 procent av landets kommuner. Någonting är fel med politiken. Ni har haft två år på er att genomföra den, och då ökar socialbidragen. Dessutom har vi småföretagen, Per Åsling. Jag var med i den valrörelse då Centern lovade sänkta arbetsgivaravgifter till landets småföretag.
De har fått höjda arbetsgivaravgifter med nästan 40 000 kronor om året. Det gäller särskilt småföretagen i tjänstesektorn - restaurangerna, hotellen och den lilla taxirörelsen. De känner sig grymt svikna av ett parti som hade en hög svansföring i småföretagarfrågorna. Det gäller särskilt Per Åsling, som jag känner så stor respekt för i hans egenskap av egen företagare och med den erfarenheten. Är du beredd att backa också på den här punkten?