KBLab/rixvox huggingface dataset:
Michael Hagberg (S):
Jag får tacka för svaret. Det ska bli spännande att i eftermiddag diskutera vår hamnpolitik. Jag vill understryka att det när det gäller vår transportpolitik är oerhört viktigt att vi lyfter upp miljöfrågorna. Att lyfta fram miljöaspekterna i hamnpolitiken har enorm betydelse. Regeringen måste ta ett samlat grepp och ta initiativ till forskning och utveckling när det gäller godsflödena i hela landet.
Även här måste klimatpolitiken sättas i framkant. Vårt land behöver en nationell hamnpolitik så att hamnverksamheterna drar åt samma håll, konkurrensen blir på samma villkor och miljöfrågorna sätts i främsta rummet. I mångt och mycket är det i dag de större kommunernas hamnpolitik som gäller. De svenska hamnarnas verksamhet har vuxit med ca 20 procent sedan år 2000 och förväntas fortsätta att växa. Det är bra med sjötransporter.
Det gäller att envist skapa förutsättningar med samlade infrastruktursatsningar runt hamnarna och få godsflödena att fungera både ekonomiskt och miljömässigt rätt. Jag vill nämna Oxelösunds och Norrköpings hamnar som i gott samarbete i samma infrastruktursystem bägge förklaras som strategiska i det svenska transportsystemet. Samarbetet mellan hamnarna kommer även att kunna ge stora synergieffekter. Fru talman!
Jag vill fråga infrastrukturministern om de globala miljöfrågorna ska belysas tydligt i transport- och hamnpolitiken i den proposition som är på gång. Vi behöver ha en samlad hamnpolitik i vårt land, och jag undrar om ni kommer att ta med det som ett avsnitt i propositionen liksom att forskning kring trafikflödena med koppling till miljön och ekonomin måste förstärkas.
Michael Hagberg (S):
Jag får tacka för infrastrukturministerns kommentarer. Det gläder mig att stor vikt kommer att läggas på miljöfrågorna när det gäller infrastrukturpropositionen, som tydligen ska lämnas i vår enligt Jörgen. Jag tycker att det är bra om ni är så effektiva att ni får till det redan till våren. Jag hade trott att det skulle bli till hösten. Det är glädjande! Det känns faktiskt som om vi är på väg att få en samlad hamnpolitik i vårt land. Jag tycker att det har varit fixerat kring Stockholm.
Det är precis som Andrén sade alldeles nyss: När det gäller persontransporter är Stockholms hamnar naturligtvis outstanding , men när det gäller godstransporter är det oerhört viktigt att man kan styra transporterna till andra hamnar än inne i centrala Stockholm, vilket vi har gjort i alldeles för många år. Ett exempel är Värtahamnen och all den olja som har kommit in där genom åren, även om det har blivit mindre av det nu. Jag tänker också på andra gods- och lastbilar som ska trassla sig igenom stan.
Det är gott att vi kommer att kunna få spridning på de här godstransporterna på ett annat sätt i vårt land. Jag hör också att man kommer att diskutera på vilket sätt vi kan bredda forskningen när det gäller godsflödena i korridorer och annat så att vi på så sätt kan miljömässigt styra godstransporterna ut till produktionen.
Produktionen av olika produkter finns ju inte direkt i storstäderna, utan den finns utefter hela kusten och upp emot Göteborg. När vi fortsätter att diskutera utsläppsrätter skulle jag också vilja veta om regeringen avser att ta med transportsektorn i handeln med utsläppsrätter. Det är som Åsa Torstensson sade alldeles nyss: De frågorna måste lyftas upp. Det här är en sektor som inte är riktigt med på vagnen än.
Har regeringen för avsikt att ta med transportsektorn i den delen så tar vi ytterligare ett steg mot ett bättre miljötänkande i vårt land.
Michael Hagberg (S):
Jag vidhåller att infrastrukturministern är på väg mot en nationell hamnpolitik. De hamnar som ska utses ska kläs med gott miljötänkande, har jag fått löften om. De ska kläs med god infrastruktur runt hamnarna så att godsflödena blir bra och miljöriktiga.
Det ställs krav på att hamnarna ska vara öppna dygnet runt så att de kan utnyttjas på ett bra och effektivt sätt. Då driver väl regeringen på. Jag säger inte att regeringen ska äga hamnar. Kommunerna kan äga sina hamnar. Det finns företag som äger hamnar. Jag är inte ute efter ägandet utan ett samlat grepp så att vi drar åt samma håll.
Då kan vi lyfta upp de viktiga frågorna om hamnverksamheten, och det är frågor som infrastrukturministern har nämnt här. Miljöfrågorna ska sättas i främsta rummet. Miljöfrågorna rör gods i hamnen, från hamnen och ut i produktionen. Det är oerhört viktigt. Jag är faktiskt tacksam över de svar jag har fått. Jag ser att man tänker lite bredare än tidigare när det gäller en samlad hamnpolitik i vårt land.
Det kommer att bli till glädje för miljön. Jag ser också fram emot när vi får se de program som även tar med transportsektorn i handeln med utsläppsrätter. Det är oerhört viktigt, och det var tydligen också på gång.
Michael Hagberg (S):
Jag vill tacka finansministern för svaret. Jag ställde frågan till Mats Odell, och det gjorde jag av den anledningen att han titulerar sig kommunminister samt att kommunen har haft skriftväxling med nämnd minister. Jag tycker att försvarsministern borde ha ett ansvar för försvarets markinnehav och därmed ha ett samlat grepp över hur marken ska användas nu och i framtiden. Men nu är det finansministern som svarar på interpellationen.
Svaret kommer visserligen för sent, men det är enligt riksdagens regelverk anmält till kammaren, så det är okej för mig. Att förhandlingarna med kommunen om försäljningen av det så kallade norra övningsfältet utanför Strängnäs gått i stå och möjligen hamnat mellan stolarna är helt oacceptabelt. Det blir stora konsekvenser för kommunens och näringslivets planering för framtiden.
När Tomas Widmark på Strengnäs Tidning började rota i ärendet upptäckte han att inget hänt på nio månader. Nio månader blir en historisk långbänk. Det är väldigt olyckligt. Nu verkar det vara klart att det är finansminister Anders Borg som ska ha ansvaret.
Då måste han ta telefonen och ringa sin partikamrat Ann Landerholm från Moderaterna, kommunstyrelsens ordförande, och gärna också se till att oppositionen blir inblandad, och meddela att förhandlingarna kommer i gång omedelbart. Kommunen behöver regeringens stöd. Jag tror och hoppas att regeringen med finansministern i spetsen vill ge den det. Jag tycker att vi ska utse en förhandlingsman.
Som en följd av försvarsbeslutet 2004 lades ett antal regementen ned och ett stort antal fastigheter och markområden blev fria till andra användningsområden. Vasallen gör ett föredömligt jobb med att bygga upp, hyra ut och lämna ut lokaler till försäljning till bostäder, skollokaler, småindustri, kommersiell verksamhet med mera. På många platser i vårt land upplever kommunerna att Försvarsmakten hindrar utvecklingen genom att använda det så kallade riksintresset som motiv.
Det är djupt olyckligt. Jag kräver inte att finansministern ska vara insatt i den här frågan i dag, men nu när jag ser att ansvaret ligger på honom hoppas jag att han kan sätta sig in i den frågan. Jag vill fråga finansministern vad han avser att göra för att stödja Strängnäs kommun när det gäller förhandlingarna om detta och om han möjligen kan utse en förhandlingsman.
Michael Hagberg (S):
Anders Borg ser nog lite mer positivt på det här än vad jag gör. Det märker jag. Jag har sett dessa nio månaders väntetid när frågan inte behandlades över huvud taget. Så får det inte gå till. Det får inte fortsätta.
Inför försvarsbeslutet 2004 hade jag många kontakter med den dåvarande regeringen för att få dem att förstå vikten av att när vi lägger ned ett regemente måste lokaler och markområden göras fria till försäljning till kommunerna eller företag så att annan verksamhet kan komma till stånd för en utveckling som ska ge nya arbetstillfällen. För Strängnäs del gavs inga löften om ersättningsjobb, vilket gjordes på många andra platser.
Kommunen sade då: Läggs P 10 ned är det väl rimligt att all verksamhet lämnar området och dörren öppnas för ny modern verksamhet som kan ge framtidens jobb. Härads skjutfält ligger också i Strängnäs kommun. Där övade P 10 med sina bandvagnar, sköt med grovkalibriga vapen, tränade minröjning med mera. Fältet används fortfarande av vissa regementen men inte alls i samma skala, och det förundrar mig.
Jag vill fråga finansministern om det inte vore bättre att satsa på det nya och låta ny verksamhet som ger nya jobb få tillträde till området. Jag undrar om det är rimligt att bygga nya lokaler för miljontals kronor på fältet. Dessa lokaler behöver personal, vakthållning, underhåll och drift. År 2007 är det första år som den nuvarande borgerliga regeringen med en moderat försvarsminister haft fullt ansvar för försvarets verksamhet.
Underskottet i år beräknas bli 1 miljard. Min fråga blir då: Är det inte rimligt att lägga ned P 10 helt och öppna för det nya och inte bygga nytt på Häradsfältet i skuggan av att Försvarsmakten beräknas gå med ca 1 miljard back under innevarande år?
Michael Hagberg (S):
Visst är det bra att finansministern är förhoppningsfull om att förhandlingarna kommer att gå i gång, att de kommer att fungera och att de kommer att lösa upp ett antal knutar och avlägsna de våta filtar som ligger över verksamheten i Strängnäs och dess närområde. Visst är det ett problem att det finns ammunition som inte har exploderat eller träffat sitt mål. Det är framför allt på Häradsfältet. Det är ju en miljösanering som måste till om ett sådant område ska exploateras. Men nu är det inte så att man har skjutit överallt på Häradsfältet.
Det är 4 000 hektar. De har naturligtvis inte kunnat sprida de där kulorna hur som helst. Någorlunda precision finns det i försvaret också. Det är inte 4 000 hektar som behöver miljösaneras, vilket Fortifikationsverket ibland gör gällande. Helt klart är det ett antal hektar, men det kan man också komma överens om. Miljösaneringen ska markägaren ha ansvaret för innan försäljningen.
Men det går att träffa avtal mellan köparen och säljaren om hur det ska gå till. Det är jag fullständigt övertygad om. Men Härads skjutfält, som vi berörde i tidigare inlägg då vi pratade om just miljösanering, kommer ju i nästa steg. Det är det faktum att det pågår verksamhet där som i viss mån hindrar Strängnäs utveckling på andra sidan E 20. Det är många gånger bullerzoner och annat som är problemet för dem där. Men det norra skjutfältet är akut.
Det är de markområden som ligger runt brofästet för Strängnäsbron på väg mot Enköping. Där finns enorma möjligheter till utveckling för kommunen, både när det som sagt gäller kommersiell verksamhet och bostäder. Om inte Anders Borg lovar att vi kan få en förhandlingsman nu kommer jag naturligtvis att återkomma i ärendet om ingenting händer. Nio månader får inte gå igen, utan jag hoppas att förhandlingarna kan komma i gång redan nästa år.
Britt-Marie Lindkvist (S):
Jag inleder med att yrka bifall till utskottets förslag och avslag på reservationen. Nu är vi inte så väldigt oense i det här. Det är en väldigt viktig fråga som Berit Jóhannesson tar upp.
Men som Berit själv säger: Det är ju kommunerna som ska göra en handlingsplan för hur de ska handha och ha beredskap för vissa kriser. Det är inte så väldigt många år sedan vi införde detta, och det har fungerat väldigt bra. Jag försökte häromdagen ta reda på hur många kommuner som hade denna handlingsplan.
Jag fick inte fram någon exakt summa, så någon sådan vågar jag inte nämna. Jag kan dock säga att det var över 90 %, och det är ju väldigt bra. Det är heller inte så att räddningstjänstpersonalen är outbildad när det gäller att ta hand om handikappade. Här sker en utbildning kontinuerligt.
Hur hanterar man rullstolar? Hur hanterar man bårar och sängar? Vad händer om det inträffar en katastrof, en brand eller någonting annat, i exempelvis ett särskilt boende? Det där kan man faktiskt och lyckas väldigt bra med.
De flesta kommuner har dessutom någonting som kallas Posomgrupper - det känner säkert Berit till - där socialtjänst, räddningstjänst, polis, länsstyrelse och präster ingår. De tränar regelbundet vad som händer vid en katastrof.
Det är deras uppgift att ta hand om var uppsamlingsplatser finns, hur informationen till de drabbade sköts och så vidare. I Malmö har vi testat detta. Vi hade en sprängning mitt inne i stan för en del år sedan, och då trädde Posomgruppen in direkt och tog hand om de drabbade.
Dessa var chockade, naturligtvis - alla fönster och allting var ju sönder. Man evakuerade dem till uppsamlingsplatser, och så kom präster, sjukvårdare - sjukvården ingår också i detta - och socialtjänst och tog hand om de chockskadade människorna. Det fungerade ypperligt. När det då sägs att vi ska ha en nationell handlingsplan kan man därför tycka att det blir lite kaka på kaka.
De som är absolut bäst på att ta hand om sådant här är ju kommunerna. De känner sin kommun och känner ofta till invånarna. Hur många handikappade människor finns här? Hur många särskilda boenden har vi? Hur många äldre har vi som behöver denna hjälp, och så vidare?
Därför anser vi fortfarande, som sagt, att detta helt och hållet ska ligga på kommunerna.
Marie Nordén (S):
Det är inte så att det är en översyn som alliansen här kräver, utan det handlar om att det främsta urvalskriteriet ska vara intresset för utlandstjänstgöring. Jag är övertygad om att man begår ett stort misstag. Vi delar uppfattningen att frivillighet och motivation är viktigt. Precis som Moderaterna vill också vi behålla pliktsystemet, men vi kan även se hur det ser ut i praktiken.
Motivationen bland värnpliktiga ökar under värnplikten. Hela din argumentation går ut på att vi egentligen ska sortera bort dem som skulle ha kunnat bidra till ett ökat intresse bland de värnpliktiga. Egentligen svarar man på en fråga som man egentligen inte vet vad den står för. Man är 17 år, och det är ett år innan man ska genomföra värnplikten.
Man ska svara på frågan om man vill åka utomlands om tre år och om man är beredd att vara där i ungefär ett år. Man har ingen aning om vad man svarar på. Är man i det läget osäker säger man nej. Men den personen skulle kanske vara väldigt intresserad efter genomförd utbildning. Vi tycker att det vore väldigt olyckligt att säga nej till just dem som skulle ha kunnat bli intresserade.
Marie Nordén (S):
Inte heller jag har något svar, Ola Sundell. Jag tycker att det är anmärkningsvärt att man, då man driver frågan så hårt, inte har skrivit någon reservation eller tagit upp detta i debatten inför betänkandet eller i tidigare sammanhang. Det är tydligen spännande att väcka nya debatter.
Marie Nordén (S):
Jag vill också tacka för svaret även om ministern valde att inte besvara min fråga. Det enda raka svaret som jag kunde hitta i interpellationssvaret var faktiskt på en fråga som ingen av oss ställde. Avser ministern att avskaffa transportbidraget? Det svarade hon på, men den ställde vi aldrig. Transportbidraget är, precis som Hans Stenberg sade, en väldigt viktig faktor för många av våra företagare uppe i Norrland.
I Jämtland är det flera av dem som i dag funderar på om de kan fortsätta att bedriva sin export, den som gör att de faktiskt kan fortsätta med sitt företagande. Det är en avgörande fråga, och det är inte acceptabelt att man nu väntar och inte får något besked.
Jag hade en förhoppning om att, efter den här debatten och efter ministerns svar, kunna ge besked till företagarna hemma att bidragsnivån inte kommer att sänkas. Före valet avsatte Centern i sitt budgetförslag avsevärt mycket mer pengar till transportbidraget än både Moderaterna och Folkpartiet som ville sänka nivån rejält.
I valrörelsen var beskedet från Maud Olofsson att transportbidraget skulle höjas, och man hänvisade då till sitt budgetförslag. Många av företagarna i Jämtland och övriga Norrland litade naturligtvis på de löftena. Därför måste väl ministern förstå att många företagare, de som litade på ministerns löften, upplever en stor oro nu och en väldigt stor besvikelse.
Jag ställde frågan om hur löftet om ett höjt transportbidrag nu ska kunna infrias då man har sänkt anslaget med närmare 150 miljoner. Den frågan har ministern fortfarande inte besvarat.
Marie Nordén (S):
Krister Hammarbergh verkar vara förvånad över lag i dag. Han är förvånad över att vi alls har åsikter, att vi ställer frågor till ministrar och att vi faktiskt vill ha en debatt. Syftet med debatten i dag är att få ett besked om vad som kommer att hända med transportbidraget i framtiden. Det vore oansvarigt av oss från den norra delen av landet att inte lyfta upp frågan när så många företagare är oroliga. Beskedet om att något snart ska hända har getts tidigare.
Redan i höstens budget skrev regeringen att man under hösten 2006 avsåg att anmäla ett nytt transportbidrag i syfte att få det godkänt 2007-2013. Ingenting hände. Den 13 december gav ministern svar på en skriftlig fråga om att regeringen avsåg att inom kort skicka en anmälan till kommissionen för ett godkännande av ett nytt transportbidrag. Detta har inte gjorts. Nu har det gått drygt två månader.
Jag och alla företagare, som med all rätt är oroliga över vad som kommer att hända, undrar naturligtvis varför. Det har funnits tid. Att pengarna skulle fattas upplever jag som en mycket märklig förklaring. Den sittande regeringen lägger fram budgeten, inte den tidigare, och jag köper inte förklaringen att ni fick andra siffror. Precis som Hans Stenberg sade fanns det säkert fler områden där ni fick andra siffror, men då hade ni inga problem att agera snabbt.
Alla vet att det handlar om prioriteringar och ambitioner inom regeringen. Att Centerns samarbetspartier inte har samma ambitioner på det regionalpolitiska området är inte en nyhet för någon, och det ser vi tydligt i höstens budget. Vi ser det tydligt också när vi läser Norrlandsprogrammet från alliansen; jag är inte säker på att det heter exakt så, men det handlar i alla fall om Norrland. Där nämns transportbidraget inte med ett ord.
Vidare är det tydligt att Centern förlorade dragkampen i höstas. Varför ska vi tro att de vinner större framgång i vår? Vi hoppas naturligtvis att så blir fallet med tanke på alla företagare som väntar på besked. Jag har fortfarande inte fått svar på frågan om Maud Olofsson kommer att hålla löftet som gavs till väljarna i valrörelsen om ett höjt transportbidrag.
Återigen: Jag förstår företagarnas oro över att beskedet dröjer, ovissheten om vilken nivå bidraget kommer att ligga på och framför allt besvikelsen över att löftet som gavs i valrörelsen inte var värt mer. Vi är alla besvikna över att näringsministern inte verkar ha den övriga regeringen med sig i den här frågan.
Beskedet att regeringen inte avser att ta bort transportbidraget och ska försöka återkomma så snart som möjligt, samtidigt som man skyller på den förra regeringen, håller inte.
Marie Nordén (S):
Historien är inte oviktig. Det håller jag med om. Men vad som har hänt och alla turer hit och dit är föga intressant för de företagare som väntar på besked. Det är en viss skillnad mellan att vara underbudgeterad - då är det ett problem som regeringen och riksdagen får hantera - och att faktiskt sitta på beslutet och inte ge några besked över huvud taget.
Jag säger precis som Hans Stenberg sade tidigare, att stå och säga att man har fått det underlag som vi skulle ha byggt vår budget på om vi hade fått behålla regeringsmakten - det är ju inte sant. Först och främst vet vi alla att ni inte får vårt budgetförslag utan att det är ett tjänstemannaförslag. Vi kan gå tillbaka och titta på hur den budget som faktiskt lades fram 2006 såg ut. Då ser vi att ni har 147 miljoner mindre till transportbidraget.
Nu har Krister Hammarbergh gått, vilket jag tycker är tråkigt. Han sade: Det är tydligen så här det kommer att bli i debatterna. Det vore ju väldigt trist, tycker jag. Det är faktiskt så att man börjar undra hur länge en regering kan skylla på att den inte har haft tid. Är det illojala tjänstemän som presenterar andra förslag än ni själva hade önskat er? Ni säger att ni har suttit en sådan kort tid.
Tidigare pratade man om att hundra dagar var en smekmånad. Jag undrar hur många dagar den här regeringen vill ha smekmånad? När ska ni börja ta ansvar för era egna förslag och för den politik ni själva driver? Som sagt, historien är inte i det här fallet intressant för dem som väntar på besked.
Marie Nordén (S):
Jag delar ministerns syn på vad det ideella arbetet ger och att det ger mycket tillbaka. Men det är, som sagt, inte det vi diskuterar just nu.
Jag menar att vi borde se över villkoren som helhet för de uppdrag som vi kan kalla myndighetsuppdrag för att underlätta rekryteringen och förbättra villkoren.
Även om det är en lagstadgad rätt och även om vi har ålagt kommunerna att sköta det menar jag att vi borde ställa krav på att det ska finnas en försäkring för dem som åtar sig de här uppdragen. I dag finns inte det. Oftast får man försäkringen genom att man är medlem i Riksförbundet Frivilliga Samhällsarbetare.
Även om kommunerna oftast följer SKL:s riktlinjer är man oroad från kommun- och landstingsförbundet över beslutet. Man ser ett problem med att avdragsrätten försämras. Man ser också ett problem med att kompensera att det blir ungefär 100 kronor dyrare i månaden per uppdrag.
Det är orimligt att staten ska göra försämringar som kommunerna får ta kostnaden för. Jag kommer från en inlandskommun i norra delen av Sverige. Det är helt orimligt att kommuner i mitt län, Jämtland, skulle ha möjlighet att öka sina kostnader, speciellt med tanke på att det förändrade skatteutjämningssystemet träder i kraft 2008.
Det finns inga möjligheter för kommunerna att kompensera för de försämringar som den borgerliga regeringen gör för att underlätta för Skatteverket. Man ser det ur ett myndighetsperspektiv som också känns oroväckande. Jag önskar att vi hade ett individperspektiv där man ser på konsekvenserna för dem som gör dessa insatser. De sparar dessutom pengar åt kommuner och samhälle. Jag tycker att det behövs en översyn.
Kristdemokraterna har alltid talat sig varma för de insatser som sköts på ideell och frivillig basis som något värdefullt. Jag hade hoppats att det skulle synas i politiken.
Man kan inte försämra villkoren och samtidigt säga att det är en viktig del i samhället och att samhället skulle stanna om inte de här människorna gjorde det som de har fått i uppdrag att göra. Jag tycker inte att det hänger ihop.
Marie Nordén (S):
Rätten till stöd och hjälp är lagstadgad. Det är vi som har ålagt kommunerna att göra det här på vårt uppdrag genom att vi har skapat en lag om det här. Sedan är det upp till kommunerna att bestämma hur mycket pengar man ska få för de uppdragen och för de timmar man lägger ned samt vad det man gör med sin kontaktperson får kosta. Alla kommuner har inte bra ekonomi.
Så ser inte Sverige ut. Det går inte att vara generell här och säga att kommunerna kan sköta det här själva. Många kommuner har en dålig ekonomi redan i dag, och ekonomin kommer att bli sämre. Framför allt gäller det här Norrlands inlandskommuner. De människor som bor där behöver också det här stödet. Jag tycker att man borde se över villkoren och underlätta rekryteringen för att få fler frivilligarbetare.
Det finns många saker som borde rättas till. En av dem är också regelverket inom Försäkringskassan, som innebär att om man är sjukskriven eller går på sjukersättning så har man inte i dag möjlighet att arbeta som frivilligarbetare utan att få en kraftig neddragning av sin sjukersättning eller sjukpenning. Man menar att det här innebär att man faktiskt kan sköta ett jobb. Det här menar jag inte är ett jobb. Det är ett uppdrag som många gånger kan innebära att man snabbare kan komma tillbaka till arbetslivet.
Det här tycker jag att vi måste se över. Om vi menar allvar med att samhället behöver fler frivilligarbetare så måste vi se över hur hela regelsystemet ser ut. Vilka förutsättningar jobbar man under? Det här är en del i att finansiera jobbavdraget. Det var det beskedet kommunerna och landstingen såg över.
Det här gäller lite pengar - som Maria Larsson sade är det här inga stora pengar - men det medför stora ekonomiska konsekvenser för den enskilde frivilligarbetaren, och det perspektivet önskar jag att ministern kunde ha när hon går tillbaka till departementet och kanske gör de förändringar som jag hoppas blir gjorda i framtiden.