KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anneli Särnblad (S):
Jag och kulturministern har ju debatterat momsfrågan en gång tidigare. Jag tycker att Ibrahim Baylans fråga till ministern är mycket väsentlig. Jag har varit runt och träffat en del institutioner som har drabbats och haft en dialog. Det gäller också det som Kulturrådet föredrog i kulturutskottet. Man får lägga ned produktioner - så är det - ute i vårt land.
Ibrahim Baylan har varit inne på det och det är en viktig poäng: Kulturministern säger sig värna kulturen. Det tror jag också att kulturministern gör. Det som oroar en väldigt mycket är hur mycket övriga regeringen brinner för kulturfrågorna. Där tror jag inte att ministern har det så himla lätt.
Jag vill ändå här i dag fråga kulturministern: Är du redo - som Ibrahim Baylan sade - att i dag i Sveriges riksdag säga att det är viktigt med ett rikt kulturliv i hela Sverige? Är den nya regeringen redo att ekonomiskt se till att hela Sverige ska leva kulturpolitiskt? Kulturutskottet var förra veckan i Bryssel.
Som ministern säger har kommissionen och EU lyft upp kulturfrågorna väldigt högt på dagordningen. Som vi tidigare har diskuterat är det en näringspolitisk sak. Ministern kan ju säga att det kommer att lösa sig, men den osäkerhet som finns ute i landet går inte att bara trolla bort. Den finns ju, och man möter den.
Därför är det viktigt att ministern här i dag kan tydliggöra om ministern är redo att se till att staten tar sitt ansvar för en levande kulturpolitik från norr till söder.
Den långsiktigheten tror i alla fall vi socialdemokrater är viktig just för Sveriges framtid när det gäller näringspolitiken, utvecklingen och likvärdigheten så att alla kan utöva och ta del av kultur. Ministern säger att regeringen inte har suttit så länge. Den här regeringen har varit handlingskraftig på många olika områden när det gäller försämringar i Sveriges land. Jag vet att ministern mycket väl vill driva på de här frågorna.
Jag tror att ministern kommer att få det svårt efter stämman och det kulturpolitiska program som Moderaterna senast dundrade ut. När mina öron lyssnade på de förslagen var det inte ljuv musik som hördes. Det var en oroväckande låt.
Anneli Särnblad (S):
Jag tänker inte debattera så himla mycket. Min talartid är ju inte så lång. Men jag vill ändå fråga kulturministern hur hon ser på de produktioner som nu får läggas ned i och med att vissa inte har fått kompensation och inte i tid hunnit få de pengar som de hade räknat med i sin budget.
Jag tycker att det är synd att vi inte här i dag kan få ett tydliggörande av hur viktigt det är att staten tar sitt ansvar även ekonomiskt över hela Sverige. Men vi får vänta och se. Med spänning ser vi fram emot vad som komma skall från den borgerliga majoriteten när det gäller kulturpolitiken i framtiden.
Tyvärr måste jag meddela dem där ute som med alla medel kämpar och slåss för att det ska gå runt att de inte kan förvänta sig någon långsiktighet.
Anneli Särnblad (S):
I den region som jag bor i, norra Dalarna, är viljan både lokalt och regionalt stor att jobba med förändringsprocesser och se positivt på de stora utmaningar man står inför. Det gäller både näringslivet och befolkningen.
Jag har följt projektet Tre toppar i många år och sett det förankringsarbete som skett liksom det lokala starka engagemanget från både näringslivets och befolkningens sida. Tyckandet har varit stort i projektet, men den positivism och styrka som jag kände det sista året var stark och djupt förankrad i bygden.
Den nya miljökonsekvensbeskrivningen var ett mycket bra arbete, och jag förstår ministerns dilemma när det gäller detta. Jag vill därför ställa en fråga till näringsministern i dag. Är ministern redo att jobba lite mer med frågan hur kommuner som Älvdalen, med en stor andel naturreservat, ska kunna använda mark och utvecklas i framtiden?
Oavsett vilken partifärg vi i kammaren har tror jag att det är viktigt att lyfta upp debatten till ytan. Hur ska de kommunerna klara sig? Det gäller inte bara Älvdalens kommun utan också stora delar av norra Sverige.
Det tragiska med beslutet är att projektet inte blev av, men det positiva är att näringsministern och den nya moderatledda regeringen inte släckt alla de eldar som brunnit. Man känner dock en viss oro i dessa trakter för att eldarna så småningom ska slockna.
Frågan är: Har näringsministern något inflytande i den moderatledda regeringen? Vi har tidigare under dagen lyssnat på Anders Borg, finansministern, och fått höra hans syn på många frågor som rör regionalpolitik. När man lyssnar på honom känner man en viss oro. Åtminstone gäller det mig som bor i Dalarna, och jag tror att det även gäller dem som bor i norra delen av Sverige.
Ministern talar i sitt svar om en god servicenivå och om att vi ska ha en bra näringslivsutveckling i hela landet. Ministern säger också att det är viktigt med lokalt och regionalt inflytande. Projektet Tre toppar handlade om just det. Det var inget projekt som kom av sig självt, utan man hade jobbat lokalt och regionalt och verkligen satsat på framtidstänkandet.
Och precis som Peter Hultqvist var inne på är turistnäringen den stora näringsfaktorn i dessa trakter. Jag vill därför i dag lyfta upp denna svåra diskussion i kammaren. Jag tror att den är viktig vilken partifärg vi än må ha. Är näringsministern redo att lyfta upp frågan om de kommuner som har stora naturreservat och Natura 2000-områden? Hur ska vi lösa det i framtiden?
Det är ingen enkel fråga, det vill jag säga i dag, men jag undrar: Har Centerpartiet något att säga till om vad gäller att lyfta upp det lokala och regionala inflytandet? Jag vet från de debatter jag haft med moderata ministrar att man inte är så jätteivrig med att se till att hela Sverige ska leva. Det är storstadsregionerna som står i fokus precis hela tiden.
Anneli Särnblad (S):
Jag hoppas också att näringsministern kommer att besöka Älvdalen. Ministerns centerpartistiska partivänner har också varit väldigt positiva till projektet och har varit engagerade. Denna fråga är viktig för näringslivet. Det handlar här om mellan 400 och 500 arbetstillfällen. Det är alltså väldigt många arbetstillfällen i denna region.
Hur tänker ministern när det gäller kompensation? Vilka förslag tänker hon ta med sig till Älvdalen? Det vore bra om hon kunde säga: Ja, men det här och det här vore bra - det kan vi i regeringen stötta. Jag hoppas verkligen att ministern kommer att besöka Älvdalen och ta del av allt, framför allt Tre toppar och dess fortlöpande positiva arbete.
Projektet har startat. Det handlar om regional och lokal förankring. Ministern måste väl tycka att det är tragiskt att denna näringspolitiska fråga, där det har varit sådant starkt lokalt och regionalt engagemang, har klippts av helt. Tycker inte ministern att det är tråkigt? Det är viktigt med en god servicenivå för Älvdalens kommun.
Ministern beskriver en stor fara inför framtiden. Vi hade debatter tidigare här i dag om hur det kommer att se ut i vissa regioner och lokalt. Det finns nog många saker som ministern kan få ta del av i Älvdalens kommun och i norra delen av Dalarna. För den här moderatledda regeringen vore det nog bra att besöka vissa små kommuner och ta del av hur det ser ut i de olika verkligheterna.
Anneli Särnblad (S):
Jag vill tacka ministern så mycket för svaret. Du och jag ser nog lite olika verkligheter när vi är ute, ministern. Efter många samtal under dagen med kulturverksamma och människor i svåra situationer inser jag att regeringen ibland lever i en värld och människorna i en annan.
Många runt om i vårt land som vi socialdemokrater besöker känner en frustration och ser tendenser till att staten tänker lämna det regionala ansvaret. Den klasspolitik som ni bedriver gör att många människor i dag får prioritera bort just kulturaktiviteter. Jag vet att ministern har en väldigt stark känsla för kulturen.
Men jag tror att vi socialdemokrater och moderaterna ser lite olika vägar och har olika uppfattning om vilken som är den rätta vägen att gå. Jag tror att det är dags att bege sig ut runt i landet lite mer. I sitt svar nämner ministern Kungl. Operan, Waldemarsudde och Statens museer för världskultur i Göteborg. Det är bra satsningar.
Men ministern nämner inte länsmusiken, länsteatrarna, glesbygden, Dalhalla, Värmlandsoperan med flera. Vi socialdemokrater vill se att regeringen ger stöd till hela Sverige. Vi kommer att ha en budgetdebatt framöver. Ni ställer stad mot land, vilket är mycket anmärkningsvärt. Stad och land berikar varandra.
Ska alla i befolkningen i Sverige ges tillgång till olika kulturupplevelser bör även staten ha ett regionalt perspektiv i politiken. Kan ministern här i dag i kammaren ge mig ett svar? Tycker kulturministern att staten har ett ansvar för att se till att regionerna ges stöd för utveckling och för att kunna ha ett utbud inom olika områden oavsett var människor bor i Sveriges land?
Jag läste en artikel i tidningen om Kulturutredningen som nu pågår. Eva Swartz som är ordförande i Kulturutredningskommittén uttalade i Linköpings Tidning: "Det är många som gärna ser att staten har en tydlig idé om kulturpolitiken. Det överraskar mig i dessa tider när man pratar så mycket om regionalisering. Men man vill väl ha någon att hålla i handen."
Det är när jag läser sådana saker, ministern, som jag blir lite orolig och ännu mer engagerad i att ha debatter med ministern. Vi socialdemokrater tycker att det är självklart att här från riksdagen ha en kulturpolitik som är tydlig där alla ges möjligheter och ungefär samma utbud. Vi ska inte exakt gå in på detaljerna.
Men det är viktigt att staten tydligt markerar hur viktigt det är att ge bra kulturutbud i hela Sveriges land. Frågan jag ställer till ministern är: Vad är regeringens ambitioner när det gäller det regionala ansvaret i kulturpolitiken i framtiden? Jag hoppas på ett svar. Kommer ni att ta ett ansvar eller kommer ni inte?
Anneli Särnblad (S):
Tack så mycket för svaret, ministern! Om vi ska komma in på det allmänpolitiska, som ni har varit inne på när det gäller budgeten, tror jag att ministern glömmer att tala om a-kassehöjningen, trafikförsäkringshöjningen och de höjda avgifterna i stort. I och med fastighetsskatten som togs bort blir det höjda avgifter ute i regionerna. När det gäller Utbildningsdepartementet är all vuxenutbildning borta. Vi kan rabbla upp hur mycket som helst.
Det är de människorna som ringer mig. Det är de som har det sämst i samhället. 1 000 spänn i plånboken - det är lite anmärkningsvärt när man ser på de höjda avgifterna och allting som sker i samhället just nu. Människor slås ut. Jag får samtal varenda morgon från människor som grinar. De blir tvingade att flytta och lämna hus och hem.
Jag kommer att kliva in på kulturpolitiken nu, fru talman, men när det gäller det allmänpolitiska finns det många saker där vi kan snacka om klasskamp. Den kampen kommer att vara stark här i kammaren under de år som finns kvar av den här mandatperioden. Jag får också mejl från kulturmänniskor. Människor som jobbar inom kulturen gör ett fantastiskt arbete. Man kämpar och har kämpat under många år.
Den här veckan har jag fått mejl från många ute i vårt land som känner en oro. Det finns en liten otydlighet när det gäller om staten fortsättningsvis kommer att ta ett regionalt ansvar. Jag har nämnt länsmusiken och länsteatrarna. Ministern har inte svarat mig. Tycker ministern att det är viktigt att staten har ett övergripande ansvar för regionerna?
Har man den ambitionen? Det vill jag ha svar på. Sedan kan moderater, den moderatledda regeringen i stort och socialdemokrater tycka olika om andra saker, vilket vi gör. Jag vill veta om ministern tycker att stad och land berikar varandra. Tycker ministern att tjejen uppe i Norrland ska ha samma möjlighet som tjejen här i Stockholm att få lära sig dansa och sjunga? Ska plånboken styra?
Tycker ministern det? Vi anser att tillgängligheten är väldigt viktig. Som jag sade i mitt tidigare anförande tycker vi att det är viktigt att staten har ett övergripande ansvar och verkligen ser till att man ges samma möjligheter och chanser i livet att få uppleva kultur oavsett om man bor i norr eller söder. Övriga talare var inne på att gå och se en film eller så.
Jag har pratat med många människor som funderar: Jag får nog ta bort den där kulturupplevelsen. Det är det jag menar i min interpellation. Jag känner en oro inför framtiden. Jag är glad om den borgerliga regeringen vill satsa på kulturpolitiken. Det är fantastiskt bra om ni gör det. Det är bra om ni tar ett regionalt ansvar för framtiden. Jag vill att ministern svarar mig här i dag.
Den kulturutredning som nu pågår är inte parlamentarisk, och det tycker jag också är lite anmärkningsvärt. Det är synd att vi inte har en parlamentarisk kulturutredning när alla i borgerligheten tycker att det är en så viktig fråga. Det är synd.
Jag vill ha svar av kulturministern i dag på frågan: Tänker kulturministern fortsätta att ta ett statligt ansvar för regionerna och se det som en viktig del i kulturpolitiken?
Anneli Särnblad (S):
Vi vill också ha full sysselsättning, men vi vill inte slå undan benen på folk. När det gäller självbestämmande som ministern var inne på tyckte jag att jag var tydlig med att man själv i regionerna ska få bestämma, men däremot ska det statliga ansvaret ändå vara att ge medel så att man kan verka. Det ser ju lite olika ut runt om i Sverige från norr till söder när det gäller möjligheter.
Det handlar om en likvärdighet och att ändå kunna se till så att man kan ha en bra kulturpolitik runt om i vårt land. Det är väl bra då om ministern säger att det kommer att fortsätta, för då kan vi ta det till oss i kommande budgetar när det gäller de regionala satsningarna. Vi socialdemokrater vill, som jag sade, se ett Sverige med en kulturpolitik där stad och land berikar varandra.
Vi hoppas att den moderatledda regeringen inte kommer att bidra till att man ställer stad mot land. Det är bra om ministern här i dag en gång till i sitt slutanförande kan säga att man kommer att se till att ta det regionala ansvaret så att jag kan få ett ja eller ett nej, för det är bra att ha med mig i framtida debatter.
Anneli Särnblad (S):
Tack så mycket för ditt svar, ministern. Upphandling inom offentlig sektor är svår. Ibland kan jag känna: Varför lägga den energin på det i stället för att lyssna på dem som är verksamma inom organisationerna och göra den offentliga sektorn mer förändringsbenägen? Det handlar om att ta till vara kompetens och idéer som finns i olika verksamheter. En betydande del ska vara i offentlig regi.
Det kan dock ibland finnas situationer där det kan vara bra med kooperativa lösningar eller andra alternativ. Jag vet många bra kooperativa verksamheter runt om i vårt land. Där gäller kvalitet och likvärdighetsprincipen, och man jobbar hårt. Många som har varit verksamma inom vård och omsorg är engagerade och drivs av sitt hjärta inom kooperativet.
Det är tragiskt att se utländska kedjor som köper upp sjukvård och där det i vissa fall finns andra regeringar som äger verksamheterna och inte den svenska regeringen. När det gäller de offentliga upphandlingarna kan det först vara det fantastiska kooperativet. Där arbetar undersköterskor och sjuksköterskor som verkligen har glöden. Men sedan kommer man till andra upphandlingen när tiden har gått ut.
Då kliver storjättarna in på marknaden. Det är det stora gigantiska aktiebolaget som blir den som får bedriva verksamheten, och kanske är det i utländsk ägo. Det är detta som är så otroligt tragiskt. Det måste man se över, och man måste verkligen jobba på ett annat sätt. Sjukvården ska vara offentlig till stor del.
Jag känner en oro för att den här regeringen kommer att sälja ut exempelvis våra sjukhus. Det kommer att stå på listan över allting annat som ska säljas ut av svenska folkets tillgångar. Jag hoppas att du lyssnar på dessa undersköterskor som ringde till mig, ministern. De har beskrivit sin situation. Många som jobbar ute i vården är mycket frustrerade.
Det handlar enbart om vinsten för ägarna i aktiebolaget och inte om att den gamle eller den som behöver hjälp är i fokus. Det sitter någon vd i London och talar om för dem: Nej, men jobba på nu! Klara de här 24! Bit ihop! Få in dem i schemat!
Jag vet många som i flera fall inte har fått hjälpen, där ingen har knackat på dörren och kommit och funnits till hands för den äldre. Det är då man hoppas att alla har styrkan att våga anmäla, att våga säga ifrån, såväl anhöriga som anställda. Det är också där jag oroar mig för framtiden när det gäller demokratin, att man ska våga uttala sig och våga säga ifrån.
Det var det jag mötte hos de här tjejerna, att man är rädd för att tappa sitt arbete på grund av att många inte vågar sig på att bli arbetslösa i dag. Jag hoppas att ministern ändå tar till sig det här och verkligen lyssnar. Jag hoppas också att denna regering i framtiden tar sig en funderare innan man driver på mer åt privatiseringssidan.
Anneli Särnblad (S):
Tack så mycket, socialministern. Patienten ska alltid stå i centrum. Plånbokens storlek ska däremot aldrig avgöra vilken vård man ska kunna få om man är gammal och sjuk. Jämför inte sjukvård med att köpa en vara, en korv med bröd eller någonting! Det kan finnas situationer där alternativ till den offentliga sektorn är bra alternativ.
Jag nämnde kooperativen - jag tyckte att jag var väldigt tydlig. Skillnaden mellan ett kooperativ och ett aktiebolag är att kooperativet hela tiden har pengarna och medlen tillbaka medan man i aktiedelen vill ha vinstutdelning hela tiden. Jag tänker inte slå bort det heller. När det gäller oss socialdemokrater har vi rådslagsarbete på gång.
När det gäller sjukvårdsdiskussionerna har vi just nu interna diskussioner om hur vår politik ska formas i framtiden och vilken vilja vi ska gå emot. Men just nu är det ni som regerar Sverige, och det är ni som står till svars för er politik. Kvalitet och likvärdighetsprincipen ska alltid komma främst. Det är klart att det finns bra idéer att ta till sig från andra länder. Det är inte det som jag är emot.
Men jag är rädd för att vi tappar styrinstrumentet. Moderaterna ifrågasatte här i talarstolen om det är bra att demokratin - kommunpolitiker och landstingspolitiker - bestämmer. Vi skiljer oss i mycket när det gäller synen, och det är bra att skiljelinjerna visar sig här i Sveriges riksdag. De visar sig väldigt tydligt i den politik som nu förs när man jämför den med den socialdemokratiska politiken. Vi vill inte slå ut människor.
Jag är orolig för att det blir en privatiseringsiver inom den offentliga sektorn, för det handlar om skattebetalarnas pengar, och svenskarna gillar den svenska modellen, som har varit i svensk sjukvård de senaste åren. Lyssna, ministern! Jag har en present till dig. Tänk efter före, Göran Hägglund. Är det utflykt, eller ska rullstolen säljas?
Anneli Särnblad (S):
Efter att ha lyssnat på den här debatten kände jag att det var dags att kliva in. För oss socialdemokrater är arbetslinjen den absolut viktigaste. Det är självklart att människor ska ha ett arbete. Det är alltid prioritet nummer ett. Jag tror att de flesta människor i Sveriges land vill göra rätt för sig. Man vill ha ett arbete och kunna säga: I morgon går jag till jobbet. Ni hade nu ett läge att kunna bygga ut den svenska modellen och bygga framtiden ljust.
Ni hade en god ekonomi som ni tog över. Vad gör ni? Ni börjar plocka ned samhällssystemet och trygghetssystemen. Ni för en klasspolitik som heter duga. Det är skönt att skiljelinjerna i politiken visar sig. I valrörelsen sade man att det inte finns några skillnader i politiken.
I dag ser vi i Sveriges riksdag att skillnaderna mellan den moderatledda regeringen och oss i oppositionen är gigantiska. Det är en verklighet att titta på Djursholmsbon och överklassen. Det är en helt annan bild att titta på glesbygden. Det handlar om att titta på de olika verkligheterna i samhället. Den ena är inte den andra lik.
Märker inte ni i majoriteten de skrik som finns ute i Sveriges land över hur människor slås ut? Vad har ni gjort? Ni sänkte skatterna för dem som redan har. Ni säger i talarstolen här i riksdagen att folk får tusen spänn i plånboken. En sak är säker: Många av dem jag möter har inte tusen spänn kvar i plånboken. Det har blivit höjda avgifter i a-kassan. Det har blivit höjda avgifter när det gäller bostadspolitiken.
Ni tog bort fastighetsskatten, men i stället blev det höjda avgifter. I min kommun, Orsa, får folk betala mycket mer i kostnader. Ni ser till att plocka ned hela samhällssystemet, den svenska modellen som många andra länder ser som en helt otrolig sak. Man säger att det är självklart att människor vill arbeta.
Men den dag man blir utan jobb hoppas jag verkligen att ni tänker om. Det gäller att ha en liten försäkring. A-kassan är inte något bidrag. Det är en samhällsförsäkring. Vi har byggt upp modellen med försäkringssystem där vi via skatten gemensamt betalar så att inte plånboken ska styra när man har blivit sjuk eller arbetslös. Det är självklart, som Hillevi Larsson säger, att det blir skillnad för de barn där mamman blir tvingad att flytta.
De bor kanske i Norrland, men hon ska åka till Skåne för att ta ett arbete där hon kanske får gå från en viss procent till deltid. Man kan undra hur det blir i de familjerna. Arbetsförmedlingen i vårt land är stenhård. Man tvingar folk från hus och hem. Om ni inte har upptäckt det kanske det är dags att ni ger er ut på en resa i Sveriges land.
Ni för en klasspolitik som enbart gynnar dem som redan har. Sjuka och arbetslösa ska bekosta och stå där när ni ger dem som redan har väldigt mycket i plånboken ännu mer. Det är långt till 2010, men jag hoppas att ni lyssnar på de rop som skallar här utanför. De är ganska höga i dag.
Jag hoppas att ni tar till er det lite mer i framtiden.
Anneli Särnblad (S):
Jag vill börja med att tacka mina partivänner, som har lyft upp denna viktiga debatt i dag. Till finansministern vill jag säga: Smit inte undan det politiska ansvaret! Jag ställde också en fråga till finansministern när det gäller tullen i Idre. Jag fick samma svar som många andra har fått: Jag ska följa frågan. Det är skarpt läge nu, finansministern.
Hur tänker du agera i den här frågan? Som många andra har sagt här i dag har du sagt att det nu kommer mera pengar. Ja, men hur mycket, och hur kommer du att lägga dig i frågan framöver? Min partikollega Marie Nordén tog upp en viktig sak om samarbetet mellan polisen och tullen. I Idre började man 1995 med samlokalisering av polisen och tullen.
Man har på ett fantastiskt sätt bedrivit verksamheten. Lösningen med samlokalisering är ett exempel på hur man kan samverka mellan myndigheter och ge förutsättningar för att bibehålla viktiga funktioner på landsbygden. Nu är frågan i Idre: Kommer man att bli kvar? Det är en fråga som mina väljare hemma i Dalarna ställer till finansministern.
Kommer pengarna att nu gå ut till dem som har fått denna neddragningsoro? Jag blir lite bekymrad när jag hör vissa politiker här, särskilt på ministerhåll. Man försöker hela tiden smita undan det politiska ansvaret. Ministern kan ha åsikter och ta sitt ansvar på de områden som han svarar för.
Jag undrar ibland om ni är ute i verkligheten. Försök ta till er saker och gå ut och besök verksamheter. Det verkar som om ni inte gör det. Gång på gång kommer politiska förslag där ni inte vill ta till er hur verkligheten ser ut. Det gäller att se sammanhangen i en helhet. Mina partivänner har belyst många viktiga frågor på det här området.
Jag avslutar med att återigen säga till ministern: Smit inte undan det politiska ansvar du har!