Torbjörn Björlund (V):
Först ska jag som bruket är tacka för svaret. De interpellationssvar vi har fått ett antal år under den här mandatperioden har blivit allt tunnare, allt kortare och med allt mindre information. Tyvärr är det också tommare ord. I det svar som jag fått nu finns det några saker som jag tycker är iögonfallande. Det är inte bara för att svaret är kortare utan också för att det är tomma ord. Det är det också om man ser på vad som skrivs i de här frågorna och framför allt sägs i debatterna.
Arbetsmarknadsministern för fram frågan om ökad effektivitet, vilket jag tycker är en sak som kanske ekar tomt när man tänker på vissa saker. Som exempel har jag en röst från verkligheten som jag ska citera. Det är en kvinna som heter Lea Skånberg och är chef för IF Metalls arbetsmiljöenhet.
Hon säger så här: "Vi får allt fler rapporter om hur arbetsmiljöinspektörerna blir allt svårare att få tag på och hur de tvingas rusa fram vid sina inspektioner." Och här pratar ministern om att man skulle arbeta effektivare! Jag tvivlar starkt på det. Det måste vara någonting som är svårt att hantera när man får för mycket att göra som arbetsmiljöinspektör, kanske framför allt när man inte hinner med att vara på de ställen där man egentligen måste vara.
En annan sak som finns i svaret som jag tycker att man måste ifrågasätta - jag vill inte ta till för starka ord - är alternativa eller kompletterande tillsynsmetoder. Det förklaras inte i svaret. Jag vet inte riktigt vad det är. Är det screening och smileys som kommer tillbaka, eller är det någonting annat som finns där? Och vad är det i så fall som ska göras som är bättre än det sätt vi har haft förut?
Det mest effektiva måste vara att ha tillräckligt många inspektioner och mycket kunskap om i vilka branscher och på vilka arbetsplatser problemen oftast uppstår. Man måste kunna prioritera och plocka fram de värsta fallen för att jobba med dessa branscher och arbetsplatser mer än något annat. Det kan vara jättetrevligt att gå igenom och titta på goda arbetsplatser, men det är inte där arbetet behöver läggas ned.
Om man ska bli effektiv bör man definitivt hitta sätt att komma tillbaka till det man gjorde förut, när man hade kontroller och gick igenom de arbetsplatser och branscher som var utsatta. Då visste man att det verkligen behövdes inspektioner och ett annat arbete där, kanske till och med ett bra förebyggande arbete med att introducera detta på arbetsplatserna. Arbetsmarknadsministern pratar även i svaret om en informationssatsning.
Det tycker jag är en sak som också är rätt beklämmande när man vet att de resurser som förut har funnits till utbildning framför allt av skyddsombud och regionala skyddsombud har minskat. Det handlar inte bara om att informera om vad som är farligt eller som inte funkar på arbetsplatsen. Det handlar också om att ha kunskap om det. Den kunskapen finns inte i dag i samma utsträckning som förut därför att man har dragit ned på resurserna till utbildningen.
Jag har varit inne på detta i andra debatter - hur viktigt det är att kunskapen sprids på chefer, på dem som har tillsynsansvaret, det vill säga inspektörerna, men också på skyddsombud och på dem som arbetar på arbetsplatsen. Det räcker inte med informationsinsatser för att nå dit. Det mest anmärkningsvärda i debatten är att Mikael Sjöberg, generaldirektören, själv uttrycker det som vi vet om.
Han har uttryckt detta publikt i tidningar: Vi vet att det som gör att vi får färre inspektioner i dag är regeringens sparbeting och att resurserna är mindre. Det som år 2006 var 28 000 inspektioner var 21 000 år 2009. Det är en markant skillnad. Det är definitivt också ett problem när vi nu kommer in i en högkonjunktur och det drar i väg och vi får fler arbetstillfällen.
Det beror inte på att regeringen på något sätt för en bra arbetsmarknadspolitik, utan på att högkonjunkturen kommer - tror jag.