KBLab/rixvox huggingface dataset:
Roger Hedlund (SD):
Jag skulle vilja fråga bostadsministern varför han inte lyssnar på polisen. Polisen varnar för att utsatta områden växer sig allt starkare i Sverige. Det blir fler områden, även om det nu blivit ett mindre.
I den senaste rapporten är det fortfarande ett stort problem. Det finns också en stor risk att det med tiden blir fler utsatta områden i Sverige. Polisen har sagt att en av fem åtgärder som är viktiga för att den ska kunna verka i dessa områden för att skapa större trygghet är att den själv kan verka där på ett tryggt sätt.
Det handlar till exempel om att reträttvägar i dag spärras av och att man står på viadukter och kastar sten och på andra sätt attackerar polisen och blåljuspersonal. Det finns konkreta förslag från polisen på det bostadspolitiska området som skulle kunna underlätta för polisen att verka i områdena.
Där har Sverigedemokraterna till exempel föreslagit att man ska ge en möjlighet för kommunerna att söka bidrag från staten på 250 miljoner kronor för en områdesplanering som gör det möjligt för polisen att på ett tryggare sätt verka i dessa områden. Varför ser vi inte fler förslag på detta område, mer än det senaste förslaget om att införa förändringar i EBO-lagen? Det finns massvis av politiska förslag på detta område som skulle kunna öka tryggheten.
Där är det bostadspolitiska området en viktig del. Sverigedemokraterna har presenterat bland annat det förslag jag nämnde alldeles nyss. Varför hakar regeringen inte på?
Roger Hedlund (SD):
Sverigedemokraterna har till exempel föreslagit att man ska utarbeta ett underlag för att kunna bygga tryggare bostadsområden. Men också för de bostadsområden som existerar i dag och som behöver ökad trygghet bör man ta fram ett underlag.
Där behövs en dialog mellan stat, kommun, fastighetsägare och många andra intressenter på området, för att få bättre förutsättningar för polisen att verka i områdena och för att skapa ökad trygghet så att folk vågar röra sig ute på kvällar och helger. Detta innebär en större upplevd trygghet men också att fler personer är ute och rör på sig.
Alla dessa bitar är jätteviktiga för att vi ska få ordning på de utsatta områdena, men Sverigedemokraternas förslag att ge anslag till kommunerna för att kunna områdesplanera är ett konkret förslag som regeringen inte har fångat upp och som verkligen skulle kunna skapa en förändring på detta område.
Roger Hedlund (SD):
Vi står här i dag och debatterar betänkande CU22 Större komplementbyggnader . Jag skulle vilja börja med att tacka Moderaterna för att man har drivit på i denna fråga. Vi var till en början tveksamma till förslaget i och med att det fanns en utredning som berörde delar av detta område.
Men efter att Lagrådet lämnat förslaget utan erinran - det gjordes en framställan till Lagrådet som Sverigedemokraterna var med och stödde - kom saken i en annan dager. Fru talman! Förslaget innebär en utökning av antalet kvadratmeter för komplementbyggnader, så kallade attefallshus.
Förslaget har Moderaterna, Sverigedemokraterna, Kristdemokraterna och Centerpartiet först drivit genom Lagrådet och sedan vidare till riksdagens bord. Det är såklart glädjande att så här i sommartider kunna presentera ett sådant förslag. Det är ett lagförslag som kommer att träda i kraft den 1 augusti.
Vi vet att det byggs omkring 4 000 komplementbyggnader årligen i Sverige. Det kanske blir några till nu när antalet kvadratmeter utökas. Dessa byggnader kommer då att kunna omfatta 30 kvadratmeter i stället för, som tidigare, 25 kvadratmeter. Komplementbyggnaderna utgör ett undantag i PBL 9 kap. 4 §.
Det innebär att bygglov ersätts med en enkel bygganmälan för dessa komplementbyggnader och att kommunen sedan kommer med ett startbesked i frågan. Det är alltså en betydlig förenkling när det gäller dessa byggnader. Taknockshöjden får vara max 4 meter. Det ska vara minst 4,5 meter till grannen och minst 30 meter till närmaste järnväg, om man inte kan komma fram till annat genom tillstånd från grannen eller järnvägens infrastrukturförvaltare.
Då kan man ha andra mått än dem jag nämnde. Vidare behövs det i dag bygglov i de delar som kommunen har pekat ut i detaljplanen gällande värdefull miljö. Det gäller även områden av riksintresse, flygplatser eller övnings- och skjutfält. Det är ett viktigt skydd att ha även i fortsättningen.
Nu när antalet kvadratmeter utökas ytterligare är det viktigt att de värdefulla miljöerna också i fortsättningen kan skyddas i detaljplanerna. När jag har gjort denna beskrivning av ärendet, fru talman, vill jag avsluta med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet.
Roger Hedlund (SD):
I dag står jag här i stället för Angelica Lundberg på grund av rådande situation och ska därmed läsa upp hennes anförande i debatten. I dag debatterar vi regeringens skrivelse med anledning av Riksrevisio nens rapport om konsumentskyddet på det finansiella området . Jag vill börja med att yrka bifall till reservationen.
I rapporten redovisar Riksrevisionen sin granskning av statens tillsyn kopplat till konsumentskyddande regelverk. Granskningens syfte har varit att undersöka om regeringen, Finansinspektionen och Konsumentverket har skapat förutsättningar för att tillsynen ska kunna bidra till ett högt konsumentskydd inom området.
Riksrevisionen konstaterar i rapporten att trots att förutsättningarna stärkts för ett högt konsumentskydd på den finansiella marknaden sedan den senaste granskningen upplever konsumenterna att problemen ökar. Det är inte lätt att vara konsument i dag, och det finns mycket kvar för regeringen att göra för att uppnå ett fullgott konsumentskydd.
Åtgärder som skulle underlätta för konsumenter är till exempel bättre ursprungsmärkning och innehållsförteckningar, särskilt konsumentskydd för barn och unga i den digitala världen och skärpta regler vid telefonförsäljning. Ytterligare åtgärder som skulle förbättra för konsumenterna är möjligheten för myndigheter att dela information med varandra.
Med dagens regelverk sätter sekretessreglerna många gånger stopp för den typen av informationsutbyte, vilket är olyckligt. Reglerna om sekretess finns till för att skydda den enskildes uppgifter gentemot det allmänna och ska inte utgöra hinder för informationsutbyte mellan myndigheter.
Riksrevisionen konstaterar också i sin rapport att offentlighets- och sekretesslagen sätter vissa hinder för ett effektivt informationsutbyte mellan de myndigheter som omfattas av granskningen.
Det är därför angeläget att regeringen snarast tillsätter en utredning för att se över hur sekretessbestämmelserna kan förändras för att underlätta informationsutbyte mellan myndigheter samtidigt som den enskilde är skyddad.
Roger Hedlund (SD):
Jag tackar för Johan Löfstrands inlägg i debatten.
I budgetpropositionen för 2017 framgår följande om vad regeringen anser om satsningen: Bosättningslagen innebär en stor utmaning för många kommuner med tanke på det stora antalet nyanlända och den rådande bostadssituationen.
Mot den bakgrunden ser man ett behov av att stödja kommunerna i deras arbete med att ordna bostäder till nyanlända. Därför har man bland annat beslutat om en bonus till kommuner som bygger nya bostäder och tar emot nyanlända. Varför väljer regeringen att prioritera bostäder till migranter före svenska medborgare?
Roger Hedlund (SD):
I budgetpropositionen står det uttryckligen "att stödja kommunerna i deras arbete med att ordna bosättning till nyanlända". Man menar alltså att det här anslaget på 1 miljard kronor ska gå till att ordna bostäder till nyanlända. Det ska alltså inte gå till att ordna bostäder i generellt syfte till alla de svenskar, alla de invånare i Sverige, som i dag lider av den bostadsbrist som vi ser i landet.
År 2016 exempelvis avsattes 5 miljarder kronor till bostadspolitiskt stöd av regeringen, varav 1 miljard var till att ordna bosättning till nyanlända. Det visar på regeringens prioritering när det gäller bostadspolitiken och vilka grupper som är de viktiga grupperna inom bostadspolitiken.
Frågan är också hur kommunerna har tolkat denna budgetskrivning. Har det inneburit att man menar att vi måste ordna fram bostäder här - med hänvisning också till anvisningslagen, som i praktiken är en bostadsgaranti för migranter? Har man ordnat förtur i bostadskön? Har man höjt hyresbidragen för att möjliggöra tillgång till nyproducerade bostäder?
Det vet vi inte eftersom regeringen inte tänker utreda hur denna byggbonus har använts. Jag tycker att det är allvarligt att vi inte får reda på hur kommunerna faktiskt har använt de här pengarna med tanke på vad regeringen skriver i propositionen: "att stödja kommunerna i deras arbete med att ordna bosättning till nyanlända" - alltså inte ordna bosättning till svenska medborgare som saknar bostad på grund av den bostadsbrist vi ser i dag.
Roger Hedlund (SD):
Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 2 och säga att jag gläds över att regeringen nu äntligen kommer med en proposition på området för att kunna utöka antalet kvadratmeter gällande de klassiska attefallshusen. Vi har väntat länge på förslaget.
Det har legat länge på regeringens bord, för man menade att man skulle se till att det var ordentligt grundat när det lades fram och överklaganden och liknande hade gåtts igenom.
Däremot syns det i vår reservation 2 att vi tycker att regeringen borde ha gått ett steg längre när det gäller bygglovsbefriade ärenden och att de inte ska behöva hanteras på det sätt som regeringen föreslår i dag utan att man ska ha en mer förenklad form för detta.
Vi menar att det här är en god möjlighet, som också framgår i propositionen, att kunna få fram fler bostäder, även om vi kanske inte tror att det kommer att innebära någon större förändring på den bostadspolitiska marknaden.
Vi har också läst svaren från ett antal remissinstanser som oroar sig för de kulturhistoriska värdefulla områdena och menar att det finns risk att man förvanskar bebyggelsemiljön i de aktuella områdena.
Vi tycker att det är viktigt att man följer upp så att det inte blir så som remissinstanserna är oroliga för, alltså att kulturmiljöområden kan påverkas negativt. Vi har inte sett några större problem med de tidigare attefallshusen, men i och med att det här innebär fler kvadratmeter kan man tänka sig att intresset för de här husen blir större. Vi menar att det är en viktig fråga att följa.
I och med att vi nu lägger fram en rad förslag som gör det enklare att bygga komplementbostadshus och komplementbyggnader kan det få en påverkan på många andra områden i bebyggelsemiljön.
Sverigedemokraterna ställer sig också bakom det framtida skarpa förslaget från Moderaterna gällande att antalet kvadratmeter ska ökas från 25 till 30 också när det gäller komplementbyggnader och inte bara komplementbostadshus. Det är en fråga som kommer att dyka upp i en senare debatt i riksdagen, men vi kan redan nu meddela att vi ställer oss bakom Moderaternas förslag.
I stora drag är det positivt att det kommer fram nya förslag på området, även om vi tycker att man hade kunnat gå mycket längre inom en rad områden som berörs av den här propositionen.
Men vi har också känt, precis som utskottet uttalar, att vi inte bör förlänga processen, utan vi yrkar först bifall till förslaget i den här propositionen för att i ett andra skede komma med ett skarpt förslag där vi också utökar antalet kvadratmeter för komplementbyggnader.
Roger Hedlund (SD):
Jag har en fundering, Johan Löfstrand. Enligt SCB kommer befolkningen de närmaste sex åren att öka med i genomsnitt 66 000 personer per år. Det motsvarar i snitt 33 000 nya bostäder för att hantera befolkningsökningen i Sverige.
En stor del av dessa personer är migranter som är i behov av billiga bostäder, eftersom de ofta är resurssvaga i sammanhanget, många gånger av naturliga skäl. Min fråga är hur Socialdemokraterna har tänkt sig detta.
Om man nu ska fortsätta att driva migrationspolitiken, vilket man uppenbarligen gör i Sverige i dag, är frågan hur dessa resurssvaga grupper ska få tillgång till en billig bostad. Ska man fortsätta att driva på och låta kommunerna stå för kostnaderna? Ska man fortsätta med bosättningslagen, som innebär att man ger förtur till de billiga bostäderna till migranter? Det är bostäder som många svenskar i dag skulle vilja ha tillgång till.
Men de får se sig själva överkörda av bosättningslagen som ger förtur till migranter. Min fråga till Johan Löfstrand är helt enkelt: Hur har man tänkt få fram fler billiga bostäder till resurssvaga grupper med tanke på den migrationspolitik som regeringen för?
Roger Hedlund (SD):
Det var inte direkt ett svar på min fråga. Om man nu vill bedriva - som Socialdemokraterna gör - en väldigt generös migrationspolitik, är det bara att titta tillbaka de senaste åren på hur kraftig migrationen har varit i Sverige och på hur kraftig den fortsättningsvis kommer att vara. Det är fler personer som söker sig till Sverige och fler personer som är anhöriga till dem som redan har kommit till Sverige. Där frågar man sig: Hur ska de människorna bo?
Var finns de billiga bostäderna till dessa resurssvaga grupper? Är det kommunerna som ska fortsätta att bekosta hyrorna till personer som själva inte har råd att betala hyran? Är det så att svenskar ska känna att de fortsätter att bli omkörda i bostadskön för att man ger förtur till de migranter som kommer till Sverige? Det kom inget svar på min fråga från Johan Löfstrand.
Jag fick ett svar om att man bygger fler bostäder, men det är knappast billiga bostäder som byggs i Sverige i dag.
Roger Hedlund (SD):
Bostadspolitiken i Sverige är djupt eftersatt. Anledningen till detta är att vi har en regering som är väldigt oförmögen att driva framåt med nya förslag på det bostadspolitiska området. Vi har i dag en omfattande bostadsbrist i Sverige för i stort sett alla grupper i samhället.
Vi har hamnat i ett moment 22 där de bostäder som byggs inte kan efterfrågas av de grupper som behöver dem och där de som har en bostad inte har möjlighet att byta till en annan bostad på grund av att det råder en stor bostadsbrist i Sverige. Den bostadspolitik som regeringen bedriver går verkligen till historien.
Aldrig någonsin i modern tid har det sett så illa ut som det gör i dag.
Vi behöver fler förslag från regeringen för att kunna åstadkomma bättre förutsättningar för att bygga bostäder i Sverige. Vi behöver bättre förutsättningar för att mindre byggbolag ska kunna agera på bostadsmarknaden. Vi behöver ha ett standardiserat byggande tillsammans med en nordisk byggstandard för att öppna upp marknaden och för att få ned kostnaderna för byggandet.
Att bygga samhällen och att bygga bostäder tar tid. Det är ingenting som man kan göra i en handvändning, utan det krävs lång planering. Här behöver vi dra lärdom av miljonprogrammets problematik och allt som vi ser i dag och får tampas med när det gäller dessa områden. Det handlar om alltifrån trygghetsaspekter till bostädernas kvalitet.
Vi behöver värna det estetiska och boendemiljön och motverka framtida miljonprogramsområdens frambyggnad i Sverige. Vi behöver ha ett planerat byggande där vi redan från början väger in trygghetsaspekten när vi bygger bostäder och inkluderar fler i den processen för att få in alla tankar, idéer och vinklar och för att skapa ett tryggt boende i Sverige.
Vi behöver en nationell handlingsplan för de bostäder som finns i dag för att skapa trygga områden. Här finns det mycket att göra från regeringens sida. Tyvärr har vi sett väldigt lite av reformer från regeringen på detta område. Folk ska ha råd att bo i de bostäder som byggs.
När vi ser befolkningstillväxten i Sverige och ställer den mot bostadsbyggandet ser vi att detta behöver harmoniseras. Den utopiska migrationspolitiken behöver stramas upp för att det åter ska skapas en balans på bostadsmarknaden.
Tillsammans med en rad andra omfattande och nödvändiga insatser behöver vi få till en förändring inom bostadspolitiken som åter gör det möjligt för människor att faktiskt efterfråga och få en bostad som passar det egna hushållet. Amorteringskravet behöver ses över. Bolån för unga och ett bosparande bör införas för att på sikt skapa förutsättningar för fler att komma över tröskeln och komma in på bostadsmarknaden.
Fler och mer utvecklade boendeformer som anpassas för olika grupper behöver utvecklas och tas fram. Vi kan konstatera, fru talman, att vi har en reformtrött regering, och det är absolut det sista Sverige behöver i dag. Med de orden, fru talman, vill jag yrka bifall till reservation 59.
Roger Hedlund (SD):
Regeringens utopiska migrationspolitik som helt saknar förankring i verkligheten har skapat en ohållbar situation på bostadsmarknaden. I den här situationen ställer jag en fråga till bostadsminister Märta Stenevi.
Med tanke på den migrationspolitik som regeringen står bakom är frågan hur man har tänkt att lösa den akuta bostadsbrist som finns i dag bland hemlösa, nyanlända, framför allt barnfamiljer och framtida nya migranter som regeringen bäddar för ska komma till Sverige. Dessa personer står efter flera år i Sverige fortfarande mycket långt från bostadsmarknaden.
I städer som Malmö och Göteborg erbjuds man inte boende mer än en vecka i taget. Dessa grupper kan inte förväntas efterfråga någon av alla de nya hyresrätter som byggs med investeringsstödet som regeringen gillar att framhäva. Sverigedemokraterna vill strama upp migrationspolitiken och skapa förutsättningar för återvandring.
Det går inte att fortsätta att bedriva regeringens migrationspolitik i Sverige under de förutsättningar som vi ser på bostadsmarknaden och arbetsmarknaden och sett till integrationsmöjligheter. Fru talman! Hur ska bostadsministern få ihop bostadspolitiken med regeringens migrationspolitik?
Roger Hedlund (SD):
År 2003 rådde det en balans på bostadsmarknaden i Sverige i stort sett. Jag håller inte med om den beskrivning som Märta Stenevi gör gällande när bristen i byggandet av bostäder påbörjades. Det handlar främst om att regeringen, både den tidigare regeringen och nuvarande regering, inte har kunnat följa de ganska tydliga siffrorna när det gäller befolkningstillväxt kontra bostadsbyggande.
Om man bara hade följt de siffrorna och de graferna hade man kanske enkelt sett den situation vi i dag hamnat i, fru talman. Det är ganska tydligt med det svar vi nu får höra från Märta Stenevi att det inte finns några förslag från regeringen för att lösa integrationspolitiken i Sverige. Det gäller framför allt behovet av en bostad för att kunna komma ut på arbetsmarknaden och i samhället, där förslag helt saknas.
Hon hänvisar till en utredning som har påbörjats nu. Det är en utredning som jag har svårt att se ska komma med svaren på den fråga som jag ställde bostadsminister Märta Stenevi, fru talman. Min fråga var: Hur ska de nyanlända som regeringen planerar för få en bostad?
Var ska alla de migranter som kommit till Sverige - som i dag står långt ifrån bostadsmarknaden och som ingår i Socialstyrelsens utredning gällande personer som står långt ifrån bostadsmarknaden - bo någonstans? Det var min fråga. Jag fick ett svar om en kommande utredning som jag har svårt att se ska komma med svaren för den här gruppen.
Regeringen har skapat en akut bostadsbrist inte bara för de migranter för vilka man har skapat förutsättningar att komma till Sverige utan även för en stor del svenskar som står utanför bostadsmarknaden. För det kräver jag nu ett svar från regeringen.
Roger Hedlund (SD):
När det gäller utbyggnad av det kommunala vatten- och avloppsnätet är det oerhört viktigt att det finns en framförhållning i planeringen. Fastighetsägare ska på lång sikt kunna veta vad som planeras för deras område och vilka framtida kostnader som eventuellt kan dyka upp.
En investering i egen vatten- och avloppsanläggning handlar om stora pengar, och därför är det viktigt med framförhållningen. Lagen om allmänna vattentjänster är i dag väldigt stelbent. Den innebär långtgående skyldigheter för kommunen att tillhandahålla utbyggda kommunala va-nät.
Samtidigt innebär det en stor kostnad för kommuner att bygga ut de kommunala vattennäten, vilket innebär att vissa kommuner ibland hämmas i sin bostadsutveckling eftersom man avstår från att planera nya bebyggelser.
Ny planerad bebyggelse innebär ju stora kostnader för kommunen, men det kan också drabba dem som redan i dag har bostäder i dessa områden.
Att boende ordnar egna godkända småskaliga vatten och avloppsnät, i stället för att man bygger ut det kommunala vattennätet, skulle vara en mycket billigare modell för både kommunen och de enskilda. Därför välkomnar vi förslagen i det betänkande som heter just Vägar till hållbara vattentjänster . Det är förslag som innebär en ökad flexibilitet i lagstiftningen för kommunerna.
De ger kommunerna en flexibilitet i bedömningen av när man ska bygga ut de kommunala vattennäten. De skapar också möjligheten till frivilliga gemensamhetsanläggningar i stället för att man bygger ut kommunala vatten- och avloppsnät.
Ett annat förslag som läggs fram är att en majoritet av en befolkning i mindre samlad bebyggelse bör ges möjlighet att själva bestämma om de ska ansluta sig till det kommunala va-nätet eller inte. Sverigedemokraterna ser väldigt positivt på de förslag som läggs fram i det här betänkandet.
Dessutom behöver enskilda hushåll i dag ett bättre skydd mot tvångsinlösningar av redan godkända vatten- och avloppsnät.
Med dagens lagstiftning har kommunerna rätt att lösa in befintliga vatten- och avloppsanordningar - avloppsanordningar som det har kostat väldigt mycket att införskaffa - vid en utbyggnad av det kommunala vatten- och avloppsnätet. Vi motsätter oss den stelbenta lagstiftningen. Det som också är tragiskt i situationen är att regeringen nu har skjutit upp de aviserade propositionerna på det här området två gånger.
Det är därför oerhört viktigt att regeringen snarast återkommer till riksdagen med en proposition på området, för att de enskilda fastigheterna i Sverige i dag ska ges ett bättre skydd. Det är därför bra att utskottet nu vill uppmana regeringen att skyndsamt vidta åtgärder för att enskilda avlopp som uppfyller gällande miljö- och hälsokrav inte ska tvingas anslutas till det kommunala vattennätet.
Fru talman! Med de orden yrkar jag bifall till reservation 17.
Roger Hedlund (SD):
Tack för din fråga, Lars Beckman! Jag vet inte riktigt hur du har kommit fram till uppfattningen att vi inte längre står bakom det vi tidigare har ställt oss bakom. Den småskaliga vattenkraften är någonting som Sverigedemokraterna har argumenterat för, debatterat för och stridit för under en längre tid, och det är inget vi har ändrat åsikt kring.
Vi anser fortfarande att den småskaliga vattenkraften är någonting som ska värnas och att man ska skapa fortsatta förutsättningar för att den ska kunna bedrivas i Sverige i dag. De hinder som i dag finns för den småskaliga vattenkraften ska tas bort för att den ska kunna fortsätta att bedrivas i mindre skala.
Roger Hedlund (SD):
Precis som ledamoten nämnde i sitt anförande har vi ju tidigare föreslagit tillkännagivanden som har varit väldigt tydliga i den här frågan. Vi har också sett att det har gett stor effekt att vi har haft gemensamma uttalanden. Vårt ställningstagande har inte förändrats över huvud taget, utan man kan se Sverigedemokraterna som ett fortsatt starkt stöd i den här frågan.
Vi är såklart villiga att på alla sätt och vis samverka med andra partier för att fortsatt driva den här viktiga frågan framåt.