Karin Rågsjö (V):
Under åtta år vid makten fokuserade högerregeringen på att göra hälso- och sjukvården till en marknad, där styrmedlet är "här kan det tjänas pengar". Sedan 1990 har flera reformer genomförts i syfte att marknadsanpassa och privatisera svensk sjukvård. Har det varit lyckosamt? Har det blivit bra? Vi kan titta på olika indikatorer, till exempel Sifos undersökning av svenskarnas förtroende för vården. År 2011 hade 60 procent av svenskarna högt eller mycket högt förtroende för vården.
År 2014 var motsvarande siffra 41 procent. Jag vill göra er uppmärksamma på att detta skedde under den tid då den före detta Alliansen styrde riket. Vänsterpartiet ser sjukvården som en viktig del av den gemensamma välfärden. Resurserna måste styras dit där de bäst behövs. Vi vill se en sjukvård som jobbar förebyggande och hälsofrämjande och som också utgår från en social helhetssyn.
Skillnader i hälsan mellan olika grupper är fortfarande tydliga. Det handlar om utbildningsbakgrund. Alla stora dödsorsaker i befolkningen - hjärtsjukdom, stroke, cancer, olyckor, självmord och alkoholrelaterade diagnoser - är vanligare bland dem med kort utbildning. Man kan säga att den förra regeringens intresse för denna fråga var minimalistisk. Kvinnor med endast grundskoleutbildning har haft den minst gynnsamma utvecklingen i denna grupp.
Den återstående medellivslängden vid 30 års ålder har nästan inte ökat alls under de senaste 20 åren. Den ojämlika hälsan borde ligga högt upp på dagordningen, men Sverigedemokraterna är knappast ett parti som tillsammans med den före detta Alliansen skulle begära en aktuell debatt om detta. Det gör de inte. Resurser är inte allt, men utan Vänstern i budgetförhandlingarna hade inte 10 miljarder till välfärden per år under mandatperioden blivit verklighet.
Dessa kommer att stärka hälso- och sjukvården. Vänstern har dessutom förhandlat fram medel till förlossningsvård, psykisk hälsa och fri mammografi samt resurser riktade till insatser i ekonomiskt utsatta områden. Nu undrar jag förstås en sak. Ni i den förra regeringen sänkte skatterna med 140 miljarder på åtta år. Tror ni att det på något sätt påverkar välfärden? Påverkar det sjukvården? Fick Sverige bättre vård av de sänkta skatterna?
Detta kan man fundera över. Nu yr ni runt som yra höns för att hitta bästa sättet att hindra en minimal skattehöjning på 200 kronor för dem som tjänar 55 000. Jag måste tyvärr säga att välfärden inte riktigt är er grej. Efter många år av nedskärningar och en stressad arbetsmiljö är det lätt att förstå alla dem inom sjukvården - läkare, sjuksköterskor, undersköterskor med flera - som lyssnar på bemanningsföretagens lockrop om högre löner och bättre villkor.
Kvar står dock den fasta personalen med en allt tyngre arbetsbörda. För vården som helhet utgör detta en ond cirkel som leder till bristande kontinuitet och sämre teamarbete, specifikt på de stora akutsjukhusen. Vi kommer att stå med avdelningar som måste stängas på grund av personalbrist. Till sommaren tvingas sjuksköterskor och barnmorskor på akutavdelningar och förlossningsavdelningar att återigen skjuta på sina semestrar. Så ser det ut år efter år.
Inom hälso- och sjukvården finns stora systemfel som handlar om styrning. Sverige har i förhållande till många andra länder sämre resultat i koordinering av sjukvård för patienter och färre fasta läkarkontakter. Skillnaderna mellan landstingen i Sverige är för stora vad gäller innehåll, struktur och vård. Vi behöver en tydligare nationell styrning utan att detaljstyra. Hälso- och sjukvården kan inte skilja sig för mycket runt om i landet.
Vänsterpartiet vill att all personal i vården ska ha bra löner och bättre villkor. Nyckeln till en bra vård är bättre villkor för personalen. Vi kommer aldrig runt detta. Öka resurserna till vården! Ge nationell styrning utan att detaljstyra! Satsa på jämlik vård! Det ska vara specifika satsningar som gynnar dem med kort utbildning och dem med sämst hälsa. De behöver guidning. Erbjud fasta anställningar!
Ge patienter större inflytande genom att utveckla möten, inte genom löpande-band-principen, som ju råder i exempelvis Stockholmsregionen. Vidare behövs nationell koordinering av vårdutbildningarna. Arbetstiderna behöver förkortas, vilket Vårdförbundet tillsammans med SKL nu bygger upp. För att få personal att vilja jobba inom välfärdsyrkena krävs inte enbart höjda löner utan även en bättre arbetsmiljö.
Inför nya riktlinjer för hyrpersonal så att den minskar kraftigt på sikt! SKL har nu börjat jobba med detta på ett lite mer effektivt sätt. Låt sjuksköterskor specialutbilda sig med full betalning, precis som läkare! Även här har projekt dragits igång av Vårdförbundet och SKL. Jättebra! Anställ fler administratörer och undersköterskor! Anpassa strukturer så att de anställda får mer makt över sin arbetssituation!
Ha fokus på patienterna, inte på marknaden!