KBLab/rixvox huggingface dataset:
Staffan Anger (M):
Vad Socialdemokraterna tydligen inte förstår är att hur höga pensionerna blir är beroende av hur mycket vi producerar och hur många som är i gång och arbetar i Sverige. Det är i ren relation till detta. Man blir ganska beklämd när man hör om den politik som ska föras under en nolltillväxt. Det blir inte bara en inbromsning; det blir en tvärnit. Vi måste se till att vi får fler människor i arbete. Regeringen med finansminister Borg har gjort ett fantastiskt jobb.
Vi har fått 250 000 fler i arbete i den värsta konjunkturnedgången sedan 30-talet, och det har skett genom de olika åtgärderna. Vi har också den högsta sysselsättningsgraden bland kvinnor - vi har fått in kvinnorna i arbete - som också har ökat med en procent den senaste perioden.
Det är bara att konstatera att när vi nu får fortsätta att regera - jag är övertygad om att vi kommer att vinna valet - kommer vi att fortsätta den här politiken. Vi ska se till att vi klarar sysselsättningen och ta ansvar för de invandrare vi har som så väl bidrar till olika funktioner i samhället.
Det är 50 000 som kommer, kanske upp till 70 000-80 000, som vi ska se till att vi kommer att lyckas med att ta ansvar för och se till att de kommer i arbete. Vi har alltså dragit ned kostnaderna för pensionärerna med 16 miljarder, plus pensionstillägget som är 340 kronor i månaden. Vad kommer att ske i framtiden? Det beror på hur vi kan få tillväxt och hur vi kan få ekonomin gående.
Om vi får fortsätta nästa år kanske vi kan få en tillväxt på 3-4 procent, och då blir det ju mer pengar till pensionärerna. Jag vill gärna avsluta med att läsa upp vad finansministern säger i svaret: Vilka reformer som kan bli aktuella framöver är dock något som regeringen prövar inom ramen för budgetarbetet där en samlad bedömning och avvägning görs. Det är svaret, varken ja eller nej, beroende på ekonomin.
Roland Bäckman (S):
Jag tror att människor i min hemkommun kommer att uppleva det som en smula märkligt att ansvarig minister inte kan påverka i en så viktig fråga som den om hur skattemyndighetens verksamhet ska organiseras. Vidare blir jag väldigt förvånad över den likgiltighet och den brist på engagemang som finansministern genom sitt svar på min interpellation visar prov på. När jag kom in i riksdagen fascinerades jag av att så många människor trodde att det var lätt att ändra på saker och ting som gällde den kommun man kom från.
Samtidigt är det väldigt stimulerande att min hemkommuns invånare tror att om man på ett bra sätt beskriver ett problem tas det på allvar. Man försöker lösa problemet på bästa sätt. Väldigt överraskad blev jag dock när det visade sig att aktiva borgerliga politiker i min hemkommun är de som brummar mest.
De kräver att jag som kommer från Ljusdals kommun åker ned till Stockholm och frågar varför deras partikamrater här i Stockholm fullständigt struntar i förutsättningarna. Man får lätt en känsla av att den ena handen, det vill säga lokala borgerliga politiker, inte har en aning om vad den andra handen, deras egen regering, gör.
Det gäller speciellt frågor om till exempel de kraftiga förändringar som regeringen genomför när det gäller statlig, offentlig, service. Det har funnits kritik hemma där man har sagt att generaldirektören inte har rätt fakta. Det är uppenbart fel att göra på det här viset. Nu får det vara slut på flummet. Ljusdal har ett dåligt stöd från staten. Det här är uttalanden i tidningar från lokala borgerliga politiker.
Jag skulle vilja veta: Är finansministern över huvud taget insatt i vad det får för konsekvenser för en inlandskommun som Ljusdal när skattekontoret utplånas?
Roland Bäckman (S):
Jag skulle vilja på stående fot bjuda in finansministern till besök i Ljusdal för att finansministern ska förstå förutsättningarna i en kommun som ser ut som vår med väldigt stora avstånd och så vidare. Det tror jag skulle vara ett nyttigt besök. Jag tycker att finansministern lite grann ska intressera sig för också landsbygdens förutsättningar, inte bara för storstäderna där de flesta väljare finns.
Jag vet att det bland personalen på skattekontoret både i Ljusdal och på andra ställen finns många goda idéer om hur man skulle kunna samlokalisera vissa funktioner men ändå behålla vissa delar av verksamheten, förslag som gör att viss kompetens blir kvar också på de mindre orterna.
Jag tycker att hela Sverige ska få en chans att överleva, och då krävs det ett alldeles särskilt engagemang från regeringen, inte minst från finansministerns sida. För min del tror jag att om skattekontoret i Ljusdal skulle få en möjlighet att nischa in sig mot ett speciellt område skulle det ganska omgående visa sig vilket värde det är att ha denna form av verksamhet i en liten kommun.
Personalen är ofta extremt lojal och kompetent. Man slutar sällan när man fått ett sådant här jobb. I Ljusdal har man gjort mycket arbete åt Stockholmskommuner i skattefrågor.
Jag hade en förväntning när jag gick hit att finansministern efter den här interpellationsdebatten tittar in i tv-kameran och talar om för Ljusdalsborna att frågan om skattemyndighetens överlevnad måste diskuteras en gång till och att det då är viktigt att ta till vara personalens idéer och att deras funderingar över hur man ska kunna lösa saker lyfts fram.
Roland Bäckman (S):
Jag ställde min interpellation angående förutsättningar för jobb i Norrlands inland till näringsminister Maud Olofsson. Jag tackar ändå statsrådet Torstensson för svaret, även om svaret uteslutande handlar om tåg och inte närmare berörde förutsättningarna för jobb i Norrlands inland.
För att kunna driva företag i Norrlands inland och på orter med extra känslig arbetsmarknad är det viktigt att det finns en bra infrastruktur med ett brett utbud av tåg och anslutningar. Det är en mycket viktig förutsättning. När regeringen från 2009 försämrar utbudet av persontrafik på Norra stambanan försämras givetvis befolkningens möjligheter att pendla. Företagen i Norrlands inland får en svårare konkurrenssituation.
Förutsättningarna för nyetablering av företag försvåras också. De företag som funderar på att etablera sig i Norrlands inland ser naturligtvis över förutsättningarna för snabba och täta förbindelser. Det finns genom regeringens neddragningar och försämringar av kommunikationer en risk att denna del av Sverige går miste om viktiga företagsetableringar.
Jag förutsätter att statsrådet Torstensson är väl insatt i vilka förutsättningar som råder för att öka möjligheterna att skapa jobb i Norrlands inland. Jag förutsätter också att statsrådet är väl bevandrad i vilka försämringar som har skett från 2009 för resande på Norra stambanan.
Jag vill gärna att statsrådet kommenterar de försämringar som har skett för resande på Norra stambanan och vilken betydelse statsrådet anser att det har för företagandet i området. Fru talman! Kommer statsrådet Torstensson och regeringen att vidta några åtgärder vad gäller tågförbindelser för att öka möjligheterna till företagande och nya företagsetableringar utefter Norra stambanan?
Eller kommer regeringens försämringar och neddragningar att fortsätta?
Roland Bäckman (S):
Som exempel kan jag nämna att avgångar med nattåg både norr- och söderut har försvunnit. Det gäller nattåg som gör att man norrifrån kan ansluta till flyg från Arlanda till utlandet. Nu måste man åka ett dygn tidigare för att hinna med flyget på morgonen. Ett annat exempel är att X 2000 bytts ut mot andra och sämre tåg. De har flyttat till Skåne, vad jag har hört.
Statsrådet Torstensson och regeringen talar ibland om satsningar på infrastruktur i Norrland. Man vill bygga ut järnvägen, vilket är bra. Det är jättebra, även om jag är orolig för att det kommer att saknas pengar på grund av den kris som regeringen har försatt Sverige i. Jag funderar också på hur väl tankarna på en utbyggd järnväg stämmer överens med att man samtidigt drar in vissa tåg. Det blir väl som att köpa rattmuff till någon som saknar bil.
Försämrade pendlingsmöjligheter med sämre förutsättningar till företagsetableringar som följd tillsammans med regeringens brist på jobbpolitik stämmer illa med ambitionen att hela Sverige ska ha en bra tillväxtpolitik och en bra infrastruktur. Om jag är rätt underrättad görs neddragningarna och försämringarna i trafikeringen efter Norra stambanan utan att berörda kommuner kontaktas.
Då funderar jag naturligtvis på om statsrådet Torstensson som ansvarig är nöjd och trygg med hur försämringarna och neddragningarna av tågtrafiken förankras hos berörda och, om inte, vilka åtgärder statsrådet avser att vidta. Jag vill gärna höra mer om de åtgärder som kommer framöver. Vad tänker regeringen göra för att förbättra förutsättningarna för företagande i Norrlands inland?
Roland Bäckman (S):
Jag är av den uppfattningen att regeringen kan påverka hur många tåg det ska finnas i området. Som exempel kan jag nämna att det senaste tåget från Arlanda som tidigare gick förbi Ljusdal, där jag bor, nu stannar i Bollnäs. Det första tåget gick 03.10, tror jag. Man kunde åka med det till Arlanda och hinna med morgonflyget därifrån. Det är borta.
När det gäller ändrade fordon vill jag säga att om man har ett X 2000 och sätter in ett tåg med sämre eller ingen möjlighet till Internet, där det inte finns ett förstärkt telenät och där det inte finns restaurang tycker jag att det är försämringar, inte förbättringar. Statsrådet talar om satsningar och förbättringar när det gäller Norrland. Det stämmer dåligt med att tåg på Norra stambanan byts ut mot mindre moderna tågsätt.
Så är det absolut, tycker jag i alla fall. Regeringens löfte att det ska finnas en bra infrastruktur och en bra tillväxt i hela Sverige stämmer dåligt med att man drar in nattågen på vissa orter i Norrlands inland. Det innebär, som jag sade tidigare, att man inte kan flyga från Arlanda som förut. Regeringens politik tvingar alltså människor att åka bil i stället för tåg.
Vän av ordning undrar givetvis: Hur väl stämmer det överens med att man ska främja en god miljö? Jag funderar över hur väl de förändringar som jag har beskrivit stämmer överens med att man i området efter Norra stambanan har startat ett stort projekt där kommuner och tågoperatörer har satsat jättemycket pengar. Det är också EU-finansierat.
Hur stämmer det överens med att man drar in möjligheten att åka tåg? Jag undrar givetvis vad regeringen vill med Norrland och hur man vill skapa förutsättningar.
Roland Bäckman (S):
Det handlar alltså inte alltid om dubbelbokningar. Jag vill också påminna om att det står i riksdagsordningen att man vid debatterna i kammaren talar genom talmannen. Interpellationen är alltså med näringsminister Maud Olofsson just nu.
Roland Bäckman (S):
Jag fick inga svar på mina frågor. Tänker näringsministern göra ett besök i Ljusdals kommun på Färilasågen, Kährs Golvtillverkning och hos kommunalråden? Blir det några stimulanspaket? Blir det fler utbildningsplatser som kan möta behoven utifrån nuvarande arbetslöshet?
Det är bra att ministern kommer från Norrland. Det känns som att det förpliktar. Hemma i Ljusdals kommun där Färilasågen är belägen står alla upp för att ett lönsamt sågverk med kompetent personal ska finnas kvar. Socialdemokrater och centerpartister kämpar sida vid sida för sågens överlevnad. Jag tror till och med att det moderata oppositionsrådet sagt att han håller med.
Tillsammans ställer man alltså krav på näringsministern och regeringen om att något måste göras från statens sida för att rädda sågen och för att rädda Norrlands inland. Fru talman! Jag funderar givetvis på vad näringsministern har att säga till alla lokala politiker i Ljusdals kommun som kämpar för sågverkens, företagens och kommunens överlevnad i det läge vi befinner oss i nu.
Givetvis funderar jag också på vad näringsministern har för budskap till kommunalråden i Ljusdal, varav ett är med i Centerpartiet. Fru talman! Skogs- och Träfackets förbundsordförande berättade häromdagen för Ljusdals-Posten att förbundet uppvaktat regeringen gång på gång om situationen inom träindustrin.
Hittills har man inte ens blivit bemött med ett skriftligt svar - detta trots att man har arbetsgivarparten med sig i sina krav på åtgärder. Fru talman! Jag funderar givetvis på vad regeringens ointresse för att träffa Skogs- och Träfacket beror på. Jag funderar också på varför Maud Olofsson inte träffar Träfacket.
Socialdemokraterna föreslår jobbstimulanser och kraftiga utbildningsinsatser, exempelvis genom investeringar i förnybar energi. Vi har också föreslagit 50 000 fler utbildningsplatser än regeringen. Socialdemokraterna vill också skjuta till medel för att kommuner och landsting ska klara den kris som vi har hamnat i. Regeringen har hittills inte gjort någonting.
Jag tycker att det är bra att ministern har lite visioner och tankar om vad som behöver göras i framtiden. Men jag är intresserad av vad näringsministern och regeringen tänker göra i dag, i morgon och i nästa vecka när det gäller träindustrinäringen. Det känns som att det är akut.
Vad kan träindustrinäringen förvänta sig från regeringen? Varför träffar inte regeringen Skogs- och Träfacket för ett samtal? De vill beskriva hur de ser på krisen. Det är förvånande.
Roland Bäckman (S):
Det stimulanspaket som ministern talar om är inte tillräckligt. Det kan man fråga människorna hemma i Norrland om. Massafabrikerna i Norrland varslar. Regeringen reagerar inte. Sågverken lägger ned verksamhet i Norrland. Regeringen reagerar inte. Träförädlingsindustrin i Norrland håller på att gå under. Regeringen reagerar inte.
Transportnäringen, handeln, olika underleverantörer, småföretagare och kommuner uppe i Norrland skriker på hjälp. Men regeringen tror tydligen fortfarande att om den som är i störst behov av stöttning kläms åt ännu lite till löser det sig. Herr talman! Norrland förblöder. Regeringen tittar åt ett annat håll.
De som bor i Norrland har också barn och barnbarn som de hoppas får en trygg uppväxt. Vuxna måste då ha ett arbete att gå till, och det måste finnas tillräckligt med utbildningsplatser och speciella stimulanspaket i kristider. Herr talman! Jag skulle vilja säga följande till näringsministern: Nu är det hög tid att infria löftet om alla jobb som ni lovade i valrörelsen 2006.
Nu är det hög tid att gå från ord till handling. Jag har fortfarande lite talartid kvar, och eftersom jag inte har fått svar på mina frågor upprepar jag dem. Tänker näringsministern göra ett besök i Norrlands inland? Blir det några fler utbildningsplatser? Kommer näringsministern att träffa skogs- och träfacken för att höra deras syn på situationen?
Och vad tänker näringsministern göra i dag, i morgon och i nästa vecka för att lösa detta?
Roland Bäckman (S):
Varslen haglar över Sverige. Bara i Gävleborg har det varit rekordmånga varsel, dubbelt så många som i fjol. Bara den senaste månaden har det varit en enorm ökning. I morse innan jag åkte ned till Stockholm läste jag i vår lokala tidning Ljusdals-Posten.
Där stod det att ett av de stora företagen hemma som tillverkar trägolv nu har varslat väldigt många människor. Därför undrar jag vilka initiativ som ministern avser att ta för att öka förädlingsvärdet och därigenom medverka till att skapa fler jobb i Gävleborg och i hela Norrland.
Roland Bäckman (S):
År 2006 när Socialdemokraterna lämnade över regeringsmakten till den nuvarande moderatstyrda regeringen var bordet dukat, arbetslösheten sjunkande och ekonomin på topp. På lite drygt två år med borgerligt styre har Sverige hamnat i en kris av sällan skådat slag.
Varslen haglar över medborgarna, och många tvingas nu lämna sina anställningar och sin möjlighet att försörja sig. Många människor har dessutom lämnat a-kassan eftersom regeringen kraftigt ökade kostnaderna för denna så viktiga försäkring, denna så viktiga trygghet. Kommunerna går på knäna på grund av kraftigt stigande försörjningsstöd och regeringens frysta statsbidrag.
Det är olika bud om när och över huvud taget om det kommer några nya pengar till kommunerna för att klara det offentliga uppdraget och för att säkra de offentliga jobben. Avsaknaden av stimulanspaket från regeringens sida är mycket oroande och dessutom mycket förvånande. Herr talman! Arbetslösheten i Sverige ökar nu dramatiskt medan vi har en moderatledd regering som handlingsförlamad bara tittar på.
Herr talman! Arbetsmarknadsminister Sven Otto Littorin var en av dem som inför valet 2006 lovade minskad arbetslöshet och ett minskat utanförskap. Nu ökar, som sagt , arbetslösheten dramatiskt, och när det gäller ungdomsarbetslösheten är det svårt att finna ord för att beskriva nivån. Sverige riskerar att få en förlorad generation, minst.
Det Moderaterna tidigare har kallat utanförskap ökar nu med stormsteg. Den passivitet som statsrådet Littorin uppvisar när det gäller den kraftigt ökade arbetslösheten är fullständigt oacceptabel. Att som statsrådet bara konstatera att 2009 blir ett riktigt skitår och sedan stoppa huvudet i sanden räcker inte. Svenska folket kräver mer av en arbetsmarknadsminister.
Svenska folket kräver mer av en regering, mycket mer. Herr talman! Det är som sagt ingen bra lösning att som arbetsmarknadsministern hålla sig undan och hoppas att allting ska lösas av sig själv. Nu krävs det handling och handlingskraft om Sveriges negativa trend ska kunna vända. Herr talman!
Jag vill att arbetsmarknadsminister Sven Otto Littorin, Moderaterna, redogör för vilka politiska åtgärder han planerar för att skapa jobb och minska arbetslösheten i mitt hemlän Gävleborg och i Norrlands inland. Jag vill också höra hur arbetsmarknadsministern tänker agera för att förbättra arbetsmarknadssituationen för alla ungdomar i Gävleborgs län.
Hur blir det till sommaren då alla varsel övergår i avsked, när folk blir utan arbete? Hur blir det till sommaren när det gäller möjligheter för ungdomar att få jobb?
Roland Bäckman (S):
Arbetsmarknadsministern letar efter ett trollspö. Varför är jag inte förvånad? Det är väl så han har tänkt lösa detta. Hemma i Ljusdal var arbetslösheten för mindre än ett år sedan mycket låg. Det talades om problem att hitta kompetent arbetskraft. Nu har arbetslösheten stigit till 7 1⁄2 procent. Före sommaren kommer den att vara 11 procent. Mer än var tionde människa kommer att vara arbetslös.
Ungdomsarbetslösheten är snart uppe i 25 procent. Var fjärde ung kommer att stå utan ett arbete. Jag vill att arbetsmarknadsministern utvecklar vad han tror att den katastrofalt höga arbetslösheten bland ungdomar kommer att leda till för den enskilde och för samhället. Jag vill också att arbetsmarknadsministern ger några löften inför framtiden. Hur kommer det att bli för alla ungdomar som är arbetslösa?
Hur blir det till sommaren, till vintern och till nästa sommar? Kommer det fortfarande att vara en fjärdedel som är arbetslösa då? Den moderata regeringen saknar tillräckligt med utbildningsplatser. Jobbstimulanspaket med innehåll saknas också. Regeringen lånar pengar för att sänka skatterna för dem som har det bäst ställt.
Samtidigt väntar massarbetslöshet för Sveriges invånare och speciellt för våra unga. Jag förväntar mig att arbetsmarknadsminister Littorin kommer fram i ljuset, tar sitt ansvar och ser till att skapa alla jobb som han tidigare har utlovat. Löften är till för att hållas, arbetsmarknadsministern!
Jag rekommenderar arbetsmarknadsministern ett besök i Norrlands inland så att han på plats kan se hur arbetsmarknadsläget är.
Roland Bäckman (S):
Förutsättningarna för landets kommuner att klara sina åtaganden minskar i rask takt. Många små kommuner och speciellt kanske kommuner i Norrlands inland kommer att få mycket svårt att tillgodose behovet av skola och omsorg för sina medborgare.
Regeringens ofinansierade skattesänkningar har gjort att det saknas möjligheter att stötta upp kommunernas ekonomi när vi nu befinner oss i en ekonomisk kris. De skattesänkningar som regeringen med finansministern i spetsen genomfört för dem som tjänar mest innebär att kommuner och landsting på vissa håll måste genomföra en ren slakt av sina verksamheter. Lärartätheten kommer att minska, personaltätheten inom vård och omsorg likaså.
På många håll i landet diskuteras att frivilligverksamheter som fritidsgårdar, musikskolor och friluftsanläggningar ska tvingas till kraftigt reducerade kostnader. Fru talman! Regeringen Borgs politik leder till ett samhälle enbart för dem som har det ekonomiskt väl förspänt.
Regeringens politik leder till att enbart de med höga inkomster och de som har fått stora skattesänkningar kommer att ha råd att utöva sina fritidsintressen. Men, fru talman, i första hand leder regeringens politik till att våra äldre som är i behov av omsorg kommer att utsättas för en försämring.
Finansminister Borg blir ansvarig för att våra barn och ungdomar kommer att sakna tillräckligt med lärare i skolan och för att behovet av extra stöd till dem som behöver det för att klara sina studier inte kommer att tillgodoses.
Finansministerns fördelningspolitik kommer att leda till att alla de som varslas och blir uppsagda från sina arbeten inte kommer att kunna omskola och förbereda sig när högkonjunkturen och de nya jobben kommer eftersom regeringen avsätter otillräckligt med resurser för utbildningsplatser. Nej, att skapa rättvisa och solidaritet mellan dem som har och dem som inte har är inte direkt finansminister Borgs ambition, om man säger så. Fru talman!
Jag har två frågor till finansminister Borg. Anser finansministern att regeringens fördelningspolitik leder till att kommunernas förutsättningar att tillgodose behovet av skola och omsorg uppfylls?
Vad anser finansministern är den största fördelen med regeringens fördelningspolitik för dem som fått försämrad a-kassa, för dem som fått försämrade förutsättningar vid sjukdom, för dem som får en försämrad omsorg samt för de ungdomar som är i störst behov av stöd men som på grund av regeringens politik kommer att få det allt svårare att bli en del av det framtida samhället? Fru talman! Jag önskar svar på mina frågor.
Roland Bäckman (S):
Den moderata regeringens ofinansierade skattesänkningar till dem som tjänar mest är orättvisa. Konsekvenserna för orter med få höginkomsttagare som kan tillgodoräkna sig regeringens skattesänkningar slår hårt även mot handeln. I min hemkommun Ljusdal med få höginkomsttagare och många arbetslösa innebär regeringens oansvariga politik att färre har råd att konsumera.
Klädaffären, fiket, macken, biografen, kiosken, ja alla som säljer något löper stor risk att få minskade inkomster med risk för ytterligare uppsägningar som följd. Det är allt fler som bara kan handla det allra nödvändigaste, om ens det.
Behovet av ekonomiskt bistånd ökar kraftigt hemma hos oss i Ljusdal. Jag vill fråga finansministern om han anser att ofinansierade skattesänkningar för dem som tjänar mest gynnar orter med få höginkomsttagare med många arbetslösa, detta med tanke på den lokala handelns förutsättningar att överleva och behålla sina anställningar. Fru talman!
Jag vill säga en sak som jag missade inledningsvis. Jag vill tacka finansministern för svaret och för det otroligt engagerade inledningsanförande som han hade.