Jörgen Johansson (C):
Fastighetsskatten, förmögenhetsskatten och den därmed sammanhängande debatten om lex Uggla har präglat den ekonomiska debatten under det gångna halvåret. När man diskuterar fastighetsskatten och förmögenhetsskatten är det till stor del en fråga om boendekostnader och därmed om en av de allra viktigaste frågorna i människors tillvaro. Boendet är en stor del av alla människors trygghet.
Det gäller alltså att se helheten och att göra bedömningar utifrån den. Fastighetsskatten betecknas med rätta som ett av landets största lotterier med sin nuvarande utformning. Beskattningen är godtycklig. Den är orättvis, och den saknar helt legitimitet i ett folkligt perspektiv. Här måste det alltså till ändringar. Vi i Centerpartiet vill avskaffa fastighetsskatten.
Vi gör det på ett ansvarsfullt sätt, vilket innebär att frågan måste analyseras noga. Det är inte realistiskt att snabbavveckla fastighetsskatten. Ändringar i beskattningssättet måste dock ske med omedelbar verkan. Lika akut är en sänkning av uttagsprocenten så att hårt drabbade familjer ges möjlighet att bo kvar i sina bostäder.
Vi i Centerpartiet föreslår en sänkning av uttagsprocenten från 1 % till 0,75 %, alltså en 25-procentig sänkning. Vidare vill vi införa en takregel för taxering av mark - upp till 300 000 kr. Vi vill minska antalet värdeområden. Vi vill införa ett mediansystem i beräkningen, och vi vill ta bort investeringar som är miljöförbättrande åtgärder från beräkningsgrunden för fastighetstaxering.
Villaägarna har gjort en bedömning av de politiska partiernas förslag om en akut förändring av fastighetsskatten. I den beräkningen - det gäller en normalvilla - sänks fastighetsskatten med Centerpartiets förslag till under hälften i relation till regeringens förslag. Det här är åtgärder som kan genomföras med omedelbar verkan. Sett till de boendes kostnader samverkar ett otal åtgärder till höga boendekostnader.
Många av dem är direkt beroende av beslut som vi har tagit här i kammaren. Som jag ser det gäller det alltså att ha en helhetssyn i den här debatten, utifrån hushållens och utifrån samhällets synvinkel. Kostnaderna för el, för fjärrvärme, för vatten och avlopp och för sopor har höjts med ca 30 % under den senaste tioårsperioden. Under samma period har index utvecklats med 9 %.
Till detta ska läggas det beslut som majoriteten om ett par veckor förväntas genomdriva här i kammaren, nämligen ett beslut om en ökad förbränningsskatt. Det kommer att påverka avfallskostnaden med en höjning om i storleksordningen ytterligare 30 % för varje hushåll. Det är alltså många faktorer som vid sidan av fastighetsskatten bidrar till höga boendekostnader.
En sådan faktor är förmögenhetsskatten som i tillväxtbygder direkt bidrar till en hög boendekostnad. Men nu är det inte så enkelt som att man bara kan säga att det här skapar en omöjlig situation i just tillväxtbygder. Boverkets utredning av boendekostnaderna visar att de boende i Storstockholm i snitt har 68 000 kr mer kvar om året per hushåll än vad hushåll i landets mindre kommuner har.
Frågan om boendekostnader är alltså komplex och fordrar därför en mycket noggrann utredning. Det är därför glädjande att tre partier inom alliansen är överens om dels att avvecklingen av fastighetsskatten ska ske och ske på ett ansvarsfullt sätt, dels att frågan ska utredas utifrån ett perspektiv om hur formerna för avvecklingen ska se ut och hur effekterna av en avveckling kommer att bli.
Det är alltså en tydlig målformulering om hur vi ska gå vidare i frågan. Målet är gemensamt: en avveckling av fastighetsskatten på sikt, en ansvarsfull avveckling. Herr talman! Med detta yrkar jag bifall till reservation nr 1, och för tids vinnande kan jag inbegripa i det yrkandet effekten av reservationerna 3 och 5. De här frågorna är sammanhängande, men jag markerar alltså genom bifall till enbart reservation 1.
Herr talman! Förmögenhetsskatten är en direkt skadlig skatt. Det är en skatt som av de rika upplevs som frivillig, och de som råkar mest illa ut är vanliga svenskar med vanliga inkomster. Trots det framstår förmögenhetsskatten som en helig symbolfråga för den röda majoriteten. Om man tar bort förmögenhetsskatten, hur ska man då kunna hävda motsättningen med "det rika folket"?
"Det rika folket" i det här fallet är pensionären Sara i Stockholms skärgård eller änkan Anna på Käringön. Det är de som drabbas av förmögenhetsskatten. Det är de som drabbas av fastighetsskatten, och det är de som riskerar att få lov att flytta från sina hem på grund av den höga beskattningen. Vi har världens högsta beskattning. Trots det ges vissa grupper rätten att planera bort sin skatt.
Det är de med de stora inkomsterna. Den inriktningen bejakas i det socialdemokratiska Sverige. SEB räknar med att ca 500 miljarder kronor tillhörande svenskar finns i obeskattat utlandssparande.
Det kapitalet skulle vara bra att ha i Sverige för att kunna satsa på nya jobb, på ungdomsjobb, och minska utanförskapet och därmed minska regeringens misslyckanden inom arbetsmarknadspolitiken. Inte ens viljan finns för att ge förutsättningar för en lägre arbetslöshet, ett mindre utanförskap och att samtidigt lägga grunden för vidareutvecklandet av vår välfärd.
Inom alliansen är vi överens om att förmögenhetsskatten ska avvecklas under kommande mandatperiod. Vi tar det första steget genom en halvering redan första året efter valet och tar nästa steg under mandatperioden. Herr talman! Under vintern har debatten varit het kring överskottslikviditeten i företag. Politiker brukar hävda att när någon hör av sig i en fråga är det många som har ringt. När tre ringer är det folkstorm.
I frågan om lex Uggla har jag personligen fått 216 kontakter, 216! Jag vet att utskottets kansli har fått över 1 000 mejl. Frågan om överskottslikviditet är alltså het, och behovet av en ändring är stort. Riksdagen kan enkelt förändra lagen genom att biträda den skrivning som vi reservanter gjort i utskottet.
Kostnaden för en sådan förändring i förhållande till kostnaderna i samband med majoritetens ändringar är ringa. Den överbeskattning som sker av fåmansföretag genom det här handlingssättet hämmar utvecklingen, som jag ser det. Återigen visar regeringen upp en aversion gentemot företagande och sysselsättning. Herr talman!
Jag upplever det som beklagligt att man agerar på det här viset även om man, som Marie Engström sade, kommer att se över det här och har tagit upp det här i vårpropositionen. Jag anser ändå att det är snabba åtgärder som behövs och yrkar därför bifall till reservation 13 avseende lex Uggla.