Jan Ericson (M):
Det svenska samhällskontraktet hotas av utbredd otrygghet och bristande välfärd, och många upplever tyvärr att de inte får valuta för sina skattepengar. I Moderaternas budget prioriteras därför det som är viktigast för Sverige. Kommunerna och välfärden är en viktig del av detta. Larmen från den svenska kommun- och regionsektorn kommer i strid ström, trots många år med högkonjunktur och goda skatteintäkter.
Orsakerna är flera: demografiska förändringar med en större andel äldre och barn, fler barn och unga med behov av särskilda insatser och inte minst höga kostnader för integration och försörjning av nyanlända. Samtidigt ökar arbetslösheten. Till detta kommer en regering som inte sköter statens åtaganden fullt ut utan vältrar över ansvar på kommunerna, exempelvis när det gäller trygghet, migration, arbetsförmedling och infrastruktur.
Det är inte alltid som kommunerna upplever att de blir fullt ut kompenserade ekonomiskt för detta. Kommunerna är dessutom alltid de som står för den grundläggande välfärden och som försöker garantera tryggheten för sina invånare. Det är också kommunerna som försöker bevara en viss omfattning av samhällsservice när mindre orter avfolkas och urbaniseringen går i en rasande fart. Och det är kommunerna som med sina skattemedel ofta tvingas förskottera eller delfinansiera infrastruktur som egentligen är ett statligt ansvar.
De svenska kommunerna och regionerna är dessutom alltid den sista försvarslinjen under allvarliga kriser. Just nu har man fullt upp med att försöka hantera den allvarliga pandemin i ett läge där stödet och riktlinjerna från regering och myndigheter alltför ofta varit både sena, otydliga och motstridiga. Pandemin drabbar självklart främst sjukvården och äldreomsorgen men också de flesta andra verksamheter, inte minst skola och kollektivtrafik. Fru talman! Redan före pandemin gick utvecklingen åt fel håll.
Under Alliansens regeringsår rådde enligt Sveriges Kommuner och Regioner balans mellan kommunernas intäkter och kostnader, detta trots finanskris och lågkonjunktur. Men sedan regeringsskiftet 2014 ser det annorlunda ut. Nu ökar obalanserna år efter år, och allt fler kommuner har fått ekonomiska problem trots ett antal år med högkonjunktur och goda skatteintäkter. Och det var alltså redan före pandemin. En annan sak som slår hårt mot kommunernas ekonomi är arbetslösheten.
Inför valet 2014 lovade nuvarande statsminister Stefan Löfven att Sverige skulle ha EU:s lägsta arbetslöshet 2020. År 2014 låg Sverige på tolfte plats bland EU:s länder när det gäller arbetslöshet. I dag ligger vi på plats 22 av 28 länder, detta trots att vi fram till förra året haft en mycket stark högkonjunktur. I 25 av 27 EU-länder har arbetslösheten minskat sedan 2014. I endast tre länder har den ökat.
Och Sverige är det land i hela EU där arbetslösheten har ökat allra mest sedan 2014. Det finns skäl att känna stor oro. En regering som misslyckats med jobbpolitiken under en stark högkonjunktur har små chanser att uträtta något positivt när tiderna blir sämre. Det är nu bara några veckor kvar av 2020.
Jag vill därför fråga företrädarna för regeringsunderlaget vilken plan de har för att snabbt förbättra Sveriges position, då vi i dag alltså är ett av de sex sju länder i EU där arbetslösheten är allra högst. Om inte utvecklingen vänds kommer kommunernas ekonomiska problem att växa snabbt, både genom minskade skatteintäkter och genom ökade kostnader för försörjningsstöd. Fru talman! Moderaterna kommer alltid att värna om kommunernas och regionernas möjlighet att utföra sitt uppdrag.
Detta kommer också att kräva ökade resurser, och det måste prioriteras i statens budget. Redan i början av detta år drev vi moderater tillsammans med andra partier igenom mer resurser till kommunerna än vad regeringsunderlaget ville tillföra. Dessa 7,5 extra miljarder har kommit mycket väl till pass under pandemin.
Även under pandemin har vi drivit på för extra stöd till kommuner och regioner, och i vår budget för kommande år ger vi också betydligt större statsbidrag till kommunerna än vad regeringen och dess stödpartier aviserar i sin budget. Fru talman! Moderaterna har två viktiga principer när det gäller statsbidrag till kommuner och regioner. För det första anser vi att tillskotten måste vara permanenta och inte tillfälliga. Vi konstaterar att även Konjunkturinstitutet pekar på att tillskotten till kommunerna bör vara permanenta för att ge effekt på anställningar och investeringar.
De tillskott som kommit i år har kommuner och regioner till stor del sparat och inte vågat använda, delvis på grund av osäkerhet kring om man har råd att behålla eventuella nyanställda. Moderaterna ökar anslagen till kommunerna permanent med 26 miljarder per år från 2021.
För 2021 handlar det om 3 1⁄2 miljard mer än regeringen, för 2022 om 8 1⁄2 miljard mer än regeringen och för 2023 om hela 13 1⁄2 miljard mer än vad regeringen och samarbetspartierna tillför i sin gemensamma budget. Vi moderater kombinerar detta med ett regelverk som motverkar kommunala skattehöjningar som annars skulle försämra återhämtningen efter pandemin. Den andra viktiga saken är att vi har ett problem med en alltför stor andel riktade statsbidrag.
År 2018 var civilminister Lena Micko själv ordförande för det som då hette SKL, Sveriges Kommuner och Landsting. I en debattartikel i Svenska Dagbladet i april 2018 konstaterade hon och SKL:s ledning att de riktade statsbidragen var ett växande problem. I artikeln skrev man: "Sveriges medborgare och den svenska välfärden har inte råd att fortsätta med ineffektiva satsningar i form av riktade statsbidrag."
Man föreslog att generella statsbidrag bör vara huvudregeln. Tyvärr verkar inte den ansvariga ministern ha tagit fasta på det hon själv skrev 2018. De riktade statsbidragen fortsätter att utgöra en alltför stor del av de totala statsbidragen. Kritiken mot den alltför stora andelen riktade statsbidrag är däremot något vi i Moderaterna har tagit fasta på i vår budgetmotion, där vi utöver att tillföra mer pengar även gör om riktade statsbidrag till generella.
Förutom att vi moderater ger betydligt större statsbidrag till kommunsektorn har vi också en krisbuffert i vår budget. Den hade kunnat användas för att ytterligare stärka hälso- och sjukvården och för att pressa tillbaka arbetslösheten nästa år när pandemin nu återigen har tagit fart, men regeringen saknar tyvärr en sådan buffert. Fru talman! Grunden för den moderata budgeten är att prioritera. Vi effektiviserar och lägger ned myndigheter.
Vi justerar ned biståndet mot FN:s rekommenderade mål. Vi säger nej till meningslösa byggsubventioner och en ineffektiv klimatpolitik. Vi föreslår en stramare migrationspolitik med kvalificering till välfärden, bidragstak, slopad garantipension och begränsning av efterlevandestöd till flyktingar och nyanlända. Vi inför också villkor i försörjningsstödet. Allt detta ger oss möjlighet och utrymme att satsa mycket mer på välfärden, kommunerna, polisen och rättsväsendet.
Det ger utrymme att sänka skatten för alla löntagare och pensionärer, ta bort hela skillnaden i beskattning mellan lön och pension, satsa mer än regeringen på riktig miljöpolitik och sänka drivmedelsskatterna med 1 krona per liter. Samtidigt har vi alltså en betydande krisbuffert i vår budget, och vi lånar mindre till krispolitiken än regeringen och stödpartierna. Med vår moderata politik blir det mer pengar till välfärden, bättre krisbekämpning och lägre skatt.
Fru talman! Eftersom riksdagen har gett budgetpolitiken en annan inriktning än den vi moderater önskar avstår vi från ställningstagande när det gäller anslag inom de olika utgiftsområdena. Moderaternas budgetalternativ bör ses som en helhet. Vi har därför i stället ett särskilt yttrande om Moderaternas politik inom utgiftsområde 25, där vi alltså tillför kommunsektorn betydligt mer pengar än vad regeringen gör.