KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lars Gustafsson (KD):
Svaret på den sista frågan är ett absolut nej. Jag förstår att människor känner empati för utsatta personer, men det är en helt annan sak. Dessa diakoner i Stockholm och på andra ställen jobbar inom Stadsmissionen och andra organisationer med människor som är uteliggare. Vi har 10 000 i Sverige, och dem kunde vi också göra något åt. Jag tycker att det är ganska magstarkt att blanda in dem. Det är dock en annan debatt, och den borde vi ha tagit i det fallet eftersom vi pratar om att rätta till en regel som har blivit tolkad på ett sätt som inte är rimligt.
Ingen blir utförsäkrad. Detta tjat om stupstock är oförskämt i ett samhälle där vi till och med har försörjningsstöd och där människor som Solveig Zander sade får en ersättning och går in i ett program om de bara anmäler sig. Under tre månader får man en stor evaluering av vad man har för möjligheter. Skulle det visa sig att man är oförmögen att arbeta får man fortsatt sjukförsäkring - antingen sjukersättning, partiell sjukersättning eller sjukpenning.
Är man tillräckligt oförmögen att arbeta får man sin tidigare sjukpeng fortsatt förlängd. Det är ingen som kastas ut. I Laholm är det 16 personer som av olika skäl inte kommer att omfattas. Dessa skäl är nästan ogörligt att reda ut. Vi kan inte ta upp dessa fall. Jag tycker alltså inte alls att det är på det vis du beskriver. Däremot har jag träffat många människor som har hört av sig till mig och som känner sig misshandlade av systemet.
De har tidigare blivit utförsäkrade därför att man har ansett att de har en arbetsförmåga. LiseLotte Olsson talar aldrig om hur Försäkringskassan bedömer arbetsförmåga och att människor tidigare har blivit av med sin sjukpeng eftersom de har ansetts ha arbetsförmåga och därför ingen rätt till sjukpenning. De var helt strandsatta och fick inte ens hjälp att komma tillbaka. Jag tycker att debatten borde nyanseras något för att appellera till människor som redan befinner sig i en trång situation.
Lars Gustafsson (KD):
Det är inte så enkelt att de har varit sjuka länge. De har inte någonsin fått någon hjälp. Kom inte här och prata om att vi inte hjälper folk! När man går igenom hur många det rör sig om visar det sig att det inte alls är på det vis som framställs. Om man anmäler sig kommer man att få bottennivån, den lägsta nivån i sjukpenningen som utbetalas. Jag tror att den är omkring 300 kronor om dagen.
Det är väldigt få som kommer att falla ut. Det ser vi här. Det är 16 personer i Laholm. Nu ser vi exempel efter exempel på hur man i det gamla systemet - det system som ni vill återgå till - kommer att drunkna i detta mentalt. Till slut är man oförmögen att gå tillbaka till arbetet, för man har tappat all tilltro på att man kan någonting själv.
Vi kommer att göra allt för att dessa människor både ska få en inkomst och komma tillbaka till ett arbete. Jag vill än en gång med emfas framhålla att om det visar sig att man inte har arbetsförmåga, helt eller partiellt, är det fortfarande sjukersättning som gäller. Då ska man ha sjukersättning. Om man inte kommer tillbaka efter viss tid efter till exempel en trafikolycka har man rätt till sjukersättning.
Så har det varit i alla system, och så är det fortfarande i vårt system, men man ska inte hamna där som ung. Det är mängder av unga människor som har fått detta som sin livsinkomst, och då kan man tänka sig vilka skäl de har att klaga på LiseLotte Olssons gamla politik.
Lars Gustafsson (KD):
Jag sitter inte och sysslar med biståndsfrågor explicit, men jag fick i alla fall noterat att vi framöver ger det största biståndet någonsin i svensk historia. Det har jag för mig att jag har fått uppgifter om. Det är klart att en viss del av detta faktiskt kan betecknas som ett arbete för att hjälpa människor tillbaka till sitt land. Den definitionen är lite svår, men jag vet att det är det största vi någonsin har gett. När det gäller familjeseparationen är det väl ändå det förslag som vi gemensamt lägger på riksdagens bord som gäller.
Jag har tittat på er motion. Jag förstår inte riktigt de farhågor som ni där har framfört. Jag förstår inte riktigt hur ni tolkar att det är på det viset. Jag tycker faktiskt att de undantagen finns med där. Men vi kan väl ta upp det vid det tillfället, när den debatten kommer. När det gäller olika grupper i Irak har jag återkommande framfört vikten av att ha kunskap om landet de återvänder till och att det finns olika former av grupper.
Vissa grupper kan faktiskt inte hitta en intern flyktingsituation därför att de har en övertygelse - eller så finns det andra skäl - som gör att de faktiskt är utsatta vart de än flyttar i det här landet. Därför är det så oerhört viktigt att man har landinformation. Nu vet jag att man arbetar med detta. Jag skulle gärna se att Migrationsverket ytterligare uppgraderar detta tillsammans med de frivilligorganisationer som har en väldigt god kunskap om hur det ser ut just nu.
Vi vet nämligen att det i vissa länder inte är acceptabelt att ha en övertygelse som strider mot den gängse. Det är på ett annat sätt än vi här förstår. Vi förstår inte riktigt - det tror jag också att jag har skrivit i något anförande - den kulturella, etniska och religiösa dimensionen i de här länderna. I vårt land får man inte det förtrycket, men där är det på ett annat sätt. Därför måste man också ta åt sig detta på de här myndigheterna.
Men det blir väldigt svårt att i den här kammardebatten ge sig in på enskilda fall och enskilda bedömningar, och det tror jag att Bodil Ceballos känner till.
Lars Gustafsson (KD):
Det finns ett gammalt talesätt som lyder: Vad är sanning? Det kan vara lite synonymt med: Vad är rättvist? När det gäller bistånd noterar jag i alla fall att vi mitt under finanskrisen har det största biståndet någonsin. Jag tycker att det är ganska skapligt även om det är i absoluta termer och kanske inte i procent. För mig är definitionen av rättssäkert och rättvist att man lever upp till de mänskliga rättigheterna och följer de principer som finns i barnkonventionen.
Det är den ramen vi har för att definiera vad våra bedömningar ska vara. Sedan är det en annan fråga vad som är rättvist. Vi har ju här stora debatter om skattesatser och vad som är rättvist. Vad som är rättvist är alltid relativt. Men för mig är det rättvist när man uppfyller de kriterier som jag nämnde i mitt anförande. Det handlar om att uppfylla de kriterier som FN:s stadgar har gett vid handen, alltså de här konventionerna och så vidare, och att uppfylla dessa fullt ut.
Ibland görs inte det. Det är riktigt. Vi kan inte tala om att de apatiska flyktingbarnen behandlades rättvist under den förra mandatperioden. Hade man följt barnkonventionen hade det varit mycket enklare att lösa problematiken. Det är därför som jag och Kristdemokraterna tror att barnkonventionen måste implementeras bättre eller definieras på något vis, på samma sätt som man gör i Norge, för att den ska få det här genomslaget vid bedömningar i domstolarna.
Då tror jag i alla fall att vi uppnår mycket rättvisare behandlingar, på ett rättvist sätt.
Lars Gustafsson (KD):
Efter min kollega Lennart Sacrédeus destillerade inlägg, kan man väl säga, tänkte jag övergå till något liknande. Det handlar om gasformiga bränslen som övergår till flytande form. Det finns några motioner här om syntetisk diesel, och jag skulle vilja berömma utskottets majoritet - jag har inte sett några avvikande meningar - för att man har intagit en pragmatisk hållning och har färre skygglappar när det gäller att optimera den energianvändning man har över från fossilt bränsle.
Jag tycker att svaret är väldigt positivt, och för informationens skull kan jag berätta att det facklas bort väldigt mycket över världen. Nigeria är exempelvis ett av de länder som facklar bort väldigt mycket i sina oljeraffinaderier. Det går rakt ut och görs ingen nytta av. Därför är det klokt om man kan hitta en användning även av sådant som går rakt ut i luften och använda det som bränsle. Det visar sig nämligen att det här med syntetdiesel är positivt då det kan användas i vilka dieselmotorer som helst.
Det går även att använda i samma typ av transportsystem, i mackar och så vidare, som i dag utan att bygga om. Därmed skulle man kunna hitta en lösning på det här lilla pumplagsproblemet som finns. Det är alltså väldigt positivt att man tittar på detta. Sedan är det också så, utöver utskottets rent skattetekniska profil, att energiinnehållet faktiskt är bättre i syntetdieseln, vilket i sig ger lägre förbrukning på bilarna som går på detta bränsle.
Jag hoppas att vi fortsätter på den här nya inslagna vägen så att vi inte använder straffskatter som egentligen slår tvärtemot vad syftet var. Det är inte riktigt så, som sades i inlägget här, att alla skatter styr åt det håll som man tror, utan tvärtom kan det faktiskt försvåra och komplicera tillvaron och innebära mer utsläpp. Jag tror att man måste ha en bredare helhetssyn och också förstå att Sverige är del av ett sammanhang. Vi finns inte för oss själva, vilket vi gärna tror.
Jag har inte rätt att yrka, men jag tackar utskottet för de kloka synpunkterna och hoppas att Finansdepartementet är lika klokt. Vi har ju en borgenär där.
Lars Gustafsson (KD):
Det är alltid inspirerande att se gladiator Andrén rusa in i kammaren och genast såga allt som sägs här. Enligt Gunnar Andréns nyligen avslutade anförande är det inte undantaget som bekräftar regeln utan undantaget som är regeln när det gäller moms.
Jag uppfattade dock inte att herr Andrén har något emot att vissa verksamheter måste vara momsbefriade, och jag tänker enbart kommentera den del av betänkandet som rör momsbeläggning av aktiviteter i den ideella sektorn. Jag vill poängtera att för oss kristdemokrater är det viktigt att värna den ideella sektorns insatser, för de är ovärderliga.
Vi talar ofta om att den offentliga sektorn är stor, men tittar man på vem som utför vård, omsorg och insatser är den ideella sektorn, alltså det som ligger utanför det politiska systemet, den största. Här görs stora sociala och samhällsviktiga insatser, och betydelsen kan inte nog betonas. Det fanns en tid då man trodde att det offentliga skulle kunna ersätta det ideella, men den tiden är förbi.
Det är ingen som hävdar det i dessa tider utom möjligtvis Kina. Många gånger kan föreningar, kyrkor och andra socialt och kulturellt inriktade organisationer upprätta kontakter med individer som annars skulle vara socialt utslagna. De kan kanske också få dem tillbaka in i samhällsgemenskapen.
Det finns goda exempel - jag har själv sett det - där människor som hamnat utanför arbetsgemenskapen fått en fot in på arbetsmarknaden och en meningsfull tillvaro tack vare dessa ideella organisationer. Genom samverkan med kommuner, arbetsförmedling och andra har de sett till att dessa människor fått tillbaka självförtroendet och fått en ordnad tillvaro.
Ibland rör det sig om insatser för ungdomar som kommit på kant med samhället. Vi i det svenska samhället har varken råd eller tid att inte värna dessa frivilliga verksamheter. Momsbeläggning skulle vara ett hot mot hela förenings- och frivilligverksamheten i vårt land. Det är glädjande att det råder stor politisk enighet om detta. Mervärdesskatteutredningen ansåg att det generella momsundantaget för ideell verksamhet inte är förenligt med EU-rätten.
Detta skulle i praktiken innebära ett direkt hot mot dessa verksamheter. Nu har ansökan inlämnats till EU om ett undantag som omfattar moms på den ideella sektorn. Ansökan omfattar en omsättningsgräns på den momsbelagda verksamheten på 1 miljon kronor med årlig indexuppräkning. Utskottet har också poängterat i betänkandet att man ser positivt på det arbete som pågår med att värna den ideella sektorn. Jag välkomnar att också Hans Olsson stöder dessa tankar.
Vi får gemensamt arbeta vidare för denna viktiga samhällsfunktion.
Lars Gustafsson (KD):
Min uppfattning som kristdemokrat är att fusk inte är begränsat till några samhällsklasser utan att det finns på alla nivåer. Tyvärr är det oftast de med minst resurser som drabbas mest av att befinna sig i en rättslös situation genom att de tyvärr tar de svarta arbetena. Det beklagar jag. Fusk är fusk - oavsett vad det gäller. Jag hoppas att jag har klarat ut det.
Det gäller skattefusk, bidragsfusk eller fusk inom offentlig sektor där man använder medel på ett sätt som bara är till för en själv och inte är till nytta för samhällsmedborgarna som surt har arbetat in pengarna. Skatt är dock en laglig konfiskering av privat egendom. Det är definitionen. Vi har legal rätt att ta in människors pengar. Då ska de användas optimalt. Jag ser inga bekymmer med detta.
När det gäller de olika skattesatserna är det bevisat att om ett område beskattas högt blir skattekilen så stor - det är allmänt känt - att det finns betydligt ökad risk för att den svarta sektorn ökar inom området. Det har vi sett på en mängd olika områden. Vi kan se det inom restaurangbranschen, för hemtjänstinriktade arbetsinsatser och på en mängd andra sätt.
Jag tog upp frågan om byte av tjänster mellan olika skickliga hantverkare i stora sommarstugeområden. När jag tog upp frågan om inte detta är ett bekymmer för samhället sade en före detta vänsterpartistisk företrädare att detta kallas för smörjmedel i samhällsmaskineriet. Så kan vi också tackla frågan om skattefusk. Jag tycker ändå att man bör ha regler som gör det rimligt att använda sig av de vita tjänsterna och det offentliga.
Då blir det fler företag, ökad sysselsättning, bättre pensionspoäng och så vidare. Det är bra för alla i samhället.
Lars Gustafsson (KD):
Jag skulle rekommendera att studera lite mer skattefilosofi. I skattefilosofiskt hänseende anser man att samhället har tillskansat sig legal rätt att ta in människors egendom. Det är privat egendom. Den lön man får är privat egendom. Den är faktiskt inte samhällets. Där är skillnaden i grundsynen i det socialistiska tänkesättet och det kristdemokratiska tänkesättet tydlig. Det är därför vi inte heller tycker att man ska konfiskera människors hus och hem, som ni har varit inne på tidigare.
När det gäller skatter är människan oftast en moralisk varelse som vet vad som är rätt och fel. Dess värre lockas hon till när det råder för stora hinder att inte gå den rätta vägen. Detta har att göra med vilka förutsättningar och kostnader det finns för att köpa en tjänst. Därför måste incitamentet både i skattesystemet och i vårt sociala välfärdssystem vara sådant att det uppmuntrar individen att gå tillbaka till ett arbete. Det är därför vi har karensdagar.
Om vi vore fullkomliga skulle vi inte ens behöva ha denna debatt. De skattemedel vi tar in måste vi använda på ett optimalt sätt. Det är tråkigt att vi ska behöva använda skattepengar för att jaga dem som medvetet sätter i system att fuska, oavsett om de befinner sig i Sverige eller utanför. Därför vill jag ha ett fungerande skattesystem, som går att kontrollera, som är rimligt och som också upprätthåller den moraliska andan hos folket att sköta sig och försöka försörja sig efter bästa förmåga. Så är tyvärr inte fallet, oavsett samhällsklass.
Lars Gustafsson (KD):
Man kan undra hur det skulle ha varit om det här hade gällt franska bönder i stället för momsen och den ideella sektorn. Då hade det blivit liv i luckan, gissar jag! Det här betänkandet har några få reservationer, och jag tänker inte gå in på dem. Jag tänker tala om mervärdesskatt som upptar en stor del av den ekonomiska debatten runt omkring i världen.
När vi i utskottet nyligen var i Kanada fick vi upplysningar om hur de hade olika diskussioner om sina mervärdesskatter, eller sales taxes, som de säger. Expertisen är ganska överens om att mervärdesskatten är en bra konsumtionsskatt eftersom den träffar säkrare vad gäller enskilda än inkomstskatterna. Generella skattesatser brukar vara optimala.
Expertisen påtalar även att undantag inte är bra. Skatteutskottet har tillsatt en arbetsgrupp som är representerad med en ledamot från varje parti. Den gör en genomgång och utvärdering av hur momsreglerna och momsundantagen blivit samt hur nedsättningarna fungerat. Senare i vår kommer en slutrapport från arbetsgruppen att presenteras.
Jag kan skumma lite lätt på ytan och tala om att när vi tittat på nedsättningarna har det visat sig att det funnits sådana som varit bra och fungerat som det var tänkt, men det har också funnits skattereduktioner som inte fått den avsedda effekten. Den slutsats jag drar av detta är att det är bra att ha en likartad skattenivå när det gäller mervärdesskatten på olika områden och att undantagen måste vara väl valda.
Det är inte alltid moms är det bästa skatteinstrumentet för att få en god träffsäkerhet, vilket vi kunnat konstatera. Dessutom tror jag att den generella skattenivån skulle ha kunnat vara något lägre om man tagit bort några av undantagen, men ibland kan det finnas skäl till att man vill styra konsumtionen och därmed göra en sänkning av mervärdesskatten.
Oftast är det dock bättre att hitta andra, riktade, former av skatteinstrumentet för att kunna nå det som man avser med det hela. Det är något att tänka på vid en framtida skattelagstiftning, oavsett regering, eftersom det också skapar marginaleffekter mot andra områden.
Låt mig först yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och sedan avslutningsvis göra en kommentar till reservation 5 av Sverigedemokraterna; det gäller inte själva momsdelen. I slutet av reservationen står något som jag vill lyfta upp, nämligen att det vore önskvärt att införa en särskild registreringsform för hobbyfordon för att särskilja dem.
Om man önskar föra ett riktigt krig mot veteranbilägarna ska man införa den regeln, för är det någonting de avskyr är det att bli utskild, såsom skett i Tyskland. Där får man bara köra på vissa vägar och på vissa tider, och staten har total kontroll över mig när jag vill ut med min gamla Lincoln. Det är därför bra att utskottet avstyrkt den delen, och jag hoppas att det inte kommer några nya förslag.
Lars Gustafsson (KD):
Det allra billigaste och bästa är ärliga människor, oavsett om de är företagare eller anställda. Jag önskar att vi fick lite högre etik i samhället på olika områden när det gäller att sköta sig. Jag skulle vilja skapa lite balans i denna diskussion. Det viktigaste är att vi har rätt skatt och rätt uppbörd. Det är vi helt överens om, även om det kanske inte låter så.
Det är givetvis mycket viktigt att man har en fungerande skattekontroll och en fungerande skatteuppbörd. Skatteverket i Sverige gör faktiskt ett mycket gott arbete i sin myndighetsutövning och förbättrar ständigt sina metoder och sin handläggning för att underlätta för skattebetalarna. Man försöker också samverka med andra myndigheter.
Det vore önskvärt om Skatteverket kunde samverka med andra länder för att minska den skatteflykt som sker genom snåriga skatteupplägg och andra sätt att komma undan beskattning. Jag vill även lyfta fram en annan sak. Lika viktigt som detta är det att de skatter som vi har är legitima och transparenta och dessutom begripliga.
Snåriga skatteregler kan faktiskt skapa uppbördsproblem, regeltolkning och skattefel. Regelförenklingar är därför också ett prioriterat område när man utformar skatter. Det gäller både inom skatteområdet och inom andra områden. Regler som skapar godtycklighet och stort tolkningsutrymme bör undvikas. Exemplen på detta har genom åren varit många.
Flera har gjort olika tolkningar och därmed kanske gjort fel eller helt enkelt blivit överbeskattade eftersom det lämnats för mycket tolkningsutrymme. När skatter utformas måste vi vara duktiga på att göra dem precisa så att de kan vara generella och lätta att tolka så att vi slipper långa processer i domstolar om hur de ska tolkas. Det skapar bara arbetstillfällen för jurister som sysslar med ekonomi. Dessutom blir det mycket godtyckligt hur man bedömer saker och ting.
Det gäller både inom vårt socialförsäkringssystem och inom skattesystemet. Alliansregeringen försöker hitta rimliga och bättre vägar och rensa i denna djungel. Det finns en skattedjungel där det är svårt att se effekterna. Regelverket måste fungera så att vi gynnar människor som på ett ärligt sätt vill skapa nya företag och utvidga företag.
Vi vet att Sverige har ett växande problem. Vi har det så kallade timglaset. Vi har många små företag, soloföretag. Vi har få medelstora företag eftersom de inte vill växa på grund av olika regelverk. Och så har vi ett antal större företag. Om Sverige vill utnyttja framtiden genom att få fler företag som växer måste vi också ha ett regelverk som gör att de är beredda att växa. Därför är skatteutformningen mycket viktig.
Den måste vara både rättssäker och ge möjligheter att skapa förutsättningar för företagarna. Med detta yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna.
Lars Gustafsson (KD):
Jag kan säga att jag satt med i den arbetsgrupp i trafikutskottet som utredde den frågan. Det var väldigt diskrepant hur nedläggningen av mackar var. Jag har varit på flera ställen i Sverige och besökt mackar och kan tala om för dig att det inte var någon lyckad idé. Det finns flera som har gjort stora investeringar men inte har kunnat driva sina mackar, och det inte har blivit någon miljönytta över huvud taget. Så går det med hugskott som kommer från partier som har lite skygglappar när det gäller miljön.
Beträffande skattefusk: Förekommer det att människor inte använder bilen och ändå gör avdrag är det Skatteverkets uppgift att i så fall sätta dit dem. Annars måste de ha fått bensinen gratis från något håll, genom någon sorts smuggelmack, för att betala drivmedel. Alltså är det skattefusket som är problemet. Om det finns skattefusk får det åtgärdas av skattemyndigheten, och då bör de säga till riksdagen om det behövs nya regeländringar för att sätta åt skattefusket.
Det har jag inga problem med. Jag kan tänka mig att människor i varje fall måste komma till jobbet. Det är svårt att göra ett avdrag om man inte har ett jobb. Reseavdrag för arbetslösa har vi inte infört ännu, och jag vet inte om det kommer. Om det finns ett skattefusk ska det givetvis åtgärdas. Men om det finns ett reguljärt avdrag vill jag inte förhindra att människor flyttar på sig. Vi vill öka mobiliteten i arbetskraften för att människor lättare ska ta sig till jobbet och öka viljan att arbeta.
Vi vill då inte ha för höga kostnader för resor, och vi vill också ha vissa rimliga avdrag. Vi ska komma ihåg att alliansregeringen höjde gränserna för när människor fick göra avdrag när man införde jobbskatteavdraget i det första steget. Om Mats Pertoft vill sätta åt skattefuskare är jag gärna med på den vagnen. Men först måste man presentera förslag för hur man ska göra det.
Lars Gustafsson (KD):
När det gäller sakfrågan är reseavdraget utformat så att man får avdrag för resor från sin bostad till sitt arbete och tillbaka igen. Det är avståndsbaserat. Det innebär att om man har resor som överstiger 9 000-10 000 kronor får man reducerad skatt på den bit som är över. Det förutsätter att man flyttar sig från punkt A till punkt B fram och tillbaka. Är det så att Skatteverket kommer på att det finns människor i systemet som fuskar med detta ska vi givetvis hitta regler för att åtgärda det.
Eftersom man talar om att man är så glad för att betala skatt i Sverige måste det någonstans finnas en hederlighetskod. Man är väldigt glad att hitta undantag för alla skatter. Det kan i så fall inte vara bra med höga skatter. Någonstans glappar resonemanget hos Mats Pertoft. Skatteverket kommer ständigt med nya förslag om än det ena och än det andra. Det är till och med så att vi får stoppa det.
Om det kommer på att det finns fusk som kan åtgärdas på något vis välkomnar vi de svaren. Mats Pertoft tog i sitt anförande själv upp att människor pendlar in från kringliggande regioner. Det har ofta blivit resultat av den urbanisering som Mats Pertoft gärna driver genom att det är svårare att bo i glesbygden. Jag vill värna att de reseavdragen finns så länge de människorna är med och finansierar de allmänna kommunikationerna. Det för de via sin skattsedel. Det kommer ofta inte fram i denna kammare.
Om Mats Pertoft vet mer kan Mats Pertoft kontakta Skatteverket och tala om för det att det ska tala om för oss vad det är för fel på våra skatteavdrag.