Eva-Lena Jansson (S):
Tack för svaret, Beatrice Ask! Den 20 februari i år stoppade Byggnads regionala skyddsombud arbetet vid ett hotellbygge i Örebro på grund av att de anställda utsattes för asbestexponering. Dessutom gjordes en polisanmälan av arbetsmiljöbrott med hänvisning till "framkallande av fara samt grov fara för framtida allvarlig sjukdom".
Arbetsmiljöverket beslutade i mars att utfärda en sanktionsavgift på 50 000 kronor mot den berörda arbetsgivaren Entré Hotels i Sverige AB med hänvisning till att man bröt mot två av Arbetsmiljöverkets föreskrifter. Denna anmälan ska nu utredas av polisen i Örebro. Vid ett samtal den 10 april 2008 med ansvarig utredare vid polisen framkom att det i dagsläget finns ytterligare ett åttiotal anmälningar av arbetsmiljöbrott att utreda.
Risken är uppenbar att den anmälan som gjorts inte kommer att hanteras förrän hotellbygget är avslutat och de anställda gått vidare till andra arbetsuppgifter. Flera av de anställda på bygget har dessutom bara tillfälliga arbets- och uppehållstillstånd i Sverige, vilket naturligtvis gör det mer angeläget att anmälan hanteras skyndsamt eftersom personerna kanske tvingas lämna Sverige och därmed blir svåra att nå.
Andelen anmälda arbetsmiljöbrott har ökat mycket kraftigt under det senaste året, och under 2007 polisanmäldes 1 102 arbetsmiljöbrott. Vi ser alltså en dramatisk ökning. Därför har jag ställt frågan vilka åtgärder justitieministern är beredd att vidta för att polismyndigheter i hela Sverige ska kunna göra det här.
I svaret återkommer justitieministern och pekar på Åklagarmyndighetens Utvecklingscentrum Malmö och vikten av att prioritera frågan på Rikspolisstyrelsen och höja kompetensen. Jag tycker att det är jättebra att det ingår i grundutbildningen vid Polishögskolan - det ska jag poängtera. Men hur är det med själva prioriteringen?
Den signal som kom i april - jag har kollat upp det, och det ser likadant ut nu - var att arbetsbördan på poliserna när det gäller arbetsmiljöbrott är jättehög. Jag blir jätteorolig att den här frågan då inte blir prioriterad. Det kan ju vara en försvårande omständighet att sedan utreda om det leder till åtal därför att man inte får tag på personer som befinner sig i andra länder och så vidare.
I svaret poängterar justitieministern att man gör en rekordsatsning på polisen. Om jag kommer ihåg rätt - jag är ny i kammaren, så jag kanske inte har koll på alla siffror - tror jag att vi från den socialdemokratiska regeringen under förra mandatperioden satsade ca 5 miljarder på Polisen. Det är väl lite mer än 1,3 miljarder.
Nu skulle jag vilja veta av justitieministern hur polismyndigheterna på ett effektivt och rättssäkert sätt ska kunna utreda den här anmälan. Jag ser inte det i svaret. Man pratar om ett utvecklingsarbete, men just det som jag försöker beskriva är att polisen säger att de inte hinner med. Jag får också signaler om att antalet civilanställda minskar hos polisen.
Jag beskrev i förra interpellationen att åklagarna har mindre resurser, att polisen har mindre resurser och att Arbetsmiljöinspektionen inte har tillräckligt med resurser. Då kan inte den här frågan anses vara prioriterad. Det är därför jag vill veta hur de ska kunna jobba för att kunna komma i kapp med anmälningarna.
Med all respekt för att jag har fått ett svar förstår jag inte riktigt hur justitieministern menar att polismyndigheterna nu ska kunna prioritera det. Det polisen svarar, förutom att det finns ett antal anmälningar före att utreda, är att de här frågorna inte är första prioritet.