Anders Borg (M):
Jag delar naturligtvis Lennart Axelssons vurm för äldreomsorgen. Här har vi ett stort reformbehov och en stor betydande reformagenda. Det handlar om att öka människors möjligheter att välja boende och boendeort. Det handlar om att vi måste tydliggöra vilka krav människor har rätt att ställa på kvaliteten i äldreomsorgen.
Det handlar också om att vi måste tillföra resurser för att höja kvaliteten och öka tryggheten för de äldre som behöver hjälp. Där har vi varit tydliga i det valmanifest vi presenterade i somras. Detta kommer vi gradvis att uppfylla under mandatperioden.
Det är ett mycket viktigt löfte från vår sida - äldreomsorgen ska upplevas som tryggare och av en högre kvalitet 2010 än vad som har varit fallet tidigare. Det är naturligtvis glädjande att Socialdemokraterna har omprövat sin njugga hållning till viktiga välfärdsverksamheter och nu är beredda att tillskjuta de medel som aldrig kom under det långa regeringsinnehavet. Det är intressant att notera att Lennart Axelsson säger att Socialdemokraterna är väldigt intresserade av sysselsättning.
Det är en insikt som har smugit sig på lite grann efter valförlusten. Den lyste ännu tydligare med sin frånvaro under mandatperioden. Vi är på väg att uppfylla det 80-procentsmål som den socialdemokratiska regeringen satte upp. Det är ett mål som man kan ha synpunkter på eftersom det också inkluderar sjukskrivna, men vi är på väg att uppfylla det. Det lyckades aldrig Socialdemokraterna göra under sitt regeringsinnehav bland annat därför att det nästan inte vidtogs några åtgärder.
Det var mycket få åtgärder som varaktigt höjde sysselsättningen. Det var efterfrågestimulanser, bidragsförstärkningar, ökade regleringar och många Amsåtgärder. Men det var nästan inga åtgärder som gjorde att man varaktigt höjde sysselsättningen. Därför blev det inte heller någon varaktig ökning av sysselsättningen.
Det är naturligtvis besvärande för Socialdemokraterna att vi under de första två åren vi har regeringsmakten kommer att ha skapat fler jobb än Socialdemokraterna gjorde under hela den period de satt från 1994 och framåt. Jag förstår att man därför gärna vill tala om att man nu prioriterar sysselsättning. Om ni hade visat någon energi i den frågan tidigare, när ni själva hade regeringsmakten, så kanske ni hade haft bättre förutsättningar att sitta kvar.
Det är lite grann samma sak med jämställdheten. Lennart Axelsson säger helt klokt att vi ska dela på arbetsuppgifterna i hemmet. Men vi vet att det inte har skett några stora förskjutningar i hur arbetet fördelas i hemmen under de senaste 10-15 åren. Männen arbetar på arbetsmarknaden och kvinnor sköter en väsentligt större del av hemservicen. Det är tvätten, städningen, hämtningen och lämningen, att köpa och laga maten.
Det är de sakerna som män tar litet ansvar för. När SCB mäter kan man inte bland småbarnsföräldrar se att män har spenderat en enda minut på att tvätta i ett svenskt hem. Det är naturligtvis ett genomsnitt, men det är ändå belysande. Kvinnor bär ett mycket, mycket tyngre ansvar för det arbete som sker i hemmet. Man kan naturligtvis säga att detta är en oortodox variant. Så här har vi inte gjort förut i Sverige! Varför ska det vara nödvändigt?
Vi har prövat andra vägar, och de har inte fungerat. Låt oss nu pröva om ett hushållsavdrag - en skattereduktion för hushållstjänster - kan underlätta för jämställdheten! Vi vill titta på det här, men det är klart att utredningen tillsätts med ambitionen att vidga systemet och göra det enklare att använda så att man slipper krångel med kvitton. Vi gör ju inte en utvärdering av systemet för att vi vill begränsa det.
Men om det finns gränsdragningsproblem och svårigheter i systemet ska man alltid ha en vilja att titta över det.