Magdalena Andersson (S):
Mattias Karlsson har frågat mig hur regeringen avser att göra det mer lönsamt för personer med låga inkomster att arbeta. Låt mig först och främst säga att jag uppskattar interpellantens oro för Sveriges låginkomsttagare. Att utjämna de växande klyftorna är en angelägen samhällsutmaning och var en tydlig prioritering för regeringen under förra mandatperioden. Den prioriteringen gäller fortfarande, något som också uttryckligen framgår av den överenskommelse som regeringspartierna har slutit med Liberalerna och Centerpartiet.
Skattesystemet ska bidra i detta, men det är också avgörande att människor kommer ur arbetslöshet och att välfärden fungerar tillfredsställande. Behovet av en skattereform är något jag har påtalat länge. Vi har valt en tidpunkt när svensk ekonomi står väl rustad. Budgetunderskott har vänts till överskott, sysselsättningsgraden är den högsta på över 25 år och statsskulden är på den lägsta nivån sedan 1970-talet. Denna utveckling är något som regeringen kommer att värna om, även i arbetet med att utforma en ny skattereform.
Det kommer att vara ett stort arbete, och hur slutprodukten kan komma att se ut tänker jag naturligtvis inte spekulera i. Jag vill dock understryka att det är otänkbart för regeringen att äventyra välfärdens finansiering. Att alla - oavsett inkomst - får ta del av sjukvård, äldreomsorg, skola, barnbidrag och mycket annat när de behöver det, är i sig själv kraftigt omfördelande politik.
Man kan även konstatera att skattesystemets utformning innebär att låginkomsttagare i dag möter skattesatser som i ett internationellt perspektiv kan betraktas som relativt låga. När det gäller interpellantens krav på skattesänkningar för lägre inkomster för att kunna acceptera slopad värnskatt är det ett något överraskande besked. Moderaternas partiledare Ulf Kristersson har vid flera tillfällen understrukit behovet av sänkta marginalskatter.
I Moderaternas och Kristdemokraternas ensidiga avsiktsförklaring om vilken politik de skulle föra i regeringsställning, framhölls som en av 16 prioriterade punkter "fokus på sänkta marginalskatter och avskaffande av värnskatten". Däremot nämns varken minskade klyftor eller sänkta skatter för låginkomsttagare i avsiktsförklaringen. I denna diskussion vill jag understryka att det inte främst är skillnader i arbetsinkomst som ligger bakom de växande klyftorna i samhället.
Mellan 1995 och 2016 ökade den genomsnittliga kapitalinkomsten med närmare 500 procent, medan arbetsinkomsternas utveckling var betydligt mer blygsam. Kapitalinkomsterna har dessutom blivit mer ojämnt fördelade, där en mycket stor andel tillfaller en liten grupp människor. Den som säger sig vilja minska klyftorna i samhället har därför anledning att fundera över fler aspekter än bara marginalskatten på arbete. En annan viktig åtgärd för att öka jämlikheten i samhället är att människor faktiskt betalar den skatt de ska.
Vi är många som har upprörts över de senaste årens rapporter om hur Sverige årligen förlorar miljardbelopp på grund av skatteflykt. Det är pengar som kan användas för att finansiera sjukvård och skolor samt skapa jobb och tillväxt. Regeringen avser därför att skärpa insatserna mot skatteundandragande och skatteflykt.