Ulla Andersson (V):
Jag tackar statsrådet. Först och främst vill jag instämma i att det är mycket bra att Sverige lånar ut pengar till ett Island som sitter i en väldigt svår sits.
Den isländska regeringen kläms mellan den vrede som det isländska folket med all rätt både känner och uttrycker och de internationella förbindelser som sätts på prov, även deras internationella trovärdighet. Island har drabbats väldigt hårt av finanskrisen. Island var en av de mest reglerade finansmarknaderna fram till de avregleringar man gjorde under 90-talet.
Man lämnade då ett stort ansvar till finansmarknadens aktörer och började bygga en ny ekonomi, som inte längre enbart skulle bygga på fiske och energi, utan också på en finansmarknad. Så länge allt gick bra kom det inte några större protester från vare sig Storbritannien eller Holland, trots att de egentligen kanske skulle ha ifrågasatt de erbjudanden som sparfonden från Icesave gav.
Det ansvar som finansmarknaden brast i är det nog många politiker som nu bittert erfar att de aldrig skulle ha givit. I dag sitter Island med en statsskuld på 120 000 per invånare. Om man jämför det med svenska mått kan man säga att det är 1 000 miljarder i ökad statsskuld. Icesave-avtalet motsvarar ungefär halva Islands bnp.
Den ränta som nu ifrågasätts och diskuteras väldigt mycket motsvarar halva sjukvårdsbudgeten på Island. Det är en ränta på 5 1⁄2 procent. Island har som sagt drabbats väldigt hårt. Det är nu många som lämnar landet. Det är många som har förlorat sina jobb. Jag läste i ett mejl häromdagen att Reykjavik är som en spökby under veckorna.
Det isländska folket har mobiliserat sig, först genom en "kastrullrevolution", där man krävde nyval och fick ett sådant; den borgerliga regeringen fick avgå och den rödgröna tillträdde. Nu har man återigen mobiliserat sig och fått igenom en folkomröstning. En fjärdedel av Islands befolkning står bakom det kravet.
Icesave-avtalet har pressats fram av framför allt Storbritannien, men också av Spanien, som har hotat med att försvåra EU-medlemskapsansökan. Jag menar verkligen att den processen kan ifrågasättas.
Storbritannien har använt en terroristlagstiftning för att frysa Islands tillgångar och tvinga fram försäljningar som i en mycket svår situation troligtvis har gett mindre betalt tillbaka och på så vis också försvårat Islands process. Det pågår nu en juridisk process i Storbritannien mot det sätt lagstiftningen har använts på. På Island pågår också självklart rättsprocesser.
25-30 personer har delgivits misstanke om brott, och ytterligare 15 utreds. Det är självklart tvivelaktigt både moraliskt och filosofiskt om ett folk ska tvingas bli skyldigt att betala, var och en, för något som några få har gjort och delgivits brottsmisstanke om. Men nu har man undertecknat en internationell förbindelse.
Det avtal som har framförhandlats är dock som synes väldigt svårt att få stöd för hos det isländska folket. Nu kunde jag läsa i dag på morgonen att det har rört på sig. Jag undrar om finansministern har några nyheter i den frågan. Det skulle vara roligt att ta del av sådana.
Jag har förstått att man troligtvis har lyckats få bort räntan, att man har en förhandlare från USA och att man ställer krav på Island att även oppositionen ska vara med på avtalet för att man ska kunna få till stånd en förändring. Men finansministern kanske har lite bättre information än jag har.