Sven-Erik Österberg (S):
Jag tackar arbetsmarknadsministern för svaret. Jag har inte förväntat mig att det skulle vara bot mot lönedumpning att arbetsmarknadsministern skulle lagstifta. Det hoppas jag verkligen inte. Jag har utgått från att vi är överens om att vi inte ska ha statlig lönepolitik, utan när det gäller regler på arbetsmarknaden är det kollektivavtalen som ligger till grund.
Jag har uppfattat att vi är överens om det och förutsätter att vi är det även framdeles. Däremot är problemet, som vi har diskuterat tidigare, att en del av det som vi har ansett gälla på svenskt område när det gäller kollektivavtal i viss mån skjuts i sank genom den här Lavaldomen.
Det är inte riktigt bara så enkelt som att kollektivavtalet kanske var otydligt på den här punkten, och hur domstolen skulle ha dömt om det hade varit tydligare, som arbetsmarknadsministern till viss del här spekulerar i, vet vi inte. Det får vi ju inte svar på. Däremot fick vi svar för någon vecka sedan i en dom som kanske inte direkt är likadan, den så kallade Rüffertdomen. Den ger ju ändå ett slags inriktning. Den går i samma riktning som Lavaldomen.
Man tycker i det tyska fallet att en tjeckisk arbetare kan arbeta till halva lönen jämfört med tyska arbetare och att det är helt i sin ordning enligt den EU-lagstiftning som finns. Det måste man säga är ett typiskt fall av lönedumpning. Det andra problemet för svensk del är naturligtvis detta med minimilön. Det är ju inte tillfredsställande med den princip som vi har haft.
Är annan arbetskraft i Sverige och jobbar, kommer man från annat land och jobbar i Sverige, har vi ju utgått från att man ska ha lika mycket betalt som den svenska arbetskraften. Det är klart, hamnar man på detta med minimilön har man ju ett läge där annan arbetskraft arbetar för mindre. Det tycker jag är en viktig del i den här domen, som bör klaras ut om man ska ha den svenska modellen och se till att den fortsätter att verka. Jag är lite orolig. Arbetsmarknadsministern säger att han jobbar för det här.
Jag får signaler och har naturligtvis kontakter om vad som händer på EU-nivå. Signalerna kommer om att arbetsmarknadsministern är passiv nere i EU när det gäller det här. Andra ministrar från andra länder yttrar sig och uttrycker sin oro. Den svenske arbetsmarknadsministern är tyst på mötena, sägs det. Det vore jättebra om arbetsmarknadsministern kunde dementera det och säga att det är ett aktivt handlande.
Här gäller det att verkligen trycka fram den svenska hållningen nere i Europa och peka på att vi inte accepterar det som EG-domstolen har gjort. Enkelt uttryckt tycker jag att domstolen egentligen har gått på det förslag som inledningsvis gällde när det gäller själva tjänstedirektivet. Man har inte tagit hänsyn till de justeringar som parlamentet har gjort på det här området gällande hur det här skulle fungera.
Det är väldigt viktigt att fortsätta starkt jobba med den frågan. När det gäller utredningens längd är arbetsmarknadsministern vag. Han tycker att det är viktigt att ha gott om tid. Ja, visst är det bra att man har god tid på sig och får ett bra resultat. Detta har ju inte alltid gällt när det gäller regeringens sätt att utreda, det vet vi. A-kasseförslaget forcerades fram. Där fattade man ett beslut utan egentlig utredning.
450 000 har lämnat a-kassan. Det är ett annat problem som finns att hantera. Här är det väldigt noga med att man får tid på sig. Jag ser en väldigt viktig poäng. Jag tror att man faktiskt kan få fram svar på vad som behöver göras i Sverige för att se till att vi kan slå vakt om den svenska modellen ordentligt. Det går att få fram det snabbare. Det finns en viktig poäng i att det här är framme innan Arbetsdomstolen fattar sitt beslut någon gång i slutet av detta år. Där tycker jag att arbetsmarknadsministern skulle kunna vara mycket tydligare.
Jag tycker att han är väldigt vag på den punkten.