Nyamko Sabuni (L):
Jag är övertygad om att den här frågan är så pass viktig att den engagerar fler än dem som väljer att kalla sig feminister. Framför allt är jag övertygad om att det finns feminister som inte alls engagerar sig i denna fråga. Sedan vill jag påpeka att cheferna i ledningsfunktion inte har minskat. Men, återigen, det står still. Jag skulle gärna vilja se en snabbare utveckling.
Men varken regeringen eller Berit Högman föreslår att det ska kvoteras in till ledningsfunktioner. Det är en process som måste pågå. Nu har utbildningen sett till att det finns välutbildade kvinnor som kan ta dessa positioner. Jag menar att det handlar om ledarskap, och näringslivets ledarskap måste leda till att fler kvinnor kommer till de här positionerna i ledningsfunktionen.
När det gäller bolagsstyrelser delar jag inte den uppfattning som Berit Högman ger uttryck för, det vill säga att man ska kvotera till bolagsstyrelserna. Också där anser jag att vi har ett fritt ägande i vårt samhälle. Det är den som äger ett företag som också bestämmer hur det ska se ut. Men, återigen, jag välkomnar att koden för bolagsstyrning nu revideras. Det står att man ska sträva efter en jämn könsfördelning, och den som inte uppnår det ska redovisa varför man inte uppnår det.
Det menar jag är mycket viktigare än den kvotering som Berit Högman efterfrågar. I övrigt är det viktigt att man skapar förutsättningar så att män och kvinnor kan konkurrera på lika villkor på arbetsmarknaden och så att män och kvinnor kan dela lika på ansvaret i hemmet. Den situation vi befinner oss i har ju sina historiska förklaringar. Det är männen som har varit ute på arbetsmarknaden.
Kvinnor har inte fått lönearbeta förrän under det senaste århundradet. Det var då kvinnor fick lönearbeta. Innan dess var det bara män som kunde lönearbeta. Det är klart att det är en historisk förklaring till att männen dominerar näringslivet. Om vi inte skapar de här förutsättningarna för kvinnor att hinna i kapp hinner vi inte, och vi hinner inte i kapp den ojämställdhet vi har i näringslivet genom att kvotera till bolagsstyrelser. Det viktiga är att skapa förutsättningar för kvinnor att finnas i ledningsfunktioner, för det är ledningar som styr bolagen.
Det är där kvinnor ska finnas. När kvinnor finns där finns de också att rekrytera till bolagsstyrelser. Jag tycker fortfarande att det är viktigt med kvinnors företagande. Den som är företagare kan nämligen också på ett bra sätt vara en styrelseledamot i ett annat företag. Berit Högman må fnysa så mycket hon vill åt det, men det här är den strategi som regeringen har antagit, och det är den som är nödvändig. Alla rapporter och forskningen visar att det är det som är viktigt.
Kvinnor har inte lika möjligheter som män i näringslivet därför att förutsättningarna har saknats. Det är den här politiken vi nu driver. Befria kvinnor från hushållsarbetet! Ge kvinnor och män chans att dela på föräldraförsäkringen! Se till att kvinnor blir företagare i högre utsträckning! Uppmärksamma att kvinnor i dag innehar alla dessa höga utbildningar som behövs i ledningsfunktioner och styrelser och mycket mer! Det är det som behövs, och det är den politik vi bedriver.
Många fler utanför denna kammare har åtminstone uppfattat att den politiken är på väg och att den ska fungera. Men jag ska återigen säga att politiken verkar långsamt. Förändringen sker tyvärr ibland långsamt. På detta område är det så. Jag kan erkänna att jag känner precis samma frustration som Berit Högman. Men det är orättvist att påstå att ingenting händer, för väldigt mycket händer. Jag hoppas att vi ska kunna se resultat inom några år.