KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anna Ekström (S):
har frågat mig vad jag och regeringen avser att göra för att säkerställa att sfi-undervisningen bedrivs med hög kvalitet. Han har också frågat mig vilka konkreta åtgärder jag och regeringen avser att vidta för att kompensera de individer som drabbats under tiden med distansundervisning i form av extra kurser eller möjligheter att ta igen såväl teoretiska som praktiska moment.
Vidare har han frågat mig om regeringen kommer att skärpa kraven på utbildningsanordnare att anpassa utbildningen och på enskilda, exempelvis dem med lägst språknivå, att delta på plats så att de inte missar viktiga moment. Till att börja med vill jag säga att vissa individer och grupper har drabbats mycket hårt av pandemin. För individer som inte kommit så långt i sin utveckling av svenska språket har distansutbildning varit en stor utmaning.
För att minska pandemins negativa effekter på elevers kunskapsutveckling, hälsa och välmående tillfördes totalt 2,65 miljarder kronor i budgeten för 2021 och 2022. Medlen får självklart användas inom vuxenutbildningen. Statens skolverk har i sitt regleringsbrev för 2021 fått i uppdrag att genomföra insatser för att på kort och lång sikt hantera konsekvenser för utbildningen i skolväsendet på grund av pandemin.
Skolverket ska bland annat ta fram stöd som underlättar för huvudmän och utbildningsanordnare att identifiera vilka kunskaper som elever inte har fått möjlighet att tillägna sig under pandemin. För att stärka kvaliteten i vuxenutbildningen har regeringen även utökat Statens skolinspektions uppdrag när det gäller vuxenutbildningen.
Den löpande tillsynen över vuxenutbildning ska från och med den 1 februari 2022 utövas både på huvudmannanivå och på skolnivå, i stället för som tidigare i huvudsak på huvudmannanivå. En annan kvalitetshöjande åtgärd är regeringens satsning på kombinationsutbildningar inom yrkesinriktad utbildning på gymnasial nivå inom kommunal vuxenutbildning, så kallat regionalt yrkesvux.
Dessa utbildningar innebär att gymnasial yrkesutbildning kombineras med antingen kommunal vuxenutbildning i svenska för invandrare, sfi, eller svenska som andraspråk, sva, och med stödjande insatser som syftar till att ge eleverna ökade möjligheter att nå målen för utbildningen. Satsningen innebär att utbildningarna tillförs extra resurser per årsstudieplats för att kommunerna ska kunna ge det extra stöd som eleverna behöver.
Det kan handla om exempelvis dubbla lärarresurser med både språk- och yrkeslärare eller annat språkstöd. I december 2020 lämnade Klivautredningen i betänkandet Samverkande krafter - för stärkt kvalitet och likvärdighet inom komvux för elever med svenska som andraspråk förslag som syftar till att stärka kvaliteten och öka likvärdigheten i sfi.
Som regeringen aviserat i den senaste budgetpropositionen planerar vi att med utgångspunkt i utredningens förslag återkomma till riksdagen med en proposition.
Anna Ekström (S):
Roger Haddad noterar att lejonparten av de 2,65 miljarder kronor som har tillförts hela skolsektorn i form av extra bidrag under pandemin inte har gått till sfi. Jag håller med; lejonparten av dessa resurser har inte gått till sfi.
Men till ekvationen hör givetvis att de 2,65 miljarderna är långt ifrån lejonparten av de statliga insatser som har gått till den kommunala och regionala verksamheten under pandemin. I själva verket, herr talman, har vi under pandemin tillfört kommunerna och regionerna historiskt stora resurser. Det är mångdubbelt mer än de 2,65 miljarder som Roger Haddad och jag nu diskuterar.
Det har behövts. Det är nämligen så att oavsett om det är pandemi eller inte är det kommunerna som ansvarar för den kommunala vuxenutbildningen. Det är hos kommunerna som ansvaret för resurser, kvalitet, tillgång till utbildning och utbildningens genomförande finns. Det tål att påminnas om att även om kommunerna ibland må ha lagt ut detta på entreprenad ligger ansvaret kvar hos kommunerna.
Därför, herr talman, håller jag med Roger Haddad om att det självklart inte är Skolinspektionen som ska ansvara för resurser eller kvalitet. Det ska huvudmännen göra. Det är kommunerna som har fått det här ansvaret i lag. Det är de som har en beskattningsrätt och som dessutom får statliga resurser för att genomföra uppdraget. Trots att det är kommunernas ansvar har regeringen valt att göra extra satsningar under pandemin. Jag är stolt över det. Det var helt nödvändigt.
De 2,6 miljarderna direkt till skolväsendet och de övriga stora miljardbelopp som har gått till kommuner och regioner har verkligen behövts. Hur är det då - har eleverna som går på sfi fått den utbildning och den undervisning de behöver? Nej, herr talman, jag är precis som Roger Haddad orolig och bekymrad över att pandemins konsekvenser har haft en negativ inverkan också på detta område. Vad gör vi då åt detta?
En viktig insats är förstås att se till att det finns goda kommunala resurser också framöver. Vi ska se till att vi satsar på en välfärd som håller måttet, inklusive sfi. Vi ska se till att det kommer att finnas utrymme framöver i de kommunala budgetarna för att säkerställa att elever som kanske har ett papper på att de har lärt sig någonting men som i praktiken har missat detta moment på grund av pandemin får möjlighet att komplettera framöver. Det här blir en viktig insats för framtiden.
Här kommer förstås det stödmaterial som tas fram för att upptäcka och ta reda på vilka kunskapsluckor som må finnas att ha stor betydelse. Därför, herr talman, blir min slutsats att den här debatten bör handla om hur mycket vi satsar på vår offentligt finansierade välfärd. Hur mycket är vi beredda att satsa för att säkerställa att vi har en god, säker och trygg välfärd som finns där för oss livet igenom?
Där kan jag bara konstatera att med de politiska vägval som Liberalerna ser ut att göra verkar det som att de väljer den sida i politiken som inte kommer att ha välfärdens satsningar som prio ett.
Anna Ekström (S):
Till skillnad från Roger Haddad är jag stolt över den sfi-undervisning som bedrivs i landet. Jag skulle inte kalla det ett lotteri, och jag skulle inte säga att det är under all kritik. Tvärtom ser jag hur sfi-lärare och deltagare tillsammans kämpar för att deltagarna ska tillägna sig de kunskaper i det svenska språket och om det svenska samhället som behövs för att man ska kunna ta plats i vår gemensamma samhällsgemenskap.
Jag kommer att arbeta hårt för att sfi-lärarna ska få ännu bättre verktyg och ännu bättre förutsättningar. Jag kommer att arbeta hårt för att den kommunala sektorn och vår gemensamma välfärd ska få de resurser som de behöver. Jag kommer också att vara väldigt noga med att fortsätta att säkra att kommunerna tar det ansvar som de har enligt lag. Roger Haddad kallar det att skjuta ifrån sig att påminna om var ansvaret ligger.
Nej, herr talman, ansvaret för kvalitet och resurser och för att uppdraget utförs på ett rättssäkert, effektivt och kvalitativt sätt ligger hos våra kommuner. Det ansvaret ska kommunerna ta. Staten ska fortsätta att bidra med de resurser som kan behövas i extraordinära tider, till exempel under en pandemi, men ansvaret för sfi ligger hos komvux. Vårt gemensamma ansvar, Roger Haddad, är att se till att de får de förutsättningar som de behöver.
Jag är beredd att fortsätta att ta det ansvaret.
Anna Ekström (S):
Jag vill börja med att påpeka att när Christian Carlsson säger att det skulle vara påvisat att kunskapsbristerna i svensk skola är större än vad regeringen har sagt är det en spekulation från Christian Carlssons sida. Det som Riksrevisionen säger i sin granskning kan man lite uttrycka som att det finns frågetecken kring hur exkluderingarna har skett.
Riksrevisionen riktar också kritik mot Skolverket för att Skolverket, enligt Riksrevisionen, inte tillräckligt väl har följt upp hur exkluderingarna gick till ute på skolorna. Jag vill också klart och tydligt markera att när Pisaundersökningens resultat lades fram i december stod det klart för alla och envar att exkluderingarna var höga. Exkluderingarna i Pisa 2018 sticker ut.
De har ökat jämfört med tidigare Pisaundersökningar. De sticker också ut som en hög exkluderingssiffra i jämförelse med andra internationella undersökningar. Om vi nu kan konstatera att alla såg att exkluderingssiffrorna var höga när resultatet av Pisaundersökningen presenterades, betyder det att de var för höga?
Det är värt att komma ihåg att under hela den här perioden har det om och om igen framförts att även om exkluderingsgraden skulle ha varit för hög finns det inte anledning att ifrågasätta de förbättrade resultaten jämfört med Pisa 2012 i de slutsatser som drogs redan när Pisaundersökningen presenterades.
Min slutsats och den analys som måste göras på grundval av de internationella undersökningarna och de svenska registerdata som finns är därför att kunskapsresultaten i svensk skola har bottnat och är på väg uppåt. Och det är en bild som stöds av de olika internationella undersökningarna men också av våra svenska registerdata.
Jag vill passa på att lägga till att Pisaundersökningen, som vi här diskuterar, genomförs av den internationella organisationen OECD. OECD är också den organisation som har satt upp regelverket för Pisa. För mig och för regeringen är det en självklarhet att vi ska kunna lita på våra internationella undersökningar. Vi ska kunna lita på Pisa.
Regelverket som OECD har satt upp ska följas. Regeringen har därför gett Skolverket i uppdrag att säkerställa ett högt deltagande i nästa Pisaundersökning, som vi kommer att få presenterad om ett tag.
Anna Ekström (S):
Jag ska gärna informera Christian Carlsson om hur arbetet på ett departement går till. För mig som ansvarigt statsråd och för alla som tar del av en stor internationell undersökning är det viktigt att den genomförts på ett korrekt sätt och att vi kan lita på resultatet. Och, fru talman, Pisaundersökningen är stor och viktig. När jag får ta del av den typen av undersökningar får jag regelmässigt olika former av underhandspromemorior från mina tjänstemän.
I det här fallet hade jag själv bett om att få en underhandspromemoria som skulle titta just på exkluderingsgraden, eftersom den onekligen var hög. Det framstod ju som uppenbart vid en första anblick på Pisaundersökningen. När jag sedan fick ta del av det snabbt framtagna underlaget från tjänstemännen använde jag det på precis samma sätt som jag alltid använder sådana underlag och lade det till grund för mitt agerande.
Med anledning av uppgifterna i promemorian ställde jag upprepade frågor till generaldirektören för Skolverket, och även i andra sammanhang undersökte jag den här saken. Det var också frågor som generaldirektören, enligt vad jag har fått berättat för mig, berättade för utbildningsutskottet att han hade fått från mig vid flera tillfällen under våren 2020.
Den promemoria som det görs en stor affär av här är en alldeles sedvanlig underlagshandling som används i det löpande arbetet och som inte tas fram för att publiceras eller skickas vidare. Innan vi på departementen lämnar ut promemorior av det här slaget och gör dem offentliga gör vi en noggrann kvalitetssäkring, som den här promemorian inte hade varit föremål för.
Jag använde den, precis på det sätt som jag alltid gör med promemorior, som underlag för mitt agerande. Christian Carlsson påstår att det i promemorian hävdas att detta kunde ha påverkat Sveriges Pisaresultat.
En av de saker som står i svart på vitt i den promemoria som jag fick del av kvällen efter redovisningen av Pisaundersökningen är att de övergripande slutsatserna som drogs av resultaten i läsförståelse kvarstod.
Det var en väldigt viktig upplysning i den promemorian och en upplysning som, trots att den fanns med, gjorde det viktigt för mig att gå vidare och också titta på exkluderingsgraden. Den var hög. Var den för hög, som det antyddes i promemorian? Där fick jag, enligt min bedömning, bra och klargörande svar från Skolverket.
Jag kan också konstatera att de svar jag fick från Skolverket om exkluderingsgraden var väldigt lika de svar som Skolverket publicerade på sin hemsida och som Skolverket också delgav utskottet vid sina flertaliga besök i utskottet om den här frågan.
Anna Ekström (S):
Det råder ingen tvekan om att Pisaundersökningen och de andra internationella undersökningarna är viktiga för att vi ska kunna göra rätt bedömningar om tillståndet i svensk skola. Det råder heller ingen tvekan om att Pisaundersökningarna ska genomföras enligt de regelverk som OECD har fastställt eller att de övriga internationella undersökningarna ska följa de regelverk som de lyder under.
Regeringen har agerat för att säkerställa att Skolverket inför nästa Pisaundersökning ska arbeta hårt för att säkra ett högt deltagande i Pisa. Jag utgår från att Skolverket kommer att följa det uppdraget på det sätt som Skolverket ska. Fru talman! Jag vill också markera att Christian Carlsson fortsätter att använda sig av uttryck i form av "siffertrixande" och "mörka". Jag vill påminna Christian Carlsson om att det inte finns något fog för den typen av anklagelser.
I den riksrevisionsrapport som togs fram finns det inget stöd för att det har skett ett siffertrixande eller mörkande. Tvärtom har Riksrevisionen inför utbildningsutskottet klart och tydligt sagt att Riksrevisionen inte har anledning att se att de fel som har begåtts har begåtts avsiktligt. När det gäller felen pekar Riksrevisionen framför allt på det handhavande som har skett ute på de deltagande skolorna.
Det handhavandet är väldigt långt från att regeringen skulle siffertrixa eller mörka. Jag får tacka Christian Carlsson för det stora intresset för de svenska kunskapsresultaten. Jag vill också försäkra Christian Carlsson att när det gäller elever i behov av stöd eller elever som behöver olika insatser litar vi på helt andra instrument än Pisaundersökningen för att säkerställa att de ska få det stöd de behöver. Tack för interpellationen, och tack för intresset för Sveriges kunskapsresultat!
Anna Ekström (S):
Boriana Åberg har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkerställa att oberoende forskning kan bedrivas även inom kontroversiella områden. Boriana Åberg har också frågat mig om jag avser att initiera en utvärdering beträffande hur etikprövningslagen tillämpas. Frågorna tar sin utgångspunkt i ett enskilt ärende som jag som statsråd inte kan uttala mig om. Den akademiska friheten och forskningens frihet ska värnas och stärkas; det är en viktig del i ett demokratiskt samhälle.
I Sverige skyddas forskningens frihet i grundlagen och i högskolelagen . Regeringen har därutöver föreslagit, och riksdagen har beslutat, att det enligt högskolelagen som en allmän princip i högskolornas verksamhet ska gälla att den akademiska friheten ska främjas och värnas.
Det fria kunskapssökandet och den fria kunskapsspridningen måste dock alltid utövas inom de rättsliga ramar som finns, bland annat lagen om etikprövning av forskning som avser människor, det vi kallar etikprövningslagen, och lagen om ansvar för god forskningssed och prövning av oredlighet i forskning. Etikprövningslagen är till för att skydda den enskilda människan och respekten för människovärdet vid forskning.
Lagen ställer därför krav på att viss forskning som avser människor måste ha godkänts vid en etikprövning av Etikprövningsmyndigheten innan den får utföras. Ett godkännande avser ett visst projekt eller en del av ett projekt eller en på något liknande sätt bestämd forskning.
Att forska på människor utan etikprövningstillstånd, eller i strid med ett sådant tillstånd, kan innefatta forskningsmetoder som medför risk för att en forskningsperson kommer till skada eller att någons personliga integritet kränks. Etikprövningsmyndighetens beslut kan överklagas till Överklagandenämnden för etikprövning. Nämnden utövar också tillsyn över etikprövningslagen.
Överklagandenämndens tillsyn omfattar dels forskning som har fått godkännande vid etikprövning, dels forskning som bedrivs där tillstånd saknas. Tillsynsbeslut som gäller förelägganden eller förbud kan överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Jag kan alltså konstatera att regelverket innebär att frågor om etikprövning prövas av flera olika instanser. Det fria kunskapssökandet och den fria kunskapsspridningen ska alltid utövas inom de rättsliga ramar som finns.
Även om forskningen har en lagstadgad frihet gäller vissa begränsningar. En sådan begränsning är att de människor som medverkar i forskning ska skyddas. Vidare ska det okränkbara människovärdet alltid respekteras. I detta sammanhang fyller etikprövning, som regleras genom etikprövningslagen, en viktig funktion.
Anna Ekström (S):
Som jag inledningsvis sa kan jag inte kommentera enskilda fall. Jag kan konstatera att Boriana Åberg använder 90 procent av sin repliktid till att i detalj diskutera ett enskilt fall.
Enligt vad hon alldeles nyss sa anser Boriana Åberg att den här interpellationen handlar om ifall det är rimligt att forskning på människor kan likställas med att använda registerdata och om denna reglering är avsedd att användas som ett vapen.
Jag överlåter till den som lyssnar på den här debatten att själv bedöma om Boriana Åbergs diskussion handlar om de frågor som Boriana Åberg ställer i interpellationen eller om Boriana Åberg använder tiden till att diskutera just ett enskilt fall. Jag kan konstatera att vi har en lagstiftning om etikprövning. Ett av skälen till att vi har denna lagstiftning om etikprövning, herr talman, är att forskningsfrågor ska få ställas - också, herr talman, i kontroversiella frågor.
För att skydda det och säkerställa att forskningen verkligen kan gå in på fält som enligt forskarens bedömning behöver beforskas har vi en etikprövning för att detta ska ske inom lagens råmärken. För att detta ska hanteras på ett klokt sätt har vi en etikprövningsnämnd. Denna etikprövningsnämnds verksamhet granskas av de rättsvårdande myndigheter som granskar våra myndigheter.
Besluten kan överklagas, och det finns också ett regelverk som handlar om tillsyn. Eftersom jag inte kan ge mig in i en diskussion om det enskilda fallet, herr talman, stannar jag där.
Anna Ekström (S):
Om jag i det förra inlägget kunde konstatera att Boriana Åberg använde en stor del av sin talartid till att diskutera ett enskilt fall kan jag nu konstatera att Boriana Åberg utvidgar sin diskussion till att avse fler enskilda fall.
Boriana Åberg tar sig också rätten att själv bestämma vad som bör anses vara ingrepp eftersom Boriana Åberg verkar anse att om riksdagsledamöter underkastar sig olika former av provtagning skulle det på något vis påverka hur riksdagens lagstiftning ska tolkas. Herr talman!
Riksdagen har beslutat om en etikprövningslag. Den etikprövningslagen har vissa kriterier, vissa nedskrivna förutsättningar. När riksdagen har stiftat en lag ligger det i det svenska systemet, vår svenska modell, att det är myndigheter som tillämpar lagen, i det här fallet Etikprövningsnämnden.
Myndigheterna har ett självständigt ansvar att tillämpa lagen på det sätt som vår juridiska tradition bjuder. Om det skulle vara så att det blir felaktiga beslut finns det en rättsordning som möjliggör överklagande och där en överordnad instans kan rätta till ett eventuellt felaktigt beslut.
Det är också så att det i den mån som de här myndigheterna anmäler saker till åtal sker en självständig åtalsprövning inom ramen för vårt åklagarsystem. Också den åtalsprövningen kan bli föremål för överprövning och så småningom bli föremål för en domstolsförhandling. Det är så vi hanterar lagstiftning i Sverige.
Vi ser till att det är myndigheter och domstolar som beslutar i enlighet med de produkter som riksdagen har tagit fram. Vill man från riksdagens sida ändra på detta råder jag Boriana Åberg att skriva en motion i ärendet - inte att ägna interpellationstid till att i detalj diskutera svåra juridiska ställningstaganden.
Anna Ekström (S):
Forskningens frihet och den akademiska friheten är viktiga frågor. Vi kan inte ta dessa friheter för givna. Precis som nyss sas ska Sverige, i en tid när högernationalismen är på frammarsch i flera europeiska länder, vara en fyrbåk för den fria forskningen. Vi har dessvärre under de senaste åren sett ett antal exempel på hot och hat mot enskilda forskare både i Sverige och i andra länder. Det kan inte accepteras.
Men forskningens frihet innebär samtidigt frihet under ansvar. Ett stort ansvar läggs på forskarna att verka för att säkra kvaliteten i forskningen, att resultaten kommer allmänheten och samhället till godo och att upprätthålla av samhället godtagna etiska och juridiska principer. Till exempel kan det gälla val av forskningsobjekt, metoder och användning av resultaten.
Forskningens frihet är, som jag sa, av så stor vikt att den åtnjuter ett grundlagsskydd och ett skydd i högskolelagen.
Men forskningens frihet innebär inte att högskolan eller de verksamma vid högskolan står utanför lagarna, inte heller de lagar som handlar om etikprövning och som är tillkomna av en anledning och där jag, herr talman, ser en av de viktigaste anledningarna till att vi har etikprövning i forskningen: att vi ska kunna säkerställa att man kan forska om de ämnen och använda de metoder som forskarna anser är nödvändiga.
För att det ska kunna fungera måste vi ha ett etikprövningsregelverk, och det etikprövningsregelverket är förstås till för att uppfyllas. Återigen vill jag påminna om att det inte spelar någon roll hur många exempel som tas upp. Jag kommer inte att kommentera enskilda fall.
Anna Ekström (S):
Att öka läraryrkets attraktivitet och få fler lärare i skolan är en prioriterad fråga för regeringen, och det har varit en prioriterad fråga ända sedan den socialdemokratiskt ledda regeringen tillträdde, från dag ett. Det är grunden för en bra skola. Jag kan citera ett gammalt uttryck från Lärarförbundet: Inget slår en bra lärare. Vi har ett jätteproblem med bristen på behöriga lärare.
Det problemet löses genom att man orkar göra flera saker samtidigt. Vi stärker läraryrket. Vi ökar attraktiviteten i läraryrket, till exempel genom professionsprogram. Vi bygger ut lärarutbildningen. Och vi ser till att kvaliteten på lärarutbildningen är sådan att vi undviker avhopp. Faktum kvarstår; antalet behöriga förstahandssökande var rekordhögt hösten 2021.
Det var närmare 20 700 behöriga förstahandssökande till en lärar- eller förskollärarutbildning. Det är en fantastisk siffra. Det är 20 700 personer vars engagemang, intresse och vilja måste förvaltas väl på lärosätena. Det innebär en ökning med hela 84 procent sedan hösten 2011 och att antalet antagna har ökat rejält.
Den som lyssnar på Roger Haddads första anförande får lätt intrycket att det finns något slags likhetstecken mellan många antagna och många avhopp eller mellan många antagna och dåliga förutsättningar för att klara studierna. Jag vill förneka det sambandet. Vi ser ju samtidigt att det över tid antas fler nybörjare, att antalet examinerade är fler än tidigare och att antalet avhopp sjunker.
Det betyder att fler examinerade kan gå ut och verka i våra skolor och göra nytta för barn och ungdomar och vuxenstuderande. Fru talman! Ja, vi har problem med ämneslärarutbildningen, precis som vi har problem med lärarutbildningen och läraryrkets attraktivitet. Men låt oss glädjas över att det åtminstone går åt rätt håll.