KBLab/rixvox huggingface dataset:
Katarina Brännström (M):
Arbetsmiljölagen gäller på alla arbetsplatser där det finns anställda, men med ett ökat antal anställda ökar självklart också de krav man kan ställa på vad arbetsgivaren ska göra och vad som gäller. Vi behöver inte diskutera de detaljerna.
Vi ställer stora krav på arbetsgivare och företagare som kan ha många svårigheter dels att klara sig i tuffa tider, dels att behålla sin arbetskraft. Dessutom ska de kunna varenda regel i de lagar vi har. Vi arbetar därför med utgångspunkten att det ska vara lätt att göra rätt.
Då måste man också tillåta förenklingar i de väldigt många och snåriga föreskrifter som finns. Ju enklare det blir desto mer kommer ju att bli rätt. Med detta menar vi inte att vi ska försämra för en enda anställd. Vi ska inte försämra säkerheten på en enda arbetsplats, utan vi vill göra det mindre krångligt att göra rätt. Där tror jag också att det handlar om en modernare syn på hur man ska arbeta.
Förr i tiden var det väldigt tjocka bibbor man skulle bläddra sig igenom för att hitta paragrafer och läsa krånglig text. Jag tror inte riktigt att det är en framkomlig väg om man ska nå ett bättre resultat för arbetsmiljön. När det gäller fabriksarbetare som tvingas gå i förtid och vad vi gör vill jag säga att vi ser arbetsmiljön som ett av de absolut viktigaste områdena för att öka möjligheten att arbeta längre.
Det ska vara en god miljö där arbetet kan anpassas efter både ålder och hur man mår så att även en fabriksarbetare med ett hårt arbete, en städerska eller någon annan som har ett tungt arbete kan ges möjlighet att arbeta kvar.
Katarina Brännström (M):
Under de år som Socialdemokraterna styrde Sverige tillkom det väldigt många bra lagar och regler för en god arbetsmiljö. Även lagen om anställningsskydd tillkom liksom väldigt många andra saker som skyddar arbetstagarna på arbetsplatsen. Det tycker vi är bra. Vi har aldrig sagt någonting annat.
Vi har aldrig sagt att vi ska ta bort dem, men vad vi ser på i dag är hur vi kan förenkla och förbättra för arbetsgivare att göra rätt, för det är arbetsgivaren som har det yttersta ansvaret. Vi måste ha en balans. Det är så vi ser det. Men det får aldrig bli så att det försämras för en enda arbetstagare. Det är heller inte så att vi bara pratar, absolut inte. Däremot kanske vi inte gör samma saker som Socialdemokraterna vill göra.
Vi har inte samma ingång som Socialdemokraterna har, och det får ni finna er i. Vi ser regelförenklingar som en väg att göra det bättre även för fabriksarbetaren. Men det kanske är svårt för er att förstå. Regionala skyddsombud tycker vi är mycket bra. Jag tycker att alla skyddsombud gör ett bra jobb. Jag har träffat flera stycken när jag har varit ute på arbetsplatser.
Staten tillför 100 miljoner kronor varje år för den regionala skyddsombudsverksamheten. Det är väl också värt någonting, eller är det inte det i Socialdemokraternas värld? Vi har inte gjort en enda åtgärd för att försvåra för den som vill bli skyddsombud.
Hur det står till ute på arbetsplatser kan vi alltid fundera över, men faktum är att resultatet visar att det är en bättre arbetsmiljö i dag än vad det var för fem och tio år sedan. Det måste ändå säga någonting även om det arbete som vi har gjort de senaste sex åren.
Katarina Brännström (M):
Jag noterade också att Mehmet Kaplan tog upp skolans arbetsmiljö. Jag håller med om att det är mycket viktigt. Det handlar om det uppväxande släktets möjligheter att lära men också den tanke som Mehmet Kaplan har fört fram när det gäller att vara goda förebilder. Här tycker jag att arbetsgivaren, det vill säga kommunerna, brister.
Då får vi i denna kammare gå ut till våra kamrater som styr i kommunerna och ta dem i örat eftersom detta inte är acceptabelt. Samma arbetsmiljölag gäller faktiskt på arbetsplatsen skolan. När det gäller att lära ut är det också viktigt att man inom skolarbetet får lära sig detta ganska tidigt och att lärarna och skolans ledning också tar det på allvar.
Jag ska sedan byta ämne och ta upp frågan om att antalet inspektörer har blivit mindre. Det har faktiskt blivit så, och det görs något färre inspektioner också. Efter att jag har varit ute och talat med många av dessa inspektörer märker jag att det finns en oro över det stora generationsskifte som vi faktiskt står inför när det gäller arbetsmiljöinspektörer.
Många av dem som i dag har kunskap och lång erfarenhet och som arbetar i dag är på väg att pensioneras. Här tror jag att det är viktigt att man får en ny generation som kommer in. I och med det hoppas jag också att man får en bättre användning av ny teknik och ett modernare arbetssätt så att Arbetsmiljöverket kan bli effektivare i sitt arbetssätt och även vid de inspektioner som man gör. Det är en förhoppning.
Screeningverktyget är ett sätt att pröva, men det finns säkert andra. Vi är nog ense om att det är viktigt att arbetsmiljöarbetet får fortsätta även på Arbetsmiljöverket.
Katarina Brännström (M):
Jag tror att jag kan lugna både Mehmet Kaplan och andra som lyssnar genom att säga att Alliansen anser att det är av otroligt stor betydelse att ha en god arbetsmiljö och att ha ett arbetsmiljöverk som fungerar effektivt och bra och som får de resurser som det behöver. Jag tror verkligen att jag kan garantera det. När det gäller arbetsmiljön i skolan är en av Alliansens käpphästar en bättre skola med en god arbetsmiljö.
Jag tycker ändå att vi med de förslag som har kommit under de senaste åren har visat att vi verkligen gör ett riktigt omtag när det gäller skolan och utbildningen, både för eleverna och för lärarna. Det är viktigt att framhålla att rektor har ett stort ansvar och att arbetsgivaren, det vill säga kommunerna, har ett stort ansvar för barnens arbetsmiljö och framför allt för hur de anställda i skolan har det.
Är man inte trygg och säker och trivs på sin arbetsplats är man säkert inte heller en bra lärare som kan lära ut. Men jag vet inte om det finns några belägg för att det är sämre inspektioner på våra skolor nu än vad det var till exempel innan alliansregeringen tillträdde. Det vore intressant att få ett svar på den frågan. Det kan vi naturligtvis kolla upp.
Sedan får vi också skicka med till Arbetsmiljöverket att de ska ta en titt på skolan. Det kanske vore värt att göra några fler besök där. Vi menar verkligen allvar med det vi säger om en bättre miljö i skolan, och när det gäller hot och våld är det aldrig acceptabelt i något sammanhang.
Här tror jag att vi framöver kommer att se fler förslag om hur vi kan trygga människor som arbetar i de yrken och i de miljöer där det förekommer hot och våld. Tyvärr ser vi att det ökar. Det är en tendens i samhället, och det är en råare värld. Vad vi än tycker här ser verkligheten så dyster ut, och det måste vi i denna kammare göra någonting åt.
Katarina Brännström (M):
Jag tycker att det är bra att vi på det här sättet får en debatt kring en interpellation som handlar om sluten kontanthantering i detaljhandeln. Jag tror att vi alla i den här kammaren som arbetar med arbetsmiljöfrågor verkligen är intresserade av att få ett gott resultat i handeln, en säker arbetsmiljö och att antalet rån blir färre.
Vi kan säkert ha många olika tankar om hur vi ska nå det målet och det kanske blir tydligt här i dag hur vi ser på möjligheterna och de verktyg som faktiskt redan finns. Redan i dag finns det en väldigt tydlig lag. Det finns väldigt tydliga föreskrifter från Arbetsmiljöverket.
Vi hade en debatt i förra veckan där vi diskuterade Arbetsmiljöverkets resurser och möjligheter. Jag tror att vi var ganska ense om att de gör ett fantastiskt gott arbete.
Jag tror att vi även i det här fallet måste kunna lita på att man arbetar seriöst med frågan för att hitta ett bra system, en bra balans så att vi kan få så säkra arbetsplatser som möjligt utan att det vare sig skadar handeln eller gör att det blir färre jobb. Det är också viktigt.
Det ställs krav här på att det egentligen skulle vara en ny lag där man för bjuder all kontanthantering, vilket är väldigt osmidigt i ett samhälle.
Vi tror att Arbetsmiljöverket, med den erfarenhet man har, med de föreskrifter som finns, har möjlighet att tillsammans med parter och teknikföretag som utvecklar kontanthanteringssystem inom handeln hitta både billiga och smidiga modeller anpassade för varje arbetsplats. Jag tror att det är väldigt viktigt att ta fram det.
Vi menar att en god arbetsmiljö är viktig för ett långt arbetsliv. Att man ska vara säker och trygg på sin arbetsplats är självklart, men det får inte heller gå så långt att man slår rakt över en hel bransch utan att se efter vad det får för konsekvenser. Jag har träffat många av Arbetsmiljöverkets inspektörer.
Jag är helt övertygad om att den grupp som sysslar med just detaljhandeln har många lösningar i åtanke för att hitta ett bra system med slutna kassasystem där man får bort så mycket kontanter som möjligt så att man minskar rånrisken. Att stifta lag och utforma förbud kan många gånger slå alldeles för hårt. Målet måste ju vara det viktiga. Resultatet måste vara det som räknas.
Vi hörde just hur arbetsmarknadsministern tog fram siffror som visar att rånen har minskat. Det måste ju vara ett resultat av ett bättre arbete, av att man har uppmärksammat det här problemet både från arbetsgivarhåll och från Arbetsmiljöverkets håll.
Jag tror att vi alla vill ha kaféer, torghandel och andra små affärer och butiker som inte skulle kunna finnas kvar om vi fick en lag som förbjöd all kontanthantering i handeln.
Katarina Brännström (M):
Att lyssna på Raimo Pärssinen är väldigt intressant. Jag förstår tydligen inte frågan. Jag tyckte att jag gjorde ett ganska bra inlägg där jag förtydligade väldigt mycket vad jag tror om Arbetsmiljöverkets möjligheter att klara av den här frågan och att jag tror på att parterna redan i dag samtalar och kan hitta lösningar utan att vi i riksdagen behöver lägga oss i. Jag vet inte vilken fråga det är jag inte förstår.
Jag tror att det är viktigt med information, utbildning och att göra ett systematiskt arbetsmiljöarbete på varje arbetsplats. Det är redan i dag varje arbetsgivares skyldighet. Det finns dessutom skyddsombud som till och med kan stänga en arbetsplats om det är så att man upplever hot och våld eller saker som inte är lämpliga, att arbeta ensam till exempel.
Man kan göra förelägganden. Vi har också tagit fram ett nytt sanktionssystem som kan göra det dyrt att göra fel, som kan göra det rätt obehagligt för den som inte sköter sitt arbetsmiljöarbete. Jag tror att det är väldigt viktigt att vi lyfter upp det systematiska arbetsmiljöarbetet även inom kontanthandeln. Samtidigt måste det också finnas en balans.
Jag undrar över hur Raimo Pärssinen ser på det hela när vi talar om att vi skulle förbjuda all kontanthantering. Vad får vi för samhälle då? Vad får vi för jobb till alla de kvinnor som Raimo Pärssinen nyss talade om?
Det handlar ju om att hitta ett sätt som gör det möjligt att ha trygga arbetsplatser, att både ha många jobb i handeln och att i möjligaste mån få bort kontanter på ett så smidigt sätt som möjligt. Det är det vi alla vill.
Katarina Brännström (M):
Det är lite tråkigt att lyssna på Monica Green, som målar allting i svart. Allting är elände, och allting är alliansregeringens fel. Allt vad vi gör är att sabba och förstöra. Det är lite svårt att hålla en seriös debatt på den nivån. Man måste se verkligheten, både nu och hur den såg ut tidigare, och både hur den ser ut i Sverige och utanför Sverige.
Det är en väldigt viktig utgångspunkt om man ska tala om utanförskap och människor som inte får en möjlighet till jobb. Jag tvivlar inte alls på Monica Greens, eller för den delen på det socialdemokratiska partiets, syften: Man vill minska utanförskap och få människor i jobb. Men det är precis det också vi arbetar för!
Om det vore så enkelt att man hade någon quick fix för detta måste jag ändå ställa mig frågan: Varför gjorde då inte den socialdemokratiska regeringen detta när det var högkonjunktur före 2006? Varför var det då ett toppår när det gällde socialbidragstagare 2002? Varför var det så många som var i utanförskap före 2006? Varför är det i dag fler som går till arbetet än tidigare?
Kanske måste Monica Green fundera lite över dessa samband. Så här ser det ut, och då har vi ändå haft en otroligt djup kris i världen och även i Sverige. Många har sagts upp från sina jobb. Vi har också haft ett stort flyktingmottagande. Vi har många ungdomar som inte har klarat skolan. När det blir kris och färre jobb har de självfallet svårare att få jobb. Men vi arbetar långsiktigt.
Det här är ingen quick fix, utan vad vi gör är att se till att rusta människor så att när det väl vänder uppåt ska de vara med och fajtas om jobben. Det är vårt mål. Jag undrar vad som är Monica Greens mål.
Katarina Brännström (M):
Det är bra att Josefin Brink lyfter fram detta problem. Jag tror inte att någon av oss kan tänka sig att vi ska ha människor som arbetar under slavliknande förhållanden i Sverige. Det måste vi med alla medel motverka. Det ska självklart vara rimliga och rättvisa villkor som gäller, precis som vi har enligt vår lagstiftning och de gällande kollektivavtal som finns.
Här har arbetsmarknadens parter sitt ansvar, men även myndigheterna har ett stort ansvar. Arbetsmiljöverket ska ha och har också en god tillsyn över olika branscher, men vi har kanske mer styrt över det till att man ska se till att kontrollera på ett bättre och tydligare sätt inom de branscher och hos de arbetsgivare där det finns problem, där det är fusk och där man inte arbetar seriöst.
Jag tror att det är oerhört viktigt att man lägger kraften där den bäst behövs. Skatteverket måste också ut och kontrollera vilka som finns på arbetsplatsen, vilka som är där. Det kan man inte bara göra under kontorstid, utan det måste även göras långt efter den normala arbetstidens slut. Ökad rörlighet kan vi nog aldrig stoppa i en globaliserad värld. Jag tycker själv att det är något mycket positivt i sig, vilket redan har framhållits här av ministern.
Men självklart öppnar det också för möjligheter till fusk och utnyttjande, och det är svårare att kontrollera. De flexibla och effektiva system för arbetskraftsinvandring som många av Sveriges arbetsgivare ropar efter får inte heller stoppas därför att det finns de som fuskar.
Jag håller med tidigare talare Finn Bengtsson: Det är inte krångligare regler för företag vi behöver, utan en god kontroll av de regler som vi har. Det är egentligen en mycket liten grupp som kommer hit. Det är inte särskilt många individer. Många av dem är högutbildade eller specialutbildade. Jag hörde att den största gruppen tydligen var datoringenjörer.
Vi kan inte ha stängda gränser eller totalitära stater, men med öppenhet och tolerans kommer också problem. Det är viktigt att vi har ordning och reda och att vi har goda myndigheter som gör sitt, precis som ministern framhöll. Josefin Brink efterlyste ett samlat grepp.
Jag vet inte om hon inte lyssnade på ministern när ministern i det långa svaret läste upp att Migrationsverket i det regleringsbrev som gäller för i år har fått i uppdrag att motverka förekomsten av skenavtal och missbruk av reglerna för arbetskraftsinvandring. De ska också redovisa hur de arbetar.
De har redan rapporterat att de intensifierat sitt arbete med att ta fram särskilda rutiner och motverka missbruk. Jag tycker att det är en typ av samlat grepp, och visar sig det greppet behöva fler åtgärder är jag helt övertygad om att regeringen och arbetsmarknadsministern kommer att vidta sådana. Men vi kan inte stänga våra gränser. Vi kan inte göra det svårare för människor att komma till Sverige och arbeta.
Precis som svenskar ska få möjlighet att komma ut i världen och arbeta i andra länder måste vi också ha öppna gränser för arbetskraftsinvandring i Sverige.
Katarina Brännström (M):
Det är bra med Josefin Brinks ansats. Det är klart att vi ska ha ett öppet Sverige och att människor ska få komma hit och arbeta, och det är skönt att vi är överens om den saken. Naturligtvis ska vi också ha ett strikt regelverk, och vi ska ha myndigheter som kontrollerar detta. Jag tror att det är där vi måste lägga kraften.
Både Arbetsförmedlingen, Arbetsmiljöverket, Migrationsverket, Skatteverket och kanske någon annan myndighet måste lägga kraft på att hitta oseriösa arbetsgivare. Det handlar också om arbetsgivare som är oseriösa när det gäller till exempel det arbetsklimat som råder också för de anställda som inte arbetar svart eller är felaktigt där.
Det är viktigt att vi har ett gott arbetsklimat i Sverige. Det blir gärna en svartmålning här, och därför vill jag påminna om att de flesta arbetsgivare är seriösa. Det är viktigt att vi värnar de små företagen och arbetsgivarna, för det är just där som dessa enklare jobb kan komma till för dem som står långt från arbetsmarknaden, precis som vi sade i den tidigare debatten.
Det är inte rimligt att vi ställer högre och högre krav på dem, för då blir det nog inte fler jobb och vi får inte fler i arbete. Vi ska göra det billigare och enklare att anställa, men vi ska också ha myndigheter som gör sitt jobb. Det tror jag att vi kan vara överens om. Låt oss vara eniga om att alla de svartjobb som fanns tidigare eller åtminstone en stor del av dem har försvunnit tack vare att vi har infört RUT och ROT, framför allt RUT.
Där fanns en stor del av den grupp som Josefin Brink talade om, och möjligheten till svartjobb i den sektorn har vi i dag minimerat. Det tycker jag är något väldigt bra i alliansregeringens arbete.
Katarina Brännström (M):
Josefin Brink tar upp de minskade resurserna till Arbetsmiljöverket. Det är sant att regeringen minskade dem ganska drastiskt de första åren. Men vi måste också komma ihåg att det har tillförts ganska mycket medel sedan dess. Jag har en aktuell siffra här om att det mellan åren 2009 och 2011 handlade om 57 miljoner.
Det har sedan tillförts ytterligare pengar i de projekt där man har prioriterat särskilt arbete, till exempel kvinnors arbetsmiljö. När det gäller effektivitet handlar det också om vad som görs och vad resultatet blir. Det är oerhört glädjande att antalet inspektioner per inspektör har ökat så pass mycket - i runda slängar med 40 procent.
Det är viktigt vad som görs och att det görs rätt inspektioner på rätt ställe, inte att man bara räknar antalet inspektioner. Det vore alltför enkelt. Det gäller att vi använder resurserna på rätt sätt. Man har visat att man i dag har bättre verktyg för att få fram de branscher, de arbetsgivare och de områden där olycksrisken är störst. Där lägger man mer krut, och det tycker vi är bra.
Det handlar också om att göra inspektionerna på ett modernare sätt. Det handlar till exempel om den screening som jag nämnde och att kunna använda teknik som gör att man får ut mycket mer av pengarna. Jag tror att man på Arbetsmiljöverket är duktig på att använda resurserna rätt och kanske ta bort vissa verksamheter som man inte längre behöver i ett modernare yrkesliv.
Vi är därför inte oroliga, utan vi ser med tillförsikt på den verksamhet som finns. Jag har i den rapport som kommer från Arbetsmiljöverket tittat på vad man prioriterar. Det är faktiskt många handlingsprogram som sträcker sig över flera år. Det är nationella uppdrag som man har fått från regeringen där man särskilt prioriterar vissa områden, och det är bra.
Katarina Brännström (M):
Precis som jag framhöll i mitt anförande är det inte enbart resurser som räknas utan vad man gör med de resurser som man har. Under åren sedan 2006 har Arbetsmiljöverket på ett fantastiskt sätt utvecklat de webbverktyg som man faktiskt har och använt sig av modern teknik, vilket gör att man på ett effektivare sätt kan sköta mycket av tillsynen. Det är mycket bra.
Det som vi gör nu är också viktigt, nämligen att vi ändrar sanktionerna så att det blir mycket tydligt för dem som inte sköter sig att de får tydliga straff. Det är därför som vi gör detta. Det har visat sig att det var otroligt få av dem som blev anmälda som blev straffade på något kännbart sätt. Det var lätt att fortsätta att göra fel. Vi ser möjligheten att använda verktyg, till exempel sanktionsavgifter.
Arbetsmiljöverket får nu utforma de regler som man anser vara bäst för att direkt kunna straffa de som inte sköter sig och också vidta åtgärder. Vi ska ha fokus på rätt saker. Det är inte antalet inspektioner som alltid är det viktiga utan att hitta de arbetsgivare och de arbetsplatser där det är alldeles fel. De finns naturligtvis. Men vi ska naturligtvis ha klart för oss att resultatet av arbetsmiljöarbetet i Sverige går åt rätt håll.
Det sker färre olyckor. Statistiken visar att det blir bättre och bättre. Det är också ett gott betyg till Arbetsmiljöverket.
Katarina Brännström (M):
När jag tittar tillbaka - jag har faktiskt studerat det här lite grann - ser jag att Arbetsmiljöverket i stort sett alltid har krävt mer resurser än de har fått, även under socialdemokratisk regering. Så är det ju. Det är väl varje verks och varje generaldirektörs uppgift att se till att man får resurser, och naturligtvis vill man gärna göra mer än vad som ryms inom de pengar man faktiskt har. Det är alltså inget nytt problem; det kan vi vara överens om.
Det gäller även skyddsombud - 2003 kom det någon rapport som sade att man behövde 60 miljoner extra till de regionala skyddsombuden, och man fick 30 av den socialdemokratiska regeringen. Varje regering har att se till helheter, och det har även den socialdemokratiska regeringen gjort. Där kan vi ha olika uppfattningar.
När det gäller inspektörer på fältet har jag också varit och är regelbundet med inspektörer ute på fältet. Det är jätteintressant, och man blir väldigt imponerad av det som sker. Det jag möter är att man är väldigt nöjd. Man känner att man har ett modernare arbetssätt, och man ser positivt på framtiden. Sedan är det klart att det finns ett generationsskifte som kommer att ske, och man är orolig för om nya inspektörer kommer att ha den kunskap som krävs. Nej, viss erfarenhet får man bara genom arbete.
Jag är dock helt övertygad om att nyutbildade människor kommer att använda ny teknik. Man sprider information på ett bättre sätt med ny teknik, vilket också är viktigt framför allt i det förebyggande arbetet. Vi ska ju inte bara inspektera för att hitta felen, utan vi ska se till att det aldrig blir fel. Här har Arbetsmiljöverket fått riktade krav från regeringen om hur det ska arbeta, och det är jag väldigt nöjd med.
Katarina Brännström (M):
Ali Esbati talar om skyddet och om otryggheten utifrån arbetstagarens synpunkt. Det tycker jag är väldigt bra. Vi värnar också arbetstagarens skydd och trygghet på arbetsmarknaden. Det är dock viktigt att framhålla den balans som måste finnas när det finns ett behov av att anställa, när det svänger ganska kraftigt.
De senaste fem årens lågkonjunktur visar att det är väldigt ryckigt; det går upp och ned. Vi menar att det finns en balans mellan fast anställning och visstidsanställning som fungerar väl.
Trygghet kan även kopplas till att om man gör det hela för krångligt, väver in för många regler i en anställning, kan arbetsgivaren helt och hållet avstå från att anställa, och då får vi inte fram jobben. Det är bättre att ha ett jobb under sex månader än att inte ha det.
Här måste det till en livsviktig balans för företagen i Sverige. Jag tror och har hört att de flesta arbetsgivare gärna vill fastanställa. Det är oftast ett bra och billigt sätt att satsa på personalen. Att få personalen att stanna och känna sig trygg tjänar både arbetstagare och arbetsgivare på.
Jag tror inte att det finns något motstånd, men i tider av oro och svängningar är man rädd eftersom man inte vet hur det ser ut om några månader. Det gör att det finns ett stort behov av visstidsanställningar.