Annie Lööf (C):
Jag vill komma tillbaka till min fråga om notan om man inte når EU:s utsläppsmål. Den finns ju där. Det är lagstiftning som ska följas, och följer man inte den återstår det att betala EU-böter eller något annat. Men först vill jag markera att både Moderaterna och Centerpartiet är skyldiga till den energipolitik som styrt Sverige de senaste 15 åren. Det var en energiöverenskommelse i Alliansen som har inneburit en massiv utbyggnad av energiproduktionen det senaste decenniet. Det är jag väldigt stolt över.
Vi börjar nu närma oss slutet på debatten efter den fruktansvärda flodvågskatastrofen. För människorna som drabbades kommer minnena för alltid att finnas kvar. För Sveriges riksdag och regering blev katastrofen ett uppvaknande och en påminnelse om hur sårbara vi är och hur svårt det är att hantera en allvarlig kris. Den efterföljande granskningen av dåvarande regeringen och dess krishantering visade på stora brister.
Jag skulle vilja komma tillbaka till just notan för att inte nå EU:s utsläppsmål. Moderaterna har tydligt drivit att länder som inte klarar att nå klimatmålen ska bötfällas. Därför frågar jag igen: Hur ser den konkreta planen ut för att Sverige ska kunna följa lagstiftningen om de bindande EU-målen om en minskning av utsläppen med 50 procent? Är det att betala dryga EU-böter? Eller tänker statsministern att jord- och skogsbruket ska kompensera för regeringens missade mål?
Dåvarande statsministern Göran Persson och hans närmaste medarbetare kritiserades för passivitet och dålig organisation. Regeringskansliet saknade en fungerande krishanteringsförmåga. Fru talman! All granskning har som främsta syfte att upptäcka brister i organisationen och i de ansvarigas kompetens för att kunna vara bättre förberedd om liknande kriser uppstår i framtiden.
Det vore ett klädsamt besked till just de sektorerna om det är de som ska få radikalt högre kostnader och nedlagd produktion. Jag frågar återigen: Hur kommer man att kompensera för att man inte når EU:s klimatmål?
Katastrofkommissionen riktade kritik mot såväl tjänstemän som regeringsråd. JO konstaterade att Lars Danielsson förtjänade kritik för bristande noggrannhet och för underlåtenhet att lämna besked till kommissionen och att han därmed försvårat Katastrofkommissionens granskning.
Konstitutionsutskottet, som granskar regeringen, avslutade sin första granskning i mars 2006 och konstaterade att både Göran Persson och Laila Freivalds borde ha agerat mer aktivt liksom att informationsutbytet mellan departementen inte fungerade.
Efter att ett antal band upphittats i Regeringskansliet med information om datatrafik under de aktuella dagarna uppstod behov av förnyad granskning. I sak har inget nytt framkommit. I betänkandet som lämnades i juni 2007 konstaterar Katastrofkommissionen att de grundläggande bedömningarna som gjordes i det första betänkandet inte förändrats av det nya materialet.
Den debatt som därefter följt har mycket handlat om utlämnande av material och handlingar från Regeringskansliet - detta med anledning av att utskottet på tidigare förfrågningar om ytterligare material fått negativa besked från Regeringskansliet. Obestridligt är det så att KU har rätt att ta del av regeringsprotokollen oavsett om de är hemliga eller ej.
Föreskrifterna ger däremot inte utskottet rätt att få ut handlingar av så kallade regeringskansliärenden. Att bedöma av tidigare pm från Statsrådsberedningen och tolkningar av grundlagsspecialister får det dock anses endast i undantagsfall finnas godtagbara skäl för att vägra att ställa protokoll och andra handlingar till KU:s förfogande.
Utskottet konstaterar nu att det inte finns anledning för KU att omvärdera sitt tidigare ställningstagande men framhåller starkt att uppgifter som lämnas till utskottet ska vara korrekta. Utskottet konstaterar att felaktiga uppgifter lämnades från Regeringskansliet till utskottet under den förra granskningen. Fru talman!
Avslutningsvis vill jag framhålla att KU:s granskningar har som yttersta syfte att belysa svagheter i våra demokratiska system för att få en bättre ordning till stånd, inte att finna enskilda syndabockar. Regering och riksdag har lärt sig mycket efter flodvågskatastrofen, och det är allas vår förhoppning att vi är bättre rustade när nästa kris kommer, för vi kan vara säkra på att den kommer, men inte när.