Anders Ygeman (S):
Vi har aldrig satsat mer resurser på svensk polis än vad vi gör i dag. Vi har inte på 40 år haft fler polisanställda i Sverige än vad vi har i dag. Vi har i stort sett lika många poliser som vi har haft under de absolut bäst bemannade åren. Samma sak ser vi i Uppsala. I Region Mitt har vi 37 fler poliser i dag än vad vi hade för ett och ett halvt år sedan.
Det är 50,4 procent av poliserna som är i yttre tjänst i lokalpolisområdena, alltså det mål som Mikael Oscarsson tillsammans med en enig riksdag satte upp för polisverksamheten. Samtidigt ska vi inte blunda för utmaningarna. Vi har haft år nu med det största asylmottagandet sedan andra världskriget, en enorm humanitär insats som också har ställt polisorganisationen under stor press.
Vi har gränskontroller för första gången sedan 1994, en uppgift som kan sluka stora polisiära resurser, och vi lever med ett förhöjt terrorhot som under perioder varit uppe på den högsta nivån på skalan någonsin. Samtidigt har vi den största omorganisationen sedan 1965. Det är klart att detta ställer polisorganisationen inför påfrestningar.
Risken är, herr talman, att man låter de här påfrestningarna gå ut över den omorganisation som Mikael Oscarsson och en enig riksdag har varit med och beslutat om, och man låter den gå ut över rikspolischefen. Vi måste se till att vi värdesätter svensk polis på ett bra sätt. De måste ha rätt resurser, och därför är det glädjande att vi aldrig har satsat mer ekonomiska resurser än nu. Vi måste också se till att de har rätt verktyg till sitt förfogande.
Däremot tror jag inte att vi ska gå in och peta i verktygslådan och säga: Här ska det vara en polis mer, och här ska det vara en polis mindre. Det där är saker som de professionella inom polisen själva måste klara av. De måste prioritera utifrån hur situationen ser ut i det egna lokalpolisområdet, i den egna regionen. Vi måste lita på att polisen gör professionella bedömningar.
Vi måste däremot se till att de har en rimlig ekonomisk förutsättning att klara detta, och det var skälet till att regeringen sköt till 283 miljoner i ändringsbudgeten för innevarande år för att bättre kunna möta de här förutsättningarna, kunna anställa civil personal och därmed frigöra uniformerad personal ute i verksamheten.
Det var också skälet till att vi tillförde nästan lika mycket pengar till Migrationsverkets trygghetsarbete för att kunna minska belastningen för polisen i yttre tjänst. I Norduppland eller uppe i Gästrikland och Västernorrland är flyktingförläggningar och asylboenden ofta placerade ganska långt ifrån befolkningscentra och med, ibland, alltför dålig bemanning nattetid enligt Migrationsverket.
Den situationen har gjort att alltför många poliser har fått åka på alltför många ärenden dit, vilket har tagit stora resurser från polisorganisationen. Därför är både tillskottet till Migrationsverkets säkerhetsarbete och deras förmåga att bättre upphandla boenden och det ekonomiska tillskottet vi gör till polisen viktigt. Sedan är frågan: Lever reformen upp till de målsättningar som riksdag och regering har ställt upp och varit överens om? Blir det fler poliser i yttre tjänst?
Fungerar rekryteringen på det sätt som det var tänkt, eller är den farhåga som lyftes om den lokala rekryteringen riktig? Det här är saker som Statskontorets utvärdering måste svara på, och jag ska vara tydlig, Mikael Oscarsson: Även om vi har varit överens här i kammaren om omorganisationen är det inte den bästa omorganisationen i världen som är mitt mål. Mitt mål är tryggare människor och mindre brottslighet, och finns det saker som utvärderingen pekar på behöver ändras så hoppas jag att vi i stor enighet i Sveriges riksdag också kan möta de utmaningarna.