KBLab/rixvox huggingface dataset:
Hans Dahlgren (S):
Tack för de frågorna från interpellanten! Jag vill först säga något angående Ursula von der Leyens yttrande om att medborgarnas åsikter ska omsättas i praktiska förslag. Det är klart att det är en naturlig del i den process som vi ser framför oss. Det vanliga beslutsfattandet i unionen är att vi har förslag från den del av institutionerna som har den exklusiva initiativrätten, nämligen kommissionen.
Det är inget konstigt att den lyssnar på vad medborgarnas åsikter är. Tvärtom önskar vi att det kunde ske mer. Det ska sedan omsättas i praktiska förslag. Det innebär inte att kommissionen blir bunden av att lägga fram just de förslag som en viss grupp av medborgare har vid en viss tidpunkt. Men det finns ett samband här, och det är en löpande ordning från åsikter som kommer fram i medborgarnas dialoger eller när man lyssnar på uppfattningar i olika länder.
Att det sedan så småningom också blir praktiska förslag av detta är inte helt konstigt. Det är inte så att någon av oss talar osanning, utan det är en naturlig form. Sedan ifrågasätter Ludvig Aspling som jag uppfattar det om det verkligen finns intresse ute bland medborgarna i våra länder för att göra mer och komma med mer synpunkter.
Räcker det inte att man är aktiv i de allmänna valen och i valen till Europaparlamentet? Jag tror faktiskt att det finns ett större intresse. Jag har bara varit EU-minister ett år. Men jag har varit runt en del i landet och pratat i den kapaciteten. Jag har inte bara varit på skolor utan på arbetsplatser och vid föreningssammankomster. Det är ett väldigt aktivt intresse för att få veta mer om inte bara institutioner.
Det bryr de sig inte så mycket om. Det handlar om sakfrågorna. Vad är det för politik som vi vill driva och kan driva inom unionen? Jag tror att svaret på den frågan är: Ja, det finns ett sådant intresse. Sedan gäller det frågan om fördragsändringar. Nej, vi vill inte att konferensen ska ägna sig åt resonera om fördragsändringar. Vi vill inte ha någon kompetensförskjutning i vårt fördrag.
Vi vill inte att vi ska införa några spetskandidatssystem och transnationella listor. Jag kan naturligtvis inte ta ställning i dag, denna afton, till varje presumtivt fördragsförslag som kan komma någon gång i framtiden. Men det här är den inriktning som vi vill se för konferensen, och den står vi fast vid.
Hans Dahlgren (S):
Jag tror att jag avhåller mig från att kommentera den allra sista frågan. Men jag vill ändå instämma med Ludvig Aspling när det gäller strävan att inte lova mer än man kan hålla. Jag tycker att det är en väldigt bra livsregel i största allmänhet, och också i det här fallet. Vi ska inte måla ut detta som något annat än vad det är: ett sätt att få bättre kontakt med medborgarna och att få bättre engagemang och bättre deltagande i den debatt som handlar om att forma EU:s beslut för framtiden.
Det tycker jag att konferensen kan leda oss framåt till. Jag tror inte att det finns några faror med att vi pushar EU-frågor. Jag tror tvärtom att vi har mycket glädje av att tala mer om de här frågorna, för de är mer avgörande för våra medborgare än de flesta kanske inser. Jag tror att vi har mycket att vinna på att ha en bredare och mer levande debatt om EU-frågorna.
Jag är väldigt glad att vi under hösten hade möjligheten med en deklaration från statsministerns sida om EU-frågor och den debatt på partiledarnivå som följde av den. Jag tycker att det var ett bra initiativ, och jag tror att den konferens som kommer också kan bidra till en diskussion i vårt land och i alla andra EU-länder som kan vara till gagn för våra gemensamma mål.
Hans Dahlgren (S):
Tack för frågan! Det har varit en ganska lång process sedan det blev klart att Storbritannien kommer att utträda ur Europeiska unionen. De har ju fattat ett beslut om det efter sin folkomröstning, men frågan är hur det kommer att ske. Frågan är väl fortfarande också när det kommer att ske. Det finns en beredskap hos svenska myndigheter, på uppdrag av regeringen förstås, att se till att all tänkbar information kan lämnas till de företag som är närmast berörda.
Det finns ett stort antal småföretag som i dag kanske bara handlar med EU-länder som, om Storbritannien träder ut ur unionen utan ett avtal, kommer att få göra en massa saker som de aldrig har gjort förut: registrera sig, skaffa tillstånd för lagerhållning och så vidare. Vi hoppas naturligtvis att det ska bli ett utträde med ett avtal, och då kommer det inte att bli några större förändringar alls.
Hans Dahlgren (S):
Tack, Joar Forssell, för frågan! Det är förstås en viktig och intressant frågeställning hur ett land som Sverige som medlem i Europeiska unionen ska kunna påverka Folkrepubliken Kina. Som bekant har vi inom EU en Kinastrategi från 2016. Den utgår från Europeiska unionens gemensamma intressen. Det handlar förstås dels om våra ekonomiska intressen, dels om våra värderingsintressen.
Hela vårt samarbete bygger ju på respekt för rättsstatens principer, respekt för mänskliga rättigheter, respekt för demonstrationsfriheten och respekt för de strävanden som våra länder har stått upp för under alla tider. Vi talar med kineserna om detta i en dialog om mänskliga rättigheter. Det är naturligtvis en rättfram dialog, och vi får inte alltid gehör.
Där finns till exempel fallet med den svenska medborgare som är fängslad på ett helt otillständigt sätt. Regeringen kommer snart att lägga fram en egen Kinastrategi, som kommer att ge en del svar på dessa frågor.
Hans Dahlgren (S):
Jag tror att Joar Forssell kommer att bli lite mindre missnöjd när han har läst den Kinastrategi som regeringen håller på att utarbeta, som inom kort kommer att skickas till riksdagen i form av en skrivelse. Där finns också en stark ambition att påverka hela unionen på ett sätt så att vi med en tydlig röst kan stå upp för mänskliga fri- och rättigheter också i dialog med Kina.
Hans Dahlgren (S):
Tack, Mathias Tegnér, för frågan! Detta är en fråga som har varit med oss sedan början av förra året när risken blev uppenbar. Jag menar att risken har ökat sedan dess. Det finns en överhängande risk för en hård brexit där britterna kraschar ut ur EU. Det finns tre områden där vi har prioriterat förberedelsearbetet. Det första är medborgarna.
Hur ska de svenskar som bor, arbetar eller studerar i Storbritannien kunna göra det på ett någorlunda likartat sätt även i framtiden? Det är förstås mest beroende av vad britterna själva bestämmer, men riksdagen har stiftat lag om att fortsätta betala ut garantipension och föräldrapenning samt en del sjukförsäkringsersättningar. Den delen ska vara klar. Det andra handlar om britterna i Sverige. De ska också kunna leva vidare här.
De tillför vårt samhälle mycket på skolor och universitet och så vidare. Det tredje är pengarna. Vi måste få tillbaka från britterna de pengar som de har varit med och satsat på EU.
Hans Dahlgren (S):
Oförutsett är väl sådant man inte kan se. Jag fick information häromdagen från Bryssel där det framgick att de vanligaste frågorna bland dem som ringer till den helpdesk som finns där om vad som händer efter en hård brexit är följande: Vad händer med min hund och min katt? Kan jag ta med dem hem när jag åker hem till Sverige på sommarlov? Det kan vara oförutsedda händelser också där!
Hans Dahlgren (S):
Tack, Ludvig Aspling, för frågan!
Det är frestande att diskutera när man ska lägga in sitt veto och inte. Jag tror inte att det är här i Sveriges riksdag inför hela allmänheten som man ska tala om exakt vilken förhandlingsstrategi man ska ha. Jag kan dock säga att om det blir ett förslag som ligger helt i linje med det som kommissionen har lagt fram kommer Sveriges statsminister inte att acceptera det.
Hans Dahlgren (S):
Det är självklart att vi ska ha en resolut och fast position. Det tror jag att de som vi har talat med bland våra partner i unionen har uppfattat. Vi har en mycket fast och resolut position. Vi kommer att ha ett svårt arbete framför oss när vi ska förhandla med de andra 26 om hur dessa pengar ska fördelas och hur stora intäkter unionen ska ha. Men vi har några bra likasinnade som vi ska jobba ihop med; Danmark hör till dem. Vi ska tillsammans fundera på en bra taktik.
Hans Dahlgren (S):
Tack, ledamoten, för frågan! Jag skulle kunna tala länge om prioriteringarna i budgetarbetet, men det hinner jag inte på den här knappa minuten. Men det är frågor om jobb och tillväxt som ligger högt upp på listan, förstås. Det handlar om klimatförändringarna, om säkerhet för medborgarna i Europa och om att klara en gemensam migrationspolitik. Själva budgeten ska också användas till ändamål som skapar ett europeiskt mervärde.
Vi tror att de stora kolosser som vi har lagt så mycket pengar på i det förflutna - jordbrukspolitik, regionalpolitik och strukturfonder - kan ha lite mindre. När det gäller sambandet mellan vad man får från EU-budgeten och hur man respekterar rättsstatens principer kan jag nämna att det nu finns ett förslag, ett fint förslag från kommissionen, om att det ska införas en förordning som säger att man inte ska få lika mycket pengar från fonderna om man inte lever upp till rättsstatens principer.
Vi stöder det förslaget fullt ut, och jag hörde bara häromdagen från det finska ordförandeskapet att de är på god väg att få fram ett bra förslag om detta.
Hans Dahlgren (S):
Tack, Pål Jonson, för frågan! Detta är ett viktigt och spännande arbetsområde också för framtiden. Sverige är militärt alliansfritt. Det är ingenting som vi hänger fast vid, utan vi tycker att det är en bra hållning som har tjänat och tjänar Sverige väl. Det är också till gagn för stabilitet och säkerhet i hela vår del av Europa.
Hur vi ska vara engagerade i det säkerhetspolitiska samarbetet framöver inom Europeiska unionen får vi se när dessa planer utkristalliserar sig. Vi är positivt engagerade i att främja säkerhet, både yttre och inre säkerhet, för Europeiska unionen. Och vi är angelägna om att det sker på ett mellanstatligt sätt. Kan vi få det garanterat är vi positivt engagerade också för framtiden.
Hans Dahlgren (S):
Jag tackar Hans Wallmark för frågan. Detta är en fråga som handlar om vad man kan använda för instrument för att komma åt situationer med grova förbrytelser mot grundläggande mänskliga rättigheter, som förstås innefattar rätten till liv, vilket det handlar om i Magnitskijfallet. Det är en angelägen fråga. Sverige är intresserat av att arbeta med det här. Vi har ett samarbete med andra länder i Europeiska unionen för att hitta en gemensam ordning för detta.
Att vi jobbar tillsammans med våra europeiska partner tror vi är det bästa sättet att få en effektiv ordning.
Hans Dahlgren (S):
Tack, Désirée Pethrus, för frågan! Vi kommer inte att automatiskt få några minimilöner i Sverige. Vi kommer att arbeta för att den ordning och de förslag som eventuellt ska komma från kommissionen blir utformade på ett sådant sätt att vi bevarar den svenska och den nordiska modellen i vårt eget land. Vi har många kontakter redan nu med den inkommande kommissionären för dessa frågor. Vi har också haft kontakter tillsammans med våra likasinnade med den inkommande ordföranden i kommissionen.
Vi har goda förhoppningar om att det ska lösa sig på ett sätt som respekterar varje lands nationella ordning inklusive den som vi har i vårt eget land. Min slutsats av det är att vi heller inte behöver befara några andra besvärligheter som gör att vi skulle begära en opt-out. Hela statsministerns deklaration i går inför denna kammare handlade om att vi är med i den europeiska gemenskapen fullt ut, med vissa undantag förstås när det gäller eurosamarbetet och så.
Hans Dahlgren (S):
Tack, Pia Nilsson, för frågan! Om man ska redovisa förhandlingsläget på en minut får man tala fort. Men jag kan säga att motsättningarna mellan medlemsstaterna i unionen i denna fråga har blivit tydligare nu under hösten. Jag tror inte att någon egentligen tror att det blir möjligt att - som vi hade föresatt oss ett tag - före årets slut komma till ett avslut. Det verkar inte ligga i korten. Vi har en stark grupp länder som slår vakt om jordbrukspolitiken och som till och med vill öka på det som kommissionen har föreslagit.
Vi hade för någon vecka sedan ett möte med sammanhållningspolitikens vänner i Prag, som kräver mer pengar till strukturfonderna. Vi har en grupp länder som tycker illa om det här med rabatter, som bland andra Sverige har nytta av. Vi själva argumenterar mycket hårt för att vi måste rätta mun efter matsäcken. Det måste vara en budget som inte går över 1 procent av bruttonationalinkomsten, och vi måste få behålla de rabatter som vi behöver av rättviseskäl.
Detta gör vi för att vi vill hålla nere den svenska avgiften, och det gör vi på mandat av Sveriges riksdag.
Hans Dahlgren (S):
Jag tackar för frågan. Det är en angelägen fråga om situationen för rättsstaten i dessa två länder. Det är riktigt att kräva av oss andra medlemmar i unionen att vi säger ifrån och att vi gör vad vi kan för att få en ändring till stånd.
Vi har ett system i Europeiska unionen där EU-domstolen har möjlighet att ta itu med dessa saker i olika medlemsländer, och man har gjort så när det gäller både Polen och Ungern. Och den svenska regeringen har nyligen biträtt kommissionen i deras talan gentemot Polen i det viktiga ärende som gäller domstolarnas oberoende.
Men vi har också möjlighet att i de budgetförhandlingar som just nu pågår införa en mekanism som gör det möjligt att ställa krav på alla medlemsstater att de för att fullt ut få de betalningar som de har rätt till från EU:s kassa också fullt ut måste respektera rättsstatens principer.
Hans Dahlgren (S):
Tack, Olle Thorell, för en fråga som berör väldigt många människor! Jag tror att många av oss kände sig lite sorgsna i fredags kväll, när det konstaterades att nu har för första gången det hänt att ett medlemsland har lämnat vår union. Men det är inte så illa som det hade kunnat vara om britterna kraschat ut ur EU och vi fått ett oordnat utträde. Nu har vi en övergångsperiod under hela detta år.
Som svar på frågan kan jag säga att vi har förhandlat fram med britterna en ordning som gör att britter som bor här i Sverige och svenskar som bor i Storbritannien har i princip samma villkor under hela detta år. Det gäller också vår handel, vårt säkerhetssamarbete och mycket annat som vi gör ihop med britterna. Vi ska utnyttja tiden fram till den sista december för att förhandla fram ett nytt avtal som reglerar den nya relationen.
Där är det vår ambition att ha ett så djupt och så brett samarbete som möjligt och inte minst säkra att medborgarna, våra i Storbritannien och deras här, får så nära de villkor de har i dag som möjligt.
Hans Dahlgren (S):
Den behörighet som kommissionen har finns reglerad i fördraget. Fördraget ändrades inte i samband med att man tog fram den sociala pelaren. Det är samma bestämmelser som gällde då, före Göteborgstoppmötet och före införandet av den sociala pelaren och de 20 rekommendationerna, och som gäller efteråt. Så det är ingen kompetensförändring där. Det är klart att vi arbetar med denna fråga för att värna den svenska modellen. Vi ska se till att detta är ett direktiv som inte ska behöva omfatta Sverige, eftersom vi har ett annat system för att sätta löner i vårt land som är bättre än minimilöner.
Det tycker till och med kommissionen är ett bättre system. Det är vi överens om här i riksdagen, och vi har ingen annan uppfattning än parterna. Jag vill verkligen argumentera mot den kritik som Ludvig Aspling riktar mot själva innehållet i de sociala rättigheterna.
Bara för att vi arbetar mot minimilönedirektivets omfattande av Sverige behöver vi inte avstå från att arbeta ihop med andra länder i Europa för att främja social utveckling i hela EU. För oss socialdemokrater är EU mycket mer än en marknad. Det är mycket mer än att bara skicka varor och tjänster eller kapital över gränserna.
Det är också sådant som lika möjligheter och tillgång till arbetsmarknaden, en hälsosam arbetsmiljö, barnomsorg, utbildning, jämställdhet - ett socialt Europa som håller samman, som man sa i Porto, och som inte lämnar någon bakom sig. Det vill vi arbeta för tillsammans, men inte genom lagstiftning i Bryssel utan genom att vi drar åt samma håll genom rekommendationer som vi kan försöka följa, var och en på sitt håll. Sverigedemokraterna talar aldrig om att de skulle vilja medverka till detta. Jag förstår det.
Det finns en djup ideologisk skillnad här mellan socialdemokrater och sverigedemokrater. Jag ser därför fram emot att få debattera med Ludvig Aspling och andra i Sverigedemokraterna under detta valår som snart ligger framför oss. Tack för chansen!
Hans Dahlgren (S):
Jag är imponerad av Ludvig Asplings förmåga att se in i framtiden om hur EU-domstolen kommer att ställa sig i olika hypotetiska scenarier. Jag är inte alls säker på att vi kan vara övertygade om att bara för att kommissionen tycker en sak menar EU-domstolen att fördraget måste tolkas på det sätt som kommissionen gör. Där är jag inte alls av samma övertygelse som Ludvig Aspling.
Apropå diskussioner om individuella rättigheter i direktivet är det väldigt mycket vad det handlar om, när vi väl har ett undantag för länder som tillämpar kollektivavtalsmodellen. Det är väldigt viktigt för oss att se till att den möjligheten inte kan användas. Det är därför som vi också föreslår förändringar i direktivtexten som kan försäkra oss om att vi inte ska behöva råka ut för några otrevligheter om frågan så småningom kommer till EU-domstolen.
Jag hörde ingenting från Ludvig Aspling om hans partis önskan att medverka till att människor får en bättre tillvaro på arbetsplatserna, i vardagen, när de blir gamla och när de har behov av barnomsorg och så vidare runt om i Europa. Men det kanske vi kan diskutera en annan gång.
Hans Dahlgren (S):
Jag vet inte om det är aktuellt att pausa vår medverkan i Frontex just nu. Men jag kan rakt på sak säga att vi naturligtvis har läst och hört de här uppgifterna och blivit oroade över dem. Svenska företrädare har varit med i resonemangen om styrelsen för Frontex för att se till att det utreds på ett så utförligt sätt som möjligt.
Det har gjorts en utredning som jag tror ligger uppe på organisationens webbplats. Men den har inte varit tillräckligt, har vi förstått. Det krävs ytterligare information för att man ska få reda på vad det egentligen var som hände i några av de granskade fallen. Vi har från svensk sida hävdat i de här diskussionerna att det är otroligt viktigt att alla Frontex medarbetare i alla situationer respekterar de grundläggande rättigheterna och principen om non-refoulement. Det måste ske.
Jag vet att också Ylva Johansson har tagit de här uppgifterna på största allvar. Hon har berättat för mig en del om hur man försöker hantera det så att man ska få en bättre situation. Där ska vi vara med i arbetet och inte gå ur och bara ställa oss vid sidan av, tänker jag.
Hans Dahlgren (S):
Det är klart att Frontex måste fortsätta att arbeta. Det är en organisation som verkligen behövs i den viktiga delen som handlar om att se till att vår yttre gräns fungerar som den ska. Men det måste ske i enlighet med de grundläggande värderingar som unionen står för. Brister det där - vi får se vad de slutliga utredningarna visar - ska det naturligtvis vidtas åtgärder med anledning av det. Det är jag helt med på. Men vi måste ha Frontex. Det kanske inte behövde bli så här stort så här snabbt.
Vi hade lite diskussioner om det under budgetresonemangen som kanske Håkan Svenneling minns. Men nu är vi är med det här beslutet. Nu måste det verkställas på ett klokt sätt och i enlighet med våra egna principer.
Hans Dahlgren (S):
Jag vill svara så här: Självklart är de principer som vi förfäktar när det gäller alla människors lika värde och demokratiska grundprinciper någonting som vi måste stå upp för vare sig det handlar om ett litet land eller ett stort land. Jag vet att när det gäller situationen i Hongkong strider till exempel besluten om att införa en ny säkerhetslagstiftning mot Kinas internationella åtaganden och mot folkrätten.
Det har Sverige sagt, utrikesministern har sagt det, Europeiska unionen har sagt det och det har sagts i FN:s råd för mänskliga rättigheter från EU:s och Sveriges sida. Det säger vi alltså. Sedan kan vi alltid diskutera i vilka situationer sanktioner av olika slag är mer eller mindre effektiva.
Jag är inte så bekant med hur resonemangen har gått när det gäller vilka slags sanktioner som eventuellt skulle kunna komma i fråga när det handlar om Kina utöver dem som vi redan har haft. Det har ju förekommit sådana med anledning av situationen i Shenyang. Det får vara en prövning från fall till fall.
Men i principfrågan att man ska behandla alla människor lika och alla system lika kan jag inte ha någon annan uppfattning än den jag just gav uttryck för.
Hans Dahlgren (S):
När det gäller kinesiska investeringar i våra länder inom unionen är det en fråga som också har med säkerhet att göra. Jag tänker till exempel på när kinesiska investeringar görs i strategiska industriområden. Vi har sett resonemang om det i vårt eget land, och vi har sett det i andra EU-länder. Det finns nu en mekanism inom unionen där vi ska kunna ge varandra mycket mer information om sådana investeringar som är på gång.
Det gör att vi också kan bli mer uppmärksammade på saker och ting som vi annars på olika sätt kanske inte hade kunnat hejda. Jag måste säga en sak utöver det som Hans Rothenberg sa om utvecklingen i Kina, och det är det fruktansvärda sätt på vilket man hanterar dödsstraffet. Vi vet inte hur många det är, men vi tror att det är tusentals människor som avrättas varje år.
Det är en statshemlighet hur många det är som mister livet i den här typen av avrättningar. Detta är något som strider mot det allra mest grundläggande i vårt arbete för respekt för mänskliga rättigheter - rätten till liv. Detta arbete ska vi fortsätta och på alla sätt upprätthålla, och det vet jag att vi gör både från regeringens sida och från EU:s sida.
Hans Dahlgren (S):
Jag har sett flera undersökningar som inte visar riktigt samma dramatiska fall i förtroendet för EU. Jag tror att det beror lite grann på när de är gjorda. Som flera talare tidigare här i debatten har sagt var det både uppsidor och nedsidor under det senaste året kring EU:s hantering av pandemin.
Om mätningen gjordes under den månad - februari eller när det nu var - då folks önskan om att få tillgång till vaccinet mot covid-19 var stark men då vaccinleveranserna nästan stoppades och kunde uppfattas som att de gick i stå förstår jag att det fanns ett missnöje med unionen. Men om man skulle fråga i dag, när hälften av EU:s befolkning faktiskt redan är vaccinerad, tror jag att betyget skulle bli lite högre.
Ändå är Lars Adaktussons fråga relevant: Vad kan vi göra för att återskapa förtroendet för EU bland våra medborgare? Jag tror att det handlar just om att leverera på sådant som medborgarna själva uppfattar som det allra viktigaste. Det gäller förstås hälsoområdet och att vaccinationen nu verkligen kan genomföras så att vi slipper få någon fjärde våg av pandemin. Men jag tänker också på situationen för de grundläggande värdena runt om i vår union.
Jag tror att människor blir väldigt besvikna om vi inte på allvar tar itu med de krafter runt om i Europa som ifrågasätter alla människors lika värde, som ifrågasätter de demokratiska spelreglerna och som ifrågasätter tryckfrihet, yttrandefrihet och akademisk frihet. Det finns sådana krafter, till och med i regeringsställning, i några av Europas länder.
Vi andra, som har detta ansvar och som fullt ut tror på de här värdena, måste bli bättre på att - åtminstone försöka - se till att utvecklingen kan vändas i de länder som inte klarar det här. Det tycker jag.