Roger Haddad (L):
Statsrådet svarar inte på mina frågor. Statsrådet berättar om åtgärder mot terrorism i utlandet. Jag har själv suttit i båda dessa förhandlingar med regeringen, och jag vet exakt vad vi har kommit överens om. Men det är inte det interpellationen handlar om över huvud taget.
Detta handlar om inhemsk extremism och hur vi ska motverka, förebygga och förhindra att personer blir extremister och radikaliserade - inte minst i de utsatta och särskilt utsatta områdena mitt bland oss i vårt samhälle - för att de inte ska kunna begå terroristbrott eller för den delen resa utomlands.
Det handlar inte om att åka utomlands och begå terrorism, utan interpellationen handlar om funktionen vid Brottsförebyggande rådet. Jag har ställt frågan vem som är chef, för det var inte uttalat. Vi kände inte till det. Det svaret har vi fått i dag.
Vi har också ställt en fråga, som jag tycker är relevant, om vilka krav regeringen har i sitt regleringsbrev - i sitt styrdokument - till Brottsförebyggande rådet under 2018. Vilka mål och ambitioner finns?
Vilka specifika uppdrag har man gett som man tänker följa upp, i ljuset av den kritik som har riktats mot den förra nationella samordnaren, som låg under demokratiminister Alice Bah Kuhnke? Det var Liberalerna som i mars förra året krävde att frågorna skulle tas därifrån och flyttas över till justitiedepartementet under justitieministern. Detta är mycket positivt - vi välkomnar denna förändring.
Men vi kan inte ha en situation där det inte står någonting i regeringens främsta styrdokument för myndigheter. Jag saknar fortfarande ett svar på denna fråga. Det enda jag kunde hitta var under den ekonomiska tabellen, nämligen att regeringen avsätter 35 miljoner kronor till detta ändamål.
Men det stod ingenting om mål eller förväntningar och ingenting specifikt om att återrapportera, trots att detta har en central och viktig del i Sveriges säkerhetspolitiska arbete. Den tredje frågan är också relevant, för stödet från den nationella samordnaren till socialtjänst, skola och den kommunala nivån har ju inte fungerat.
När regeringens demokratiminister tidigare fick frågan om det har fungerat eller inte kunde hon inte svara på om de nationella insatserna hade fungerat. Hon kunde inte ens redogöra för vilka kommuner som hade hjälpt personer att hoppa av en radikaliserad miljö. Det har också funnits kritik från socialtjänster som träffar familjer eller personer som befinner sig i en extremistisk miljö.
För att kunna lämna denna miljö har dessa oftast behövt operativt stöd - inte bara allmänna råd från den nationella nivån. Det var ju detta som var syftet med den överenskommelse som jag själv var med om att sluta med regeringen om att vi ska ha såväl en permanent funktion som en bättre operativ förmåga. Det står inte ett ord om det i detta interpellationssvar.
Jag tycker att vi kan diskutera vad som gjordes och inte gjordes före 2014. Det var vi som tillsatte den nationella samordnaren. Nyamko Sabuni och Birgitta Ohlsson tog under sin tid som statsråd beslut om att kartlägga både den våldsbejakande islamistiska miljön och de andra extremistmiljöerna.
Men denna fråga handlar om att vi nu under våren faktiskt inte har en fungerande nationell verksamhet - jag skulle vilja hävda detta utifrån svaret att verksamheten ska byggas upp under våren.