KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ann-Christin Nykvist (S):
Jag håller med Bengt-Anders Johansson om att hjortköttet är ett mycket bra kött. Det är magert, det innehåller mycket mineraler och det är gott. Jag håller med om att vi ska främja den småskaliga livsmedelsproduktionen. Det är något som regeringen uppmärksammade under hösten när vi lade en skrivelse på riksdagens bord om hur vi generellt vill arbeta för att underlätta.
Det handlar om att se till att regelverk anpassas. Det handlar om att underlätta för de småskaliga producenterna att utveckla sin kompetens och att nå marknaden. Jag hoppas att vi är överens om att vi inte kan göra avkall på konsumenternas trygghet och säkerhet.
Vi har tyvärr några viltslag som kan göra oss sjuka om vi äter felaktigt hanterat kött. Det handlar om vildsvin, björn och hjort. Därför måste vi vara otroligt noggranna, även om vi i samband med en omställning kan få vissa problem - flaskhalsar.
Bengt-Anders Johansson kritiserar Livsmedelsverkets hantering. Jag har tagit del av en del av den kommunikation som Livsmedelsverket har haft med berörda. Jag beklagar i den mån remissen inte har träffat alla berörda.
Men det finns alltid ett utrymme för den som är berörd att lämna in ett remissvar till den aktuella myndigheten. Det är ett bra regelverk som vi nu sätter i sjön. Det handlar om hygienpaketet, som vi har förhandlat fram inom EU.
Det ska ge oss ett system där vi har säkerhet från jord till bord. Det ska vara ett system som ger oss flexibilitet, som är baserat på en riskanalys. Vi ska lägga våra resurser där vi har de största riskerna. Den nya lagstiftningen, som är en direkt tillämplig förordning, ska fyllas ut med nationella bestämmelser.
Den trädde i kraft den 1 januari. Livsmedelsverket har beslutat om föreskrifter som behövs för att leva upp till de regler som finns i den direkt tillämpliga förordningen. Regeringen beslutade i går om en lagrådsremiss för att utreda de frågor som måste hanteras med nationell lagstiftning.
Det är ett stort paket, och det är många förändringar. I vissa fall måste vi ompröva system som vi har haft tidigare. Systemet med personlig viltstämpel kan vi inte ha kvar på grund av att det inte finns någon rättslig grund inom EU-regelverket. Vi måste försöka hitta andra system.
Jag medger att detta med vilthanteringsanläggningar i det korta perspektivet kan vara en trång sektor. Men det är fel att det bara finns fyra anläggningar. Det finns tolv anläggningar i dag, och det finns närmare 20 ansökningar om godkännande som Livsmedelsverket hanterar med hög prioritet.
Dessutom är det möjligt att använda anläggningar för slakt av tamboskap och godkända slakterier för hägnat vilt, och då har vi ytterligare ett femtiotal anläggningar. Jag har här en karta som visar var vi har hägnen, var vi har vilthanteringsanläggningarna och var vi har dem som nu prövas av Livsmedelsverket. Det ser inte så dåligt ut, Bengt-Anders Johansson.
Ann-Christin Nykvist (S):
Jag tror att jag får upprepa vad jag sade i mitt första inlägg, Bengt-Anders Johansson. Jag har vidtagit ett antal åtgärder för att främja småskalig livsmedelsproduktion. Den ligger mig mycket varmt om hjärtat.
Jag har en stor tilltro till den produktion på landsbygden som är baserad i de areella näringarna. Det är en produktion som kommer att bidra till småföretagande och till en levande landsbygd. Jag tycker att Bengt-Anders Johansson bortser från realiteter.
Att säga att vi ska hålla fast vid ett system som vi har haft tidigare - det har i och för sig fungerat, även om vi har varit medvetna om att det har funnits kritik från EU - när det svart på vitt sägs att det inte finns någon rättslig grund är inte hållbart. Det är inte att hjälpa näringen att hålla fast vid någonting som kan ifrågasättas rättsligt inom EU.
Därför ska vi hitta andra lösningar. Vårt livsmedelsverk har jobbat med hög prioritet för att få ytterligare vilthanteringsanläggningar godkända. Jag visade kartan. Det är inte fyra stycken, utan det är betydligt fler. Den flaskhalsen har vi jobbat hårt med.
Jag måste återigen betona att vi inte kan tala om att förenkla för näringen om det skulle innebära att det blir en ökad risk för konsumenterna. Konsumenttryggheten måste vara i första rummet. Vi pratar om tuberkulos, en väldigt farlig sjukdom. Jag menar att vi är på rätt väg.
När det gäller att regelverket inte har varit på plats: Det är en förordning, som är direkt tillämplig, som började gälla den 1 januari. Det som nu kommer i lagrådsremissen är att fylla ut med vissa saker som gäller det nationella ansvaret, tillsyn med mera. Livsmedelsverket har haft en kommunikation med den berörda branschen.
Man kan alltid önska att den hade varit snabbare, att den hade varit tydligare i vissa avseenden, men det finns en kommunikation och en uttalad ambition från Livsmedelsverket att med hög prioritet hantera de här frågorna om flaskhalsen kring slakten.
Ann-Christin Nykvist (S):
Jag får upprepa det som jag har sagt en tredje gång. Uppenbarligen förstår Bengt-Anders Johansson inte vad jag säger om förändringen. Vi har haft ett system med nollslakterier och personlig viltstämpel. Vi kan inte ha kvar det systemet på grund av att det saknas rättslig grund. Därför måste vi nu utveckla en annan hantering av denna fråga.
Vi ska inte göra avkall på säkerheten för konsumenterna. Men här finns det en möjlighet på grund av att vi har jobbat bra med dessa frågor om djurhälsan. Vi har en mycket bra hälsostatus bland våra hjortar.
Och en lösning skulle vara att vi helt undantar besättningar som har friförklarats från tuberkulos från den här kontrollhanteringen. Då skulle vi få en ökad effektivitet, och vi skulle sänka kostnaderna i branschen. Och jag har erfarit att Livsmedelsverket nu arbetar med den typen av åtgärder.
Ann-Christin Nykvist (S):
Regeringen arbetar för att vi ska få en ansvarsfull rovdjurspolitik som är förankrad hos hela befolkningen.
Jag håller med om att man ska kunna känna trygghet där man bor, där man verkar och där man utövar sitt friluftsliv - känna trygghet kring sina hem, i skogar och i marker.
År 2001 tog riksdagen sitt beslut om den sammanhållna rovdjurspolitiken och att vi ska ha de stora rovdjuren i sådan omfattning att de långsiktigt kan finnas kvar i sina naturliga utbredningsområden. Det här är en politik som också innehåller tillgångar för oss.
Jag hoppas att vi är överens om att det är en tillgång att kunna ha en så frisk och vild natur att vi också har de stora rovdjuren närvarande. Sedan är det givetvis så att vi inte kan ha konflikter. Vi måste minska konflikterna och, som jag redan har sagt ett antal gånger, se till att människor känner sig trygga.
Då handlar det om att man ska känna sig trygg som boende, som tamdjursägare, som jägare, samtidigt som vi måste klara den svåra ekvationen att inte få problem med bevarandet av de stora rovdjuren. Regeringen har tagit ett antal viktiga beslut. Jag hade välkomnat att vi hade kunnat ta de besluten tidigare.
Men det kräver ett stort ansvar om vi ska ha en hållbar rovdjurspolitik och också få rättssäkra system. Det har tagit tid att hitta modeller som håller. Nu lägger vi ett antal väldigt centrala frågor i en utredning. Vi utvärderar ett riksdagsbeslut som fattades 2001. Det är inte särskilt länge sedan.
Vi ber en utredare genomföra ett stort uppdrag på kort tid, ett och ett halvt år. Det är inte en lång utredningstid. Och vi har traditionen att när vi går vidare i politiken ska vi ha ett bra underlag. Det ska också vara ett brett underlag som de berörda intressenterna har fått lägga sina synpunkter på.
Dessutom understryker vi i direktiven till utredningen att det handlar om att föra en dialog under utredningstiden. Hans Jonsson har också deklarerat att det kommer att bli ett väldigt viktigt uppdrag för honom. Sedan har Bengt-Anders Johansson fel när det gäller en del av utredningens uppdrag. Utredningen har i uppdrag att titta på genetiken.
Utredningen har i uppdrag att titta på toleransnivåer när det gäller rovdjurstäthet. Men målet för rovdjurspolitiken är utgångspunkten för utredaren. De här viktiga frågorna ligger i utredningen, och utredningen ska göras på en kort tid. Det ska vara en effektivt och snabbt genomförd utredning.
Jag menar att regeringen har tagit ett antal viktiga beslut. Jag har också aviserat att vi inom kort ska återkomma till möjligheten för tamdjursägare och hundägare att ta ett större ansvar när det handlar om rovdjursangrepp utanför hägn.
Ann-Christin Nykvist (S):
Jag känner i debatten här att Bengt-Anders Johansson är störd över att regeringen har vidtagit ett antal åtgärder. Han försöker ge en bild av att regeringen inte har gjort detta. Det är viktiga åtgärder som har vidtagits. Som jag sade tidigare hade jag kunnat tänka mig att vidta de här åtgärderna tidigare, men det har inte varit möjligt med tanke på att få hållbara system.
Det är inte så att vi har suttit med armarna i kors. Vi har jobbat ganska mycket med de här frågorna. Allt läggs i utredning, säger de tre debattörer som deltar i interpellationsdebatten. Det är fel. Vi har just ändrat § 28 när det gäller möjlighet att skydda tamdjur inom hägn. Det träder i kraft den 1 mars. Det är alltså mycket nära förestående.
Jag har också aviserat att vi arbetar på att inleda försök med ett ökat regionalt inflytande, ett regionalt inflytande som ska lägga större ansvar på tamdjursägare och hundägare.
Detta ska ta vid i samband med den ändring som vi nu har gjort av § 28 i jaktförordningen för att visa att vi tar problematiken kring jakten och fäboddriften på största allvar. Jag har nu sagt tre fyra gånger att jag delar synen att vi måste lösa den konflikt som finns i de rovdjurstäta områdena.
Man måste känna sig trygg. Man måste kunna känna att man är trygg där man bor och verkar, och man måste kunna känna sig trygg när man är ute i skog och mark. Vi tar till oss vad människorna säger. Jag tar på största allvar till mig det människorna upplever. Samtidigt vill jag berätta att det finns olika bilder av vad människor upplever.
Under den senaste veckan, sedan regeringen fattade beslut om förändringar av § 28 jaktförordningen och sedan vi tillsatte Hans Jonsson som särskild utredare, har ett antal medborgare kontaktat mig. De har i vädjande ton sagt: Låt inte liberaliseringen av reglerna äventyra möjligheten att bevara de stora rovdjuren.
Dessa brev och kontakter kommer inte från Stockholm eller från storstäderna. De kommer från de rovdjurstäta områdena. Det är också något jag tar till mig. Vi måste ha en ansvarsfull rovdjurspolitik som är förankrad hos hela befolkningen. Där har vi en balansgång.
Ann-Christin Nykvist (S):
Bengt-Anders Johansson lyssnar inte. Jag har utnyttjat alla mina inlägg för att framhålla vilka åtgärder regeringen just nu har vidtagit.
Det är en ändring omgående, den 1 mars, när det gäller § 28 jaktförordningen som ger ägare till tamdjur som finns inom inhägnat område ökade möjligheter att försvara sina tamdjur mot rovdjursangrepp. Det är en aviserad försöksverksamhet med ökat regionalt inflytande.
Det ska ge tamdjursägare och hundägare ett större ansvar och möjlighet att försvara sina djur. För mig handlar det inte om om jag ska ändra en viss paragraf i jaktförordningen eller om jag ska vidta någonting annat, om jag kallar det för ett ökat ansvar för hundägare och tamdjursägare eller om jag kallar det för avlysningsjakt. Det är effekten som är det viktiga.
Det är det problem som Bengt-Anders Johansson tar upp som vi nu bereder inom Jordbruksdepartementet - där frågan just nu ligger - med sikte på att inom en mycket snar framtid redovisa hur vi tänker genomföra försöken. Jag lyssnar verkligen på människor som bor i de här bygderna.
Jag har själv vid flera tillfällen besökt bygderna och på nära håll tittat på de problem vi har i anslutning till rovdjurstäta områden. Vi har nu en utredning som ska ta fram ett bra underlag för hur vi ska kunna gå vidare och få en ansvarsfull jordbrukspolitik som är förankrad i hela befolkningen. Vi jobbar mycket aktivt med frågorna.
Jag menar att regeringen hanterar det här på ett sådant sätt att de som bor i dessa bygder ska känna att vi lyssnar och att vi jobbar för en ökad trygghet.
Ann-Christin Nykvist (S):
Carl-Axel Roslund har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att klargöra regeringens inställning i frågan om kravet på ligghallar på områden som Revingehed samt vilka åtgärder jag avser att vidta för att klargöra om kravet på ligghallar är relevant och att kostnaderna står i rimlig proportion till effekterna. Djurskyddslagen omfattar de djur som hålls av människor.
Enligt lagen får regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Djurskyddsmyndigheten meddela ytterligare föreskrifter om bland annat villkor eller förbud mot viss djurhållning. Regeringen har i djurskyddsförordningen bemyndigat Djurskyddsmyndigheten att meddela sådana föreskrifter.
Innan Djurskyddsmyndigheten beslutar föreskrifter eller allmänna råd måste den, i enlighet med verksförordningens bestämmelser, noga överväga om detta är den mest ändamålsenliga åtgärden, utreda föreskrifternas eller de allmänna rådens kostnadsmässiga och andra konsekvenser samt ge bland annat organisationer och andra som kostnadsmässigt eller på något annat betydande sätt berörs, tillfälle att yttra sig i frågan.
I Djurskyddsmyndighetens föreskrifter och allmänna råd om djurhållning inom lantbruket med mera anges att endast djur som är lämpade för utevistelse under den kalla årstiden får hållas som utegångsdjur. En ytterligare förutsättning är att de yttre förhållandena såsom terräng och markbeskaffenhet är lämpliga för djuren.
Vidare anges att utegångsdjur ska ha tillgång till ligghall eller annan byggnad som ger dem skydd mot väder och vind samt en torr och ren liggplats. Detta ska gälla för samtliga djur och även vid extrem väderlek. Om det finns särskilda skäl kan Djurskyddsmyndigheten medge undantag från bestämmelserna om ligghall men kravet på fullgott skydd mot väder och vind och torr och ren liggplats ska då kunna tillgodoses på annat sätt.
Enligt Djurskyddsmyndigheten kan ett särskilt skäl vara att djuren har tillgång till en mycket tät barrskog eller andra skyddande förhållanden, till exempel klippformationer i hagen så att alla djur kan få skydd mot väder och vind och en torr och ren liggplats. Djurskyddsmyndigheten har tagit emot ett antal ansökningar om dispens från kravet på ligghall, både nya ansökningar och ansökningar om förlängning av tidigare dispenser.
Det är Djurskyddsmyndighetens ansvar att i de enskilda fallen utreda om kravet på ligghall är relevant. Djurskyddsmyndigheten är regeringens expertmyndighet när det gäller djurskyddsfrågor och liksom andra förvaltningsmyndigheter fattar den beslut på eget ansvar. Djurskyddsmyndighetens föreskrifter har formulerats med utgångspunkt i djurskyddslagens krav på att djur ska behandlas väl, skyddas mot onödigt lidande och hållas så att deras hälsa främjas.
Ann-Christin Nykvist (S):
Det är alldeles rätt, Lars-Ivar Ericson. Jag tror på svenskt jordbruk. Uppenbarligen var jag inte ensam när vi i Höör i Skåne träffade 1 200 andra som är engagerade i näringen.
De stora jordbrukskooperativa företagen hade också en mycket positiv och också kreativ syn på framtiden. Vi diskuterade en hel del vad jordbruket kan göra när det gäller förnybar energi. Jag vill se fler köttdjur i Sverige. Det har jag sagt vid ett flertal tillfällen.
Det finns flera skäl till det. Det gäller råvaran till vår livsmedelsindustri men också det öppna landskapet och den levande landsbygden. Jag är mycket medveten om att vi den 1 januari förra året genomförde en jordbruksreform som ställer stora krav på oss.
Det är en jordbruksreform som totalt sett syftar till att få en konkurrenskraftig jordbruksproduktion inom EU. Det innebär också att vi kommer att få begränsningar i produktionen. Jag jobbar mycket aktivt med de frågorna. Det är alldeles riktigt, Staffan Danielsson, att vi följer utvecklingen månad för månad och kvartal för kvartal.
När vi genomförde reformen gjorde vi det på ett sådant sätt att vi kunde värna konkurrenskraften och den levande landsbygden. Där kände jag att vi var tämligen överens om den modell som vi valde att använda. Jag delar den syn ni här för fram om fler köttdjur.
Jag delar också synen att det är spännande med nya driftsformer och att det vi nu kallar för ranchdrift kan vara en möjlighet för Sverige. Vi har en stor tillgång, och det är utrymme. Jag har också noterat att Djurskyddsmyndigheten är positiv till utedrift även vintertid.
Man ser att det är positivt för djuren, naturligt beteende, och djurens hälsa är ofta väldigt bra. Djurskyddet är en angelägen fråga för oss i Sverige. Det är både en etisk och en ekonomisk fråga. Vi får ofta friskare djur och en bättre avkastning om vi har ett bra djurskydd. Vi har ett mervärde i djurskyddet.
Vi säljer bättre om vi kan redovisa de etiska värdena i vår produktion. Jag hoppas att vi är överens om att vi ska behålla djurskyddet. Nu har Bengt-Anders Johansson gått från kammaren. Han var underhållande en stund, och han var fel ute, men han har gått. Jag tänkte inte svara på de påståenden han gjorde här.
Men jag hade en känsla av att han var beredd att göra avkall på djurskyddet av ett antal ekonomiska skäl. Det är inte där vi ska börja. Vi ska behålla djurskyddet och hitta de konstruktiva lösningarna. Jag är inte expert på frågorna om djurskyddet och utegång vintertid.
Men när jag läser vad experterna säger har jag förstått att vi måste vara väldigt varsamma. Det är inte så att vi kan säga att en viss art alltid tål att vara ute oavsett vilket väder det är och att djuren kan vara ute oberoende av möjligheter till skydd. Där menar jag att vi måste ha en stor tilltro till experterna.
Man kan också hitta lösningar när det gäller investeringar och annat som är förnuftiga. När det gäller LBU och satsning på miljön så jobbar vi just nu med ett stort program. Jag kommer att återkomma till det och lägga fram förslag på riksdagens bord inom kort.
Ann-Christin Nykvist (S):
Vi får en ganska bred debatt, men vi började i ligghallsfrågan. Jag har sagt att jag vill ha ett konkurrenskraftigt svenskt jordbruk. Jag vill ha en levande landsbygd med ett öppet landskap. Men jag menar att vi för att vi ska få det här konkurrenskraftiga jordbruket också måste hålla fast vid våra mervärden.
Jag har blivit ännu mer övertygad om det när jag har varit ute med svenska företag på exportmarknaden. Det finns ett intresse hos konsumenterna. Vi måste bara se till att konsumenterna vet vad mervärdena står för. Det går inte att sälja kvalitetskött i Sverige, säger man. Det handlar om att vara duktig på marknaden.
Jag noterade hur marknadsutvecklingen har varit för ett företag som heter Hälsinge Lantkök. Det har gått rakt upp under det senaste året. Swedish Meats marknadsför under Scanmärket ett kvalitetskött som också har hittat nischer på marknaden. Sedan äter vi mycket nötkött. Vi äter mycket kött över lag, vilket har gjort att vi också har ökat importen. Jag vill se till att vi har svenska köttdjur.
Jag vill öka den svenska konsumtionen av just svenskproducerat kött. Sedan diskuterar vi djurskyddet och uppdraget för vår djurskyddsmyndighet. Jag menar att vi inte ska ha regler som är onödigt krångliga och som inte ger oss någonting. Vi ska hålla fast vid djurskyddet, men vi ska inte ha regler som inte ger oss någonting.
Jag har noterat att Djurskyddsmyndigheten har bjudit in näringen för att diskutera djurskyddsregler och få konstruktiva lösningar på de problem som finns. Jag hoppas att man ska hitta konstruktiva lösningar och att det ska leda till förenklingar och effektiviseringar.
Det här är viktigt, och jag har det som en hög prioritet på min dagordning att arbeta för att få ett enklare regelverk och för att kunna pressa kostnader. Är det någonting som ytterligare behöver göras i den delen är jag beredd att ta sådana initiativ.
Ann-Christin Nykvist (S):
Jag vill haka på den sista repliken och säga att jag har stor tilltro till de areella näringarna när det gäller att utveckla företag i glesbygd och på landsorten.
Vi arbetar just nu med ett nytt miljö- och landsbygdsutvecklingsprogram där vi ska jobba med konkurrenskraft och olika typer av miljöstöd samt för att generellt kunna stödja småföretagande. Den areella näringen är viktig. Det är klart att vi då ska se till att vi har flexibla system och flexibla regler.
Vi ska inte ha regler som inte leder till måluppfyllelse. Har vi regler som inte ger det djurskydd vi eftersträvar, ska vi se över de reglerna och hitta andra regler. Vi ska ha regler som är avsedda att skydda miljön, och gör de inte det, ska vi se till att förenkla.
Vi ska ha effektiva bra system, men vi ska hålla i våra mervärden som är säker mat, mat producerad med hänsyn till miljön och med god djuromsorg och etik.
Ann-Christin Nykvist (S):
Jag håller med Rigmor Stenmark om att vi ska ha en balans i rovdjurspolitiken. Den ska vara hållbar, den ska vara trovärdig, och den ska vara förankrad hos hela befolkningen. Rigmor Stenmark ställde en fråga om samarbete med andra länder.
Jag kan tro att Rigmor Stenmark då tänkte främst på Norden. Men jag vill också erinra om att det finns någonting som heter Bernkonventionen som Sverige också måste ha respekt för och som vi måste beakta, vilket också påverkar vårt förhållningssätt och hur vi också ska gå vidare för att få denna trovärdiga rovdjurspolitik.
Det har här framförts många synpunkter på hägn, och frågan om hägn är intressant. I första hand ska vi försöka förebygga konflikter mellan människa och rovdjur. Och då är ett sätt att ha hägn. Jag tycker nog inte som Lars-Ivar Ericson att vi ska ha hägn för vargarna. För mig är det mer naturligt att ha hägn för tamdjur.
Och här finns ett utrymme för den som vill skaffa sig ett rovdjurssäkert stängsel att också få en ersättning för den extrakostnad som det medför. Då kommer jag också in på frågan om hjortarna som jag har fått två gånger. Jag ska därför svara på den detaljfrågan i sammanhanget. Det har inte varit ett problem hittills med hjortar, och det har inte redovisats som ett problem.
Hjortar är ju vilda djur, och vi skiljer på tamdjur och vilda djur. När man bygger dessa hägn kanske man bygger på ett sådant sätt att man inte får dessa problem. Men det är inte något som har lyfts fram. Är det ett stort problem ska vi givetvis titta på den delen.
Renen är ett tamdjur, och om renen finns i ett hägn, med den definition som vi har i denna paragraf, så omfattas den av denna ändring av § 28. Det verkar också som om det finns en stor oro för den grupp som det socialdemokratiska partiet har gett offentlighet åt i dag.
Jag tycker att ni blandar ihop korten. Jag är jordbruksminister i en socialdemokratisk regering. Jag tillhör också det socialdemokratiska partiet. Och inom ramen för det partiet har vi ett antal aktiviteter och ett antal grupper. Jag ska leda en grupp som ska jobba särskilt med jakt- och viltvårdsfrågor för att också föra en diskussion i partiet om hur vi ska se på dessa frågor och hur vi ser på framtiden. Det är inget konstigt i det.
Och, Rigmor Stenmark, det är ingenting som skattebetalarna står för, utan det är en intern partigrupp som vi i dag har gett offentlighet åt. Jag lyssnar. Det ska också Hans Jonsson göra. Jag menar att när man fattar beslut som rör en sådan här viktig bevarandefråga måste man ha ett bra underlag. Det är klart att man kan fatta beslut varje torsdag.
Men vad är det för beslut om man inte har ett bra underlag när man fattar det? Vi får en väsentlig ändring den 1 mars när det gäller jaktförordningen. Vi arbetar med att kunna ha försök i de rovdjurstäta områdena som innebär att den som är ute med hund i skog och mark och den som har sina tamdjur utanför hägn ska kunna ta ett större ansvar för dessa djur.
Och vi har en utredare som ska ha en process där han försöker lösa konflikter och som ska redovisa sina resultat i juni 2007. Jag tycker att detta visar att vi tar denna fråga på stort allvar.