Stefan Attefall (KD):
Ingen ska övertala någon, men jag unnar även en ensamstående kvinna i Skärholmen att få äga sin bostad om hon så önskar. I annat fall kan man bo kvar som hyresgäst i bostadsrättsföreningen och följa befintlig lagstiftning. Jag har beskrivit det breda arbete som regeringen håller på med på bostadsområdet. Jag är medveten om, och jag tror att Amineh Kakabaveh är medveten om, att det finns långa ledtider i bostadspolitiken.
Det gäller både att processa fram olika förslag och lagändringar och sedan att de ska få praktiskt genomslag i verkligheten. Det tar sin tid, och det är långa processer. Det vi gör den här mandatperioden får sin fulla utdelning först kanske inför valet 2018 snarare än 2014. Det är tyvärr verkligheten när det gäller bostadspolitiken. Men jag tycker att vi måste lyfta blicken. Det finns i dag en situation som bygger på att vi har underinvesterat i bostäder i 20 års tid.
Problemet har förvärrats under senare år av ett par anledningar. En är att det finns ovanligt stora ungdomskullar. Det finns ungefär 150 000 fler unga människor i åldern 20-25 år som ska ha sin första bostad - de pluggar eller jobbar. Det finns en inflyttning mot universitetsorterna och storstäderna som också förstärker problemet.
Hade Amineh Kakabavehs och Vänsterpartiets politik varit lösningen? Ni har styrt under större delen av 20-årsperioden. Varför var inte bostadsbyggandet i nivå med Norges, Finlands, Danmarks eller andra OECD-länders? Varför sackade ni efter under den tiden? Det måste ni grunna på. Varför var er politik så misslyckad? Ändå genomförde ni alla de regleringar och den centralstyrning som Amineh Kakabaveh vill ha.
Sedan säger Amineh Kakabaveh att ett investeringsstöd togs bort 2006-2007 - och det är orsaken till allt. Det är riktigt att bostadsbyggandet sjönk strax efter det i Sverige. Men vad konstigt! Det sjönk samtidigt i Norge, Finland och Danmark. Inte kan väl svenska riksdagsbeslut påverka finsk bostadsproduktion? Nej, det var yttre omständigheter som avgjorde bostadskonjunkturen.
Vi har haft tre olika subventionssystem under den period som Socialdemokraterna styrde med hjälp av Vänsterpartiet. Ändå byggde Sverige färre bostäder än de andra nordiska länderna. Jag vill påstå att investeringsstöden och subventionerna som Amineh Kakabaveh och Vänsterpartiet älskar så mycket inte bara var en försvårande omständighet utan var en del av problemet. Det bidrog till att skapa en ryckighet i bostadspolitiken. Vi måste ha långsiktigt sunda spelregler för bostadspolitiken.
Det är enda chansen att angripa de problem som de facto finns. När man frågar kommunala bostadsföretag och privata byggherrar ropar nästan ingen på subventioner av olika slag. De ropar på bättre och tydligare regler på planområdet. Vi vet att många kommuner behöver göra sin hemläxa. En stor del av ansvaret ligger på den kommunala nivån.
Här ser vi att trots att det fortfarande finns brister i lagstiftningen bygger en del kommuner bra medan andra kommuner bygger dåligt. Det innebär att det går att göra mycket inom befintliga ramar i Kommunsverige.
Därför tittar vi över bostadsförsörjningslagen för att stärka det regionala ansvarstagandet i till exempel Stockholm, så att kommunerna inte bara tittar på sitt bostadsbyggande utan också på den region de tillhör. Det är exempel på åtgärder vi vidtar bland många andra saker vi jobbar med just nu för att skapa långsiktigt sunda spelregler för ett ökat och bättre bostadsbyggande.