Raimo Pärssinen (S):
För mig är detta inte någon lagteknisk debatt utan en debatt om värderingar, och det märks väldigt tydligt i det vi hört tidigare. Låt oss börja med att tänka på vad kollektivavtal är och vad de utgör.
De är alltså en grundbult i det vi kallar den svenska modellen: fria parter på arbetsmarknaden som sluter avtal, hittar lösningar på arbetsplatser och talar om vilka villkor som ska gälla. Man får också fredsplikt; vi har en lugn arbetsmarknad i Sverige.
Våra centralorganisationer, både på arbetsgivarsidan - SKL, Arbetsgivarverket, Svenskt Näringsliv med flera - och på löntagarsidan - LO, TCO, Saco och så vidare - bär upp den svenska modellen, som gör att vi kan se till att vi har bra konkurrensförutsättningar.
Vi tävlar på lika villkor, samtidigt som vi ser att de som arbetar har rimliga ersättningar och löner, som det går att leva ett normalt liv på. Det är det som är grundbulten, och då blir frågan: Vad gör vi för att stärka denna modell? Ni ska veta att OECD hyllar vår modell.
Med tanke på den nya arbetsmarknaden och det teknikskifte som kommer säger de att den svenska modellen, med parter som sluter avtal, är den som klarar digitalisering, robotisering och automatisering bäst. Då når man nämligen ut i kapillärerna, långt ut i företagen, och hittar lösningar där.
För oss är det väldigt viktigt att vi här i riksdagens kammare kan stärka denna grundbult. Den har tjänat oss väl. Den har lyft oss när det gäller produktivitet och välfärd. Herr talman! Nu säger alla partier att de gillar och värnar kollektivavtal. Orden kommer så lätt ur munnen.
Moderaterna gillar detta. Centern gillar det. Liberalerna gillar det, och även Kristdemokraterna och Sverigedemokraterna. Men när det blir en debatt om kollektivavtal får vi alltid höra att vad ni - de borgerliga på högerkanten, Sverigedemokraterna och hela rubbet - värnar är rätten att inte teckna kollektivavtal. Detta är väldigt viktigt för er.
Med tanke på det jag nyss sa, att detta är en grundbult som bär upp vår modell och vårt välfärdssystem, väljer ni hela tiden att tala om att det ska finnas frihet att inte teckna. Alla inlägg tidigare i dag har vittnat om att det faktiskt finns en kontrollfunktion.
Det finns ett syfte med kollektivavtalen - inte bara att man ska komma undan marknadsstörningar så att man kan konkurrera på lika villkor, utan också att den välfärd som skapas fördelas på ett bra sätt så att vi kan leva våra normala liv med normala löner.
Det är en jätteviktig värdering och grundbult hos oss socialdemokrater, vänsterpartister och miljöpartister. Men ni delar inte den. Ni säger att ni gör det, men samtidigt går ni emot.
Sedan måste jag få säga, herr talman, att det är lite provocerande att Liberalernas talesperson i näringspolitiska frågor själv har uppmärksammats som företagare för att han inte har kollektivavtal och inte har betalat ut löner utan är jagad av fogden. Detta har jag kunnat läsa i svenska medier.
Det blir lite bestickande: Hur är det med trovärdigheten? Gillar vi kollektivavtal eller inte? Vill vi ha sjysta regler och bra konkurrensvillkor eller inte? Herr talman! Sverigedemokraterna har nu sagt att man vill sitta och mysa i soffan med Moderaterna.
Moderaterna vill ju inte heller stärka vår svenska modell med kollektivavtal, och Sverigedemokraterna delar deras värderingar. Det är alltså bara tomma ord när man säger att man ställer sig på löntagarnas sida eller vill behålla den välfärdsmodell som bygger på kollektivavtal. Det är det som är sanningen.
Sedan kan det vara lite gruvligt för goda centerpartister eller liberaler runt om i landet som själva ser detta: Om man gör upphandlingar där det inte finns kollektivavtal och villkoren är dåliga får den som jobbar åt den som vinner upphandlingen dålig pension.
Det har uppmärksammats i medierna att de politiskt ansvariga i vissa kommuner säger att detta inte är bra och att vi borde hitta en gemensam lösning i riksdagen, eftersom det blir så många som tappar i pension. Vi får fler fattigpensionärer. Detta är också en sanning som är så tydlig. Men ni väljer värderingsmässigt att säga nej, och ni försöker krångla in er i ett lagtekniskt resonemang och så vidare.
Men det är bara så att ni inte tycker om det här. Ni tycker inte om att man ska ha kollektivavtal överallt. Ni tycker inte om att alla borde garanteras rimliga villkor på jobbet. Men det vågar ni inte säga. Det är där striden står.
Jag som sitter i arbetsmarknadsutskottet ser de motioner som ramlar in varje år med attacker på den svenska modellen, med attacker på lagstiftning som ska hålla ordning och reda på arbetsmarknaden och med attacker på rimliga villkor om man blir arbetslös och så vidare. Där finns ni med, och det är klart och tydligt att Sverigedemokraterna finns där tillsammans med er.
Egentligen är det som centerpartisten sa, nämligen att vi borde kunna komma överens, eftersom vi tillsammans ser detta. Det är precis som statsrådet Shekarabi berättade om dessa upphandlingar som leder till att folk inte kan leva på sin lön. De får inte ut någon pension sedan, de har inga försäkringar och de lever ett dåligt liv. Ändå väljer ni att gå emot oss i fråga om detta.
Detta är någonting som vi måste klara ut fullständigt i den politiska debatten och göra klart för alla i riket. Vad är ett kollektivavtal? Där finns regler för anställningsformer, för semester, för ersättning om man blir sjuk, för tjänstledighet, för övertidsersättning, för restidsersättning, för vad som ska hända vid en uppsägning och för omställning till nya jobb och så vidare.
Där finns regler för tjänstepension och löner. Ni vet också - och det är kanske Liberalerna som vet det bäst - att om det inte finns något kollektivavtal bestämmer chefen ensidigt. Så är det. Det är detta ni försöker värna, under täckmanteln att det är lagtekniskt krångligt och så vidare. Men det är er värdering, och där står ni. Vi står emot det. Vi vill ha ordning och reda.
För ett tag sedan satt jag med Svenskt Näringslivs chefsekonom. Hon tog upp en diskussion med mig och frågade: Hur gör vi, Raimo, för att vi ska få fler företag som tecknar kollektivavtal? Det tycker jag är en bra inställning. Den diskussionen måste vi föra om vi ska ha den svenska modellen, vår arbetsmarknadsmodell. Jag ska slutligen säga någonting om Sverigedemokraterna.
Sven-Olof Sällström, som är ledamot i arbetsmarknadsutskottet, har mycket tydligt klargjort för oss alla i denna kammare att det inte finns någon konflikt på svensk arbetsmarknad mellan arbetare och kapital och mellan löntagare och ägare. Sverigedemokraterna är tydliga i sin tunna analys när de säger: Det som är bra för företagaren är bra för löntagaren.
Är det därför som Sverigedemokraterna nu säger nej, så att det är möjligt att betala, ursäkta uttrycket, herr talman, skitlöner som det inte går att leva på, vid offentliga upphandlingar?