Maria Malmer Stenergard (M):
Det var en nyhet för mig att svenska villkor enligt kollektivavtal är ett krav i EU-lagstiftningen. Det är nog en nyhet också för övriga EU-länder. Ministern får gärna utveckla detta. Sveriges kollektivavtalsmodell är ju ganska främmande för andra länder. Jag ska ta upp de tre delar i förslaget som jag anser är de allra mest problematiska. Det handlar om krav på villkor som redan följer av lag.
Det handlar om att överge den svenska modellen, vilket jag redan varit inne på, och det handlar om att inhemska företag missgynnas. När det gäller krav på villkor som redan följer av lag ska den nya upphandlingsmyndigheten enligt förslaget identifiera vilka branscher som är så kallade riskbranscher. För sådana branscher ska det vara obligatoriskt för upphandlande myndighet att ställa villkor avseende lön, semester och arbetstid.
Villkoren ska som huvudregel överensstämma med den lägstanivå som följer av svensk lag. Semester följer av semesterlagen, och arbetstid följer av arbetstidslagen - om inte annat följer av avtal, vilket också är lagreglerat. Varför ska man ställa krav som redan följer av lag? Om branschen inte följer arbetstidslagstiftningen - ministern tog själv upp de förfärliga exemplen i taxibranschen - ska det givetvis lagföras.
Den arbetsgivare som inte följer lagen ska straffas. Det hoppas jag att vi är överens om. Låt oss hårdra det. Enligt svensk lag får man inte stjäla. Ska det då vara ett villkor i upphandlingsunderlaget att arbetsgivaren inte får lova att stjäla? Det blir jättekonstigt. Eller ska jag tolka det som att regeringen inte längre tror på sina brottsbekämpande myndigheters förmåga? Det är för övrigt en ganska dagsaktuell fråga.
Vidare handlar det om att överge den svenska modellen. Här är jag uppriktigt förvånad. Den svenska modellen har varit att överlåta till arbetsmarknadens parter att komma överens om villkoren på arbetsmarknaden. Men nu ska man på vissa branscher, som Upphandlingsmyndigheten pekar ut, ställa krav på bland annat löner, något man tidigare har överlåtit helt åt arbetsmarknadens parter.
Eftersom detta är ett uppenbart brott mot den svenska modellen och civilministern i sitt svar är tydlig med att han värnar den svenska modellen kan jag inte annat än att tolka det som att regeringen inte tänker gå vidare med dessa förslag. Ministern får rätta mig om jag har fel. Slutligen handlar det om att svenska företag missgynnas. Det är allvarligt. Flera remissinstanser lyfter fram att villkoren kommer att bli olika för olika företag.
Utredningen föreslår att svenska arbetsgivare ska kunna omfattas av mer långtgående krav än företag som använder sig av utstationerad arbetskraft. Det är oförenligt med likabehandlingsprincipen och strider alltså mot EU-rätten. Av EU-domstolens praxis framgår att det inte är möjligt att negativt särbehandla leverantörer från det egna landet.
Då snedvrids konkurrensen mellan svenska och utländska arbetsgivare, och risken finns att svenska företag avstår från att lägga anbud eftersom de vet att de inte kommer att kunna konkurrera med kostnadsnivåerna. En annan risk är att företag i vissa branscher väljer att flytta utomlands och i stället lägga anbud från utlandet eftersom det skulle gynna dem. Detta får allvarliga konsekvenser för jobben i Sverige, men det har man helt missat i konsekvensutredningen. Det tycker jag är en stor brist.
Jag vill därför fråga ministern om han avser att komplettera utredningens konsekvensanalys så att man kan svara på statsministerns fråga om detta är ett förslag som gynnar jobben.