KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ann-Christin Ahlberg (S):
Låt mig välkomna Jenny Petersson tillbaka till riksdagen och jämställdhetsdebatten. Jag blir dock lite konfunderad. Har Jenny Petersson inte läst vårt budgetförslag som ni röstade ned i höstas?
Vill man satsa på kvinnor i arbetslivet gör man precis som regeringen gör, och vår jämställdhetsminister kommer säkert att ta upp fler saker. Det handlar om satsningar på bättre arbetsmiljö och på att få fler människor att jobba i välfärdssektorn.
Regeringen lade fram satsningar på 2 miljarder, som ni röstade ned. Många undersköterskor som jag har pratat med säger att de mer än väl hade behövt fler arbetskamrater, både ur ett arbetsmiljöperspektiv och för att orka jobba heltid.
Vi har lovat att vi ska komma tillbaka till detta med heltid. Er regering lade pengar på jämställdheten, Jenny Petersson, men under er tid tog ni bort mycket annat som var bra för kvinnor.
Ni tog bort och förändrade regelbundna lönekartläggningar i mindre företag, något som vi vet hade gynnat rättvisa löner för kvinnor. Ni försämrade pengarna och möjligheterna för att ha en bra välfärd, men ni var duktiga på att tillsätta en mängd utredningar. Det har jag kritiserat många gånger här i kammaren.
Utredningarna kommer säkert att vara bra, men vi visste redan mycket om vad som behövde göras. Bristen var att man inte gjorde något. Att nu komma och säga till en nytillträdd regering, som verkligen har feminism i blodet och framför allt har en agenda för ett jämställt arbetsliv, är att gå lite för långt.
Fru talman! Jag uppmanar både Jenny Petersson och hennes partikamrater att läsa igenom våra förslag som föll men också titta på VÅP:en och den budget som har lagts fram och som ska beslutas om.
Det handlar om att kvinnor både ska kunna få bra arbetsvillkor och, framför allt, vara på arbetsmarknaden på precis samma villkor som män. Det handlar också om att vi ska ha en bra gemensam välfärd där vi har en barnomsorg av hög kvalitet. Det har man inte satsat på något nämnvärt under de tidigare åtta åren, utan barngrupperna har blivit större.
Att orka, kunna och vilja jobba heltid och slippa bli sjuka är en jätteviktig fråga för många kvinnor, och det gäller både dem som jobbar där och mammorna och papporna. Äldreomsorgen måste också fungera. Det är oerhört viktigt för att veta om man kan vara kvar på jobbet. Vi vet att mer än 100 000 kvinnor lämnar jobbet bara för att de inte litar på den omsorg vi har.
Våra satsningar kommer att öka möjligheterna för kvinnor att jobba mer och få en bättre inkomst och framför allt en bättre arbetsmiljö.
Ann-Christin Ahlberg (S):
Jag måste få tala om att jag är stolt över att vår jämställdhetsminister Åsa Regnér kommer till debatten om den interpellation som Jenny Petersson har ställt till just jämställdhetsministern. Det är nämligen så här: Jag har vid många tillfällen ställt ungefär liknande frågor - inte precis i fråga om innehållet men om kvinnor i arbetslivet - till en före detta jämställdhetsminister.
Men hon kom aldrig, oavsett om det var två olika ministrar under ert regeringsinnehav. I dag kommer dock jämställdhetsministern, trots att det inte är enbart hennes ansvarsområde. Det tycker jag att Åsa Regnér ska ha en eloge för, för jag tycker att frågorna hör hemma på båda ställena. Jag kan hålla med Jenny Petersson om detta med heltider.
Utifrån min bakgrund vet jag att vi socialdemokrater har kämpat mycket ihop med de fackliga organisationerna för att lösa detta med heltider. Ska vi inte försöka lösa det lokalt som arbetsgivare, som vi politiker ofta är? Oavsett om man är moderat, Jenny Petersson, eller socialdemokrat har man ett arbetsmiljöansvar.
Där har vi nu satt ned foten för att vi genom SKL ska försöka få igenom detta genom kollektivavtal. Det är nog absolut det bästa. Men återigen: Den viktigaste satsningen för att kvinnor ska kunna få en egen försörjning är att vi har en bra välfärd som kvinnor litar på.
Det är vad man verkligen har sett i både ord och handling men också sett när man läser våra budgetförslag, att vi faktiskt satsar pengar på det. Kvinnoforskningen kontra arbetslivet måste bli bättre, och det fortsätter vi att vilja utveckla.
Ann-Christin Ahlberg (S):
Jag kan lova Annika Qarlsson att vi inte ska sätta några krokben för kvinnor att starta eller driva företag. Vi ska se till att kvinnor ska ha samma möjligheter som männen har i samhället. Det pågår en del utredningar som den förra regeringen beställde. Högen är stor.
Jag vet att Åsa Regnér gör ett jättejobb med att få ut utredningarna på remissrundor så att det kommer in synpunkter. Där kommer säkert kvinnors företagande också att tas upp.
I fråga om fördelning av både makt och inflytande i samhället, oavsett om det gäller att påverka på sin vanliga arbetsplats, det politiska styret eller att driva eget företag, driver vi stenhårt att kvinnor och män ska ha samma möjligheter.
Precis som Annika Qarlsson sa här vet vi att kvinnor inte har samma förutsättningar att starta företag i dag utifrån att det inte finns samma möjligheter att låna pengar och mycket annat. Dessa frågor måste vi se över därför att kvinnor ska ha samma makt och inflytande att påverka sina egna liv rent ekonomiskt. Rätten att få utöva inflytande över sitt eget liv och starta eller äga ett företag är en sådan maktposition.
Jag lovar att vi inte ska sätta några krokben för kvinnligt företagande. Vi ska se till att fler kvinnor kan göra precis som männen har kunnat göra och kan göra i framtiden.
Ann-Christin Ahlberg (S):
Jag ska svara till Paula Bieler att jag är övertygad om att både kvinnor och män är fullt kapabla att fatta egna beslut, även inom den egna familjens ram.
Jag antar att Paula Bieler syftar på den extra månaden som har införts i föräldraförsäkringen, kanske också frågan om vårdnadsbidraget.
Alla utredningar pekar på att en av de stora orsakerna till att kvinnor inte har en ekonomisk situation som gör det möjligt att leva och bestämma över sitt eget liv är det ojämställda uttaget av föräldraförsäkringen. Då måste vi göra något åt det.
Om riksdagen hade fattat beslut om föräldraförsäkringen i år är jag helt övertygad om att hälften hade varit för mamman och hälften för pappan. Men föräldraförsäkringen infördes i en annan tid, då kvinnor inte fanns lika mycket ute i arbetslivet som i dag.
Vi i riksdagen kan påverka kvinnors situation till det bättre. Ett av de konkreta förslagen som främjar jämställdheten är att ta bort vårdnadsbidraget och förändra föräldraförsäkringen.
Ann-Christin Ahlberg (S):
Familjerna har ju faktiskt ett eget val. Man kan dela tiden precis på mitten så att man tar hälften var. Man kan också välja att en förälder är hemma mer. Det är ett val som man gör i familjen.
Föräldraförsäkringen, som vi här i Sveriges riksdag lagstiftar om hur den ska se ut, har vi däremot förändrat så att den ska vara riktad mot ett mer jämställt uttag.
Men som det ser ut i dag, för att bara ta den siffra jag har här, tar kvinnorna ut drygt 13 månader under barnets första två år men bara 9 1⁄2 månad på föräldrapenning. Man tar alltså ut mycket längre ledighet än man har föräldrapenning. Det är sådant som man har fritt val att göra.
Vi är väl medvetna om att det finns olika ekonomiska situationer för olika familjer. Men för oss är det oerhört viktigt, dels att kvinnor och män ska dela mer lika på det oavlönade arbetet med barnen men också med hemmet, dels det som vi ofta glömmer bort: Barn behöver mer än en förälder. Barn mår väldigt bra om de har tillgång till både sin mamma och sin pappa. Det kan hända saker och ting här i livet.
Då är det bra att även pappan, som ofta är den som är hemma mindre, har kunskap om sitt barn - eller sina barn, för de är ofta flera - så att man kan vara trygg och veta att det här klarar han också. Det finns faktiskt pappor som vill vara hemma men som kanske inte får för att kvinnan tycker att det är hennes möjlighet att vara hemma. Jag har mött många pappor som har tagit möjligheten att vara hemma med sina små barn. De säger att det är den största .
Ann-Christin Ahlberg (S):
Det var många saker som Jenny Petersson tog upp. Jag börjar med utredningarna och att vi hänvisar till dem. Det var ju så att i åtta år lade den förra regeringen hela tiden uppdrag på utredning efter utredning. Många av dem har nu kommit till vår regering.
Vi har en feministisk regering som tar de utredningar som faktiskt har gjorts på största allvar. Men uppdragen till dem var ganska spretiga, så det krävs ett gediget arbete för att få ihop det här till något som blir riktigt bra och som också är mätbart när det gäller vad vi lägger pengar och resurser på. Det är det som Åsa Regnér håller på och jobbar med.
Den sista utredningen lämnades i oktober. Det har alltså inte gått så himla lång tid till att kunna verkställa någonting. Jag lovar Jenny Petersson att det kommer att komma mer än det jag redan har berättat om för att driva på jämställdhetsarbetet.
Vår feministiska regering har en statsminister och en finansminister som är uttalade feminister och som inför varje beslut tittar på hur det slår för kvinnor och män. Det är så man måste göra om man vill driva på jämställdhetsarbetet och faktiskt få till samma möjligheter för både kvinnor och män. Därför tycker jag inte att det är rättvist, det som Jenny Petersson säger om utredningar.
Det var faktiskt den förra regeringen som lade alla, men vi har fått ta emot en hel del av dem. Dem jobbar vi med, och det kommer att komma en hel del konkreta förslag utifrån det.
Ann-Christin Ahlberg (S):
Jenny Petersson började med att säga att vi har tillsatt utredningar. Då undrar jag vilken utredning. Jag vet att Jenny Petersson inte kan svara på det, men det är ju så att vi inte har tillsatt någon utredning på jämställdhetsområdet. Det är de utredningar som vi har mottagit som går ut på remiss. Vi väntar in hur människor som jobbar med de här frågorna ska ta emot dem.
Vi har tillsatt andra utredningar på andra områden. Många av de företag som drivs inom vårdsektorn, de stora börsnoterade företagen, är det inte en enskild kvinna som står bakom.
Det är ofta utländska företag som är aktiva här i Sverige och som leds av män som vi kanske inte ens vet vilka de är. Jag kan hålla med om att många kvinnor har startat företag på RUT-området, och vi har inte sagt att de ska bort.
Vi har inte heller sagt att allt ska bort inom vården. Men vi tycker att det ska vara ordning och reda där, för det är stora skattepengar som går till spillo till vinstdrivande företag. RUT-avdraget kommer att vara kvar.
Här har man ju utnyttjat kvinnor förut och tyckt att kvinnor inte ska ha en värdig inkomst. Ofta har det varit högavlönade människor som har utnyttjat kvinnor till att städa sin hem. Först när de fick skatteavdrag kunde de börja betala avtalsenliga löner.
Ann-Christin Ahlberg (S):
När det gäller satsningen på 2,6 miljarder är det inte jag som säger det, Erik Andersson. Det handlar inte om avundsjuka. Det handlar om den här regeringens jämställdhetssatsning och Riksrevisionens rapport och granskning. Det räcker att läsa sammanfattningen av den.
Jag kan slå upp den sidan där sammanfattningen finns och läsa rubrikerna. Den första rubriken är: Granskningens resultat. Den andra rubriken är: För lite fokus på hållbarhet. Den tredje rubriken är: För lite utrymme för strategiskt tänkande. Nästa rubrik: Glapp mellan ambition och reell styrning.
Har man satsat 2,6 miljarder av skattemedel borde man väl veta vad pengarna ska användas till, styra dem och utvärdera resultatet. I mitt anförande sa jag också att det har kommit några positiva saker ur denna satsning.
Jag är den första att säga att jag är glad över det, för annars hade det varit ännu mer förkastligt att satsa dessa 2,6 miljarder. Att vi är världens mest jämställda land stämmer ju inte. Eftersom den borgerliga regeringen inte gjorde tillräckligt mycket under de förra mandatperioderna har vi halkat efter.
De andra nordiska länderna springer före oss, så det stämmer inte. Vi ska vara rädda om våra svenska värderingar. Vi ska också se till att de kvinnor och män, flickor och pojkar som kommer till Sverige ska veta att vi står upp för att kvinnor och flickor ska ha samma rättigheter som män och pojkar. Det är oerhört viktigt.
Ann-Christin Ahlberg (S):
Erik Andersson ska få tydliga svar från mig. I Sverige är det svenska lagar som gäller för alla, oavsett om man kommer hit från något annat land eller om man är född och uppvuxen här. Det gäller lika för alla. Vi har en religionsfrihet, och den ska vi också vara rädda om. Du och jag får ha vilken tro vi vill. Vi behöver inte dela varandras tro, men det är den lagstiftning som vi har i Sverige.
Den gäller dig, mig och alla andra. Tydligare än så tror jag inte att man kan vara. Herr talman! Jag förstår att jag trampade Erik Andersson, Moderaternas företrädare i debatten, på tårna när jag tog upp Riksrevisionens kritik mot satsningarna på 2,6 miljarder kronor.
Varför jag kritiserade detta är för att jag brinner för att kvinnor och män, flickor och pojkar ska få samma möjlighet. Om man satsar 2,6 miljarder kronor på jämställdhetsområdet hoppas jag ju att de skattemedlen används på det bästa sättet så att det blir en förändring. Det är Riksrevisionen, inte Socialdemokraterna, som framför den kritiken i sin granskning.
Det kan väl inte vara mer tydligt än så. Om man vill att vi ska leva i ett jämställt land måste vi ta vissa beslut som påverkar verkligheten. De besluten vågar vi ta. Ibland handlar det om att man inte är populär i alla läger.
Men vi driver på för att kvinnor och män, flickor och pojkar ska få samma möjligheter under hela sitt liv.
Ann-Christin Ahlberg (S):
För att vara ärlig, Désirée Pethrus, har jag ingen exakt siffra på vad våra totala jämställdhetssatsningar kostar. Men självklart kostar de en hel del pengar. Samtidigt har vi en helt annan inriktning på vår politik.
Före alla beslut tittar vi på hur jämställdheten för kvinnor och män, flickor och pojkar påverkas. Så vi jämtegrerar alla politiska beslut. Inför budgeten är det oerhört viktigt att man kollar upp det. Om man inte gör det blir det gärna så att den som redan har mycket får ännu mer.
De 2,6 miljarderna som jag var väldigt kritisk till fanns med i Riksrevisionens granskning. Det är inte bara vi socialdemokrater som har ifrågasatt detta, utan vi har läst vad Riksrevisionen har sagt. Det är ju Riksrevisionen som har varit väldigt kritisk i sin granskning.
Jag tog inte upp några exempel på satsningar som ni gjorde under de åtta år som ni hade makten. Ni sa att de gynnade kvinnor, men de slog precis rakt åt andra hållet. Vårdnadsbidraget är ett exempel. Kristdemokraterna drev det väldigt tydligt. Det har ju inte gynnat kvinnor för fem öre.
Snarare har det låst in kvinnorna i ett utanförskap i stället för att de ska bli en del av samhället. Vi har regerat ett år med vår egen budget. Under första budgeten fick vi föra vår politik, men med en borgerlig budget. Så vi har inte lyckats med allt som vi ville.
Ann-Christin Ahlberg (S):
Nu fick jag väldigt många frågor från Désirée Pethrus. Jag kommer nog inte att hinna svara på alla. Men det här med hedersbrott ligger ju inom Anders Ygemans och Morgan Johanssons ansvarsområde, så det lämnar jag därhän. Désirée Pethrus talar om kvinnors möjlighet att starta företag och säger att antalet nu har gått ned.
Många kvinnor som har startat företag eller vill göra det säger att barnomsorgen inte fungerar i och med att den inte finns på kvällar och helger, vilket man kan behöva. De tar också ofta upp att äldreomsorgen kanske inte fungerar om man har en gammal förälder som behöver den.
Av de anledningarna vågar eller kan man inte starta företag. Den biten satsade inte den förra regeringen någonting på, utan den uteslöt man. Dessutom är de regler vi har vid föräldraskap, sjukskrivningar med mera inte alltid anpassade till småföretagare, och det är oftast småföretag kvinnor startar.
Sedan gällde det vår jämställdhetspolitik. Oavsett om politiken bedrivs i arbetsmarknadsutskottet, utrikesutskottet eller skatteutskottet måste man ha en jämställdhetsanalys. Det behövs på alla politikområden. Det är ju då det kommer resultat.
Man kan inte bara lägga det i en pott och i ett utskott, utan man måste titta på varje enskilt politikområde om det ska ge något resultat. Vi har huvudansvaret i arbetsmarknadsutskottet, men det är för att många av de regelverk vi behandlar är kopplade till arbetslivet. Det finns väldigt mycket som vi kan påverka, till exempel med lagstiftning. Mycket beror ju på det.
Men jag tror inte att jag behöver räkna upp alla våra förslag en gång till.
Ann-Christin Ahlberg (S):
Jag kan börja med det här med kvotering. Kvotering sker redan i dag. Män kvoterar in män, och kvinnor får stå utanför. Kvinnor slår i glastaken, trots att de har hög kompetens. Det tycker vi socialdemokrater är bedrövligt. Vi tycker att kvinnor som har kompetens också ska ha möjlighet att komma in i maktens korridorer. Det är det vi menar med makt och inflytande på samma villkor som män har i samhället. Det har inte kvinnor i dag.
Med statistik kan vi följa upp detta och se hur det ser ut. I dag vet vi att kvinnor inte får samma makt och inflytande i till exempel bolagsstyrelser. Vi vet att kvinnor utbildar sig och har väl så bra kompetens som männen. Men det handlar om att se till att komma in där makten finns.
När det gäller det här med en könssegregerad arbetsmarknad kan vi se att kvinnor har varit mycket bättre på att se över till den andra sidan, utbilda sig och gå över till de typiska mansdominerade yrkena.
Männen gör detta i väldigt liten utsträckning jämfört med kvinnorna. Det är kanske inte så många män som ser sitt framtidsyrke inom vården, för arbetsvillkoren är inte så bra som de borde vara.
Men där har kvinnor jobbat, och där har man hela tiden utnyttjat kvinnor med dåliga arbetsvillkor. Med statistik kan man se hur det slår och hur olika förutsättningar ges till kvinnor och män. Det är viktigt med statistik.
Ann-Christin Ahlberg (S):
Det första steget är taget nu. Vi lovade ju att man skulle försöka få till ett kollektivavtal om det blev en rödgrön majoritet i SKL, så att man skulle få heltid som norm. Det är ordnat nu. Sedan kommer det inte från den ena dagen till den andra att bli så att alla som så önskar har heltid. Det vet vi.
Men det finns utredningar och studier som visar att det inte behöver kosta så mycket mer för en kommun om man bara organiserar arbetet på rätt sätt. Vi har i allra första hand förespråkat kollektivavtalsmodellen, och om det inte gick skulle det vara lagstiftning.
Nu jobbar inte alla kvinnor i den offentliga sektorn, och alla omfattas inte av ett kollektivavtal genom SKL:s förhandling med parterna. Detta är ett startskott. Vi hoppas nu att andra förbund och arbetsgivare tar efter.
Om man vill vara en god arbetsgivare, ha kompetent personal och anställa dem som man vill ha kommer kraven att öka på dem som bara anställer på deltid eller under kortare anställningstider. Nu får jag från många ställen höra att arbetskraften som man vill ha inte finns.
Det är positivt på sitt sätt samtidigt som det också är ett bekymmer. Här och nu kommer det snart att bli en annan konkurrens. Jag hoppas att Handels och Hotell- och Restaurangfacket med flera kommer att få in heltid som norm mer på den kvinnodominerade arbetsmarknaden.
Ann-Christin Ahlberg (S):
Allt som man kan lära sig av sina misstag är väl bra, eller hur? Nu kommer nuvarande regering att se till att den inte gör de misstag som den förra regeringen gjorde, enligt Riksrevisionens rapport, utan lyfter fram det. Jag förstår att jag har trampat på en öm tå hos allianspartierna.
Jag säger återigen att det inte är Socialdemokraterna som har framfört denna hårda kritik, utan det är Riksrevisionen i sin granskningsrapport. Jag kan läsa rubrikerna igen för vad den skriver. : Dem har jag hört.) Dem har Annika Qarlsson från Centerpartiet redan hört. Självklart är det bra med det som gjordes som var bra. Det sa jag också i mitt anförande.
Jag kan referera mig själv en gång till: I ärlighetens namn står det också att läsa att en del positiva saker hände. Men risken är att kunskaper och insatser inte är bestående, enligt Riksrevisionen. Man gör en satsning på 2,6 miljarder kronor, som är otroligt mycket pengar.
Det är så mycket pengar att man knappt vet hur mycket pengar det är, och det är skattemedel som används. Då brukar man vara väldigt mån om att det ska bli bra. När man får så stark kritik får man fundera lite. Det kom vissa saker som var bra utifrån satsningen, och det var bra att vi har gjort dem. Men vill vilket pris skedde det? Var det rätt?
Det kan man diskutera, även om det var första gången en sådan satsning gjordes.
Ann-Christin Ahlberg (S):
Jag kan förstå att det retar allianspartierna, eftersom jag fick många replikskiften, att jag kunde rabbla upp en del av det vi nu gör i regeringsställning. Det är klart att vi brinner för jämställdhet. De saker som jag tog upp är under rubriken att det gynnar kvinnor mer än män.
Vi vet att mycket av politiken har gynnat män mer än kvinnor under de åtta tidigare åren. Jag sa inget i mitt anförande om vad man gjorde som försämrade kvinnors möjligheter eller andra villkor under de åtta år som man styrde.
Riksrevisionen har gjort en viss typ av granskning. Det är återigen en stor summa pengar. Jag kan förstå att man vill förminska det. Allt det som man har gjort som är bra är det tur att det blev bra.
Jag kommer själv ihåg att kommuner och sådana som skulle få pengar inte visste första året vad de skulle använda pengarna till. Det var inte tydliga krav eller riktlinjer för vad man skulle göra med dem. Det var vi då starkt kritiska till. Riksrevisionen har instämt i det.
Allt som blir bra ur ett jämställdhetsperspektiv gynnar oss alla på ett eller annat sätt. Men det som jag rabblade upp i början är bra för jämställdheten. Det är vi stolta över. Vi kommer att komma med fler förslag och fler saker som gynnar jämställdheten.
Ann-Christin Ahlberg (S):
Min fråga går till jämställdhetsminister Åsa Regnér. Nyss har två viktiga beslut fattats här i Sveriges riksdag som driver på jämställdhetsarbetet. Det handlar om förändringen av föräldraförsäkringen med ytterligare en reserverad månad, bland annat. Förhoppningsvis kommer kvinnor och män att dela mer lika på ansvaret av sina gemensamma barn.
I går beslutade vi att det kommunala vårdnadsbidraget, som av många anses vara en kvinnofälla, ska tas bort. Hur tror jämställdhetsministern att det kommer att påverka arbetsmarknaden för kvinnor och män, och hur kommer det att påverka kvinnors och mäns möjligheter i stort, tror ministern?
Ann-Christin Ahlberg (S):
Jag tackar jämställdhetsministern för svaret. Det var ett svar som jag delar med jämställdhetsministern; detta är viktiga frågor för kvinnor. Det handlar både om att få möjligheter till egen försörjning och om det som vi ofta glömmer bort - barnens viktiga del i detta när det gäller att få goda förebilder från både sina mammor och sina pappor.
Men det handlar framför allt om kvinnors möjlighet att försörja sig själva och inte ständigt vara beroende av en annan hälft. Vi vet att kärleken kommer och går, och ibland står man plötsligt ensam. Man kanske har en man som slår en och som man har ett behov av att lämna. Här är det en jättestor vinst speciellt för kvinnor att man kan påverka på det här sättet.
Utredningarna har varit många, och de har visat att det här har varit ett behov. Kommer det ytterligare förslag, som lönekartläggningar och lite mer sådant?