Tobias Billström (M):
Nej, kommissionens utlåtande på den här punkten kan inte tolkas olika. Kommissionen har olika instrument för att rikta kritik. Bodil Ceballos skriver i sin interpellation att man hävdar att det har framförts kritik, men så har alltså inte skett. Man kan välja att stämma länder som inte följer de direktiv som är framlagda och man kan rikta erinringar, men det är inte det som kommissionen har gjort i det här sammanhanget. Sedan kan man också diskutera frågan om bra eller dåligt.
Vad Migrationsverket har sagt i sitt remissvar är helt riktigt att man anser att förslaget är bra. Men verket har också uppgett mycket tydligt i sitt svar, vilket Bodil Ceballos inte nämner här i kammaren, att det är oklart vilken typ av stöd som avses i kommissionens förslag. Detta är naturligtvis den avgörande punkten. Jag hoppas att Bodil Ceballos i sin replik kommer att utveckla vad hon menar med detta.
Anledningen till att Sverige riktar kritik mot det här är ju att vi anser att förslaget inte är bra eftersom det sociala stödet till landets egna medborgare inom Europeiska unionen inte är harmoniserat. Som jag sade tidigare är det så att införandet av en sådan bestämmelse i vissa medlemsstater skulle få till effekt att stödet skulle vara för lågt medan det i andra länder skulle vara mer generöst.
Detta skulle alltså vara fullständigt kontradiktoriskt gentemot den politik som regeringen för, där vi strävar efter att ha så små skillnader i mottagandevillkor för de asylsökande inom unionen som över huvud taget är möjligt. Detta är den punkt där jag tycker att Bodil Ceballos i någon mån undviker den springande punkten. Jag anser att man ska lära sig krypa innan man kan gå. Först måste vi se till att skapa enhetlighet i systemen mellan unionens medlemsstater. Därefter kan vi ta den här diskussionen.
När det sedan gäller Iran är det helt riktigt att i stort sett alla länder i världen har problem med Iran, som vägrar ta tillbaka sina egna medborgare i strid med folkrätten. Det är dessutom mer komplicerat än så, eftersom Iran avkräver sina medborgare förpliktelser, till exempel att underteckna dokument. Men inget av detta handlar om den rättssäkra prövningen. Bodil Ceballos säger att de som har fått avslagsbeslut inte gillar detta.
Nej, det kan man möjligen ha förståelse för, men det är faktiskt vi i det här landet som bestämmer på vilka premisser som människor ska få lov att stanna. Det är vi i det här sammanhanget, den kammare vi befinner oss i, som bestämmer hur utlänningslagen ska vara utformad. Och är det så att man inte når upp till dessa nivåer ska man få avslag på sin ansökan. Beträffande att det skulle vara inhumant att inte ge de här människorna uppehållstillstånd har den frågan redan prövats rättsligt. Man har redan fått besked huruvida man fick lov att stanna eller inte, och svaret blev nej.
Därmed har vi avlägsnat oss från ämnet för interpellationen, som inte är en diskussion om asylpolitiken i stort, men jag tycker att det kunde vara värt att ta den här utvikningen för att förklara varför Bodil Ceballos resonemang inte riktigt hänger ihop. Vi har nu haft en asylmottagningsutredning, den första på 13 år. Den har tillkommit under den här regeringen. Den tillkom inte under den förra regeringen, där ju Bodil Ceballos parti var en del av regeringsunderlaget.
Den här utredningen har kommit med ett antal intressanta förslag som vi nu kommer att gå igenom. Bland de förslagen finns det vi nu har stått och diskuterat, det vill säga förändringar när det gäller dagersättning och flerbarnstillägg.
Vad remissinstanserna säger kommer naturligtvis att vara intressant och viktigt för regeringens slutgiltiga bedömning innan vi går till verket med att skapa lagrådsremisser och propositioner, men jag tycker nog att det kan vara på sin plats att avvakta vad remissinstanserna tycker och tänker innan vi kommer med något slutligt avgörande från regeringens sida. Det tycker jag hör till vanlig hyfs.
Det finns så många frivilligorganisationer, kommuner och andra intressenter som tycker att den här frågan är angelägen och viktig, och jag tycker att vi bägge två, oavsett om vi tillhör majoritet eller opposition, bör visa den respekten för intressenterna så att vi inte föregriper diskussionen. Men när den är avslutad ska vi däremot ha en intressant och livfull politisk debatt om de här frågorna.