Annika Strandhäll (S):
Jenny Petersson har frågat mig vilken analys som jag och regeringen gör av utvecklingen av väntetiderna inom vården under nuvarande regering och vilken analys jag gör samt vilket ansvar jag och regeringen har för att Sverige har bland Europas längsta vårdköer. Jenny Petersson lyfter bland annat i interpellationen att regeringen har ersatt en fungerande kömiljard med en professionsmiljard helt utan krav på motprestation, uppföljning eller utvärdering.
Tillgänglighet i vården är en prioriterad fråga för regeringen. Sett över tid har tillgängligheten i vården förbättrats, men sedan ett antal år finns en oroväckande utveckling kopplad till tillgänglighetsmåtten i vårdgarantin. Det är dock värt att notera att denna utveckling startade redan under den senare delen av den period då den tidigare prestationsbaserade kömiljarden fanns. Kömiljarden kritiserades bland annat för att leda till undanträngningseffekter och kreativ registrering av väntetiderna.
Professionsmiljarden ersatte kömiljarden just för att en fungerande kompetensförsörjning är en förutsättning för god tillgänglighet. De problem med bemanning och kompetensförsörjning som finns i vården bidrar till att minska vårdens kapacitet och därmed också tillgängligheten. Det kan exempelvis handla om stängda vårdplatser och inställda operationer. Regeringen har vidtagit en mängd åtgärder och höjer de generella statsbidragen med miljardbelopp för landstingen från 2017.
Professionsmiljarden adresserar utmaningarna kring kompetensförsörjning. Bland annat har medel öronmärkts för att stimulera fler sjuksköterskor att vidareutbilda sig inom områden där de nationella behoven är stora, exempelvis med bibehållen lön. Medel har också tillförts för validering av utländska hälso- och sjukvårdsutbildningar liksom för utbyggnad av utbildningsplatser inom sjuksköterske, barnmorske- och specialistsjuksköterskeutbildningarna.
I den senaste budgetpropositionen föreslås också en utbyggnad av läkarutbildningen. Satsningen följs nära av Socialstyrelsen, och de redovisningar som hittills har kommit in visar att landstingen tar sitt ansvar som huvudmän och som arbetsgivare på allvar och att de vidtar relevanta åtgärder på området. Arbetsgivarna har ett viktigt ansvar för att vårdens arbetsmiljö och arbetsvillkor gör det attraktivt för personal att bli anställd och arbeta kvar i vården.
Genom att stötta landstingen i att komma till rätta med kompetensförsörjningsproblemen och personalsituationen kan vi också ge förutsättningar för att korta vårdköerna. Men regeringen har inte enbart ersatt den på flera sätt problematiska kömiljarden - nu görs historiskt stora satsningar på vården därutöver.
I budgetpropositionen för 2018 föreslår regeringen en ny satsning om 2 miljarder kronor för att förbättra personalsituationen och utveckla vårdens verksamheter. Personalsatsningen, som föreslås från och med 2018, ska kunna användas till exempel till att se över arbetsvillkoren, öka bemanningen och utveckla arbetssätt med mera i vården i syfte att vårdpersonal ska arbeta kvar i vården.
Satsningen kompletterar professionsmiljarden på ett kraftfullt sätt. En annan av regeringens nya satsningar, patientmiljarden, syftar bland annat till att främja förutsättningarna för en ökad tillgänglighet. Det handlar bland annat om att stimulera en skärpt vårdgaranti i primärvården. Socialstyrelsen har också fått regeringens uppdrag att utveckla uppföljningen av hälso- och sjukvårdens tillgänglighet.
Landstingen i Sverige har kommit olika långt vad gäller att få ned väntetiderna och behöver vart och ett analysera sin egen väntetidssituation och behovet av att vidta åtgärder. Uppföljning av väntetider och redovisning av vilka insatser som genomförts är viktiga inslag för ett ansvarsfullt användande av riktade statsbidrag och en förutsättning för att regeringen ska kunna stimulera att väntetidsutvecklingen går åt rätt håll.
Tillgängligheten är en prioriterad fråga som jag följer nära. Det är givetvis otillfredsställande att svenska väntetider är långa i jämförelse med många andra länder i Europa. Tillgänglighetsfrågan i vården som helhet låter sig emellertid inte lösas med en enkel åtgärd. Problemet måste angripas från många olika håll eftersom det har flera olika orsaker i vårt komplexa hälso- och sjukvårdssystem.
Jag bedömer att regeringen i dag, med de historiskt stora satsningar på vården som nu görs, gör omfattande insatser för att på olika sätt förbättra tillgängligheten i vården för patienterna. Vi har inte enbart ersatt kömiljarden - vi har ett brett angreppssätt på tillgänglighetsproblemens bakomliggande orsaker.
Det är insatser som på ett långsiktigt sätt stöder landstingen att utföra sitt viktiga uppdrag och att ta sitt ansvar för att erbjuda en god hälso- och sjukvård. Jag kommer att fortsätta att följa utvecklingen löpande.