John Widegren (M):
Vad gäller dieselskatten ligger Sverige lite för långt ifrån nära och konkurrerande länder. Vi ligger inte rätt där, och därför vill Moderaterna i sin budget öka återbetalningen ytterligare. När det gäller den miljard som vi hela tiden återkommer till - ja, det är jättebra med ekonomiska åtgärder. Men det är inte det här som får lantbrukarna att vilja öka sin produktion. Det är ju ökad produktion som behövs, och ökad produktion får vi genom att öka lönsamheten för lantbrukarna.
Tyvärr är lönsamheten bitvis mycket dålig inom svenskt lantbruk i dag. Det är inom detta som vi måste göra något. I interpellationssvaret talar statsrådet om spelregler, byråkrati och sådana saker. Allt detta är jätteviktigt att lyfta upp. Jag hoppas och tror att livsmedelsstrategin kommer att innebära förbättringar här. Lantbrukare behöver långsiktiga och tydliga spelregler.
Avskrivningar inom lantbruket handlar i dag kanske om 20 och 30 år medan det inom övrig industri handlar om två tre år. Det innebär att det måste finnas en långsiktighet i allt vi gör. Lantbrukarna måste få känna att det finns en långsiktig lönsamhet för att göra dessa investeringar. Det ska finnas en samstämmighet i regeltolkningar. Runt om i EU måste regler tolkas lika. I Sverige har vi till exempel 21 länsstyrelser som tolkar saker olika.
En lantbrukare bygger ett kreatursstall i Östergötland, och en annan lantbrukare bygger kanske ett likadant stall i Småland. Båda förprövas, och den ena får godkänt. Men det får inte den andra, för länsstyrelserna har tolkat reglerna på olika sätt. Detta måste vi komma bort från. Herr talman! Det finns annat som står i vägen. Exempelvis har Kemikalieinspektionen slagit ut lökodling och annan produktion. Vi ställer högre och alldeles för tuffa krav.
Vidare är handläggningstiderna på myndigheterna långa. Statsrådet lyfte fram djurproduktionen, och jag vill återkomma till det. Visst har vi fantastiskt fin djurproduktion i Sverige i dag. Vi har också avsatt stora markområden i Sverige för djurproduktion där vi inte kan få någon lönsamhet i något annat, till exempel spannmålsodling. I stället kan vi köra gräs och annat genom djur.
Under lång tid och ända sedan vi i Sverige bestämde oss för att bli världens renaste jordbruk har vi anpassat våra system efter djuren och inte gjort som de gör i Europa: anpassat djuren efter systemen. Det gör att vi har friska djur i Sverige, och vi har låg antibiotikaanvändning.
När jag för någon vecka sedan ställde en fråga till statsrådet menade han att övriga Europa vill närma sig Sverige när det gäller stallsystem och djurhälsa. Då försvinner ytterligare en av våra konkurrensfördelar, tänker jag. Det är förstås jättebra att man i Europa vill ha friskare djur och på så sätt komma närmare Sverige. Det är dock en av de konkurrensfördelar som vi tidigare har haft. Vi måste inom svenskt lantbruk då ha andra fördelar så att vi kan ligga före på något annat sätt.
Vi har även administrativa bördor. En mjölkbonde har i dag 600 lagar och regler att följa. Det är tufft. Jag tror att de flesta djurbönder skulle kunna tänka sig att ha en egen kontorist som bara hanterar de administrativa bördorna. Detta är såklart inte rimligt, för det finns ingen ekonomi till detta. Journaler och tvärvillkor är exempel på sådant som det ska föras bok över. Vi behöver underlätta för upphandling. Där finns ett symbolvärde.
I mycket är vi på god väg när det gäller upphandling. Vi behöver också underlätta för livsmedelsexport och vidareförädling. Jag vill därför fråga ministern: Hur ska vi få våra lantbrukare att våga investera så att de kan se en långsiktighet och få en framtidstro?