Tobias Krantz (FP):
Mikael Damberg har frågat mig vad jag gör för att öka studenternas anställningsbarhet samt vilka åtgärder jag och regeringen är beredda att vidta för att öka studenternas möjlighet till praktik i arbetslivet. Jag vill inledningsvis betona att de frågor som Mikael Damberg tar upp är viktiga och att regeringen noggrant följer hur studenternas etablering på arbetsmarknaden utvecklas. Uppföljningar visar att man med en högskoleutbildning har en stark ställning på arbetsmarknaden.
Arbetslösheten för personer med högskoleutbildning är, oberoende av konjunkturläge, generellt lägre än för personer utan högskoleutbildning. Den starkare ställningen på arbetsmarknaden för högskoleutbildade visar sig också genom en större rörlighet. Samtidigt som högskoleutbildade oftare avslutar en anställning får de också snabbare en ny anställning jämfört med personer utan högskoleutbildning.
Regeringen har i flera olika sammanhang betonat att universitet och högskolor har ett ansvar för att arbeta med kopplingen mellan utbildning och arbetsmarknad och att varje lärosäte har att ta hänsyn till arbetsmarknadens behov vid planeringen av utbildningen. Riksrevisionens granskningsrapport Studenternas anställningsbarhet är en intressant och ambitiös genomgång av olika insatser för att främja studenternas anställningsbarhet. Riksrevisionen lämnar flera rekommendationer till universitet och högskolor, Högskoleverket och regeringen.
Frågan övervägs för närvarande inom Regeringskansliet, bland annat i samband med arbetet med att ta fram åtgärder för att främja kvaliteten i den högre utbildningen. Jag räknar med att regeringen senare i vår kommer att redovisa förslag till riksdagen. Samtidigt vill jag peka på att utvecklingen går åt rätt håll. I sin uppföljning av universitets och högskolors arbete med samverkan med det omgivande samhället konstaterade Högskoleverket att just studenternas omvärldskontakter i utbildningen hade utvecklats under de senaste åren.
Det handlar bland annat om inslag av praktik och examensjobb i utbildningen, men inkluderar också gästföreläsare från arbetslivet, studiebesök och arbetsmarknadsdagar. Högskoleverket konstaterade också att även om den här utvecklingen är tydligast inom de yrkesinriktade programmen sker detta även inom andra utbildningar i allt högre grad. Regeringen har tidigare pekat på att studie- och yrkesvägledningen bör stärkas, och allt fler lärosäten erbjuder i dag olika slags karriärvägledning.
Det sker både genom tillgång till studie- och yrkesvägledning och genom kurser och seminarier med syfte att ge studenterna specifika kunskaper och färdigheter för att underlätta deras etablering på arbetsmarknaden. Sammanfattningsvis har regeringen varit tydlig i att en koppling mellan utbildning och arbetsmarknad är en både nödvändig och viktig del av högskoleutbildningen.
Men jag vill samtidigt betona att det först och främst är en uppgift för universitet och högskolor att utforma utbildningarnas innehåll så att studenterna uppnår de examensmål som regeringen har satt för olika utbildningar. Det måste även fortsättningsvis vara upp till respektive lärosäte att besluta om och i vilken omfattning till exempel praktik bör ingå i en utbildning eller vilka omvärldskontakter som är nödvändiga för att erbjuda studenterna en utbildning av hög kvalitet.