KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jan-Olof Larsson (S):
Ska jag uppfatta det så att regeringen när den inledde diskussioner om Madagaskar trodde att det skulle bli en demokrati på ett eller två år? Jag tror att det är lite naivt av regeringen att ha sådana föreställningar. Ska vi kunna vara med och påverka får vi vara tydliga och säga att vi inte tecknar avtal med diktaturer. Vi ska säga: Först och främst får ni bli en demokrati. Då går vi in.
Jag vet att det kan bli värre om vi inte är där, men det blir värre också när vi sätter länder i blockad. Andra blir drabbade. Men det är bra, och det är tydligt - vi vet vad regeringen vill och vilken vikt man lade vid denna överenskommelse när det gäller det betänkande vi hade, där vi var eniga i ord men inte i handling.
Lars var inne på att det är väldigt viktigt med regional förvaltning, och det är vi helt överens om.
Om man dock tar detta resonemang för Östersjön, där vi i princip har regional förvaltning i dag - det är länderna runt Östersjön som diskuterar, och mindre regionalt förvaltningsområde än Östersjön får vi inte även i en ny fiskepolitik - ser man när det gäller detta med förvaltningsplaner för arter att man inte på flera år har kunnat komma överens om en förvaltningsplan för lax i detta begränsade område.
Det har fått till följd att man till stora delar har fiskat ut laxen, och vi har fått skära ned möjligheterna till fiske på grund av detta - trots att det var ett litet, regionalt område. För att sätta press på politikerna säger vi att man inte får ha ett kommersiellt fiske på en art om det inte finns en spikad förvaltningsplan. Fastslår man det måste politikerna fatta beslut.
Annars har de inte så pass mycket råg i ryggen att de klarar av detta. Det har de visat gång efter annan.
Jan-Olof Larsson (S):
Vi är överens om mycket, Lars. Väldigt mycket är vi överens om, men vi har naturligtvis ett politiskt ansvar. Du säger att man kan ställa krav på näringarna och så vidare, men vi måste ju ställa krav utifrån våra politiska ambitioner också så att de har någonting att hålla sig till och inte minst för att få en konkurrensneutralitet. Du tog upp övergödningen, som är en av de stora frågorna. Det är det som vi diskuterar mest.
80 procent av alla utsläpp i Östersjön är så kallade diffusa utsläpp. De kommer inte från något reningsverk eller någon fabrik. Därifrån kommer 20 procent som punktutsläpp, men 80 procent är diffusa. Det är som du säger gott att åka till västkusten och bada. Fortsätter vi så här på östra sidan får snart alla på ostkusten åka till västkusten för att bada.
Det unnar jag dem, men jag vill ju helst att de ska kunna bada på ostkusten också, för det är fint och vackert på många sätt även på ostkusten. Men då måste man göra något. Vi kan säga att ett internationellt arbete är bra, men vi kan också göra någonting här på hemmaplan.
När det gäller jordbruket får man ett miljöstöd för vårplöjning, fånggrödor och våtmarker för att de tar upp närsalterna. Det är bra. Det är riktigt. Det är svårt att säga vilken effekt det har, men om man gav samma stöd till musselodlingen kunde man på kilot när tala om hur mycket man plockade upp av kväve och fosfor.
Varje levande mussla innehåller 1 procent kväve och 0,1 procent fosfor. Får man det här stödet på ett par kronor kilot skulle det vara grunden för att utveckla den här branschen. De skulle då få samma förutsättningar som gäller för jordbruket. Är ni villiga att se till att det blir så?
Jan-Olof Larsson (S):
Är det då meningen att vi ska ta bort stödet från bönderna för vårplöjning, fånggrödor och våtmarker så att de får samma förutsättningar? Eller är vi beredda att säga att motsvarande stöd till musselodlingarna skapar en stabil grund för dessa att utvecklas? I dag kostar det 2 miljoner kronor. Det är inte ens felräkningspengar i statsbudgeten.
Ni vill inte ta möjligheten att utveckla en bransch som är bra för miljön och är bra för den biologiska mångfalden. Musslor kan användas till humanföda och till foder när de är av sämre kvalitet. Men ni kan inte tänka er att satsa på detta.
Det är att diskriminera yrkeskategorier. Man kan söka pengar. Landsbygdsministern åker runt och talar väl för vattenbruket, att det är en framtidsbransch.
Då kan ibland samma förutsättningar som ges en annan bransch behöva ges även här. Då kanske ett ännu bättre resultat kan åstadkommas från miljösynpunkt. Nu vet vattenbruksbranschen att regeringen inte är intresserad av att hålla fram branschen.
Det finns en yrkeskategori som regeringen stöder sig på, nämligen bönderna. Vattenbruksbranschen får klara sig bäst den kan.
Jan-Olof Larsson (S):
Jag var ju tvungen att ställa någon fråga till Lars för gammal vänskaps skull. När det gäller frågan om vraken är vi båda berörda. Det är inte länge sedan det i Tjörns kommun drev i land ett oljebälte utifrån Skagen. Det kostade hundratals miljoner att sanera.
Du, Lars, säger att den här frågan har diskuterats sedan 1970-talet. Den poppade väl upp och blev medial 2005-2006, när det började läcka diesel från vraket Skytteren så att det luktade diesel ute på havet. Man kunde inte fiska längre, för räkor, kräftor och annan fisk smakade diesel. Det var då frågan lyfte medialt, och det är då vi politiker brukar reagera.
Du säger att ni har gjort mycket i den här frågan. Jag har köpt det. Carlgren var ute, och man skulle greja detta på Statskontoret, men nu har frågan bollats fram och tillbaka. Nu säger du att den ligger hos Sjöfartsverket, och där diskuterar man vem som äger bollen.
Jag hoppas att man kommer fram till vem som ska kicka bollen innan vraket spricker och all oljan hamnar på land, för det har vi inte råd med. Då ryker inte bara den biologiska mångfalden och fisket utan också turism och annat, och kommunernas ekonomi går åt pipan. Det är ju kommunerna som ska stå för kostnaden för sanering. All olja som driver i land är kommunernas ansvar.
Jag hoppas alltså att du har ett tydligare besked att ge här.
Jan-Olof Larsson (S):
Att det är viktigt med planering och beredskap är vi helt överens om. Men jag kan inte påstå att ni har jobbat särskilt strukturerat med frågan sedan 2006. Ni vet ju inte ens vem som äger frågan i dag! Nu ligger bollen hos Sjöfartsverket, som ska ta reda på vem som äger frågan. Vi säger att det är regeringens ansvar att ta fram en handlingsplan.
Det handlar om tid för sanering, vilka platser som är aktuella och att man anger risk, så att man tar detta i rätt ordning, precis som Lars Tysklind säger. Detta måste komma nu, för vi kan inte sitta och vänta längre. Om ett av dessa skepp bryts sönder är jag övertygad om att vi snabbt får fram en plan, men jag menar att vi måste göra den planen nu och åtgärda problematiken innan oljeutsläppet är ett faktum. Vi är ju överens om detta.
Vi måste komma till skott, för det är mycket som står på spel. Även om ett vrak har legat i många år kommer vi för varje dag närmare det ögonblick då det bryts sönder. Vi kan inte skjuta på problemet hur länge som helst. Vi är överens om allt, men nu måste regeringen sätta ned foten och tala om när, var och hur.
Jan-Olof Larsson (S):
Den här kammaren brukar uttala sitt fulla stöd och i all enighet för kustfisket i Sverige och den betydelse det har för landsbygden och en levande skärgård. Trots det kommer det förslag på förslag som innebär inskränkningar i möjligheten att bedriva ett kustnära fiske. Nu senast är det bristen på lax och avsaknaden av bra laxbestånd, och det är ju rätt och riktigt.
Det har också varit en avsaknad av en förvaltningsplan för laxen under många år, och Sverige har ett väldigt stort ansvar för att vi inte har fått igenom en sådan. Det har lett till att vi har hotade bestånd i dag. När jag hör den här diskussionen och debatten kommer jag att tänka på ett mindre trevligt förslag som kom 2002 om ett ensidigt torskfiskestopp för Sverige.
Frågan överklagades till EU som prövade den och konstaterade att svenska fiskare också är EU-medborgare och att svenska fiskare har lika stor rätt som alla andra fiskare i EU att fiska på de vatten som ligger utanför tolvmilsgränsen. Det borde väl gälla även för lax och inte bara för torsk.
Då undrar jag: Anser ministern också att svenska fiskare är EU-medborgare? Även om ministern inte ska styra Havs- och vattenmyndigheten pågår det väl ett samtal mellan departement och Havs- och vattenmyndigheten, hoppas jag, där man tar upp frågan som avgjordes på våren 2003, att svenska fiskare är EU-medborgare.
Det kunde vara intressant att få reda på det. Vi har nu fått ordning på torskbestånden. Ministern brukar stå här och tala om att det grejade han genom att åka ned till Polen, slå näven i bordet och sätta stopp för svartfisket - det klarade han nästan själv. Och Polen fick betala detta genom minskade fiskemöjligheter på torsk. Det är rätt och riktigt. Så ska det vara.
När man skulle ha laxförhandlingar sade vi också att nedskärningen ska ske på Polens fiskemöjligheter. Eftersom det är Polen som har överfiskat lax är det också de som ska stå för nedskärningen. Det är punkt ett, säger Eskil Erlandsson. Men så blir inte fallet.
Punkt ett blir att vi ska lägga ned svenskt kustfiske i Blekinge och södra Sverige. Vad är ministerns ambition när det gäller att Polen ska ta matchen och stå för kostnaden som det innebär att dra ned fisket? Det skulle vara intressant att få reda på.
Jag vill också ha ett tydligt svar från ministern på om svenska fiskare är EU-medborgare och får fiska på EU:s internationella vatten. Anser ministern att det är Polen som ska stå för neddragningen eftersom det är de som har överfiskat 70 000 laxar?
Jan-Olof Larsson (S):
När man begär replik på Rune Wikström vet man inte om man begär replik på en politisk vilde, på en som företräder Moderaterna eller på en som företräder regeringen. Vi ska släppa det småskaliga fisket fritt, säger han. Är detta regeringens hållning, är det Rune Wikströms hållning eller är det något som kommer bara från Möja?
Sedan är frågan vad som är småskaligt och storskaligt, Rune Wikström. När vi nu har avpolletterat det pelagiska fisket har vi enligt min bedömning i dag enbart småskaligt fiske kvar. Enligt min tolkning menar Rune Wikström att det ska släppas fritt. Det ska bli intressant att få reda på vad som är småskaligt och vad som är storskaligt, och det vill man ha reda på även på Västkusten, inte bara runt Möja.
En annan sak som ni förespråkar är säljbara kvoter. Vi har i dag ett mycket litet antal fiskare kvar på Västkusten och i Skåne och Blekinge. Vad händer om kvoterna görs säljbara och man börjar handla upp dem? Vi har gödslat med pengar i Göteborgsområdet - miljoners miljoner. Där finns i dag kapitalet och möjligheten att köpa upp dessa kvoter.
Men hur går det då med infrastrukturen för fisket i övrigt? Faller den, stärks den eller blir det ett koncentrerat fiske bara runt Göteborg? Det är en intressant fråga att få svar på. Att politiken styrs utifrån EU:s fiskeripolitik är en sak. Men vi har stora möjligheter att fatta beslut i Sverige, bland annat om säljbara kvoter.
Vi har beslutat att införa dem för pelagiskt fiske. Ni vill införa dem i allt fiske för att få bort utkastet av fisk. Men på vilket sätt skulle det ta bort utkastet av fisk?
Jan-Olof Larsson (S):
Nu fick vi i varje fall reda på att Rune Wikström inte står här och pratar för regeringens och Alliansens räkning. Han står här och pratar för sin egen räkning och lägger fram förslag utifrån vad han själv tycker och tänker. Men när jag tog den här debatten förutsatte jag att jag skulle debattera de förslag som majoriteten i utskottet har fattat beslut om och det som regeringen står bakom.
Det hade varit bra att få det bekräftat att du företräder Alliansen, Rune Wikström. Du svarar inte på det här med det småskaliga fisket. Du säger att du håller med om att allt är småskaligt. Då ska allt fiske bli fritt i Sverige, enligt din bedömning, som visserligen inte är Alliansens bedömning. Men var ska du dra gränsen, nu när du vill avsätta en del av kvoterna till det småskaliga fisket?
Gäller det de räkbåtar och kräftbåtar som inte går längre ut än en och en halv distansminut, eller är det vid två distansminuter gränsen ska gå? De är i princip likadana allihop. Vilka är det som ska få de här kvoterna när ni fördelar dem? Allt fiske är småskaligt, Rune.
Ni hävdar att säljbara kvoter är en förutsättning för att komma ifrån dumpningen. Men på vilket sätt gör säljbara kvoter att vi kommer ifrån dumpningen? Kan du förklara det för mig?
Det är inte bara jag som är intresserad. Fiskare från Strömstad ned till Blekinge sitter hemma och lyssnar på detta. Tala nu inte bara om vad du tycker! Tala om hur regeringen och Moderaterna tycker att detta ska lösas! De sitter hemma och väntar på att få höra det.
Jan-Olof Larsson (S):
Först ska jag tydliggöra att jag yrkar bifall till reservation 1. Det är kul att replikera mot någon som företräder regeringen och sitt parti. Det känns lite tryggare i diskussionen när man gör det.
Först vill jag gå in på reservation 1 om stopp för dumpningen i det pelagiska fisket. Vi har vi lyft fram det på grund av att regeringen och regeringens partier ihop med Sverigedemokraterna säger att en förutsättning för att få slut på dumpningen är att man har säljbara kvoter.
Det har man haft ett antal år nu i det pelagiska fisket, och då skulle Sverige ha kunnat gå före och visat hur bra detta fungerar. När det gäller undantaget har vi sagt - det sade vi även i utskottet - att undantag ska göras på biologisk grund, att de arter som är levande kan kastas tillbaka och så vidare. Men vi går inte med på någon generell procentsats för det som ska få kastas tillbaka i havet när man dumpar.
Man kan inte övervaka fisket i dag, och man kan inte övervaka om det kastas 1 procent, 5 procent eller 80 procent. Antingen får det vara ett dumpningsförbud eller också är det inget dumpningsförbud. När det sedan gäller det gemensamma agerandet i EU håller jag med Lars. Vi är ofta ense när vi åker ned och diskuterar fiskeripolitiken i EU, och det tycker jag är bra. Men det finns, som du sade, en hel del vi kan göra internt.
Jag skulle gärna vilja höra din förklaring och motivation när det gäller att införa säljbara kvoter inom räkfiske, kräftfiske och så vidare: På vilka grunder minimerar detta dumpningen? Det är en förutsättning, säger ni, för att få igenom dumpningsförbudet. På vilket sätt är det det?
Jan-Olof Larsson (S):
Om jag uppfattar dig rätt nu, Lars, säger du att när man har ett selekterat räkfiske, kräftfiske och så vidare ska man inte ha säljbara kvoter. Då har man redan löst det problemet, och då är det ingen förutsättning. Men vissa inom SFR och fiskeriminister Eskil Erlandsson har gått ut ensidigt och sagt att ett dumpningsförbud förutsätter individuella kvoter.
Det är det jag grundar min fråga på: På vilket sätt skulle det lösa problematiken? Du kan väl åtminstone försöka förklara. Företrädaren från Möja hade ingen möjlighet att förklara det, men jag skulle gärna höra hur du förklarar att man löser utkastförbudet genom att man har säljbara kvoter. Ska man handla med kvoterna på vägen in, på en och en halv timme, för att lösa fem kilo kolja och en hälleflundra?
Eller hur ska man göra? Det skulle vara väldigt intressant att höra. En annan fråga som är oerhört viktig och som man från Strömstad till Blekinge och upp efter kusten här funderar på är: Hur ska en ungdom kunna börja fiska när du har infört de säljbara kvoterna? Hur ska han få råd att förutom båt och utrustning köpa kvoter som kostar betydligt mer än båt och utrustning?
Hur ska det lösas, Lars? Dina väljare hemma i norra Bohuslän funderar på detta. De är inga förespråkare för säljbara kvoter. Hallandsfiskarna är inga förespråkare för detta. Många är inte förespråkare för detta, för de vet att det blir ett koncentrerat fiske, precis som det har blivit i det pelagiska fisket där det i dag är fem sex familjer som äger hela fisket.
Det är intressant att få svar på den frågan: Hur löser vi utkastproblemen med hjälp av säljbara kvoter? Är det en auktion som ska pågå in till hamnen?
Jan-Olof Larsson (S):
Jens Holm kan säkert svara för sig själv, Staffan Danielsson. Men jag uppfattade hans inlägg som att EU:s fiskepolitik har mycket att lära av Norges fiskepolitik. Och det håller jag till 100 procent med Jens Holm om. Man har oerhört mycket att lära. Det är tack vare Norge som vi har fått de uppstyrningar som vi har fått inom den europeiska fiskepolitiken, eller det är till stor del tack vare Norge.
Jag har två frågor till Staffan Danielsson som jag gärna skulle vilja ha svar på. Det gäller Hallandsfisket och det område där det är fiskestopp i Kattegatt. Nu vill man från Havs- och vattenmyndigheten utöka det här området. Och det gäller totalt trålfiskeförbud i det stora området.
Trålfiskeförbudet gäller Sverige, och det gäller Danmark. Det här är fiskeministern, din partikamrat Eskil Erlandsson, jättestolt över. Men de tyska båtarna går in och fiskar där så mycket de vill. Är det då ett skyddat område? Eller är det inte ett skyddat område? Tycker du att svenska och danska fiskare ska behandlas på ett särskilt sätt inom EU? Ska det vara ett skyddat område undrar jag om det inte ska gälla alla.
Det hade väl varit något att vara stolt över. Men just nu är det inte så. Sedan har regelförenklingar varit en stor del av politiken för er. Jag skulle hemskt gärna vilja ha reda på: Vilka regelförenklingar har ni drivit igenom för fisket de senaste sex åren, och vilka är på gång fram till valet? Det kan vara kul att få reda på.
Jan-Olof Larsson (S):
När det gäller Norge så har de ett jättestort inflytande på fiskeripolitiken. Man har många gemensamma fiskbestånd som man kommer överens om, och förhandlingar sker vartenda år med Norge och EU om hur man ska hantera de olika bestånden och vilka restriktioner man ska ha. Det gäller Nordsjön, Atlanten och Skagerrak, så visst har de mycket att säga till om i EU:s fiskeripolitik.
Där har man haft ett stort inflytande. Däremot har man inte totalt inflytande på EU:s fiskeripolitik. När det gäller de så kallade stängda områdena var min fråga om Staffan Danielsson tycker att det är relevant att behandla svenska och danska fiskare på ett sätt i EU och andra fiskare på ett annat sätt. För min del anser inte jag att detta är ett stängt område.
Tyska trålare kan ju gå in i dag och fiska på det så kallade stängda området. Tycker Staffan Danielsson att de ska få göra det? Fiskeministern är så stolt över det här skyddade området som nu inte är skyddat, eftersom det pågår trålning där av tyska båtar. Min fråga är: Ska det vara på det viset?
Ska vi behandla EU-medborgare på olika sätt, eller vad tycker Staffan Danielsson?
Jan-Olof Larsson (S):
I Sverige är stränderna till för alla. Den första strandskyddsbestämmelsen skrevs i början av 50-talet i avsikt att motverka exploatering av strandtomter runt Stockholm, Göteborg och Malmö. Tillgången till badplatser, strandpromenader och fritt vatten skulle säkras för allmänheten. Strandskyddet är i dag ett viktigt uttryck för den svenska allemansrätten.
Den generella tillgången till skog, mark, hav och sjöar är något som jämfört med många andra länder är en exklusiv rättighet.
När regeringen 2009 genomförde en stor förändring av strandskyddet var avsikten enligt regeringens uttalande i propositionstexten att lätta på strandskyddet i landsbygdsområden där det finns god tillgång på stränder, och i övriga delar av landet begränsa och ha en restriktiv tillämpning genom tydligare och stärkta regler. Detta står i propositionen.
Också dåvarande miljöministern uttalade sig i medier och debattartiklar om att det handlade om att begränsa och minska möjligheterna till undantag från strandskyddet i områden med hårt exploateringstryck.
Kritiken från oss i oppositionen, från miljörörelsen och från friluftsorganisationerna var entydig: Visst kan förändringar leda till att det blir lättare att bygga på stränder i landsbygdskommuner, men några tecken på att det skulle bli svårare att få dispens i till exempel Stockholms skärgård fanns inte i förslaget. Tvärtemot vad som angavs i propositionen och vad som uttalades av företrädare av regeringen fanns det fler möjligheter till undantag än tidigare.
Nyligen visade en genomgång av antalet strandskyddsdispenser som SVT:s nyhetsredaktion gjort att det ökat kraftigt i kommuner kring Stockholm och på västkusten när det gäller att få dispens. Där det var avsett att möjligheten att få dispens skulle skärpas, i områdena med riksintresse, har det alltså blivit lättare att få dispens.
I de områden där vi gemensamt tyckte att vi skulle lätta på trycket och att det skulle bli lättare att få dispens - såsom Bucht har talat om, där man har mer sjöar än man har invånare - har det blivit svårare att få dispens.
Vårt förslag när vi skulle stärka strandskyddets regler och restriktiviteten i tillämpningen samtidigt som man skulle låta kommuner få lättare att ge strandskydd var att dela upp möjligheten att ge dispens. I de områden som var av riksintresse var det enbart länsstyrelsen som skulle ha möjlighet att ge dispens.
Det var vårt förslag från oppositionen. I de delar av landet där det inte förelåg riksintresse, till exempel där Bucht kommer ifrån, sade vi att det var kommunen som skulle ha möjlighet att ge dispens, och sedan skulle det kunna överprövas av länsstyrelsen.
Då skulle det bli en tydlig åtskillnad som visade var vi politiker ville att det skulle ske lättnader och var vi ville att det skulle skärpas. I och med det förslag som drevs igenom 2009 har det blivit tvärtom. Nu är min fråga: Vad ämnar regeringen göra åt detta?
Jan-Olof Larsson (S):
Jag kommer från Bohuslän. Enligt CNN är den sjunde vackraste platsen i världen vår bohuslänska skärgård. Vem som helst kan komma dit med båt. Man kan lägga fast vid strandkanten och ligga där över natten.
Man kan bada eller gå i land och njuta. Lite längre upp ligger ett land som heter Norge. Man kan tro att man kommer till Norge när man kommer till Bohuslän, men det är inte så. Norrmännen kommer till oss för att de inte kan göra det jag sade just nu. De kan inte slänga iland en ände i skärgården där, gå i land och så vidare, för där går staketen ända ned till vattnet.
Innan jag kom i riksdagen var jag sällan i Stockholms skärgård, men jag har varit där ibland. Där går också staketen ända ned till vattnet ibland. Det är något som vi inte är vana vid på västkusten. Där finns det en allemansrätt. Där kan vi ta vara på en stor näring som heter turism. Det tycker vi är värt att värna. Det är de områden med högt exploateringstryck som är riksintressen i dag.
Där vill vi se en skärpning av strandskyddslagen. En tydlig markering är, som vi sade i vår motion, att endast länsstyrelsen får bevilja bebyggelse i strandskyddat område.
I de andra områdena, till exempel där Bucht kommer ifrån, säger vi att det behövs landsbygdsutveckling, och där vill man satsa på fiskecamping. Jag träffade i dag tre representanter som vill utveckla fiskerinäringen när det gäller turism uppe i Norrland och bygga fiskecampingar och så vidare. Där uppe finns det möjligheter. Där finns det utrymme.
Där finns det sjöar där man inte inkräktar på det fria friluftslivet. Då ska mandatet ligga hos kommunen att ge dispens från strandskyddet. Det är ett tydligt sätt.