KBLab/rixvox huggingface dataset:
Fredrik Christensson (C):
Jag är också ute på många mindre företag, och jag delar uppfattningen att arbetsmiljön är viktig. Där skiljer vi oss inte åt. Så som arbetsmarknaden förändras just nu kommer arbetsmiljön att vara något av det viktigaste för företagen att konkurrera med.
I dag är det största problemet kompetensbrist, och då behöver företagen ha en bra arbetsmiljö, tillsammans med andra delar, för att människor ska söka sig dit. Ett konkret exempel är tillsynen. Här driver vi på, kopplat till alla myndigheter, för bättre förutsättningar att samordna dessa delar.
Det finns delar av arbetsmarknadsområdet där man måste se lite skillnad på regelverken när det gäller stora och mindre företag för att inte lägga på de mindre en alltför stor börda. Och framför allt: I vårt tillkännagivande lyfter vi upp möjligheten att ge tips på hur man kan förbättra arbetsmiljöarbetet.
Det stora problemet för de mindre företagen är att om de inte har information om hur de ska göra är det inte lätt att göra rätt. Därför måste Arbetsmiljöverket arbeta mer för att ge verktyg och tips till framför allt de mindre företagen så att det kan göra rätt i arbetsmiljöarbetet.
Fredrik Christensson (C):
När man lyssnar på Socialdemokraterna är det lätt att få en bild av att dyr politik är samma sak som bra politik. Så är givetvis inte fallet, utan det handlar om hur man använder medlen. Thomas Strand valde att i sitt anförande lyfta fram att Centerpartiet säger nej till ett antal platser, bland annat på lärarutbildningen. Det beror delvis på att vi ser att andra vägar måste stärkas i fråga om lärarutbildningarna.
Men det handlar också om att vi ser ett annat sätt att möta kompetensförsörjningen. Vi har bland annat fler platser på yrkeshögskolan än vad regeringen har presenterat. Thomas Strand är orolig över hur vi i Alliansen ska kunna komma överens. Jag kan dämpa Thomas Strands oro. Vi har styrt Sverige i åtta år tillsammans. Vi har också presenterat mycket gemensam politik på högskoleområdet under drygt tre år i opposition.
Thomas Strand lyfte i inledningen av sitt anförande upp tilliten till lärosätena som en väldigt viktig fråga. Under denna mandatperiod har regeringen valt att på olika sätt gå in i frågan om autonomin för några lärosäten. Man har diskuterat frågan om kvalitet och lokalisering för de autonoma lärosätena. Jag tänker på Blekinge. Jag tänker på Dalarnas högskola.
Min fråga till Thomas Strand är: Anser du att detta är att visa tillit till lärosätena?
Fredrik Christensson (C):
Jag hade önskat att Socialdemokraterna hade ägnat tankemöda åt de samhällsutmaningar som vi står inför i stället för att fundera över Alliansens kommande politik. Jag kan lugna dig, Thomas Strand. Du behöver inte vara orolig. Jag är alldeles säker på att vi kommer att komma överens. Vi har presenterat mycket gemensam politik både under denna mandatperiod och tidigare. Men jag uppfattade inte ett svar på frågan om tillit.
Thomas Strand väljer att säga att högskoleministern har haft dialog med lärosätena. Men i de faktiska frågorna har lärosätena diskuterat kvalitet och lokalisering i en bredare diskussion. Ministern och regeringen har varit väldigt tydliga. Det ska man verkligen ge regeringen. Ni har varit väldigt tydliga i dessa frågor. Men frågan jag ställde var: Anser du att detta är att ha tillit till lärosätena och tilltro till autonomin för lärosätena?
Fredrik Christensson (C):
Jag vill också inledningsvis tacka statsrådet för att hon har deltagit under hela debatten. Det uppskattas av utskottet. Statsrådet lyfter i sitt anförande och i debatten fram att det är viktigt att man genom hela livet har möjlighet att studera vidare, omskola sig och vidareutbilda sig.
En viktig fråga som vi i utskottet debatterade i går och som är kopplad till detta är möjligheten och de ekonomiska förutsättningarna för människor att faktiskt omskola eller vidareutbilda sig. Centerpartiet har presenterat ett förslag om att höja åldersgränsen när det gäller studiemedel, men också möjliggöra att gå en tvåårig utbildning senare i livet, till exempel en yrkeshögskoleutbildning eller en masterutbildning, för att fylla på sin kompetens.
Jag skulle vilja höra statsrådet berätta vilka åtgärder regeringen är beredd att vidta för att stärka den möjligheten, som är så viktig just för att människor ska kunna läsa vidare. Vi hör statsrådet tala mycket om att detta är en budget som ska ses som en helhet. Jag tycker också att det är helt rätt att se den som en helhet. Det vi diskuterar här i dag handlar om högskolor och forskning, men det är så mycket annat som påverkar.
I mitt anförande lyfte jag fram att fyra av tio utbildningar inte är lönsamma i Sverige i dag. Hur ska vi få människor att vilja investera sin tid och sina pengar i utbildning om man i fyra fall av tio förlorar inkomst? Det finns ju olika verktyg för att påverka detta - göra det mer lönsamt att arbeta. Det har vi också presenterat i vårt förslag, och vi har också gjort det tidigare: sett till att sänka skatten för låg- och medelinkomsttagare, men också marginalskatterna, för att göra det mer lönsamt att utbilda sig.
Jag skulle vilja höra Helene Hellmark Knutssons åsikt om detta. Varför är regeringen inte beredd att göra detta utan har agerat precis tvärtom och gjort det mindre lönsamt att utbilda sig i Sverige? Självklart påverkar detta människors vilja och möjlighet att utbilda sig.
Fredrik Christensson (C):
Låt mig ta fasta på vad vi faktiskt kan göra från ett utbildningsperspektiv. Jag har en mycket stor tilltro till att människor gör kloka val om de har god information för att kunna ta kloka beslut. Det handlar bland annat om utbildning, som är en jätteinvestering - en av de största som man gör i sitt liv.
Får du bra information om vad dina framtidsutsikter är på arbetsmarknaden och hur andra studenter har upplevt utbildningen har du faktiskt bättre förutsättningar att göra ett val som du landar väl i, och du kommer kanske också att fullfölja studierna i högre takt. Utbildningsutskottet har tidigare i betänkanden när det gäller kvalitetsutvärderingssystem och annat varit tydligt med att man i större utsträckning ska möjliggöra för medvetna val.
Jag har tidigare vid ett flertal tillfällen debatterat detta med högskoleministern, men hittills har vi inte sett några förslag från regeringens sida om att faktiskt öka människors möjligheter att göra välinformerade val. Jag tror att det är en viktig del för att ge människor möjlighet att göra dessa val utifrån den information och de fakta som finns. Statsrådet lyfter också fram ett flexiblare utbildningsutbud. Det är absolut en viktig del.
När det gäller lärarutbildningen har det gjorts en utvärdering, eller en pilot, där två av åtta lärarutbildningar fick underkänt i fråga om kvalitet. Övriga lärarutbildningar ska granskas under kommande år. Jag ser fram emot det. Det viktigaste för oss är nämligen att utbildningarna är av hög kvalitet. Vår prioritering i alla avseenden när det gäller utbildning är att stärka kvaliteten, så att alla, oavsett utbildning, får rätt förutsättningar.
Om man har ett bredare perspektiv på högskolefrågorna tror jag att man också ska möjliggöra för profilering för lärosätena i utbildningssystemet och underlätta för lärosätena att ha ett starkare samarbete mellan varandra för att stärka utbildningen i hela landet.
Fredrik Christensson (C):
Det är bra att tydliga skillnader lyfts fram, även inom detta område. När man ibland debatterar studiestöd, utbildningspolitik eller politik i allmänhet kan man när man lyssnar på Socialdemokraterna lätt tro att dyr politik är detsamma som bra politik. Denna uppfattning delar inte jag. Vi måste möta de samhällsutmaningar som vi ser.
I mitt anförande pekade jag på några av dessa delar. En stor utmaning i dag för den högre utbildningen är att fyra av tio utbildningar inte lönar sig. Om man börjar studera på en sådan utbildning riskerar man att förlora i livsinkomst. Det här är en stor utmaning som jag tycker att man bör peka på och hitta möjligheter för.
Den andra utmaningen som lyftes fram i mitt anförande, men som jag inte har hört regeringen tala om, handlar om möjligheter att studera högre upp i åldrarna. Man kanske senare i livet vill kunna vidareutbilda sig för att antingen behålla en kompetens och vara anställbar på arbetsmarknaden eller omskola sig för att därmed få möjlighet att hitta ett nytt arbete.
Centerpartiet har i det betänkande som vi i dag diskuterar presenterat förslag på att möjliggöra just det här. Människor ska kunna studera högre upp i åldrarna. Därför vill vi ändra åldersgränserna för när man kan ta studielån. Min första fråga till Lena Emilsson är: Varför ser vi inte regeringen presentera några sådana förslag? Min andra fråga är kopplad till utmaningen att fyra av tio utbildningar inte lönar sig.
Vi presenterar stora förslag för att utbildningar ska löna sig som innebär att skatterna sänks för låg- och medelinkomsttagare. Vi vill också sänka marginalskatterna. Då lönar det sig bättre att utbilda sig. Varför ser vi inga sådana förslag från Socialdemokraterna?
Fredrik Christensson (C):
Lena Emilsson säger att det är parterna som sätter lönerna i Sverige, och den uppfattningen delar jag. Men här i kammaren kan vi faktiskt välja hur vi beskattar människor. Vi har ett väldigt högt skattetryck i Sverige som givetvis bidrar till att det är mindre lönsamt att utbilda sig här jämfört med i andra länder. I bästa fall lyfter regeringen inte upp denna fråga.
Men i värsta fall bidrar regeringen till denna utveckling genom att höja skatterna på arbete, vilket vi har sett under mandatperioden. Därmed blir utbildningspremien sämre. För att det ska vara mer lönsamt att utbilda sig är det också viktigt att fokusera på att stärka kvaliteten inom den högre utbildningen så att den blir mer attraktiv för dem som ska anställa. Detta kommer vi att debattera under morgondagen, då det handlar om just den högre utbildningen.
Det här är dock en viktig del tillsammans med det som Ida Drougge tog upp om att vi lägger pengar på lärosäten vilka sedan inte används. Det här ser jag som ytterst problematiskt. När vi nu ska ha ett längre arbetsliv måste studiemedelssystemet följa med. Man ska ha förutsättningar att vidareutbilda sig. Det här är en viktig fråga eftersom människor framför allt ska orka arbeta längre.
De ska kunna byta karriär genom att läsa lite ytterligare eller ombilda sig. Det här ser jag som en oerhört viktig förutsättning. Vi har i grunden ett individuellt ansvar för detta. Jag skulle personligen gärna ha möjlighet att senare i livet omskola mig för att få arbeta under en längre tid. Det här gäller människor på ett personligt plan, men också ur ett samhällsperspektiv behöver människor ha möjlighet att arbeta längre.
Tyvärr ser vi inga förslag från Socialdemokraterna på detta område.
Fredrik Christensson (C):
Statsrådet inleder och avslutar sitt anförande med att Sverige ska konkurrera med kompetens och inte låga löner. Det är väldigt anmärkningsvärt med tanke på att regeringens politik snarare går ut på att vi ska konkurrera med kompetens med låga löner. Sverige är det land i hela OECD och västvärlden där utbildning lönar sig sämst. Men det var inte det jag skulle ställa min fråga om.
Det handlar om tydlighet och ett transparent tillträdessystem. Statsrådet säger i sitt anförande att det blir mer tydligt och transparent. Samtidigt säger hon att man ska öppna möjligheten för lärosäten att frångå de urvalsgrunder som finns med en tredjedel betyg, en tredjedel högskoleprov och en tredjedel upp till lärosätet. Man är öppen för att möjliggöra det i större utsträckning, och regeringen skriver likaså om det i sin proposition.
På vilket sätt blir det ett mer öppet och transparent system om man öppnar möjligheten för att göra undantag från det system som regeringen lägger fram? Jag har ägnat en stund åt att läsa om Socialdemokraternas politik då de satt i opposition 2014. De var ganska kritiska mot högskoleprovet.
De pekade på att det har dålig prognosförmåga och framför allt gynnade män i högre sociala grupper, som de skrev. På vilket sätt möter regeringen det i den proposition som är framlagd?
Fredrik Christensson (C):
Statsrådet vill uppenbarligen prata om allt annat än det som läggs fram i propositionen. Jag har full förståelse för det, för det är en väldigt tunn proposition som är lagd på riksdagens bord när det gäller tillträde till den högre utbildningen. Man pratar om friskolor, om låga löner och så vidare. Men det här handlar om en proposition om tillträdet till den högre utbildningen. Vi har från Centerpartiets sida en tydlig syn att man borde gynnas av att ha gått gymnasieskolan och att högskolan är nästa steg.
Därför vill vi ha en större andel som tas in via betygsgruppen. Vi ser att lärosätena behöver få en stärkt autonomi, och vi skulle därför vilja utöka den grupp där lärosätena utifrån utbildningen själva kan bestämma vilka urvalsgrunder som ska gälla för att studenter ska få komma in.
Statsrådet svarar inte på frågan kopplad till på vilket sätt det blir mer tydligt och transparent om man gör som ni skriver i propositionen om att kunna göra undantag från dagens bestämmelser om högskoleprovet och att lärosätena ska justera detta. Lärosätena ska alltså söka tillstånd för att kunna ha andra urvalsgrupper. På vilket sätt blir det ett mer transparent tillträdessystem för de högre utbildningarna?
Fredrik Christensson (C):
Jag vill ställa min fråga till arbetsmarknadsministern. 90-dagarsgarantin var det viktigaste vallöftet för Socialdemokraterna. Garantin skulle innebära ett jobb, en praktikplats eller en utbildning för unga inom 90 dagar. Sedan man kom i regeringsställning har det ändrats. I stället ska den som skriver in sig hos Arbetsförmedlingen garanteras en insats som leder till jobb eller utbildning, det vill säga arbetsmarknadspolitiska åtgärder.
En rapport som nyligen presenterades av Isak Kupersmidt visar att andelen unga arbetslösa som placeras i arbetsmarknadspolitiska program har ökat från 18 procent till 28 procent mellan 2014 och 2017 samtidigt som andelen som går till jobb inom 90 dagar har minskat. Sannolikheten är nu större att hamna i ett arbetsmarknadspolitiskt program än att få ett jobb inom 90 dagar. Min fråga till arbetsmarknadsministern är om hon är nöjd med den utvecklingen under hennes tid som minister.
Fredrik Christensson (C):
Ungdomsarbetslösheten har minskat tack vare den högkonjunktur som vi just nu befinner oss i och att det är färre ungdomar som i dag skriver in sig hos Arbetsförmedlingen än tidigare. Men när det gäller dem som skriver in sig är sannolikheten mycket större att de får en arbetsmarknadspolitisk åtgärd än att de får jobb med hjälp av Arbetsförmedlingen. Är det en glädjande utveckling? Vi har också sett statistik på att de arbetsmarknadspolitiska programmen är väldigt ineffektiva.
Är det är en bra utveckling för de ungdomar som i stället hamnar i ineffektiva åtgärder?
Fredrik Christensson (C):
Också jag vill ställa en fråga till högskoleminister Helene Hellmark Knutsson. Bristen på utbildade lärare är ju fortfarande stor i Sverige i dag. Det väntar även stora pensionsavgångar framöver, vilket gör att bristen blir ännu mer akut. En viktig faktor för att få fler lärare och stärka läraryrket är att göra lärarutbildningen mer attraktiv och höja kvaliteten.
Nyligen presenterade Universitetskanslersämbetet sin pilotutvärdering av grundlärarutbildningen och förskollärarutbildningen. Två av åtta utbildningar underkändes. När det gäller lärarutbildningen har det även tidigare lyfts fram problem med stora avhopp men också låga antagningskrav för dem som söker. I början av veckan skrev tidningen Metro att på vissa ämneslärarutbildningar är det så många som två av tre studenter som påbörjar utbildningen som inte fortsätter.
Min fråga till statsrådet är därför om hon är nöjd med den utveckling vi ser när det gäller lärarutbildningen. Om hon inte är det, vilka åtgärder är hon beredd att vidta när det gäller lärarutbildningen?
Fredrik Christensson (C):
Tack så mycket för detta! Men min fråga handlade mer om huruvida ministern och regeringen är beredda att se över lärarutbildningen så som den ser ut. När det gäller regeringens satsningar har det varit stort fokus på fler platser. Men om två av tre som påbörjar utbildningen hoppar av behövs det ju inte fler platser, utan det gäller att stärka kvaliteten så att utbildningen är tillräckligt attraktiv och man får en genomströmning.
Det handlar också om att hitta alternativa sätt att komma in i läraryrket, till exempel genom att stärka KPU.
Fredrik Christensson (C):
Jag vill ställa min fråga till statsrådet Sven-Erik Bucht. Det finns ett företag på västkusten som håller på med landbaserad laxodling. De har i dag tyvärr lite sämre möjlighet att bedriva sin verksamhet på grund av att de inte, enligt nuvarande svensk lagstiftning, har möjlighet att importera laxfiskar och smolt från Norge till Sverige.
Det är en gammal lagstiftning som bygger på att det bara finns öppna laxodlingar ute i havet och inte tar hänsyn till nya förutsättningar med laxodlingar i slutna system på land. Det här hämmar utveckling och innovationer och riskerar att medföra att potentiella arbetstillfällen på västkusten inte blir av.
För ett år sedan ställde jag en skriftlig fråga till statsrådet i ämnet, och bara för någon månad sedan träffade statsrådet företrädare för företaget och för Göteborgs universitet. Min fråga är vad som nu sker i ärendet. Och hur ser tidsplanen ut för att förändra lagstiftningen för den här verksamheten?
Fredrik Christensson (C):
Jag vill ställa min fråga till högskoleminister Helene Hellmark Knutsson. Snart kommer högskolestudenter att få reda på om de har kommit in på de sommarkurser som de har sökt till eller inte. Sommarkurser och övriga fristående kurser spelar ju en väldigt viktig roll inom den högre utbildningen i Sverige. Relevanta sommarkurser gör att studenter snabbare kan ta sin examen och därmed snabbare få ett arbete, och det behövs ju verkligen med tanke på situationen på arbetsmarknaden.
Det minskar också undanträngningseffekterna på arbetsmarknaden för dem som står lite längre ifrån så att de kan få ett första jobb, ett sommarjobb. I valrörelsen 2014 lovade Socialdemokraterna att det skulle bli fler sommarkurser. Men trots regeringens satsning på sommarkurser är det färre sommarkurser 2018 än vad det var 2014. Detta kan inte ses som något annat än ett vallöftessvek från Socialdemokraterna, så min fråga till ansvarigt statsråd är om hon är nöjd med utvecklingen under sin tid som ansvarigt statsråd.
Fredrik Christensson (C):
Den 10 juli 2014 gav nuvarande finansminister Magdalena Andersson ett högskolelöfte. Det skulle bland annat bli fler relevanta sommarkurser. År 2014 fanns det 421 sökbara sommarkurser och i år finns 406 sökbara sommarkurser. Siffrorna talar sitt tydliga språk och visar att regeringen totalt har misslyckats med att hålla sitt löfte att skapa förutsättningar för fler relevanta sommarkurser. Är regeringen nöjd med utvecklingen? Vad tänker man annars vidta för åtgärder?
Fredrik Christensson (C):
Jag vill ställa min fråga till statsrådet Helene Hellmark Knutsson. Omställning och vidareutbildning är en oerhört viktig förutsättning utifrån den arbetsmarknad vi har och den omställning som nu sker där med bland annat automatisering och digitalisering. Regeringen och i synnerhet statsrådet pratar gärna om att man ska kunna studera genom hela livet, men förslag och reformer lyser med sin frånvaro.
Vi har inte sett några förslag när det gäller vare sig studier högre upp i åldrarna, högre fribelopp eller utökad möjlighet till extra studiemedel. Möjligheten att kombinera arbete och studier är en viktig förutsättning för att kunna studera högre upp i åldrarna.
Min fråga till statsrådet är därför: Varför har regeringen under sina fyra år vid makten inte presenterat några reformer för att öka denna möjlighet?
Fredrik Christensson (C):
Statsrådet svarar uppenbarligen inte på min fråga. Jag frågade varför regeringen inte har genomfört eller lagt fram förslag på reformer när det gäller de ekonomiska förutsättningarna för att studera senare i livet, höja åldern för studiemedel, ge möjlighet till ett extra studieår eller förändra fribeloppet så att arbete och studier inom den högre utbildningen kan kombineras. På dessa områden lyser regeringens förslag med sin frånvaro, trots fyra år i regeringsställning.
Fredrik Christensson (C):
För Centerpartiet är det en självklarhet att människor ska få välja och bestämma mer själva. Det är en självklarhet att få välja vilken skola man ska gå i. Det är en fråga som vi har arbetat och kämpat för under lång tid så att fler elever, föräldrar och lärare ska ha den valfriheten. Det är en fråga som man ständigt behöver arbeta med, stärka, värna och utveckla.
Den rapport från Riksrevisionen som vi här diskuterar handlar om långsiktiga effekter av att elever fått möjlighet att välja. Det är en intressant läsning. Den omfattar tre storstadskommuner, och studien baseras på dem som har genomgått ett nationellt program inom tre år. Riksrevisionen finner några intressanta samband.
Det är bland annat att elevers möjlighet att välja kommunal gymnasieskola har förbättrat deras lön och utbildningsnivå tio år efter studierna på ett nationellt program. Möjligheten att välja stärker elevernas framtida möjligheter. Rapporten pekar på att valmöjligheten inte har gett samma möjligheter för alla elever. Den visar att den i mindre utsträckning haft några effekter för elever med utländsk bakgrund.
Centerpartiet ser därför när det gäller valfriheten inom skolan att det finns ett antal områden att arbeta med framgent. Det är för det första viktigt att poängtera, som vi tidigare varit inne på i debatten, att alla skolor ska vara bra skolor.
Oavsett om det är en kommunal, ideell eller fristående aktör är det viktigt att alla skolor är bra skolor och att Skolinspektionen får rätt verktyg att följa upp kvaliteten så att alla skolor levererar. För det andra är det viktigt att värna och utveckla friskolor. Det ska finnas skolor för alla elever oavsett vad de har för intresse och behov.
Därför behövs också friskolor för att eleverna och även föräldrarna ska få en skola som passar dem. Det handlar också om att skapa en bättre och mer välfungerande arbetsmarknad för lärarna. För det tredje vill vi se ett mer informerat studieval så att fler har möjlighet att välja skola. Vi ser att Riksrevisionens rapport pekar på att det finns ett behov av att stärka valfriheten för ett antal människor så att vi utvecklar den på ett bättre sätt.
Långsiktiga effekter av utökade valmöjligheter till gymnasieskolan För oss är det en självklarhet. Vårt budskap är att vi behöver ta lärdomar från Riksrevisionens rapport för att skapa en mer likvärdig skola men också en mer likvärdig valfrihet för alla elever.