KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mikael Damberg (S):
Hans Rothenberg har frågat mig på vilket sätt jag anser att utvecklingen av våra relationer med flera i exportstrategin utpekat prioriterade länder påverkar regeringens möjligheter att genom handel och kontakter med länder som inte är demokratier kunna främja mänskliga rättigheter samt på vilket sätt arbetet med regeringens exportstrategi påverkas av den turbulens som uppstått kring Sveriges relation med ett antal länder på den prioriterade utvecklingsmarknaden i Mellanöstern.
Sverige är som land starkt beroende av vår handel med omvärlden: Exporten motsvarar nästan hälften av Sveriges bnp, men även import och utländska investeringar i Sverige är viktiga förutsättningar för sysselsättning och välfärd. Det är därför som regeringen har beslutat att ta fram en exportstrategi som ska innehålla insatser som stärker svenska företags export- och internationaliseringsmöjligheter på viktiga marknader och som ökar antalet exporterande företag.
Särskilt fokus kommer att ligga på att stärka de små och medelstora företagens exportmöjligheter. Arbetet med exportstrategin pågår för fullt och regeringens prioriteringar ligger fast. Intresset från det svenska näringslivet att bidra i detta arbete har varit mycket stort. Regeringen är av uppfattningen att kontakter och handel mellan människor och länder är bra och gynnar värden som demokrati, jämställdhet och mänskliga rättigheter. De länder som vi har handel med kan vi också föra dialog med.
En öppnare och ökande handel för med sig ökad tillgång till information och teknologi, vilket driver på samhällsutvecklingen på alla områden inklusive respekten för mänskliga rättigheter.
Mikael Damberg (S):
Debatten har många dimensioner nu. Jag uppfattar att interpellationen egentligen handlade om ifall vi har ändrat vår exportstrategi och hur vi jobbar med exportstrategin. Interpellationssvaret är tydligt, och svaret i den här debatten likaså: Nej. Men det finns också en antydan hos Moderaterna som jag inte riktigt vet hur jag ska tolka.
Det låter lite grann som att vi ska sluta stå upp för mänskliga rättigheter och demokrati i vårt internationella agerande. Min slutsats är att det var rätt att säga upp det militära samarbetsavtalet med Saudiarabien. Det finns ett brett parlamentariskt stöd i Sveriges riksdag för att göra så. Jag vet fortfarande inte riktigt vad Moderaterna tycker i frågan; det är fortfarande liksom lite svajigt.
När vi jobbar med en exportstrategi, och särskilt när vi jobbar med en exportstrategi som tittar på var vi tror att tillväxten kommer att finnas i framtiden, är det så att 80 procent av tillväxten kommer att ske utanför Europa. Det kommer att ske på tillväxtmarknader i Asien, Afrika och Sydamerika. Som handelsminister har jag ett intresse av att styra om exportmönstren så att mer av svensk export också når den framtida tillväxtpotentialen.
Men då hamnar man i ett läge där flera av de länder som har en väldigt stor exportpotential också har en del problem och utmaningar: kränkningar av mänskliga rättigheter, jämställdhetsproblem och stora miljöproblem. Hur hanterar Sverige detta?
Vi måste kunna hantera frågorna på två sätt samtidigt - både stå upp för en fri och rättvis handel där Sverige handlar med alla länder som inte hamnar på FN:s lista eller europeiska listor över länder som vi bojkottar och inte handlar med och också inkorporera frågan om att Sverige ska stå upp för mänskliga rättigheter, att vi är en tydlig röst för demokrati och att detta gäller oavsett vilka länder vi besöker.
Jag tror att det är jätteviktigt att vi inte tappar bort det här perspektivet när vi talar om handelspolitik, för annars blir det ett moraliskt dilemma där man ska ställa dessa två frågor mot varandra. Vi måste klara av att göra båda delarna. Sverige har historiskt sett kunnat göra det, om vi nu talar om erfarenheterna av det här. Vi har normaliserat förbindelsen med Saudiarabien.
Jag har många kontakter med svenska företag som är aktiva i regionen och som säger att det går åt rätt håll. De kan handla, de kan komma på möten, de kan agera igen. Jag följer frågan noggrant. Skulle det visa sig att vi har några problem i den här normaliserade relationen ska vi agera efter det, för Sverige eftersträvar normaliserade diplomatiska förbindelser med Saudiarabien. Vi ska ha fortsatta handelsförbindelser med Saudiarabien. Vi har möjligheter att bygga ut våra kontakter och samarbeten på civila områden.
Det vore väldigt intressant att höra vad Moderaterna drar för slutsatser. Stod vi upp för mänskliga rättigheter och demokrati? Var det rätt eller fel? Skulle samarbetsavtalet när det gäller militära frågor sägas upp eller inte? Jag hoppas att vi får svar på det i dagens debatt.
Mikael Damberg (S):
Låt oss lyfta diskussionen och fundera över vart vi är på väg. Vad är viktigt att göra nu? En av de frågor vi har att hantera är att fundera över våra exportmönster i Sverige.
Om vi i Sverige har en enighet om att Sverige behöver utöka sin export, och vi gör min inledningsvisa analys att en del av de länder som har en stor tillväxtpotential och som Sverige ska ha en handelsrelation med men som vi kan behöva öka våra exportinsatser för, kan en del av dessa länder vara svårbearbetade och svårhanterade för ett enskilt företag. Det kan ske kränkningar. Det kan finnas miljöproblem.
Man kanske hanterar arbetsmarknaden på ett kränkande och farligt sätt. Om det är så, på vilket sätt måste handelspolitiken utvecklas? Det är den frågan vi har ställt oss. När vi talar om en ny exportstrategi handlar det inte bara om att peka ut 26 länder med stor tillväxtpotential. Vi har därvid brutit mot den förra regeringens idé om att helt särskilja frågan om mänskliga rättigheter och handel.
Vi har sagt att vi vill bygga ihop de här frågorna eftersom vi vill titta på hur man kan genomföra FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter. Det är en ganska viktig diskussion. Jag har nu haft ett antal dialogmöten med både civilsamhället och näringslivet om detta, och näringslivet som finns på de här marknaderna välkomnar det här. De svenska företag som befinner sig på en marknad som är lite svårare behöver stöd och hjälp.
De behöver hjälp av ambassaden för att veta rätt, hitta rätt och göra rätt avvägningar. Men de kan också behöva hjälp med att fundera över vad det är man strategiskt måste ha tänkt igenom när man befinner sig på den här marknaden så att man inte skadar sitt eget varumärke, bilden av företaget eller sina egna framtida förutsättningar. Jag tycker att det här är någonting som den nya regeringen har byggt in i sin politik.
När vi säger att vi ska ta fram en ny exportstrategi handlar det också om att jobba med FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter. Det tror jag är en viktig fråga som jag hoppas att vi kan få stor och bred enighet om också i det här parlamentet. Jag hoppas att Moderaterna ställer upp på det, för jag tror att det är en fråga som kommer att vara viktig när vi talar om handelsförbindelser med länder där mänskliga rättigheter kanske inte alltid respekteras.
Det är viktigt att företagen har tänkt igenom detta men också att de får stöd av till exempel svenska ambassader och andra främjande insatser för att kunna göra ett bra jobb på plats.
Mikael Damberg (S):
Jag vill avsluta med att säga att regeringen inte har valt att ändra sin inriktning på exportstrategin. Det är det jag försöker förklara. Länderna vi har pekat ut är fortfarande länder med stor exportpotential som vi kommer att fortsätta att jobba med. Vi har inte valt bort något land efter Saudidebatten. Däremot har vi ökat tempot.
Nu senast i vårbudgeten lade vi ytterligare pengar på att förstärka Sveriges exportpolitik för att kunna göra ytterligare insatser på tillväxtmarknader och för att kunna jobba mer med små och medelstora företag runt om i Sverige så att de lättare kommer ut på exportmarknaderna. Det är insatser som vi kommer att fortsätta att göra.
Till sommaren hoppas jag att vi är färdiga med ett förslag som vi också diskuterar inom ramen för näringsutskottet för att se hur vi går vidare med frågan om exportstrategin så att vi kan lyckas ännu mer på internationella marknader. Men jag ser också framför mig att vi inte ändrar inriktning i Sverige för att vi inte vågar lyfta problem med mänskliga rättigheter i världen. Vår utrikespolitik måste stå för demokrati och mänskliga rättigheter.
Vi måste ha utrikesministrar som vågar säga ifrån när mänskliga rättigheter kränks runt om i världen och när det drabbar till exempel kvinnor. Det här förhållningssättet är viktigt att ha. I den här debatten har det visat sig att vi är ganska överens om behovet av handelspolitik och export. Men det är lite märkligt att vi får sådan kritik från Moderaterna i just den här frågan. Det antyds på något sätt att det vore fel att lyfta upp krav på mänskliga rättigheter i utrikespolitiken.
Jag hoppas att det inte är så. Vi har i den här debatten fortfarande inte fått svar på om Moderaterna vill förlänga det militära samarbetsavtalet med Saudiarabien och i så fall varför. Det är frågor som återstår. Jag ser fram emot att fortsätta att diskutera en exportstrategi men också att vi tar in hållbart företagande och mänskliga rättigheter kopplat till vår exportstrategi framöver.
Mikael Damberg (S):
Lars Hjälmered har ställt tre frågor till mig om regeringens handels- och företagarpolitik, nämligen vilka initiativ jag som minister är beredd att ta med anledning av nyligen lagda varsel och en hårdnande internationell konkurrens vilka åtgärder jag som minister tänker vidta för att förbättra företagsklimatet i Sverige och underlätta för industrin om jag och regeringen står fast vid att ett handelsavtal mellan EU och USA är en bra idé.
Erfarenheter från tidigare varsel visar att det är viktigt att snabbt ta kontakt med berörda orter. Därför har regeringen tillsatt en statssekreterargrupp med uppgift att hantera frågor kring näringslivets strukturomvandling oavsett var i landet den sker. Det handlar om att koordinera eventuella insatser och att ha kontakt med berörda lokala, regionala och nationella aktörer samt att inhämta information.
Regeringen gör i den här typen av situationer alltid en bedömning av behovet av insatser beroende på de förutsättningar som råder lokalt och regionalt i den del av landet där ett varsel läggs. Regeringen följer nu utvecklingen och har en nära dialog med aktörerna på de berörda orterna. Regeringen ser också kontinuerligt över möjligheterna till ytterligare insatser för att främja långsiktig konkurrenskraft och hållbar tillväxt. Regeringen arbetar med flera olika åtgärder för att förbättra företagsklimatet och underlätta för industrin.
Det nyligen tillsatta innovationsrådet ska bidra med förslag på insatser för att utveckla och stärka Sveriges innovations- och konkurrenskraft i den alltmer digitaliserade och globaliserade ekonomin. Efter sommaren 2015 presenterar regeringen en exportstrategi för att fler företag ska börja exportera och för att stärka svenska företags närvaro på tillväxtmarknaderna. Regeringen ser även över de statliga finansieringsinsatserna. En utredning är tillsatt och kommer att lämna ett betänkande till sommaren.
Vidare pågår ett arbete inom Regeringskansliet med att ta fram en nyindustrialiseringsstrategi som ska ha inriktning mot högt kunskapsinnehåll och förädlingsvärde i svenska produkter och stärka förutsättningarna för innovation och produktion i Sverige. Detta är några av de åtgärder som står högt på regeringens dagordning för att förbättra företagsklimatet i Sverige och underlätta för industrin. Vad gäller de pågående förhandlingarna om ett kommande frihandelsavtal mellan EU och USA är Sveriges position väl känd.
Regeringen arbetar aktivt för att riva handelshinder samt för progressiva internationella handelsavtal. Ett kommande frihandelsavtal mellan EU och USA bör vara både djupt och omfattande samt täcka alla viktiga aspekter av handel och investeringar. Regeringens målsättning är att nå ett så ambitiöst resultat som möjligt för att stödja tillväxt och sysselsättning utan att möjligheten att stärka skyddet för miljön, löntagarnas intressen och människors och djurs hälsa försämras.
Dessa målsättningar har EU:s medlemsstater enhälligt slagit fast i det förhandlingsmandat som ministerrådet den 17 juni 2013 gav till EU-kommissionen. Inför ministerrådets beslut var EU-nämnden enig om att Sverige skulle rösta för mandatet.
Mikael Damberg (S):
Jag tackar för debatten. Den har handlat om flera olika frågor. Det började med frågan om handelsavtal och så, vilket regeringen uppfattar som en viktig del av vår tillväxtpolitik i Sverige. Sverige är ett land som är väldigt beroende av export; hälften av vår bnp kommer från exporten. Det betyder att det avtal som nu förhandlas mellan Europa och USA kommer att betyda mycket inte bara för våra svenska förutsättningar framöver utan också för Europas som helhet.
Jag tror att det gynnar både USA och Europa att få ett handelsavtal på plats, inte bara för de kortsiktiga ekonomiska relationerna utan också långsiktigt. Jag tror nämligen att avtalet, om det är modernt, bra och klokt utformat, kan bli ett modellavtal för många andra handelsavtal runt om i världen. Men då krävs också att man lyssnar på en del av kritikerna. En del av kritikerna pekar nämligen på svagheter i gamla handelsavtal, som man kan dra nytta av och lära sig av.
Jag tror att det är viktigt att se att det här avtalet är viktigt för Sverige men att vi också måste ha en dialog med människor som är kritiska, både för att se förutsättningar och fördelar med avtalet och för att vinna den allmänna debatten. Det handlar inte bara om att få rätt utan också om att få fler människor att känna tillhörighet i frågan.
När det gäller debatten om näringspolitiken i övrigt lär vi väl återkomma till den många gånger, men jag slås ändå av att det verkar som att Moderaterna och regeringen har olika syn på investeringar och behovet av dem. Det är faktiskt vad det kokar ned till. Man kan som regeringen göra en analys som visar att Sverige måste öka sina investeringar i kunskap, infrastruktur och bostadsbyggande. Vill man göra det måste man ta fram de resurser som krävs, för annars kommer Sveriges tillväxt att hämmas.
Här gör Moderaterna och vi olika bedömningar, och jag tror att det vore skadligt för Sverige om Moderaterna fick fortsätta styra Sverige med en inriktning där Sverige underinvesterar. Det stärker nämligen inte Sveriges möjligheter inför framtiden.
Mikael Damberg (S):
Jag tackar Hans Linde för interpellationen. Jag deltog nyligen i biståndsministerns uppstartsmöte om PGU. PGU fick inte önskvärt genomslag i svensk politik under de borgerliga regeringsåren, och vi gjorde nog inte heller tillräckligt mycket under vår tid även om vi startade arbetet.
Nu gjorde vi en omstart, och jag deltog som sagt i det seminariet. Det är fel att säga att handel per automatik leder till mänskliga rättigheter och demokrati. Så är det givetvis inte. Det krävs fler förutsättningar för att det ska hända. Dock är handel och öppenhet ofta en förutsättning för kontakter och utbyte mellan länder, och därigenom kan man promota demokrati och mänskliga rättigheter.
Ett perspektiv på handeln som oroar mig är den växande protektionismen i världen. Regeringen beställde en undersökning för några månader sedan för att se vad som har hänt med handelshinder i världen.
Det visade sig att de 900 miljoner människorna i världens fattigaste länder har drabbats av över 500 protektionistiska åtgärder från den rika världen - framför allt från OECD-länderna, som ligger bakom två tredjedelar av denna protektionism. Det har hindrat de fattiga länderna att delta i världshandeln. De facto har de gått miste om en 30-procentig ökning av sina exportmöjligheter.
Efter finanskrisen har protektionismen brett ut sig. Alla länder har försökt skydda sig själva. I sådana tider finns det ett egenvärde för Sverige att stå upp för fri och rättvis handel, för vi vet att det hindrar världens fattigaste länder att delta i handeln på lika villkor. Sverige gör mer än så. Det räcker inte med en handelspolitik som öppnar möjligheter för handeln. Det krävs också institutionella möjligheter att delta i handeln.
Därför satsar Sverige på Aid for Trade som ger fattiga länder möjlighet att göra egna handelsförhandlingar och medverka i institutionsbyggande för att delta i handeln. Grundprincipen handlar om att det är viktigt för PGU att ha också ett handelsperspektiv när vi talar om att minska handelshinder.
När det gäller var Sverige som nation kan göra mest nytta för att främja handeln mellan Sverige och andra länder har vi inte bara tittat på var tillväxttakten är störst, för det kan vara en tillväxttakt på små nivåer, utan också på storleken på ekonomin och på vilka länder som har ett näringsliv som matchar svenskt näringsliv.
Förutsättningarna för att främja export är ju större om vi har produkter och tjänster som stämmer överens med de länder vi vill exportera till. Det betyder dock inte att Sverige avstår från att driva handelspolitik och öppna för handel med fattiga länder. Det är en viktig prioritering för oss i internationella handelsavtal och i bilaterala relationer.
Men ska vi ha en exportstrategi som ska få upp svensk export måste vi titta på vilka ekonomier som är hyggligt stora och har en tillväxtpotential som är större än på de marknader vi har i dag.
Mikael Damberg (S):
Jag vill bara rätta en sak. Det här med att öka tempot gäller i relation till vår egen exportstrategi, som jag diskuterade med Moderaterna. De frågade om vi hade ändrat vår exportstrategi efter diskussionen om Saudiarabien. Då sa jag: Nej, men vi har ökat tempot i våra ansträngningar att satsa ännu mer på export. Det var alltså inte i förhållande till den borgerliga regeringen.
Det som är skillnaden mellan den borgerliga regeringen och när det gäller de här frågorna handlar om FN:s vägledande principer för mänskliga rättigheter och hållbart företagande, där Sverige nu med vårt sätt att jobba kommer att bli det femte landet i världen som tillämpar principerna. Jag har som ambition att vi ska återkomma med en skrivelse till riksdagen om hållbart företagande där det handlar just om jämställdhet, mänskliga rättigheter och de aspekter som Hans Linde har tagit upp i interpellationsdebatten.
Det är klart att det är en väldig skillnad. Den borgerliga regeringen ville inte blanda in frågor om mänskliga rättigheter. De sa att det var någonting helt annat, medan vi säger att för att ha en exportstrategi också på svåra marknader måste det finnas en koppling mellan mänskliga rättigheter och handel. Då måste företagen också få hjälp att agera på de marknaderna. När man utformar en exportstrategi kan man inte göra det bara i ett politiskt perspektiv. Man måste göra som Pyry Niemi tog upp: Vi gör exportstrategin tillsammans med svenskt näringsliv.
Det är de som vet vilka möjliga affärer som finns på gång. Var har de intresse av att jobba? Vi tittar också på de tillväxtmöjligheter som finns globalt sett. Var har vi störst möjlighet att växa? Ett antal länder, inte minst i Afrika, har fantastiska tillväxttal om man tittar från år till år. Men deras ekonomier är otroligt små. Om man dessutom jämför med hur svenska produkter och tjänster ser ut märker man att de ofta matchar lite dåligt.
Det finns inte köpkraft för att kunna handla svenska produkter och tjänster på det sättet. Betyder det att Sverige ska välja bort Afrika som en framtida exportmarknad? Nej, vi ska fortsätta att jobba där. Men de kontakter vi har och de prioriteringar vi gör måste vi göra där vi ser att vi har möjlighet att också göra affärer som kan leda till en ökad export.
Mikael Damberg (S):
Bengt Eliasson har frågat mig om regeringen är beredd att ompröva sitt tidigare förslag om en budgetneddragning på 4 miljoner kronor för Terminologicentrum från 2016 och således låta riksdagens nuvarande beslut ligga fast. Han har också frågat mig hur jag avser att säkerställa att svenskt fackspråk och nationellt terminologiarbete ska bedrivas efter 2015 om regeringen inte omprövar sitt tidigare förslag.
Låt mig understryka att jag och regeringen vill lösa frågan om Terminologicentrum på bästa sätt, både för verksamheten och för personalen som arbetar på Terminologicentrum. Regeringen avser inte att föreslå någon förändring av nuvarande anslag för 2016. För att säkerställa ett långsiktigt och effektivt nationellt terminologiarbete kommer vi även att se över frågan om hur svensk terminologi ska hanteras och hur synergier kan uppnås med liknande verksamheter.
Regeringen kommer därefter att återkomma med förslag om detta. Bengt Eliasson kan därmed känna sig trygg med att regeringen avser att säkerställa en långsiktig lösning för hur svenskt fackspråk och nationellt terminologiarbete ska bedrivas.
Mikael Damberg (S):
Jag tackar för Hans Rothenbergs deltagande i debatten. Jag tror att vi är helt överens i kammaren om att det finns en fråga om att bevaka det svenska språkets ställning. Jag tror att det är otroligt viktigt för vårt samhälle och utvecklingen på många olika områden. Det finns dock även näringspolitiska och ekonomiska argument för detta, kopplat till export och vårt utbyte med andra länder. Vi vet att vårt språk påverkas av influenser från andra länder.
Så har det alltid varit, men i takt med att vi blir alltmer beroende av handel och utbyte med andra länder blir frågan om svenska språkets ställning och korrekthet i språket allt viktigare. Jag tror också att vi som sysslar med politik och som jobbar med språket var och varannan dag - hela tiden - vet hur stor skillnad det kan vara om man ersätter ett språkbruk med ett annat och vilken effekt det kan få i budgethänseende eller för framtiden.
Jag tror alltså att vi känner till språkets betydelse, men jag tror inte att alla känner samma engagemang i de här frågorna som vi brett politiskt i den här kammaren gör. Terminologicentrum är en viktig del av det arbete som nu sker på området. De är skickliga, och strukturen har funnits en längre tid. Det har gjorts utredningar tidigare, vilket det hänvisades till. Det som hände, vilket Hans Rothenberg hänvisade till, var att den nya språklagen kom 2009.
Jag tror att vi välkomnar att det blev en tydligare språklag som också gav myndigheterna ett tydligare ansvar att jobba med att terminologi inom olika fackområden ska finnas tillgänglig, användas och utvecklas. Det är väl här man ser på vilket sätt samarbetet kan utvecklas mellan myndigheter och Terminologicentrum och andra aktörer som har detta ansvar i samhället.
Där tror jag att det finns saker och ting att göra för att utveckla verksamheten, och jag tror att vi ska se om det går att göra en sådan översyn för att stärka verksamheten. Det handlar inte om att försvaga den utan om att utveckla den. Jag tror att en översyn kan hjälpa oss att komma vidare i det arbetet, och inte minst Terminologicentrums egna åsikter om och idéer på det här området kommer att spela väldigt stor roll.
De har nämligen kunskap på området; de ser vad som fungerar i dag och även var det inte riktigt fungerar optimalt och vad man skulle kunna göra annorlunda i framtiden. Det blir alltså viktigt i arbetet. Jag ser därför fram emot att vi, när vi nu gör tydligt att vi inte gör en justering av anslagen för 2016 utan ger tid att titta på frågan, har möjlighet att få ett bra beslutsunderlag. Då kan vi diskutera tillsammans, säkert i den här kammaren framöver, hur vi kommer vidare i de här frågorna.
Mikael Damberg (S):
Då vill jag passa på att tacka för en väldigt konstruktiv interpellationsdebatt med medskick och inspel. Jag är säker på att inte minst de vid Terminologicentrum själva kommer att vara aktiva i det här arbetet. De sitter på en unik kunskap, som jag sa förut, om vad som fungerar bra i dag men också om det som kanske inte fungerar som det var tänkt.
Nu blev det en diskussion om Terminologicentrum som känner sig hotat och att det inte är en bra utveckling. Samtidigt är det kanske på alla områden en språkutveckling som inte går åt rätt håll och där alla aktörer inte tar ansvar för det som de skulle ta ansvar för, och samarbetet kanske inte fungerar tillräckligt bra. Jag tror att det vore bra att hitta former för samarbeten och nya konstellationer som gör att man kommer vidare i det här arbetet.
Jag tackar för dagens diskussion och räknar med att interpellanten och även andra kommer att delta i diskussionen också framgent.