Adam Marttinen (SD):
Vi debatterar justitieutskottets betänkande om regeringens förslag till ett nationellt brottsförebyggande program. I huvudsak har Sverigedemokraterna inga direkta invändningar mot initiativet. Att försöka samla åtgärder och gemensamma ambitioner hos ett flertal aktörer som vanligtvis inte har kriminalpolitik eller trygghetsfrågor på sitt bord kan leda till någonting gott.
Däremot önskar vi att programmet vore mer konkret eller mer ideologiskt tydligt så att man vet ungefär vad man kan förvänta sig att det kommer att resultera i. Generellt i kriminalpolitiken vägs många åtgärder mellan samhällets förmåga att beivra brott å ena sidan och värnandet av den personliga integriteten å andra sidan. Sverigedemokraterna har en tydlig position i förhållande till er andra partier.
Vi har förslag som ökar samhällets förmåga att beivra brott medan många partier inte törs pröva nya förslag där den personliga integriteten i någon mån kan äventyras. Vi har dock sett att flera partier har närmat sig Sverigedemokraternas hörna med fler förslag som ger rättsväsendet större befogenheter. Det är såklart välkommet, men ert agerande är i det här fallet inte handlingskraftigt.
Det krävs tyvärr stora katastrofer, mediala pådrag kring händelser eller liknande innan ni andra förmår inta en ny och nödvändig position. Det är inte handlingskraft; det är bara att agera för sent. Att ni agerar så beror på att ni har mycket svårare att sanktionera repressiva och handlingskraftiga åtgärder i era respektive partier.
Ni saknar helt enkelt ett ideologiskt stöd för kunna vara handlingskraftiga vid nutida utmaningar. Ett exempel är förslaget om mer kameraövervakning. Det är ett förslag som Sverigedemokraterna har drivit hårt. Vi vill att polisen enklare ska få använda sig av kameraövervakning även i bostadsområden i mycket större utsträckning än i dag. Det har jag än så länge inte hört något annat parti driva på för.
Stödet för mer kameraövervakning har varit enklare för Kristdemokraterna att ställa sig bakom än för Miljöpartiet och Liberalerna, och det beror helt enkelt på ideologi. Nu har vi en utredning som presenteras på fredag gällande enklare användning av kameraövervakning. Men i texterna framgår det fortfarande att utredningen ska garantera ett starkt skydd för den personliga integriteten.
Därför finns det anledning att misstänka att förslagen, mot bakgrund av hur ni tidigare har resonerat kring integritet, landar i fortsatt otydlighet och inte resulterar i några märkbara skillnader. Av den anledningen är det nödvändigt att samtliga partier som vill flytta fram positionerna i frågan om kameraövervakning i varje sammanhang visar stöd för reservationer som syftar till just detta. Herr talman!
Vi tror definitivt att den personliga integriteten kommer att kränkas om polisen kan sätta upp övervakningskameror i bostadsområden där en beräknad väpnad konflikt kan komma att utspela sig. Men de enda vars integritet egentligen kränks i ett sådant exempel är just de som vill använda skjutvapen i tätbefolkade bostadsområden - och, herr talman, vad är vitsen med att värna dessa människors integritet?
Vi tror att arbetet med att främja användningen av kameraövervakning skulle göra sig väl i ett handlingsprogram för brottsförebyggande arbete eftersom det finns många aktörer som i dag är delaktiga med inköp och drift av övervakningskameror. I min egen hemkommun Eskilstuna har kommunen valt att stå för kostnaderna för kameror och driften av dessa. Materialet kan polisen använda sig av vid ett senare tillfälle.
Men jag har också en dyster erfarenhet av att den socialdemokratiskt styrda kommunen upplever osäkerhet eller ovilja att utöka kameraövervakningen till fler platser, även utanför centrumkärnan. Vi vet att kameraövervakning vid exempelvis parkeringsplatser har motverkat trender av bilbränder. I de fall det ändå brunnit har kameraövervakning varit avgörande för polisen för att få en fällande dom efter en bilbrand.
Trots att bilar brinner runt om i vårt land är det väldigt många kommuner som inte gör tillräckligt när det handlar om kameraövervakning. Därför skulle uppmuntran genom ett nationellt brottsförebyggande program kunna fungera som ett nödvändigt politiskt stöd. Herr talman!
Vi har i vår reservation också valt att ta upp frågan om ett nytt uppdrag till Brottsförebyggande rådet med förnyad statistik kring brottslighet och ursprung, något som nu kanske är viktigare än någonsin.
Med den historiskt massiva invandring vi haft under 2000-talet är givetvis kunskap om olika kulturers påverkan på brottsligheten en förutsättning för att förstå, förhindra och vidta nödvändiga åtgärder för att motverka brott. Om 100 procent av dem som stjäl bilar är unga män är det fel att göra insatser mot äldre kvinnor för att komma åt problemet.
Om 100 procent av bilolyckor beror på alkoholpåverkade förare är det fel att göra insatser med feministiska övergångsställen för att komma åt problemet. Och om 100 procent av sexuella övergrepp som sker på ett visst sätt har en koppling till en enskild invandrargrupp kan det ge en hint om vilka bakomliggande orsaker vi behöver inrikta vårt gemensamma arbete mot, för att komma åt problemet. Fru talman!
Därför yrkar jag avslutningsvis bifall till Sverigedemokraternas reservation nr 2.