Mikael Damberg (S):
Det är roligt att få möjlighet att diskutera och debattera statsbudgeten under utgiftsområde 24 Näringsliv här i dag. Jag har lyssnat på oppositionspartierna. På ett sätt är det ganska hoppfullt, för det finns mycket som vi är överens om i den här kammaren. Det är mycket som behöver göras för att fortsatt stärka svensk konkurrenskraft, vårt näringsliv och jobbskapandet i hela Sverige.
Men det har också varit intressant att lyssna lite grann efter vad som inte har sagts i talarstolen i dag. Det påminner lite om en ledartext i Expressen i veckan, som varnade för att borgerligheten nu ställer ut så många löften om både ökade utgifter och stora skattesänkningar att notan inte går ihop. Vi ser en ny borgerlig springnota växa fram. Bilden går igen också på näringspolitikens område.
Från liberaler och hela vägen ut till ytterlighetshögern slaktas egentligen utgiftsområdet. Samtidigt har vi en debatt här där partierna förklarar hur ambitionsnivån måste höjas på område efter område, allt från småföretagande till industri. Det är lite svårt att få den där ekvationen att gå ihop. Låt mig börja med industrin. Låt oss backa tillbaka bandet en mandatperiod.
I januari för fem år sedan stod Sveriges dåvarande statsminister i Davos och gjorde ett uttalande om svensk industri. Han sa så här: In Sweden we used to have people in the industry, but they are basically gone. Det betyder: I Sverige hade vi tidigare människor som arbetade inom industrin, men de är praktiskt taget borta. De finns inte. Nu står vi här en mandatperiod senare.
Industrin skapar fler jobb än när Fredrik Reinfeldt dödförklarade den för fem år sedan. I dag finns över 1 miljon anställda inom industrin och de industrinära tjänsteföretagen runt om i landet. Tillsammans skapar de ungefär 75 procent av Sveriges export. Nu ökar exporten. Första halvåret i år gick den upp med 12 procent, och industrins investeringar i Sverige är på rekordnivåer.
För andra året i rad anställer industrin fler i Sverige än i utlandet. Allt fler företag väljer att flytta hem produktion till Sverige. Industriföretagens framtidstro är den högsta på 20 år. Vad vi ser just nu är ett fönster som öppnas för nyindustrialisering av Sverige. Då kan inte politiken sitta med armarna i kors. Då kan vi inte göra som den förra regeringen gjorde under finanskrisen 2008-2009, då man sa nej till ett system med korttidsarbete.
Detta kostade Sverige ungefär 60 000 industrijobb i onödan. Det var ett misstag av den borgerliga regeringen att ignorera svensk industri. Industrin är fortsatt en jobbmotor i vårt land, men är också en innovationsmotor. Vilka kommer att bygga våra nya elbilar? Vilka kommer att elektrifiera Sverige?
Kommer vi att kunna göra det utan industrin, utan gruvarbetare, utan designer, utan maskinoperatörer, utan elektriker, utan ingenjörer och utan kodare? Svaret är nej. Sverige behöver industrins innovationskraft för att klara de stora samhällsutmaningar vi står inför. Därför har den här regeringen satt industrin i fokus. Förra veckan presenterade vi en andra handlingsplan för att stärka industrin, som vill vända hem.
Det finns 37 nya åtgärder, och jag ska nämna några av dem. Ett nationellt testcentrum för elfordon ska byggas upp och medfinansieras från näringslivet. Ett robotlyft genomförs för att främja introduktionen av automations- och robotlösningar i små och medelstora företag i hela landet. Industriklivet introduceras för att svensk industri ska stöttas och gå mot nollutsläpp av växthusgaser.
Kunskapslyftet byggs ut för att kompetensförsörjningen i dag är företagens största utmaning och det främsta tillväxthindret. Bara yrkeshögskolan kommer de närmaste åren att få 12 800 nya platser. Yrkesprogrammen uppvärderas också. Nästan hälften av eleverna försvann när den förra regeringen förändrade gymnasieskolan.
Nu ökar vi statusen på yrkesprogrammen utan att försvaga yrkesämnena. Regeringen arbetar tillsammans med industrin och akademin inom ramen för våra samverkansprogram, som ska vara fullt utbyggda 2020 och innebär 500 miljoner per år till innovationsprojekt som växlas upp med lika mycket pengar från näringslivet. Några exempel: I Göteborg körs redan i dag elbussar i verklig linjetrafik med inomhusstationer och mindre buller.
I Västerås tar man fram lösningar för morgondagens äldreomsorg, som ökar äldres och sjukas frihet och självbestämmande genom digitalisering och ny teknik. På en rad andra platser runt om i Sverige visar man hur höga hus kan byggas av trä, hur fabriker, gruvor och städer kan kopplas upp med 5G-teknik och alla de möjligheter det innebär för framtiden. Sverige behöver sådana här testbäddar i verkliga miljöer.
Det hjälper oss att tackla framtidsutmaningar, men det skapar också jobb och framtida exportprodukter. Industrin är viktig för Sverige, men det är också våra entreprenörer och företagare. Vi vet att majoriteten av de nya jobben skapas i växande små och medelstora företag. Därför är det positivt att de senaste åren varit starka för Sveriges entreprenörer och småföretag.
Oktober var en rekordmånad för antalet nystartade företag; hela 6 049 nya företag startades. Det är det högsta antalet sedan 2004. Men det är också så att svenska företag växer rejält. I Sveriges största företagsundersökning Företagens villkor och verklighet 2017 framgår det att hela sju av tio företag vill växa.
Samtidigt ser vi utmaningar för de små företagens möjligheter att ta nästa kliv, att göra den där nödvändiga investeringen, att anställa eller kliva upp på en ny marknad. Under året har vi därför växlat upp småföretagarpolitiken. För det första har ett växa-stöd införts för att fler ska våga göra sin första anställning. Alla egenföretagare som gör sin första anställning kan få en rabatt på upp till 63 000 kronor första året.
För första gången i Sverige införs nu ett program för personaloptioner för att underlätta för små snabbväxande företag att rekrytera den kompetens som behövs i uppstartsfasen. För det andra förbättrar vi förutsättningarna för att låna. Entreprenörer över hela landet har vittnat om svårigheter att få lån hos affärsbankerna, framför allt i mindre städer och i glesbygd.
Därför fick Almi redan 2015 ökat anslag och kunde utveckla nya låneformer, som innebar att deras nyutlåning steg med hela 38 procent under 2016. Under året har jag inlett en bankdialog med affärsbankerna som bland annat resulterat i två pilotprojekt där bankerna i tidiga skeden tar över Almis lånekunder så att Almi kan bevilja nya lån till fler företag.
I höstens budget tillförs Norrlandsfonden 200 miljoner för att öka tillgången på kapital i de fem Norrlandslänen. För det tredje har småföretag under lång tid använts som bank av storföretag. Nu har jag tillsammans med näringslivet fått de allra största företagen att ställa sig bakom principer för en frivillig kod som innebär 30 dagars betaltid som regel.
För det fjärde ska vi också se till att entreprenörer kan fokusera på sitt företag och inte behöva lägga onödig tid på kontakter med myndigheter - på att hantera tillstånd, lämna uppgifter eller försöka förstå hur de ska göra rätt. Därför har vi inlett en förenklingsoffensiv. Förra året fick Bolagsverket i uppdrag att införa digital hantering av årsredovisning. Det kommer äntligen att vara möjligt nästa år.
Den digitala plattformen verksamt.se har fått ytterligare medel för att utveckla sin verksamhet. Vi skyndar på och satsar på digitaliseringsarbeten i särskilt regeltunga branscher. Vi började med restaurangbranschen. Nu går vi vidare inom besöksnäringen med företag för hotell och evenemang. Dessutom arbetar vi vidare med att korta handläggningstider hos myndigheter och hitta smartare vägar att implementera nya lagar och regler.
För det femte är ett av de främsta hindren för att bli företagare frågan om trygghet, inte minst under den första tiden, när inkomsterna är osäkra. Vad händer till exempel om man blir sjuk eller går på föräldraledighet? För att skapa större förutsägbarhet förbättrar vi försäkringsskyddet för personer som startar företag. Uppbyggnadsperioden för sjukpenningen förlängs till 36 månader och utvidgas till att även omfatta aktiebolag.
Men på detta område kommer vi att behöva ta fler steg. Jag tror att det här är viktiga frågor, inte minst om vi vill få fler kvinnor att våga vilja starta företag i Sverige. Låt mig avslutningsvis återvända till Davos 2013. Där på toppmötet sa den borgerlige statsministern även så här: I am not saying I want a larger portion of low income jobs, because it does not sound very nice.
Han säger inte att han vill se en större andel jobb med låga löner, för det låter inte så trevligt. På det området har vi sett stora förändringar den här mandatperioden. I dag säger de borgerliga partierna rakt ut, utan att skämmas för det, att de vill se lägre löner i Sverige. De är till och med beredda att tvinga fram det genom egen lagstiftning. Om jag förstår det rätt tänker Moderaterna göra det trots att parterna nu enats om en egen lösning.
Det är en modell där arbetsgivarnas kostnader sänks radikalt men där inte en enda person får sänkt lön. I länder där man har andra modeller på arbetsmarknaden blir löner lätt en valfråga där partierna tävlar om vem som vill höja minimilönerna mest. Svensk borgerlighet är nu på väg att gå till historien genom att gå till val med löften om inte höjda utan sänkta lägstalöner i Sverige. Här står en viktig strid i nästa års valrörelse.
Ska vi respektera den svenska modellen och fortsätta låta arbetsgivare och arbetstagare förhandla om löner och villkor, eller ska vi politiker börja lagstifta om sådana saker? Ska vi värna stabilitet på svensk arbetsmarknad, eller ska ni ge er på grunden för vårt ekonomiska välstånd? Få saker har en så fundamental betydelse för vårt näringslivs förutsättningar att växa och skapa jobb som en stabil arbetsmarknad.
Låt oss tillsammans värna den svenska modellen och sträva efter mer samarbete i svensk politik. Det är jobbpolitik som ger långsiktigt riktiga resultat.