Håkan Larsson (C):
Först vill jag tacka Ulrica Messing för svaret på min interpellation. Tyvärr blev jag lite besviken över det, som jag tycker, magra innehållet. Just nu när vi diskuterar här i kammaren pågår en konferens i Östersund om Inlandsbanans framtid. Där deltar företrädare för berörda län och kommuner och näringslivet i inlandet.
Diskussionen handlar om vilken betydelse Inlandsbanan kan få för att skapa tillväxt i inlandet utifrån den mycket ambitiösa tillväxtplan som Inlandsbanan AB har tagit fram. Det är en plan som visar att trafiken kan fördubblas till 2007 om banan omgående rustas i hela sin längd. I inbjudan till konferensen skriver Inlandsbanan AB bland annat så här: Vi står vid en skiljeväg för Inlandsbanan.
Det handlar om den ska bli en tillväxtmotor för inlandet eller om den ska drabbas av nedläggning. Till staten säger man: Satsa nu på Inlandsbanan så att en väl förberedd expansion kan förverkligas. Annars är risken mycket stor att banan måste läggas ned. Detta är allvarsord som säger vad det handlar om de närmaste åren för Inlandsbanan.
Självfallet är det positivt att bidraget för drift och underhåll höjs med 25 miljoner kronor per år liksom att ett nytt trafikledningssystem kommer att genomföras 2007-2009, men banan måste också ha tillräcklig bärighet för att kunna utnyttjas för både godstrafik och turisttrafik. Det är där som problemet ligger. Vi har diskuterat detta vid två tidigare tillfällen under förra året.
I våra tidigare interpellationsdebatter har jag tyckt att tongångarna från statsrådet har varit mycket positiva, och det har känts som om regeringen skulle komma att medverka till att banans bärighet rustas upp, så att banan verkligen kan bli den pulsåder i inlandet som det finns förutsättningar för. Det beslut som vi nu ser ger utrymme för viss besvikelse.
I sitt svar skyller Ulrica Messing lite grann på länen och säger att de inte har prioriterat investeringar på Inlandsbanan. Men det är faktiskt så att Inlandsbanan går genom fem län som hela tiden har sett ansvaret för banan som en angelägenhet för staten. Det har man många gånger understrukit.
Samtidigt vet vi att det till exempel från Länsstyrelsen i Jämtlands län och från länet över huvud taget ständigt har understrukits vilken betydelse Inlandsbanan har, inte minst i kontakterna med regeringen. I svaret framhålls att en bärighetshöjning för 229 miljoner kronor kommer att ske på sträckan Sveg-Brunflo under perioden.
Förutom att det är en prutad summa, som inte ger möjlighet att åstadkomma den höga standard på bandelen som IBAB skulle vilja erbjuda, är det om jag förstått saken rätt inte meningen att den här investeringen ska ske förrän 2010, och det är i så fall alldeles för sent. Upprustningen måste påbörjas omgående. Nyligen fick Näringsdepartementet ett brev från Inlandsbanan AB, där man understryker att upprustningen måste ske nu.
Det är nämligen så att företaget ACB Laminat i Svenstavik har tecknat ett miljardavtal med Ikea, vilket är oerhört positivt. Men de möbeldetaljer som ska tillverkas ska gå på Inlandsbanan, och med nuvarande standard på järnvägssträckan mellan Sveg och Brunflo är det svårt att bedriva en lönsam trafik eftersom hastigheten blir alldeles för låg och eftersom man inte kan lasta tillräckligt mycket.
IBAB pekar i sitt brev till departementet på att om inte upprustning sker kan detta stora kontrakt riskeras. Jag hoppas att regeringen är beredd att göra en insats för att kontraktet inte ska behöva äventyras. Dessutom behöver en ytterligare del av Inlandsbanan, längst upp i norr, rustas upp.