Jacob Johnson (V):
I detta betänkande behandlas Vänsterpartiets motion om en välfärd fri från kommersiella intressen. Jag inleder med att yrka bifall på vår reservation 1 som är ett stöd för denna motion. Det är en nog så aktuell fråga, och det ska bli spännande att se vad den socialdemokratiska kongressen kan komma fram till även om signalerna från den socialdemokratiska partiledningen tyvärr inte ser så lovande ut. Herr talman!
Privatiseringar av samt vinstuttag ur den skattefinansierade välfärden urholkar rättvisa och jämlikhet men även resurseffektiv användning av skattepengar i vår välfärd. Privatiseringarna är nu mycket omfattande, och de privata bolagen nu närmast legio som utförare för skolor, vårdcentraler med mera. Men Vänsterpartiet visar i sin motion en väg ut ur detta.
Det har i den allmänna debatten hävdats att det inte går att lagstifta bort vinstintresset från vård, skola och omsorg. Men det stämmer inte. Det som krävs är den politiska viljan att sätta välfärdens kvalitet och likvärdighet före privata vinstintressen. En förutsättning för en riktigt bra skola, vård och omsorg är att ägarna och huvudmännen fokuserar på det viktigaste.
Kvaliteten och behoven ska alltid komma i första rummet, inte möjligheten att berika sig på verksamheten. I skola och förskola ska det finnas utbildad personal så att varje barn får det stöd han eller hon behöver. När vi besöker vårdcentralen eller flyttar in på ett äldreboende ska vi kunna känna trygghet i att det är de behov som vi har som avgör vilket stöd vi får.
Ingen ska någonsin bemötas utifrån hur lönsam hon eller han anses vara. Både den offentligt och den privat drivna välfärden måste mer än i dag fokusera på behov, kvalitet och likvärdighet och mindre på efterfrågan och kortsiktig lönsamhet. Vi föreslår att välfärden befrias från kommersiella intressen samtidigt som alternativa utförare får goda möjligheter att driva sin verksamhet.
De av dagens vinstsyftande företag som är intresserade av att vara med och utveckla välfärden även utan vinstsyfte kan då välja att övergå till en särskild bolagsform där vinsten inte är styrande. Genom att använda denna bolagsform, som redan finns men i dag sällan används, löser vi även problemet att riskkapitalbolag via uppköp och försäljning av företag gör vinstuttag med skattemedel.
Med vinst avses i detta sammanhang överskott från näringsverksamhet. I vissa fall ges det som en årlig utdelning, i andra fall tar ägarna ut vinsten när företaget säljs efter att man under några år har investerat skattemedel i detsamma. Det senare är vanligt när ägaren är ett riskkapitalbolag, och det förklarar varför det kan se ut som att vissa välfärdsföretag inte delar ut någon vinst.
Naturligtvis kan verksamheter gå med överskott även i system utan vinstsyftande aktörer, men där stannar dessa resurser i välfärden och bidrar till högre kvalitet - ett av många skäl till att välfärden blir bättre om den avkommersialiseras. Offentligt drivna äldreboenden har enligt Socialstyrelsen mer än 10 procent fler anställda per äldre jämfört med de privat drivna. Lärartätheten är i snitt 20 procent högre i kommunala gymnasieskolor än i fristående.
I de kommunala förskolorna har 56 procent en pedagogisk högskoleutbildning, och endast 4 procent saknar utbildning för arbete med barn. I de fristående förskolorna har bara 43 procent en pedagogisk högskoleutbildning, och 11 procent saknar utbildning för arbete med barn. Att våra gemensamma resurser går till vinster åt företagsägarna blir än mer problematiskt eftersom de flesta av de större aktörerna ägs av riskkapitalbolag.
Dessa använder ofta avancerade upplägg för att undvika beskattning. En av Skatteverkets studier visade att 23 av 25 bolag som köpts upp av riskkapitalbolag inte betalade skatt efter uppköpet. Samhället förlorar alltså i två steg: först när våra gemensamma resurser försvinner till vinst, därefter när riskkapitalbolagen genom kryphål i lagstiftningen undviker att betala skatt på denna vinst.
I en avkommersialiserad välfärdssektor undviks också vinstintressets press nedåt på arbetsvillkor och löner. Det är ingen slump att andelen som bara har timanställning är mer än dubbelt så stor i den privat drivna hemtjänsten som i den kommunala. Det finns i svensk lagstiftning ingen rätt för enskilda eller privata bolag att få fri tilldelning av offentliga medel.
Varken i våra grundlagar, i Europakonventionen eller inom EU-rätten finns några bestämmelser som hindrar begränsningar av vinstintressen inom den offentligt finansierade välfärden. Våra förslag beaktar regeringsformens bestämmelser om egendomsskydd och näringsfrihet, liksom EU-rättens krav på att lagstiftningen inte utformas på ett sätt som diskriminerar enskilda eller bolag i andra medlemsländer.
Vi vill avkommersialisera välfärden genom att reglera under vilka förhållanden skattemedlen kan gå till icke-offentliga välfärdsutövare, det vill säga sådana som inte drivs av kommuner, landsting eller stat. Förslagen innebär inte övertaganden av privat verksamhet eller att fortsatt drift av redan befintlig verksamhet omöjliggörs. Modellen innebär däremot att vissa förutsättningar för att bedriva verksamheten ändras genom lag.
Förändringarna som föreslås gäller skattefinansierad välfärd. De fall där någon vill starta välfärdsverksamheter som finansieras privat i stället för med skattemedel berörs alltså inte. Icke vinstdrivande kooperativa företag och ideellt drivna utövare i övrigt ska fortsatt kunna ges offentliga medel för att bedriva sin verksamhet på dessa områden, om de driver den utan vinst.
Vi menar alltså att icke-offentliga aktörer som i dag är verksamma även i fortsättningen kan beviljas skattefinansiering om de, utöver andra relevanta krav på sådana utförare, bedriver sin verksamhet utan vinstsyfte och vinstutdelning samt vid behov övergår till en ägarform som säkerställer detta. De som däremot endast är ute efter att göra en vinst på skattepengar förlorar i och med våra förslag intresset för att verka i dessa sektorer.
För de verksamheter som tar emot skattemedel ska det inte vara tillåtet med vinstuttag i någon form, med undantag för visst överskott ungefärligen motsvarande en minskning av värdet på insatt kapital. Vänsterpartiet menar att allt överskott ska stanna i verksamheten och sparas eller återinvesteras.
Därför bör en vinstbegränsning införas som innebär att eventuell icke-offentlig verksamhet som huvudregel ska bedrivas av aktiebolag med särskild vinstutdelningsbegränsning enligt 32 kap. aktiebolagslagen, alternativt av ideella aktörer och/eller icke vinstdrivande kooperativ. Lagen om valfrihetssystem, LOV, ger i dag företag rätt att själva bestämma var och när de startar vissa verksamheter för skattepengar.
I enlighet med vad jag här har anfört, herr talman, bör denna lag samt berörda delar i skollagen och hälso- och sjukvårdslagen upphävas.