Raimo Pärssinen (S):
Jag tackar finansministern för svaret. För att gå tillbaka till tiden före valet 2006 lovade ni i de borgerliga partierna att låta trafikanterna stå för kostnaderna för sjukvård, rehabilitering med mera vid trafikolyckor. På så vis skulle ni kunna lösgöra ända upp till ca 8 miljarder kronor som ni kunde använda till skattesänkningar. Så var det då. Betalningen skulle alla fordonsägare stå för.
Om jag inte missminner mig var kritiken massiv från alla håll och kanter - från Svenskt Näringsliv, transportörer, motororganisationer och så vidare. Syftet var dock att plocka ut en sak ur den generella försäkringen. Jag kommer ihåg de frågor vi ställde då, Anders Borg.
Om trafikanterna måste betala och bära sina kostnader vid olyckor, vilken blir då nästa grupp som ska ställas bredvid den generella försäkringen? Är det rökare, de som lider av fetma, älgjägare eller cyklister? Vi kommer ihåg den debatten.
Anders Borg och regeringen sade först att regeringen behövde bygga upp resurser som ska användas till tidigare trafikskador som har inträffat eller trafikskador som inträffar under en övergångstid, och därför beskattade Anders Borg trafikförsäkringspremien med en ny skatt på 32 procent.
Höjningen i genomsnitt blev motsvarande 700 kronor per år och försäkringstagare, och på så vis sopade - om jag uttrycker mig brutalt - Anders Borg in motsvarande 4 miljarder till staten. Sedan tillsatte man en utredning. Det som var lite annorlunda i det här fallet var att man först höjde skatten och sedan tillsatte en utredning.
Utredningen redovisades den 11 januari i år, och det visade sig att premien skulle stiga med 70 procent. I ett normalt prisläge skulle alltså en årspremie på 2 000 kronor efter den tänkta reformen bli hela 3 400 kronor. Då fick man kalla fötter från regeringens sida och lade detta åt sidan.
Det grundläggande målet för trafikförsäkringspremien och det nya systemet var att trafikolyckorna skulle bli färre och mindre kostsamma. Debatten om på vilket vis man kunde härleda detta till någon typ av bevis kommer vi också ihåg, men skälet framstod senare. Det var helt fiskalt; Anders Borg ville ha mer pengar till staten.
Han gjorde detta under brinnande högkonjunktur, den 1 juli 2007. I lysande, brinnande högkonjunktur tog han in 4 miljarder kronor. Han sade vidare: Detta är en övergångslösning. Vi ska nämligen implementera det helt nya systemet och plocka ur trafikskadade ur den generella försäkringen. De ska få bära sina egna kostnader.
Vägverket svarade lite lakoniskt på detta och sade att skatt på trafikförsäkringen inte ökar engagemanget för trafiksäkerhetsfrågor. Nu är vi dock återigen i det läge att dessa pengar betalas in till staten, och då skriver Anders Borg att man genom skatten på försäkringspremien också kan säga att det sker en form av medfinansiering av samhällskostnaderna för befintliga trafikskadade.
Om jag får låta som en sportkommentator blir min enkla fråga: Hur tänkte han då? Hur tänkte finansministern? Det är medfinansiering, samtidigt som man har genomfört stora skattesänkningar på andra områden. Han skriver sedan själv att det finns andra, mer viktiga, skattesänkningar man kan göra.
Då framstår ju min fråga kanske lite mer synligt: Vad menar han med medfinansiering? Är det via skattesänkningar, eller?