KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anders Borg (M):
Monica Green har frågat mig vilka initiativ regeringen avser att ta för att förbättra pensionärernas ekonomiska villkor. Vidare frågar hon mig vilka initiativ regeringen avser att ta för att återupprätta pensionsuppgörelsens anda - att pensionärerna inte ska behöva känna sig ekonomiskt undanträngda, bortglömda eller diskriminerade. Slutligen frågar hon mig vilka särskilda initiativ regeringen avser att ta för att kvinnor över 75 år ska garanteras en dräglig ekonomi.
För det första vill jag påpeka att vi inte har någon särskild pensionärsskatt i Sverige och att regeringen definitivt inte planerar att införa någon sådan. Det avgörande för pensionärernas ekonomiska villkor är att Sverige har en stark ekonomi. Med en politik inriktad mot att få fler i arbete ökar de arbetandes inkomster. Detta medför att pensionerna räknas upp snabbare och att allt fler arbetande tjänar in fler pensionsrätter.
Med fler människor i arbete skapas förutsättningar för att det ska finnas tillräckligt med hjälpande händer inom vård och omsorg samtidigt som finansieringen av välfärden säkras långsiktigt. Regeringen har sedan tillträdet genomfört en lång rad reformer för att förbättra de äldres situation. Till exempel har bostadstillägget för pensionärer höjts. Mer pengar satsas på att utveckla kvaliteten i äldreomsorgen och för att fler ska få tillgång till ett anpassat boende. När det gäller pensionsuppgörelsen finns det ett brett politiskt samförstånd.
Regeringen och Socialdemokraterna är eniga om pensionssystemets framtid. Det finns inte några konflikter om hur pensionsuppgörelsen ska tolkas. För att fortsatt vårda reformen har regeringen tillsatt en grupp med representanter från de fem partierna som ursprungligen låg bakom reformen. Regeringen är medveten om att det finns pensionärer, däribland en del kvinnor över 75 år, som lever under knappa ekonomiska villkor.
Regeringen aviserade därför i vårpropositionen att förslag om att förbättra de ekonomiska villkoren för i första hand de sämst ställda pensionärerna kommer i höstens budgetproposition.
Anders Borg (M):
Det är naturligtvis så att vi har en besvärlig situation för många av Sveriges pensionärer. Detta gäller särskilt de äldre kvinnorna. Bland kvinnor mellan 65 och 74 år är det 12 procent som upplever att de har en låg ekonomisk standard. Över 75 år är det 25 procent som har det. De här siffrorna ökade kraftigt under de år Socialdemokraterna styrde.
Bland de yngre pensionärerna ökade andelen med låg ekonomisk standard med 2 procentenheter, och för kvinnor över 75 år ökade den med 7 1⁄2 procentenheter. Det utvecklades på ungefär samma sätt för männen, även om ökningstakten där för de sämst ställda pensionärerna bara var 5 procentenheter.
Under de år Socialdemokraterna styrde ökade den ekonomiska utsattheten för äldre kvinnor. Det var inte så konstigt att det var så. Det sammanhängde med att de ekonomiska klyftorna växte därför att man misslyckades med sysselsättningspolitiken. Det är sysselsättning och tillväxt som styr vad vi har för resurser i samhället. Vi vill göra någonting för de sämst ställda pensionärerna. Vi vill se till att vi har en trygg välfärd också i framtiden.
Det är, precis som Jörgen Johansson nämner, så att pensionerna nu ökar mycket kraftigare än de tidigare har gjort. Det handlar om 4 000 kronor för 2007, 5 000 kronor 2008 och nästan 6 000 kronor 2009. Ökningstakten för pensionerna är nästan dubbelt så stark som under de sista åren Socialdemokraterna styrde.
Här är det viktigt att vi i ett välfärdssamhälle också kan garantera de äldre kvinnorna en bra pensionsutveckling och en bra standardutveckling. Det är en av de prioriteringar vi har lagt fast inför höstens budgetarbete. Pensionärerna är en viktig grupp som förbättringar ska komma till del. Det gäller naturligtvis inte bara pensionerna, utan också välfärden. Jobbskatteavdraget har haft större effekter än vi har räknat med.
Vi är igenom en lågkonjunktur. Vi är inne i en dämpning, där skatteintäkterna stiger mer än vad vi har räknat med och där utanförskapet minskar snabbare än vi trott. Det gör att vi har starkare offentliga finanser i en dämpning än vi kanske upplevt vid något annat tillfälle. Detta är glädjande för regeringen och också för Socialdemokraterna. Det innebär att vi klarar denna dämpning utan de nedskärningar för kommuner och socialförsäkringar som Socialdemokraterna fick ta fram vid varje nedgång.
Vi återupprättar arbetslinjen, och därför skapar vi ekonomiska resurser som också kommer välfärden till del, som också kommer att göra att vi kan säkra kvaliteten i äldreomsorgen och som också kan komma pensionärerna till del, främst de sämst ställda pensionärerna, i höst när vi ska genomföra ytterligare reformer för att underlätta deras ekonomiska trygghet. Det är en viktig reform. Pensionärerna är en viktig grupp.
Inte minst handlar det om de lite äldre pensionärerna, och inte minst handlar det om de kvinnor som har låg eller begränsad inkomstpension. Att höja deras ekonomiska standard är en viktig del i regeringens politik för att genom full sysselsättning också säkra en god välfärd för alla.
Anders Borg (M):
Nu skiftar bilden. Nu är det inte längre några guldår med den socialdemokratiska regeringen. Nu är det i varje fall högkonjunktur och växande jobbtillväxt vi får höra talas om. Men vi måste ändå komma tillbaka till Socialdemokraternas arv. Låt oss titta på redovisningen. Inkomstspridningen ökade med 10 procent. Förmögenhetsskillnaderna ökade kraftigt, och inkomstspridningarna ökade med alla mått. Vi kan titta på de äldre kvinnor som är i ekonomisk utsatthet. Det är de som har mindre än 60 procent av den genomsnittliga inkomsten att leva på.
Av dem som är över 75 år ökade andelen med 7 1⁄2 procentenhet till 25 procentenheter. Efter ett långt socialdemokratiskt maktinnehav satt var fjärde kvinna över 75 år med en ekonomisk standard under 60 procent av genomsnittet.
Då förstår jag att många inte känner igen sig i de högkonjunkturer som Monica Green talar om. Vi som upplevde de åren visste att arbetslösheten var hög, utanförskapet växte och att sysselsättningen var svag. Det var vad som undergrävde kommunernas, landstingens och statens ekonomi på ett sätt som gjorde att det inte fanns pengar till de äldre kvinnorna.
Det var inga reformer under Socialdemokraternas år som innebar några dramatiska förbättringar för de äldre kvinnorna, utan deras ekonomiska standard urholkades kontinuerligt under socialdemokratiskt ledarskap. Vår politik för att säkra välfärden för pensionärer är väldigt tydlig. Först börjar vi med jobben. Vi gör jobbavdrag och återupprättar arbetslinjen. Det ger tillbaka grunden för den svenska ekonomin att människor arbetar.
Vi ser att ungdomar jobbar i större utsträckning, äldre och kvinnor. Då har vi pengar till välfärden. Därför har vi nu stark ekonomi för kommunerna. Därför är det rekordinvesteringar, och därför ökar sysselsättningen. Därför kommer vi i höstens budget att komma tillbaka till de sämst ställda pensionärerna med ytterligare satsningar.
Anders Borg (M):
Luciano Astudillo har frågat näringsministern om hon har för avsikt att ta initiativ till att arbetsgivaravgifterna för små företag höjs. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Som jag vid flera tillfällen har sagt här i kammaren togs de generella avdragen för socialavgifter bort på grund av att de var ineffektiva och dyra. Regeringen har i stället vidtagit en mängd åtgärder för att förbättra företagsklimatet och företagens villkor. Företagandet har till exempel gynnats av den slopade förmögenhetsskatten.
Det innebar också att den så kallade lex Ugglabeskattningen togs bort. Regeringen har också genomfört ett flertal lättnader i de så kallade 3:12-reglerna. Det har också blivit billigare att anställa. Till exempel har löneskatten slopats för vissa äldre, och socialavgifterna har sänkts för ungdomar. Nyligen har regeringen också aviserat ett förslag om att göra ungdomsnedsättningen ännu kraftfullare. Dessutom har en skattereduktion för hushållstjänster införts. Den ökar efterfrågan på sådana tjänster, vilket särskilt gynnar småföretagen.
De enskilda näringsidkarna får också del av jobbskatteavdraget som från och med den 1 januari i år dessutom ges med förstärkt effekt. Samtliga dessa åtgärder har skapat förbättrade möjligheter för de små företagen. Regeringens målsättning är att ytterligare förbättra klimatet för småföretagen och att minska skattekilarna. Någon höjning av avgifterna är således inte aktuell.
Anders Borg (M):
Ineffektivitetsexperten Luciano säger att han ska gynna de små företagen, och så föreslår han en åtgärd som kostar skattebetalarna 5 miljarder kronor, varav 1 miljard går till mindre företag. 4 miljarder kronor går till företag som har en lönesumma som överstiger de belopp vi talar om och där effekten är noll, nada, silch , inget enligt Socialdemokraternas egen budgetproposition.
I Socialdemokraternas egen budgetproposition konstateras att den åtgärd som Luciano Astudillo föreslår inte har någon effekt på sysselsättningen. Socialdemokraterna var naturligtvis med när Riksdagens revisorer gjorde bedömningen att det var det minst effektiva sysselsättningsstöd som vi över huvud taget har att arbeta med. Låt oss komma ihåg vad ungdomarna har att se fram emot för valrörelse. Luciano Astudillo och Socialdemokraterna avser att fördubbla arbetsgivaravgifterna för alla under 25 år.
Det betyder att varje gång en ung människa kommer in till en arbetsgivare ska det bli 2 000-3 000 kronor dyrare att anställa den personen om vi får en socialdemokratisk regering. Varje ung människa som möter en arbetsgivare kommer att veta att när man säger nej till sänkta arbetsgivaravgifter för ungdomar är det en skattehöjning med 10 miljarder. När man höjer förmögenhetsskatten är det en skattehöjning med 7 miljarder. När man tar tillbaka avdraget för hushållstjänsterna är det en skattehöjning med över 1 miljard. När man drar tillbaka jobbavdraget är det en skattehöjning för företagen med över 1 miljard.
Det blir sammantaget 20 miljarder. Dessa siffror finns i den socialdemokratiska budgetmotionen. Här har vi skillnaden. Luciano undrar om jag har anledning att ta till mig av den socialdemokratiska rapporten. Ja, det har jag. Vissa delar, som att öka tryggheten i socialförsäkringarna för företagarna, arbetar vi med. Det är en bra idé. Det finns också ett antal idéer om att förbättra riskkapitalförsörjningen. Det är bra idéer. Dem har vi anledning att ta till oss.
Det som emellertid avviker från den borgerliga alliansregeringens offensiva sysselsättningspolitik är Amsåtgärderna. Amsåtgärderna är det som är kärnan i det socialdemokratiska ekonomiskpolitiska alternativet. Det har inte fungerat och kommer inte att fungera.
Anders Borg (M):
Det här är en intressant diskussion, och jag tycker att det är roligt att vi kan föra den. Jag önskar att vi kan föra den vid fler tillfällen, för jag tror att den väl belyser den socialdemokratiska oppositionspopulismen. Jag roade mig inför debatten med att läsa alla interpellationssvar från Bosse Ringholm om fastighetsskatten. Det fanns inte ett enda interpellationssvar från honom eller Pär Nuder som antydde att man såg några problem med höjda taxeringsvärden.
I interpellationer redovisades dramatiska höjningar av fastighetsskatten - 10 000, 15 000 och 20 000 kronor i höjda skatter. Vid varje tillfälle fick vi reda på att det var rimligt, rättvist och klokt. Det är naturligtvis så det kommer att bli om vi får en socialdemokratisk, vänsterpartistisk och miljöpartistisk regering.
Då kommer vi att ha en finansminister som står i talarstolen och försvarar att taxeringsvärden slår igenom med tiotusentals kronor på människors villabeskattning. Ni får berätta lite grann. Är det skattesatsen som ska höjas? Är det gränsen som ska höjas? Vad är vänsteralternativet i diskussionen? Jag är övertygad om att det är en kombination av detta. Det betyder att för ett normalt hushåll i Karlstad blir det 2 000-3 000 kronor i höjd skatt.
Det kanske inte låter så upprörande. Men låt oss då gå till Botkyrka, som ska få någonstans runt 10 000 i höjd skatt. I Österåker blir det också runt 10 000 och i Huddinge 15 000. I Sundbyberg får man 25 000-30 000 i höjd skatt. När ska Socialdemokraterna redovisa ett alternativ som gör att de som äger normala villor kommer att få reda på hur det blir? Det kommer vi inte att få höra. Det är därför jag tycker att debatten är välkommen nu. Den kommer nämligen att försvinna.
Det kanske blir en sista dans nästa sommar, men sedan kommer Socialdemokraterna definitivt att fly fastighetsskattedebatten.
Anders Borg (M):
Lars U Granberg har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att kompensera boende i stödområde A för ökade utgifter till följd av höjda energi- och miljöskatter. Regeringen har i 2008 års ekonomiska vårproposition framhållit minskat utanförskap och fler människor i arbete som övergripande politiska mål. Regeringen har genomfört stora skattesänkningar på arbete i form av bland annat jobbskatteavdrag med 1 000 kronor i månaden för de flesta som arbetar heltid och nedsatta socialavgifter för ungdomar och äldre.
Detta är en politik som gynnar hela landet, givetvis inklusive stödområde A. Som en delfinansiering har regeringen höjt vissa miljö- och energiskatter. Skattesänkningarna på arbete och på boende är dock mycket större än energi- och miljöskattehöjningarna. Som regeringen framhöll i budgetpropositionen för 2007 ska inte reglerna för inkomstbeskattningen i första hand anpassas efter levnadsomkostnaderna i olika delar av landet. Vidare gick det förhöjda grundavdraget i stödområde A inte att tillämpa för näringsidkare inom transportsektorn.
Däremot sänkte regeringen vid årsskiftet elskatten med 3 öre per kilowattimme för hushålls- och servicesektorerna i norra Sverige. Elskatten är efter denna skattesänkning nedsatt med en tredjedel för norra Sverige. Det är för närvarande inte aktuellt med några ytterligare åtgärder riktade speciellt till stödområde A för att kompensera för energi- och miljöskattehöjningar.
Anders Borg (M):
Det grundläggande skälet till att vi har infört systemet med avdragsrätt för hushållstjänster är naturligtvis att vi hårt beskattar normalt arbete i Sverige men inte beskattar hemarbete. Skillnaden i de här två skattesatserna, skatt respektive frånvaron av skatt, gör att människor tenderar att arbeta mindre än vad de annars hade möjlighet att göra. Det här leder till massor av förluster. Det leder till en tillväxtförlust.
Det betyder att människor själva utför arbete i hemmet i stället för att hyra in tjänsterna, när marknadsvärdet av deras arbete skulle vara långt högre och naturligtvis också samhällsvärdet. Det är en produktivitetsförlust för samhällsekonomin. Det är också en jämställdhetsförlust. Vi vet att vi i Sverige har en av Europas mest könssegregerade arbetsmarknader, och vi vet att hemarbetet är snett fördelat.
När barnen kommer går man tillbaka till ett väldigt traditionellt könsmönster. Där har naturligtvis hushållstjänsterna en viktig roll för att också kvinnor ska kunna göra karriär och för att också kvinnor ska kunna ta ansvarsfulla positioner. Det är viktigt, som Kvinnomaktsutredningen visar, för att vi ska få jämställdhet på arbetsplatserna. Manliga chefer leder till en mer ojämlik lönesättning än kvinnliga chefer.
Det är naturligtvis också en legitimitetsförlust, som vi har i ett system där människor som normalt sett följer lagar och regler anser sig behöva handla dessa tjänster svart. Logiken i de här förslagen kan Eva-Lena Jansson enkelt få utvecklad genom att tala med till exempel Mona Sahlin, som är partiledare för Socialdemokraterna. Hon har ju förordat systemet med hushållstjänster innan hon blev partiledare.
Om Mona Sahlin inte klarar den uppgiften kanske man kan ta ett telefonsamtal med Göran Persson, tidigare socialdemokratisk partiledare. Han har också ansökt om dessa tjänster. Varför är det på det sättet? Jo, det här löser ett grundläggande samhällsproblem, att vi beskattar marknadsarbete men inte hemarbete, det underlättar människors vardag och det minskar svartarbete. Jag tror att vi redan nu kan konstatera att det här systemet har fungerat väsentligt bättre än vad vi trodde.
Det är många människor som har ansökt om det, och när vi nu är på väg att förändra det så att man inte behöver ansöka utan skattereduktionen kan tas i företagen är det sannolikt att fler kommer att använda systemet. Det här kommer att skapa jobb. Det kommer att innebära att människor får chans att arbeta med kollektivavtal, ordentliga arbetsgivare och god ordning, i stället för som tidigare under de oreglerade förhållanden som alltid råder i svart sektor.
Förslaget om hushållstjänster är ett bra förslag, som leder till att vi får bättre tillväxt, att vi får mer jämställdhet och att vi får ett mer legitimt skattesystem. Därför är det ett förslag som jag tror att det finns all anledning att vårda och utveckla. Däremot ser jag ingen anledning att efter sex månader tillsätta en utvärderingsutredning. Det kan vi naturligtvis göra så småningom, när vi har några år med systemet, och se om det då finns skäl att utveckla det.
Anders Borg (M):
Eva-Lena Jansson och Marie Engström vet naturligtvis att det är fullständigt omöjligt, gränsande till löjligt, att utvärdera ett system som har varit i gång i sex månader. Det är naturligtvis helt ogörligt. Vi måste låta systemet fungera ett antal år. Sedan får man utvärdera det.
Då kommer det med stor sannolikhet att visa sig att det har blivit fler jobb som har blivit vita och att fler människor har fått jobb i den här sektorn och att det också har inneburit en förbättrad allmän tillväxt därför att det ger en bättre möjlighet för människor att arbeta på marknaden. Det är därför detta är ett viktigt förslag. Det finns en helt entydig ekonomisk logik, inte minst beskriven i Finanspolitiska rådets arbete.
I ett system där man beskattar marknadsarbete men inte beskattar hemarbete riskerar man att få en situation där människor arbetar för mycket hemma i stället för att utnyttja den utbildning de har fått och den roll de har i samhällsekonomin för att producera. Därför har ett sådant här förslag positiva effekter för tillväxten. Det är också alldeles uppenbart att det är bra för jämställdheten.
Det finns skäl till att vi i dag ser att Sverige håller på att halka efter jämställdhetsmässigt, att andra länder ser större ökningar av kvinnors arbetstid, att till exempel kvinnor i USA i genomsnitt jobbar mer än svenska kvinnor, att vi har en väldigt könssegregerad arbetsmarknad, att vi har få kvinnliga chefer.
Ja, det spelar roll därför att det betyder att lönesättningen och värderingen av arbete i Sverige görs av chefer som är män, som gör den utifrån manliga värderingar. Ett hushållsavdrag ger därmed en möjlighet för fler kvinnor med längre utbildning och mer kvalificerade positioner att arbeta mer. Man kan naturligtvis önska att vi i stället kunde ha en jämställdhetsdebatt där vi fick männen i dessa hushåll att ta ett större ansvar. Det skulle jag naturligtvis också tycka var väldigt bra.
Men den diskussionen har nu pågått i Sverige i 20, 30, 40, 50, kanske till och med 100 år, utan att det har haft några väldiga effekter. När barnen kommer återgår vi till väldigt traditionella könsmönster. Det här är naturligtvis skälet till att det här är ett bra förslag. Marie Engström nämner gränsdragningsproblem. Hon var inför den här reformen väldigt bekymrad över att det skulle blir svårartade gränsdragningsproblem.
Men nu har vi haft det här systemet i ett år, och vi ser att det är alldeles uppenbart att huvuddelen av ansökningarna är kopplad till rent hushållsarbete där det inte finns något sådant gränsdragningsproblem. När man talar med Skatteverket säger de att deras egen bedömning är att det därmed inte har blivit så svårartade gränsdragningsproblem som man tidigare hävdade i debatten. Låt oss så småningom göra en utvärdering!
Jag är övertygad om att den visar att det här är ett system som har bidragit till ökad jämställdhet, som därigenom också bidrar till minskade löneskillnader mellan män och kvinnor i ekonomin som helhet, att det är ett system som bidrar till en högre tillväxt, där vi bättre utnyttjar de många välutbildade personer som vi har i det svenska samhället och som ger en större legitimitet för det svenska skattesystemet.
Anders Borg (M):
Låt oss bara avslutningsvis konstatera att hushållsavdraget är en viktig reform för att öka tillväxten, förstärka legitimiteten i skattesystemet och också öka jämställdheten! På det sättet är den också en logisk fortsättning när det gäller att den här regeringen för en mycket aktiv politik för att minska skillnaderna mellan män och kvinnor på arbetsmarknaden.
Jag tänker naturligtvis på att jobbavdraget och arbetet mot utanförskapet bidrar till att inkomstskillnader mellan män och kvinnor på ett antal års sikt kommer att minska. Det mycket aktiva arbete vi gör för att förbättra företagsamhet, inte minst inom välfärdssektorerna, kommer också att underlätta kvinnors ställning på arbetsmarknaden. I den helheten utgör också avdragsrätten för hushållstjänster en viktig komponent.
Det är en reform för ökad tillväxt, en reform för jämställdhet och en reform för ett mer legitimt skattesystem.
Anders Borg (M):
Den skattereform som gjordes den 1 juli 2003 innebar att kapitalvinstbeskattningen avskaffades på näringsbetingade andelar, vanligen aktier i dotterbolag. Reformen var nödvändig för att förhindra omfattande skatteplanering hos företagen som orsakade stora skattebortfall. Före reformen var det mycket vanligt att företag i vinstsituationer sålde aktier i dotterbolag via länder där det inte sker någon beskattning av vinsten på sådana aktier.
I förlustfallen såldes dotterbolagen från Sverige och förlusten fick dras av. Staten var den stora förloraren. Detta var en oacceptabel situation. Reformen medförde att det i vissa fall blev fördelaktigt att vid försäljning paketera tillgångar i dotterbolag. Denna fråga uppmärksammades av såväl den utredning som föregick reformen som i propositionen. Bedömningen var att några särskilda regler för att motverka förpackningar inte skulle införas.
Det visade sig mycket svårt att skapa effektiva regler som generellt motverkar förpackningar och som inte enkelt kan kringgås. Denna uppfattning bekräftades i det efterföljande betänkandet av 2002 års företagsskatteutredning, som också avvisade regler mot förpackning. Reformen genomfördes av den tidigare regeringen och antogs av en i princip enig riksdag. Jag ställer mig bakom de avvägningar som gjordes då. Att hitta en hållbar lösning på förpackningsproblematiken har visat sig mycket svårt.
Jag vill även understryka att det inte är en lösning att återgå till den helt oacceptabla situation med stora skattebortfall som vi hade före reformen. Jag avser därför inte att för närvarande föreslå några ändringar beträffande förpackningar av tillgångar.