KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mats Green (M):
Jag noterade att det var den regering som Miljöpartiet ingick i som misslyckades med sina klimatmål. Vi tänker lyckas med våra. Att Sverige har en i stort sett fossilfri elproduktion gällde inte riktigt under den tid när Miljöpartiet innehade regeringsansvar i Sverige. Det var på den tiden då Karlshamnsverket eldade upp 140 000 liter olja i timmen.
Vi kan bara föreställa oss hur mycket föroreningar och koldioxid som detta verk spydde ut i atmosfären. Det var inte för att man tyckte att det var roligt, utan det var en logisk konsekvens av den energipolitik som Miljöpartiet och Socialdemokraterna har bedrivit under lång tid. Så är det.
Det vore intressant att senare i debatten få en kommentar om ni är stolta över detta faktum. När det gäller mellanförvar och slutförvar finns det faciliteter både i Oskarshamn och i Forsmark. Det är intressant att det var den tidigare socialdemokratiska regeringen som fattade beslut om slutförvaret i Forsmark.
Då var inte Miljöpartiet med i regeringen. Även om vi skulle sluta med kärnkraft i morgon skulle man fortfarande behöva hantera slutförvar och mellanlagring. Det försvinner inte. Återigen: Vi behöver mer ren, stabil och pålitlig elproduktion. Det är kärnkraften som kan ge oss det. Det är tyvärr inte vindkraften. Det är ett tekniskt faktum, och det är ett faktum på många övriga sätt också.
Där blir Miljöpartiet svaret skyldiga, i synnerhet som de under sin tid i regeringen inte sa ja till ett enda havsbaserat vindkraftsprojekt. Det är intressant och talande, herr talman.
Mats Green (M):
Jag önskar ställa en fråga till energi- och näringsminister Ebba Busch. Sverige befinner sig mitt i en energikris. Det är uppenbart för alla och envar. Hushåll och företag brottas med skyhöga elpriser, elbrist råder och överföringsproblem i näten gör att södra Sverige drabbas mycket hårt. Det finns också risk för både strömavbrott och bortkoppling.
Dessutom fluktuerar elpriserna mycket, på grund av att Sveriges elproduktion inte längre är stabil och planerbar efter den tidigare regeringens avveckling av fungerande kärnkraft. Vi som var med här i kammaren minns att Socialdemokraterna tog upp en spontan applåd och jublade när de med en rösts marginal lyckades stoppa vårt förslag för att rädda Ringhals 1 och 2.
Jag vill med tanke på den nuvarande situationen fråga statsrådet Busch: Hur stor påverkan har detta fått? Och vad avser regeringen att göra för att stabilisera elpriserna i Sverige?
Mats Green (M):
Jag tackar för svaret. Det är ett faktum att man hade samma elpris i hela Sverige innan Socialdemokraterna lade ned Ringhals 1 och 2. Jag skulle också vilja be statsrådet att beskriva sina tankar kring de elintensiva företagen, som är helt beroende av tillgången på energi, och deras mycket svåra situation i det läge som nu råder och som regeringen och vi tvingas hantera.
Johanna Haraldsson (S):
Det är lite svårt att tolka vartenda utredningsdirektiv så här rakt upp och ned. Vi diskuterar företagsrekonstruktioner, och där är vi överens om att vi vill skapa mer av en andra-chans-kultur för företagare.
Här är det viktigt även med förslagen om skuldsanering för företagare och att göra lagstiftningen om företagsrekonstruktioner enklare och mer sammanhållen med konkurslagstiftningen.
Johanna Haraldsson (S):
Tack, Mikael Eskilandersson, för frågorna! Det här problemet är något som i hög grad kommit i kölvattnet av den fria rörligheten. Folk har faktiskt rätt att röra sig fritt inom Europa, och det finns ingen quick fix. Det är ett långsiktigt arbete som måste ske både på EU-nivå och i Sverige.
Jag tycker att det är viktigt och är överens med både Moderaterna och Sverigedemokraterna om att reglerna behöver ses över, men det är inget som löser grundproblemet, som är extrem fattigdom. Vi måste göra stora insatser på EU-nivå.
Vad gäller de olika markbitarna handlar det i exempelvis Jönköping om att man letar upp mark där man kan få uppehålla sig utan att det är på någon annans tomt.
Johanna Haraldsson (S):
Sverigedemokraterna vill som vanligt göra skillnad på folk och folk, och det annorlunda ses som sämre. De vill ha olika regler för olika EU-medborgare och begränsa rörligheten för en del, det vill säga införa visumtvång för EU-migranter från de länder som flest tiggare kommer från. Sverigedemokraterna späder på fördomar om dessa människor.
De har bland annat gjort det i sin kampanj om det så kallade organiserade tiggeriet. De talade bland annat om kriminella ligor, något som polisen anser inte finns. Vi har sett flera fall av våld mot dessa människor. En hårdare samhällsdebatt gör att de blir mer utsatta. Det kan få andra människor att passera en gräns och tro att de faktiskt har stöd för det.
Vi kan inte kriminalisera symtomen på en sjukdom, utan vi måste komma åt sjukdomen - som i detta fall är fattigdom.
Johanna Haraldsson (S):
Regeringen har lyssnat på en del remissinstanser. Där har framkommit att det skulle skapa ett visst krångel i lagstiftningen att i nuläget införa fler kategorier. Därför har det inte föreslagits i propositionen. Samtidigt är inte någonting statiskt.
Det pågår en hel del arbete på både EU-nivå och på nationell nivå för att nå fram till överenskommelser som ska minska krånglet för företag.
I det kommande betänkandet från Redovisningsutredningen ska det göras avvägningar i fråga om kategorin mikroföretag.
Johanna Haraldsson (S):
I den här propositionen gör man ju förenklingar för just små företag, som Caroline Szyber lyfter upp. Vi talar om rapporteringen som de större företagen ska göra. Som jag nämnde tidigare är 98 procent av företagen små företag, som alltså har fått lättnader i den här propositionen. Vi är egentligen överens.
Vi tycker att det är bra att man tittar på de här olika kategorierna. Det här replikskiftet blir alltså inte mycket av en debatt. Det är viktigt att man faktiskt tittar på var avgränsningen bör göras och så vidare.
Men det är också så att det är väldigt få företag som berörs om man skulle föra in ytterligare en kategori - 2 procent av de svenska företagen är större, alltså medelstora eller stora, företag.
Det man påpekar i remissyttrandet är att man är rädd att det skapas en svårighet i lagstiftningen och krångel för företagare med att hitta var i lagstiftningen deras företag hör hemma. Det är flera olika avgränsningar som de måste hålla koll på. Men som sagt, bara för att man inte tar upp detta i den här propositionen är det ingenting som säger att man inte i framtiden bör titta på kategoriindelningen.
Där är vi helt överens. Mitt parti har inga reservationer i det här betänkandet, utan det är ett gemensamt tillkännagivande till regeringen.
Johanna Haraldsson (S):
Jag vill ställa min fråga till statsrådet Per Bolund. Många företag använder sig av telefonförsäljning som ett sätt att nå nya kunder, vilket de också beskriver som en effektiv metod. Men många konsumenter upplever att det finns stora problem med oseriösa aktörer. Det är svårt att uppfatta vilket avtal man har ingått via telefon, och många känner sig lurade.
Konsumentverket uppger att det fortfarande kommer in många anmälningar om oseriös telefonförsäljning, och problemen för konsumenterna ökar. Utredningen Ett stärkt konsumentskydd vid telefonförsäljning är klar och har remissbehandlats. Där föreslås till exempel ett skriftlighetskrav som en åtgärd för att stärka konsumentskyddet.
Vilka åtgärder kommer regeringen att vidta för att öka konsumentskyddet och komma åt problemet med oseriösa aktörer på telefonförsäljningsmarknaden?
Johanna Haraldsson (S):
Tack, Lotta Johnsson Fornarve, för att du också tar upp denna fråga. Den är oerhört viktig för många människor, men det är också en väldigt komplex fråga med många aspekter och många olika intressen som spelar på marknaden. Jag anser att regeringen har tagit fasta på några av de viktigaste av dessa i de uppdrag som man har gett till myndigheterna, Socialstyrelsen och Finansinspektionen.
Det handlar om vård, bemötande och kunskapsstöd när vi talar om Socialstyrelsen. Beträffande den andra aspekten handlar det om rättssäkerheten i bedömningen från försäkringsbolagen och i nästa steg också om försäkringsläkarnas roll. Jag tycker att denna översyn är ett tydligt kvitto på att regeringen tar den här frågan på allvar.
Johanna Haraldsson (S):
Det finns absolut mycket kritik, men jag tror att den bottnar i hanteringen från början. Det handlar både om sjukvården och om försäkringsbolagen. När detta sedan förs vidare i kedjan förs missnöjet med. På papperet skulle jag säga att Trafikskadenämnden inte ser ut att ha övervikt av något intresse.
Men om det kvarstår stora problem efter dessa utvärderingar och de förslag som jag hoppas att både Socialstyrelsen och Finansinspektionen kommer att lägga fram - om dessa åtgärder inte ger effekt på förtroendet för hela processen - måste man givetvis gå vidare i kedjan och titta på fler delar. Jag tycker att vi ska låta det arbete som har startat ha sin gång.
Sedan får vi fortsätta om vi ser att det inte ger effekt.
Johanna Haraldsson (S):
När det gäller betalningstiden har vi lagstiftningen om skuldsanering. Den fattade vi beslut om förra året, och den har gällt i fyra månader. Från och med den 1 november har vi nya regler för skuldsanering som ska göra det enklare för människor att ansöka om och få skuldsanering.
Det finns även en hel del möjligheter för människor att få en kortare betalningsperiod med hänsyn till exempelvis familjeförhållanden. För oss är frågan om betalningsfria månader mycket viktig.
Samtidigt som Tuve Skånberg lyfter upp frågan om slutlig preskription i sitt anförande med motiveringen att många evighetsgäldenärer varken har ork eller förmåga att genomföra en skuldsanering vill man från hans partis sida plocka bort de betalningsfria månaderna, som jag tror för många är ett nödvändigt andrum för att kunna ta sig igenom en skuldsanering. Där tycker jag att Kristdemokraterna är lite motsägelsefulla.
Kombinationen av ett enklare ansökningsförfarande och betalningsfria månader är åtgärder som ska få fler att söka och faktiskt ta sig igenom skuldsaneringen. Vi har under de här fyra månaderna inte kunnat konstatera om det har blivit bra eller dåligt efter den förändringen. Vi håller fortfarande fast vid att den lagstiftning som finns nu ska få vara. Sedan får man göra nya överväganden senare om det behövs.
Johanna Haraldsson (S):
Jag tror inte att någon kan tvivla på att vi tar skuldsättningsproblematiken på allvar, och vi är givetvis villiga att göra nya överväganden om vi ser att de åtgärder som vi redan har vidtagit inte ger de resultat som vi vill ha. Men det finns också i Alliansens yrkande att man vill ta bort de betalningsfria månaderna, och de är oerhört viktiga. Det är jag helt övertygad om.
Därför är detta så pass viktigt. Fem år är inte ett faktum för alla som ansöker om skuldsanering, utan du kan mycket väl få en kortare skuldsaneringsperiod om du har skäl för det. Den här lagstiftningen har som sagt gällt i fyra månader. Jag tror inte att vi kan konstatera nu om den har slagit väl ut eller inte.
Det kan vi däremot göra senare, och då är vi inte främmande för att göra nya överväganden. Men som sagt, nu är det de facto inte fem år som gäller för alla som ansöker om skuldsanering. Det tycker jag är viktigt att påpeka.
Johanna Haraldsson (S):
Min fråga går till konsumentminister Per Bolund. Svensk köttproduktion ligger i topp när det gäller djurskydd och lågt användande av antibiotika. Det är också mer klimatsmart att köpa svenskt kött. Därför är det många konsumenter som föredrar just detta framför att köpa utländskt. Att göra ett medvetet val i butiken är enkelt eftersom vi har krav på ursprungsmärkning. Men när jag köper lunch eller middag på restaurang behöver man inte berätta för mig var köttet kommer ifrån.
Min fråga är: Har regeringen planer på att fortsätta regleringen när det gäller ursprungsmärkning så att den också omfattar restauranger och så att vi även där kan göra medvetna val?
Johanna Haraldsson (S):
Min fråga går till bostadsminister Peter Eriksson. Under 2016 uppnådde vi i Sverige den högsta byggtakten sedan miljonprogrammet. Vi ser att det byggs överallt i hela landet, både på landsbygd och i storstad. Boverket bedömer också att byggandet fortsätter att öka även under 2017. Det är en positiv trend, och vi vet att det behövs, eftersom näst intill alla kommuner uppger att de har bostadsbrist.
När fokus blir att bygga bort bostadsbristen så snabbt som möjligt är dock risken att man inte tar det tillfälle som finns att bygga bort problem på bostadsmarknaden och till exempel motverka segregation. Jag undrar därför hur regeringen arbetar med att skapa förutsättningar att bygga bort segregationen.
Johanna Haraldsson (S):
Jag vill ställa en fråga till konsumentminister Per Bolund. I Konsumentrapporten kartlägger Konsumentverket på uppdrag av regeringen hur konsumenterna upplever situationen inom ett flertal marknader. I årets rapport lyfter man särskilt fram fastighetsmäklarområdet. Det framgår av rapporten att det finns en stor okunskap och osäkerhet hos både säljare och köpare om fastighetsmäklares roll och skyldigheter. Marknaden har problem med lockpriser, och konsumenten känner sig osäker i budgivningen.
Rapporten visar också att det finns ett stort behov av oberoende information. Det lyfts fram ett antal åtgärdsförslag för att komma till rätta med dessa problem. Att köpa och sälja bostad är bland de största affärerna man gör i livet. Att många konsumenter upplever denna marknad som problematisk leder till frågan: Vilka åtgärder i Konsumentrapporten har ministern tagit under övervägande?
Johanna Haraldsson (S):
Att det är viktigt att ta dessa problem på allvar tror jag att alla förstår, speciellt i den bostadsbrist som råder. Ministerns svar tyder på att regeringen gör det. Låt oss titta på ett specifikt problem. Fastighetsmäklarinspektionen säger att vilseledande priser i marknadsföringen, så kallade lockpriser, är den vanligaste grunden för disciplinära åtgärder. Vilka åtgärder kan bli aktuella för att komma åt just detta problem?
Johanna Haraldsson (S):
Jag vill ställa en fråga till statsrådet Heléne Fritzon. Snabblån är många gånger en grogrund för att människor fastnar i en skuldfälla som är oerhört svår att ta sig ur. Snabblånemarknaden har präglats av orimliga lånevillkor och aggressiv marknadsföring som många gånger riktar sig till de människor som redan befinner sig i en utsatt ekonomisk situation.
De åtgärder som har vidtagits under åren har inte varit tillräckligt effektiva och har inte förhindrat den utveckling vi nu ser med ett ökat antal skuldsatta på grund av de här dyra och snabba lånen. Nu föreslår regeringen ett flertal åtgärder för att komma åt problemen med snabblån. Min fråga är: Vad förväntar sig ministern att de här förslagen ska ge för effekt?
Johanna Haraldsson (S):
Bättre pris på mat, bostäder, drivmedel och försäkringar och även försäljning och förädling av spannmål och virke - detta är några exempel på sådant som man ensam har svårt att klara. Det är sådant som människor under lång tid har löst gemensamt genom att starta och driva kooperativa företag. I december fattade regeringen beslut om en lagrådsremiss med förslag om en ny lag om ekonomiska föreningar.
Jag vill därför fråga statsrådet Heléne Fritzon vilka förslag i den kommande propositionen ministern menar särskilt kommer att förenkla och förbättra för människor som vill starta och driva kooperativa företag.
Johanna Haraldsson (S):
Jag vill ställa en fråga till bostadsminister Peter Eriksson. Att det byggs många bostäder är givetvis nödvändigt för att komma till rätta med bostadsbristen i Sverige. Men även rörlighet på bostadsmarknaden är en av de pusselbitar som måste falla på plats för att lösa bostadsbristen. Rörligheten i hyresbeståndet är mycket större än i det egna beståndet. Fler kan flytta till jobb och studier om vi har ett stort utbud av hyresrätter.
Därför är det glädjande att det under 2017 har byggts över 10 000 nya hyresrätter med rimliga hyror med hjälp av investeringsstöd. Nu har nivåerna i investeringsstödet justerats. Hur förväntar sig ministern att detta ska påverka byggandet av hyresrätter?
Johanna Haraldsson (S):
Till och med den sista september har i år 32 personer omkommit på sin arbetsplats i Sverige. Det är mammor och pappor, människor som någon älskar, som på grund av brister i skydd och säkerhet aldrig kommer att komma hem igen. Det är 32 personer för mycket. Och i veckan kunde vi läsa om ytterligare en man som omkommit på en byggarbetsplats i Vallentuna.
Vi socialdemokrater uppmärksammade tidigt behovet av att jobba för att minska antalet dödsolyckor i arbetslivet. Förra mandatperioden tog regeringen fram en första nollvision som en del i en bred arbetsmiljöstrategi. Tyvärr har dessa åtgärder inte varit tillräckliga. Vad avser statsministern att göra vidare i frågan för att minska antalet dödsfall i arbetslivet?
Johanna Haraldsson (S):
Ludvig Aspling insinuerar en massa saker och vill att jag ska svara för något han läser upp ur något dokument, som jag inte riktigt vet vilket det är. Men som jag sa i mitt anförande är grunden för integration för Socialdemokraterna att du kan försörja dig själv, lär dig språket och kan delta i samhället. Där gör vi stora insatser.
Johanna Haraldsson (S):
Man kan undra om Ludvig Asplings vilja att debattera detaljer och andra partiers program beror på att man inte har någon egen integrationspolitik. Men - förlåt, jag glömde faktiskt din fråga. Kan han få ställa den igen?
Om ledamoten syftar på hedersrelaterat våld och förtryck som något som skulle vara accepterat i det svenska samhället är det absolut inte det. Vi har arbetat målinriktat för att skärpa lagstiftningen och arbetet mot just hedersrelaterat våld och förtryck i rättssystemet, socialtjänsten och skolorna. Vi har infört en ny straffskärpningsgrund och utreseförbud för att skydda barn som riskerar att giftas bort eller könsstympas.
Och ett särskilt hedersbrott har nu föreslagits av regeringens utredare. Att säga att vi tycker att alla värderingar och alla yttringar av och uttryck för dem är acceptabla är alltså inte rätt.
Johanna Haraldsson (S):
Jag vill ställa en fråga till ministern för högre utbildning och forskning, Matilda Ernkrans. Många företag och offentliga verksamheter uppger att de har allt svårare att hitta folk med rätt kompetens och kunskaper till sina tjänster. Samtidigt ökar behovet av att vidareutbilda dem som redan är anställda. Digitalisering och robotisering gör att förändringarna på arbetsmarknaden går allt snabbare.
I coronapandemins spår finns mycket som talar för att strukturomvandlingen kommer att gå ännu snabbare. Sveriges förmåga att konkurrera med kunskap och kompetens på en alltmer globaliserad marknad är beroende av att människor i vårt land kan ställa om flera gånger under arbetslivet. Vi behöver också ha ett utbildnings- och studiefinansieringssystem som möjliggör livslångt lärande.
Jag är övertygad om att en allt snabbare teknisk utveckling på arbetsmarknaden kommer att kräva ett mer utbyggt och flexibelt utbildningssystem. Jag vill fråga ministern vad regeringen gör för att ge människor i hela landet möjlighet att hänga med i denna utveckling.
Johanna Haraldsson (S):
I måndags presenterade arbetsmarknadsministern förslag på förändringar i arbetsrätten och förstärkta omställningsmöjligheter på svensk arbetsmarknad. Det är omfattande förändringar, och jag tror att många undrar hur detta kommer att påverka deras egen ställning och trygghet på arbetsmarknaden. Kvinnor är i dag överrepresenterade bland dem som har otrygga anställningar på svensk arbetsmarknad. De jobbar oftare deltid och har sämre möjligheter till kompetensutveckling.
Därför är min fråga till arbetsmarknadsministern: Hur kommer de föreslagna reformerna att påverka kvinnors arbetsvillkor?
Johanna Haraldsson (S):
Jag tackar för svaret. För ett år sedan presenterade den så kallade LAS-utredningen sitt förslag som vi socialdemokrater var oerhört kritiska mot och som vi gladeligen kunde lägga i papperskorgen när parterna presenterade sitt förslag och som ligger till grund för de förslag som vi nu har på bordet.
Men vad är de viktigaste skillnaderna mellan LAS-utredningens och de avtalsslutande parternas förslag som nu gör att arbetsmarknadsministern är beredd att gå fram med förändringar i arbetsrätten?
Johanna Haraldsson (S):
Som jag sa i mitt anförande yrkar vi avslag på alla reservationer. Jag har inte ändrat mig från att jag lämnade den talarstolen till att jag ställde mig i den här talarstolen. Det är klart att det finns utmaningar i lagstiftningen men kanske inte bara i lagstiftningen utan i hanterandet av människor på flykt som kommer till vårt land och anvisas till kommunerna.
Jag håller med om att det är problematiskt att man flyttar på människor och att man inte erbjuder permanenta bostäder, som Alireza Akhondi tog upp i sitt anförande. Men jag är inte övertygad om att det är i bosättningslagen vi kommer åt problemen med social dumpning och liknande. De kräver andra åtgärder som vi inte kommer åt genom att se över just den här lagstiftningen.
När det gäller barnets rätt svarar ju regeringen i sin skrivelse att man instämmer i att det finns behov av att se över möjligheter för Migrationsverket att ta hänsyn till barnets bästa i beslut om anvisning. Därför tar jag för givet att regeringen tar de initiativ som behövs för att man ska kunna tillgodose barnets bästa.
Men att man inte låser fast sig i exakt hur lösningen ska se ut tycker jag borgar för att man verkligen vill analysera problemet för att sedan återkomma med en hållbar lösning. Vi kommer inte att ändra oss när det gäller en större översyn.
De partier som vill ha en större översyn är ju inte överens om vad den ska utmynna i. Därför är det märkligt att man vädjar om att hela utskottet ska ställa sig bakom en sådan översyn. Man vill ju inte sluta i samma slutsats, där det är flera som vill införa nya kriterier som helt skulle slå sönder lagstiftningen.
Johanna Haraldsson (S):
Tack, Alireza, för frågan, vädjandet eller vad man nu ska kalla det! För mig är inte handlingskraft detsamma som att rikta ett tillkännagivande till regeringen. Jag är övertygad om - och jag vet - att regeringen inte blundar för den problematik som finns med koppling till anvisningar till kommuner eller lagstiftningen.
När det till exempel gäller glappet i ersättningssystem är det givetvis så att individen inte ska hamna i kläm för att samhällets institutioner inte kan samordna sig. Kostnaderna ska inte vältras över på kommunerna. Precis som regeringen svarade i sin skrivelse till riksdagen tar man till sig de rekommendationer som kommer från Riksrevisionen.
Återigen: Jag tror inte att vi löser alla problem genom att göra en översyn av den här lagstiftningen, utan jag tror att vi behöver ta ett större grepp för att komma åt problematiken med social dumpning.
Men jag hör vad du säger, Alireza Akhondi, och jag är övertygad om att regeringen tar hänsyn till de frågor som är problematiska kopplat till lagstiftningen och mottagandet av nyanlända i kommunerna när vi lyfter de här frågorna med regeringen.
Johanna Haraldsson (S):
Jag vill börja med att rätta Mats Green. Jag pratade ingenting om extratjänsterna, för dem har Mats Green och hans kamrater i Sverigedemokraterna och Kristdemokraterna avskaffat.
Vi beklagar givetvis att man har avskaffat extratjänsterna, där väldigt många fick en chans att komma in på arbetsmarknaden och testa på jobb, gå upp på morgonen, gå till ett arbete och känna att de gjorde nytta.
Av dem som hade eller fortfarande har en extratjänst - några nya kommer ju inte att delas ut - var en mycket större andel kvinnor, till skillnad från alla andra subventionerade anställningar.
Nu har de avskaffats, vilket gör det svårare för en del av dem som haft en extratjänst att komma in på arbetsmarknaden och testa och se om arbete inom vården kan vara något för dem för att senare kunna gå vidare till utbildning. Sedan var det utbildningsplikten.
De siffror som Mats Green nämnde har stigit, om jag inte missminner mig, och detta är anledningen till att kommunerna nu har fått i uppdrag att få till en sammanhållen utbildning för dem som har utbildningsplikt.
Det är en samverkan mellan kommunen, Arbetsförmedlingen och staten, och då behöver vi ställa vissa krav på kommunen så att de utbildningspliktiga verkligen får utbildning i den utsträckning som de behöver.