KBLab/rixvox huggingface dataset:
Tomas Tobé (M):
Jag får väl tacka interpellanten för att han för upp jobbpolitiken till diskussion. Jag får väl även tacka arbetsmarknadsministern för svaret när inte interpellanten gjorde det. Innan jag återkommer med min kompletterande fråga på detta område till arbetsmarknadsministern måste jag säga att jag blir lite förvånad över att se den frustration och det engagemang som Patrik Björck och Socialdemokraterna nu visar upp för jobbpolitik.
Hade det funnits ett embryo av detta under den tid då ni själva bar ansvar för jobbpolitiken kanske vi inte hade haft utanförskap som vi har nu och framför allt inte hos utrikes födda. Men engagemang är ju en sak. Konkreta förslag och politik är en annan. Jag tycker att det hade varit klädsamt om det hade funnits en egen arbetsmarknadspolitik på området när man nu för fram en så pass stark kritik.
Om vi nu tar det som är uppe på bordet, det vill säga instegsjobben: Vill Patrik Björck och Socialdemokraterna nu i dag ge besked om att instegsjobben ska bort i fall Socialdemokraterna skulle få ansvar för jobbpolitiken? Ni vill i sådana fall rycka undan möjligheten för de nyanlända att få en fot in på arbetsmarknaden. Ni vill stänga den dörren. Det hade varit klädsamt att säga i sådana fall.
Vidare är det lite förmätet, får jag säga, att beskriva nystartsjobben som en misslyckad satsning. Då tror inte jag att man har förstått vad nystartsjobben är och vad de betyder för personer som har stått långt från arbetsmarknaden under en lång tid. Under många år har de sökt jobb och alltid legat sist i kön att kunna komma till en anställningsintervju. Nu får de en möjlighet att komma närmare arbetsmarknaden.
Det tycker jag är oerhört viktigt. Till arbetsmarknadsministern vill jag säga att jag undrar lite grann om inte en del av problemet kan ligga på ansvaret för samarbetet om instegsjobben. Min bild är att samarbetet inte fungerar tillräckligt kraftfullt än mellan kommun, sfi och arbetsförmedling. Det vore intressant om arbetsmarknadsministern kunde ge sin bild av det.
I Sverige är det här förhållandevis nytt. Den första frågan numera till en nyanländ är: Vad kan du bidra med på svensk arbetsmarknad? Det är helt unikt för Sverige att det första beskedet inte är att nu ska vi göra vad vi kan för att hålla dig borta från arbetsmarknaden, och du ska göra annat innan vi kommer tillbaka till den frågan. Det här kanske kommer att ta tid innan det på allvar har satt sig.
Tomas Tobé (M):
Jag får börja med att tacka arbetsmarknadsministern för svaret. Det känns bra att du delar bilden av problemet med otydligheten i ansvaret och samarbetet mellan kommun, sfi och arbetsförmedling. Herr talman! Vad gäller Patrik Björck kan jag börja med att ta detta med "förmätet". Det handlade om nystartsjobben, om du hade lyssnat på vad jag sade. Det är lite förmätet att beskriva nystartsjobben som ett misslyckande.
Jag har återigen mycket svårt att se att de som är inne i denna reform och som under lång tid har varit borta från svensk arbetsmarknad och inte haft någon möjlighet att ens komma på anställningsintervju skulle skriva under på Patrik Björcks definition av ett misslyckande i dag. Nu säger Patrik Björck att Socialdemokraterna har en jobbpolitik för integration.
Vilka är de konkreta förslagen? Det är en sak att säga att man vill ha integration och att vi behöver ha en politik för det, men det har saknats konkreta förslag. Det har också varit problemet tidigare. Socialdemokraterna har talat om att man kanske behöver vara ute på arbetsmarknaden samtidigt som man läser svenska. Ni talade om detta under lång tid, men det blev aldrig några konkreta förslag. Nu har vi valt att göra detta.
Vi kan se att instegsjobben inte har lett till lika många jobb som vi hade hoppats på, men då gör vi förstärkningar. Patrik Björcks besked här i dag är att han vill rycka undan och stänga denna möjlighet för en nyanländ att komma in på arbetsmarknaden. Det är den stora skillnaden. Till arbetsmarknadsministern har jag en kompletterande fråga.
Kan det finnas en låg kännedom om instegsjobben hos arbetsgivarna, och finns det kanske mer att göra på detta område?
Tomas Tobé (M):
Jag får återigen tacka statsrådet för hans svar och förtydligande och meddela att även jag givetvis har förståelse för att ett statsråd i remisstider måste var något sparsam i alla fall med några besked. Men det fanns ett antal välkomna besked i detta. Jag skulle bara vilja ge statsrådet möjlighet att i ett ytterligare svar ändå komma in lite grann på detta med den utvecklade delen när det gäller den regionala förvaltningen.
Personligen tycker jag att förslaget om regionalisering är väldigt bra. Det är bra att det bygger på regionala förvaltningsplaner med mål på både kort och lång sikt, att de regionala rovdjursgrupperna ska ha en mer framträdande roll vid framtagande av planerna och att förvaltningen ska vara mer adaptiv, det vill säga att den kontinuerligt ska göra nya bedömningar och justera förvaltningen utifrån gällande situation. Givetvis har jag en förståelse för att vi inte kan ha en förvaltning som blir alltför spretig. Men jag är ändå lite mer fundersam.
Finns det en möjlighet för statsrådet att utveckla lite grann vad detta nya utredningsbetänkande kan handla om? Sedan kan jag väl säga, likt min partikollega Bengt-Anders Johansson, att jag inte tycker att jämförelsen med havssköldpaddorna för Grekland och Spaniens ansvar för den iberiska lon är helt lyckosam.
Jag tycker att vi har en helt annan situation i Sverige när det gäller rovdjuren, särskilt när det gäller vargen, som jag upplever är en stor del av debatten. Det är viktigt att komplettera bilden med detta. Jag vill nog också höja ett något varnande finger. Det får inte dröja alltför lång tid innan en proposition presenteras för riksdagen.
Givetvis är det viktigt att förslagen är grundade på vetenskapliga fakta och att det finns en väl avvägd balans i det hela. Men samtidigt är jag och, tror jag, många med mig något oroade över att den här frågan kommer att försvinna i en långbänk och i ett utredande. Det tror jag vore direkt olyckligt. Vi har nu en situation, tycker jag, där en rädsla för rovdjur till en viss del till och med börjar utvecklas till en avsky.
Det är en utveckling som vi behöver sätta stopp för. Jag menar att en stor del av ansvaret faktiskt ligger på den här kammaren när det gäller den lagstiftning och det mål som vi har satt upp. Sedan skulle jag gärna - jag hann inte säga det i mitt förra inlägg - vilja få lite ytterligare besked när det gäller detta med vargföryngringar. Kan man tänka sig att fler län ska få ett ansvar för vargföryngringar? I dag är det ansvaret begränsat till några få.
Det tycker jag inte är en bra utveckling. Till Karl Gustav Abramsson får jag säga: Jag tycker att det är positivt att du deltar i debatten. Du har kloka synpunkter. Men vi kan väl politiskt ändå konstatera att det med de fyra partier som i dag utgör regeringsunderlag finns förutsättningar för ett sunt förnuft i rovdjurspolitiken - det föreligger inte med det andra regeringsunderlaget. Detta är väldigt positivt. Det har vi redan sett.
Tomas Tobé (M):
Jag får tacka statsrådet för mycket bra svar under interpellationsdebatten. Den eventuella skepsis som jag beklädde statsrådet med är vid det här laget bortblåst. Det är mycket bra. Jag vill göra tre korta medskick till det fortsatta arbetet.
Om man ska arbeta med att utveckla den regionala förvaltningen borde man också se över om det finns en möjlighet att utveckla en dialog med medborgargrupper i förslaget. När det gäller de nationella målen bör man gärna se till att de präglas av summan av de regionala målen och inte tvärtom. Det sista jag skulle vilja skicka med gäller specifikt framför allt för Gävleborg och Dalarna. Det gäller frågan om varg.
Jag tror att vi så småningom i förebyggande syfte kommer att behöva licensjakt och inte bara skyddsjakt.
Tomas Tobé (M):
Jag tänker inte gå in på de olika argumenten, som har framförts av olika ledamöter i den här kammaren. Men jag tycker att det finns tre iakttagelser som är värda att uppmärksamma lite extra och som jag tror kan vara viktiga i det fortsatta arbetet, också inom arbetsmarknadsutskottet. För det första gäller det Sverigedemokraterna.
Jag tror att det var första gången i kammaren som Sverigedemokraterna öppet tackade de rödgröna för att de uppenbarligen inte längre hade en beröringsskräck. Det har också framförts från Sverigedemokraterna, lite stolt, att det kan komma fler tillkännagivanden framöver, och det klargörs att mycket av den arbetskraftsinvandring som finns i Sverige egentligen inte behövs.
Det är möjligt, kan jag tycka, att detta borde leda till lite mer eftertanke i den kommande behandlingen när det gäller vilka tillkännagivanden man gör och med vem man ställer sig bakom dem. För det andra har vi beräkningarna. Man kan ha olika åsikter om hur regelverk och annat ska vara uppställt i arbetslöshetsförsäkringen. Så är det, och det är därför vi alla är politiker och engagerade.
Vi var dock överens om att hämta in beräkningsunderlag, och det är något som riksdagsordningen kräver av oss. När vi ska göra tillkännagivanden som kostar är det viktigt att lämna rimliga beräkningsunderlag. Vi valde att hämta in underlag från både riksdagens utredningstjänst och Regeringskansliet. De rödgröna och Sverigedemokraterna hade synpunkter på beräkningarna, vilket var helt okej.
Dessa synpunkter hade man kunnat lämna i ett yttrande. I stället valde man att försöka dölja dessa beräkningar. Om vi landar i liknande situationer framöver tycker jag att eventuella tillkännagivanden till regeringen som handlar om kostnader i tremiljardersklassen förtjänar att ha beräkningar. För det tredje har socialförsäkringsutredningen kommenterats.
Redan nu verkar många ledamöter döma ut den. Låt mig påminna om att det är en parlamentarisk socialförsäkringsutredning. Det är tydligt att vi här försöker uppnå något genom ett brett politiskt samarbete. Det är allmänt känt att Alliansen tycker att det vore en klok idé att få fram en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring.
Vi är dock beredda att inom ramen för utredningen tala om arbetsvillkor och avgifter - allt i syfte att öka sysselsättningen och tryggheten för arbetstagarna på svensk arbetsmarknad. Vi är beredda att fortsätta driva en arbetslinje i Sverige, ta ansvar för statens finanser och se till att vi får hållbara försäkringar och system.
Men det är också upp till de enskilda oppositionspartierna att bestämma sig för vilken hand man vill hålla i.
Tomas Tobé (M):
Nej, det handlar inte om att kladda ned Socialdemokraterna eller Miljöpartiet. Jag noterar dock att Sverigedemokraterna i dag har avgivit denna deklaration i kammaren. Sverigedemokraterna kan välja att stödja olika förslag, och så kommer många partier att göra. Jag pekar bara på att man har ett ansvar för hur man väljer att formulera sig och på vilket sätt man gör det. Det är ett ansvar som varje enskilt parti kommer att behöva ta framöver.
När det gäller beräkningarna har vi som bekant olika åsikter. Det hade varit rimligt att ni hade framfört era synpunkter och inte försökt dölja beräkningarna i finansutskottet på det sätt som skedde. Vi bör inte ha en sådan ordning framöver, utan man får helt enkelt stå för att man tyckte att det var en klok idé att hämta in underlagen och inte försöka ta bort dem bara för att man inte gillar resultatet.
När det gäller den obligatoriska a-kassan försöker jag peka på att vi med ansvarstagande är beredda att göra saker tillsammans med Socialdemokraterna och Miljöpartiet. Skulle vi landa i en obligatorisk a-kassa och vill se till att många fler omfattas måste vi också diskutera arbetsvillkoren; det är fullständigt självklart.
Det som är pinsamt här i dag, herr talman, är att höra hur Socialdemokraterna ondgör sig över deltidsbegränsningen. Socialdemokraternas senaste kända uppfattning om deltidsbegränsningen är att den ska vara 100 dagar. Vilken revolutionerande skillnad från dagens 75 ersättningsdagar!
Det duger inte, utan visar att det handlar mer om plakatpolitik, mer om en vilja att göra tillkännagivanden till regeringen än att lägga fram ansvarsfulla förslag som är finansierade.
Tomas Tobé (M):
Jag kan försäkra Patrik Björck om att vi står fast vid vår arbetslinje. Det är viktigt att det är lönsamt att arbeta, att det är billigt och enkelt att anställa och att det är fokus på matchningen på arbetsmarknaden. Den linjen ligger fast. Just nu sjunker arbetslösheten näst snabbast i hela Europa. Mot slutet av mandatperioden kan vi komma ned i en arbetslöshet på 5 procent, eller 3 procent med det gamla socialdemokratiska sättet att räkna.
Tro mig, vi kommer inte att avvika från detta. När det gäller försäkringssystemen försöker vi ta lite större ansvar. Det gör vi med den parlamentariska socialförsäkringsutredningen. Jag blir dock lite bekymrad om det ska låta så här framöver. Är oppositionen inte intresserad av att vi tillsammans försöker ta fram ett bättre försäkringsskydd?
Även Patrik Björck kan väl erkänna att det inte var bra att 700 000 människor stod utan försäkringsskydd i Socialdemokraternas Sverige. Vore det inte en god idé att vi i stället hittar ett system som gör att fler av dem som arbetar på svensk arbetsmarknad är med och finansierar försäkringar så att vi långsiktigt kan trygga ersättningar vid korta perioder av arbetslöshet?
Tomas Tobé (M):
Jag kan upplysa Sven-Olof Sällström och Sverigedemokraterna om att vi under ganska lång tid har haft minoritetsregeringar i Sverige. Det är inte något ovanligt. Det är snarare det som har varit det normala i Sverige under lång tid. Minoritetsregeringar kommer alltid att behöva hitta olika samarbeten i Sveriges riksdag.
Det är bara med en samlad opposition, det vill säga när Socialdemokraterna, Miljöpartiet, Sverigedemokraterna och Vänsterpartiet gör gemensam sak och är fullkomligt överens om motivering och enskilda förslag, som Alliansen inte har majoritet. Det kommer att inträffa ibland. Det kommer varje minoritetsregering att få leva med.
Det är det parlamentariska stöd som svenska folket har valt in i kammaren. Vi i Alliansen har tydligt deklarerat hur vårt samarbete ser ut. Vi kommer i första hand att söka samarbete med Miljöpartiet och i andra hand med Socialdemokraterna.
Vi kommer inte att känna oss trygga i den parlamentariska socialförsäkringsutredningen med att hitta en långsiktigt hållbar arbetslöshetsförsäkring tillsammans med enbart Sverigedemokraterna. Det kan jag vara tydlig med. Det som har gjort mig beklämd i den här debatten är att andra debattörer inte verkar vara intresserade av detta. Man verkar inte vilja ta ansvar för hur man formulerar sig i arbetsmarknadsutskottets betänkanden.
Man har öppnat för Sverigedemokraterna att få en större påverkan. Jag kan gratulera Sven-Olof Sällström, men jag gratulerar inte Sverige för den utvecklingen.
Tomas Tobé (M):
Jag får be om ursäkt till protokollet för att det här blir en historielektion. Sven-Olof Sällström målar upp en bild av att denna regering gång på gång åker på stryk här i kammaren. Låt oss gå tillbaka till när Sverige senast hade en minoritetsregering. Det var en socialdemokratisk minoritetsregering där Göran Persson var statsminister. Hur såg det ut riksdagsåret 2006?
Den regeringen fick en annan majoritet emot sig 48 gånger. Det är fullt naturligt. Jag kan lova att Alliansen ligger under det talet. I vårt utskott har vi haft 76 förslagspunkter. I två fall, än så länge, har det bildats en annan majoritet. Eventuellt är två ytterligare på väg här i dag. Så kommer det att vara. Vi kommer att fortsätta att vara öppna för samtal. Vi kommer inte att vara öppna för samtal med Sverigedemokraterna.
Vår hand är utsträckt till Miljöpartiet och Socialdemokraterna.
Tomas Tobé (M):
Nog kan vi gärna ta ansvar för den situation Sverige i dag befinner sig i. Vi skäms inte över att Sverige ligger i topp i världen när det gäller tillväxt. Vi skäms inte över att det finns 46 000 lediga jobb - man talar om rekord - i Sverige. Det är inte siffror vi skäms över, och det är resultatet av ett ansvarstagande för svensk ekonomi och en tydlig arbetslinje.
Det jag däremot pekade på var att det är svårt att få kortsiktiga effekter i skolpolitiken. Det vore förmätet av mig att säga att så fort ett nytt betygssystem är infört senare i år får vi se en temporär höjning av skolresultaten och det är bara Alliansens förtjänst. Sanningen är att skolpolitiken är lite mer långsiktig.
Man går nio år i grundskola och tre år i gymnasium. Det kommer att ta tid att utvärdera. Vi kan däremot se att den tidigare skolpolitiken - den som grunden lades för under 90-talet - har misslyckats. Flera företrädare inom socialdemokratin har erkänt det. Jag fick en fråga från Gunilla Svantorp om stödet från coacher. Det är en relevant fråga. Fungerar kompletterande coacher?
Känner sig deltagarna nöjda? Där har vi fått ta del av undersökningar i arbetsmarknadsutskottet. Det har visat sig att ungefär fyra av fem av dem som får ett coachstöd är nöjda eller tycker att coachen har gjort ett bra arbete. Ungefär 20 000 personer har tack vare en coach snabbt kommit in i arbete. Det är ett bra resultat.
Sedan ska man vara ärlig och säga att det kan finnas ytterligare bekymmer inom coachsystemet, och det ska vi noga följa upp. Men låt mig vara tydlig med att om det är någon gång vi behöver mycket coachstöd är det nu när 46 000 jobb väntar på arbetslösa människor som vill komma in i en arbetsgemenskap.
Tomas Tobé (M):
Frågan om en god arbetsmiljö är viktig. Moderaterna och Alliansen har varit tydliga med att prioritera upp dessa frågor ännu högre på agendan under mandatperioden. Det är något som vi från arbetsmarknadsutskottet välkomnar. Raimo Pärssinen lyfter upp många intressanta perspektiv i sitt inlägg.
Låt mig dock börja med det som verkar vara huvudkritiken. Den nivå på anslag som Arbetsmiljöverket hade 2005 verkar vara parametern på om vi har en bra arbetsmiljö i Sverige eller en katastrofal arbetsmiljö.
Ska man ha detta som utgångspunkt blir det underligt att Raimos eget parti, Socialdemokraterna, inte lägger fram förslag på det anslag som var 2005. I stället tycker man att det kan göras kraftiga besparingar jämfört med anslaget från 2005.
Sanningen är att det skiljer 7 procent mellan Alliansens anslag till Arbetsmiljöverket och Socialdemokraternas. Mer relevant och viktigt i Raimo Pärssinens inlägg var det som handlade om den tudelade arbetsmarknaden. Han beskrev mycket av det utanförskap som vi från Alliansen har försökt peka på.
Vi får en arbetsmarknad där allt färre klarar av att hävda sig och vara konkurrenskraftiga. Tidigare löste man mycket av detta genom att förtidspensionera människor och låsa in dem i arbetsmarknadspolitiska program. Man hittade ingen plats för dem på svensk arbetsmarknad. Vi har från Alliansen börjat pröva andra metoder. Vi prövar med nystartsjobb och med att få fram fler lärlingsanställningar.
Vi tror att RUT-tjänster kan skapa en väg in för människor som länge stått utanför. Vi tror att sysselsättning inom jobb- och utvecklingsgarantin är viktigt. Vi tycker dessutom att frågan om arbetsmiljö är så central att vi går in med extra stöd till anordnarna för att säkerställa att vi har en bra arbetsmiljö för dem som får sysselsättning. Det övergripande målet är att vi måste få fler människor in i arbetsgemenskap och att vi får en bra arbetsmiljö.
Det är utan tvivel så att företag och arbetsplatser som erbjuder en bra arbetsmiljö har bättre produktivitet. Man upprätthåller över huvud taget en modell som vi i Sverige tycker är viktig. På vilket sätt avser arbetsmarknadsministern att återkomma till riksdagen med hur vi kan få en bättre arbetsmiljö och få fler företag att ta ett ansvar och se att arbetsmiljön kan vara ett viktigt konkurrensmedel?
Tomas Tobé (M):
Jag vill också tacka arbetsmarknadsministern, interpellanten och övriga debattörer för en intressant och bra debatt. Jag försökte lyfta fram något positivt i interpellantens inlägg. Jag tyckte att det var intressant att Socialdemokraterna ändå började beskriva en av de utmaningar som vi har på arbetsmarknaden med att alla inte får plats i arbetsgemenskapen. Detta har vi sett under en lång tid.
Det är också nära kopplat till att kunna erbjuda en bra arbetsmiljö. Därför är det intressant att diskutera vilka åtgärder vi behöver få på plats för att vägarna in på arbetsmarknaden ska vara så öppna som möjligt och för att vi samtidigt ska kunna säkerställa att det finns en bra arbetsmiljö - konkret när det gäller fas 3. Jag har inte sett något förslag från Socialdemokraterna om att man erbjuder en högre ersättning.
Jag har egentligen över huvud taget inte sett något alternativ från Socialdemokraterna. Jag hör att man är missnöjd, men man erbjuder ingen annan politik. Det finns en hemläxa att göra om man ska fortsätta att framföra denna kritik i samma höga debatton. Fru talman! Vidare blir jag anklagad för att stå bakom en politik som inte erbjuder någon som helst politik för arbetsmiljön. Det kan finnas anledning att vara aningen mer ödmjuk.
Vi ger Arbetsmiljöverket 591 miljoner för 2011. Vi återkommer inom kort från regeringen med en handlingsplan för arbetsmiljön. Statsministern har varit tydlig i sin regeringsförklaring med att detta är en viktig fråga för Moderaterna och för Alliansen. Jag ser fram emot att lyfta fram arbetsmiljöfrågorna mer under denna mandatperiod. Från arbetsmarknadsutskottet kommer vi att följa detta noga.
Vi vill efter denna mandatperiod kunna konstatera att vi har tagit ytterligare steg för att säkerställa att Sverige ligger i absolut högsta världsklass när det gäller arbetsmiljön på svenska arbetsplatser.
Tomas Tobé (M):
Det är svårt att hänga med i debatten. Å ena sidan menar man att de satsningar som görs är för stora, man borde ta bort dem och så vidare. Å andra sidan säger man att det över huvud taget inte finns någon arbetsmarknadspolitik. Jag får väl läsa protokollet sedan för att se om jag hänger med bättre. Vi kan konstatera att det förs upp kritik i den här diskussionen som handlar om jobb- och utvecklingsgarantin. Man hävdar att långtidsarbetslösheten växer lavinartat och så vidare.
Men ni vet mycket väl att långtidsarbetslösheten har minskat med 23 000 personer bara det senaste året. Tittar vi inom ramen för jobb- och utvecklingsgarantin kan vi se att sju av tio har lämnat den innan de kommer in i den sista fasen, varav sex av tio går direkt till ett arbete. Inom fas 3 kommer ungefär 19 procent vidare. Dessa siffror kommer givetvis att öka nu när vi ser att jobbchanserna blir ännu fler. Det är oerhört positivt.
Jag tror att vi alla i hela arbetsmarknadsutskottet och i den här kammaren kan enas att om det finns oseriösa anordnare ska vi så klart följa upp detta mycket noggrant och se till att beivra det i största utsträckning. Men var lite ärliga! Det finns inga förslag från oppositionen på att avskaffa jobb- och utvecklingsgarantin. Det finns inga förslag från oppositionen på att avskaffa jobb- och utvecklingsgarantin. Det finns inget förslag på att ersättningarna ska höjas i fas 3. Det finns ett gnäll om att ni inte är nöjda.
Återkom med förslag, gör hemläxan, så att vi har några förslag att diskutera. Herr talman! Den här debatten handlar i grunden om det som vi har hört i Sverige under väldigt lång tid. Ska vi ha en tydlig arbetslinje som handlar om aktivitet? Ska vi vara försiktiga med skattebetalarnas pengar, som vi var under finanskrisen som gör att Sverige nu står starkare än många andra länder? Vi är tillbaka i den diskussionen.
Men jag måste säga, herr talman, att även jag nu börjar riktigt längta efter ett oppositionsparti och en oppositionsledare som åtminstone börjar återkomma med lite förslag till den här kammaren så att vi kan börja ha ordentliga debatter igen.