Jan Ericson (M):
Eftersom jag satt i utbildningsutskottet under den förra mandatperioden och hade ansvar för vuxenutbildningsfrågor och den typen av siffror har jag faktiskt tagit med en liten RUT-rapport som jag ska ge till finansministern om en stund. Finansministern skryter om alla skolsatsningar som den här regeringen gör och motiverar skattehöjningarna med det. Men de allra flesta av dessa satsningar är vi helt överens om, och de finns med även i Alliansens budget. Vi klarar dessa satsningar utan skattehöjningar.
Dessutom satsar vi faktiskt lite mer än regeringen på skolan. Det duger därför inte som motivering för dessa skadliga skattehöjningar. När det sedan gäller vuxenutbildning och högre utbildning sade jag förut att det är en större andel av den vuxna befolkningen, både om man räknar dem som är 16-64 år och om man räknar dem som är 18-64 år, som finns i eftergymnasiala utbildningar och högskoleutbildningar i dag än 2006. Det är precis det som den här RUT-rapporten visar.
Jasenko Omanovic sade förut att de personer som är i fas 3 tidigare inte skulle ha haft någon chans till utbildning och att det är därför som man nu vill göra dessa förändringar. Men det stämmer inte riktigt.
De personer som i dag finns i det som kallas fas 3, sysselsättningsfasen, har tidigare gått igenom alla tänkbara varianter i Arbetsförmedlingens tidigare steg och haft hur många möjligheter som helst att få olika typer av utbildningar, till exempel de motivationsutbildningar som vi införde på folkhögskolor för att kunna locka folk tillbaka till gymnasieskolan. De har alltså inte saknat chanser till utbildning.
Alliansen har faktiskt byggt ut alla utbildningssystem över huvud taget när det gäller vuxenutbildning och eftergymnasiala utbildningar. Alla utbildningar har fått fler platser under Alliansens tid än tidigare, och komvux har fått mer pengar. Den här bilden av att Alliansen skulle ha rustat ned utbildningssystemet stämmer alltså över huvud taget inte. Jasenko Omanovic sade också något annat mycket intressant, nämligen att vi hade en väldigt stark arbetsmarknad 2006.
Vi hade alltså nästan lika hög arbetslöshet mitt i en högkonjunktur 2006 som vi i dag har efter den djupaste krisen i Europa sedan 1920-talet. Det är en stark arbetsmarknad. I så fall har vi alltså en väldigt stark arbetsmarknad i dag också. Dessutom hade vi ytterligare 200 000 personer som gömdes i annan typ av statistik och i olika former av utanförskap och inte syntes i arbetslöshetsstatistiken.
Vi hade inte en stark arbetsmarknad 2006, utan vi hade en väldigt svag arbetsmarknad. Det sägs att vi hade ett överskott i statsfinanserna 2006 och att det är ett underskott 2014. Det är siffror för två enskilda år. Men man får titta på vad som har hänt under alla dessa åtta år. Då är det faktiskt så att Sverige är det enda landet i EU som kommer att minska sin statsskuld mellan 2006 och 2014. Sverige är det enda landet i hela EU som har lyckats med det.
På finansministern låter det också som om Alliansen närmast har avskaffat skatterna. Man får den bilden. Men vi har troligen fortfarande världens näst högsta skattetryck av alla länder. Varför skulle det inte räcka till välfärden om man prioriterar? Till slut ska jag upprepa min fråga till finansministern. Vilka direktiv har regeringen gett SCB? Stämmer det att man inte längre ska följa upp sysselsättningsutveckling och sysselsättningsgrad?
Jag vill ha ett ja eller nej på den frågan.