Janine Alm Ericson (MP):
I dag debatterar vi utvecklingen i välfärden. Det är någonting som har debatterats åtskilliga gånger förut, och det är bra eftersom utvecklingen är en viktig fråga. Det är en fråga som är avgörande för invånarnas tilltro till det som är våra gemensamma delar - det som vi bygger tillsammans. I grunden handlar det om vad människor kan förvänta sig av offentligt finansierad välfärd och hur vi vill prioritera skattepengar.
I denna fråga, såsom i alla andra frågor, vill vi självklart prioritera så mycket högkvalitativ verksamhet som möjligt inom de ekonomiska ramar som ändå finns. Det är politikens uppgift. Välfärdsutredningen tillsattes tidigare i år. Den ska ta fram förslag på flera punkter där jag tror att de flesta partier egentligen har samma syn.
Att vi även i fortsättningen vill se en mångfald av aktörer och inriktningar verkar det finnas en stor samsyn om. Att det behövs en skärpning av nuvarande regelverk verkar vi också vara överens om. Det framgår också av det förslag som de borgerliga partierna har presenterat att de, precis som regeringen, vill se fler idéburna verksamheter. Det viktiga är givetvis att säkerställa kvaliteten i verksamheter som finansieras av offentliga medel.
Miljöpartiet är positivt till en mångfald av inriktningar och aktörer. Vi anser inte att det viktigaste är driftsformen utan verksamhetens kvalitet. Men dessa verksamheter får inte hanteras som vilken marknad som helst. Vi är inte konsumenter i förhållande till välfärden utan vi är medborgare. Och när vi ser att utvecklingen går åt ett annat håll än vad vi tänkte oss måste vi också agera.
Det har vi gjort i den utredning som nu finns. Låt mig kort kommentera vad de borgerliga partierna anför som ett problem med den nu liggande Välfärdsutredningen. Det första är att den skapar osäkerhet. Ja, den gör det. Om det finns två saker att säga. Det första är att det trots allt är bättre för den långsiktiga utvecklingen av välfärden att det blir bra än att det går snabbt.
Det andra är att jag är rädd för att själva debatten medför att det faktiskt blir än mer som de borgerliga är oroliga för, nämligen att stiltjen i utvecklingen av den privata välfärdssektorn fortsätter. Vi måste komma vidare i frågan och försöka hitta lösningar på de problem som vi ser och som jag uppfattar att vi alla instämmer i.
De borgerliga partierna tar också upp att utredningen har fel fokus, att den handlar för lite om kvalitet, vidare att regleringar inte ska kväva mindre och nyetablerade verksamheter. Men om detta finns också skrivningar i utredningsdirektiven. Vi vill verkligen inte kväva aktörer. Tvärtom!
Men det är till syvende och sist inte aktörerna som ska vara politikens främsta prioritering utan invånarnas tillgång till bra verksamheter. Till skillnad från andra varor och tjänster kan man inte reklamera vare sig en dålig skolgång eller en bristande omsorg på ålderns höst.
Det utskottsinitiativ som är anledningen till debatten i dag verkar vid första anblicken vara ett tillfälle när de borgerliga partierna tillsammans med Sverigedemokraterna slår in öppna dörrar. Vad de vill att en utredning ska göra finns redan i stor utsträckning med i de direktiv till den utredning som redan har beslutats, nämligen Välfärdsutredningen. Den kallas också Vinstutredningen. Det är här jag tror att vi kommer till pudelns kärna.
Det handlar egentligen inte så mycket om kvalitetsuppföljningen eller bättre möjligheter för ideella aktörer utan om vinst. Så jag tänkte prata lite om det. Herr talman! Vi kan kort konstatera vad som har varit problemet. Stora vinster, ibland med pengar placerade i skatteparadis, är själva anledningen till den utredning som måste till om just vinsterna.
Trots att alla missförhållanden var tydliga och rullade som följetonger i medierna valde den då borgerliga regeringen att inte agera kraftfullt mot det utnyttjande av systemet som vi alla såg fanns där. Om något hade gjorts då hade vi inte behövt stå här i dag. Men nu är det alldeles tydligt att vi behöver en utredning. Direktiven och utredningen är på plats, och arbetet har påbörjats.
Miljöpartiet var också inför valet mycket tydligt med att vi anser att skattemedel ska användas till den verksamhet de är avsedda för och att eventuellt överskott ska återinvesteras i verksamheten. Det finns också med i utredningen. Men vi vet också att verksamhet i offentlig regi kan ha brister. Både i dag och historiskt varierar kvaliteten. Brister finns i olika verksamheter både inom den privata och den offentliga sektorn.
Valfriheten och möjligheten att välja, eller att välja bort, har däremot skapat incitament för både offentliga och externa aktörer att hålla en allt högre kvalitet. Det är bra. Något som gläder mig är att den nya regeringen också tycker att kvalitet kan få kosta pengar. Vi har nu en regering som vill investera i fler jobb i skolan och i äldreomsorgen. Vi satsar med nya pengar till samhällsinvesteringar i hela landet.
Vissa av dem som har varit kritiska till Miljöpartiets hållning i frågan har hävdat att jobb skulle försvinna och elever stå utan skolor. Men behoven och verksamheterna finns kvar. Samhället - ofta kommunerna - har det yttersta ansvaret för att säkerställa tillgång till skola och vård.
Men man ska ändå inte sticka under stol med att det givetvis blir en balansgång för hur vi kan upprätthålla ett system med valfrihet och en mångfald av aktörer samtidigt som vi säkrar transparens, öppenhet och att pengarna går till det vi gemensamt har bestämt att de ska användas till. För Miljöpartiet är den utredning som regeringen har tillsatt balanserad och har en ingång som gör att vi kan komma fram till ett sådant system. Vinster ska stanna i välfärden.
Insynen i all offentligt finansierad verksamhet ska vara hög, och det ska finnas många olika aktörer som bedriver verksamhet av hög kvalitet. Jag är glad att vi nu har en välfärdsutredning på plats med tydliga direktiv om hur finansiering och privat utförda välfärdstjänster ska utformas så att likvärdighet, kvalitet, samhällsekonomisk effektivitet, behovsstyrning och öppenhet säkras.
Jag yrkar bifall till reservationen från Miljöpartiet, Socialdemokraterna och Vänsterpartiet.