KBLab/rixvox huggingface dataset:
Åsa Westlund (S):
Min fråga går till finansminister Magdalena Andersson. Regering och riksdag har beslutat om stora ekonomiska paket, framför allt för att rädda liv och hälsa men också jobb och företag under pandemin. Samtidigt ser vi nu att arbetslösheten ökar något, och vi ser att många företagare har det tufft. Vi ser också många som oroar sig över sin framtida försörjning.
Min fråga till finansministern är hur hon ser på effekten av de ekonomiska paket som vi har beslutat om. Kan man säga någonting om hur många jobb som de här paketen ändå har räddat?
Åsa Westlund (S):
Min fråga går till statsrådet Lena Micko och handlar om social dumpning. Man borde kunna förvänta sig att alla kommuner i Sverige tar sitt ansvar för sina invånare, men tyvärr är det inte alltid så. I stället för att se till att det byggs fler bostäder som människor med lägre inkomster kan efterfråga och i stället för att inrikta sig på att få människor i arbete ägnar sig vissa kommuner åt social dumpning.
Ordföranden i välfärdsnämnden i Kramfors uppgav till tidningen Hem & Hyra att kommunen sedan 2017 har fått 70 nya invånare genom social dumpning. Bland annat moderatstyrda Solna har sett till att socialt utsatta Solnabor flyttar till Kramfors genom att hjälpa dem med uppehälle och hyra den första tiden. Samtidigt firar Solna med tårta att kommunens egna kostnader för försörjningsstöd har minskat.
Så här ska det såklart inte gå till, och därför vill jag fråga civilministern: Vad vet vi i dag om hur utsträckt det här problemet är, och flyr inte flera kommuner på det här sättet sitt ansvar?
Åsa Westlund (S):
Tack, Oscar Sjöstedt, för frågan! Det som vi vänder oss emot är att man i det läge som Sverige befinner sig i har som sin största prioritering att sänka skatten mest för dem som tjänar mest och att återinföra en skatt för funktionshindrade som är högre än för dem som förvärvsarbetar. Vi vänder oss emot att man minskar byggandet av billiga hyresrätter som människor har råd att bo i. Vi vänder oss emot att man bromsar upp i klimatarbetet.
Och framför allt vänder vi oss emot att man mitt i ett läge där långtidsarbetslösheten riskerar att bita sig fast tar bort flera av de viktiga åtgärder som gör att framför allt kvinnor med utländsk bakgrund kommer i arbete. Det är vad vi vänder oss emot.
Samtidigt är vi glada här och nu över att ni inte har lyckats enas om försämringar i sjukförsäkringen, så som er statsministerkandidat vill göra, Oscar Sjöstedt. Samtidigt är det beklagligt att väljarna inte får besked.
Hur ser ert regeringsalternativ ut när det gäller sjukförsäkringen och a-kassan, eftersom Sverigedemokraterna ju väljer att samarbeta med partier som vill göra stora nedskärningar på just dessa områden?
Åsa Westlund (S):
Jo, er största förändring av budgeten, Oscar Sjöstedt, går ut på att omvandla den skattesänkning som vi har gjort och som alla får ta del av till ett nytt jobbskatteavdrag som går mest till dem som tjänar mest. Det är er prioritering. Ni har också valt att bara samarbeta i frågor där ni från början trodde er tycka lika.
Men Oscar Sjöstedt vet att efter valdagen blir det inte så. Då måste man, om man har ett regeringsalternativ, redovisa ett helt alternativ.
Jag bara hoppas att det alternativet blir tydligt för väljarna före valdagen så att det inte blir många väljare som tror att Sverigedemokraterna kommer att prioritera en hög a-kassa för dem som råkar bli av med jobbet eller en bra sjukförsäkring - helt enkelt politik för vanligt folk - och så att de inte röstar för en statsministerkandidat som vill det rakt motsatta.
Åsa Westlund (S):
Tack, Elisabeth Svantesson, för frågan! I måndags började 707 nya poliser i Sverige. Det är fantastiskt - vi är på väg att nå målet om 10 000 fler polisanställda. Det är en utveckling som vi har drivit på. Vi ärvde en situation där ni hade gjort stora neddragningar på polisutbildningen, och detta lider vi fortfarande av.
Men steg för steg börjar vi komma i kapp, och i vårt budgetalternativ får både polisen och många andra rättsvårdande instanser mer pengar. De får minst det som de själva har bedömt att de behöver för att klara sitt uppdrag. Men det handlar inte bara om nya pengar, utan det handlar också om nya verktyg, som vi har gett både polis och andra myndigheter. Det fortsätter vi att titta på.
Vi har skärpt straffen och stärkt det förebyggande arbetet, men vi behöver göra mer. Detta sa jag också i mitt anförande att vi gör genom vår budget.
Min fråga till Elisabeth Svantesson är: Om det bara handlar om pengar till rättsväsendet, varför är då er största förändring i de justeringar som ni lägger fram i stället en skattesänkning som mest går till dem som tjänar mest? Varför lägger ni i så fall inte alla pengarna på brottsbekämpning?
Åsa Westlund (S):
Jag talar sanning. Vi har lagt fram ett förslag som innebär att den orättfärdiga funkisskatt som ni införde under er regeringstid, Elisabeth Svantesson, försvinner. Ni har inte kommit överens om att ta bort den förändringen. Däremot inför ni en ny funkisskatt. Det är tydligt vad ni prioriterar. Jag är inte nöjd med hur det ser ut i Sverige, men jag delar din partiledare Ulf Kristerssons syn: Det kommer att ta lång tid att vända utvecklingen.
Det betyder inte att vi ska arbeta långsamt, utan det betyder att vi ska jobba snabbt. Men vi ska göra rätt saker. Jag konstaterar att inte heller oppositionen tror att det bara handlar om pengar. Det handlar om pengar, men det handlar också om att stärka verktygen och det förebyggande arbetet och se till att de kriminella inte kan dölja sina svarta pengar utan att vi jagar dem.
Åsa Westlund (S):
Jag tackar Ulla Andersson för frågan. Välfärden är oerhört viktig, och jag är glad att vi delar denna syn.
Tyvärr har Vänsterpartiet en förmåga att bortse från hur mandatfördelningen i Sveriges riksdag ser ut och att alltid se Socialdemokraterna som den stora fienden, trots att vi vet att det är när vi krokar arm som vi kan göra störst skillnad och också gemensamt vinna större inflytande i Sveriges riksdag. Det kommer vi att behöva göra framöver. Och vi kommer att fortsätta behöva prioritera mer resurser till välfärden.
Det har varit vår prioritet genom alla dessa förhandlingar som Magdalena Andersson har gjort som finansminister - att stärka välfärden framöver. Jag hoppas förstås att Vänsterpartiet kommer att stödja detta arbete. Jag hoppas också att fler väljare kommer att se till att denna riksdag är mer välvilligt inställd till att stärka välfärden och inte låta skattesänkningar gå före.
Åsa Westlund (S):
När jag gick med i SSU hade Socialdemokraterna, enligt Vänsterpartiet, gått högerut. Några år senare hade Socialdemokraterna, enligt Vänsterpartiets retorik, gått högerut. Och nu, många år senare, har vi tydligen också gått högerut. Så är det inte. Vi är ett socialdemokratiskt parti. Vi ser till realiteten, till verkligheten. Vi förhandlar utifrån det läge som uppstår. Vi lever inte i en drömvärld där vi kan göra allt vi vill, utan vi vill åstadkomma förändring här och nu.
Det är därför som vi också samarbetar med andra partier som har andra åsikter, men där vi ändå ser att det för vanligt folk är viktigare att vi tar små steg framåt än att vi håller fast vid de stora drömmarna i teorin.
Åsa Westlund (S):
Det är helt riktigt att den klimatomställning som vi nu ser kommer att kräva en ökad elproduktion i Sverige. Det är därför som vi med kraft har sett till att den förnybara elproduktionen i Sverige byggs ut och fortsätter att byggas ut. Det är också därför som vi investerar och fortsätter att investera i mer och bättre elöverföring i Sverige. Jag har läst ert budgetförslag.
Jag hittar ingenting i detta som säger att vi ska tillåta att kärnkraftverk drivs vidare utan att uppfylla de säkerhetskrav som gjorde att ägarna inte tyckte att det var värt att investera för att fortsätta att driva de reaktorer som nu har lagts ned. Jag hittar inte heller någon finansiering för byggande av nya kärnkraftverk. Det är helt lagligt att bygga kärnkraftverk i Sverige i dag.
Men det är ingen som vill göra denna investering eftersom det är dyrt att göra det och inte räddar klimatet och eftersom det går för långsamt. Men om Mats Persson nu står fast vid att det är kärnkraften som ska rädda klimatet och oss hade det varit ärligare om man hade avsatt pengar för det. För vem ska betala? Är det elkonsumenterna som ska betala för den nya kärnkraften - det dyrare vägvalet - i stället för förnybar el? Då kommer det att bli ännu högre elpriser, Mats Persson. Jag har en fråga.
När ni lämnade januarisamarbetet motiverade ni det bland annat med att ni lättare skulle kunna driva en klimatpolitik som var bra för Sverige. Nu ser vi hur M, SD och KD lämnade er utanför och hellre prioriterade en sänkt skatt på bensin och diesel. Men ni står fast vid ert val av vilken statsminister som ni vill ha, nämligen Ulf Kristersson. Var inte klimatet viktigare än så, Mats Persson?
Åsa Westlund (S):
Jag hörde inte svaret på frågan varför Liberalerna, om klimatet är så viktigt, fortfarande vill ha en statsminister som mitt under brinnande klimatkris prioriterar sänkta priser på bensin och diesel. Kanske hörde någon annan det, men jag hörde det inte. Socialdemokraterna har inte fattat beslut om att stänga några kärnkraftverk. Det har ägarna gjort, då de gör bedömningen att det kostar för mycket att leva upp till säkerhetskraven.
Den retoriska frågan blir därför: Vill Liberalerna tumma på säkerhetskraven om de nu vill se till att det byggs mer kärnkraft på bekostnad av att elkonsumenterna får betala en högre elräkning? I så fall är det ni som blir svaret skyldiga. Det blir då ni som får stå till svars för att ni väljer en för elkonsumenterna dyrare väg.
Åsa Westlund (S):
Vårt budgetalternativ innebär mer pengar till polisen. Ingen rättsvårdande instans får mindre än det de själva har bedömt att de behöver för att klara sitt uppdrag. Behövs det mer pengar kommer vi att vara redo att skjuta till det. Men det här är vad de i dagsläget har sagt sig behöva. Det är inte bara pengar som behövs, utan det behövs också mycket ny teknik, nya verktyg och brottsförebyggande arbete. För detta krävs det att vi går på pengarna. Det arbetet måste vi fortsätta med.
Jag återkommer till det jag tog upp förut. För ett år sedan sa Jakob Forssmed i riksdagens kammare: "Jag tycker också att det är rimligt att den här skatteklyftan kan slutas. Detta handlar ju om personer som i många fall saknar arbetsförmåga och som inte kommer att kunna återfå arbetsförmåga." Nu återinför han skatteklyftan mellan Sveriges förvärvsarbetande löntagare och funktionshindrade.
Åsa Westlund (S):
Tack, Martin Ådahl, för frågan! Jag beklagar givetvis att Centerpartiet inte tycker att vår budget är bättre än de uppenbarligen tycker. Det finns många förslag i vår budget som våra partier har förhandlat om under lång tid och som vi nu har lagt fram på riksdagens bord.
Därför är det ledsamt att höra att Centerpartiet kommer att lägga ned sina röster i den här viktiga budgetvoteringen. Bland annat innebär det att en budget med färre insatser för att komma till rätta med långtidsarbetslösheten går igenom. Extratjänster och introduktionsjobb försvinner.
Vi får också mindre av de satsningar på arbetsmarknadspolitiken som verkligen behövs i den här situationen. Sedan kan jag väl ändå inte låta bli att beklaga att så många arbetslösa har problem med att träffa någon som hjälper dem att komma till rätt insats under arbetslösheten.
Tyvärr tror jag att det beror ganska mycket på de nedskärningar i arbetsmarknadspolitiken som även Centerpartiet har medverkat till. Vi försöker göra vårt bästa för att återupprätta detta.
Jag kan bara konstatera att om vår budget hade gått igenom hade det varit lättare att komma till rätta med långtidsarbetslösheten - bland annat genom extratjänster, som gör att de som i dag står längst ifrån arbetsmarknaden får möjlighet att gå vidare och söka sig till arbetsmarknaden.
Åsa Westlund (S):
Jag uppskattar ursäkten. Låt mig börja med att säga att moderater och socialdemokrater faktiskt är väldigt ense om en sak: Sveriges framtid är helt avhängig av att många är med och bidrar och att alla som kan jobba jobbar. Vi har dock olika syn på hur vi ska nå dit.
I Sverige har långtidsarbetslösheten ökat på grund av pandemikrisen. Detsamma hände under finanskrisen. Den dåvarande regeringen med Reinfeldt i spetsen försökte sig då på stora skattesänkningar genom jobbskatteavdrag för att komma till rätta med långtidsarbetslösheten. Det fungerade inte.
Albert Einstein påstås ha sagt: Definitionen av galenskap är att göra samma sak igen och igen och förvänta sig ett annat resultat. Nu befinner vi oss i samma situation igen. Varför skulle den politik som inte bröt långtidsarbetslösheten då fungera bättre nu, Elisabeth Svantesson?
Åsa Westlund (S):
Jag vet inte riktigt i vilken ände jag ska börja. Moderaterna har stängt funktionshindrade ute från ekonomiska förbättringar. Det har varit kärnan i det som kallas drivkraft för arbete.
Om de som inte kan arbeta får det sämre kommer de plötsligt att bli av med sina funktionshinder eller sin långvariga sjukdom och ta ett arbete. Men det funkar inte så. Jag vill göra mer för att bryta långtidsarbetslösheten för dem som kan få ett jobb.
Det handlar till exempel om det som ni säger nej till i dag: extratjänster och introduktionsjobb, att fortsätta korta etableringstiden och vår satsning på arbetsmarknadsutbildningar. På vilket sätt hjälper det den industri som nu växer fram att ni lägger mindre pengar på arbetskraftsutbildning?
Åsa Westlund (S):
I den budget som regeringen har föreslagit görs en rejäl höjning av sjuk- och aktivitetsersättningen. Samtidigt tar vi bort den orättfärdiga funkisskatten som har funnits och som infördes av den borgerliga regeringen. Den har inneburit att funktionshindrade år efter år har betalat högre skatt än andra.
Men Sverigedemokraterna inför en funkisskatt igen tillsammans med KD och M. Jag hörde precis att Oscar Sjöstedt i talarstolen kallade detta för sunt förnuft. Då vill jag gärna fråga Oscar Sjöstedt: Vad är det som är det sunda förnuftet i att funktionshindrade ska betala mer i skatt på sin lilla inkomst än förvärvsarbetande?
Åsa Westlund (S):
Det var nära att jag inte begärde replik. Vi har hållit på länge nu. Men jag tänker att Jakob Forssmed uppskattar att få en replik på sitt anförande. Det är inte omedelbart förståeligt att Kristdemokraterna är med och styr i majoriteten av Sveriges regioner när man lyssnar på Kristdemokraternas kritik av hur det ser ut i landets regioner. Det är helt riktigt att vi har långa vårdköer.
Jag skulle uppskatta om Kristdemokraterna också gjorde mer för att komma till rätta med det där de har makten, nämligen i Sveriges regioner. Men frågan jag tänkte ställa handlar inte om det. Min fråga handlar däremot om familjeveckan. Jag har förstått att Kristdemokraterna inte vill ha någon familjevecka. Det är väldigt olyckligt. I Sverige är det ändå inte så många som kan komma och gå lite som de vill på jobbet när barnen har utvecklingssamtal eller förskolan har stängt.
Jag tycker inte att det är rimligt att en ambulanssjuksköterska, en polis eller en brandman ska behöva ta ut semesterdagar för att kunna gå på utvecklingssamtal med sitt barn. Det är varken slöseri eller en lyxreform. Det är en frihetsreform som gör det lättare för människor att kombinera yrkesliv med föräldraskap.
Det är en väg som Sverige har slagit in på för länge sedan med en stark föräldraförsäkring som skulle kunna förbättras med en tydlig familjevecka med en ekonomisk ersättning som gör det möjligt för alla föräldrar att ta detta ansvar. Varför vill Jakob Forssmed och Kristdemokraterna begränsa den möjligheten bara till dem som har råd att ta ledigt utan lön?
Åsa Westlund (S):
Tack, Jakob Forssmed, för svaret! Jag bor själv i samma region som Jakob Forssmed, Region Stockholm. Här går regionen med stora överskott trots att vården skriker efter mer resurser. Det gäller inte minst våra sjukhus som utför den viktigaste livsavgörande vården. Vi ser också att personalen slutar på grund av att arbetsvillkoren för dåliga. Det gör också att vårdplatserna blir färre. Jag hoppas att Kristdemokraterna överallt tar ansvar för detta.
Det fortsätter vi att göra. Det är tack vare våra satsningar på regionerna som de har pengar till sitt förfogande att göra någonting på allvar med detta. Behovet att följa med sina barn på utvecklingssamtal gäller inte bara dem som har råd att avstå sin lön. Mer tid för barnen är någonting som jag känner att Kristdemokraterna borde kunna ställa upp på.
Varför begränsa det till dem som har råd att vara hemma utan lön och som kanske dessutom redan har flexibla arbetstider och kan göra detta?
Åsa Westlund (S):
Jag tackar Lars Thomsson för frågan. Jag delar absolut ledamotens oro för detaljnivån i dessa delegerade akter och också oron för att den svenska verkligheten inte avspeglas i det arbete som utförs i dessa expertgrupper. Inte minst när det gäller skogen skiljer sig vår verklighet från andra europeiska länders verklighet.
Men det gäller också till stora delar det svenska jordbruket. Det är viktigt för den nytillträdda regeringen - liksom för den förra - att vara aktiv och påverka processerna för att få genomslag också för den svenska verkligheten. Jag vill nog ändå påstå att vi har nått viss framgång i det tidigare påverkansarbetet.
Många länder har varit irriterade, men jag är samtidigt övertygad om att vi måste jobba ännu hårdare för att få större gehör för den hållbarhet som vi driver för inte minst vattenkraft, skogsbruk och jordbruksverksamhet i Sverige.
Åsa Westlund (S):
Jag tackar än en gång Lars Thomsson för frågan. EU har som arbetsmetod att jobba mycket med delegerade akter. Det är ett sätt att ta hand om mer detaljinriktade delar av lagstiftningsarbetet.
Men jag delar verkligen uppfattningen att det finns en farhåga i att EU redan har varit i närheten av att gå för långt i att anta politiskt kontroversiella beslut i delegerade akter. Det är faktiskt inte avsikten med den typen av förfaringssätt. Då ska man utgå från lagstiftningen och sedan bygga vidare på den för att fastslå fler detaljer.
Här kommer de kontroversiella besluten i de delegerade akterna, och det är inte ett bra förfaringssätt. Nu har Sveriges riksdag uppmanat regeringen att i sak invända mot den delegerade akten, och då är det givetvis det som regeringen förhåller sig till. Jag kan inte svara för framtida beslut. Vi vet inte ens hur de delegerade akterna kommer att se ut.
Regeringen får återkomma till hur man ska ställa sig till dem framöver. Men jag delar verkligen oron för att det blir en bristande demokratisk insyn och bristande demokratisk kontroll om kontroversiella politiska beslut antas i delegerade akter i stället för i den reella bakomliggande lagstiftningen.
Åsa Westlund (S):
Elisabeth Svantesson och faktiskt också Ulf Kristersson satt ju i en regering som hade som sin mest centrala fråga att pensionärerna skulle betala mer i skatt än de som fortfarande arbetade - mer i skatt. Nu vill Elisabeth Svantesson och Ulf Kristersson göra raka motsatsen. Förut skulle pensionärerna ha högre skatt än andra för att det skulle löna sig att arbeta.
Nu ska pensionärerna ha lägre skatt för att det ska löna sig att arbeta. Det går helt enkelt inte ihop. Min fråga till Elisabeth Svantesson är förstås: När tyckte Elisabeth Svantesson det som hänger ihop? När tyckte hon rätt? Vad tycker hon nästa år?
Åsa Westlund (S):
Jag hörde inget svar på min fråga om när det här resonemanget egentligen hängde ihop. Man kan ju inte vilja två helt olika saker med samma argument. Den enda logiska förklaringen till att man hela tiden kan tycka detta är att skattesänkningar på något sätt alltid går före allt annat, oavsett vem det är till. Vi socialdemokrater vill förbättra villkoren för pensionärerna. Då måste de få höjd pension.
Det ska löna sig att arbeta, och det ska löna sig att ha arbetat. Men även de som har tvingats till deltid och till att ta hand om familj och barn ska kunna leva ett värdigt liv efter 40 år i Sverige. Där är vi uppenbarligen helt oense, för ni vill ta ifrån dem den pensionshöjning som vi föreslår.
Min fråga är igen: Varför ska pensionärerna lita på Elisabeth Svantesson när man ena dagen argumenterar för att pensionärer minsann ska betala högre skatt än alla andra och nästa dag säger att de ska betala lägre skatt än alla andra? Vad blir svaret efter valet, Elisabeth Svantesson?
Åsa Westlund (S):
Jag börjar med att yrka bifall till utskottets förslag i FiU20. Jag glömde göra det i mitt huvudanförande. Mina yrkanden gällde förstås FiU21. Sverigedemokraterna lovade i den här kammaren att inte säga nej till vårt förslag om höjda pensioner såvida inte Moderaterna kom med ett bättre bud. Nu vet vi hur det blev.
I slutändan var det viktigare för Sverigedemokraterna att stå upp för Moderaterna än att stå upp för för landets pensionärer. Dagens votering handlar om vad som ska hända i år. Oscar Sjöstedt pratade vitt och brett om vad han vill göra framöver. Vi har också väldigt höga ambitioner, högre än ni, när det gäller pensionerna framöver. Men dagens omröstning handlar om vad som ska hända nu.
Ska garantipensionen höjas med 600 kronor i oktober, som Oscar Sjöstedt vill, eller med 1 000 kronor från och med augusti i år? Det är det som frågan handlar om i dag. Sverigedemokraterna väljer det sämsta alternativet för landets mest utsatta pensionärer. Hur ska Oscar Sjöstedt förklara detta för dem?
Eller tror Oscar Sjöstedt att pensionärerna inte ser att 1 000 kronor är mer än 600 kronor?
Åsa Westlund (S):
Jag förstår det som att Oscar Sjöstedt argumenterar för att 600 kronor är ett bättre förslag än 1 000 kronor. Det är det som dagens omröstning handlar om. Jag tror inte att pensionärerna är dumma, Oscar Sjöstedt. Jag tror att de förstår skillnaden mellan 1 000 kronor mer i garantipension från och med augusti och 600 kronor med ert förslag från och med oktober. Jag pratar gärna med både Sverigedemokraterna och andra här i kammaren om vad vi ska göra för att på sikt höja allas pensioner. Då behöver pensionsinbetalningarna öka.
Detta göra jag gärna, men vad vi ska göra efter valet är en helt annan debatt. Det vi kan ta ställning till skarpt här i dag är 1 000 kronor mer i plånboken nu eller 600 kronor mer senare. Sverigedemokraternas besked till Sveriges pensionärer är tydligt. De ska nöja sig med 600 kronor, och de ska helst tro att dessa 600 kronor är mer än de 1 000 kronor som regeringen föreslår tillsammans med andra partier.
Jag tror inte att Sveriges pensionärer är så dumma, Oscar Sjöstedt. De förstår att 1 000 kronor är mer än 600 kronor.
Åsa Westlund (S):
Edward Riedl ville väldigt gärna att jag skulle klargöra vad som är Socialdemokraternas politik. Det gör jag gärna, även om jag tycker att vi har gjort det väldigt många gånger. Vi har en väldigt pragmatisk inställning. För oss är resultatet det viktigaste, det som gör skillnad i människors plånbok. Därför har vi presenterat förslag som enkelt går att genomföra här och nu utan att det kräver någon inblandning av andra parter och som också skulle kunna vara ett tydligt besked till väljarna här och nu.
Därför står vi bakom de skattesänkningar som vi röstar om i dag och som ska börja gälla den 1 maj. Men vi står också bakom att försöka driva på i EU. Går det välkomnar vi det. Statsministern har till och med själv lyft upp detta på högsta nivå för att få resultatet att vi tillfälligt kan sänka skatten ännu mer, under EU:s miniminivå.
Går inte det har vi föreslagit en direkt drivmedelskompensation om 1 000 kronor per bil, lite högre för dem som bor i glesbygd. Den har Moderaterna inte sagt att de kan tänka sig att stödja om EU-vägen visar sig omöjlig.
Kanske kan vi få ett besked i dag från Edward Riedl: Om det nu visar sig att EU-vägen faktiskt inte går, att 27 medlemsländer inte kan enas om att ge Sverige den möjlighet som Moderaterna vill, bryr ni er då om konsumenternas plånbok, eller var det egentligen en skattesänkningskampanj som var det viktigaste?
Bryr ni er då om svenska folkets plånböcker och går med på vårt förslag som vi kan genomföra här och nu, nämligen en tusenlapp mer till alla som äger en bil?