Anna-Karin Hatt (C):
Kent Persson återkom till den fråga jag tyvärr inte hann svara på i mitt förra inlägg, nämligen om var regeringen avser att dra gränsen för dessa anläggningar. Vad är en storskalig anläggning? Det är en av de frågor vi just nu arbetar intensivt med och som ingår i utformningen av modellen. Vi måste bland annat känna oss trygga i att själva modellen för hur den förtida delningen ska gå till fungerar i praktiken. Sedan ska avgränsningen göras på rätt sätt.
Så snart det arbetet är färdigt återkommer regeringen med tydliga besked till riksdagen. Svenska kraftnäts bedömning är att 1,3 terawattimmars vindkraftsel påverkas av tröskeleffekterna och riskerar att inte komma till stånd.
Det som händer med tröskeleffekter är att de mest samhällsekonomiskt lönsamma investeringarna inte kommer till stånd. Det betyder inte att inga investeringar kommer till stånd, men det betyder att marknaden väljer, eller tvingas välja, att göra andra investeringar, till exempel bygga på sämre vindlägen än annars. Det sker fortfarande investeringar.
Det sker investeringar på rekordnivå när det gäller vindkraftsutbyggnaden i Sverige, men investeringarna kan bli ännu mer effektiva den dag vi har fått fram en fungerande modell för delning av kostnaderna för tröskeleffekterna så att de allra bästa vindlägena kan utnyttjas. Det är viktigt.
När det tredje benet ska byggas ut, så att vi som Gunnar Andrén sade kan stå på fler ben i den svenska elförsörjningen, är det viktigt att göra det på det mest kostnadseffektiva sättet så att det blir så mycket förnybar el som möjligt för pengarna. Det är otroligt viktigt eftersom vi också behöver bevara konkurrenskraften. Jens Holm har frågat om elcertifikatssystemet; vilket interpellationen egentligen inte handlar om men frågan har kommit upp i debatten.
Precis som Kent Persson säger har regeringen tydligt aviserat en kontrollstation av hela energipolitiken 2015. Däri ingår en kontrollstation för det gröna elcertifikatssystemet. Det kommer vi att genomföra tillsammans med Norge. Sedan förra årsskiftet har vi tillsammans med Norge världens första gränsöverskridande gemensamma stödsystem för att bygga ut den förnybara elproduktionen.
Det är ett system som många andra länder tittar på. Som både Kent Persson, Jens Holm och Gunnar Andrén vet framgår tydligt i energiöverenskommelsen de konkreta målen för hur den förnybara energin och den förnybara elproduktionen ska byggas ut till 2020. Det ingår också en tydlig skrivning om att andelen förnybar el gradvis ska fortsätta att öka också efter 2020.
Hur detta mer precist ska utformas är förstås något vi får återkomma till i samband med kontrollstationen. Det som händer i Sverige är fantastiskt. Vi kan konstatera att Sverige är Europamästare, nästan världsmästare, på utbyggnaden av den förnybara energin. Det är bra. Det gör att vi i dagsläget kan exportera mycket koldioxidsnål eller nästan helt koldioxidfri el till andra länder.
Det leder till mindre kolkraft som släpper ut höga andelar koldioxid till atmosfären. Det är precis så vi måste se energisystemet. Det är inte isolerat bara för Sveriges del. Vi måste fråga oss hur vi med våra fina förutsättningar kan bidra till att minska miljöpåverkan och minska koldioxidutsläppen också från våra grannar. I det perspektivet är det bra att vi just nu kan exportera en hel del grön el.