Ylva Johansson (S):
Det är lite tråkigt att Erik Ullenhag har en sådan självsäker och aggressiv attityd i den här debatten. Det här är en seriös fråga: Hur ska vi öka arbetskraftsdeltagandet och sysselsättningen bland utrikes födda kvinnor? Jag hade hoppats att vi kunde få en större samsyn om vikten av detta och kanske också när det gäller insatser för att lösa problemet.
Erik Ullenhag bröstar upp sig i fråga om de goda effekterna av sänkta arbetsgivaravgifter, vårdnadsbidrag och nedskärningar inom utbildningssystemet, som knappast har gynnat detta. Under den gamla regeringens tid ökade arbetslösheten med nästan 2 procentenheter samtidigt som de lediga jobben och vakanstalen blev fler. Det är ett mått på att arbetsmarknadspolitiken faktiskt misslyckades.
Men jag tänker inte hålla på och älta den frågan. Jag tror att det är viktigt att vi pratar om vad vi ska göra framåt. Regeringen lade i höstas - och vi kommer att återkomma i vårbudgeten - fram förslag om investeringar i utbildning, i vård och omsorg, i skola, i infrastruktur, i bostäder och i grön omställning. Det är viktiga investeringar för att vi ska få fram fler jobb i Sverige, så att Sverige växer.
Arbetsmarknadspolitikens roll är att se till att de arbetslösa kan rustas för att kunna ta de lediga jobben. Då är det viktigt att komma ihåg att utrikes födda kvinnor är precis lika olika som alla andra kvinnor. Det är inte någon enhetlig grupp. De har väldigt olika förutsättningar. De har väldigt olika behov.
Det som visades i den utredning som lämnades till den gamla regeringen för tre år sedan, den så kallade AKKA-utredningen, var att Arbetsförmedlingen faktiskt diskriminerar utrikes födda kvinnor i sina egna åtgärder. Man menade att regeringen borde ta initiativ för att åtgärda detta. Det har nu den här regeringen gjort.
Vi har gett ett uppdrag till Arbetsförmedlingen att göra en jämställdhetsintegrering och komma tillbaka med en plan på hur man ska arbeta för en jämställd arbetsmarknad. Vi håller också på att avreglera arbetsmarknadspolitiken för att ge större utrymme för individuella bedömningar. Det handlar också om att använda den professionalism som arbetsförmedlare har i mötet med de arbetssökande. Det är viktigt att ta till vara den kompetens och de drivkrafter som kvinnor som kommer till Sverige har.
Då krävs det mer av ett individuellt bemötande. Det finns stora problem i dag i etableringsuppdraget. Den så kallade etableringsplanen ser i princip likadan ut för alla som deltar i etableringsuppdraget. Alla har också, fram till nu, haft samma insats, det vill säga en etableringslots. Det krävs helt andra möjligheter till riktade insatser. Till exempel behövs det mer av utbildning.
I dag är det bara ungefär 4 procent av dem som deltar i etableringsuppdraget som får någon form av vuxenutbildning utöver sfi. Det är en på tok för låg siffra för att kunna svara mot den arbetsmarknad som vi har. Jag vill också svara på frågorna om RUT-avdraget. Samtidigt som Erik Ullenhag skrev en interpellation till mig ställde han en fråga till finansministern, just om reglerna för RUT-avdraget.
Finansministern kommer att besvara den interpellationen. Då får man en chans att ha en specifik debatt om RUT-avdraget. Det säger jag till Finn Bengtsson, som ställde den frågan till mig. Regeringens hållning är densamma som den var i höstas. Vi tänker behålla RUT-avdraget. Vi gör vissa justeringar, men det är en reform som vi vill bibehålla. När det gäller sfi-undervisningen har regeringen nyligen lagt fram en proposition för riksdagen om större möjlighet till individualisering och anpassning av sfi-undervisningen.
Det är en fråga som just nu behandlas i riksdagen och som jag hoppas att riksdagen kommer att behandla positivt, så att vi kan få en större möjlighet till individuell anpassning utifrån olika gruppers olika behov.