KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jasenko Omanovic (S):
Ledamoten Jacobsson kan vara klar över att vi kommer att ta tillbaka en del av det upphandlade underhållet i egen regi just på grund av det som ledamoten själv nämner. I verket måste man ha bra kompetens om vad man behöver upphandla.
Därför ska vi ta in en del av underhållet in-house i Trafikverket. Den andra frågan gäller höghastighetsbanor och investeringarna där.
Jag tycker också att det är angeläget att göra större investeringar. Då behöver vi en stabil politisk situation i landet. Vi kan inte skissa på servetter i stället för att göra budgetar, utan vi behöver stabilitet.
Där behöver vi föra ett samtal. Sedan har vi en del avskräckande exempel. Arlandabanan tycker jag personligen är ett avskräckande exempel. Nu har vi ett avtal.
Vi kan inte bygga ut banan så att vi kan ta tåget från Arlanda och ned till Malmö. Det är ett avskräckande exempel, tycker jag. Dessutom undrar jag: Hur kan man förlänga ett avtal som inte är bra?
Jasenko Omanovic (S):
Jag ska börja med att yrka bifall till reservation 1. Vi har nyss debatterat järnvägsområdet. Där talade vi om att vi investerar mer än 600 miljarder kronor i vår infrastruktur.
Nu ska vi debattera det som gör att vi kan hushålla med dessa pengar. Vi ska använda de skattepengar som vi investerar i infrastruktur så bra som möjligt.
När det gäller betydelsen av att planera transportsystemet enligt fyrstegsprincipen är vi helt eniga i utskottet.
När det däremot gäller den nationella planen för transportinfrastrukturen anför regeringen att Trafikverket ska identifiera eventuella problem med att uppfylla regeringens ambitioner när det gäller fyrstegsprincipen, särskilt steg 1- och steg 2-åtgärder.
Om sådana problem identifieras ska Trafikverket omgående redovisa detta till regeringen tillsammans med förslag till lösningar som säkerställer regeringens ambitioner. Vad vill man säga med detta?
Jo, att så fort Trafikverket upptäcker att regeringens ambition kring fyrstegsprincipen inte uppfylls ska Trafikverket återkomma till regeringen. Jens Holm har här mycket bra förklarat de olika stegen i fyrstegsprincipen.
Jag skulle bara vilja tillägga en sak som jag inte uppfattade att Jens Holm har berättat om. Det är mycket enkelt för Trafikverket att i steg 3 och i steg 4 själva agera när det gäller en anläggning som man äger, när det gäller en anläggning som man bygger om eller när det gäller en helt ny anläggning som man bygger. Denna kompetens besitter man själv.
Men i steg 1, när man ska tänka om, är man mycket beroende av sin omgivning och av alla andra aktörer - allt från kommuner och företag till individer. Där tror jag utmaningen är mycket större.
Vi i utskottet har samma ambition kring detta, och regeringen har dessutom ambitionen att Trafikverket ska följa upp detta. Vi ska återkommande titta på detta och granska om det har skett förändringar.
Jag tror nämligen inte att det per automatik finns denna förståelse, utan här krävs det ett mycket stort arbete med att ändra det beteende som finns i dag.
Där ska vi förstås inte ge upp, utan där ska vi slå oss ihop och jobba för att uppnå ännu större effektivitet i våra investeringar. Men som sagt, fru talman, vad gäller steg 3 och 4 kan man inom Trafikverket i princip själv göra saker och ting.
I steg 1 är man mycket beroende av omgivningen och det övriga samhället.
Jasenko Omanovic (S):
Jag nämnde i mitt anförande att Trafikverket inte kan påverka detta självt. Det vore som om jag kom hem till Jens Holm och sa: Nu får du möblera om eftersom jag är här. Jag kan det här bättre än du kan. Här behövs ett samarbete.
Kommunerna är fortfarande självständiga och kan faktiskt själva bestämma över detta i dialog med Trafikverket. Trafikverket gör massor av utredningar. Ibland leder de ingenvart, då det inte finns någon acceptans på den andra sidan att göra beteendeförändringar. Det som i grunden behövs är en dialog.
Trafikverket behöver sätta sig ned och ha en dialog med de aktörer som berörs. Det är grunden i detta, att man inte ska kunna sätta sig över någon annan. Man måste kunna samarbeta. Om man ska bygga en skola kan Trafikverket inte bestämma var skolan ska ligga, utan det ska finnas en dialog med kommunen som bygger skolan, tycker jag, fru talman.
Jasenko Omanovic (S):
Jag tror att ledamoten Jens Holm blandar ihop det hela lite grann. Den första delen innebär inte investeringar. Det är steg 3 och steg 4 som handlar om investeringar. Den första delen handlar inte om investeringar utan om att tänka om och tänka på hur vi tillsammans gör för att uppnå det bästa hållbara samhället där vi är. Det är vad det handlar om.
Som jag uppfattar Jens Holms replik vill han att Trafikverket ska ha anslag för att bygga. Det är steg 3 och steg 4 som handlar om att bygga. Steg 1 gäller beteende, att ändra saker och ting, hur vi uppträder och hur vi jobbar.
Där behöver man det som Jens Holm själv har varit inne på, nämligen samarbete mellan Trafikverket, kommuner, regioner och andra aktörer om den regionala planen, kommunala investeringsplaner och sådant tillsammans med det som Trafikverket gör. Då är det möjligt att göra någonting.
Om Trafikverket bygger om någonting är man inne på steg 3 och steg 4, inte på steg 1 i fyrstegsprincipen.
Jasenko Omanovic (S):
Snart går vi till val i 28 länder. Men det finns fortfarande en del länder på västra Balkan som jättegärna vill komma med i sällskapet. En del av dem har inte firat 74 år av fred utan 24 år av fred, vilket innebär att de har helt andra utmaningar än vad vi i resten av Europa har. Dessa utmaningar är bland annat hög arbetslöshet.
I dessa länder kommer klimatfrågan långt ned på dagordningen. Konsekvensen blir väldigt mycket föroreningar i samhällena runt om i dessa länder, där plasten är ett extremt problem.
Därför vill jag fråga miljö- och klimatministern: Vad kan vår regering göra för att hjälpa dessa länder att lyfta upp frågan på dagordningen och jobba med den mer konkret?
Jasenko Omanovic (S):
Jag ska jättegärna förklara varför vi ska återförstatliga detta. Vi kommer inte att återförstatliga allt utan bara en del. Av de 34 avtal som finns kommer vi att få in åtta i Trafikverkets egen regi. Varför? Jo, det är, precis som Helena Gellerman påpekade, för att Trafikverket saknar kompetens.
Man saknar kompetens när man upphandlar. Det är precis som med vilket bolag som helst. Om man behöver bygga hus behöver man virke, och vad ska man upphandla för virke då? Ska man gå till den som man ska upphandla av och fråga vilket virke som ska användas?
Det går inte att driva ett företag på sådana premisser. Det går inte att driva något utan att ha kompetens. Här har vi ansvar. Här har vi Sverige AB, och vi i denna kammare har ansvar för att se till att våra myndigheter har kompetens för att få ut det mesta av de skattepengar som vi lägger in i dem.
Därför är det viktigt att Trafikverket har kompetensen att veta vad man kan och ska beställa, så att man får ut så mycket som möjligt av pengarna. Det handlar både om omsorg om skattebetalarna och om att få ut det mesta av järnvägen.
Jasenko Omanovic (S):
Jag kan säga det en gång till: För oss är det jätteviktigt att myndigheten får de förutsättningar den behöver för att kunna göra ett så bra jobb som möjligt, så att vi får så mycket underhåll som möjligt för de pengar vi lägger in. Herr talman! Vi har ju alla här i talarstolen konstaterat att det inte finns oändligt med pengar. Vi måste hushålla med pengarna.
Därför är det viktigt att myndigheten får rätt förutsättningar så att vi får så mycket underhåll av järnvägen som möjligt för de pengar som vi lägger in. Därför lägger vi fram detta förslag, och därför vill vi satsa på att myndigheten in-house ska få en möjlighet till kompetens som man kan nyttja vid upphandling.
Jasenko Omanovic (S):
Jag kan konstatera att vi kommer att föra samtal kring utredningen. Vi har ju ett januariavtal i botten som vi jobbar med.
Vi kommer att gå vidare med utredningen, för detta är, som sagt, jätteviktigt. Det handlar om myndighetens förutsättningar att kunna göra de upphandlingar som behövs för att vi ska kunna få ut så mycket som möjligt av de pengar vi investerar i järnvägsunderhåll. Så är det oavsett om det är historiska satsningar eller inte.
Vi behöver få ut så mycket som möjligt av varenda krona som vi investerar i järnvägsunderhåll, och det kommer vi att slåss för.
Jasenko Omanovic (S):
Jag måste börja med det där om samtalet.
Om man är genuint intresserad av någonting, herr talman - om man är genuint intresserad av att öka kapaciteten i södra Sverige och om man är genuint intresserad av att skapa bättre förutsättningar för järnvägen - tror jag att det krävs mycket mer än att bara säga: Vi tycker inte om rubriken i inbjudan, så det blir hej då!
I min värld är det i alla fall så. Vi kanske har olika uppfattningar om det, men jag tror att om man är intresserad kommer man och framför sina synpunkter om man ändå vill sitta vid runda bordet och samtala om en fråga. Men det är såklart min uppfattning, så det ska vi inte bråka om.
Den andra frågan, herr talman, handlade om den nationella planen. Om jag minns rätt nu är vi inne i juni månad 2020. Jag har suttit här i riksdagen sedan 2006, och jag minns inte en enda gång att vi så tidigt har haft den nationella planen på bordet till behandling.
2021, ja, men 2020 är alldeles för tidigt för att diskutera denna fråga. Det är dock en viktig fråga, och jag tycker att det är bra att ledamoten Magnus Jacobsson lyfter den.
Jasenko Omanovic (S):
Jag vet inte hur man ska svara på det. Till saken hör att den minister som bjöd in är Tomas Eneroth, och jag har inte stött på så många människor i detta avlånga land som tycker att han är en armbågsperson. Han är en öppenhjärtig person som bjuder in öppenhjärtigt till samtal.
Jag vet därför inte riktigt hur jag ska formulera mig utöver det som jag tidigare har sagt i debatten. Jag hoppas att där det finns genuint intresse finns det också möjlighet att komma till bords och ta samtalet.
Där det finns hjärterum finns det stjärterum - ursäkta att jag använder det ordspråket, men jag tror att det är så! Den nationella planen håller man på med, så vi kommer att mötas i talarstolen flera gånger före valet om denna nationella plan.
Jag vill bara poängtera att det inte är någonting som händer just i den här nationella planen att vi inte har hela projekt finansierade. Det är ofta så, och det är därför man gör detta vart fjärde år. Man måste kunna hitta ny finansiering och nya möjligheter att bygga ut vidare. Vi har ju så många utmaningar i detta land när det gäller infrastruktur.
Jasenko Omanovic (S):
Jag börjar med frågan om utredningen. Det var kollegan Stockhaus och jag som hade det replikskiftet, där jag försökte förklara att det handlade om utredningen och konkurrenskraften och hur mycket vi skulle kunna uppnå för att dra någon nytta av detta.
Det var bra att Jens Holm ställde den här frågan, för det jag poängterade då var att i utredningen handlar det bara om 8 kontrakt av de 34. Det handlar alltså inte om att man ska avskaffa allt underhåll, utan det handlar egentligen om att kunna skaffa sig kunskap in-house i Trafikverket och kunna göra bättre upphandlingar för de övriga kontrakten.
Det var det jag menade, och jag hänvisade egentligen till utredningen. Jag kan säga att jag tycker att det här är bra. Trafikverket behöver kompetensen för att kunna upphandla de andra delarna - absolut.
När det gäller den andra delen och den andra frågan skulle jag, herr talman, kunna prata just om dubbelspår upp till Härnösand inte i 8 minuter, som jag fick i talartid, utan i 888 minuter. Så länge skulle jag kunna tala om vikten av detta!
Men som sagt: Norrbotniabanan, Mittstråket, det fjärde spåret mellan Stockholm och Uppsala - allt det där är viktigt. Det finns en ordning som de kommer in i den nationella planen i.
Man kan inte skynda igenom allt, utan det finns ett antal beslut som även Trafikverket och andra aktörer behöver fatta när det gäller förberedelser inför starten av ett projekt.
Jasenko Omanovic (S):
Det framstår här som att Jens Holm har pengar och klara datum i sin egen budget. Det låter som att han kan bygga allt detta med sina pengar. Det finns faktiskt inte pengar i dag att göra det.
Det finns inte pengar här och nu för att kunna göra det. Jag har dessutom faktiskt klagat hos Trafikverket och varit där. Man ska ju bygga dubbelspår fyra mil, som vi har beslutat om, norr om Gävle, men under tiden ska man underhålla den befintliga järnvägen.
Det tyckte jag var slöseri med pengar. Då fick jag sitta i en timme med Trafikverket och få förklarat hur tågordningen ser ut, vilka möjligheter Trafikverket har att påskynda vissa projekt och vilka planprocesser det finns. Det är inte bara att säga: Nu bygger vi!
Man behöver faktiskt involvera många andra som är berörda av bygget - förutom att vi behöver rena pengar för att bygga järnvägen. Det är alltså inte så enkelt som Jens Holm vill framställa det som.
Jasenko Omanovic (S):
Min fråga går till socialministern. Vi som sitter i trafikutskottet vet att det förekommer social dumpning på arbetsmarknaden inom både åkerinäringen och byggbranschen. Det är något som vi har mött. Arbetsgivare utnyttjar arbetstagare och underminerar den svenska modellen. Men att det skulle finnas kommuner som håller på med social dumpning var någonting nytt för mig.
Under april och maj flyttade Solna kommun 14 medborgare från Solna till Kramfors. Gemensamt för alla 14 var att de saknade försörjning och fick en nummerlapp till socialkontoret i Kramfors. Det är oacceptabelt att oseriösa kommuner håller på med sådana saker.
Därför frågar jag ministern: Vad kan ministern göra för att komma åt det här?
Jasenko Omanovic (S):
Jag tackar socialministern för svaret. Medan man gjorde detta flyttades invånare till Kramfors. Där stod jag på första maj med föräldrar som kämpade mot nedläggningen av en skola. Samtidigt som de kämpar flyttar andra kommuner kostnader till Kramfors, vilket omöjliggör för föräldrar och kommunpolitiker att behålla välfärden i kommunen. Detta är högst orättvist.
Jag hoppas att ministern kan göra någonting åt det.
Jasenko Omanovic (S):
Sundsvall, Göteborg och Malmö är en halvtimme längre bort från Stockholm än på 90-talet, i varje fall om man ska åka tåg. Om man ska åka bil eller flyga är det inte samma sak. Fru talman! Vi har haft mer än 1 miljon tåg i fjol rullande på våra järnvägar. Det behövs fler spår.
Nu nämnde jag bara tågen upp till Sundsvall. Det är halva landet geografiskt. Då talar jag inte längre om den andra halvan. Vi behöver fler tåg. Vi behöver fler möjligheter att åka tåg. Det behöver vi både för personer och för godset. Därför vill jag fråga infrastrukturministern: Vad gör regeringen? Hela riksdagen kan nu få höra det och lyssna noga.
Jasenko Omanovic (S):
Jag tackar min kollega Jacobsson för fina ord. Jag tycker om att samarbeta med dig också. Jag går till dina frågor om underhåll. Det är en mycket viktig fråga. Det är jätteviktigt att det blir mer underhåll. Därför ökade vi i den första Nationell plan som beslutades underhållet med 48 procent.
Efter beslutet har vi under pandemin riktat pengar till ökat underhåll på järnväg. Det är jätteviktigt att bygga nytt. Mängden rörelse på järnvägen har ökat så mycket att det behövs ny kapacitet.
Men vi måste kunna hålla flera bollar i luften samtidigt, vilket innebär att anläggningen samtidigt måste hållas i gott skick. Därför investerar vi som aldrig förr i järnvägen. Riksrevisionen pekar på behovet av att göra investeringar. Vi måste också titta på hur det fungerar när vi gör upphandlingar.
Vi ska inte investera pengar i blindo, utan vi ska också titta på vad vi får för pengarna.
Därför är det viktigt att titta på vilka förutsättningar Trafikverket har för att göra bra upphandlingar, för att göra insatser för att få det kollegan Jacobsson efterfrågar, det vill säga robusta järnvägar där tågen kommer i tid oavsett om de transporterar personer eller gods.
Jasenko Omanovic (S):
Jag måste börja med att fråga mig varför alla riktar kritik. Vad innehåller kritiken? Man kan rikta kritik mot vad som helst, men vad innehåller kritiken? Kritiken går ut på att Trafikverket saknar kunskap.
Riksrevisionen säger att Trafikverket inte har kunskapen, och vi är många som håller med om att Trafikverket inte har förutsättningarna att skaffa sig kunskap. Jag är en av dem som tror på att människan kan utvecklas, och jag förmodar att min kollega Jacobsson också gör det. Därför tror jag att vi kan utveckla Trafikverket genom att ta in en del av underhållet i Trafikverkets regi.
Därmed kan man få kunskap och kompetens om hur och vad man ska upphandla. Den största delen av Riksrevisionens kritik är riktad mot detta.
Därför känner vi att det är rätt väg att gå, det vill säga att ge möjligheter till myndigheten att vara mer robust, få större kunskap och kompetens, så att det man behöver upphandla görs rätt och bra så att det går att få ut mer av underhåll och järnväg.
Jasenko Omanovic (S):
Man ska komma ihåg en sak här: Trafikverket bildades 2010. Vi kan alla vara efterkloka om hur förhastat det var och om det var bra eller dåligt. Det kan vi resonera om i efterhand. Men Trafikverket bildades för att vi skulle kunna få de här vinsterna.
Det bildades av regeringen Reinfeldt för att hitta vinsterna i delad kompetens. Men på vägen försvann den kompetensen. Mycket av kompetensen försvann.
Därför är det enda möjliga svaret på frågan att det vi behöver göra, och det regeringen nu gör, är att förbereda förutsättningar för Trafikverket att ta tillbaka en del i egen regi.
Det är det man behöver göra för att kunna klara av upphandlingen och för att vi ska kunna få mer pengar till underhåll av järnvägen. Det är det man behöver göra - få tillbaka kunskap i egen regi, inhouse i myndigheten. Det var för mycket outsourcing.
Det var ungefär som med svenska företag på 90-talet, som skickade ut allt och sedan kom till insikt: Vi måste ha någonting hemma. Vi måste ha kunskapen hemma. Det är samma sak här. Man behöver få tillbaka kunskap in i Trafikverket för att kunna klara av att upphandla. Det är det man behöver.
Jasenko Omanovic (S):
Jag skulle inte vara så kategorisk som Maria Stockhaus är här. Att ett datasystem löser alla problem skulle jag absolut inte vilja påstå. Det är därför regeringen gör det den gör. Regeringen har analyserat utredningen som den fått och sett att här är ett problem: Man saknar kunskap om anläggningen, vilket ett dataprogram inte kan lösa.
Därför behöver regeringen se vad som kan göras. En sak är att återta i egen regi. I det här fallet handlar det inte om återförstatligande av ideologiska skäl eller att man, som i Maria Stockhaus fall, är helt emot det. Det handlar inte om det. Det handlar faktiskt om kunskap. Det handlar om kompetens inom en myndighet.
Jag vet inte varför vi ska förvägra våra myndigheter det. Det är frågan: Är det så ni jobbar inom Moderaterna? Var det därför ni plockade bort Norrbotniabanan från den nationella planen, som ni gjorde 2006? Var det av ideologiska skäl? Jag förstår att det blir en fråga ut i tomma intet.
Men återigen: Myndigheter måste kunna få kompetens och kunskap. De måste kunna veta vad de gör. Det kan de göra genom att få in det i egen regi. Man får kalla det återförstatligande eller vad man vill, men de behöver kunskap - och det är det vi kommer att ge myndigheten.
Jasenko Omanovic (S):
När det gäller den sista frågan som Patrik Jönsson ställde har jag faktiskt listan i väskan. Den kan jag överlämna sedan - listan på alla projekt som pågår kan jag överlämna efter replikskiftet så att Patrik Jönsson också har den.
När det gäller de småföretagaraktörer som finns är det jätteviktigt att myndigheten behandlar alla företag lika. Det är också viktigt att man värnar den kompetens som finns ute på marknaden, för det är ju ingen jättebred marknad.
Samtidigt är det viktigt för myndigheten att kunna pröva något rättsligt när man anser sig behöva det. Jag har ingen uppfattning eller kunskap om var och när, det är liksom bortanför min kompetens, men man behöver kunna göra också det.
Hur man ska göra i de här fallen kan inte jag redogöra för nu, men jag tycker att myndigheten ska värna alla de tre saker jag nämnt: kompetensen, att alla företag ska behandlas lika och att man ska kunna pröva rättsligt det man anser sig behöva för att få prejudikat och möjlighet till vidare upphandlingar.
Jasenko Omanovic (S):
Jag ska bara säga att det inte bara är från Sundsvall. Mellan Sundsvall och Nyland finns det också en sträcka som behöver byggas ut både för längre tåg och för att det ska gå fortare. Den behöver också vara en del av detta. Fru talman! Jag kan inte kommentera vad myndigheter gör - jag har inte den kunskapen.
Jag är såklart öppen för att lyssna på alla, men kunskapen om varför myndigheten väljer en sak har jag inte i dag. Höghastighetstågen är väldigt bra. Vi behöver bygga ny kapacitet och nya stambanor. Jag har, fru talman, från Skåne hört invändningar om att man ju kan bygga bredvid den befintliga banan.
Men det handlar faktiskt inte om att bygga någon veranda eller carport intill huset. Det handlar om att bygga en robust järnväg som klarar av framtiden. Det kan man inte göra i princip som man bygger en veranda.
Därför behöver vi verkligen samla all kraft och all kunskap för att kunna göra så mycket som möjligt.
Jasenko Omanovic (S):
Mina kollegor Johan, Margareta, Yasmine med flera har förtjänstfullt berättat om vad vi gör inom OSSE-delegationen. Jag tänkte upprätthålla mig vid något annat, nämligen något som utrikesministern har berättat utförligt om men från ett lite annorlunda perspektiv.
Det gäller betydelsen av att Sverige är ordförandeland i OSSE. Det är inte varje år Sverige är ordförandeland i OSSE. Senast det begav sig var 1993.
Det var just det år jag kom till Sverige som flykting från Bosnien och Hercegovina, från ett konfliktområde som flera av kollegorna har talat om, från kriget. Kriget har definitivt påverkat inte bara mitt liv utan även min mors, mormors, farmors och systers liv.
Hela min generations liv förändrades i grunden. Alla vi som då var unga fick gå ifrån drömmar om framtiden till frontlinjen.
Vi fick gå ifrån att vara grannar och vänner till att bli krigets fiender utan att vi hade möjlighet att påverka.
Ofta finns i dessa stridigheter, som den i Jugoslavien, djupgående konflikter i bakgrunden. De har inte uppstått som en blixt från en klar himmel, utan de har funnits i Jugoslavien sedan 1389.
Det är konflikter som faktiskt är svåra att beskriva. Jag brukar beskriva att min mormor bodde i tre länder men alltid i ett och samma hus.
Min farmor upplevde tre krig under sitt liv. Ju längre en konflikt pågår, desto fler civila tappar hoppet om framtiden. Hoppet om att det internationella samfundet kommer att åstadkomma något gott.
Det är alla involverade medvetna om - de som är i konflikten, stridande och civila, och vi här.
För varje dag ett krig pågår minskar kvinnors, barns och äldres människovärde.
Därför är det viktigt att länder som Sverige, länder som har en demokratisk tradition, är med och för dialog och sätter dagordningen. Det är viktigt för kampen för fred. Det är viktigt för säkerheten för civila.
Det är viktigt för de mänskliga rättigheterna.
Det vet vi allihop som sitter här. Men det kommer att väcka ett hopp hos människor som befinner sig mitt i konflikten, och det goda kommer att få kraft att växa.
Därför tycker jag att det är viktigt, fru talman, med Sverige och med Sveriges ordförandeskap i OSSE i dag.
För dessa ungdomar som finns i konflikterna och som håller på att tappa hoppet. Därför ska vi fortsätta denna kamp.