Maria Ferm (MP):
I dag debatterar vi tre olika betänkanden som alla rör migrationspolitik. Jag skulle vilja inleda med att yrka bifall till utskottsförslagen och avslag på reservationerna. Miljöpartiet kommer alltid att arbeta för att stärka migranters rättigheter och aldrig försvåra för människor att komma till Sverige. Vi är övertygade om att öppenheten är nyckeln till att kunna möta många av de största framtidsutmaningarna.
Ett samhälle som sluter sig mot omvärlden stagnerar i utveckling. För att klara av de samhällsutmaningar som vi står inför behöver vi värna och utveckla våra öppna samhällen. Människor kommer alltid att röra på sig av olika anledningar. Några åker utomlands för att studera, andra för att arbeta. Vissa flyttar tillbaka, andra gör det inte. Det är inte en fråga om om utan hur vi hanterar de här frågorna.
Ofta är flytten inte frivillig utan påtvingad på grund av krig, konflikt, förföljelse, naturkatastrofer eller andra situationer som gör det omöjligt för människor att bo kvar i sina hem. Asylrätten - rätten att söka och få internationellt skydd undan förföljelse - kom till efter andra världskriget och Förintelsen.
Miljontals människor miste sina liv i nazisternas koncentrationsläger, och vi lovade varandra att vi inte skulle låta det hända igen. Vi skulle i alla fall inte vända bort blicken när människor riskerar att utsättas för den mest fruktansvärda behandling som går att föreställa sig, utan vi skulle skapa internationella regler för skydd.
Genèvekonventionen kom till 1951 och dess tilläggsprotokoll 1967. De löften som vi gav varandra när vi skrev under de konventionerna prövas nu. Inte sedan andra världskriget har så många människor varit på flykt i världen som nu. Det är när asylrätten ifrågasätts som det är som viktigast att stå upp för den. Det är när många människor tvingas på flykt som medmänsklighet behövs som mest.
Tyvärr är det just när asylrätten behövs som bäst som röster höjs för att vi ska göra mindre och rädda färre. Det är i sak orealistiskt att tro att vi kan stoppa invandringen till Sverige, eftersom vi har skrivit under konventioner som garanterar rätten att söka asyl.
Eftersom vi är medlemmar i EU är vi också bundna att följa olika direktiv som reglerar hur asylprocessen ska gå till och vilka skyddsgrunder som ska finnas i lagstiftningen. Till skillnad från till exempel när det ökända Luciabeslutet togs 1989, för drygt 25 år sedan, kan regeringen inte stoppa invandringen utan att först lämna Europeiska unionen. Det kan vara bra att veta.
Det vore hur som helst fruktansvärt om Sverige skulle börja sluta sig mot omvärlden. UNHCR:s flyktingkommissarie António Guterres konstaterar att det inte blir bättre av att de länder som gör rätt börjar göra fel. Sverige och Tyskland är länder som i dag tar ett stort ansvar för flyktingmottagandet inom EU.
Å andra sidan tar EU som helhet ansvar för en mycket liten del av alla de människor i världen som är på flykt, trots att EU:s medlemsstater har betydligt bättre förutsättningar att erbjuda ett gott mottagande än de fattiga länder i krigets närhet där de flesta flyktingar i dagsläget befinner sig.
EU fokuserar ändå alltmer resurser på att bygga högre murar mot omvärlden, och många medlemsstater brister grovt i hur människor på flykt behandlas. Flyktingar fängslas eller tvingas bo på gatan - även barn. Vi ska från Sveriges håll inte delta i den kapplöpning mot botten som andra europeiska länder sysslar med utan förmå fler medlemsstater att hjälpa till.
EU:s medlemsstater måste förbättra sitt mottagande och göra mer för dem som tvingats på flykt. Fler människor behöver få skydd undan krig och förföljelse i Europa. Jag är mycket glad över att S-MP-regeringen tydligt har slagit fast vilken riktning som Sverige ska gå i. Regeringens fokus är att skapa fler jobb, minska klyftorna och öka sammanhållningen i Sverige.
Regeringen ser de utmaningar som finns och har inlett ett seriöst arbete med att reformera Sveriges etableringspolitik och förbättra mottagandet i stället för att, som delar av oppositionen, slänga fram snabbt hopsatta symbolförslag som till stor del riskerar att försena etableringen i stället för att snabba på den.
Att försämra livet för nyanlända, försvaga anställningstryggheten eller sänka ersättningar och löner kommer inte att underlätta etableringen eller bidra till en ökad sammanhållning i Sverige. Flera av de förslag som har presenterats under vintern av oppositionspartier har för övrigt inte varit något annat än en mer restriktiv migrationspolitik som har maskerats som integrationspolitik.
Regeringen kommer alltid att stå upp för en human asylpolitik och konsekvent försvara asylrätten. Problemet är inte att några i sammanhanget få lyckas fly till Sverige och Europa utan att så många mister sina liv på vägen eftersom det inte finns några lagliga vägar till Europa för asylsökande.
Människor är utlämnade till samvetslösa flyktingsmugglare som tar mycket betalt för att transportera personer i rangliga båtar över Medelhavet med livet som insats. Förra året dog ungefär 3 500 personer under sin flykt till Europa. Europaportalen rapporterar om att fler flyktingar än någonsin väntas drunkna i Medelhavet i år.
Hittills i år har tio gånger så många drunknat som samma period förra året. Under årets inledande tre månader har alltså minst 486 personer mist sina liv i sina försök att ta sig till Europa via Medelhavet för att kunna söka skydd. Sverige ska verka för att skapa fler lagliga vägar för att ta sig till EU och söka asyl och för att öka mottagandet av kvotflyktingar.
Detta är en fråga som är lika viktig som svår. Många EU-länder vill gå åt ett annat håll, och debatten präglas av främlingsfientliga idéer på flera håll. Men vi måste åtminstone försöka. Vi är delansvariga för att Medelhavet håller på att förvandlas till en kyrkogård, och det minsta vi kan göra är att försöka ändra på detta.