Maud Olofsson (C):
Det verkar som om Socialdemokraterna har fått nya talepunkter. Nu är det Moderaterna som hindrar allt det goda som ska ske i en regering. Jag kan berätta att regeringens engagemang för den här industrin startade före de här tre interpellationerna. Det var nämligen så att Delegationen för samverkan inom den kliniska forskningen kom till som ett initiativ från mig och Lars Leijonborg. Det gjorde vi tillsammans. Det är ju många år sedan som detta sattes i gång. Varför gjorde vi det?
Jo, därför att vi ville förstärka just den här delen. Om ni som interpellanter väljer att inte se det som har skett är det klart att det har en politisk bakgrund. Ni vill inte se det. Sanningen är att den kliniska forskningen är det som den delegationen lyfte fram. Det var ju det som ni misslyckades med. Det är det som har dragits ned under den senare tiden. Det är, som man säger från läkemedelsindustrin, en viktig del för att vi ska kunna välja att etablera oss i Sverige.
Jag tycker att det är väldigt bra när vi nu ser det ökade samarbetet mellan SKL och Vinnova, som är vår myndighet, för att hitta bättre möjligheter på det här området. Det ni pratar om att ni tänker göra gjorde ni inte när ni satt i regering, men det är redan gjort med en alliansregering, trots Moderaterna, som ni nu tror stoppar allting.
Det som också är viktigt att säga är att det är klart att jag har kontakter med läkemedelsindustrin. Vi har kontakter med de globala företag som tittar på hur de olika miljöerna ser ut runt om i världen. Om Karin Åström menar att jag ljuger om att jag träffar dem tycker jag att Karin Åström måste ha några slags bevis för detta.
Det är klart att jag har de kontakterna med dem för att också visa hur attraktivt Sverige är som investeringsland även på det här området. De 5 miljarder i ökade anslag som vi har gett till forskning och innovation är naturligtvis otroligt viktiga. Jag tittade nyss på rankningen i Europa när det gäller innovationsklimat. Sverige toppar ju denna. Det är klart att det har spelat en roll att vi har tillfört ytterligare 5 miljarder.
Det som är viktigt att se, tycker jag, är att det som vi inte är tillräckligt bra på än är kommersialiseringen. Där har vi en utmaning att göra ännu mer och ännu bättre. Därför är återigen den kliniska forskningen ett sätt att förbättra kommersialiseringen av goda forskningsresultat. De ytterligare 5 miljarderna är ju ett tillskott. Det är klart att man i olika forskningsmiljöer kommer att säga: Vi fick inte del av de tillskotten.
Nej, därför att vi också ökar kraven när vi fördelar resurserna. Det är en tuffare konkurrens. Det är en tuffare konkurrens här hemma och det är en tuffare konkurrens också på Europanivå. Jag vet ju att vi har många duktiga forskare som är beredda att ta upp den konkurrensen och som gör väldigt många goda insatser. Men vi har också varit mycket tydliga med att för att vi ska klara den tuffa, globala konkurrensen måste vi höja kvalitetskraven när vi fördelar forskningsresurserna.
Då blir det också så att en del kommer att få mer och en del kommer att få mindre. Så ser det ut. Men det är inte en politisk uppgift för ministrar att säga att de där borde få forskningsresurser men inte de här. Det är forskningen själv och de granskningsorgan vi har som ska se till att de fördelas på ett bra sätt. Jag tror väldigt mycket på Sveriges möjligheter här.
Det gör jag därför att jag i mina samtal med läkemedelsindustrin - jag har naturligtvis inte pratat med allihop, så det går säkert att hitta någon som inte har fått träffa ministern - får höra att de är väldigt nöjda. De tycker att vi på olika sätt också möter deras önskemål och krav när det gäller det som behöver ske i Sverige för att vi ska vara ännu mer attraktiva. Finns det ytterligare idéer till det är det klart att jag är beredd att lyssna. Jag har inga problem med det.
Kom inte och säg annat än att det har skett en hel del saker också innan de här interpellationerna lämnades in.