Bosse Ringholm (S):
Maud Olofsson försöker sig på det klassiska knepet att hon, när jag ställer tre frågor till henne och hon varken kan eller vill svara på någon av de tre frågorna, säger att frågorna är fel ställda, att det är ett missförstånd bakom frågorna. Men, Maud Olofsson, det var tre ganska enkla frågor. Regeringen har deklarerat att den vill sälja ut en del statliga företag.
Regeringen har lämnat en proposition om på vilket sätt man ska sälja ut de sex statliga företagen - och sedan eventuellt en fortsättning. Jag har ställt enkla frågor som handlar om förutsättningarna för utförsäljningen. Om man ska sälja något brukar man ju först tänka efter: Är det bra eller dåligt att sälja de statliga företagen? Vad är skälen för att sälja? Vad är skälen mot att sälja? Det kallas för en konsekvensanalys, Maud Olofsson.
Jag har för det första frågat: Har regeringen för avsikt att redovisa någon konsekvensanalys av de sex företag som man nu vill sälja ut? Jag har för det andra frågat: Har regeringen för avsikt att redovisa någon konsekvensanalys för övriga statliga företag som man möjligen vill sälja ut i framtiden?
Jag har för det tredje frågat: Vad är det för strategi, för taktik, som regeringen har att hemlighålla den eventuella konsekvensanalys som finns eftersom vi i riksdagen inte har fått se den? Svenska folket har inte fått se den. Maud Olofsson säger att det inte är något hemlighetsmakeri. Ska jag tolka det som att det inte finns några konsekvensanalyser? Regeringen har alltså stuckit huvudet rätt ut och sagt att vi säljer.
Om det är bra eller dåligt tar vi möjligtvis reda på i efterhand, när vi redan har sålt, men inte innan vi säljer. Vem annars skulle bete sig på ett sådant sätt oavsett om det gäller att sälja statliga företag eller någon annan form av egendom? Man försöker väl först ta reda på om det är bra eller dåligt för samhällsekonomin, om det är bra eller dåligt för statsfinanserna. Att det är dåligt har ju redovisats i massor av sammanhang.
I massor av tidningar och i andra sammanhang har man kunnat påvisa att det är en stor statsfinansiell förlust att sälja ut statliga företag och få in några få miljarder kronor per år som man kan använda för att betala av på statsskulden när man i stället kunde få ett par tre gånger fler miljarder kronor varje år i utdelning från de statliga företagen nu och i framtiden. Det är en dålig affär för staten.
Jag förstår att Maud Olofsson mot den bakgrunden över huvud taget inte vill se någon konsekvensanalys. Men, Maud Olofsson, de tre enkla frågorna hade då kunnat besvaras genom att ni sagt: Vi är inte intresserade av någon konsekvensanalys från regeringens sida. Vi tänker sälja ut oavsett om det är bra eller dåligt. Det är vår linje i den borgerliga regeringen. Då hade jag sagt att jag beklagar att det är så, att ni slösar med skattebetalarnas pengar, att ni inte bryr er om samhällsekonomin. Ni bryr er inte om jobben.
Ni bryr er inte om var huvudkontoren för de här företagen finns i framtiden. Ni bryr er inte om forskningen. Ni bryr er över huvud taget inte om de här företagen, deras anställda och vad de levererar för produkter. Det hade varit ett ärligt svar, Maud Olofsson, om regeringen hade sagt att den inte bryr sig om konsekvenserna. Nu säger Maud Olofsson: Vi ska redovisa konsekvensanalyserna senare.
Då är min fråga än en gång: Vad är det för poäng med att redovisa konsekvensanalyserna efter det att man har sålt företagen? Vem annars skulle komma på denna strålande idé, att först sälja ut och sedan ta reda på om det var bra eller dåligt, det vi gjorde? Uppenbarligen har Maud Olofsson kommit på den idén, om det är det jag ska tolka in i svaret, att hon i efterhand möjligen ska presentera någon form av konsekvensanalys.
Därför är min slutfråga: När kommer ni att sluta med hemlighållandet av konsekvensanalyserna, som Maud Olofsson enligt uppgift i Dagens Nyheter har sagt ändå finns, men som vi andra inte har fått ta del av? När kommer hemlighetsmakeriet att upphöra, Maud Olofsson?