KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anna-Karin Hatt (C):
Bland det första jag gjorde när jag började utarbeta den digitala agendan var att ställa mig frågan: Hur ska vi kunna säkra att det blir en agenda som inte bara blir ett stolt dokument under kristallkronorna utan att vi faktiskt också ser till att den omsätts i praktiken? Just därför valde jag att samla alla regeringens berörda departement i en tvärsektoriell statssekreterargrupp, vilket gör att alla statssekreterare i Regeringskansliet faktiskt ingår.
Alla berörda departement, från Utbildningsdepartementet till Näringsdepartementet, Arbetsmarknadsdepartementet och så vidare, ingår i den statssekreterargrupp som både har utarbetat den digitala agendan och nu arbetar för att vara med och förverkliga den.
Till det har vi tillsatt den externa Digitaliseringskommissionen, som leds av en person som går under namnet "Gulan" Gulliksen, en professor som har väldigt stor kunskap om hur man använder tekniken i människans tjänst och som jag är helt övertygad om kommer att göra ett fantastiskt bra arbete.
För mig var det viktigt att vi i den digitala agendan tydligt pekade ut de högre lärosätenas roll, deras betydelse för att se till att alla får digital kompetens och att vi har en forsknings- och innovationsmiljö som drar nytta av den digitala tekniken och också har förutsättningar att förse näringslivet med den spetskompetens som det behöver.
Jag kan notera att många företag nu vänder sig till regeringen och är tacksamma för att vi så tydligt har pekat på att den högre utbildningen spelar en väldigt stor roll och att den högre utbildningen har en viktig uppgift inte minst i att se till att de har en arbetskraft framöver som har den kompetens som de behöver. Många beskriver också att det nu blir lättare att få tag på spetskompetens i Sverige.
Det visar att många högre lärosäten borde arbeta med de här frågorna, och det visar också att det finns en ökad efterfrågan, ett ökat intresse bland många svenskar att söka sig till den typ av utbildningar som svenskt näringsliv efterfrågar.
Anna-Karin Hatt (C):
Jag vill tacka Ingemar Nilsson för en angelägen och viktig debatt. I sammanhanget är det viktigt att konstatera att vi har en ny ordning när det gäller det statliga ägandet i Telia. Staten ensam äger inte längre Telia. Staten är inte ens i närheten av en aktiemajoritet i Telia. Det var den socialdemokratiska regeringen som under Björn Rosengrens ledning lät placera Telia på börsen. Då förändrades våra möjligheter att styra Telia.
Vi kan således inte längre, vare sig från regeringens sida eller från riksdagens sida, i detalj styra Telia. Vad vi kan göra är att i vår lagstiftning ha tydliga regler om vad som krävs för att få vara en operatör på den svenska marknaden - samma för Telia som för andra. Dock är det viktigt att vi ger tillsynsmyndigheten de verktyg som den behöver för att kunna agera när vi upplever att det inte riktigt fungerar.
PTS har i det här fallet agerat genom att ställa skarpa frågor till Telia, och regeringen har förstås löpande haft en aktiv dialog både med sin myndighet och med Telia Sonera. Att jag nu om bara några dagar kommer att träffa ledningen innebär inte att jag inte träffat dem tidigare. Det har jag självklart gjort.
Anna-Karin Hatt (C):
Jens Holm har frågat närings- och energiminister Maud Olofsson vad hon avser att göra för att leva upp till regeringens vallöfte om ytterligare insatser för solvärme, vilka insatser hon avser att göra för solelen, när hon avser att lägga fram ett fungerande förslag om nettodebitering samt om hon kommer att ta initiativ till en översyn av uttagsskatten. Interpellationen har överlämnats till mig. Som Jens Holm kommer ihåg svarade närings- och energiministern honom för sex veckor sedan på samma fråga om solenergi.
Hon nämnde då att regeringen avsatt 85 miljoner kronor under 2011 för solvärme och solceller. Hon påminde också om att vi aviserat att solvärmestödet ska avvecklas. För 2012 har regeringen avsatt 60 miljoner kronor för stöd till solceller. Dessa besked är helt i linje med vad vi sagt både före och efter valet. Det är både normalt och önskvärt att vissa stöd fasas ut i takt med att teknik mognar eller blir mer lönsam.
Tekniken för solceller utvecklas fortfarande snabbt och är beroende av stöd för att utvecklingen ska fortgå. Solvärme däremot har nått en fas där tekniken nu måste konkurrera på lika villkor med annan förnybar energi. Installation av solvärme kommer också i fortsättningen att kunna berättiga till ROT-avdrag i inkomstdeklarationen. Vad gäller nettodebitering har vi nyligen behandlat den frågan i propositionen Stärkt konsumentroll för utvecklad elmarknad och uthålligt energisystem .
Vi klargjorde där att ett införande av ett system med nettodebitering skulle kunna vara en viktig väg att gå för att underlätta en utbyggnad av mikroproduktionsanläggningar hos elkonsumenterna. Vi klargjorde också att de närmare förutsättningarna för nettodebitering måste utredas vidare innan det går att ta ställning i frågan. När det gäller uttagsbeskattningen av vindkraftskooperativ är det finansministern som är ansvarigt statsråd.
Så sent som den 13 september i år redogjorde finansministern för regeringens ståndpunkt i ett svar på en liknande riksdagsfråga från Jens Holm . Av finansministerns svar framgår att regeringens bedömning är att reglerna för uttagsbeskattning är ändamålsenliga.
Anna-Karin Hatt (C):
Jag kan försäkra Jens Holm om att Centerpartiets politik när det gäller förnybar energi är både tydlig och långsiktig. Det är en politik som vi aktivt driver både i riksdagen och självklart i regeringen. Regeringens vision är ett klimatneutralt Sverige 2050 utan några nettoutsläpp av växthusgaser. Det är uppenbart att alla de energikällor som kommer att behövas för att nå detta mål inte finns i systemet i dag.
De som ännu är i sin linda och inte är mogna nog att delta i elcertifikatssystemet kan behöva extra stöd. Låt mig påminna om att regeringen arbetar aktivt med att främja utbyggnaden av den förnybara elproduktionen.
Här är elcertifikatssystemet det allra viktigaste instrumentet, och vi har höjt ambitionsnivån till 25 terawattimmar förnybar el 2020 jämfört med den nivå vi hade 2002. Därför har vi satsat på utvecklingen av såväl solvärme och solel, precis som vi tidigare har aviserat. De tre stabila benen inom energiförsörjningen är bara halva delen av energipolitiken.
Den andra halvan handlar om vad vi gör på förbrukarsidan. Här gör vi en rad åtgärder för att stärka konsumenternas inflytande över sin elanvändning och skapa ett trovärdigt energisystem. Dit hör vindkraftskooperativen. Jag påminner om att regeringen redan tidigare har infört en bestämmelse som underlättar för mindre elproducenter att sälja sin el.
Den bestämmelsen innebär att en elanvändare som även är elproducent kan slippa betala sin nätavgift för mätning och rapportering för det överskott av producerad el som man matar in på nätet. Det kan leda till en besparing på mellan 2 000 och 5 000 kronor per år. Det är ett stort stöd för dem som är småskaliga elproducenter, och det är i gång från den 1 april 2010.
När det gäller nettoinmatning och nettodebitering är det inte så enkelt som Jonas Sjöstedt och Jens Holm lät antyda. Vi har inget fullfjädrat förslag. Det stämmer att det finns system i andra länder, men för att kunna införa det i Sverige måste vi ha utformat ett system som stämmer med de bestämmelser som vi i övrigt har i det svenska samhället.
Tyvärr fick vi aldrig något fullfjädrat förslag från Nätanslutningsutredningen. Det som framför allt saknades var en utredning av skattekonsekvenserna. Vi behöver komplettera de utredningar som är gjorda så att vi kan få ett förslag som går tillräckligt långt, är tillräckligt tydligt och stämmer överens med de olika delarna av den svenska skattelagstiftningen.
Jag har en förhoppning om att vi ska kunna återkomma med ett förslag under nästkommande år. Jonas Sjöstedt kan ta det som ett löfte från mig att jag kommer att verka för att vi ska kunna få ett sådant system att ta ställning till.
Hela frågan handlar om vindkraftselens, solelens och solvärmens bidrag till att ställa om vårt energisystem i en mer hållbar riktning. För första gången på länge har vi en klimat- och energiöverenskommelse som regeringen har arbetat fram och riksdagen antagit som anger tydliga, långsiktiga och stabila spelregler.
Det leder till att till exempel vindkraftselen byggs ut i rekordhastighet och har femdubblats sedan 2006. Det är mycket glädjande, vilket jag hoppas att Jens Holm instämmer i.
Anna-Karin Hatt (C):
Tack, Jens Holm, för debatten. När det gäller bidraget till solelen var jag tydlig redan i mitt första inlägg. Regeringen har förhandlat budgeten för 2012 och varit tydliga med att vi har förlängt stödet till solelen. Nästa år förhandlar vi nästa års budget, och då återkommer vi med besked om vad som gäller för solelen framöver.
Det är viktigt att konstatera att vi har ett generellt system i form av elcertifikatssystemet som starkt och tydligt styr mot en ökad andel förnybar elproduktion och som leder till att inte minst vindkraftselen ökar starkt i det svenska elproduktionssystemet. Under vissa tider kan det behövas kompletterande stöd. Det finns tekniker som ännu inte är mogna att stå på egna ben så mycket att de klarar sig i elcertifikatssystemet.
Vi hade därför ett stöd för solvärme fram till dess att man kunde konkurrera på mer likvärdiga villkor. Det är också därför vi har stödet för solel. Däremot måste vi löpande pröva vid vilken tidpunkt en teknik har nått en sådan mognad att den klarar sig utan statliga subventioner. Jag hoppas att Jens Holm och jag kan vara överens om att vi ska använda skattebetalarnas pengar på ett klokt sätt.
Vi ska använda dem för att ge stöd till introduktion av förnybar elproduktion när det är motiverat. Men när den dagen kommer då man klarar sig på egna ben ska vi se till att använda skattebetalarnas pengar till andra angelägna satsningar. Vattenfall styr vi, som Jens Holm vet, med ägardirektiv.
Vi har förtydligat Vattenfalls uppdrag att bidra till omställningen till ett hållbart energisystem, inte bara i Sverige - som i de gamla ägardirektiven - utan till hela den verksamhet och hela den geografi som Vattenfall är verksamt inom. Jag vill tacka Jens Holm för en bra diskussion i en angelägen fråga. Jag är glad över att kunna konstatera att det finns ett starkt engagemang också i Vänsterpartiet för att bygga ut den förnybara elproduktionen i Sverige.
Anna-Karin Hatt (C):
Gunilla Svantorp har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att även boende på landsbygden ska få tillgång till rimlig postservice. Riksdagen har genom den nya postlagen från 2010 slagit fast att kraven på den samhällsomfattande posttjänsten ska bibehållas på samma nivå som tidigare. Från regeringens sida följer vi utvecklingen väldigt noga för att säkerställa att vi har en väl fungerande posttjänst av god kvalitet i hela Sverige.
Post- och telestyrelsen, PTS, är den myndighet som är utsedd av regeringen för att meddela tillstånd för postverksamhet och att utöva tillsyn inom postområdet. Med stöd i postlagen utfärdar PTS allmänna råd för utdelning av post i och utanför tätort. Myndigheten har vidare mandat att fatta beslut om åtgärder som behövs för att lagen och tillståndsvillkoren ska följas.
Den del i de allmänna råden som gäller utdelning av post utanför tätort har inte förändrats sedan de första allmänna råden kom 2005. PTS senaste kartläggning visar att 97 procent av samtliga hushåll och företag utanför tätort vid det tillfället hade mindre än 500 meter till postlådan.
Under 2013 avser PTS att initiera en uppdatering av denna kartläggning för att få en aktuell bild och för att se om några förändringar har skett på området. Post Nord AB:s dotterbolag Posten AB är utsedd av PTS att tillhandahålla den samhällsomfattande posttjänsten i Sverige. Varje vår rapporterar PTS till regeringen hur Posten under det gångna året har levt upp till sina åtaganden vad gäller den samhällsomfattande posttjänsten.
Genom dialog med Posten, och vid behov krav på åtgärder, ser PTS till att ställa krav på att Posten genomför förbättringar när så krävs. År 2011 bedömde PTS att Posten hade fullgjort sina åtaganden på ett tillfredsställande sätt, och inom kort förväntar jag mig att få ta del av PTS bedömning av hur Posten har fullgjort sina åtaganden under 2012.
Regeringen är ytterst angelägen om att vi har en postservice av god kvalitet med hög tillgänglighet i hela landet. År 2010 fattade riksdagen beslut om en långtgående postlag som tydligt föreskriver vilka lagar och regler som gäller.
De tillståndskrav som Posten har att förhålla sig till är också mycket tydliga, och regeringen har i bolagsordningen för koncernen Post Nord tydliggjort att bolagets verksamhet ska vara att tillhandahålla rikstäckande postverksamhet i Sverige. Jag ser för närvarande inga skäl att vidta ytterligare åtgärder utan har fullt förtroende för PTS tillsyn på postområdet.
Anna-Karin Hatt (C):
Att det står i mitt svar att 3 procent av hushållen utanför tätort i Sverige har mer än 500 meter till sin postlåda är ingen grund för Gunilla Svantorps påstående att 3 procent inte får sin post som de ska. Det är helt inom riktlinjerna, helt inom de allmänna råd som PTS har satt upp.
Jag tycker att det är bra om vi kan hålla oss till det så att det går att föra en vettig diskussion, för det här är en väldigt viktig fråga. Jag utgår ifrån att Posten följer de allmänna råd som PTS har satt upp och står bakom. De råden säger att försändelse till postmottagare som bor mindre än 200 meter in på en sidoväg från brevbärarens huvudväg ska kunna läggas i en lådsamling vid huvudvägen.
Finns det minst två postmottagare som är bosatta eller verksamma per kilometer sidoväg bör utdelning också ske längs sidovägen. Det här är råd som har gällt sedan 2005, alltså från den tid då det var Gunilla Svantorps parti, Socialdemokraterna, som innehade regeringsmakten. Om det nu är så att de här allmänna råden inte är tillräckliga kan man fråga sig varför Socialdemokraterna inte gjorde någonting åt det när de hade chansen.
Om det nu är så att Socialdemokraterna vill lova en bättre service än den långtgående service som vi ställer krav på i lagstiftningen, som visar att Sverige ligger väldigt långt fram och i topp också i en internationell jämförelse, undrar jag: Varför ser man inga sådana tecken i er budgetmotion? Såvitt jag kan bedöma finns det inte en krona anslagen i ytterligare satsningar till det i Socialdemokraternas budgetmotion.
Det är väldigt tydligt: Vill man höja servicenivån utöver den höga servicenivå som vi redan ställer krav på är inte det gratis. Ska man kunna göra det och ställa i utsikt till medborgarna att vi kan göra det måste man också anslå ytterligare resurser. Jag kan inte se att Socialdemokraterna har gjort det.
Anna-Karin Hatt (C):
För att försöka besvara de sista frågorna och bemöta reflexionerna från Tina Ehn skulle jag vilja säga: Nej, det råder inte några stora oklarheter om hur många postmottagare som omfattas av undantaget från femdagarsutdelning av posten. Den enskilde som kanske bor väldigt oländigt till kan avtala med Posten om att inte ha femdagarsutdelning.
Det är 1 000 svenskar som har sådana avtal med Posten. Där har regeringen sagt att de inte ska bli fler. PTS senaste kartläggning av avstånd till postlådor visar att 97 procent av alla hushåll och företag vid mättillfället hade mindre än 500 meter till postlådan.
Det är en uppgift som är viktig att följa, och det är därför viktigt att PTS i år kommer att göra en uppdatering och kartläggning av hur bilden ser ut i dag så att vi kan få en bild av om det har skett några avgörande förändringar på det här området. Det är viktigt att följa upp detta.
Jag vet att Tina Ehn kommer från landsbygden, och jag är själv född och uppvuxen på landsbygden, och hela min familj, i en liten by utanför Hyltebruk på den halländska bondvischan. Jag vet precis vad det betyder att ha tillgång till Posten, att ha tillgång till fungerande telefoni, till el och till bra bredband och vartefter till goda mobila kommunikationer.
Ska man kunna leva, bo och driva företag i hela landet måste den här grundläggande samhällsservicen självklart fungera. Jag kommer att göra allt jag kan som minister för att se till att det kan vara så.
Anna-Karin Hatt (C):
Tack för debatten, även om jag måste säga att det vore skönt om man kunde slippa höra påståendet att Energimyndigheten agerar för sig själv. Energimyndigheten agerar på regeringens uppdrag. Regeringen har bett Energimyndigheten att förbereda kontrollstation 2015.
Energimyndigheten har uppdraget att löpande göra kortsiktiga och långsiktiga prognoser och analyser av hur energimarknaden utvecklas utifrån de styrmedel som vi har bestämt i denna kammare. I det ingår förstås att analysera både vad som händer om det inte blir någon ny kärnkraft i Sverige och vad som händer om olika aktörer skulle vilja nyinvestera.
Det är självklart att vi kommer att lyssna därför att regeringen har bett Energimyndigheten att göra den analysen. Jag återkommer till att det som skiljer Lise Nordin och mig, det som skiljer Centerpartiet och Miljöpartiet och Alliansen och Miljöpartiet åt är att ni förefaller ha en helt annan uppfattning när det gäller hur energipolitiken ska se ut. Ni vill backa till en ordning där vi i den här kammaren ska besluta hur mycket kärnkraft vi ska ha, när vi ska olika reaktorer i och ur drift.
Jag vet från andra förslag som ni har lämnat in att ni gärna skulle vilja att vi från politiskt håll gick in och satte upp exakta mål för alla energislag i Sverige - hur mycket solel och hur mycket solvärme det ska vara. Jag tror att vi är inne på en farlig väg om vi tror att politikens främsta förmåga och uppgift är att förutse den tekniska utvecklingen och förutse exakt vilken framtid de olika energikällorna har för sig.
Det är mycket bättre att göra som vi har gjort, det vill säga att sätta upp tydliga mål, ge tydliga spelregler och tydliga incitament till utbyggnaden av den förnybara energin. När vi gör det ser vi precis det som händer nu, att den förnybara energin i Sverige utvecklas och utvecklas så det knakar, vilket gör oss långsiktigt allt mindre beroende både av storskalig vattenkraft och av den storskaliga kärnkraften.
Anna-Karin Hatt (C):
Bodil Ceballos har frågat mig om jag avser att ge Telia i uppdrag att hjälpa till med installationen av den mobila fasta telefonin till alla, inte bara Teliakunder, som förlorar den fasta telefonin. Därutöver har hon frågat om jag, om så inte är fallet, avser att ge detta uppdrag till någon annan. Därutöver har hon frågat om jag avser att ta några initiativ för att underlätta för övriga operatörer att ge samma service som den Telia nu ger sina kunder till dem som förlorar den fasta telefonin.
Slutligen har Bodil Ceballos frågat om jag avser att uppdra åt lämplig myndighet att ansvara för en fungerande kommunikation för människor på landsbygden vid ett längre elavbrott eller en krissituation. Fungerande elektroniska kommunikationer är viktiga för att människor i hela landet ska kunna leva, verka och driva företag. Det är jag den första att framhålla.
Vad gäller Telia Soneras teknikskifte är det självklart att de som har haft kopparbaserad fast telefoni ska fortsätta att ha telefoni i sitt hem även om det framöver kommer att ske med hjälp av en annan teknisk lösning. För de Teliakunder som önskar, och där det behövs, bekostar och installerar Telia Sonera en takantenn. Det finns ingenting som hindrar andra operatörer att erbjuda motsvarande servicenivå. Nödvändiga lagar, regler och tillsyn finns på plats.
Regeringen har dessutom vidtagit särskilda åtgärder. För det första upphandlar PTS på regeringens uppdrag en telefonilösning till de hushåll och fasta verksamhetsställen som Telia inte kan erbjuda någon ersättningslösning och som inte har något annat alternativ. För det andra har regeringen anslagit medel för att PTS ska kunna tillhandahålla en ombudsmannaliknande funktion dit missnöjda kunder kan vända sig för att få råd och information.
Dessutom har jag som ansvarig minister varit mycket tydlig i min kommunikation med Telia Sonera om att de som påverkas av teknikskiftet ska ha en likvärdig lösning som den de tidigare haft via den traditionella koppartråden. Vi har ett stort behov av att öka tillgången till bra bredband i de glesa delarna av vårt land.
Därför har staten sett till att de frekvensområden som tidigare användes för det gamla - och utfasade - NMT450-nätet nu kan användas för mobilt bredband. Operatören som använder detta nät täcker i dag 90 procent av landytan i samtliga län. Till detta kommer PTS tilldelning av tillstånd i 800 MHz-bandet, ett frekvensband som lämpar sig mycket väl för att bygga ut mobilt bredband i de glesa delarna av landet.
De tre tillståndshavarna i det frekvensbandet bygger nu ut trådlösa 4G-nät. Ett av de fyra tillstånden i detta band är dessutom förenat med ett särskilt täckningskrav där tillståndshavaren ska använda upp till 300 miljoner kronor för att bygga ut och erbjuda bredband till de fasta bostäder och stadigvarande verksamhetsställen som i dag inte har tillgång till grundläggande bredband. Sådant bredband går även att använda för IP-telefoni.
Frågorna om robusta nät och krisberedskap som Bodil Ceballos också adresserar avser jag, av tidsskäl, att besvara utförligt i mitt kommande inlägg.
Anna-Karin Hatt (C):
Jag tackar Bodil Ceballos för en viktig och angelägen debatt. Självklart är dålig attityd från Telia eller från dem som representerar Telia eller arbetar på Telias uppdrag inte acceptabelt. Också jag nåddes av sådana rapporter under den första omgången av teknikskiftet, och det var ett av skälen till att jag tydligt klargjorde för Telia att det inte är acceptabelt.
Människor är beroende av att ha telefoni, och det måste finnas en god teknisk lösning. De är också beroende av att förstå och få hjälp att förstå, och därför måste kommunikationen var bra. I detta ingår också en god attityd. Jag upplever att Telia efter detta har förstått att det är allvar, att det är på riktigt och att det är människor av kött och blod som är berörda.
Eftersom jag som minister har bestämt att den enskilda konsumenten står i fokus för mitt arbete och eftersom jag vill stärka den enskilda konsumentens ställning både på energiområdet och på telekommunikationsområdet är detta en fråga som jag följer noga. Om man som enskild upplever att man inte får gehör hos Telia, att man knackar på dörren men inte får något svar, ska det finnas en oberoende part att vända sig till.
Det var därför jag tog initiativ till den av regeringen inrättade ombudsmannaliknande funktionen hos PTS. Det är inte så många som har hört av sig dit, men jag hoppas att de som upplever att de fortfarande inte får rätt bemötande från Telia eller upplever att det finns olika utmaningar eller frågetecken utmed vägen tar chansen att ta hjälp av denna ombudsmannaliknande funktion på PTS.
Den finns där för konsumenternas skull och för att hjälpa alla som berörs av teknikskiftet. Man ska känna att man har en oberoende part att prata med, hämta stöd hos och få råd av i detta skifte. Det är viktigt att människor känner trygghet i denna omställning till en ny telefoni som förhoppningsvis kan fungera bättre än vad den gamla gjorde.