KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lars Beckman (M):
Jag tackar statsrådet för svaret. Jag misstänker att statsrådet inte är nöjd med regeringens hantering av denna fråga. Människor kommer i kläm och skadas varje dag i Sverige på grund av bristfällig och i vissa delar obefintlig lagstiftning.
Jag stötte på denna fråga under förra mandatperioden när jag blev kontaktad av ett antal seriösa företag som är verksamma i skönhetsbranschen. De bad mig komma på besök och berättade då att människor skadas när operationer och behandlingar går snett.
Många konsumenter blandar ihop detta med sjukvård och tror att de har någon form av skydd, men sedan upptäcker de att de inte har det. Alliansregeringen tog detta på stort allvar under förra mandatperioden, och precis som statsrådet sa i sitt svar tillsatte alliansregeringen en utredning våren 2014.
Den levererade sitt betänkande hösten 2015, och hade man genomfört alla eller delar av utredningens konkreta förslag hade människor inte hamnat i kläm nu. Om man googlar "misslyckade skönhetsoperationer" kommer artikel efter artikel upp om människor som har hamnat i kläm.
Man kan se i lokala medier hur många konsumentvägledare säger att det i dagsläget inte finns någon lagstiftning om tatueringar och andra skönhetsbehandlingar: "Konsumenterna behöver ett bättre skydd, säger Maud Öhlund, konsumentrådgivare på Konsument Göteborg." I Timrå finns en tjej som heter Lou Engström och som har råkat illa ut. Hon fick skador i ansiktet av laserbehandlingen.
I Skåne blev en kvinna som heter Gabrielle Malmberg sjukskriven och tvingades sälja sitt företag. "Jag gick in i det med öppna ögon, läste på om medicinska risker och var rätt klar över vilket resultat jag kunde förvänta mig. Men jag kunde aldrig föreställa mig att jag inte skulle få hjälp om något gick fel." "Tandblekningen frätte sönder Elins tandkött: Trodde att jag skulle tappa tänderna".
En annan artikel från Sveriges Radios Plånboken : "Fortfarande svag konsumenträtt vid skönhetsingrepp". "Konsumenter skyddslösa vid skönhetsbehandlingar". "Vem hjälper dig om skönhetsbehandlingen går fel? Kanske ingen alls". Så här kan vi hålla på, fru talman. Vi skulle kunna läsa tusentals artiklar från runt om i Sverige om hur människor har hamnat i kläm.
Om jag har förstått statsrådets svar betyder detta att vi under minst ett år framåt kommer att kunna fortsätta att läsa om skönhetsoperationer som går snett och där konsumenter hamnar i kläm och människor till och med kan bli fysiskt misshandlade genom vaningrepp, men att inget kommer att hända.
Lars Beckman (M):
Det gläder mig att vi är överens om att detta är ett stort samhällsproblem. Det som jag tycker är mycket olyckligt är att främst unga människor varje dag under några år framåt kommer att få sina liv förstörda på grund av att de lägger sig ned för att genomgå det som de tror är en medicinsk behandling. Jag tycker i och för sig att det är ganska bra att man har en stor tilltro till det offentliga i Sverige.
När jag läser dessa förtvivlade artiklar i tidningar förstår jag att människor blir mycket förvånade över att de i princip inte har något konsumentskydd. Jag tror också att det är bra att vi är överens om tillståndsplikt och tillsyn. Det är naturligtvis rimligt. Vi måste ha bättre konsumentinformation. Jag tror att statsrådet vid något tillfälle nämnde att man till exempel ska ha en webbplats eller något annat.
Jag tror också att vi är överens om att det måste finnas ett försäkringssystem i detta sammanhang. Det är också viktigt att när en person lägger sig frisk under kniven, om jag får uttrycka det så, ska det inte belasta den offentliga sjukvården om det går snett utan att det är rimligt att man har ett försäkringssystem där en del av det pris som denna person betalar är en del av en ansvarsförsäkring, så att han eller hon får hjälp om någonting går snett.
Det är också rimligt att konsumenten får en ersättning om någonting går snett och inte bara som i dag - i bästa fall - får tillbaka pengarna. Det ska naturligtvis vara en ekonomisk ersättning, som borde vara ett privat försäkringssystem där man har en ordentlig ansvarsförsäkring. Jag kan bara beklaga att regeringen inte har agerat snabbare. Jag förstår av det statsrådet säger att vi är överens om det och att hon också beklagar detta.
Går det att göra någonting fortare tycker jag att ni ska göra det. Vi vill ju inte att människor ska bli medicinskt felbehandlade, helt enkelt.
Lars Beckman (M):
Om vi ska ha en vargstam i Sverige - vilket Sveriges riksdag har beslutat att vi ska ha - är det viktigt att det finns folklig acceptans och ett brett stöd för rovdjurspolitiken, även utanför Stockholm och Södermalm. Det gäller framför allt i de län som berörs. Den tilldelning för vargjakt i Gävleborg som länsstyrelsen har beslutat om motverkar målet om folklig acceptans.
Förra mandatperioden lade Alliansen, precis som miljöminister Karolina Skog säger, fram en rovdjursproposition. I samband med det arbetet reste vi runt mycket i Gävleborg. Vi samlade dem som var intresserade av viltvård - jägare, Svenska Rovdjursföreningen, länsstyrelser, polisen och kommuner. Vi gjorde ett bra arbete. Kanske förstod man inte just då hur bra det var.
Jag tror att statsrådet nämnde det man kom fram till, bland annat att det ska tas socioekonomisk hänsyn och att tamdjurshållning inte ska försvåras påtagligt. Det väcker naturligtvis anstöt när inventeringar av varg i Sverige visar att det kan finnas uppemot och kanske till och med fler än 400 individer.
När det står, precis som statsrådet sa, att vi ska ha 170-270 individer blir det ganska lätt matematik; 400 minus 22 blir väsentligt fler än 170-270. Antalet individer är den ena saken. Den andra saken är vargens utbredning, som gör mig bekymrad.
Jag vet inte hur ofta statsrådet läser Ljusdals-Posten, men om hon gör det läste hon kanske nyheten för ungefär ett år sedan om förskolan som inte vågade ha barnen ute på grund av vargen. De undrade vad de skulle göra om det skulle komma en varg och de var en personal på tolv barn.
Det om något visar väl att man måste ta mer socioekonomisk hänsyn. Jag kan förstå de föräldrar som är rädda för att ha sina barn på Linblommans förskola, när det var ett antal vargattacker. Vi har inte ens pratat om de 14 får som dödades i två vargattacker på en vecka.
Det är ett jättebekymmer för småföretagare i Ljusdal som föder upp får när dessa blir attackerade av rovdjur, i det här fallet vargar. Det har många gånger gått för långsamt att besluta om licensjakt och skyddsjakt.
Även om statsrådet säger att man har snabbat upp processerna har det uppenbarligen inte gått tillräckligt fort. Fru talman! I dag har en gråhund dödats av en varg i norra delen av Gävle kommun. I dag på förmiddagen har en jaktkamrat, en hund, fått somna in efter att ha blivit attackerad av en varg.
Jag tror att det är jätteviktigt att regeringen anstränger sig för att se till att våra ansvariga myndigheter följer riksdagens intentioner så att vi kan ha en acceptans för vargen, även i Gävleborg och i de tre fyra län det handlar om.
Lars Beckman (M):
I fyra minuter står miljöministern och pratar, men hon svarar inte på en enda av de frågor som har ställts här. Huvudfrågan för denna interpellationsdebatt är naturligtvis: Varför säkerställer inte regeringen att myndigheterna följer riksdagens beslut? Det är en provokation mot landsbygden, fru talman.
I en annan debatt som jag hade med miljöministern konstaterade jag att det pågår ett landsbygdsuppror i Sverige. För många - de som inte bor i Stockholm, på Södermalm, och inte åker tunnelbana - är det ett straff att bo på landsbygden. De har fått chockhöjda bensinskatter. Man ska införa kilometerskatt, och man skär ned på infrastrukturen. I Gävleborgs län ska vägar göras om från asfaltvägar till grusvägar.
Och regeringen respekterar inte riksdagens beslut. Det är en grov provokation, eftersom alliansregeringen under förra mandatperioden tog fram och skapade den ordning och reda som Karolina Skog och regeringen hade att förvalta. Det här skapar så stark frustration, fru talman, att jag till och med har sett folk i Ljusdals-Posten säga: Skjut alla vargar!
Det säger man naturligtvis i ren frustration som är framprovocerad av den här regeringen. Jag har full respekt för att Miljöpartiet inte vill ha jakt, jakt på varg eller något annat. Vi var många som varnade för vad det skulle innebära när Miljöpartiet fick ansvaret för viltvården i Sverige.
Vad innebär det att vi har fattat ett beslut om att vi ska ha 170-270 vargar för gynnsam bevarandestatus? Som Sten Bergheden konstaterade har vi kanske 430 vargar i Sverige, och myndigheterna beslutar om en licensjakt på 22. Det är en ren provokation mot landsbygden.
Det är ren provokation för den hundägare som i dag fick sin hund dödad i Gävle och som Gefle Dagblad skriver om - en jaktkamrat som blev uppäten av två vargar. Det är en provokation mot förskolläraren Marie Envall i Ljusdal, och Ljusdals-Posten berättar ungefär så här: Det är inte riktigt det svar som Marie Envall, som helst vill se en minskad vargstam i området, vill ha.
Det är precis detta beslut som Sveriges riksdag har tagit. Som Christian Holm Barenfeld Holm sa innebär beslutet att vi ska sprida rovdjuren över hela Sverige, utom på Gotland och i renbetesland. Vad tror ni hade hänt om personalen på en förskola i Nacka hade sagt att man inte kunde ha barnen ute på grund av varg? Med stor sannolikhet hade det varit en stor riksnyhet.
Vad hade hänt, fru talman, om en varg hade tagit en hund på Södermalm i dag på eftermiddagen? Med stor sannolikhet hade det varit en stor nyhet. När en eller ett par vargar tog en hund i Gävle i dag blir det en notis i Gefle Dagblad. Men det är ingen notis för dem som bor och verkar i Gävleborg. Det är ingen notis för dem som rör sig i skog och mark.
Det är ingen notis för dem som anser att regeringen ska säkerställa att riksdagens beslut följs. Det är faktiskt en hygienfaktor att Sveriges regering säkerställer att våra myndigheter följer intentionerna i riksdagens beslut. Det är er skyldighet. Att skriva i ett interpellationssvar till Sveriges riksdag att ni inte kan fatta beslut är inte rimligt.
Lars Beckman (M):
Jag förstår att Socialdemokraterna anmäler sig till debatten. De är nog väl medvetna om hur förtroendet för Miljöpartiet är på den svenska landsbygden. De är nog väl medvetna om att subvention av elcyklar inte är den viktigaste frågan i Hälsingland, utan det är att det finns ett drivmedelspris man har råd att betala. Jag har alltså full respekt för att Socialdemokraterna skyndade sig att anmäla sig. Fru talman!
Denna debatt har visat att Miljöpartiets representant, statsrådet, inte svarar på de frågor som handlar om att man ska respektera riksdagens beslut. Man kan raljera över att vi har fattat ett antalsbeslut. Man kan raljera över det beslut som fattades i riksdagen, men då får man faktiskt komma tillbaka till Sveriges riksdag och lägga fram en annan proposition. Då får man komma tillbaka till denna riksdag och söka stöd för en annan politik.
Om riksdagen har fattat ett beslut är det regeringens och våra myndigheters skyldighet att följa det beslutet. Det finns väsentligt fler vargar i Sverige på en väldigt begränsad yta. Vi behöver inte ha högläsning, men det framgår klart och tydligt av det beslut som antogs i riksdagen att vargstammens koncentration ska minskas där den är som tätast.
Statsrådet har fått frågor från alla mina kollegor här. Vad gör statsrådet för att se till att riksdagens beslut följs? Vi kan konstatera att det raljeras över riksdagens beslut, men vi får inget svar på frågan om hur regeringen via regleringsbrev eller andra åtgärder ska säkerställa att riksdagens beslut följs.
Detta tycker jag är bekymmersamt, och vi får säkert anledning att återkomma till denna fråga under senare debatter.
Lars Beckman (M):
Jag tänker inte fråga statsrådet Bolund om hans förkärlek för subventionerad bäversafari utan fråga honom om skönhetsbehandlingar som går fel. I dag finns det en olycklig gråzon som rör skönhetsbehandlingar som går fel. I många fall går de naturligtvis bra. Men min fråga gäller när de inte gör det. Det är i dessa fall som politiken måste agera med en fungerande lagstiftning. Det är många skönhetssalonger som fälls av Allmänna reklamationsnämnden men som inte följer nämndens beslut.
ARN sa i somras att man sannolikt inte är rätt instans över huvud taget. Det finns en färdig utredning med skarpa och effektiva förslag om exempelvis skadestånd vid ekonomiska, fysiska och psykiska skador. Samma utredning föreslår även tillståndsplikt respektive tillsyn. Min fråga till statsrådet Bolund är: När kommer det skarpa förslag från regeringen, och vad säger du till den unga tjej som i dag inte får stöd och hjälp när någonting går snett vid en skönhetsoperation?
Lars Beckman (M):
Jag tackar statsrådet för svaret. Det är klart att det är jätteviktigt att regeringen agerar när en marknad inte fungerar. Det är nog inte helt ovanligt att konsumenterna i dag tror att de har någon form av skydd, eftersom de blandar ihop sjukvård och konsumentskydd, precis som ministern antyder. Men jag hoppas verkligen att regeringen tar tag i denna fråga i närtid. Utredningen tillsattes våren 2014, den presenterades i november 2015 och nu är det 2017.
Jag ser därför fram emot att regeringen agerar.
Lars Beckman (M):
Jag har en fråga till statsrådet Ibrahim Baylan. För något år sedan gjorde Svenskt Näringsliv en undersökning bland sina medlemsföretag om det är viktigt med el till konkurrenskraftiga priser i Sverige. Föga oväntat var det många företag som ansåg att det var en avgörande konkurrensfaktor.
I samma undersökning frågade man om företagen hade informerats om vad som kunde hända i en situation när partiell nedsläckning av elnätet sker på grund av elbrist. Det var 89 procent av företagen som svarade nej på det, och 86 procent av företagen hade ingen plan för att hantera ett längre elavbrott.
Med tanke på att väl fungerande kärnkraft nu släcks ned i Sverige, med risk för ökad elbrist vid köldknäppar i vinter, blir min fråga: Vad har statsrådet gjort för att öka kännedomen hos allmänheten och företagen om konsekvenserna av en partiell nedsläckning av elförsörjningen i Sverige?
Lars Beckman (M):
Jag noterar att statsrådet säger att man ute i näringslivet mycket väl känner till hur man ska hantera en eventuell elbrist i vinter om det blir en köldknäpp. Men verkligheten är att nio av tio företag inte har någon plan för detta och inte känner till hur man ska agera vid partiell nedsläckning av elförsörjningen i Sverige. Statsrådet har nu några månader på sig.
Blir det en köldknäpp i februari, som det blev för något år sedan, är det viktigt att det finns planer för detta ute i företagen.
Lars Beckman (M):
Jag har en fråga till landsbygdsministern, som nyligen besökte Ljusdal. Det gjorde jag också, i måndags kväll, och då kom denna åsikt fram: Det är nu eller aldrig! Vi måste bli mer offensiva om vi ska kunna behålla en levande landsbygd i Sverige. Bakgrunden till mötet var den omfattande kritik som finns mot regeringens rovdjurspolitik; det handlar om antalet vargar.
Riksdagen har tagit ett beslut om att det ska finnas 170-270 vargar i Sverige, medan Miljöpartiet har lanserat ett annat mål på 300. I rovdjurspropositionen, som är antagen av Sveriges riksdag, står det att man ska ta socioekonomiska hänsyn när man bedömer antalet rovdjur i Sverige, liksom hänsyn till geografisk utbredning. Min fråga till landsbygdsministern är: Vilken nivå för antalet vargar i Sverige tycker du är rimlig, och på vilket sätt tar du socioekonomisk hänsyn i er rovdjurspolitik?
Lars Beckman (M):
Jag ska inte tala om att åtta av tio väljare vill ha valfrihet i välfärden, utan jag har en fråga till statsrådet Shekarabi som rör 140 statliga jobb som riskerar att gå förlorade i Gävleborg. Migrationsverket har meddelat att de avser att lämna Gävle och Söderhamn. Det skulle betyda för vårt län, där arbetsmarknaden redan är mycket hårt ansträngd, att vi skulle förlora 140 värdefulla, statliga arbetstillfällen.
Migrationsverkets förslag till beslut går tvärt emot vad statsrådet har sagt tidigare i den här kammaren, att regeringen vill värna jobb i hela Sverige. Min fråga är helt enkelt till den tidigare Gävlebon och nuvarande statsrådet Shekarabi: Hur tänker du agera för att vi ska få behålla 140 värdefulla, statliga jobb i Gävle och Söderhamn?
Lars Beckman (M):
Jag hoppas att statsrådet tar del av de skrivelser som hans partivänner har skickat från Gävleborg. Låt mig bara notera att Migrationsverket säger att man ska fokusera bland annat på Uppsala. Inget ont om Uppsala - det är en fantastiskt fin stad - men där har man Sveriges lägsta arbetslöshet, medan Gävle och Gävleborg har tagit emot flest flyktingar i Sverige per capita. Det vore då lämpligt att Migrationsverket väljer att fokusera på exempelvis Gävle. Varje jobb är viktigt, herr talman.
Lars Beckman (M):
Jag har en fråga till statsrådet Damberg. Jag har noterat att statsrådet har haft ett engagemang för betalningstider på 30 dagar. Det är naturligtvis en viktig fråga, där det finns en bred samsyn mellan riksdagens partier. Det man blir bekymrad över är dock när staten själv inte ser till att betala i tid.
Jag tänker på alla de privata assistansföretag som nu har hamnat i akut likviditetsbrist därför att Försäkringskassan inte betalar sina fakturor i tid. Jag har läst en undersökning som visar att fyra av tio assistansföretag inte får betalt i tid. Dessutom visade undersökningen att Försäkringskassan helt enkelt har slarvat bort handlingarna för 7 procent av företagen.
Eftersom Damberg har visat ett sådant intresse för 30 dagars betalningstid är min fråga: Vad har statsrådet gjort, och vad gör han, för att påverka statliga myndigheter och bolag att betala i tid?
Lars Beckman (M):
Jag har en fråga till miljöminister Karolina Skog. Veckan före jul kom Försvarsberedningen med information till svenska hushåll som handlade om att vi inte längre kan utesluta risken för krig i Sverige. Det här ställer väldigt stora krav på oss som hushåll, till exempel när det gäller att vi ska kunna värma upp våra hus och laga vår mat.
Därför är det mycket olyckligt att Boverket gick ut med information om att man skulle försvåra vedspisanvändningen i Sverige. Om detta hade vi debatt med bostadsministern i veckan. Då backade glädjande nog Peter Eriksson från vad Boverket sagt, och han sa också att Boverket hade fått många att missförstå vad man egentligen menade.
Min fråga är om Karolina Skog delar bostadsministerns uppfattning om att fler borde vedelda och använda vedspis i Sverige.
Lars Beckman (M):
Jag har en fråga till landsbygdsministern. Vi är rätt många som bor norr om Dalälven som tycker om friheten att kunna åka skoter. Jag är säker på att landsbygdsministern, som bor i Norrbotten, också delar den glädje som det innebär att kunna ta skotern och åka ut och åka. Regeringen har i veckan tillsatt en utredning där man ska se över terrängkörningslagen.
Vi vet historiskt under den här mandatperioden att när regeringen har gjort någonting som har med motorfordon att göra har det snarast varit negativt. Vi hörde här tidigare om miljözoner och kilometerskatt, och vi har sett skattehöjningarna på drivmedel och allting. Det är klart att det finns många skoterägare som är oroliga. Jag skulle vilja veta hur landsbygdsministern ser på den här utredningen. Vad är det som behöver förändras och förtydligas?
Det vore klargörande med ett svar från statsrådet.
Lars Beckman (M):
Jag förutsätter att statsrådet följer medierna i Norrbotten. Det pågår ju en debatt nu där partier i Sametinget till exempel vill ta över kontrollen och tillsynen över skoterkörning i vissa områden. Det står också i utredningsdirektivet just att man ska titta på en effektiv tillsyn. Det vore intressant att höra landsbygdsministerns uppfattning om det är så att man avser att lägga ut till exempel tillsyn på vissa renskötare.
Lars Beckman (M):
Jag har en fråga till statsrådet Ylva Johansson. Vi kan se hur till Socialdemokraterna närstående fackförbund LO ägnar sig åt en systematisk utrensning av förtroendevalda som inte är aktiva socialister. Det senaste exemplet berättade Sveriges Radios Ekot om i går. En kristdemokratisk politiker har blivit utsparkad som förtroendevald. Det betyder alltså att åsiktsfrihet och mänskliga rättigheter att vara med i föreningar inte är så viktigt för Socialdemokraternas närstående LO.
Jag och statsrådet har under våren debatterat den viktiga frågan om fackförbundens koppling till regionala skyddsombud och de risker som det innebär inte minst för medarbetare som inte är socialister. I går kunde vi också ta del av nyheten att fackförbund inte klarar av att sköta a-kassan neutralt i förhållande till fackförbundens medlemmar.
Min fråga till statsrådet Ylva Johansson är: Hur garanterar statsrådet att inte regionala skyddsombud inom LO särbehandlar icke-socialister, och vilka åtgärder tänker statsrådet vidta med anledning av rapporten som kom i går?
Lars Beckman (M):
Jag har en fråga till statsrådet Shekarabi som berör de 13 383 personer i Gävleborgs län som är arbetslösa. Jag har noterat att statsrådet åker land och rike runt och utlovar statliga jobb. Senast häromdagen såg jag att han var i Kiruna och utlovade några hundra statliga jobb. Det skrev medierna i Norrbotten. Nu tror jag att väljarna ska vara lite sunt skeptiska till socialdemokratiska vallöften som ges i det här opinionsläget.
Om inte annat kan vi tänka på bensinskattelöftet som gavs före förra valet, när man sa att det inte fanns något behov av att höja bensinskatten. I Gävleborgs län har staten tagit bort 140 viktiga statliga jobb från Migrationsverket. Även om man räknar in de ersättningsjobb som lagts till är det ett kraftigt minus, och vi har alltså 13 383 personer som är arbetslösa.
Min fråga till Shekarabi är: Har regeringen någon plan för att öka antalet statliga jobb i Gävleborgs län?
Lars Beckman (M):
De här brandtalen får man väl möjligen ta på SSU:s kongress. Om man tar bort 140 jobb och lägger till 50 blir det minus 90. Brandtalet betyder alltså att det har blivit färre jobb i Gävleborgs län vad gäller statens närvaro. Min fråga kvarstår. Vad tänker regeringen göra för att öka antalet statliga jobb i Gävleborgs län - eller se till att företagen kan anställa fler medarbetare?
De 13 383 arbetslösa i Gävleborgs län är nyfikna på statsrådets svar.
Lars Beckman (M):
Jag har en fråga till statsrådet Peter Eriksson. Vi har tidigare hört i dag att bostadskrisens effekter har blivit tydliga. I Boverkets senaste prognos står det att bostadsbyggandet i Sverige kommer att sjunka. Byggsubventionerna har blivit ett fiasko. 5 procent har betalats ut. Jag tror att man har byggt en hyresrätt i Stockholm. Detta är inte bara ett storstadsproblem, herr talman, utan det gäller runt om i landet.
Om man googlar på ordet "byggstopp" kan man hitta byggstopp i var och varannan stad, till exempel i Umeå. Där säger HSB att de hade en god försäljning av sina bostadsrätter, men när regeringen införde amorteringskrav, krav på hur mycket man får låna och hela det paketet tvärnitade försäljningen. Från att ha sålt ett antal lägenheter i veckan säljer man nu någon i månaden. Vd:n för HSB Norr säger att "alla i byggbranschen sitter och väntar på vad som ska hända".
Detta är en rimlig fråga att ställa till bostadsministern: Är du nöjd med de beslut som har ni har tagit och som har gjort att det har blivit ett byggstopp i Sverige?
Lars Beckman (M):
Umeå är ingen förort till Stockholm utan ligger en bra bit därifrån. När Peter Eriksson flyger hem till Norrbotten flyger han över Umeå. Det var Umeå som jag tog upp i mitt exempel, och det var i Umeå som man efterfrågade vad regeringen tänker göra. Det är nu tvärstopp, byggstopp, i Umeå. Man hänvisar till att det är regeringens politik som har gjort att det är byggstopp i Umeå och på många andra orter i Sverige.
Frågan från HSB Norr och mig kvarstår: Vad tänker regeringen göra?