Thomas Bodström (S):
Debatten om dagens andra interpellation innehöll också en begäran om att jag ska kommentera vad andra personer har sagt. Jag tycker att det är lättare att de kommenterar vad de själva har sagt. Det var också en form av upprepning på så sätt att Ragnwi Marcelind säger att jag ska tala om vad myndigheter ska göra i olika situationer. Det är alldeles riktigt att vi har fått den diskussionen till stånd många gånger här i plenisalen - man kan knappt räkna dem - och det är inte jag som har tagit initiativ till den.
Jag får också höra att jag har sagt att antalet poliser är tillräckligt. Det har jag aldrig sagt. Vad skulle vi annars göra av den stora satsning som vi nu gör och som jag brukar fråga Ragnwi Marcelind om med insikten om att den ökar för varje år? Det är inte heller riktigt att antalet mord bara ökar. Det har varit detsamma under 30 år. Det ska dock inte på något sätt tas som något annat än att varje enskild händelse naturligtvis är väldigt tragisk.
Det är ändå viktigt att fakta förs fram, inte minst här i riksdagen. Fru talman! När det gäller brottsutredande verksamhet ligger en del av ansvaret hos polisen. Det handlar om hur man organiserar vissa saker och hur man fördelar det hela ekonomiskt ute i länen enligt det system som vi har i dag. Det gäller också vissa rent organisatoriska saker hos polisen. Det här har vi också talat om flera gånger.
Det faktum att de organisatoriska och fördelningsekonomiska frågorna finns hos polisen innebär ju inte att vi inte har ett ansvar. Det har jag aldrig sagt. Inte heller har jag sagt att vi ska försöka att inte ta det. Tvärtom undrar jag om det någonsin har pågått så mycket arbete som det gör nu för att till exempel renodla polisens arbete så att den inte ska behöva utföra fler av de arbetsuppgifter som den har i dag.
Man ska göra klart vad polisen får göra så att det inte blir fråga om oklarheter mellan bevisprovokation och brottsprovokation. Det gäller också naturligtvis vad man ska göra och hur man ska göra det. Så ger vi också den bästa möjligheten för polisen när det till exempel gäller det som den tidigare interpellationen handlade om - DNA-register. Det är alldeles klart att det finns ett stort ansvar, och vi tar det också. Jag menar inte på något sätt att allting är klart och färdigt. Tvärtom finns det mycket som återstår att göra.
Men det kan väl ändå inte vara så förtvivlat svårt att förstå att vissa saker tillhör myndigheten och vissa saker hör till lagstiftaren? Jag tycker att vi har pratat om det här så oerhört många gånger. Jag talar gärna om de saker som vi har ansvar för, och jag talar gärna om allt det här så att det står utom allt rimligt tvivel att det pågår väldigt mycket för att förbättra den svenska polisen. Den är i och för sig på många sätt bra, men den kan naturligtvis bli ännu bättre.
Jag tycker också att det vore ytterst olämpligt om man angav något slags procentsats för när man är nöjd. Man har förstås ambitionen att varje brott som begås ska klaras upp. Att det sedan begås 200 000 cykelstölder i Sverige - vart sjätte brott är en cykelstöld - och att de har en låg uppklaringsprocent och naturligtvis påverkar statistiken är något som man kanske ändå ska nämna.
Men jag tycker också, precis som jag har sagt många gånger, att den allra viktigaste saken är att höja uppklaringsprocenten. Där har vi också nu påbörjat ett arbete för att bättre kunna se hur det fungerar på olika ställen runtom i Sverige. Det kommer vi att kunna presentera senare i år. Men det handlar även här om att polisen själv måste se till att man kan förbättra det, och det gör man ju också på många ställen runtom i landet.
Till exempel i Örebro län har man tagit flera olika initiativ och också lyckats höja uppklaringsprocenten. Vi är nog överens om detta, även om jag vill inte lägga det hela på någon särskild nivå. Vad skulle då hända om man nådde upp till den nivån? Skulle man vara nöjd då, när det fortfarande finns massor av ouppklarade brott? Sammanfattningsvis kan jag säga att visst har vi ett ansvar. Vi tar också det ansvaret, men vissa saker ska nog ligga kvar i myndigheten. Annars är det inte någon större mening med att vi har myndigheter kvar över huvud taget.