Göran Hägglund (KD):
Amineh Kakabaveh har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att alla barn ska kunna få ta del av den pedagogiska verksamheten i förskolan, vilka åtgärder jag avser att vidta för att Barcelonamålen även ska omfatta kvinnor som befinner sig utanför arbetsmarknaden, samt vilka åtgärder jag avser att vidta för att landets kommuner ska följa barnkonventionen.
Jag vill börja med att tacka för frågorna och för tillfället att få framföra mina och regeringens värderingar i familjepolitiken. Med vårdnadsbidraget har vi sedan den 1 juli i år tagit steget mot ett barnvänligare Sverige. Vårdnadsbidraget ökar valmöjligheterna och gör det möjligt för fler att anpassa arbetstid och föräldraledighetens längd utifrån barnets behov och föräldrarnas egna önskemål.
Den självklara utgångspunkten är att familjepolitiken måste inriktas på att så långt som möjligt fungera för alla barn och alla barnfamiljer. Därför är det viktigt med valfrihet och flexibilitet. Syftet med vårdnadsbidraget är att möta barnfamiljernas behov. Det är en reform med ett tydligt barn- och valfrihetsperspektiv.
Det är vår utgångspunkt att barnomsorg ska organiseras utifrån barnets bästa - inte utifrån förskolans, kommunens eller olika myndigheters behov och önskemål. Barn är olika och behöver olika former av omsorg, i synnerhet när de är små. Förskolan är bra och ska självfallet vara kvar och vidareutvecklas. Men kanske är den inte det bästa alternativet för alla barn hela tiden.
Vårdnadsbidraget är frivilligt för kommunerna att införa, och deras skyldighet att enligt skollagen erbjuda barn som stadigvarande vistas i kommunen en förskoleplats kvarstår alltjämt. Vårdnadsbidrag kan vara en lösning för alla de familjer som upplever att de har för lite tid för sina små barn.
Men även de som av andra skäl söker alternativ till förskolan kan få stor nytta av vårdnadsbidraget - exempelvis föräldrar med infektions- eller ljudkänsliga barn eller de som har arbetstider som inte är anpassade efter förskolans öppettider. Det är särskilt viktigt att se att barnen är individer och har olika behov. Vi tror på föräldrarna. Föräldrarna är de som har huvudansvaret för barnets välbefinnande och som ska se till barnets bästa.
Föräldrarna är också de som känner sina barn bäst och statens roll i sammanhanget är att stödja föräldrarnas val. Av barnkonventionen följer bland annat att barnet har rätt att så långt det är möjligt bli omvårdat av sina föräldrar. Barnets bästa ska komma i främsta rummet och föräldrarna ska i sammanhanget få lämpligt bistånd då de fullgör sitt ansvar för barnets uppfostran.
Detta inbegriper såväl stöd som möjliggör omsorg i hemmet som offentligt finansierad förskoleverksamhet. Vad gäller språkutveckling och integration av barn med invandrarbakgrund är jag övertygad om att föräldrarna är de som, utifrån familjens livssituation och barnets behov, har de bästa förutsättningarna att fatta beslut som är till barnets bästa. Detta gäller i de allra flesta fall och oavsett om föräldrarna kommer från Sverige eller något annat land.
Utrymmet för flexibilitet och valfrihet bör också vara detsamma för alla familjer, oavsett nationalitet och bakgrund. Barnets språkutveckling och integration ligger i barnets och föräldrarnas intresse oavsett nationalitet och bakgrund.
En faktor av betydelse i detta sammanhang är deltagande i förskoleverksamheten, en verksamhet vars kvalitet kommer att förstärkas i och med regeringens satsningar på en utökning av allmän förskola till att även omfatta treåringar. Därmed har föräldrar möjlighet att välja en högkvalitativ förskola på hel- eller deltid. Det senare alternativet kan kombineras med ett reducerat vårdnadsbidrag.
Oavsett om föräldrarna uppbär vårdnadsbidrag eller inte kvarstår också möjligheten till obegränsat deltagande i den öppna förskolan. En annan viktig faktor för språkutveckling och integration av barn med invandrarbakgrund är föräldrarnas språkkunskaper och integration, som i sin tur påverkas av möjligheten till arbete och egen försörjning. Regeringens mest prioriterade fråga är att sätta fokus på jobben och minska utanförskapet.
Min bedömning är att arbetslinjen och regeringens åtgärder på det arbetsmarknadspolitiska området kommer att bidra till förbättrade språkkunskaper och ökad integration för såväl barn som föräldrar med invandrarbakgrund. Människors möjlighet till god välfärd, frihet och integration i det svenska samhället bygger på förutsättningen att de ska kunna försörja sig själva.
Regeringen har mot denna bakgrund utformat vårdnadsbidraget så att det inte innebär ett hinder för att arbeta eller minskar människors ekonomiska självbestämmande. Vårdnadsbidraget kan kombineras med förvärvsarbete men däremot inte med vissa andra ersättningar från trygghetssystemen som grundar sig på föräldraskap, ålder, arbetsoförmåga eller arbetslöshet. Vårdnadsbidrag får inte heller lämnas till en vårdnadshavare vars sammanboende make eller sambo för samma period får någon sådan ersättning.
Syftet med dessa begränsningar är att undvika inlåsningseffekter för personer som står långt från arbetsmarknaden. Regeringen har även för avsikt att genomföra andra reformer på det familjepolitiska området. Föräldrar som väljer att inte utnyttja vårdnadsbidraget ska också få ökad valfrihet. Detta kommer att ske genom barnomsorgspengen som ökar mångfalden i förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen, och därmed ger föräldrar möjlighet att ordna den omsorg som passar dem och deras barn.
Kommunernas skyldighet att erbjuda förskola och skolbarnsomsorg till god kvalitet kvarstår, och verksamhetens kvalitet kommer också att förstärkas i och med regeringens satsningar på att förtydliga läroplanen för förskolan. De så kallade Barcelonamålen från 2002 som interpellanten nämner i sin fråga ingår i EU-strategin för ökad tillväxt och sysselsättning.
Målen handlar om att det senast 2010 ska finnas förskoleverksamhet för minst 90 procent av barnen mellan tre år och den obligatoriska skolåldern och för minst 33 procent av barnen under tre år. I åldersgruppen 0-3 år är det hittills bara fem medlemsstater - däribland Sverige - som har uppnått det uppsatta målet.
Barcelonamålen är redan i dag i huvudsak inriktade på att främja kvinnors möjligheter att komma in i och stanna i arbetslivet för att på så sätt uppnå ökad jämställdhet.