Carin Jämtin (S):
Tack för interpellationen och en intressant diskussion om ett mycket viktigt ämne. Situationen för palestinierna på Västbanken och i Gaza är förskräcklig ur alla perspektiv. Sedan den andra intifadan påbörjades år 2000 har fattigdomen nästan dubblerats. Över 60 % av befolkningen lever i dag på mindre än 2 dollar om dagen. Arbetslösheten omfattar över hälften av befolkningen.
Fattigdomen har i princip dubblerats på tre och ett halvt till fyra år. Situationen är förskräcklig för många människor, och ekonomin är totalt lamslagen. I ett sådant perspektiv ska man fundera på att Sune Perssons rapport lades fram för sju år sedan, 1997. Då var situationen helt annorlunda. Trots det var det många av rekommendationerna i Sune Perssons rapport som Sida valde att följa.
Det är Sida som väljer medlen vid genomförandet av det bilaterala biståndet. Till exempel utgår inget obundet budgetstöd till den palestinska myndigheten. Det bistånd som går till Palestina är i form av projekt till lokala myndigheter genom andra kanaler, genom enskilda organisationer direkt till dem som genomför utbildningen, till barn eller till hälsovården och så vidare.
Det är den typen av medel som är lätt att följa med en revision och den typen av uppföljning som vi gör i allt bistånd. Allt bistånd är offentliga medel och ska följas noggrant. Det ska komma till den målsättning som är uppsatt.
Därför använder sig Sida, och för den delen Utrikesdepartementet i de fall det är multibistånd som går genom FN-systemet, av stora auktoriserade revisionsbyråer som följer upp såväl ekonomiskt som verksamhetsmässigt, även om en stor del av den verksamhetsmässiga uppföljningen självklart får göras av andra konsultbyråer, andra biståndsgivare och så vidare.
Det får vara både auktoriserade revisorer och andra specialister på vissa områden för att verkligen se till att verksamheten uppfyller målsättningarna. Det blir verksamhetsmässig och ekonomisk uppföljning. Hemligstämplingen har, såvitt jag förstår, skett på Sida. Vad som skedde i korridorerna 1997 kan jag inte uttala mig om. Jag har inte sett i några papper vad som hände på den tiden.
Vi har ingen kunskap om det. Hemligstämplingen skedde på Sida, och jag har inga andra kunskaper än det. En hemligstämpling är ingenting annat än en varningssignal och var vid det tillfället, 1997, ett sätt att säga att det finns personer och saker i den här rapporten som skulle skada Sveriges möjlighet att vara en partner i ett fredsförhandlande arbete. Det var det som hemligstämplingen i huvudsak handlade om.
Dock följdes också, som jag sade i inledningen till det här svaret, ett flertal av de administrativa kanalvalen vad gäller biståndsarbetet. Man använde sig av en kraftigt ökad mängd enskilda organisationer och andra kanaler för biståndet just av det skälet. Att säga att rekommendationerna inte har följts är faktiskt felaktigt. Det tycker jag att man ska komma ihåg.
Just för att det har varit en del problem med korruption och att andra givares pengar har hamnat på fel ställen har både Världsbanken och EU genomfört olika uppföljningar av hur den ekonomiska hanteringen har skett av de medel som har gått till olika delar av det palestinska folkets väl och ve.
Bland annat har EU:s utvärderingskontor OLAF lämnat en preliminär rapport om det budgetstöd som EU lämnar. Man säger klart och tydligt att det inte finns några problem med pengarna. Det är en preliminär rapport. Den slutgiltiga rapporten kommer inom kort. Jag återkommer med det jag inte hunnit med.