Emma Berginger (MP):
Döden har nog varit mer närvarande i våra tankar denna vår och inte minst i dag än vad den annars brukar vara.
Döden och oron för döden är dock ständigt närvarande i vårt trafiksystem - hos farmodern som väntar på att hennes barn och barnbarn ska komma fram till julfirandet, hos mamman som skickar sitt barn till skolan på cykel, hos vännerna som undrar om inte kompisen på motorcykel snart borde vara framme vid midsommarfirandet.
Även om Sverige anses vara ett trafiksäkert land är det fortfarande alltför många som skadas och dödas i trafiken. Under 2019 omkom 221 personer i olyckor på de svenska vägarna. Det är betydligt färre än föregående år då 324 människor omkom - men ändå alltför många. Av de 221 omkomna var 132 bilister och 29 motorcyklister.
Det var en minskning i båda dessa grupper jämfört med 2018. Särskilt utsatta är de oskyddade trafikanterna, även om de är relativt få i dödsstatistiken.
Under 2019 omkom 27 fotgängare efter att ha blivit påkörda av motorfordon. Samma år omkom 17 cyklister, vilket är färre än 2018 då 23 omkom. De övriga omkomna färdades på moped, terränghjuling, snöskoter eller traktor. Fru talman!
Det finns ett uttryck som lyder: Barn är mjuka, bilar är hårda. Men det är inte bara barn som är mjuka i förhållande till bilar; pappa är också mjuk liksom mormor. Vi behöver vara rädda om varandra i trafiken och utforma ett trafiksystem som är förlåtande och där vi undviker att förares misstag får allvarliga konsekvenser. En enkel åtgärd som faktiskt sparar liv är sänkt bashastighet i tätort.
Att sänka bashastigheten i tätort från 50 kilometer i timmen till 30 kilometer i timmen reducerar kraftigt risken att dö för den som blir påkörd av en bil. De flesta som blir påkörda av en bil som kör 30 kilometer i timmen överlever.
Därutöver skulle den upplevda tryggheten i trafiken öka, vilket skulle göra att fler väljer att gå - eller att cykla, vilket är ett hållbart transportsätt på många sätt. Att cykla är även ett bra sätt att stärka folkhälsan eftersom fler därigenom får det dagliga behovet av motion, vilket minskar risken för ohälsa och sjukdom. Överlag är sänkta hastigheter ett bra sätt att skapa ett säkrare transportsystem.
Det minskar också utsläppen av växthusgaser. Därför välkomnar jag de insatser som Trafikverket har gjort när det gäller att sänka hastigheten till 80 kilometer i timmen på vägar som inte upplevs som trafiksäkra. Regeringen beslutade så sent som i februari i år om ett nytt etappmål för att påskynda arbetet med nollvisionen.
Arbetet med denna vision för att minska antalet personer som dödas eller skadas svårt i trafiken har varit framgångsrikt. Etappmålet är en halvering av antalet omkomna till följd av trafikolyckor inom vägtrafiken, sjöfarten och luftfarten jämfört med det årliga medelantalet omkomna i trafiken under perioden 2017-2019. Även antalet omkomna inom bantrafiken ska halveras.
Dessutom ska antalet allvarligt skadade inom samtliga trafikslag minska med minst 25 procent. Detta mål ska vara uppfyllt 2030. Härmed omfattas samtliga fyra trafikslag av detta tidssatta mål. Det finns dock människor som dör av trafik men inte omfattas av nollvisionen, och det är de som dör av luftföroreningar.
Totalt uppskattas antalet förtida dödsfall som orsakas av luftföroreningar från trafik till omkring 3 000 per år. Varje dödsfall beräknas leda till en genomsnittlig förkortad livslängd om elva år.
Denna dödsorsak är förstås inte lika tydlig och konkret som att bli påkörd av en hård bil, men det är ändå en stor mängd människor som drabbas och som kunde ha fått leva längre och få fler år med god hälsa. Därför behövs en utvidgad nollvision som innefattar såväl dem som skadas och dödas direkt vid en trafikolycka som dem som dör på grund av trafikens luftföroreningar. Fru talman!
Jag ska också säga något om tillkännagivandet till regeringen med anledning av simulatorn på VTI. Det har tidigare redogjorts för detta från talarstolen, men jag vill ändå påminna om att vi som ledamöter har ett stort ansvar i detta.
Transportstyrelsen har noterat att personer med stora synfältsdefekter har fått godkänt i simulatorn på VTI. Givetvis kan en del personer med synfältsdefekter köra bil på ett fullgott sätt, och vi ser gärna att det sker en prövning av om man kan köra bil på ett trafiksäkert sätt.
Men det är tydligt att VTI-simulatorn inte kan avgöra det och att det inte är en säker prövning.
I sin utvärdering har Transportstyrelsen konstaterat att testscenariot i simulatorn är begränsat, vilket medför att kritiska moment som vänster och högersväng samt körning i rondell inte kan utvärderas vid körningen.
Som jag sa tidigare ska de som kan köra bil på ett trafiksäkert sätt få möjlighet att göra det. Men med VTI-simulatorn finns risk att personer med så grava synfältsdefekter att de inte kan köra trafiksäkert ändå får möjlighet att fortsätta köra.
Vi vet att trafikmiljön är komplex och att det sällan är bara raksträckor. Man behöver kunna svänga både vänster och höger och hantera rondeller.
Jag vill inte ha på mitt samvete att jag har uppmanat till en utvärdering som kan leda till att en förare inte ser det där barnet med bollen som kan komma från vänster eller höger eller från mitt i en rondell. Fru talman! Jag yrkar bifall till vår reservation och i övrigt till utskottets förslag.