Mikael Damberg (S):
Nu har Thomas Morell haft två inlägg. Jag delar hans problembeskrivning, men han har inte kommit med ett enda förslag på vad man ska göra. "Mer", hörde jag. Annars har jag inte hört något förslag på vad man ska göra. Att göra "mer" kanske inte räcker som åtgärdsprogram. Jag tar de här frågorna på väldigt stort allvar. Jag har varit i Tjärna Ängar. Jag har besökt området och tittat på hur man jobbar mellan polis och kommun.
Det är uppenbart att den polisiära närvaron har varit för svag under lång tid. Det är uppenbart att man vill ha fler kameror för att öka tryggheten, men man vill också jobba mer långsiktigt. Mitt största problem med Sverigedemokraternas ekonomiska politik är det här: Ni drar konsekvent bort alla pengar som leder till ökad integration i samhället. Pengar ska bort från den nya myndigheten som ska bekämpa segregation, pengar som framför allt skulle gå till de kommuner som har störst problem med sådana här områden.
Det handlar om pengar till skola och socialtjänst, riktade till de här områdena, så att barnen får en bättre förutsättning att lyckas och inte hamnar i negativa spiraler och kriminalitet. Det är det här som är baksidan av Sverigedemokraternas ekonomiska politik, nämligen att pengarna alltid ska tas från det förebyggande arbete som kan leda till att vi inte får värre problem i framtiden.
När vi talar om otryggheten på landsbygden får vi vara försiktiga med beskrivningar av människor med automatvapen som springer omkring överallt. Vi har problem med gängkriminalitet. De skjuter och spränger mycket mot varandra, och det finns en risk att allmänheten drabbas. Men det gäller inte i första hand på landsbygden i Sverige. Det måste vi ändå vara tydliga med.
De absolut främsta gängkonflikterna har sin rot i och koppling till de särskilt utsatta områdena runt om i Sverige - det är därför dessa områden är särskilt utsatta, och det är därför polisen har pekat ut dem. På landsbygden har vi dock problem med annan typ av kriminalitet, och brott mot butiker är ett sådant exempel. Regeringen har inte bara lovat att bygga ut med fler poliser, utan vi har också lovat att underlätta kameraövervakningen, vilket vi har gjort. Vi har sett till att vi har ett organiserat arbete mot internationella stöldligor.
Vi har nu en lagrådsremiss ute med förslag som innebär att man har möjlighet till tillträdesförbud för butiker, att man kan ge sig på dem som håller på med systematiska stölder - läs: stöldligor - och att det blir hårdare straff. Steg efter steg pressar vi alltså fram hela systemet för att öka tryggheten, och vi har bestämt oss för att göra det långsiktigt och med kraft. Det är ingen enkel uppgift.
Det här är problem som har fått växa till sig under ganska lång tid, och det krävs hela samhällets kraft för att bekämpa kriminaliteten och öka tryggheten.
När vi ser att polisen har tagit bort vissa områden från listan över särskilt utsatta områden i kommuner som har haft störst problem med trygghetsfrågorna har det nästan alltid föregåtts av att polisen har varit mer närvarande, att fastighetsägare har gjort investeringar, att kommunen har funnits på plats och att civilsamhället har gjort ytterligare insatser. Det vill säga, hela det vanliga samhället mobiliseras och är närvarande i de här områdena.
Det är det som ökar tryggheten, men det skapar också framtidstro i de här områdena. Därför tror jag att man måste göra båda delarna.