KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anna-Caren Sätherberg (S):
Tack för ditt anförande, Said. Du målar verkligen världen svartare än vad jag tror att den uppfattas som. Inte på 20 år har industrin haft så stor framtidstro som nu. Det är fler som jobbar i industrin nu än för nio år sedan.
Fler företag väljer att flytta hem sin verksamhet från låglöneländer, industriinvesteringarna i Sverige är de högsta någonsin och besöksnäringen går bra. Du och jag verkar inte se samma statistik. Jag vet inte var du hämtar din, men jag kan berätta var jag hämtar min.
Min fråga till Said Abdu är: Vad har ni i Liberalerna gjort för analyser när ni väljer att skära ned 1,6 miljarder på näringspolitikområdet? Ni minskar på turistfrämjandet, ni minskar 945 miljoner på näringslivsutveckling med mera.
Jag såg precis i en flash att Moderaterna har aviserat att de ska sänka skatterna med 36 miljarder nästa mandatperiod, och jag vet att Liberalerna ofta håller med Moderaterna. Frågan är om Liberalerna vill bromsa eller främja företagsutvecklingen. Hur ser du, Said, på nedskärningen på 1,6 miljarder?
Anna-Caren Sätherberg (S):
Jag delar din åsikt att det finns utmaningar, Said, och det sa jag även i mitt anförande. Vi får aldrig bromsa, och ingen kan säga att det inte går bra för Sverige just nu. Men att vi måste kunna se runt hörn och längre fram håller jag med om. Däremot delar jag inte din åsikt att staten inte ska vidta företagsfrämjande åtgärder.
Jag hade nyss ett replikskifte med Moderaternas Lars Hjälmered om hur Moderaterna ser på Norrland och hur vi jobbar för att säkerställa att företagen där har infrastruktur, bredband och riskkapital - sådant vi inte kan se i Moderaternas motion.
Jag delar inte din uppfattning utan menar att staten ibland måste hjälpa de marknader som är svaga för att få ihop helheten i Sverige och med det öka vår export. Både du, Said, och din moderata kollega tog upp välfärdsföretagen i era anföranden.
Du sa att vi inte kan bestämma, tycka eller tänka, men vad baserar du det på? Om man annars gör en omvärldsanalys och tittar på de bästa länderna för att ta intryck undrar jag vilka länder du tittar på när det gäller till exempel vinster i välfärden, eller vilket internationellt institut som ger dig rätt i att det är modellen.
Vi delar dock en sak, och det är att vi vet att utbildningspolitiken är otroligt viktig för näringslivsutvecklingen. Här står Liberalerna starka.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Jag tackar Mattias Bäckström Johansson för frågan. Som jag sa i mitt anförande har vi kommit överens om målet att Sverige år 2040 ska ha 100 procent förnybar elproduktion. Sverigedemokraterna var i och för sig inte med i den överenskommelsen. Detta mål behöver nu verkställas. För mig får detta naturligtvis gärna gå mycket fortare än så.
Att alltid tala om kärnkraft känns för mig som en längtan tillbaka till svunna tider och en tro på att allting var bättre då. Det känns inte vidare framtidsinriktat. Mattias Bäckström Johansson talar om att han inte tror att politik och politiska signaler spelar någon roll. Jag kommer mycket väl ihåg hur det var förra mandatperioden när det hävdades att industrin var basically gone.
Tror du inte att industrin uppfattade det som att satsningar på forskning och innovation eller annat inte skulle ske just i industrin? Fredrik Reinfeldt sa i Umeå 2009 att vi faktiskt borde öppna upp för uranbrytning. Tror du inte att det lockade flera investerare som tänkte att Sverige nu är för uranbrytning? Politiska signaler i ett system spelar naturligtvis en jätteroll, eftersom lagar går att ändra.
Jag delar därför inte din åsikt om det.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Jag tackar Mattias Bäckström Johansson för detta. Jag tror att fler från huvudstaden ibland borde ta sig tid att lyssna på människors oro på landsbygden. Denna oro för uranbrytning verkar ha gått dig helt förbi. Jag kan förstå att man tycker att det är jättebra att man kan stoppa in en kontakt i väggen och säga: Varde ljus. Sedan spelar det ingen roll vilken källa det kommer från.
Men jag tycker att det ska komma från hållbara och förnybara källor. Det tror jag att också folket tycker, och vi är faktiskt satta att förvalta folkets förtroende. Jag berättade tidigare om att vi har en bra överenskommelse och att den är bra för industrin.
Mattias Bäckström Johansson frågade om det finns något land som har förbjudit ett enskilt grundämne. Helt ärligt vet jag inte det. Men vi kanske ska vara det första. SGU har haft ett uppdrag från regeringen att kartlägga.
Nu ska man också titta på hur dessa innovationskritiska metaller, som faktiskt är otroligt viktiga för att kunna lagra den förnybara energi som en majoritet i denna riksdag vill satsa på, ska utvinnas.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Jag tackar Hanif Bali för detta. Jag vet inte om jag uppfattade en fråga, men jag hörde i alla fall vad du sa. Då kan jag svara lite grann på det som du egentligen sa. Vi har alla kommit överens om att vi tror att vi kan ha ett samhälle 2040 med bara förnybar elenergi.
Det är någonting som vi jobbar för, både du och jag och många fler här i kammaren. Om vi tror på det samhället kommer vi såklart inte heller att vara lika beroende av kärnkraft. Du säger att om man inte får bryta uran kan man inte heller prospektera någonting annat.
Vi ser hur priserna har ökat otroligt mycket på de innovationskritiska metaller som du talar om och som behövs för att bygga de batterier som behövs för att ställa om.
Det står även i detta betänkande att dessa saker ska gå att göra hand i hand, alltså att uranet tas upp men inte får användas samtidigt som man naturligtvis kan ta fram de metaller som har ökat i pris och som det nu finns möjlighet att bryta. Jag ser inte samma problem som du ser. Det ser inte heller Naturvårdsverket som har gjort denna utredning.
Inte heller regeringen ser detta problem i sitt förslag i Regeringskansliet. Man anser att både och ska kunna göras. Vi ska inte behöva bryta uran. Vi kan lugna landsbygdens folk. Vi kan säga till jämtarna att de inte ska oroa sig längre. Samtidigt kan vi faktiskt satsa på de innovationskritiska metallerna.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Det är en otroligt splittrad allians i den här frågan. I den förra debatten om mineralpolitiken sa Kristdemokraternas företrädare att det inte finns något parti som vill att man ska bryta uran. Jag vet inte om det står för dig, Hanif Bali. Och nu blir det en retorisk fråga eftersom du inte har någon replik kvar för att svara. Vi vet att det finns en majoritet som är för det här i Sveriges riksdag.
Vi tycker att det är viktigt. Du talar om fattiga barn i andra länder. Men vi har också en energiöverenskommelse som innebär att vi ska ha 100 procent förnybart. Du borde koppla att behovet av kärnkraft då bör minska ordentligt. Den import vi behöver bör minska. Det är inte uran vi behöver.
Vi behöver de innovationskritiska metallerna som kan lagra den förnybara energin. Vi behöver bygga ut mer förnybar energi. Vi kan se att både vind- och solkraft byggs ut mycket mer.
Ni har varit med och kommit överens om vattenkraften och en massa bra saker i energiöverenskommelsen som kan leda till att Sverige står tryggt i energifrågan framöver. Den här gången vore det kanske smickrande att lyssna på jämtar och skaraborgare, på dem som känner en stor oro för det här.
Den oron verkar du inte tro på. Det kommer hela tiden stora utländska bolag som uppvaktar och vill bryta. Det lägger en död hand över allting. Jag är glad över att vi den här dagen kommer att säga nej till uranbrytning.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Jag lyssnade på Penilla Gunther och blev lite förvånad när hon hävdade att vi i Socialdemokraterna inte kan tycka någonting själva och inte har fattat några egna beslut vad gäller förbud mot uranbrytning. Jag tror inte att Penilla Gunther lyssnade på mitt anförande över huvud taget. Den här frågan har partikongressen avgjort, och hela mitt parti står bakom den.
Det är dock naturligtvis en fråga som kommer från lokala företrädare, såväl från mig i Jämtland som från skaraborgare och andra. Jag måste ställa en kort fråga. Hur kommer uranet in i ett cirkulärt samhälle?
Anna-Caren Sätherberg (S):
Det är ord och inga visor från Penilla Gunther. Hon har ju själv stått här i kammaren, senast i februari, och klart och tydligt sagt att inget parti i Sveriges riksdag vill bryta uran. Därför förstår jag inte heller hur hon med sådan emfas kan uttrycka att det är det viktigaste på jorden.
Katarina Jonsson, moderat i Skövde och kommunstyrelsens ordförande i ditt hemlän, Penilla Gunther, välkomnar beslutet och säger att det är bra att man äntligen sätter ned foten. Du talar om att detta skulle gälla socialdemokratiska kommunpolitiker, men det gäller faktiskt kommunpolitiker över huvud taget. Dock har jag inte hittat någon kristdemokrat; som du själv sa är de inte så många.
Du frågade också hur vi värderar svensk gruvnäring och svensk industri. Under den här mandatperioden har det väl ändå varit tydligt hur vi värderar svensk industri. Vi har tagit fram Smart industri och alla dessa program, och vi har ett innovationsråd direkt under statsministern. Nu handlar det inte om en industri som är basically gone.
Nu handlar det verkligen om att prioritera industrin för Sveriges utveckling. Det är hur vi värderar svensk industri. Jag blir inte klok på det här, så jag måste fråga Penilla Gunther igen: Om man pratar om cirkulär ekonomi, hur får man in uranet i ett cirkulärt samhälle? Det svarade du inte på.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Tack för frågan, Anders Åkesson, en mycket viktig fråga! Jag bor verkligen vid vägnäten 5 och 6. Jag bor där potthålen är stora och där underhåll behövs mer än någonsin. Du frågar hur vi socialdemokrater mötte detta.
Vi gick faktiskt till val på att satsa 500 miljoner mer på landsbygdens vägar från och med i år, om vi hade kunnat göra det - en övergångsregering kan ju inte lägga fram reformer - fram tills infrastrukturplanens period är slut. Vi mötte verkligen upp detta som socialdemokrater, Anders Åkesson.
Ett intresse som jag tror att du och jag verkligen delar är landsbygdens vägar, framkomligheten och att Sverige ska hålla ihop.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Tack, Anders Åkesson, igen! Varför gjorde vi ingenting? Jag tror att både du och jag vet att det finns en stor underhållsskuld i Sverige totalt. Den har funnits väldigt länge. Jag tänker inte skylla på en borgerlig regering. Jag tycker att vi alla i den här kammaren får ta på oss den skulden. Vi vet också att järnvägsunderhållet behöver uppgraderas rejält, och det är en stor satsning.
Vi lade till de 500 miljonerna till landsbygdens vägar därför att vi ser det som oerhört viktigt att hela infrastrukturen ska fungera. Jag tror att både du och jag och alla andra här skulle önska att det fanns mer pengar till infrastruktur än vad vi ser i infrastrukturplanen.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Tack, Jessica, för frågan! Jag satt ju i den parlamentariska landsbygdskommittén. Socialdemokraterna var det enda parti som hade någon ledamot som bodde norr om Dalälven, och det var jag. Där kom vi enigt fram till många saker, som servicekontor som nu byggs ut, som att sluta med storstadsfixeringen och flytta ut både myndigheter och statliga jobb från Stockholm - det är väl i alla fall 2 000 som är utflyttade nu.
Vidare enades vi om extrapengar till kollektivtrafik på landsbygd, extrapengar som hela den här mandatperioden har gått till landsbygdens vägar och järnväg på landsbygden och till glesbygdshandeln så att man kan ha kvar sin handel i glesbygd.
Jag vet inte var Jessica var under förra mandatperioden, men är det något som har börjat vända är det landsbygdspolitiken.
I den parlamentariska landsbygdskommittén var vi helt eniga om att reseavdraget behövde ändras för att bli mer träffsäkert för dem som har de avstånd vi har på landsbygden.
Men dagen efter sa gruppledaren för Moderaterna att det inte gick eftersom ändringen skulle innebära att bara avståndet betydde något och inte tiden, trots att vi vet att reseavdraget på grund av sin utformning till största del hamnar i Stockholm.
Min fråga till Jessica Rosencrantz är därför: Ska vi fortsätta att ha ett reseavdragssystem som inte gynnar klimatresande och som straffar oss som bor på landsbygden?
Anna-Caren Sätherberg (S):
Tack, Jessica! På landsbygden älskar vi bilen men inte bensinen. Därför är det viktigt att reseavdraget utformas mer för oss som bor på landsbygden och som har stora avstånd och måste köra långt och inte för dem som vill köra en kort sträcka i Stockholm för att minska tiden.
Det är skillnaden, och därför är utredningen om reseavdraget, som jag hoppas att vi ska besluta om i kammaren när den är klar, väldigt viktig för oss på landsbygden.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Tack, Magnus Jacobsson! Det finns givetvis stora utmaningar, och sjukvården är en sådan. Men man får inte sjukvård för att man inför ett jobbskatteavdrag på 10 miljarder kronor eller höjer brytpunkten med 5 miljarder kronor. Det är inte det som kommer att fixa sjukvården.
Vad gäller gratis kollektivtrafik tänker jag berätta för Magnus Jacobsson att jag 2010 skrev en motion till fullmäktige i Åre kommun, och i januari 2012 infördes gratis årskort för barn mellan 6 och 19 år. Varför gjordes det? Jo, inte för att man skulle ge vissa en liten fritidspeng utan för att lära alla att resa kollektivt och klimatsmart.
Ett resultat var att föräldrarna började åka med barnen i stället för att ta bilen. Samtidigt var det en stor frihetsreform. Barnen kunde helt plötsligt åka runt i kommunen och gå på hockeyskola och ridskola och åka skidor, som vi alla älskar, eller göra annat.
Det var alltså en frihetsreform men givetvis också en omställningsreform, för vi insåg att vi inte kan ha alla dessa bilar på vägen utan att vi i stället måste ordna med kollektivtrafik. Statens bidrag var på 350 miljoner, och ni gör skattesänkningar på 20 000 miljoner.
Varför prioriterar ni en sådan reform helt annorlunda än ett enigt kommunfullmäktige i Åre gjorde?
Anna-Caren Sätherberg (S):
Tack, Magnus Jacobsson! Jag menade inte att vara hånfull, utan jag menade att en satsning på gratis kollektivtrafik till alla unga styr mot ett annat beteende. Det är både klimatsmart och rättvist. Magnus Jacobsson sa att Sveriges 290 kommuner får 3,5 miljarder.
Vi har inte sett hela budgeten än, men om jag förstår rätt dras pengar av för andra specialdestinerade statsbidrag. Jag undrar därför hur mycket extraresurser Sveriges 290 kommuner egentligen får med den budget som Moderaterna och Kristdemokraterna med stöd av Sverigedemokraterna har röstat igenom i Sveriges riksdag.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Tack, Jimmy Ståhl, för ditt anförande! Jag tycker om att du pratar mycket om sjöfart och brinner för den frågan. Men när man läser Sverigedemokraternas budgetmotion, och kanske ännu mer när man läser ert särskilda yttrande, där det står om mer resurser till torrhamnar, alkobommar, en marknadspott för sjöfarten och farledsfördjupning, förstår man att det liksom bara är hittepå.
Förra onsdagen röstade du nämligen här i riksdagen igenom en reservation som Moderaterna och Kristdemokraterna hade skrivit. Där är anslagsökningen till vårt område 500 miljoner mindre än i budgeten från den övergångsregering som inte ens får lägga reformer i sin budget.
Det är en skillnad på 3 miljarder mot Sverigedemokraternas budgetmotion, där det står att det görs en satsning på 2 1⁄2 miljard. Du har röstat igenom en budget där man i stället sänker anslaget. Behövs inte dessa satsningar? Finns det inget behov? Var det viktigare att rösta igenom dessa skattesänkningar - mest till dem som tjänar mest - än att tillgodose behoven i infrastrukturen?
Anna-Caren Sätherberg (S):
Tack, Jimmy Ståhl, för svaret! Då är ni alltså mycket nöjdare med att det blir 3 miljarder mindre i infrastruktur det kommande året än vad ni själva hade önskat.
Jag vet att Sverigedemokraternas partiledare tydligt har deklarerat att om inte ni allihop ges inflytande över politiken kommer ni inte att rösta fram en statsminister. Det vet Moderaterna och Kristdemokraterna.
Är det Jimmy Ståhls uppfattning att ni haft inflytande över den budget som ni röstat igenom som sänker era ambitioner med 3 miljarder kronor?
Anna-Caren Sätherberg (S):
Tack, Jessica Rosencrantz, för ditt anförande! Det finns mycket som jag delar när det gäller det som vi måste vidareutveckla. Däremot ser jag inte att Jessica Rosencrantz har mer resurser i sin budget.
Jag skulle vilja citera en person som sa så här den 31 mars 2018: "Vi behöver bra och säkra vägar så att människor kan ta sig till jobbet och företag få sina varor levererade, oavsett var i landet man bor. Nu ser vi att våra vägar blir sämre och att pengarna inte räcker till för underhåll och snöröjning. Det duger inte. Moderaterna lovar därför 500 miljoner kronor per år till bättre vägar.
Det är en kraftig investering i vårt gemensamma vägnät. Det handlar dels om underhåll av vägar och broar, men också om vintervägunderhåll under årets kallare månader." Satsningen omfattade 500 miljoner kronor per år under den här mandatperioden, alltså totalt 2 miljarder kronor. Min fråga till Jessica Rosencrantz blir då: Vem var det som lovade svenska folket det i årets val?
Anna-Caren Sätherberg (S):
Tack, Jessica Rosencrantz, för svaret! Jag tycker ändå att det är anmärkningsvärt att Moderaterna går till val på att satsa 500 miljoner kronor mer till landets vägar. Det är en satsning på 2 miljarder, som man stolt talade om och som fortfarande finns angiven på Moderaternas hemsida. Är ditt svar att Kristdemokraterna har starkt stått emot satsningen på vägar?
Förstod de inte, som du gjorde, att man behövde detta? Oavsett detta vill jag säga något om den servettskiss som du kallade genomarbetad. Långsiktighet och förutsägbarhet vill såväl företag som myndigheter och människor ha. Det budgetkaos som inte bara har rått i trafikutskottet visar inte på att den var väl genomarbetad.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Jag blir lite nyfiken. Jessica Rosencrantz lovade i valet en satsning på landsbygdens vägar med 500 miljoner kronor, och hon sa i replikskiftet med mig att det var en hård förhandling. På andra sidan stod naturligtvis Magnus Jacobsson.
Det gör att jag blir lite nyfiken och måste fråga: Vad har Magnus Jacobsson emot en satsning på vägarna med 500 miljoner kronor?
Anna-Caren Sätherberg (S):
Tack för din ärlighet, Magnus Jacobsson! Magnus Jacobsson sa också i sitt anförande att man ökade det generella bidraget till Sveriges 290 kommuner och att det, om jag förstår det rätt, skulle vara ett tillskott på 3,6 miljarder.
Men då måste jag fråga Magnus Jacobsson: Är det verkligen ett tillskott, eller äts det upp av att man tar bort specialdestinerade statsbidrag till våra 290 kommuner? Vad är egentligen tillskottet till Sveriges 290 kommuner?
Anna-Caren Sätherberg (S):
Tack för viktiga frågor, Jens! Som du själv säger behandlar vi även skrivelsen från Riksrevisionen här i dag. Där står det att man ändå gör bedömningen att ERTMS är mycket driftssäkrare än vad ATC har varit.
Jag kan väl säga så här: Vi vet att 4 procent av ställverken är slut nu, och vi vet att 25 procent av ställverken kommer att vara slut 2025. Med det sagt måste vi ju investera i något .
Att med 30 miljarder bara släppa allting och inte genomföra detta, vilket är Vänsterpartiets önskan, skulle naturligtvis komma med stora kostnader. Då måste du reinvestera i någonting annat, och Trafikverket har pekat på vad det skulle kosta. Svaret på din första fråga är alltså: Det är klart att vi tror på en högre kapacitet.
Svaret på din andra fråga är: Vi måste investera här och nu för att få till detta.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Tack, Magnus Jacobsson! Jag delar din syn i mycket av det du sa. Jag är också glad att Norge har bestämt sig för att de vill ha en bättre samordning av den nordiska infrastrukturen.
Det finns ett beslut som fattades för länge sedan, nämligen att man skulle elektrifiera järnvägen fram till det stora helvete som vi invigde i går. Men Norge har backat ur igen, så ta gärna upp det med din partikollega!
Infrastrukturplanen ska samverka med alla andra politikområden för att bostäder ska byggas, för att sysselsättningen ska öka och för att samhället ska bli mer robust och mer hållbart för oss nu och för framtida generationer. Jag ser i Kristdemokraternas förslag ett tillkännagivande att man vill möjliggöra fossilfri laddning och tankning i hela landet genom att bygga ut infrastrukturen med exempelvis laddstationer för elbilar.
Man vill också stimulera till mer gång- och cykeltrafik. Det är precis det som regeringen också vill göra; det fanns till och med i den budget som övergångsregeringen lade fram. Men min förvåning blir stor när jag samtidigt vet att Moderaterna och Kristdemokraterna tillsammans med Sverigedemokraterna drog ned budgeten med 2,1 miljarder på klimat och miljö. Dessa anslag, till exempel när det gäller sådant som Naturvårdsverket ansvarar för, är neddragna med 40 procent.
Det handlar om investeringar i biogasanläggningar, satsningar på cykel- och kollektivtrafik, satsningar på laddstationer och mycket mer. Dessa satsningar skulle inte ha skett utan statligt stöd. Hur ser Magnus Jacobsson på retoriken kontra praktiken vad gäller hur vi ska nå klimatmålen och trafikutskottets del i detta?
Anna-Caren Sätherberg (S):
Det är ju bra om man skriver en budget att man är nöjd med den i sin helhet. Det tycker jag att man ska vara. Jag har ändå en fråga. Det är många fina ord i förslaget till tillkännagivande om hur vi ska ställa om, om hur viktigt det är och om vad vi måste satsa på för detta. Det står om cykel, och det står om allt möjligt annat.
Som jag sa står det om laddstolpar, om cykel- och kollektivtrafik och om biogasanläggningar. Men om man tar bort pengarna - hur ska man då lösa omställningen? Vad säger du, Magnus Jacobsson? Vad är ert förslag till att lösa detta om man inte vill satsa pengarna i miljö och klimat?
Anna-Caren Sätherberg (S):
Jag hörde den moderata ledamoten tala mycket om påbörjat arbete, utredning och bjuda in till samtal.
Är det något vi vet när det gäller vårt utgiftsområde och trafik är det ju att detta att planera, bygga nytt och underhålla är långa tidssekvenser, och det måste man faktiskt titta seriöst på. Därför blir jag lite orolig, för Moderaterna lämnade sin egeninitierade Sverigeförhandling.
Nu står kommunerna som tagit i hand där och väntar. Man lämnade gängsamtalen. Man hotade att lämna försvarssamtalen. Landsbygdskommitténs enighet höll i en dag eftersom Moderaterna dagen efter underskriften inte längre stod bakom förslaget. Och nu har man efter tre år lämnat energiöverenskommelsen. Hur ser Moderaterna på långsiktighet? Vad är ett handslag värt för Moderaterna?
Hur ska företagen som ska investera veta vad politiken vill, vad de ska satsa på eller vilka spelregler som finns? Det är väldigt kort bästföredatum på de överenskommelser man sluter.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Tack, Jessika! Eller tack till Jessika Roswall, den moderata ledamoten som står mitt emot mig, ska jag kanske säga. Min synpunkt på detta är att när vi antar dessa stora planer även i vårt utskott handlar det om planering.
Det handlar om långsiktiga förutsättningar och spelregler för både industri och företag när man ska bygga. Det handlar om underhåll och byggande.
För mig är frågan därför väldigt relevant: Om man har väldigt kort bästföredatum på överenskommelser och lätt kan bryta löften, hur ska vi då kunna samarbeta i de stora, viktiga, långsiktiga frågor som vi har hand om i trafikutskottet?