Aron Modig (KD):
Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 4 i betänkandet. Som flera av debattörerna har sagt här tidigare är detta en lite märklig debatt om budgetpropositionens utgiftsområde 8, Migration. Såväl omvärldsläget som det politiska spelfältet har förändrats radikalt bara under de två månader som har gått sedan partierna lade fram sina budgetar.
Det är av naturliga skäl helt nödvändigt att utöver texterna i de dokument som lades fram i september oktober förhålla sig till det som har hänt sedan dess. Som ny i riksdagens socialförsäkringsutskott och i migrationsfrågorna vill jag börja med att kommentera omvärldsläget. Det pågår en humanitär kris i världen.
Krig, förtryck, islamistiska terrorgrupper och förföljelse av etniska och religiösa grupper gör att människor flyr. Över 60 miljoner människor är i dag på flykt inom och från sitt land. Många söker sin tillflykt till vår kontinent. Den flyktingsituation som Europa nu upplever har inte haft någon motsvarighet sedan andra världskriget.
Sverige har länge varit ett av de länder som de flesta har sökt sig till, och så är det även nu. Aldrig tidigare i modern tid har Sverige tagit emot så många hjälpsökande människor på så kort tid. Vi har tagit ett större ansvar än något annat land i Europa och västvärlden.
Under krisen har vi kunnat se en våg av medmänsklighet i Sverige: socialsekreterare, migrationshandläggare, poliser, pastorer, präster, imamer och frivilliga. Det är många som har visat ett starkt engagemang för att hjälpa människor i nöd. Det fyller oss kristdemokrater med tillförsikt och stärker vår tro på människans inneboende förmåga att göra gott och att bidra till ett gott samhälle.
Men, herr talman, dagens situation ställer oss också inför utmaningar som vi ännu inte fullt ut kan bedöma konsekvenserna av. Kristdemokraternas utgångspunkt är att värna asylrätten. Sverige har ett moraliskt ansvar att hjälpa medmänniskor i nöd. Vi vill också värna öppenheten och den fria rörligheten inom EU.
Samtidigt är det ett faktum att de gemensamma principerna för den reglerade migrationen inom EU i princip har satts ut spel. Schengenområdets yttre gränskontroller upprätthålls inte fullt ut. Det sker i princip ingen registrering vid inresa. Flera av de förutsättningar som det svenska asylmottagningssystemet bygger på gäller alltså inte i dag. Läget i kommunerna är mycket ansträngt. Det råder en akut brist på boendeplatser.
Flera myndigheter larmar om en ohållbar arbetssituation. En konsekvens av detta är tyvärr att man nu behöver minska trycket mot Sverige och mot det svenska asylmottagningssystemet genom att få färre att söka sig hit och fler att söka sig till andra EU-länder. Herr talman!
I december förra året föreslog vi kristdemokrater tillfälliga uppehållstillstånd som huvudregel för alla asylsökande, en snabbare avslagsprocess för asylsökande från så kallade säkra länder och lägre etableringsersättning kombinerat med lägre skatt för nyanlända som jobbar. Syftet med dessa förslag var att sänka kostnaderna för det svenska flyktingmottagandet. I dag är läget ett helt annat än vad det var då.
Det är självklart att fler åtgärder därför behöver vidtas. Som det verkar håller de flesta av riksdagens partier med om det. Den uppkomna situationen har gjort att den politiska spelplanen har förändrats ganska radikalt.
I ett första skede gick sex av riksdagens partier - däribland Kristdemokraterna - samman om 21 åtgärder för att förbättra förmågan i det svenska mottagandet av asylsökande, men också för att stärka etableringen av nyanlända. Detta var positivt, men det var fortfarande inte tillräckligt.
Allteftersom situationen förvärrades ytterligare höll regeringen presskonferenser där man berättade att taket för antalet asylsökande som Sverige kan ta emot var nått, varefter man tackade för ordet utan att presentera några ytterligare förslag som svarade mot den problembilden.
Det var ett ganska märkligt agerade eftersom det spädde på oron hos allmänheten och känslan som många bär på, att politiken inte är handlingskraftig i en tid som om något kräver just initiativtagande och beslutsamhet. Nu verkar regeringen har bytt strategi, och i förra veckan kom så ändå tecken på handlingskraft.
Vi från Kristdemokraterna välkomnar det initiativet och delar inriktningen på de förslag som regeringen har presenterat. Vissa åtgärder ligger i linje med det som vi tidigare har lagt fram. Andra förslag går något längre och ytterligare några tycker vi saknas. Till exempel är det ingen hemlighet att vi från Kristdemokraterna värnar möjligheten till familjeåterförening.
Vi tycker att det är märkligt att regeringen lägger fram åtgärder som inskränker den möjligheten före andra angelägna förslag. Exempelvis har vi föreslagit inrättandet av asylansökningsområden eller transitzoner nära de stora gränsövergångarna i syfte att snabba på registrering och beslutsprocesser och förhindra att nyanlända avviker.
Vi har också lagt fram förslag för att snabba på och effektivisera avvisningarna av personer som har fått avslag på sina asylansökningar. Herr talman! Som avslutning vill jag konstatera att långsiktigt kommer frågan om asylsökande till Europa behöva hanteras på Europanivå.
Nu behöver vi börja diskutera integration i Sverige på ett helt annat sätt än vad vi har gjort tidigare. Även om det visar sig att de förslag som regeringen har lagt fram för att minska asyltrycket mot Sverige har stor effekt, står vi inför en enorm utmaning på integrationsområdet där stora mått av pragmatism kommer att behövas och där möjligheten att hävda ideologiska principer kommer att vara mycket begränsad.