Olle Felten (-):
Jag yrkar bifall till reservation 1 i skatteutskottets betänkande SkU8 Beskattning av säkerhetsreserv . Säkerhetsreserv är en företeelse som finns för att skadeförsäkringsbolag ska kunna spara riskpremier med det uttalade syftet att skapa en säkerhet för att kunna klara av sina åtaganden gentemot sina försäkringstagare vid speciellt besvärliga och akuta skadelägen.
Det är ett skattefritt sparande, omgivet av en mängd restriktioner, som får användas endast i detta syfte. Säkerhetsreserven är alltså till för att skydda försäkringstagarna. Det är i detta ljus man ska se det aktuella lagförslaget. Herr talman! Lagförslaget innebär att man gör livet mer osäkert för skadeförsäkringsbolagens kunder.
Jag tror inte att det var avsikten när arbetet med propositionen inleddes, men det är det faktiska resultatet om riksdagen beslutar att genomföra de lagändringar som föreslås. Vill man ha en fortsatt god säkerhet för försäkringstagarna ska man rösta för vår reservation i stället. Den bygger delvis på de påpekanden som Lagrådet har anfört i ärendet. Sverigedemokraterna ställer sig på skadeförsäkringsbolagens kunders sida.
De övriga partierna ställer sig bakom den okänsliga skatteindrivningens ideologi. Lagförslaget berör framför allt två problematiska situationer då ett försäkringsbolag hamnar i ett begynnande eller fullbordat obestånd eller om företagskonstruktionen ändras genom fusion eller fission. Det tredje förslaget handlar om upplösning av reserven då bolaget inte längre ska beskattas i Sverige. Den delen är trivial och okej.
De sakförslag som finns i de övriga delarna, som jag har nämnt ovan, innebär att man i en svår situation för ett skadeförsäkringsbolag riskerar att sätta enskilda försäkringstagare i ett mycket bekymmersamt läge utan skadeersättning, eller en starkt begränsad sådan, för vilket man erlagt premier till sitt försäkringsbolag.
Det görs genom att man i stället för att avvakta med beskattning av en säkerhetsreserv till dess att försäkringsavtalen är undanröjda direkt vill beskatta resurser som kan behövas för att till exempel en konkursförvaltare ska kunna uppfylla de avtal som ett skadeförsäkringsbolag i obestånd har kvar. De som får ta smällen blir de enskilda försäkringstagarna.
Om ett skadeförsäkringsbolag blir uppköpt eller delas finns de försäkringsavtal kvar som var utgångspunkten för att säkerhetsreserven byggdes upp. I det läget borde reserven kunna överföras till en ny organisation som tar över verksamheten. Det gäller att förstå vad säkerhetsreserven är till för och inte falla i farstun för ett okänsligt beskattningsbegär på det sätt som regeringen gör i det här förslaget.
Lagrådet säger bland annat att "skälen för att reserven ska tas upp till beskattning även i de situationer konkursförvaltaren väljer att fortsätta att driva rörelsen samt i de situationer förvaltaren överlåter hela försäkringsbeståndet till ett annat försäkringsbolag inte utvecklas i lagrådsremissen". Det är, herr talman, därför högst anmärkningsvärt att regeringen skriver att man följt Lagrådets synpunkter när det är uppenbart att man inte gjort så.
Det är enkelt att se eftersom den analys Lagrådet efterlyser inte finns vare sig i propositionen eller i betänkandet. Jag undrar vad det beror på att man gör ett så arrogant ställningstagande mot Lagrådet i en sådan här situation, när verkligheten är så enkel att kontrollera. Kanske kan Leif Jacobsson från Socialdemokraterna utveckla den delen i sitt anförande om en liten stund. Det skulle vara intressant.
Jag hade hoppats att även den anmälda talaren från Alliansen, Per Åsling, skulle vara här och förklara, men det får vi väl ta en annan gång. Det skulle vara intressant att få förklaringen eftersom Alliansen och de andra partierna inte har sett problemet, trots att vi har lagt upp det framför näsan på dem i vår motion.
I motionen pekar vi på det faktum att denna regel i lagförslaget riskerar att sätta enskilda försäkringstagare i mycket besvärliga situationer. Hela sjuklövern kan alltså tänka sig att känslokallt utnyttja enskildas olycka i ett akut läge. Det kallas för att slå på dem som redan ligger! Det tycker jag är ett intressant besked till dem som lyssnar på denna debatt, om vi inte får en motsatt reaktion i de efterföljande kommentarerna. Herr talman!
Låt mig avslutningsvis säga några ord om kopplingen till regelverket för periodiseringsfonder, som också berörs i betänkandet. Regeringen har också uttalat att man anser att det inte finns anledning att behandla säkerhetsreserven på annat sätt än vad som gäller för så kallade periodiseringsfonder. Även här har Lagrådet efterlyst en utredning av hur man ser på frågan.
Det förstår jag eftersom periodiseringsfonder och säkerhetsreserver inte har någon egentlig mekanism gemensam annat än att de är skattefria. Även den utredningen lyser med sin frånvaro både i propositionen och betänkandet, sannolikt därför att man inser att argumentationen inte håller. En periodiseringsfond är ett sätt att flytta vinstbeskattning mellan olika verksamhetsår i ett företag.
Periodiseringsfonden sätts av i deklarationen som en bokslutsdisposition och är omgärdad av ett precist regelverk för att det inte ska gå att hålla kvar den obeskattade reserven hur länge som helst. Det är också förenat med en räntekostnad att hålla en periodiseringsfond vid liv. Syftet med den är alltså en allmän resultatregleringsmekanism för att skapa en så jämn beskattning som möjligt i ett företag.
Säkerhetsreserven har däremot, som jag redan har redogjort för, syftet att säkra försäkringsbolagets kunders möjligheter att få ut sina skadeersättningar vid speciellt akuta tillfällen och situationer. De har alltså ingenting med varandra att göra, och försöken att jämställa de båda är totalt irrelevanta. Även detta skulle det vara intressant att få Leif Jakobssons synpunkter på.