Catharina Elmsäter-Svärd (M):
Jag skulle vilja vara lite extra tydlig med hur vi håller isär de olika roller vi är satta att ha och vad regeringen gör och inte gör. Regeringen har varit oerhört tydlig med att vi behöver se till att utveckla hela vårt transportsystem, oavsett trafikslag, så att det blir robust och tillförlitligt.
Vi har särskilt bett vår myndighet Trafikverket att identifiera var vi har flaskhalsar eller kapacitetsbrister. Sådana har mycket tydligt definierats finnas till exempel på sträckan mellan Linköping och Norrköping. Regeringen har sedan talat om vad som behöver göras. Vi har sagt att det behöver göras en ny byggnation för en stambana. Det vi kallar Ostlänken ska påbörjas.
Men vad gäller hur det ska gå till får vi trots allt förlita oss på dem som verkligen har kompetensen. Det är inte heller regeringen som personligen bygger den, vilket jag tror att Annika Lillemets är medveten om. Vad gör då regeringen för att underlätta? Det nya planeringssystemet innebär att det ska bli mer flexibelt. Vi ska kunna få fram bättre beslutsunderlag.
Vi ska ha mindre av förseningar och fördyringar. Annika Lillemets säger att regeringen talar om att byggtiden är si eller så lång. Men det är ingenting som regeringen säger. Vi bygger på de underlag som vi får. Hittills har det mest handlat om antaganden och vad man skulle kunna tro.
Det är därför det är så viktigt med det arbete som Trafikverket gör just nu för att i nästa steg i detalj kunna tala om sträckningen, dimensionen, lutningen, energiåtgången, driftskostnaderna och alla sådana saker, så att vi får med det i vårt underlag. Regeringen vill ingenting hellre än att detta ska komma på plats.
Men man kanske ändå ska ha respekt för tiden, även om det ibland känns lite knepigt. Det har också talats om att enbart den järnvägsplan som behöver tas fram för en förvisso redan ganska känd sträcka kan beräknas ta tre år. Vi vet att kostnaden är någonstans uppemot 2 miljarder. För detta har regeringen också avsatt resurser.
Är det så att man kan komma fram till den sista delen snabbare är det mycket bättre. Det fanns en frågeställning som Annika Lillemets tog upp och som jag bara passerade, men jag kom på den igen. Det är frågan om gods eller inte. Det har vi talat om tidigare. Den viktigaste delen är att separera trafik i det som går något snabbare och det som går något långsammare.
Det är egentligen den fina vitsen med det. Trafikverket tittar nu på de olika lösningarna för att komma fram till det förslag som är det mest effektiva och det bästa. Det kan också redovisa när man kan börja och hur detta ska göras. Som en tanke har jag i dag ägnat större delen av tiden åt det vi kallar för FIA-dagen, det vill säga förnyelse i anläggningsbranschen.
Branschen gemensamt tittar mycket på hur och på vilket sätt man skulle kunna jobba mer effektivt och produktivt. Det behövs verkligen också i den här branschen. Det handlar om att hitta andra innovativa lösningar som till exempel mer standardisering eller industrialiserade processer och typer av byggnationer. Det är mycket möjligt att det också skulle passa väl in på objekt som till exempel Ostlänken. Herr talman!
Det jag skulle kunna säga är att vi från regeringens sida nu ökar förutsättningarna för att det regelmässiga ska kunna förkortas och förenklas. Jag vet att anläggningsbranschen i sig jobbar mer i samma syfte att kunna förkorta och förenkla. Detta leder Trafikverket vidare även för Ostlänken.