Anders Andersson (KD):
Äldrepolitiken är en av de avgörande byggstenarna i vårt välfärdsbygge. Det handlar om värdighet, respekt, trygghet och tillit. Vår målsättning är att alla ska känna att vi lyfter fram äldrepolitiken som en hörnpelare för det trygga samhället. Vi är tydliga med att i detta trygghetsbygge är en gemensam solidarisk finansiering basen för vår äldrepolitik.
Det har vi tydliggjort som enskilda partier i Alliansen och som gemensam regering. Herr talman! Jag vill inledningsvis peka på ett viktigt beslut, som jag har lyft fram tidigare i debatter och som jag gärna påpekar igen, och det är beslut om propositionen Värdigt liv i äldreomsorgen .
Denna proposition och det riksdagsbeslut som vi fattade utifrån den gav en tydligare socialtjänstlag och en tydlig färdriktning för äldrepolitiken och äldreomsorgen i framtiden. Äldre ska få leva ett värdigt liv, och de har rätt att känna välbefinnande.
Jag är övertygad om att man långsiktigt kommer att se denna proposition som en viktig del i hur man utvecklar ett synsätt där respekt och värdighet genom hela livet får vara grundläggande. Värdegrundsarbetet har fått en bred uppslutning, och regeringen har också gjort stimulansinsatser för att få fram lokala värdighetsgarantier. Det är ett arbete som kommer att pågå fram till 2014.
När det gäller en del av detta viktiga värdegrundsarbete och synsättet i vården av våra äldre kan vi också se fram emot Socialstyrelsens lägesrapport som kommer under året. Herr talman! Låt mig i detta anförande peka på några utvecklingsfrågor som ger landets pensionärer en ökad trygghet. Under den mandatperiod som vi nu är inne i har regeringen initierat ett av de absolut viktigaste arbetena.
Jag har själv följt äldreomsorgen under lång tid från det att jag var socialnämndsordförande för snart 25 år och framåt. Ett av de viktigaste områdena, vilket också utskottets ordförande pekade på, är satsningen på de mest sjuka äldre. Under årtionden har tjänstemän, beslutsfattare, enskilda pensionärer och enskilda anhöriga upplevt ett schackrande och ett bristande ansvarstagande.
Det har inte byggt på att man har varit ovillig eller på att man har haft en bristande insikt, utan det beror på att man inte har hittat lösningar på hur de mest vårdbehövande ska få sina insatser. Det har snarare varit en oacceptabel situation där dessa personer ibland har fått sämre och mindre insatser trots att de varit i behov av samhällets samlade insatser.
Den här gruppen äldre står för en stor del av de samlade kostnaderna. Stat, kommun och landsting har på olika sätt försökt att hitta den fullgoda vården men inte lyckats. Det är därför man gör den här satsningen och utser en nationell äldresamordnare, Eva Nilsson Bågenholm. Men det handlar inte bara om att utse en samordnare, utan man tillskjuter också medel i storleksordningen drygt 4 miljarder.
Det visar att man vill ta ansvar, och man visar också på allvaret i frågan. Det är hoppfullt för framtiden. Det ger hopp om att vi också ska klara en av de svåraste organisatoriska och framför allt kvalitetsmässiga bristerna som äldreomsorgen har dragits med under årtionden.
Jag vill inte kasta sten och skylla på någon, men jag konstaterar att detta har varit en av de svåraste sakerna där ingen har nått fram under 20-30 års tid. Nu kan vi se den unika satsning som regeringen gör. Den tar ett par steg mot en värdighet och en möjlighet för de mest sjuka äldre att känna att de får en avgörande insats.
Jag ser fram emot och har tillit till att vi också framdeles ska kunna utveckla detta och successivt få rapporter om hur satsningen på de mest sjuka äldre gör att kommuner och landsting hittar de här samverkanslösningarna. På det sättet slipper man det virrvarr av olika insatser som alltför många äldre och deras anhöriga har upplevt. Herr talman!
Lagen om valfrihetssystem, LOV, har kommit för att stanna. Det handlar om att ge äldre valfrihet och om att visa respekt för den enskilde oavsett ålder. Precis som har beskrivits i många andra delar av samhället har vi respekt för att den enskilde fattar besluten.
Det är fullständigt oacceptabelt att man ska fråntas sin egen beslutsmakt bara för att man har uppnått en viss ålder. Socialstyrelsen har redan haft till uppgift att följa upp valfrihetssystemet ur ett befolknings- och patientperspektiv, vilket vi kan se i texten i det betänkande som är framlagt här.
Av den redovisning som finns återgiven i det här betänkandet framgår att LOV stärker den enskildes ställning i vård och omsorg genom att man har möjlighet att byta utförare. Det är den ena delen. Men ersättningen följer också den enskilde, och det är en del av det nya. Det är en möjlighet att visa full respekt för den enskildes beslut och ge full makt åt den enskilde oavsett ålder.
Jag tycker att vi har ett viktigt avsnitt i betänkandet förutom Socialstyrelsens analys. Det handlar om att Statskontoret har haft i uppdrag att följa LOV. En intressant notering är att brukarna, pensionärerna, är mer nöjda över tid med hemtjänsten i kommuner som tillämpar LOV än i övriga kommuner.
Det är kanske ganska självklart, men det är bra att det blir sagt. Det är något som bör leda till eftertanke både här och där, inte minst med tanke på en del av den oppositionskritik som har framförts. Vi vill väl ändå ha ett samhälle där brukarna, pensionärerna, oavsett om det är i Smygehuk i Skåne eller i Boden och Kiruna i norr, får en chans att få samma kvalitetsutveckling.
Varför ska någon hindras från detta? Jag hoppas att vi kan fortsätta en utveckling där hela landets pensionärer känner en trygghet. Herr talman! Flera har berört anhörigstödet.
Margareta B Kjellin lyfte fram detta. Vi har nu en tydligare lagstiftning. Den lagstiftningen säger att en anhörig inte behöver känna sig utlämnad. Vi ändrar det till att man ska få stöd. Det innebär inte att vi ska tvinga någon eller att man ska känna sig pressad, utan det innebär att vi också visar respekt för de anhöriga.
Det är en modern, utvecklad äldrepolitik och ett utvecklat äldresynsätt att också de anhöriga blir respekterade på det sättet. Barbro Westerholm använde uttrycket att det är årsrika människor. Jag tycker att det är ett fantastiskt uttryck. Det handlar om att de årsrika människorna ska få vara med och fatta beslut och känna sig respekterade. Herr talman!
Varje dag får 300 000 pensionärer runt om i vårt land insatser från hemtjänsten eller i ett särskilt boende. Vi är ett av de länder i Europa som lägger mest ekonomiska resurser på äldreomsorgen. Det är helt uppenbart för var och en som analyserar detta. Jag tycker att det är ett fantastiskt arbete som utförs av vårdens olika medarbetare. Jag vill att vårdens medarbetare ska vara stolta. Vi bör markera att det är en rättighet att vara stolta för dem som jobbar i äldreomsorgen. Jag vill att våra äldre ska kunna känna trygghet.
Det är en stolthet för den som utför det, men det är också en trygghet för den som får det. Jag som kristdemokrat blir inte nöjd förrän vi har utvecklat och sett till att samhällets äldreomsorgsinsatser är så utformade att var och en känner att det finns lösningar på deras behov och att man kan påverka hur dessa ska se ut. Jag har förhoppningar om att vi ska få en äldreomsorgspolitik som rymmer värme, trygghet och kvalitet. Herr talman!
Till sist vill jag yrka bifall till de skrivningar som finns i socialutskottets betänkande och bifall till förslaget i SoU12.