Daniel Bäckström (C):
Jag tackar ministern för svaret. Helt klart är vi inne i ett nytt säkerhetspolitiskt läge. I vårt närområde händer det saker löpande. Efter att vi tog beslutet i juni om totalförsvarets uppdrag framöver och om den försvarspolitiska inriktningspropositionen som gäller för de närmaste fem åren har mycket hänt och mycket fortsätter att hända. Vi är i hög grad ett importberoende land.
Vi talar om att ungefär hälften eller knappt hälften av livsmedelsförsörjningen sker genom svensk produktion. Och försörjningsgraden minskar. Detta riskerar att bli en mycket stor säkerhetsrisk. Det handlar om många olika kriser och händelser, både militära och icke militära.
Sårbarheten har växt i takt med att logistiken och upplägget för transporter och lagerhållning har förändrats de senaste åren. Detta gör att man verkligen kan fundera över hur länge livsmedelsverksamma företag och organisationer klarar livsmedelsförsörjningen till vår befolkning.
Hur lång tid dröjer det innan det är tomt i hyllorna i affärerna om hamnarna inte skulle fungera och om transporterna till Sverige slutar att fungera? Även om ministern bedömer att en total bojkott inte är sannolik kan delar av transportsystemet påverkas starkt. Då dröjer det inte länge innan detta börjar visa sig i praktiken. Det finns en del analytiker som jobbar med denna frågeställning.
Jag vet att man jobbar mellan SLU, Försvarshögskolan och andra för att se på olika scenarier. Vi saknar egna lager av livsmedel. Vi är också beroende av, precis som ministern påpekade, insatsvaror till vårt jordbruk. Det handlar om gödning, och det handlar om protein. Men det handlar också om bränsle till våra maskiner.
Hur länge har vi diesel till traktorerna - traktorer som ska användas för att få fram mer mat - om det skulle bli ett avbrott i transportkedjan? Jag tycker att det är positivt att ministern poängterar att detta är ett viktigt område, att han också nämner det säkerhetspolitiska läget i vårt närområde och att det har förändrats och att detta kommer att påverka oss.
Grundläggande för både försvarsarbete och totalförsvarsplanering är att det finns mat. Mat är bränsle för kroppen. Utan mat kommer totalförsvarsförmågan att påverkas rejält. Jag tror att det är jätteviktigt att det i kommande totalförsvarsplanering görs omfattande sårbarhetsanalyser i fråga om individnivå, i fråga om systemtänket för hela riket men även i fråga om beroendet av omvärlden.
Inte minst viktigt är det att man i livsmedelsstrategin betonar denna koppling. Vi behöver nämligen ha en inhemsk produktion som så mycket som möjligt säkrar våra intressen. Detta är en viktig och stor trygghetsfråga. Det handlar om att vi tillsammans ska kunna ta ansvar men också se helheten, precis som ministern påpekar. Detta är en central del i kommande beredskapsarbete.
Jag vill fortsätta med frågan hur importberoendet egentligen ser ut och vilken bild ministern har av detta. Det är ett svårt fält att beskriva, men det påverkas. Jag har läst en artikel där ministern har uttalat sig om att vår självförsörjningsgrad i fredstid har betydelse för vår försörjningsförmåga i kris.
Men också andra faktorer är av stor betydelse. Det handlar om infrastruktur och en fungerande marknad. I svaret dras en slutsats utifrån en analys som gjordes för drygt 20 år sedan. Regeringsföreträdaren framhåller i svaret betydelsen av EU-inträdet och kalla krigets slut.
Nu är vi i ett helt annat säkerhetspolitiskt läge, och det måste också regeringen reflektera över.