Lars Hjälmered (M):
Emma Wallrup från Vänsterpartiet lyfter i sin interpellation upp ett relevant samhällsproblem vad gäller behovet av att öka tågtrafiken och förbättra godsmöjligheterna. Jag tycker dock att hon landar i fel slutsats om återreglering och förstatligande som lösningen för den svenska järnvägen. Fru talman! Jag tänker inte försköna verkligheten och säga att vi har ett perfekt järnvägssystem i Sverige, för det har vi inte. Vi har decennier av underinvestering.
Olika regeringar har under decennier investerat för lite pengar, vilket gett många av de problem vi har i dag med kablar, växlar och så vidare i kombination med att trafiken har ökat ganska ordentligt de senaste åren. Det kommer att ta tid att komma i kapp. Det är därför glädjande att Alliansen satte på plats en dubblerad satsning på drift och underhåll av den svenska järnvägen relativt till vad det var före Alliansen.
Det är i nivå med vad Trafikverket har sagt att man behöver för att stegvis komma i kapp med underhållet. Låt mig återvända till återregleringen. Den tes som Emma Wallrup och Vänsterpartiet för fram är att konkurrensutsättningen av drift och underhåll skulle göra det dyrare och ge lägre kvalitet. Det kan man läsa i Emma Wallrups interpellation.
Det finns dock inget stöd för detta i forskningen eller i den utvärdering som har gjorts av avregleringen av drift och underhåll. I Trafikverksutredningen, som gjordes inför skapandet av Trafikverket, konstaterade man att konkurrensutsättningen ledde till 20-25 procent lägre priser på drift och underhåll. Enligt en färsk studie från Centrum för transportstudier har det blivit 12 procent billigare.
Vi kan dividera om siffror, men genomgående faller Vänsterpartiets tes i interpellationen om att det skulle vara dyrare med konkurrensutsättning. Det andra som förs fram är att det skulle påverka kvaliteten. Centrum för transportstudier har tittat inte bara på kostnader utan även på kvalitetsfaktorer såsom urspårningar och C-fel, det vill säga sådana fel som är allvarliga och måste åtgärdas omgående.
De finner i sin forskning inget stöd för att kvaliteten skulle ha sjunkit utan tvärtom har de allvarliga incidenterna minskat ganska markant mellan 1999 och 2011. Då faller Vänsterpartiets tes om att det skulle vara dyrare och sämre och att lösningen skulle vara en återreglering av drift och underhåll, av dem som bygger järnvägen och av dem som kör tågen.
Det som blir kvar är en dogmatism, en ideologi om att det ska vara staten som bygger och underhåller järnvägen och kör tågen. Är det Vänsterpartiets vision och idé framåt, Emma Wallrup? Fru talman! I budgeten och i infrastrukturministerns svar i dag kommer drift och underhåll upp.
I budgeten finns en formulering i stil med att staten ska ha kontroll över utförandet. Det är rimligt att titta på hur vi använder skattebetalarnas pengar på ett klokt sätt, till exempel vilka entreprenadformer vi har och hur vi utformar detta så att det leder till innovativitet och att priserna inte drar iväg.
Ska formuleringen i budgeten och i ministerns svar om att ha kontroll över utförandet tolkas som att Socialdemokraterna och Miljöpartiet i regeringsställning håller fast vid uppfattningen man hade tillsammans med Vänsterpartiet under förra mandatperioden då man var inne på Emma Wallrups linje om återreglering? Är det ministerns uppfattning att det ska ske i statlig regi?
Eller kommer drift och underhåll även fortsättningsvis skötas av en serie olika offentliga och privata aktörer, vilket i enlighet med forskning och beprövad erfarenhet ger mest pang för pengarna?