Stefan Attefall (KD):
Det är på något sätt två debatter i debatten. Den ena debatten gäller det generella bostadsbyggandet i Sverige, som ju har varit lågt under en lång följd av år. Vi har byggt ungefär hälften av vad norrmän, finnar och danskar har gjort per capita sedan 90-talets början. Skulle skattesituationen för hyresrätterna vara det enda problemet vi hade, ja, då skulle självklart andra ägarformer öka kraftigt och byggas i normal europeisk takt. Men det har inte gjorts.
Alltså: Vi har ett utbudsproblem på detaljplanelagd mark, byggklar mark, som det går att dra i gång byggen på. Gunnar Andrén ställer en fråga om detaljplanelagd mark som olika intressenter äger där byggen inte kommer i gång. Ja, det finns säkert många olika skäl. Det kan vara normala affärsmässiga skäl: Vi måste ha en jämn produktionstakt i vårt företag, och vi kan inte köra i gång allting samtidigt.
Det kan vara skäl som att man har olika ekonomiska förutsättningar och finansieringsproblem. Vi har nu bett länsstyrelserna i ett antal län att inventera och analysera om det finns någonting som de bör göra någonting åt. Det uppdraget ligger ute just nu, och vi ska få svar under den närmaste tiden. Då påstås det: Regeringen bara utreder och gör ingenting. Får jag bara upprepa några exempel på vad vi redan har gjort.
Vi har slopat fastighetsavgiften de första 15 åren. Vi har sänkt det totala skattetrycket för boende med många miljarder kronor. Vi har kortat handläggningstiderna på länsstyrelserna. Vi har reformerat andrahandsuthyrningsreglerna. Vi har reformerat hyressättningssystemet och tydliggjort regelverket för de kommunala bostadsföretagen. Vi har förbättrat de statliga hyresgarantierna. Vi har skärpt bostadsförsörjningslagen. Vi har höjt bostadsbidragen både för barnfamiljer och för pensionärer i flera olika omgångar. Det har vi redan gjort. Sedan håller vi på med en rad frågor.
Och just nu ligger en proposition i riksdagen om enklare regler för att bygga student- och ungdomsbostäder. Det kommer ytterligare förslag fram till och med mars månad som innebär att riksdagen kommer att få fatta beslut om ett antal saker. Amineh Kakabaveh säger att subventioner visar de politiska musklerna.
Då är första frågan: Om vi har haft subventionssystem nu under 1990-talet och 2000-talet och ändå byggt hälften av vad norrmän, finnar och danskar har gjort, och hälften av vad OECD-genomsnittet har gjort, varför funkar inte subventionerna för att lyfta bostadsbyggandet? Den frågan har inte någon från Socialdemokraterna eller Vänsterpartiet ännu lyckats svara på. Det tyder på att subventionerna inte är det effektiva instrument som ni hävdar.
Ska vi då börja bygga mycket billigare? Ja, då kan vi ta Vänsterpartiets förslag i deras budget. De har avsatt 1 miljard kronor 2014 för subventioner. De vill bygga 40 000 lägenheter och vill att en majoritet av dem ska vara hyresrätter. Då måste minst 20 000 vara hyresrätter, och subventionen ska gå bara till hyresrätter. Det skulle innebära att om man använder 1 miljard till 20 000 hyresrätter sänker man produktionskostnaderna med 2 1⁄2 procent.
En lägenhet som kostar 2 miljoner att bygga blir alltså 50 000 kronor billigare. Hur radikalt lägre hyror blir det av detta? Nej, säger Vänsterpartiet, man vill höja subventionen till 3 miljarder 2016. Okej. Men man vill fortfarande bara bygga 20 000. Det tar tid för Vänsterpartiet också att få snurr på detta.
Om nu inte marknaden beter sig som jag tror, att de inkorporerar detta, bygger ineffektivare och ökar vinsterna, innebär det en sänkning av kostnaderna med 7 1⁄2 procent. Jämför då det med Sabos kombohus, alltså koncepthus, som nu byggs 25 procent billigare än snittproduktionskostnaderna.
Tack vare enhetliga regler och tack vare ett standardiserat förfarande sätts de upp och blir bra hus med bra boendevärden och bra miljökvaliteter. Det är den vägen vi måste gå. Vi måste effektivisera processerna, se till att de kommer fram snabbare och bygga billigare, i stället för att strö ut skattebetalarnas pengar - det konserverar branschen och gör att vinsterna ökar. Varför väljer alltid Vänsterpartiet och Socialdemokraterna fel väg i bostadspolitiken?