Karin Granbom Ellison (FP):
Jag är glad över att först regeringen och nu även ett enhälligt konstitutionsutskott uttalar att det är dags att se över vallagen för att skapa rättssäkrare val i Sverige. Samtidigt känns det sorgligt att detta ska behövas. I Sverige känner vi en berättigad stolthet över vårt folkstyre.
Valdagen är en demokratisk högtidsdag. Det är en dag då många fortfarande känner att det är viktigt att ta på sig finkläderna innan man går till vallokalen. Men i höstas fick sig stoltheten en rejäl törn.
Aldrig förr har så många val överklagats, och aldrig förr har så många väljare tvingats uppleva att deras röst blev ogiltigförklarad för att valet inte gick riktigt till. Men vi ska inte klä oss i säck och aska.
Det finns ingen anledning att hävda annat än att svenska val generellt sett genomförs på ett korrekt, opartiskt och rättssäkert sätt. Men det är pinsamt att över en och en halv miljon invånare i Västra Götaland och Örebro fick vara med om ett omval i maj på grund av missar och övertramp i valförrättningen.
Det är pinsamt att hundratals röster slarvades bort och aldrig räknades. Det gäller till exempel 238 förtidsröster i Halmstad, 26 förtidsröster i Tranås och 217 brevröster och 39 ambassadröster i Täby.
Icke att förglömma de 15 centervalsedlarna i Skövde som fanns på valnatten och sedan mystiskt försvann. Det var det försvinnandet som orsakade omvalet.
Det är pinsamt att Valprövningsnämnden, som är den högsta instansen i valärenden, ens ska behöva påpeka att det faktiskt inte är acceptabelt att bedriva valkampanjer på ett sätt som gör att väljaren förföljs av propaganda nästan hela vägen fram till valbåset. Hur hamnade vi här? Till att börja med har en del partier särskild anledning till allvarlig självrannsakan.
Att uppmuntra ovana väljare att rösta är en självklar del av en valkampanj, men att följa med väljaren in i vallokalen och applådera när hon röstar "rätt" är något annat. Att ha kampanj där väljarna rör sig är naturligt, men att ställa kampanjtältet så nära röstningsstället att väljarna nästan måste tränga sig förbi är inte acceptabelt.
Det finns också en del andra frågor där vi alla behöver dra lärdom. Jag menar att det är dags att fundera på om vi i vår iver att underlätta för väljarna att rösta hur, när och var som helst har låtit servicetänkandet gå före rättssäkerheten. Ta bara systemet med budröstning.
Trots att reglerna nyligen stramats upp visade det sig i höstas att mängder av budröster hade godkänts trots att de inte uppfyllde de formella kraven. I riksdagsvalet i Göteborgs kommun visade Valprövningsnämndens granskning att nästan 6 procent av de godkända budrösterna hade sådana brister att de inte borde ha godkänts. 6 procent felaktigt godkända röster!
En så skrämmande hög siffra visar att detta inte handlar om enstaka missar utan om ett systemfel. Jag tror att det är en attitydfråga. Vi har talat alltför mycket om att till varje pris öka valdeltagandet, och talat för lite om rättssäkerhet på sistone.
Det kan mycket väl vara så att valförrättare låtit sig styras av känslan att det vore synd att inte ta emot en röst från någon som inte kan identifiera sig ordentligt eller som fyllt i ett uppenbart felaktigt budröstningsformulär. I stället för att ta emot den rösten borde valförrättarna hjälpa den röstande att rätta till felet så att rösten kan avläggas korrekt.
Det ska inte finnas utrymme för valförrättare att av missriktad snällhet godkänna röster som inte uppfyller lagens krav. Folkpartiet presenterade redan i februari 2011 rapporten Demokrati har begärts och ska verkställas . Där lade vi fram 15 konkreta förslag till rättssäkrare valsystem i Sverige.
Det handlar bland annat om att värna människors rätt att få den avgivna rösten att räknas, krav på minst två röstmottagare också i lokaler för förhandsröstning samt skärpta regler mot kampanjaktiviteter i direkt anslutning till röstningslokaler. I rapporten finns också krav på förtydligande av regler för budröstning och förbättring av utbildning för röstmottagare.
De flesta frågor som Folkpartiet uppmärksammade i rapporten tas upp i utskottets betänkande. För utskottets del leder det fram till slutsatsen att det är viktigt att göra en bred översyn av ett antal frågor kring reglerna för röstning. Jag välkomnar detta och den konstruktiva hållning som betänkandet ger uttryck för.
Konstitutionsutskottet talar också om värdet av att göra en utredning av elektronisk röstning i val- och röstningslokaler. Det är välkommet, även om jag tror att det är viktigt att se detta som en tvåstegsprocess. Det som brådskar allra mest är att se till att dagens röstningssystem blir så rättssäkert som möjligt.
Sedan kan vi ta nästa steg och undersöka helt nya röstningssystem. Ett välfungerande elektroniskt röstsystem skulle ha många fördelar. Regeringen har redan aviserat att en utredning för rättssäkrare val kommer att tillsättas.
Dagens enhälliga tillkännagivande från konstitutionsutskottet ser jag som en klar uppmuntran till och dunk i ryggen för Birgitta Ohlsson, som nu får driva arbetet vidare i rollen som demokratiminister med ansvar för frågor om allmänna val. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet.