Amanda Lind (MP):
Tack igen, Tobias Andersson, för den här debatten! I mitt svar fokuserade jag på det övergripande arbetet med ungdomspolitiken, som jag som ungdomsminister är ansvarig för. Vi kommer till exempel att lägga fram en ungdomspolitisk skrivelse, och det handlar för mig som demokratiminister naturligtvis också om de direkta frågorna kopplade till ungas inflytande och delaktighet och även om ungas fritid.
Men det är klart att insatserna för gruppen ungdomar är något som spänner över samtliga ministrar på olika sätt, skulle jag vilja säga. I den skrivelse som vi planerar att lägga fram kommer detta också att framkomma. När vi började arbetet med den ungdomspolitiska skrivelsen hade pandemin ännu inte slagit till.
När vi sedan lägger fram skrivelsen är det klart att vi kommer att behöva beakta pandemin i form av en nulägesrapport om var vi befinner oss i vårt arbete och också i en framåtblick. De direkta konsekvenserna för ungdomsgruppen efter pandemin är lite svåra att överblicka i dag. Men vi kan absolut se hur arbetsmarknaden har påverkats väldigt mycket för gruppen unga.
De jobb som vanligtvis brukar vara tydliga instegsjobb för unga in i arbete inom hotell, restaurang, kultur och nöje och säsongsarbete inom besöksnäringen är hårt naggade i kanten. Det är problematiskt.
Som jag var inne på i mitt svar har också möjligheten att färdigställa sin skolgång och sin utbildning blivit kraftigt påverkad, även om jag vill säga att det från regeringens sida har varit viktigt att bibehålla ungas möjligheter att så långt som möjligt stanna kvar i skolan och att i möjligaste mån försöka undvika nedstängningar.
Nu är vi i ett skede i pandemin då detta har varit nödvändigt för att begränsa smittspridningen, men det är fortfarande något som regeringen har väldigt högt på sin prioritering: Unga ska inte behöva tappa sina möjligheter till en god utbildning, och det ska finnas ventiler för de unga som är allra mest utsatta.
Vi kan konstatera att de unga som är allra längst ifrån utbildning, allra längst ifrån kultur, idrott och en aktiv fritid, de som kanske har ett funktionshinder eller andra svårigheter att till exempel både komma in på arbetsmarknaden och att göra sin röst hörd är de som också riskerar att drabbas hårdast av pandemin. Ett annat område jag gärna vill lyfta är den psykiska ohälsan. Det är också ett område där man kan befara en ännu mer anspänd situation på grund av pandemin.
Jag hade en dialog häromdagen med ungdomsföreträdare för FUB, en organisation som samlar unga med intellektuell funktionsnedsättning. Det är en typisk sådan grupp som har det oerhört tufft under pandemin. De kanske redan hade begränsade sociala kontakter, och dessa möjligheter blir nu ännu svårare. Digitaliseringen skapar också klyftor i och med att alla inte har tillgång till Iphoner och liknande eller till ett snabbt wifi hemma.
För att konkludera detta: Vi behöver, menar jag som ungdomsminister, komma ihåg gruppen unga inom alla politikområden. Det handlar om att involvera unga när förslagen tas fram. Det är ett strategiskt arbete som handlar om inflytande, och där har ungdomsorganisationerna en viktig roll.
Där har också NOD en viktig roll i ett arbete där man förenar civilsamhällets och regeringens insatser för att föra en dialog med civilsamhället. Det är viktigt att vi tittar på arbetsmarknaden, psykisk hälsa, trygghetsfrågorna och även arbetet med inflytande.
Där har vi en gyllene möjlighet nu under det här året när demokratin fyller 100 år, då vi kan och ska göra extra insatser just för att inkludera unga i demokratin.