Hillevi Engström (M):
Lars Mejern Larsson vill att jag ska svara på frågor om de problem som har uppstått de senaste åren. Problemet är att vi inte har samma problembeskrivning. Jag ser att vi har varit nere i en väldigt djup kris. Många har förlorat arbetet, men väldigt många har också fått tillbaka jobbet. Företagen har goda planer på att fortsätta att anställa. Det är fortfarande ganska skakigt runt om i vår omvärld. Man vet inte vad som kommer att hända i våra viktiga exportländer.
Enligt Medlingsinstitutet, som jag besökte häromveckan, hade parterna en konferens om avtalsrörelsen som var rekordstor. Den visar att man har träffat avtal på en ganska god nivå. Det har inte blivit sämre för löntagarna. De har fått mer pengar i plånboken tack vare jobbskatteavdrag och löneökningar. Jag refererade till att antalet skador och olycksfall minskar. Det handlar om antalet anmälda olycksfall och skador.
Det är inte skador som man bedömer leder till något speciellt. Det är precis som i brottsstatistiken där det handlar om antalet anmälda brott och inte personer fällda i domstol. Det går ned, och det går åt rätt håll. Men precis som Annika Qarlsson vill jag säga att jag inte är nöjd så länge en enda person skadas eller förolyckas på sitt arbete. För mig som arbetsmarknadsminister är det viktigt att den arbetsgivare som bryter mot dessa regler ska kunna få en påföljd. Man ska helt enkelt kunna få ett straff.
Våra domstolar är överbelastade med en mängd brottmål tack vare att vi har gjort så stora satsningar på bland annat polisen. Därför finns det just nu en utredning som tittar på detta med smartare sanktioner. Jag tror att det är viktigt att det blir kännbart om man bryter mot regler och därmed riskerar att personer skadas i arbetslivet.
Jag försöker också besöka verkligheten så ofta jag kan. Vissa kollektivavtalsregler som parterna är överens om, till exempel ackord i byggbranschen, driver också upp tempot till en hög nivå. Man kan fundera på sådana saker där parterna har ett ansvar att ta. Är ackord i farliga branscher det bästa sättet att hålla antalet arbetsskador och olycksfall nere? Det kan man fundera på. Det är en fråga som parterna ska ta upp.
Jag tycker också att parterna har tagit ett stort ansvar både när det gäller arbetsmiljöfrågor och när det gäller krisen, till exempel med de krisavtal som man har tecknat. Det är inte minst också Metalls ansvarstagande nu för att försöka få in fler ungdomar på arbetsmarknaden. Avslutningsvis: Det allra viktigaste med Laval och den nya lagstiftningen handlar om att vara solidarisk med arbetstagare från andra länder både inom och utanför Europa.
Att arbetstagarna får möjlighet att komma till Sverige, försörja sig och få sjysta villkor är absolut A och O. Alternativet är så mycket sämre, nämligen att stänga gränserna och säga: Go home! Ni är inte välkomna här! Jag ser också att den arbetskraftsinvandring vi har ger möjlighet för många människor att komma till Sverige, försörja sig och sin familj, stå på egna ben och bidra till vår utveckling.
Inom en väldigt kort tid kommer den demografiska utvecklingen att innebära det som är fallet i till exempel Dalarna. Där försörjer i dag 100 personer som arbetar 78 som inte arbetar. Om bara tio år kommer de 100 personerna att behöva försörja 91. Om vi ska kunna behålla en välfärd i världsklass och kunna ha bra skolor och ett bra rättsväsen måste fler jobba mer. Det kommer inte att räcka med dem som finns i Sverige i dag.
Därför vill jag bejaka att människor ska kunna komma hit och kunna försörja sig till sjysta villkor och att vi ska ha en välkomnande inställning, inte stänga våra gränser.