Catharina Elmsäter-Svärd (M):
De frågeställningar som Monica Green tar upp är inte nya. Det är inte heller första gången som vi två står i denna kammare; det är alldeles riktigt. Vi ska vara medvetna om att vi har flera olika bilder. Konkurrens är tufft, ja. Konkurrens ska å andra sidan kunna råda på sådana villkor att det känns att man kan konkurrera på ett rimligt sätt. Det tycker jag är viktigt och riktigt.
Vi har också haft ett antal år där ekonomin och det ekonomiska läget i stort har varit tufft. Det påverkar också en bransch som transportbranschen. Det måste finnas något att transportera. Man kan fundera på hur transporter ska skötas på ett så effektivt och inte minst miljösmart sätt som möjligt. Det var grunden till att begreppet cabotage, som egentligen är någonting positivt, kom till.
Jag skulle redan här vilja markera att vi inte ska blanda ihop begreppen. Det som kanske är det riktiga problemet, och som jag tror att Monica Green är ute efter, är den illegala inrikestrafiken. När det gäller den direkta frågan om man ska ta en timeout från cabotage vill jag säga att då handlar det om att svenska åkare inte ska åka över till andra länder.
Det är ganska mycket trafik som går till Norge, Danmark, Finland och andra ställen. Om vi inte vill ha in andra åkare i Sverige måste vi vara beredda att säga till våra åkare, som kämpar med effektiva transporter i en ekonomisk situation, att de inte heller ska åka till något annat land. Jag tror att det i grunden vore direkt fel. Däremot har vi tagit frågan på stort allvar. Vi har bett Transportstyrelsen och Rikspolisstyrelsen att utreda detta.
I våras återkom de för att visa hur regelefterlevnaden de facto ser ut. Det är en relativt god efterlevnad. Det som däremot saknades och som togs upp när jag träffade branschen var att man inte på samma sätt hade studerat den olagliga inrikestrafiken djupare. Därför fick de också i uppdrag att göra djupstudier.
Jag ska inte utesluta att de kommer att göra dem i områden som Malmö och Göteborg. Dessutom var frågan om man, när man påträffar ett ekipage som av olika anledningar inte följer reglerna och som man skulle vilja stoppa, skulle kunna använda det som kallas för klampning som påföljd. Det fanns inte med i förslaget från Transportstyrelsen, och det var inte något som Rikspolisstyrelsen egentligen ville ta upp.
Det var någonting som de som sedan skulle svara på remisserna lyfte upp. Innan remissinstanserna ens hade kommit in med sina synpunkter gavs ett tilläggsuppdrag att titta på vilka konsekvenser det blir när man utför en klampning. Det är ett av de förslag som vi nu ber att man plockar fram rent formellt, juridiskt för att se vilka konsekvenser det blir av en klampning.
Jag tycker att samtidigt som man ropar efter åtgärder måste vi kunna lägga fram förslag som håller formellt och juridiskt, så att det inte blir en ny djungel som man ska försöka ta sig igenom. Man kan tycka att det går olika snabbt. Det finns en annan problematik som jag tycker känns lika relevant, och den gäller hela kedjan. Hur får vi fram informationen till den som beställer transporter?
Där har vi också skärpt kraven. Det handlar också om att kunna få fram information om att man har ett ansvar till speditören och sedan till åkaren. Mycket handlar om tid och att vara just in time. De regler som finns ska självfallet följas. Jag har ingen annan uppfattning än att det ska vara på det sättet.