Barbro Westerholm (L):
Jag börjar med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet utom under punkterna 2 och 4, där Folkpartiet har reservationer. För tids vinnande kommer vi inte att begära votering. Det har talats mycket om jobb, skatt och välfärdspolitiken och hur detta hänger ihop.
Jag tänker inte återupprepa sammanhangen, för de har redovisats väl av mina allianskolleger. Jag vill i stället börja med det grundläggande, som för en liberal och en folkpartist är så viktigt att alltid komma ihåg: Vi föds som individer, vi är olika från början, vi blir mer och mer olika under livets gång och vi har olika behov.
Vi vill också känna oss behövda; det är viktigt för den psykiska hälsan. Vi vill kunna välja själva, för vi vet bäst vilka behov vi har. Det gäller inte minst vården och omsorgen. Där vill vi vara delaktiga.
Därför är det bra att vi i dag fattar beslut om patientmedverkan i egenvården och att vi har en patientlag som börjar gälla den 1 januari. Vi kan nu få vara med och i samförstånd diskutera med vår doktor eller vår sjuksköterska vad som passar bäst för oss själva. Man måste lyssna på patienterna och konsumenterna.
Samtidigt måste det göras kvalitetsjämförelser. Det är för väl att de undersökningar som vi har startat nu blir kvar. Vi är duktiga i Sverige, men bra kan bli bättre. Vi får se vad dessa brukarundersökningar ger för resultat. Det är också bra att kommunernas egenkontroll ska utvecklas.
Vi har lagt grunden i Ivo - Inspektionen för vård och omsorg. Men den bör i fortsättningen arbeta på ett mer övergripande plan och kolla upp vilken egenkontroll som kommunerna utför.
Det visar sig att de privat drivna vårdcentralerna och äldreboendena är utsatta för en mycket mer ingående granskning än de kommunala innan de får tillstånd och innan de kan börja driva sin verksamhet. Det har kommit undersökningar ganska nyligen som visar detta. Jag vill gärna gå in på LOV.
Visserligen har regeringen dragit tillbaka denna proposition, men LOV har inneburit en vändning i svensk primärvård. Vi får fler doktorer som vill bli allmänläkare. Vi har fått fler vårdcentraler, också i glesbygd, som ni var inne på i meningsutbytet nyss. Vårdcentralerna har ökat med 20 procent.
182 av 489 har en enda ägare. Här visar det sig att tre fjärdedelar av de vårdcentraler som är ägarledda inte har några stafettläkare.
Äntligen ser vi en lösning på stafettläkarproblematiken med fler vårdcentraler inom ramen för LOV-lagstiftningen som drivs av dessa allmänläkare som går tillbaka till grunden i läkaryrket!
Visst kan man lära mycket i bok, men det mesta lär man av mötet med patienterna och av att följa dem över tid. Nu har vi ett problem här. Det råder ovisshet inför framtiden.
Nu finns det ett antal allmänläkare som skulle vilja starta sin egen vårdcentral, men de får inte lån i bank eftersom man inte vet hur det blir med LOV i framtiden. Det har sagts från regeringens sida - och vi kanske får höra det i ministerns inlägg här - att man skulle komma tillbaka.
Jag fick ett svar från äldreminister Åsa Regnér, som sa: Det blir ju valfrihet för landstingen och för kommunerna nu när man inte tar den LOV som ni i Alliansen vill ha! Men konsumenterna då?
Då är man tillbaka i detta att man som patient och konsument inte har valfrihet. Det här är ytterst allvarligt för en utveckling där vi under många år har haft brist på allmänläkare. Vi vet att primärvården i fortsättningen ska vara basen för hälso- och sjukvården.
Vi nedrustade den på 50- och 60-talet, och vi lider fortfarande av det. Nu äntligen har vi en vändning här. Sedan har det sagts en del om personalbrist, medelsbrist och så vidare.
Vi har mycket resurser i hälso- och sjukvården och i omsorgen, men vi måste använda dem rätt innan vi plussar på med den ena pengen efter den andra. Den senaste uppgift om kostnaden för felaktig läkemedelsbehandling som jag har fått är 20 miljarder.
Tänk om vi hade kunnat lägga det på en rad saker som vi i dag inte har kunnat prioritera!