Bengt-Anders Johansson (M):
Inledningsvis vill jag ställa mig bakom betänkandets slutsatser och yrkar bifall till förslaget i detsamma. Den oinvigde kan tro att det här betänkandet bara handlar om fjälljakt. Men då har man förmodligen inte läst hela betänkandet, eller ännu värre, kanske inte förstått att det handlar om något lite vidare.
Därför tänkte jag trötta er med att försöka beskriva helheten i miljö- och jordbruksutskottets betänkande. Det handlar om subsidiaritetsprincipen, alltså EU-nivåns inflytande över den svenska jakten, om allmänna jaktfrågor, om fjälljakten och om älg. Det är alltså ett något vidare spektrum än oppositionen orkat hantera. Herr talman!
Jag börjar med EU-nivån. För närvarande pågår en angelägen och oerhört viktig, tror jag, uppföljning om biologisk mångfald.
Den här processen byggs upp genom att de olika länderna inom EU lämnar in sina underlag för att man ska kunna göra en total sammanställning över hur vi har lyckats med att bevara den biologiska mångfalden, som i grunden är utomordentligt viktig för de kommande generationerna. Det är också mot den bakgrunden man har den så kallade subsidiaritetsprincipen, ett fint ord för lägsta-nivå-principen.
Det handlar om att inget beslut ska fattas på en högre nivå än vad som är absolut nödvändigt. Den här linjen hävdar Sverige med emfas vid alla tillfällen när detta är uppe.
Senast det var väldigt tydligt var när man skulle inskränka handeln med sälprodukter därför att man på något ställe på jorden inte avlivar djuren på ett acceptabelt sätt.
Där hävdade Sverige att man ska ha möjlighet att sälja sälprodukter om de är tillkomna på ett sätt som är helt okej, vilket är fallet när det gäller den svenska säljakten, som i och för sig är ganska begränsad, men ändå. Där stod Sverige på sig ända in i slutet, men vi lyckades inte få tillräckligt med gehör.
Det som till yttermera visso har givit den här kammaren plus kamrarna i de övriga 26 parlamenten i EU möjlighet att hävda subsidiaritetsprincipen är det nya Lissabonfördraget, som ger oss möjlighet att överpröva de förslag som kommer. Jag hoppas nu att vi kan hjälpas åt att driva detta aktivt. Det om EU-nivån.
Det är alltså ett samspel med andra, och vi hävdar vår möjlighet att besluta så långt det är möjligt på EG-nivå. När det gäller de allmänna jaktfrågorna är det främst korp, morkulla, gäss och vildsvinsfällor som ingår i betänkandet.
Korpen, som är en kraftfull fågel och ett ganska utvecklat rovdjur, eftersom den är så pass kraftfull som den är, är skyddad enligt fågeldirektivet. I grunden är alla fåglar skyddade, men om de finns på bilaga 2 till fågeldirektivet finns det förutsättningar för att man ska kunna jaga dem.
Nu är det så att korpen inte ingår där, därför att den anses vara så pass skyddsvärd inom Europa att vi bara kan använda skyddsjakt för att hantera den. Grunden för skyddsjakt när det gäller korp och övriga fåglar är om människors hälsa är i farozonen, flygsäkerhet, grödskador, boskap, skog, fiske och vatten, flora och fauna.
Det är de grundläggande möjligheterna för att få idka skyddsjakt. Regeringen har lyssnat på de rättmätiga krav som ställs här i Sverige på att kunna öka möjligheten till skyddsjakt. I en ny förordning som kom så sent som den 1 juli i fjol har man för att förtydliga lagen utökat möjligheten att idka skyddsjakt även vid viltuppfödning och vid hönsgårdar och dessutom 200 meter därifrån.
I den nya förordningen har man också givit möjlighet till licensjakt på korpen. Med det, herr talman, vill jag påstå att det finns en bra möjlighet att åstadkomma en förbättring för dem som har bekymmer med för talrik korpförekomst. Morkullan har varit en symbolfråga sedan vi kom med i EU.
Vi hade tidigare som bekant en sommarjakt på den här fågeln. Det var i huvudsak när hanarna sträckte i juli som man idkade den här jakten. För närvarande har vi i norra Sverige jakt från den 21 augusti till den 31 oktober. I södra Sverige är det till och med en månad längre. Det är alltså inte så att det inte finns jakttider på morkullan.
Det beslut som den förra regeringen fattade den 1 juli 1999 bottnade i att man gjorde ett försök under två år och kom fram till att det var tveksamt om den här jakten uppfyllde de krav som EU ställde. Det var därför man förbjöd den. Den nuvarande regeringen gör samma bedömning. Jag kan vid sidan om säga att enligt det jag har hört från bland annat EU-håll finns det risk för att det blir inskränkningar på höstjakten om vi kräver sommarjakt på morkullan.
Huruvida det är sant eller inte vet jag inte, men det är den typ av information som har kommit till mina öron. Gässen är flyttfåglar som skapar störst problem där de först anländer, alltså i kusttrakterna i vårt land, eftersom de oftast flyger långa sträckor över vatten och naturligtvis behöver landa för att äta och vila upp sig.
När de kommer i stora skaror kan de skapa väldigt stora bekymmer lokalt, dels genom att de äter, dels genom att de stampar ned grödor på ett ganska tydligt sätt.
Även här har regeringen hörsammat de krav som man ställer genom att i en förordning från den 1 juli 2009 skapa en utökad jakttid när det gäller grågåsen och kanadagåsen, som är de största bekymren. Dessutom har man i samma förordning ökat skyddsjaktsmöjligheten till hela året. Tidigare var den begränsad till vissa delar av året.
Jag var så sent som för bara ett par veckor sedan nere i Blekinge och fick mig då till del hur man hanterade detta där. Jag vågar påstå att ett bra samarbete mellan markägarna och länsstyrelsen har gjort att man där på ett mycket bra sätt kan hantera det hela. Alltså har regeringen lyssnat och inom ramen för skyddet ändå skapat förutsättningar för att frågan ska kunna hanteras.
När det gäller vildsvinsfällorna, som också finns med i betänkandet, arbetar Naturvårdsverket just nu med att ta fram ett underlag för hur de ska vara utformade och om det över huvud taget är lämpligt. Vi ska ha klart för oss att vildsvinet är ett ganska lättstressat djur, vilket gör att det finns de som ifrågasätter möjligheten att använda fälla. Där får Naturvårdsverket återkomma.
När det gäller fjälljakten kan jag säga att den långa inledning som vi fick höra för en liten stund sedan var behäftad med felaktigheter. Jag kan bara säga att grunden för hela diskussionen uppkommer när man kombinerar jakten med en tjänst. Då hamnar den under tjänstedirektivet. Själva jakten som sådan faller inte under tjänstedirektivet.
Jag tycker att det är väldigt bra om man har läst Justitiekanslerns beslut när det gäller skadeståndsanspråk mot svenska staten. Detta beslut fattades den 15 januari 2008. Jag är inte säker på att Helén Pettersson har läst det. Jag skulle rekommendera det till läsning.
Justitiekanslern har på ett utomordentligt bra sätt beskrivit den situation som nationen Sverige befinner sig i och hur den frågan hanteras. Man tar just fasta på EU-domstolen och vad de har kommit fram till där. Men det är klart, har man inte läst detta kan jag också förstå de argument som framförs i kammaren.
Det man har försökt göra är att åstadkomma någon förbättring i så måtto att man har infört länskort, vilket gör att innehavaren alltså har möjlighet att billigare komma åt jakten i de aktuella områdena. Det är också inom ramen för tjänstedirektivet. Just nu ska Statens jordbruksverk följa upp hela den här frågan.
Avslutningsvis, herr talman, kan jag när det gäller älgen bara säga att den frågan för närvarande bereds i Regeringskansliet. Den finns med på propositionslistan från Jordbruksdepartementet. Jag kan också passa på tillfället att säga att den som önskar få mer information om den kommande älgjakten är välkommen till jakt- och fiskeklubbens informationskväll i kväll kl. 18.