Märta Stenevi (MP):
Det är ändå en fin möjlighet att få bejaka Tobias Anderssons första känsla för patriarkala strukturer, för det är absolut så att patriarkala strukturer upprätthålls av både män och kvinnor. Det är det som ligger i själva begreppet. Nej, jag tror inte att enskilda mammor och pappor lär ut till sina barn att slå.
Vad jag däremot tror är att pojkar och män fortfarande fostras till att komma undan med att bete sig illa mot flickor och kvinnor. Jag pratade i fredags med en ung tjej i Malmö som heter Mona. Hon har dragit igång en podd som heter Sluta tafsa.
Det gjorde hon efter att hon och hennes tjejkompisar hade tröttnat på ett beteende från killarna i deras skola och killar de möter som, sorgligt nog måste jag säga, mycket påminner om vad jag själv minns från min högstadietid. Jag pratade nyligen också med ett gäng ungdomar i Borlänge när jag tog emot Barnombudsmannens årsrapport. De sa att de är rädda för att gå in på McDonalds, därför att där sitter grupper med pojkar och män och ropar efter dem och tafsar på dem.
Våld mot kvinnor är däremot inte ett nytt fenomen i Sverige. När det gäller det dödliga våldet har det inte ökat utan snarare faktiskt minskat de senaste åren. Sedan början av 2000-talet har dödligt våld mot kvinnor i nära relationer minskat från i genomsnitt 18 fall till 15 fall årligen, och det har minskat ännu mer jämfört med till exempel 70-talet, den tid då vi byggde vårt jämställda samhälle.
Det tar inte på något sätt bort allvaret i den här frågan, men det sätter den i en värdefull kontext. Problemet med mäns dödliga våld mot kvinnor är något som har funnits i Sverige under alla år och är inte något som uppstått de senaste åren. Däremot är det så att så länge en enda kvinna dödas i Sverige av en närstående måste vi fortsätta att agera. Självklart finns det många positiva normer bland pojkar och män.
De behöver bejakas, de behöver främjas och de behöver lyftas fram. Det finns otroligt många pappor, söner och vänner i hela vårt land som är respektfulla och visar empati och ömhet, och det ska vi absolut inte glömma bort när vi talar om de destruktiva mansnormerna. Men tyvärr finns också just de destruktiva normer för maskulinitet som råder. Tobias Andersson är delvis inne på det när han beskriver det som att stå upp för sig själv.
I grund och botten handlar mycket av de här normerna om att premiera styrka, och resultatet av att pojkar och män ständigt har att förhålla sig till dem blir inte alltid positivt. Tvärtom har flera studier visat att just att instämma i könsstereotypa påståenden om kvinnors och mäns roller har ett samband med våldsutövande. I en enskild situation är det naturligtvis bra att ingripa för att hjälpa någon i en utsatt situation, oavsett kön och vad personen är utsatt för.
Men normer om maskulinitet bidrar snarare till att kvinnor blir mer utsatta än mindre. Avslutningsvis vill jag understryka att mäns våld mot kvinnor inte är ett nytt problem och inte heller ett importerat fenomen. Man får ha bott under en sten eller möjligtvis inte vara kvinna, fru talman, för att ha undgått detta faktum.
Inte minst metoo, som jag tror och hoppas att ledamoten inte missade, och alla de tusentals rapporter och vittnesmål som kom fram den hösten visade att det här är ett omfattande problem som finns i samhällets alla skikt, inte bara i någon enskild grupp. Det visade också att mäns våld mot kvinnor i princip aldrig börjar i just våld. Ofta börjar det långt tidigare med accepterande attityder och destruktiva normer.
Därför måste vi vara beredda att gå in och bryta våldsspiraler, helst innan de ens har börjat.