Mikael Eskilandersson (SD):
År 1996 lämnade jag skolan ung, energisk och full av framtidstro. Samma år började jag min karriär som egen företagare. Jag skaffade mig en F-skattsedel som ju är nyckeln till att bli företagare i Sverige. Därefter startade jag mitt företag. Valet av organisationsform var för mig enkelt.
100 000 kronor att stoppa in i ett aktiebolag, som man krävde på den tiden, fanns helt enkelt inte i min budget, och utöver det var jag skeptisk till det krav som fanns på att ha revisor.
Första månaden omsatte jag omkring 25 000 kronor, och det är lika mycket som man, om det här förslaget går igenom, ska behöva för att starta ett aktiebolag. Om de regler som vi diskuterar här i dag hade funnits 1996 hade mitt val av organisationsform antagligen varit annorlunda.
Jag tror inte att valet av organisationsform har haft någon större betydelse för egen del, men jag kan ana mig till att det kan ha stor betydelse för andra nystartade företag.
Vi kommer säkert att få höra flera inlägg om fördelarna med ett lägre aktiekapital av de båda regeringsstöden Ola Möller och Ola Johansson som kommer upp här senare i debatten. Jag instämmer redan nu i allt positivt som de kan tänkas anföra kring en sänkning. Jag instämmer även i det positiva som David Josefsson nyss framförde. Men jag vill även varna för det som vi lyfter fram i vår reservation.
Det är inte bara solsken och blå himmel, tyvärr. Det finns oroande moln som inte helt ska eller kan negligeras. Regeringen säger själv att man vill göra en översyn av bestämmelserna om tvångslikvidation med anledning av det nya aktiekapitalet, dock inte i direkt anslutning till den här propositionen. Vi sverigedemokrater är dock inte nöjda med enbart en så begränsad utredning.
Självklart borde man göra en bred utredning och samtidigt kolla på flera andra delar än bara tvångslikvidationen. Mer rimligt är att utredningen får i uppdrag att se över vad som egentligen är ett optimalt startkapital, vilket aktiekapital som är bäst efter att uppstartsfasen är avslutad och hur ett system med ökande krav på aktiekapital kan se ut.
Vad händer egentligen med kreditvärdigheten när det är som det är nu? Och kommer aktiebolagen att tvingas till personlig borgen i fler fall än tidigare? Då tappar ju hela aktiebolaget sitt värde.
Vi vet att andra länder har lyckade lagar på det här området, till exempel Danmark där man har möjlighet att starta ett bolag med ett lägre startkapital än vad regeringen nu föreslår men där bolagen måste höja sitt kapital till en nivå som till och med är högre än det regeringen föreslår innan de kan göra utdelningar till sina ägare.
Jag tror att ingen här inne vet säkert vad som är den absolut bästa gränsen för aktiekapital, och antagligen finns det inte ett svar, då nystartade företag har helt andra premisser än företag som har funnits under en längre tid. Att göra en bred, förutsättningslös utredning där man tittar på mer än bara delen om tvångslikvidation är därför det vi föreslår i dag.
Varför inte övriga partier kan tänka sig en bredare utredning av optimalt aktiekapital, av aktiebolagens förutsättningar under olika faser och av ett mer flexibelt uppstartsförfarande får de själva svara på. Jag tycker att David Josefsson och hans parti mesar ur lite när de enbart riktar in sig på att det behövs en utredning kring just likvidationskravet när halva aktiekapitalet är förbrukat.
Enligt mig är det minst lika oroande med vad som sker kring krav på personlig borgen när aktiekapitalet sjunker. Det blir ingen fördel att ha ett aktiebolag om dess kreditvärdighet blir så låg att det alltid kommer att krävas personlig borgen av den som innehar aktiebolaget. Därför borde en utredning göras betydligt bredare än bara en inriktning på likvidationskravet.
Vi har sagt att vi kommer att stödja Moderaternas och Kristdemokraternas reservation i andra hand om vår reservation mot förmodan faller. Jag vill avslutningsvis yrka bifall till vår reservation, alltså reservation nr 3.