Désirée Liljevall (S):
Jag vill börja med att säga att det är hedrande att som första talare få lägga fram min syn på frågan i den här premiärdebatten för trafikutskottet kring ämnet cykel. Att antalet motioner har växt så till den grad att ämnet kräver sin egen diskussion i riksdagens kammare tyder på att intresset för cykeln som ett viktigt transportmedel ökar.
Som land har vi mycket att vinna på att fler börjar cykla. Alla svenskar som väljer cykeln framför bilen bidrar flitigt till att minska städernas trafikproblem. Luften blir renare, bullret måttligare och svenska folket friskare! Våra grannar, danskarna, som är ett cyklande folk påvisar stora hälsovinster med cykling.
Hjärtat mår bättre, blodtrycket sjunker och musklerna stärks - alltså rena rama namnam för kroppen, och det gagnar livslängden. Enligt det danska Institutet för idrott och biomekanik förlänger man livet med sex år om man som 30-åring börjar cykla en timme i veckan och fortsätter så livet ut.
Danmark är en stor förebild när det gäller cykling, men även Sverige kan bli en föredömlig cykelnation om vi verkligen lägger manken till. I Stockholm visar undersökningar att antalet cyklister har ökat med 75 procent under de senaste åren.
Samtidigt visar Sikas senaste resvanestudie att endast var tionde svensk väljer cykeln när de ska ta sig någonstans. För att få fler att cykla i trafiken behöver vi bland annat förbättra framkomligheten och säkerheten för cyklister. Fru talman!
Hemma i Kalmar är cykling på Ölandsbron en fråga som har stötts och blötts i många år och nu blommat upp rejält igen. Anledningen är att Trafikverket, tidigare Vägverket, för 15 år sedan beslutade att förbjuda all cykeltrafik på bron, från att tidigare ha inskränkt sig till att säga nej till brocykling sommartid.
Och nu diskuteras frågan om att avgiftsbelägga cykelbussen som fungerar som transfer över bron. Det här har fått folk att gå i taket, och meningsutbytena på både debattsidor och nyhetssidor i lokaltidningarna har haglat tätt den senaste tiden. För ett par veckor sedan, den 1 april, verkade dock en lösning som tilltalade många ha sett dagens ljus.
I tidningen Barometern berättade Rickard Ecke på Svevia att Trafikverket nu planerar en cykelväg som ska hängas som en balkonglåda på Ölandsbrons räcke. Idén kommer från ett vägentreprenörsföretag i alperna. De svenska initiativtagarna berättar att de inte är oroliga för säkerheten som ska tryggas med hjälp av ett litet räcke.
De säger till tidningen: Men det viktigaste är ju utsikten, den lär bli fantastisk. Även det svenska Cykelfrämjandet är lyriskt över förslaget och tror att upplevelsen att susa ned från högbron med cyklarna kommer att bli "sjukt fett". Fru talman!
Självklart är nyheten kring Trafikverkets planer att hänga ut cykelvägen som en balkonglåda från Ölandsbron ett aprilskämt. Det visar dock på att frågan kring en lösning för cyklande svenskar, i det här fallet Kalmarbor och Ölandsbor och en del av de nästan tre miljoner turister som besöker regionen varje år, behöver komma till ett avslut. Fru talman!
Vi är överens med utskottet om det mesta som rör det här cykelbetänkandet, men på en punkt saknar vi ett rejält ställningstagande från regeringspartierna. Det handlar om lösningen för cykeltrafiken vid två-plus-ett-vägar, så kallade mitträckesvägar. Generellt är cyklister en trafikantgrupp som är mycket utsatt.
Skaderisken för cyklister per sträckenhet har beräknats till nio gånger högre än för biltrafikanter. Antalet omkomna i cykelolyckor uppgick till 18 personer under förra året. Under 2007 skadades nästan 3 000 cyklister så svårt att de blev inskrivna på sjukhus.
Den enskilt viktigaste åtgärden för att förbättra säkerheten för landets cyklister och öka cykelresandet är att åstadkomma förbättrad infrastruktur för cykeltrafiken. Utanför tätort, men delvis även inom tätort, tvingas cyklister till större delen att cykla på vägbanan eller på vägrenar av varierande bredd.
Förbättrad säkerhet för dem som redan cyklar är alltid ett skäl att investera i cykelvägar samtidigt som det kommer att innebära att fler väljer att cykla. När landsvägar byggs om till två-plus-ett-vägar, eller om man så vill mitträckesvägar, måste man även ta cykeltrafiken i beaktning.
Det räcker inte, som utskottet och regeringen vill, att bara fundera över huruvida en cykelväg vid två-plus-ett-väg ska anläggas eller inte. Man måste sätta ned foten och bestämma sig. Vi rödgröna anser att man ska anlägga en parallell cykelväg i anslutning till två-plus-ett-vägen. I vissa fall kan det vara aktuellt att märka ut cykelväg i vägrenen och att vägen också vid behov breddas.
Vid de tillfällen när inget av detta går att lösa kan man förstås använda sig av andra lämpliga vägar som ligger i två-plus-ett-vägens närhet. Fru talman! Jag yrkar bifall till De rödgrönas gemensamma reservation, reservation 5.