KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lina Axelsson Kihlblom (S):
Jag vill återigen tacka Daniel Riazat för att han lyfter fram denna viktiga fråga. Som jag påtalade innan bereds ärendet just nu. Det är väldigt viktigt att vi tittar på svaren som har kommit från remissinstanserna och väger för- och nackdelar med eventuella förändringar.
Vi är eniga om att diskrimineringslagen ska fortsätta att gälla. Det är inga förändringar i den. Det handlar nu om vilken myndighet som ska tillämpa lagarna. Då är frågan: Ska det gå över, eller ska vi ge ett förtydligande till den myndighet som nu har ansvaret att öka samarbetet och så vidare?
Jag tycker inte att unga som går i skolan ska ha det olika beroende på vilken myndighet som det gäller. Här måste vi förhålla oss neutrala. Lagen ska tillämpas oavsett om den ligger under Skolinspektionen eller inte. Fungerar det inte nu ska vi se över så att det gör det. Det vill jag vara väldigt tydlig med.
Jag tror att vi delar synen på grundproblematiken och att det ska fungera. Det kommer inom kort ett beslut i frågan. Om det fungerar dåligt kommer vi att göra en förändring för att det ska bli bra på det här området. Ett exakt datum kommer Daniel Riazat inte att få av mig i dag.
Jag vill påpeka att jag tror att Utbildningsdepartementet har slagit rekord i antalet propositioner om förändringar som vi har lagt fram. Vi står nu ett läge med ett väldigt viktigt fokus på mottagande av unga som kommer från Ukraina och andra länder, så vi kanske måste dra ut på detta. I vilket fall som helst ska lagen tillämpas.
Lina Axelsson Kihlblom (S):
Det här är en väldigt viktig fråga, och jag vill återigen rikta ett stort tack till Daniel Riazat för att han väckte den. Diskrimineringslagen är som sagt svensk lag, och den ska tillämpas oavsett vilken myndighet det gäller. Det kanske behöver göras mer känt, så att den även kan tillämpas på de skolor där diskriminering över huvud taget förekommer.
Jag vill passa på att säga att jag tar mycket allvarligt på sådana här frågor. Jag tycker att elevers rättigheter att uttrycka sig är väldigt viktiga. Jag minns när jag själv gick på högstadiet. Jag hade lyxen - det kan jag numera säga - att ingen visste om jag var en pojke eller en flicka, utan jag levde i en mellanvärld.
Om någon lärare då hade kommit fram till mig och sagt att så där får du inte klä dig hade jag inte stått här i dag. Vi ska komma ihåg att ungas stress, press och utslagning i skolan plus detta att man ska vara en ung människa med väldigt lite erfarenhet av livet och kunna vara där ute och känna sig trygg är väldigt svårt.
Vi ska ta bort allting som stressar, pressar och skapar utslagning. Och vi ska absolut inte ha bedömning av utseende eller andra personliga uttryck i svensk skola.
Lina Axelsson Kihlblom (S):
Jag håller med Amineh Kakabaveh om problematiken och om att den kultur som finns i hemmet kan utgöra ett hedersrelaterat förtryck. Det kan finnas våld. Det kan finnas många saker där.
Det jag tänker på som är viktigt är att vi ibland kan tro att det finns en sorts inneburen rätt att få driva skola i Sverige och att få påverka andra när man driver skola och att man på så sätt får använda skattemedel för att påverka och så vidare. Det här är två liknande sorters problematik men på två olika områden.
Jag tycker att det är lika förkastligt att det finns på båda områdena. Det jag tänkte begränsa mig till i dag handlar framför allt om det som finns i skolan. Barn och elever ska inte tvingas bära slöja mot sin vilja i förskolan eller skolan, utan flickor och kvinnor ska själva bestämma över vad de har på sig.
Jag är mycket medveten om, som Amineh Kakabaveh påpekade här, att vi tar med oss kulturen hemifrån. Att kontrollera och begränsa barns och elevers val av kläder kan vara ett uttryck för hedersrelaterat våld och förtryck. Det är därför vi stärker de krav som finns på skolhuvudmän för hur det här tillämpas.
Vi tydliggör de friheter man ska ha, och vi inför också i läroplanen flera områden som handlar om att man har en fördjupad diskussion i varje klassrum med eleverna och att det finns resurser och kunskap i skolan kring de här områdena.
Skolan är en väldigt viktig del av elevernas och barnens liv, och förskolan likaså. Därför är det viktigt att det uppmärksammas av skolan om det förekommer i hemmet och att det finns kunskaper och att skolan kan erbjuda perspektiv på de grundläggande fri- och rättigheter som alla barn och elever har. Det handlar till sist om att få välja själv, tänka själv och uttrycka sig själv.
Det ställningstagande vi har gjort nu är att det finns rättigheter att få vara sig själv och uttrycka sin övertygelse, men man ska aldrig tvingas in i någonting. Därför är det viktigt att vi ser över de möjligheter som finns för att till exempel bedriva en skola där man har en religiös inriktning som gör det i princip omöjligt att inte delta i de religiösa uttryck som finns.
Här måste vi tänka efter. Det är till sist skattemedel som används, det är skolan som alla måste gå till och det är vårdnadshavare som väljer skola till sina barn. Här är det viktigt att vi håller skolan ren från sådan här påverkan som inte är tillåten.
Lina Axelsson Kihlblom (S):
Jag håller med Amineh Kakabaveh om att det här är en svår och komplex problematik.
Ibland pratar vi i Socialdemokraterna om att ta tillbaka den demokratiska kontrollen, och när vi pratar om detta handlar det faktiskt om att ta tillbaka skolan som plattform från människor som tror att de har en mänsklig rättighet att bedriva skola med ett specifikt syfte.
Syftet kan vara att påverka religiöst, att få ta med sig sin kulturella inblick eller sin trosuppfattning och blanda ihop den med läroplanen och välja och vraka och göra det med våra skattemedel. Andra bedriver den för att de vill tjäna pengar. Då vill de kanske inte ha flickor som har viss längd på kjolen, och då finns det andra uttryck.
Vi i Sverige har att driva tanken att skolan ibland är en starkare rättighet än att få uttrycka sin religiösa känsla och så vidare. Jag tycker att vi har ett problem i Sverige i och med att vi inte har en demokratisk kontroll av skolan. Det ska vara tydligt vad skolan har för syfte. Till sist: I svensk skola ska man börja i förskolan och skolan.
Man ska bli en ung vuxen och kunna få sitt första jobb med ett psyke i behåll. Om man ska ha ett psyke i behåll och vara en ung människa som har provat sina egna tankar, förstår demokratins rättigheter och möjligheter, har möjlighet att också vara en religiös individ, om man så önskar, är det viktigt att vi upprätthåller rätten att inte bli påverkad men också rätten att kunna uttrycka saker.
Men självklart ska det handla om ålder och mognad, och man ska aldrig vara utsatt för påverkan. Därför är det viktigt att vi har en läroplan som lyfter upp de aspekter som det innebär att vara människa, vara troende, kanske vara religiös eller att vara icke-religiös. Vilken plats i samhället har religion och andra kulturella uttryck?
Och vilken plats har detta inte i samhället? Vad är acceptabelt och inte? Det här måste diskuteras så att alla barn utvecklar en känsla för sig själva, sitt eget liv och sina egna beslut. Det är därför viktigt att man under sex- och samlevnadsundervisningen i skolan pratar om sexualitet, samtycke och relationer. Relationer har också att göra med andra saker, som relationen till sig själv, sin egen kultur och sin egen sexuella läggning.
Jag tycker dock också att det är viktigt att det finns utrymme för personliga uttryck, varav vissa kan vara religiösa. Men här är det viktigt att vi har personal som kan lyssna in och att det finns en socialtjänst som kan gå in när det finns otillåten påverkan.
Jag tycker också att det är väldigt viktigt att det finns en god dialog mellan skolan och alla som har barn i skolan om vad skolan står för, vad Sverige står för, vad vi inte vill se i svensk skola och vad vi kanske heller inte vill se utanför skolan. Det tycker jag att vi ska våga säga och stå upp för.
Jag är därför väldigt glad över att Amineh Kakabaveh har ställt dessa frågor till mig, för dem ska vi inte sluta diskutera. Ju mer vi diskuterar dem, desto mer måste vi våga ta ställning och desto fler människor upplyser vi såväl om rättigheter och möjligheter som om sådant vi inte vill se.
Lina Axelsson Kihlblom (S):
Jag håller helt med Amineh Kakabaveh om att vi ska fortsätta tala om dessa frågor. Det här handlar inte bara om skolan utan också om andra områden. Vi försöker lägga fram förslag inom mitt ansvarsområde, pedagogisk omsorg. Vi har även segregationsfrågan och hur vi använder skolköerna. Men vi kommer också in på annat som rör bostadssegregation.
Vi kan tala om arbetsmarknaden och möjligheter att lära sig ett språk och få ett jobb. Slutligen handlar det kanske om kvinnans möjlighet att leva ett självständigt liv, att fatta sina beslut och kunna göra det i ett självständigt system.
Har vi ett samhälle i samhället där män styr blir det lätt på mäns villkor, och detta ska vi inte acceptera utan motverka. Det är därför viktigt att vi har en skola som inte spär på bostadssegregation och att det i skolan inte handlar om vem din mamma och pappa är utan vad du vill.
Du ska lyckas oavsett om du har en NPF-diagnos eller om du har föräldrar som inte kan hjälpa dig med läxor. Det ska vara möjligt för alla att lyckas i skolan och ta sig in på gymnasiet. Att klara gymnasieskolan är en biljett till att kunna fatta egna självständiga beslut.
Jag vill tacka Amineh Kakabaveh och hoppas att vi möts igen i interpellationsdebatter, för den här frågan ska vi fortsätta debattera.
Lina Axelsson Kihlblom (S):
har frågat mig om jag kan tänka mig att införa ett förbud mot muslimska friskolor. Jag har varit mycket tydlig i min syn på konfessionella inslag i skolan.
Utgångspunkten är att den sekulära staten ska inta ett neutralt och opartiskt perspektiv i frågor om religion och inte lägga sig i medborgarnas religiösa och konfessionella övertygelser och identiteter.
Utöver det som regeringsformen, Europakonventionen och EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna slår fast om religionsfrihet har Sverige valt att aktivt främja en religiös mångfald. På detta sätt kan olika ideologier och trosriktningar - som verkar för att vårt demokratiska statsskick upprätthålls - stärkas och utvecklas.
Det måste dock säkerställas att elever och barn inte utsätts för otillåten religiös påverkan i skolan. Regeringen är tydlig med att elever aldrig får utsättas för otillåten religiös påverkan.
Den 17 mars i år lämnade därför regeringen propositionen Tydligare krav på fristående förskolor, skolor och fritidshem med konfes sionell inriktning till riksdagen, som riksdagen ställde sig bakom den 15 juni.
Propositionen innehåller förslag som ska stärka elevernas religionsfrihet men också öka Statens skolinspektions möjligheter att kontrollera ägar- och ledningskretsen genom så kallade demokrativillkor.
Förslagen innebär även bättre möjligheter för tillsynsmyndigheterna att utöva tillsyn genom att en definition av vad som är ett konfessionellt inslag och en konfessionell inriktning införs. Detta är en del av regeringens pågående arbete med att stoppa oseriösa och olämpliga aktörer från att starta och driva förskolor och skolor.
Regeringen anser att förslagen innebär ett förtydligande och en skärpning av det regelverk som underlättar tillsynen av verksamheter med konfessionell inriktning.
Utbildningsdepartementet har dessutom remitterat en promemoria i vilken det bland annat föreslås att ett etableringsstopp för fristående skolor och fritidshem med konfessionell inriktning införs tillsammans med ett förbud mot att utöka sådan befintlig verksamhet. Remitteringen avslutades den 13 maj, och förslaget bereds för närvarande i Regeringskansliet.
Lina Axelsson Kihlblom (S):
Richard Jomshof har ställt frågan till mig om jag kan tänka mig ett förbud mot muslimska friskolor. Vi socialdemokrater vill, till skillnad från Sverigedemokraterna, se ett totalförbud mot konfessionella skolor. Religiös påverkan hör inte hemma i skolan.
I svensk skola ska vi aldrig acceptera extremism, radikalisering, religiös påverkan eller brister i att lyckas med kunskapsuppdraget. Därför är jag glad att riksdagen nyligen har röstat igenom ett förslag om att ställa tydligare krav och skärpa regler för religiösa friskolor, förskolor och fritidshem.
Men vi socialdemokrater är inte nöjda. Vi vill se ett förbud mot religiösa friskolor, men tyvärr verkar det inte finnas en majoritet för detta till höger i riksdagen, med Moderaterna och Sverigedemokraterna i spetsen. De vill inte se problemen med att låta religiösa ledare driva friskolor för skattepengar.
Jag tycker att våra skattepengar ska gå till undervisning och till det som står i läroplanen, inte till predikan för elever som inte har valt detta.
Lina Axelsson Kihlblom (S):
Vi är överens om, Richard Jomshof, att ideologiska budskap i skolan, predikningar och sådana saker, inte hör hemma i skolan. Det är skattefinansierad verksamhet. Skolor ska vara öppna för alla. År 2019 införde vi förstärkningar i den lagstiftningen, och det har gett resultat.
Skolinspektionen påtalar faktiskt flera fall där konfessionella skolor bryter mot skollagen på ett tydligt sätt. Det är därför som vi också har stärkt denna lagstiftning och så vidare. Frågan gäller, som sagt, om jag kan tänka mig ett förbud mot muslimska friskolor. Ja, jag vill se ett förbud mot konfessionella skolor i Sverige.
Jag är socialdemokrat, och vi socialdemokrater tycker att vi ska ha en skola för alla. Man ska kunna gå till skolan utan religiös påverkan. Däremot är det enligt grundlag och annat fritt för oss, precis som vi vet, att tänka, tycka, känna och tro vad vi vill, bli kära i dem vi vill och så vidare. Det har med våra grundläggande fri- och rättigheter att göra. Men skolans uppdrag måste vara tydligt. Det är skolans uppdrag.
Därför är jag glad att riksdagen i juni fattade dessa beslut. Jag är också glad att vi arbetar på promemorian om ett etableringsstopp. Som sagt var är min riktning tydlig. Vi ska ha en svensk skola utan konfessionella inslag.
Lina Axelsson Kihlblom (S):
Jag vill tacka Richard Jomshof eftersom denna fråga är väldigt viktig. Vi ska inte ha konfessionell påverkan i skolan. Alla barn ska kunna gå till alla skolor. Det är intressant att höra Richard Jomshof säga att han inte vill gå längre.
I Sverige är det fullt tillåtet att starta skola om man har intresset att indoktrinera barn religiöst, barn som inte kan värja sig. Detta vill vi sätta stopp för. Det är också helt tillåtet att starta skola i Sverige om man har ett intresse, och det är att tjäna mycket pengar på barn. Jag tycker att det är viktigt att vi börjar blicka framåt.
Jag vill ha en svensk skola som är till för alla elever. Det måste vara ett uppdrag, och det ska vara att alla unga elever ska bli unga vuxna som kan få ett jobb, etablera sig på arbetsmarknaden eller fortsätta plugga. Då kan vi inte ha orättvisa skolköer, och vi kan inte ha fritt vinstuttag och låta vem som helst starta skolor. Det måste vara ordning och reda i våra klassrum.
Men det måste också vara ordning och reda på skolmarknaden. Därför kan vi inte bara titta på små, små delar, utan vi måste titta på helheten. Jag vill att vi ska vara stolta över en svensk skola som har ett tydligt uppdrag. Det hade vi en gång i tiden. Tyvärr raserades den, och vi fick en sorts marknadstänk där alla fick göra lite som de ville och konkurrera på sina villkor.
Vi ser resultatet av detta i dag, och jag hör lite grann i Richard Jomshofs argument att detta är resultatet av en marknadsskola.
Lina Axelsson Kihlblom (S):
Alexandra Anstrell har frågat integrations- och migrationsministern om det är hans bedömning att ett halverat antal platser på våra idrottsgymnasier kommer att främja Idrottssverige.
Interpellanten har också frågat: Om hälften av platserna försvinner på idrottsgymnasierna, har statsrådet då några förslag på gång för att öka ungdomarnas fysiska och psykiska hälsa genom idrottsaktiviteter?
Alexandra Anstrell undrar slutligen om integrations- och migrationsministern har för avsikt att sätta några idrottspolitiska mål för att skapa en stabil breddidrott med goda upptagningsmöjligheter för elitidrotten. Interpellationen har överlämnats till mig.
Jag noterar att Alexandra Anstrell har ställt delvis liknande frågor om idrottsutbildningar till mig. Förutom det svar som lämnas här får jag därför hänvisa interpellanten till det svar som jag kommer att lämna på interpellationen Beslut gällande idrottsgymnasium .
Jag vill understryka vikten av en stabil breddidrott i föreningslivet runt om i hela Sverige. Statens mål och syften med idrottspolitiken har beslutats av riksdagen i bred enighet.
Den senaste samlade idrottspropositionen antogs i riksdagen 2009. I det beslutet betonades både bredd- och elitidrottens betydelse. Grunden för idrottspolitiken ligger fast sedan lång tid tillbaka där stöd till barn- och ungdomsidrotten särskilt betonas.
Även stödet till den ideella, demokratiska idrottsrörelsen lyfts fram. Vår uppfattning är att den frihet för idrottsrörelsen att själv besluta om hur dessa statliga mål bäst kan uppnås fungerar väl inom de ramar som regering och riksdag beslutar.
Lina Axelsson Kihlblom (S):
Jag vill tacka Alexandra Anstrell för att hon lyfter fram den här viktiga frågan. Dock behöver hon inte tolka min lätta andfåddhet och trötthet som brist på engagemang. Alexandra Anstrell borde kanske ha ställt interpellationsfrågorna på ett annat sätt. Hon frågade lite annat här. Det handlar om idrottsgymnasierna.
Kommer vi att halvera platserna? Kommer vi att jobba med idrottsaktiviteter? Det är tydligt i mitt senare svar, som hon också har fått, att vi har lagförslag. Vi har ambitioner. Det kommer inte att bli någon halvering av platserna utan snarare en utökning. Det ger möjligheter för kommuner att även göra egna satsningar. Det handlar inte bara om de nationella satsningarna.
Det föreslås till och med 75 miljoner extra utöver de 43 miljoner som fördelas till riksidrottsgymnasier i dag. Det blir komplicerat när vi får interpellationer som ligger så nära varandra, och det blir väldigt svårt att tolka om det handlar om idrottsliga frågor eller gymnasiefrågor och sådana organisationsfrågor.
Lina Axelsson Kihlblom (S):
Nu talar Alexandra Anstrell klarspråk. Det här handlar alltså om frågan om att alla ska ha lika möjligheter att vara elitidrottare och kunna satsa på det man brinner för allra mest. Det är väl självklart att regeringen utreder och tittar på fall där det är uppenbart att myndigheter och andra slår larm om att det är väldigt orättvist. You can ́t make a race horse out of a donkey, heter det.
Vi får väl säga att det är vad det handlar om här: om alla ska ha lika möjligheter måste det finnas en tydlighet om vad som ska betalas av vem. Här har vi lagt fram ett förslag som de flesta remissinstanser tycker är bra. Därför är det viktigt att vi kommer fram med frågan. Förslaget innebär inte, som jag tydliggjorde tidigare, en halvering utan snarare en satsning.
Fler ska kunna delta i elitidrottande på olika sätt. En del vill flytta, och en del vill kunna utöva sin elitidrott på hög nivå och kunna tävla och ändå bo hemma. Också det är en rättighetsfråga. Annars blir det lätt för dem som bor i storstäderna att ta del av detta, men de som kommer utifrån, från mindre kommuner ute i Sverige, har inte samma möjlighet.
Därför är det viktigt att vi kommer fram med de här förslagen och gör elitidrottandet möjligt för fler, men också för dem som kanske inte hade möjligheten tidigare. Det ska vara ordning och reda i svensk skola, och då är det viktigt att sådana här förslag finns.
Det är också viktigt att vi när myndigheter slår larm om att det är gravt orättvist rättar till det och vågar satsa pengar så att fler kan delta. Därför måste det också vara ordning och reda i finanserna - i hur vi finansierar skolan. Pengar ska inte försvinna bort från skolan i vinster eller annat, utan de ska gå till eleverna.
Det är en grundprincip för mig, och jag vet att det finns många på högersidan som jag inte delar den med. Men för mig är det viktigt att elevpengen går till bland annat idrottssatsningar och inte försvinner ut i vinst.
Lina Axelsson Kihlblom (S):
Som jag påpekade tidigare är de allra flesta av remissinstanserna positiva, just för att förslaget innebär att det blir fler platser där ute. Det blir ordning och reda, och fler får möjligheter att delta i idrott. Anledningen till att jag nämner vinst i skolan är att jag vet att det finns många, framför allt på gymnasieskolan, som driver skola med ett vinstintresse.
Om vi ska ge möjligheter för alla unga att idrotta, att ha en fritid som är aktiv och att få rörelse i skolan måste vi ta det kompensatoriska uppdraget på allvar. Då kan vi inte tillåta segregationen, och då kan vi inte ha ett skolval som segregerar och så vidare.
Framför allt kan vi inte låta flera miljarder försvinna bort. Så mycket som 1,3 miljarder försvann från de största skolkoncernerna, motsvarande 2 200 lärare, till exempel idrottslärare. Det kunde också ha blivit personal på fritis och så vidare. Därför tycker jag att det är anmärkningsvärt att detta inte nämns oftare.
Det handlar om ordning och reda och en skola för alla. Det handlar om det kompensatoriska uppdraget - det som Sverige var bra på tidigare. Det är därför vi har skördat så mycket idrottsframgångar hos individer som kommer från vitt skilda samhällsförhållanden. Men detta har varit svårt nu, under tiden när pengarna har gått till annat än de skulle ha gått till.
Lina Axelsson Kihlblom (S):
Alexandra Anstrell har frågat mig om jag har för avsikt att agera i frågan om gymnasiala idrottsutbildningar under denna mandatperiod för att möjliggöra att idrottsgymnasier ska förbli lagliga.
Alexandra Anstrell har vidare frågat mig av vilken anledning vi inte har sett till några förslag vare sig i frågan om att halvera antalet platser på idrottsutbildningarna eller om att möjliggöra att idrottsgymnasier ska förbli lagliga. Jag vill börja med att tacka Alexandra Anstrell för att denna viktiga fråga åter lyfts till debatt i Sveriges riksdag.
Jag håller med Alexandra Anstrell om vikten av att gymnasiala idrottsutbildningar kan genomföras i enlighet med skollagen. Precis som interpellanten anger har det visat sig att huvudmän har svårt att leva upp till kraven om en avgiftsfri utbildning. Kostnaderna för till exempel en häst- eller hockeyutrustning som behövs för elitidrotten kan vara stora.
I promemorian Idrottsutbildningar i gymnasie- och gymnasiesärskolan , som har tagits fram inom Utbildningsdepartementet, finns därför ett förslag om att kostnaderna ska belasta den enskilde - med ett undantag. Ingen elev ska av ekonomiska skäl utestängas från möjligheten att ta del av gymnasial idrottsutbildning med specialidrott.
Det är en fråga om jämlikhet. Alexandra Anstrell undrar vidare av vilken anledning vi inte har sett några förslag om att halvera antalet platser på idrottsutbildningarna eller att möjliggöra att idrottsgymnasierna ska förbli lagliga.
För det första vill jag säga att pandemin har gjort att regeringen har varit tvungen att prioritera om hårt, vilket har inneburit att bland annat arbetet med gymnasiala idrottsutbildningar har fått stå tillbaka trots att frågan är viktig. För det andra vill jag betona att förslagen i nämnda promemoria inte innebär att antalet platser halveras.
Där föreslås att 75 miljoner kronor ska tillföras Sveriges Riksidrottsförbund, utöver de 43 miljoner som i dag fördelas till riksidrottsgymnasier. Förslaget innebär alltså att fler elever, inte färre, skulle få möjlighet att på lika villkor kombinera en elitidrottssatsning med gymnasiala studier.
Det lämnas inga förslag om att reglera antalet elevplatser, utan det är beroende av beslut om antal platser som föreslås fattas av Statens skolverk.
Elever som är elitsatsande men som inte önskar flytta om utbildningen med specialidrott inte finns på hemorten, liksom elever som ännu inte är elitsatsande men ändå vill utvecklas inom sin idrott, kan komma i fråga för detta alternativ.
Det skulle kunna vara elever som i dag återfinns såväl inom nationellt godkända idrottsutbildningar, NIU, som inom LIU. Om huvudmännen är intresserade av att anordna sådana utbildningar kan dessa totalt sett rymma ett stort antal elever.
Slutligen vill jag påminna om att regeringen i en skrivelse till riksdagen har informerat om att regeringens avsikt är att en lagrådsremiss om gymnasiala idrottsutbildningar ska kunna beslutas senast våren 2023.