Jonas Jacobsson Gjörtler (M):
Tack, statsrådet, för svaret! Jag vill börja med att säga något generellt om landsbygdspolitik och landsbygdsutveckling. Det som är allra viktigast för att landsbygden ska fungera och kunna växa av egen kraft är att rätt förutsättningar ges för jobb och tillväxt. Då handlar det ganska mycket om sänkta kostnader och lägre skatter, och mindre regelkrångel är därmed viktigare än höjda skatter och riktade bidrag.
Här vill jag ta tillfället i akt att påminna om att regeringen för en politik som skapar problem i detta avseende med redan genomförda skattehöjningar med 40 miljarder på jobb och tillväxt. Dessa kostnader blir extra tunga ok att bära för landsbygden. Vi ser också att regeringen går vidare med fler skadliga skatteförslag, som flygskatten. Man avser också att gå vidare med kilometerskatten. Detta är viktigt att säga som en inledning.
Frågan om omlokalisering av myndigheter är nämligen för viktig för att reduceras till ett verktyg för regeringen att kompensera delar av landet för de negativa effekter som den förda politiken skapar, för då riskerar vi att hamna i en situation som vi har varit i förr. Till exempel kompenserades regementsnedläggningar med en myndighetsflytt.
Jag ser nämligen en stor risk för att en sådan politik slår tillbaka, alltså att en myndighetsflytt som inte genomförs på rätt sätt och av rätt skäl riskerar att bli ett dåligt exempel och att man får en rekyl i denna fråga. Med detta sagt vill jag understryka att jag tycker att frågan om omlokalisering av myndigheter är viktig. Det finns många goda argument för att lokalisera myndigheter på andra ställen än i huvudstadsregionen.
För det första bör staten inte aktivt medverka till en centralisering av kvalificerade arbetstillfällen. Staten har ju ändå alltid ett antal kvalificerade arbetstillfällen kvar i huvudstadsregionen, och så kommer det alltid att vara. Då är det en poäng att sprida de arbetsplatser som inte måste ligga i Stockholmsområdet och se till att de finns någon annanstans. För det andra gynnas tillväxten av att Sverige har fler tillväxtmotorer.
Det kan bli bredare och mer attraktiva arbetsmarknader på fler ställen i landet. Myndigheter kan vara en viktig del i att bredda arbetsmarknadsregionerna och få in en annan typ av kompetens. För det tredje är digitaliseringen en utveckling som gör att det blir mindre viktigt var myndigheten är placerad rent geografiskt.
För det fjärde kan man sänka kostnaderna, särskilt om man flyttar en lokalisering från centrala Stockholm någon annanstans. Jag vill påpeka, som jag också gör i interpellationen, att detta inte automatiskt bör tolkas som en fråga som handlar om glesbygden, alltså att ställa Stockholm mot den riktigt glesa glesbygden.
Det är inte så att man med automatik ska flytta myndigheterna långt ut i glesbygden. Men det finns ett behov av att flytta ut myndigheterna rent generellt. 139 myndigheter är placerade i Stockholm och ytterligare 10 i Uppsala och en del till i närområdet, vilket kan jämföras med de två andra storstadsregionerna, där det finns 4 myndigheter i Göteborg och 3 i Malmö och Lund.
En lokalisering i något av de andra storstadsområdena gynnar naturligtvis inte bara just dessa kommuner, utan det gynnar även de kommuner som finns inom pendlingsavstånd. Det är en viktig komponent i detta. Det är alltså inte bara den ort där man placerar myndigheten som är viktig, utan man måste se detta i ett regionalt perspektiv. Jag har ställt lite frågor om vilka parametrar som ligger till grund för omlokalisering av myndigheter, och det är för att jag tror att detta är viktigt.
Man måste alltså omlokalisera myndigheter på ett genomtänkt sätt så att det blir en framgång och ett bra exempel och inte riskerar att slå tillbaka. Jag vill gärna att statsrådet utvecklar lite vidare hur regeringen tänker kring detta.