Stefan Attefall (KD):
Jag kan säga till Katarina Köhler att antalet hyresrätter inte minskar. Däremot kan man önska att det skulle kunna byggas fler - det är helt riktigt. Jag tror också att det är riktigt, som Katarina Köhler påpekade i sitt förra inlägg, att vi har stora utmaningar lokalt. Vi har det i Stockholmsregionen men också i den typ av orter, exempelvis Pajala, där man har en framtidstro på grund av gruvnäringens expansion och behöver få fram nya bostäder.
Det pågår också ett arbete i Regeringskansliet för att se hur man kan stötta den utvecklingen. Jag vet att länsstyrelsen också jobbar för att stötta exempelvis Pajala kommun i deras arbete. Det är ändå viktigt att konstatera några saker om antalet vräkta barn. Först och främst kan jag upprepa att antalet har minskat. Vi har haft en hemlöshetsstrategi, och i mars kommer en rapport till Maria Larsson som är ansvarig för de här frågorna om hur man ska gå vidare i det arbetet.
Men notera också när det gäller antalet vräkta barn att man började mäta detta först 2008, alltså under alliansregeringen. Tidigare mätte man inte ens hur många barn som blev vräkta. Jag kan önska att den förra socialdemokratiska regeringen hade haft ett sådant engagemang att man ville mäta och följa upp det noggrant. 716 barn vräktes högkonjunkturåret 2008.
Sedan har vi haft en finanskris med allt vad det innebär, och i dag är det 632 barn. Det är 632 för många, men det är färre än tidigare. Vi måste fortsätta det arbetet. Jag vill gärna understryka vikten av att vi hittar metoder för att minska risken för att ett enda barn blir vräkt. När det sedan gäller bostadsbyggandet generellt har vi ett omfattande arbete för att, just som jag sade, skapa tydliga, långsiktiga spelregler.
Låt mig ge ett exempel eftersom Monica Green kommer från Skövde. Jag var med och invigde ett nytt hyreshusprojekt i Skövde med över 200 lägenheter. Tiden från beslutet i fullmäktige till dess att detaljplanen var fastställd av regeringen efter överklagande var ungefär ett år. Det innebar 5 miljoner i fördyrade kostnader för projektet. Här ser vi problematiken: Ju längre tid handläggningen tar att få alla papper på plats, desto mer pengar kostar det.
Å andra sidan har vi en rättssäkerhetsaspekt, att man verkligen ska kunna få sin sak prövad. Den här processen tog hyfsat lagom tid. Det finns tyvärr exempel på att det har tagit längre tid, och det finns exempel på att det har gått snabbare. Men det blev 5 miljoner i ökade kostnader, som självklart drabbar hyresgästerna. Ändå vet jag att just Skövdeprojektet hade relativt låga produktionskostnader jämfört med många andra.
Det finns mer att lära av Skövdeexemplet, som jag själv var med och invigde. Vi anklagas för att inte bry oss om människor som har små omständigheter, men kom ihåg: Det handlar om att satsa på att skapa jobb. Det är grunden för all fördelningspolitik. Förutsättningen för att människor ska kunna stå på egna ben och försörja sig och sina närmaste är att man har jobb. Här ligger också jobbskatteavdraget, den största procentuella sänkningen för dem med de lägsta inkomsterna.
Exempelvis undersköterskan får en betydligt större procentuell skattesänkning än vad läkaren får. Vi har höjt flerbarnstilläggen. Vi kommer vid årsskiftet att höja bostadsbidragets barnandel, så att det blir rejäla tillskott för dem som har flera barn och exempelvis är ensamstående och beroende av bostadsbidraget.
Det görs en hel del insatser, och självklart måste mer göras för att vi ska se till att skapa bra förutsättningar för människor att efterfråga de bostäder som finns men också för att allmänt sett klara sin försörjning. Steg för steg ska vi lägga långsiktigt goda spelregler för att få bostadsbyggandet, som nu ökar kraftigt, att fortsätta uppåt och ligga kvar på en hög nivå under en lång följd av år. Vi ska inte göra om misstaget som har skett efter 1993 då vi har byggt så lite jämfört med alla våra jämförbara länder.