Peter Norman (M):
Jag är övertygad om Miljöpartiets engagemang och kompetens i frågan. Det gäller även Per Bolunds engagemang och kompetens. Jag har inga tvivel i den frågan. Faktum kvarstår dock att det var så viktigt att få sy ihop en budget med Socialdemokraterna att man var villig att släppa i väg Vattenfall. Därmed har Miljöpartiet ett delansvar; det går inte att komma ifrån. Någonstans måste gränsen gå för när man bryter ett samarbete på grund av vad partierna gör på andra områden.
Den gränsen var tydligen för Miljöpartiets del inte överskriden av Socialdemokraterna, utan man lät detta gå. Därmed har man ett delansvar i detta. Vårt ansvar gäller, som Per och Lise säger, sju år. Vad har vi gjort? Ja, det började med att Maud Olofsson satte upp ett GRI-rapporteringskrav för de statliga bolagen. Det gjorde inte ert stödparti Socialdemokraterna. Vi har fortsatt detta arbete med att sätta upp hållbarhetsmål för alla statliga bolag. Det hoppas och tror jag att ni uppskattar.
Det gjorde inte era tidigare kompisar Socialdemokraterna. Vi har nu ett mål i Vattenfall att gå från 100 till 65 miljoner ton till 2020. Det hoppas och tror jag att ni tycker är bra. Det gjorde inte era kompisar Socialdemokraterna. Vad gäller Tyskland har den tyska regeringen naturligtvis rätt att fatta vilka beslut den vill.
Det beslut som nu fattades, alltså att stänga ned kärnkraften i Tyskland, innebär med matematisk nödvändighet att den fossila användningen under de närmsta åren - vi får se hur många det blir - kommer att öka med ganska stora mått i Tyskland. Det tycker säkert vi allihop är dåligt. Vi får se hur lång perioden blir innan de förnybara energislagen kan ta över.
Detta är dock ett beslut Tyskland tar och måste ta, och det är en nödvändighet att fossil energiåtgång blir merparten av den tyska elproduktionen under den närmaste tiden. Det kan man tycka är bra, eller så kan man tycka att det är dåligt - det är i alla fall konsekvenserna av det förslag Miljöpartiet hejade på. Lise Nordin säger att resultatet av alliansregeringen är si eller så - fel, fel, fel!
Det är resultatet av vad som hände 2000-2006. Då gick Vattenfall från 0 till 100 miljoner ton utsläppt koldioxid. Under merparten av den tiden hade ni Socialdemokraterna som samarbetspartner, och ni valde att inte avbryta detta. Därmed har ni ett delansvar. Vårt ansvar är att ta tillbaka detta. Vi fick det här i knäet av er samarbetspartner och med ert passiva stöd.
Vi fick det i knäet; vi fick 100 miljoner ton att hantera. Vårt mål är att dra ned detta till 65 miljoner ton till 2020, och jag både tror och hoppas att ni tycker att det är en bra väg. Hur detta ska ske är inte en fråga för ministern eller ägaren, utan det är en fråga för bolaget och dess styrelse. Det som är bra med ett kvantitativt mål är att man under resans gång kan mäta och se om det uppnås. Uppnås det inte måste vi som ägare vidta aktiva åtgärder för detta.
Till sist, när det gäller Lise Nordins fråga om krav på nya ägare: Det är Tyskland som bestämmer vilken energimix de vill ha. Det är Tyskland som bestämmer om de vill ha kolkraft eller annan typ av kraft. Nu har Tyskland bestämt sig för att man inte vill ha kärnkraft, och då får det bli kolkraft, gaskraft, oljekraft och ökande CO2-utsläpp under överskådlig tid - till dess att de förnybara energislagen är mer utvecklade än de är nu.
Därför är det upp till Tyskland och inte Vattenfall eller ägarna av Vattenfall att bestämma hur dessa kolkraftverk kommer att användas.