Sven Otto Littorin (M):
Jag ska bara konstatera att det som åtminstone var det tidigare svaret på problemet med deltidsstämplingen var det tossiga förslaget om lagstadgad rätt till heltid, som naturligtvis i stället enligt 23 av de 26 remissinstanserna hade lett till nolltid i stället, det vill säga att man hade avstått från att anställa. Det kan aldrig vara svaret på frågan hur vi ska komma åt deltidsarbetslösheten, alltså att man i stället har en fulltidsarbetslöshet.
När det gäller deltidsstämplingen noterar jag inte utan en viss glädje att Socialdemokraterna åtminstone två gånger under den förra mandatperioden i budgetförhandlingarna med Miljöpartiet och Vänstern just försökte införa en begränsning av deltidsstämplingen. Det hörde vi Miljöpartiets språkrör säga här i kammaren när detta diskuterades. Jag konstaterar också att Socialdemokraterna två gånger också i praktiken har genomfört en begränsning av deltidsstämplingen - på 80-talet och 90-talet.
Deltidsbegränsningen har inneburit, som både Kommunalarbetaren och LO-tidningen har rapporterat, till exempel att det socialdemokratiskt styrda kyrkorådet i Ystad nu för första gången har erbjudit just två deltidsstämplande kvinnor som har arbetat länge på deltid - i det ena fallet tror jag att det till och med var under 35 år - heltidsjobb.
Med all respekt måste jag säga att om inte ens den socialdemokratiska ordföranden i kyrkorådet i Ystad, med den konstruktion för möjligheter till deltidsstämpling som tidigare har funnits, har funnit det lämpligt att erbjuda heltider utan först nu när detta inte längre går tar sitt ansvar, visar det att politiken faktiskt har effekt. Låt oss inte göra det bästa till det godas fiende.
Låt mig också konstatera hur det ser ut när det gäller deltidsarbetslösheten och förändringen under det senaste året. Enligt Arbetsförmedlingen uppgick antalet deltidsarbetslösa till 56 600 personer år 2007. Det är helt rätt som Jennie Nilsson säger; det är en förkrossande majoritet kvinnor.
Jämfört med 2006 minskade antalet deltidsarbetslösa med 8 500 personer, eller 13,1 procent. Deltidsarbetslösheten sjönk förra året med 13,1 procent. Det är väldigt mycket. Det är den kraftigaste minskningen av deltidsarbetslösheten som vi har sett på många decennier. Det tycker jag är väldigt glädjande. Jag tror att bakom detta ligger en kombination av saker.
Det är inte längre möjligt att avstå från att vara en bra arbetsgivare och skicka notan till a-kassan eller skattebetalarna. Man måste ta sitt arbetsgivaransvar. Många kommuner gör nu äntligen just det. Låt mig lyfta fram två exempel. Det ena är det socialdemokratiskt styrda Nynäshamn där man är väldigt tydlig och har en heltidsanställningspolicy, precis som det alliansstyrda Linköping. Det är två exempel. Jag lyfter gärna fram dem eftersom jag tror att det är precis så man måste göra.
I nästan alla kommuner i Sverige är kommunen den största arbetsgivaren. Jag tycker att det är helt orimligt att man, när man har så många anställda som de flesta kommuner har, inte har möjlighet att organisera sitt arbete så att man erbjuder heltid. Jag är också övertygad om, precis som jag har läst i LO-tidningen i intervjuer med bland annat SKL:s företrädare, att man har avstått från att anställa på heltid eftersom man inte har känt trycket. Man har kunnat skicka notan för deltidsstämplingen någon annanstans. Det är inte rimligt. Alltså måste vi göra något.
Svaret kan inte vara det socialdemokratiska, lagstadgad rätt till arbetslöshet.