Tomas Eneroth (S):
Tack, både Carl-Oskar Bohlin och Peter Helander! Jag måste säga att jag uppskattar den information jag fick av Peter Helander om klimateffekten och ser fram emot att få ta del av den efter debatten. Jag tror också att vi måste räkna på den totala klimatkostnaden för de olika alternativ som finns. Det är viktigt att bära med sig.
Det här är en fråga som handlar både om principerna kring trafikplikten och om var gränsen ska gå för det statliga ansvarstagandet. Det är det som jag lyfter fram i den regionala flygplatsöversynen, för jag vill att vi ska skapa långsiktigt hållbara lösningar. Det vi upplevde när Nextjet gick i konkurs och den situation som fem små kommuner i Sverige fick uppleva var inte bra.
Man avskars helt från flygförbindelser. Statens möjlighet att då gå in och kompensera för detta var mer begränsad än vad jag kunde tänka mig. Det fanns ett regelverk inom EU som innebar att man först var skyldig att erbjuda samtliga Europas flygbolag möjlighet att delta i upphandling på den här marknaden.
Flygbolagens rätt att få lägga bud på olika linjer var alltså viktigare än medborgarnas rätt till goda förbindelser, i detta fall helt nödvändiga förbindelser, för både företag och medborgare. Det gjorde att det blev en ordentlig fördröjning, inte minst när det gällde Gällivare och Arvidsjaur. Jag tycker inte att det regelverket är hållbart. Det är inte hållbart ur ett europeiskt perspektiv, men framför allt är det inte hållbart ur ett svenskt perspektiv. Sverige är ett avlångt land, där vi måste upprätthålla goda förbindelser.
Tåget är inte ett alternativ - och än mindre är bilar ett alternativ - för kommuner som ligger långt norrut i Sverige. Därför måste vi ha ett bättre fungerande inrikesflyg, och vi måste ha stabila villkor så att de som får trafikplikt också får rätt förutsättningar att ha turer som är hållbara. Vi har sett kritik mot en del operatörer som har haft vinnande anbud men som inte har haft rätt kvalitet.
Detta är skälet till att jag väljer att ta ett helhetsgrepp för att långsiktigt hitta rätt balans och inte minst för att hitta en ordning där det inte är små kommuner som pressas att vara med och finansiera. I Moras fall finansierades det dubbelt. Det var ett flygbolag som också fick statligt stöd. Det här innebär att vi nu bereder den långsiktiga strategin för de regionala flygplatserna, men det handlar också om vilka lösningar som står till buds med det underlag vi har när det gäller Mora flygplats.
Som jag har nämnt tidigare har ena utgångspunkten varit att man ska titta på en beredskapsflygplats för att säkerställa den grundläggande strukturen. Det var en förhandling under sommaren som där inte kunde accepteras. Den andra utgångspunkten är naturligtvis de budgetära konsekvenserna. Jag ska i det sammanhanget säga något, och det gör jag inte för att jag ska vara polemisk.
Men det faktum att en annan budget gick igenom i riksdagen i höstas - i december - innebar att de anslag som skulle kunna finnas till flygplatserna halverades från 84 till 42 miljoner kronor. Det innebär att vi har ett annat budgetläge än vad vi hade vid föregående tillfälle.
Det är naturligtvis någonting som förändrar förutsättningarna, men jag tror att det kommer att vara en viktig del i regeringens diskussioner inför kommande budgetprövning. Icke desto mindre tar jag del av alla synpunkter. Jag tycker att den dialog jag har haft med Mora kommun och alla representanter från Dalarna har varit bra. Jag kommer att fortsätta att arbeta med frågan i Regeringskansliet. Och jag kommer att återkomma så snart det är möjligt, för jag är medveten om att det jäktar med ett besked.
Nästan oavsett vad beskedet blir är det viktigt att sätta ned foten.