KBLab/rixvox huggingface dataset:
Maud Olofsson (C):
Anledningen till att regeringen satsar på mer generella åtgärder är att det är den bästa lösningen. Vi har olika program därför att det ska passa många olika branscher. Jag nämnde forsknings- och innovationspropositionen som betyder 15 miljarder i ökade insatser. Det är klart att skogs- och träindustrin ska finnas med där. Detsamma gäller energieffektivisering, lågenergihus, alla de här delarna. Det är ju till gagn för hela den här sektorn.
Allt det som vi lyfter in i hållbara städer och samhällen är klart till gagn för den här sektorn. Men vi jobbar inte med branschprogram och säger att nu gör vi exakt det här för den branschen och så vidare, utan vi försöker att jobba generellt. Det skiljer Socialdemokraterna från oss.
Om Sven-Erik Österberg ska kritisera oss för att vi sänker skatter och annat, ger pengar till kommunerna och därmed ökar underskottet i de offentliga finanserna kan man fråga: Vilka är ni att kritisera som har satt i gång en sedelpress? Förra veckan tror jag att ni pytsade ut 26 miljarder. Och i går var ni noga med att säga att det som ges till kommunerna inte räckte. Det skulle vara dubbelt så mycket.
Lägger jag ihop alla oppositionens förslag och tittar på allt detta noterar jag att vi kommer att få ett underskott som är gigantiskt i en tid när vi har så besvärliga lägen i ekonomin. Jag är otroligt överraskad över den slapphänthet som numera finns inom socialdemokratin när det gäller ekonomiska frågor. Sedan kan jag notera att jag inte har fått något svar på varför just Socialdemokraterna har plockat bort skogs- och träindustrin som en speciell satsning i era egna branschprogram.
Här blir jag kritiserad för att vi inte har lyft fram skogs- och träindustrin tillräckligt mycket, men själva tycker ni inte heller att det är viktigt. Vi har däremot lyft in det som en del av de generella åtgärderna därför att vi vill stödja skogs- och träindustrin. Vi hoppas också att de resurser som vi nu lägger ut på de regionala nivåerna kan användas till detta. Jag tror på svensk skogs- och träindustri.
Det är klart att det är lite tuffa år framöver, men vi ska fortsätta att följa frågan och också ha kontakt med dem så att vi kan hjälpa dem i de här svåra tiderna.
Maud Olofsson (C):
Ann-Kristine Johansson har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta med anledning av träffen med oljebolagen och andra berörda aktörer angående nedläggningarna av landsbygdens bensinmackar. Den demografiska utveckling som vi i dag ser konsekvenserna av, med minskande befolkning i olika landsbygder, har pågått i många år under främst socialdemokratiska regeringar.
Regeringens roll inom den regionala tillväxtpolitiken är, förutom att ge de ekonomiska förutsättningarna, att genom strategiskt arbete skapa strukturer och kunskapsunderlag som ger regionala och lokala aktörer goda förutsättningar för sitt arbete inom till exempel tillgänglighet till kommersiell service. Det dialogmöte med branschen samt andra viktiga aktörer som jag kallade till i april 2008 resulterade i en samsyn på behovet av en bättre kartläggning av situationen.
Regeringen gav därför i juni Konsumentverket i uppdrag att göra en inventering av tillgängligheten till drivmedel. Uppdraget till Konsumentverket - och resultatet av verkets undersökning - fick direkt betydelse för det beslut som regeringen fattade i december 2008 att avsätta ytterligare 50 miljoner till kommersiell service, varav 30 miljoner i första hand ska gå till drivmedelsområdet. Detta möjliggör en kraftig förstärkning av insatser som syftar till att öka tillgängligheten till kommersiell service jämfört med tidigare år.
De län som i Konsumentverkets rapport uppgav sig ha de största problemen med drivmedelsförsörjningen får också, i relativa tal, en större del av de 30 miljonerna. Av dessa får Ann-Kristine Johanssons eget hemlän, Värmland, 1 360 000 kronor i ytterligare tillskott. För att samordna olika insatser som görs för en ökad tillgänglighet till service i länen inför regeringen också regionala serviceprogram. Att arbeta i programform skapar förutsättningar för helhetssyn och samverkan mellan olika aktörer.
Den regionala nivån har därför fått i uppdrag att ta fram och genomföra regionala serviceprogram under perioden 2009-2013. För att hjälpa länen med ytterligare kunskapsunderlag till serviceprogrammen har länsstyrelserna i Värmland och Dalarna fått 3 miljoner kronor för att utreda, sprida kunskaper och hitta modeller för insatser inom det kommersiella serviceområdet med särskild inriktning på tillgänglighet till drivmedel.
Det verksamhetsbidrag på totalt 41 miljoner för åren 2008-2010 som regeringen har beslutat om till Riksorganisationen Hela Sverige ska leva, samt inte minst den strategi för att stärka utvecklingskraften på Sveriges landsbygder som regeringen presenterade för riksdagen den 17 mars är andra viktiga strategiska åtgärder som regeringen har vidtagit i denna fråga. Det är viktigt att människor även i framtiden kan tanka sina bilar i glesbygden, och regeringen kommer fortsatt att noga följa utvecklingen på området.
Maud Olofsson (C):
Jag måste säga att det är otroligt glädjande om också Socialdemokraterna vill öka trycket mot oljebolagen. Då har vi ett ganska kraftfullt tryck gentemot oljebolagen. När det gäller saneringsproblematiken tittar vi naturligtvis på de regelverk som genomfördes av den förra socialdemokratiska regeringen. Som jag sade tillför vi 50 miljoner kronor ytterligare i budgeten. 30 av dem går till stöd till kommersiell service för att bygga upp alternativ.
Jag tror inte att vi kan lita på oljebolagen här. Jag tror att vi måste hitta andra lösningar. Då ska det finnas investeringsstöd för dem som har litet underlag och som kan hitta de nya lösningarna. Vi har som sagt en stödmöjlighet upp till 85 procent. Jag tror också att det arbete som länsstyrelserna nu kan göra med serviceprogrammen är viktigt.
Då får vi en samlad blick och kan också se hur statliga myndigheter i samarbete med det privata, kommuner och andra kan hitta bra servicelösningar, så att vi har en god täckning över hela landet. Vi måste sprida de goda exempel som växer fram. Så här har vi jobbat på landsbygden länge. Jag har jobbat med det här under många år. Det handlar om de goda exemplen. Där kan Hela Sverige ska leva spela en stor roll.
Man har fått ett förlängt anslag, och en del av anslaget ska gå till servicefrågor. Det är också ett bra sätt att stödja underifrånperspektivet och de goda exempel som finns. Apropå landsbygdsstrategin frågar Ann-Kristine Johansson varför det inte lagts fram någon proposition. Men de propositionerna har redan genomförts! De har funnits här i riksdagen, men ni har inte lagt märke till dem. Vi gör en uppräkning av de åtgärder som redan är genomförda.
Jag förstår inte vad problemet är med det. Är problemet att vi har genomfört för många åtgärder och att de finns uppräknade i strategin, eller vad är problemet? Jag trodde att regeringens uppdrag var att leverera åtgärder för att stärka den svenska landsbygden. Vi tänker fortsätta att göra det, därför att vi tycker att landsbygden är en framtidsbygd. Bra bensinmackar och bra service är en del i att stärka den svenska landsbygden.
Maud Olofsson (C):
Interpellationen har överlämnats till mig. De kommuner som drabbas av stora företagsnedläggningar har utmaningar både i form av att se till att anställda hittar nya jobb och att justera för eventuellt framtida minskande skatteunderlag. Totalt innebär de tillskott vi hittills har gett till kommunsektorn en nivåhöjning på över 20 miljarder kronor 2010 i förhållande till 2006. Det har handlat om en generell sänkning av arbetsgivaravgiften såväl som om en arbetsgivaravgiftssänkning för ungdomar, om den kommunala fastighetsavgiften samt om generella och riktade statsbidrag.
Dessutom har regeringen föreslagit att staten skjuter till totalt 17 miljarder kronor mellan 2010 och 2012. De ökade resurserna som föreslås består dels av ett tillfälligt konjunkturstöd som uppgår till 7 miljarder kronor som betalas ut i december 2009 och som avser att användas 2010, dels av att de generella statsbidragen ökar med 5 miljarder kronor från och med 2011 jämfört med nivån i budgetpropositionen 2009.
Jag har vid flera tillfällen tidigare här i kammaren redogjort för den varselsamordning som sker lokalt och regionalt i alla delar av landet och som är ett resultat av att regeringen uppdragit åt regionala samordnare att möta de företag och människor som drabbas av varsel och nedläggningar. Vi ser nu att de regionala samordnarnas arbete, genom samverkan och regionala initiativ, bland annat har bidragit till att stötta särskilt drabbade kommuner.
Som svar på den andra frågan vill jag framhålla att Sverige har en vuxenutbildning som präglas av tillgänglighet och vars innehåll och upplägg motsvarar individernas och arbetslivets behov, vilket också innebär att den kan erbjudas alla vuxna, inklusive arbetslösa och varslade. I januari 2009 föreslogs ytterligare satsningar på yrkeshögskolan, inklusive kvalificerad yrkesutbildning, och på gymnasiala yrkesutbildningar inom komvux, så kallad yrkesvux. Därmed förbättras möjligheterna att nå de personer som behöver höja sin utbildningsnivå eller har behov av att ändra yrkesbana.
För 2009 uppgår satsningen till nära 200 miljoner kronor för ytterligare platser samt nära 300 miljoner kronor för studiemedel. Satsningen beräknas även omfatta 2010 och 2011. Vi vet att vi har en svår tid framför oss under vilken den globala krisen kommer att kasta sin skugga. Regeringen kommer att följa utvecklingen och i det sammanhanget överväga om ytterligare åtgärder behöver vidtas. Regeringen kommer att göra allt den kan för att Sverige ska stå emot nedgången och hävda sig väl när vändningen kommer.
Maud Olofsson (C):
Jag tycker att det är väldigt bra att kunna stå här som ansvarig minister och säga att vi har världens mest ambitiösa klimat- och energipolitik.
Det känns väldigt bra när vi går mot den globala klimatöverenskommelsen i Köpenhamn att Sverige kan vara en förebild när det gäller omställningen, att vi nu kommer att få hälften av vår energi från det förnybara, att vi kommer att minska koldioxidutsläppen med 40 procent, att vi äntligen får ett mål på 20 procent för energieffektiviseringen och att vi kan ställa om bränslesidan till 10 procent fram till 2020. Vi är en förebild för väldigt många runt om i världen.
Jag träffade min kollega Steven Chu i den nya administrationen i USA för några veckor sedan. Han säger: Men hur har ni kunnat få igenom allt detta? Hur är det möjligt att driva på i ert land på ett så ambitiöst sätt? Ni är en förebild för oss! Så säger många av våra europeiska kolleger också. Det är klart att vi ska vara en förebild. Nu står vi inför något mycket spännande: att tillsammans försöka investera, så att vi får en hållbar energiförsörjning framöver.
Ny teknik och nya företag växer fram som också kan skapa jobb och utveckling här i Sverige. Det är väldigt bra om vi kan sluta gräla i denna fråga. Carl B Hamilton och jag har haft lite olika åsikter i den här frågan och debatterat den. Så har det varit. Men det är viktigt att vi kan få styrfart och ge långsiktiga spelregler till dem som ska investera.
Då är det finaste vi kan göra i en demokrati att kompromissa och se hur vi kan ta oss fram så att vi ger de här spelreglerna. Vi behöver ge de spelreglerna till svensk basindustri, till svenska företag och till svenska löntagare som vill veta om vi kommer att ha jobben kvar här framme. Men vi behöver också ge ett besked till våra barn och barnbarn om att vi ska gå mot det hållbara. Vi ska minska utsläppen. Vi ska ställa om till ett nytt energisystem.
Vi är på god väg att göra det, och det känns bra att ha tagit fram denna överenskommelse som ger de möjligheterna.
Maud Olofsson (C):
Alf Eriksson har frågat mig vilka överväganden jag gör beträffande konsekvenserna för svensk industris konkurrenskraft av en höjning av svenska elpriser till den europeiska nivån. Först av allt vill jag säga att en väl fungerande svensk, nordisk och nordeuropeisk elmarknad med fritt tillträde till näten för nya elproducenter är en förutsättning för att vi ska kunna nå de ambitiösa mål för klimat och förnybar energi som vi gemensamt satt upp inom Europeiska unionen. Detta beslut fattade den gamla socialdemokratiska regeringen tillsammans med andra EU-länder.
Jag kan också konstatera att Energimyndigheten gör bedömningen att Sverige under lång tid framöver kommer att vara nettoexportör av el - el som ersätter fossilel i våra grannländer. Det är alltså för mig självklart att vi även i framtiden ska verka för en öppen och integrerad nordeuropeisk elmarknad. Vi har i dag en avreglerad elmarknad som är gemensam med övriga nordiska länder, och priset styrs av utbud och efterfrågan. Vi politiker sätter inte elpriset, vilket jag tycker är bra.
Däremot påverkar vi priser genom olika styrmedel såsom skatter, handel med utsläppsrätter och elcertifikatssystemet. Jag och många med mig tycker att den nordiska elmarknaden fungerar bra och har varit till nytta för kunderna och miljön. Den trend med långsiktigt stigande elpriser som vi sett beror på flera olika saker, främst beroende på ökade bränslepriser och kostnader för utsläppsrättigheter.
Trenden beror till viss del också på ett ökat handelsutbyte och en successivt större integration mellan de nordiska och de nordeuropeiska marknaderna. Jag tror dock att integreringen på längre sikt kommer att leda till stabilare och utjämnade priser både i Norden och på kontinenten genom att vi på ett bättre sätt kan utnyttja alla de effektkällor som finns att tillgå i det samlade energisystemet.
Därmed drar vi nytta av de respektive fördelar som det vattendominerande svenska och nordiska och det kraftvärmebaserade systemet i norra Europa ger. Likaså är jag övertygad om att ett sådant större energisystem leder till ökad försörjningstrygghet. Målet för regeringens elmarknadspolitik är att åstadkomma en effektiv elmarknad med väl fungerande konkurrens som ger en säker tillgång på el till internationellt konkurrenskraftiga priser.
Att skapa ett näringsklimat som stärker svenska företags internationella konkurrenskraft, oavsett om dessa är industriföretag, elföretag eller tjänsteföretag, är högsta prioritet för mig. Den svenska klimat- och energiöverenskommelsen är den mest ambitiösa planen i världen i dag. Överenskommelsen ger mycket goda förutsättningar för en trygg energiförsörjning för industrin samtidigt som vi värnar klimatet.
Maud Olofsson (C):
Jag tycker att det här är ett spel för galleriet. Ni sade ja till detta. Precis som Carl B Hamilton sade tycker Mona Sahlin dessutom att detta är bra. Ni har själva varit med och drivit igenom en alleuropeisk elmarknad och att Sverige ska finnas med på den. Ni säger ja till baltkabeln. Ja, det är den kabel som är aktuell. Polenkabeln är redan byggd.
Den gav ni själva tillstånd till. Vi vill naturligtvis att de europeiska länderna ska kopplas samman. Försök, Alf Eriksson, att gå ut i Europa, med tanke på gaskris och annat, och säg: Vi socialdemokrater tycker inte att man ska koppla ihop Europa till en väl fungerande marknad. Säg det till Bulgarien, Polen, Ungern och de andra länderna! Jag tror inte att det är något populärt budskap.
Ni kommer att få det svårt i EU-valrörelsen om stängda gränser är Socialdemokraternas valbudskap. Det är klart att vi måste ha en europeisk elmarknad som fungerar. Det är klart att det finns en gemenskap i att vi får en klimat- och energipolitik som fungerar i hela Europa. En viktig del i detta är en fungerande elmarknad.
Alf Eriksson vet att om man har ett överskott tjänar man alltid på det. Det är tack vare att vi har gett tydliga besked och styrmedel till elproducenterna som vi har ett överskott just nu. Det innebär att vi har lägre elpriser än våra konkurrenter, bara tack vare det. Regeringens plan är att fortsätta detta.
Fram till 2020 ska vi ha 25 terawattimmar förnybar energi som kommer in i vårt system. Det är klart att det spelar roll också för svensk basindustri. Det som också kommer att spela en viktig roll och som Alf Eriksson inte vill svara på är: Vad ger ni för besked till industrin när det gäller utsläppen och utsläppshandeln?
De krav ni ställer på att minska utsläpp här i Sverige kommer dramatiskt att förändra svensk basindustris och svenska företags möjlighet att konkurrera. Ni tycker att de ska ha helt andra spelregler än de europeiska företagen. Ni har ännu inte presenterat listan över de styrmedel som ni kommer att behöva.
Ni vill inte presentera den, framför allt inte före den 1 maj. Men när ni tvingas presentera hur ni ska minska utsläppen med så mycket som ni har sagt i er motion kommer det att innebära mycket höjda skatter och andra kostnader för att få igenom det. Nu finns det möjlighet att berätta vad det innebär för svensk basindustri.
Vi har en ambitiös klimat- och energipolitik, men vi tycker också att den ska förenas med konkurrenskraft och bra möjligheter att skapa jobb här hemma. En fri nordisk elmarknad som kopplas ihop med Baltikum och en europeisk elmarknad är ett ypperligt sätt att förena en ambitiös klimatpolitik med en ambitiös energipolitik. Det är precis det som uppgörelsen går ut på.
Maud Olofsson (C):
Jag konstaterar att Alf Eriksson och Mona Sahlin är oense i denna fråga. Mona Sahlin är hederlig nog att stå upp för det den förra regeringen sade, men det kan ha att göra med att hon själv satt i regeringen. Hon var tillsammans med den övriga regeringen med om att säga ja till en europeisk elmarknad. Hon säger fortfarande att hon står bakom det, så Alf Eriksson har väl en del att göra i sitt eget parti.
Det var dessutom den förra, socialdemokratiska regeringen som var ansvarig när Vattenfall köpte kolkraft i Tyskland, så båda dessa saker - besluten om en europeisk elmarknad och inköp av kolkraft i Tyskland - bär Socialdemokraterna ansvar för.
Jag menar att det bästa sättet att få en ambitiös klimat- och energipolitik är att sätta upp höga och ambitiösa mål och att se till att svensk industri har samma konkurrenskraft som övrig industri. Därför kommer överenskommelsen i Köpenhamn att vara helt avgörande. Då får vi globala spelregler för globala företag; det är vad basindustrin är. Regeringen är inriktad på att vi ska klara en sådan uppgift. Det kommer att bli väldigt tufft.
Jag hoppas att oppositionen inser vilken betydelse man har när det gäller att hjälpa regeringen med att åstadkomma en sådan sak. Jag tror att det råder bred enighet om detta. Vi behöver också bygga ut näten så att alla de som nu investerar i ny el- och energiproduktion verkligen kan distribuera den.
Svenska kraftnät har fått möjlighet att öka ramarna för att kunna investera i mer elnät, både i Sverige och på en nordisk marknad. Om fler investerar blir det bättre konkurrens. Om fler investerar får vi lägre elpriser i förhållande till andra. Det är det som är vägen framåt, inte att stänga gränser. Det är en återvändsgränd, Alf Eriksson, att säga: Stäng gränserna. Ni har provat att stänga gränserna för människor. Prova inte det igen.
Det är ingen framkomlig väg.
Maud Olofsson (C):
Renée Jeryd har frågat mig om jag har övervägt vilka konsekvenser en storskalig naturgasutbyggnad kommer att få för den planerade utbyggnaden i Sverige av biokraftvärme och om jag har gjort beräkningar att Sveriges försörjningstrygghet skulle öka genom storskalig introduktion av naturgas i Sverige. Den 17 mars i år presenterade regeringen sin sammanhållna klimat- och energipolitik. Den innehåller bland annat en rad mycket ambitiösa mål till år 2020.
Minst 50 procent av den energi som används ska vara förnybar, energianvändningen ska vara 20 procent effektivare och utsläppen av växthusgaser ska vara 40 procent lägre i den icke handlande sektorn. Regeringens långsiktiga prioritering är att avveckla fossila bränslen för uppvärmning och att få en fordonsflotta som är oberoende av fossila bränslen. Regeringens politik innebär att de fossila bränslenas konkurrenskraft begränsas. Svaren på Renée Jeryds båda frågor är därför nej.
Eftersom vi inte planerar att ha någon storskalig utbyggnad av naturgas behöver vi heller inte analysera eller göra beräkningar utifrån detta.
Maud Olofsson (C):
Låt mig först välkomna Renée Jeryd till interpellationsdebatten. Det är lite stökigt i början, men man kommer i gång. På den sista frågan, om tolkningen, är svaret nej. Det är därför jag svarar som jag gör. Det finns ingen anledning att spekulera i någon storskalig utbyggnad av naturgas av det enkla skälet att vi inte tänker oss någon sådan.
Om Renée hade läst vidare i propositionen hade hon kunnat läsa: Några planer på en utvidgad storskalig utbyggnad av naturgas till hushåll och företag är inte aktuella i Sverige. När det gäller den rysk-tyska gasledningen står det: Av den ansökan som lämnats in av de kommersiella aktörer som står bakom den föreslagna rysk-tyska gasledningen framgår att någon grenledning till Sverige inte är aktuell. Vi har gett besked om detta.
Det spelar ingen roll om Renée Jeryd försöker misstänkliggöra det vi säger. Vi tror inte på de fossila bränslena. Vi ska fasa ut dem. Har man satt ett ambitiöst mål på 40 procent minskade koldioxidutsläpp till år 2020 kan man inte börja introducera något som skulle öka utsläppen.
Jag kan upplysa Renée Jeryd om att den inställning till gasledningar som finns beskriven är densamma som den socialdemokratiska regeringen tillsammans med Centerpartiet en gång förde till torgs, nämligen att det inte ska vara några statliga subventioner till gasnät. Det är det som menas med det som står om de kommersiella villkoren. Jag tror att det är sunt.
Staten är inte intresserad och ska inte vara med och bygga gasledningar. Vår klimat- och energipolitik är den mest ambitiösa i världen. Den bygger på att vi ska bygga ut det förnybara. Man ska skilja på biobränsle och biogas. Den utveckling av biogas som vi ser nu är otroligt positiv. Det är mycket utveckling på landsbygden.
Vi höjer anslagen och investeringsstöden till biogasanläggningar för att stimulera utvecklingen av den. Den kan komma att behöva infrastruktur. Det måste finnas möjlighet för kunderna att tanka sina bilar. Vi måste fundera över hur en effektiv infrastruktur ser ut för biogasen så att kunderna kan tanka de här bilarna och törs köpa dem. Jag tror att det finns mycket positivt att göra på biogasområdet. Det ska vi fortsätta med.
Biobränslen kommer fortsatt att spela en helt avgörande roll för vår energiförsörjning, men det är en helt annan fråga. Biogasen kommer att vara betydelsefull. Vi kommer inte att ha någon storskalig utbyggnad av naturgasen.
Maud Olofsson (C):
Jag ska svara på de två sista frågorna. Kan man lita på regeringen? Självklart kan man lita på regeringen. När vi har formulerat den mest ambitiösa klimat- och energipolitiken i hela världen har vi gjort det därför att vi vill vara i den positionen. När det gäller tillstånd för gasledningar har vi samma position som den förra socialdemokratiska regeringen hade, nämligen att det ska vara tuffa miljövillkor och inget statligt stöd.
Jag tycker att Renée Jeryd ska tänka på att i fråga om synen på en eventuell introduktion av naturgas, till skillnad från vad som gäller många andra energifrågor, finns det en väldigt bred enighet. Jag har därför lite svårt att se vem Renée Jeryd debatterar mot eftersom vi är helt överens om att naturgasen är ett fossilt bränsle.
Eftersom vi har sagt att vi ska fasa ut de fossila bränslena har vi ingen anledning att se att naturgasen i så fall kommer in och ersätter något annat fossilt bränsle. Det är snarare så att den här regeringen förstärker insatserna när det gäller biogas. Jag vill återigen påpeka att det är skillnad på biobränslen och biogas. Biogas är det som jag hoppas att vi tankar i våra framtida traktorer och i våra framtida bilar.
Men vi måste fundera ut hur vi får en bra infrastruktur, därför att de som nu producerar och de biogasanläggningar som växer fram måste nå fram till sina kunder och konsumenter. Du och jag som kanske får köpa en biogasbil måste också ha möjlighet att tanka. Det har varit problem till exempel här i Stockholmsområdet. Det har varit svårt att kunna tanka.
Det kommer alltså att byggas ut biogasanläggningar som kommer att skapa jobb på landsbygden, och vi kommer att få ett mycket bättre kretsloppstänkande när det gäller att ta till vara en massa avfall. Biogasutveckling är därför någonting väldigt positivt, inte minst för svensk del.