Karin Svensson Smith (MP):
Vi brukar normalt använda den här talarstolen för att tala om vad vi är oeniga om. Jag tänker dock använda min talartid i första hand till vad vi är överens om. I december 2015 enades världens länder om ett nytt klimatavtal. Detta skedde på ett FN-möte i Paris. Den globala temperaturökningen ska hållas långt under 2 grader, och vi ska jobba för att den ska stanna vid 1,5 grader. Det är mycket ambitiöst.
Sveriges åtagande vid klimatmötet i Paris var att bli ett av världens första fossilfria välfärdsländer. Eftersom cirka tre fjärdedelar av all oljeimport i Sverige används inom transportsektorn står denna i centrum för den samhällsförändring som måste ske. Här i riksdagen har vi partier enats om att klimatpåverkan från inrikes transporter ska minska med minst 70 procent till 2030. Det är jag väldigt nöjd med.
Jag tänker här skissera fem strategier för att vi ska nå det målet. Den första handlar om att investera i elektrifierade transporter där varje terawattimme el kan göra störst nytta när det gäller att transportera människor och varor, alltså transporter på järnväg.
Den totala energianvändningen inom transportsektorn måste minska kraftigt eftersom ett hållbart uttag av bioenergi inte alls räcker för att ersätta den volym fossila drivmedel vi har i dag. Därför är övergång från bil och flyg till kollektivtrafik för persontrafiken samt övergång från väg till järnväg och sjöfart för godset helt avgörande om transportsektorn ska bli fossilfri.
Järnvägen är det i särklass energieffektivaste sättet att förflytta människor och gods. Sverigeförhandlingen, som tillsattes av den förra regeringen - då hette det Sverigebygget - har nu slutit avtal om bostadsbyggen med kommuner längs den nya höghastighetsjärnväg som ska anläggas mellan Stockholm och Malmö respektive Göteborg. Det är totalt 720 kilometer ny stambana som planeras.
Järnväg är det viktigaste verktyget för att vidga arbetsmarknadsregioner, stimulera ekonomisk utveckling och minska beroendet av oljeimport. Vi har avsatt 622,5 miljarder kronor för en nationell infrastrukturplan 2018-2029. Regeringen föreslår också att en flygskatt införs.
Vi har beslutat om detta när det gäller flyg där restiderna är sådana att de kan ersättas med järnväg. Sett per invånare är Frankrike det mest tågåkande landet i Europa, men Sverige är nummer två. Människor röstar med fötterna genom att välja tåget för att minska sin påverkan på jordens klimat.
Till skillnad från bil och flyg kan tågåkande lätt kombineras med arbete, umgänge och vila. Vi är många som gillar att använda tåget och vill bo nära en tågstation. Jag ser det som politikens uppgift att underlätta för fler att göra detta. Den andra strategin handlar om att behålla och stärka kollektivtrafiken som bas för människors förflyttning i städer.
Mobility as a service - kombinerad mobilitet - är en väldigt stark trend just nu. Människor använder smartphones för mängder av olika ändamål. Med hjälp av smartphones skapas nya möjligheter att kombinera kollektivtrafik med taxi, hyrcykel, bilpooler och andra hjälpmedel för förflyttning.
Via politiken bör mobility as a service underlättas eftersom det skapar attraktiva alternativ till onödig bilkörning. Det är dock väldigt viktigt att kollektivtrafik utgör basen i städernas transportsystem.
Bilar är väldigt ytkrävande, och oavsett drivmedel eller teknik - om de till exempel är självkörande - är de svåra att kombinera med det mesta som gör städerna attraktiva och trevliga att vara i. Därför har regeringen har infört stadsmiljöavtal, som ökar kommunernas förmåga att stärka sin kollektivtrafik.
Att man skulle använda trängselavgifter för att minska biltrafik och underlätta kollektivtrafikens framkomlighet var något som vi gröna kämpade hårt för. Vi var inledningsvis ganska ensamma om det, men nu inser i princip alla att det är ganska rationellt att med trängselavgifter fördela utrymmet i städerna när det är ont om yta.
Den tredje strategin handlar om att skapa goda villkor för cykling. Att ställa om från bil till cykel och gång har i princip alla människor råd med. Samhällets investeringar för att åstadkomma underlag för aktiv mobilitet är väldigt små i förhållande till de hälsovinster som uppnås.
Hälften av alla bilresor i Sverige är kortare än fem kilometer. 80 procent av alla bilresor i tätort är kortare än tre eller fyra kilometer. Förutsättningarna för omställning är alltså goda. Det finns ett starkt vetenskapligt underlag som vi i trafikutskottet nyligen har fått ta del av och som visar att stillasittande är vår tids cigarett med tanke på hälsokonsekvenserna.
Hårdgjord yta som lämpar sig för cykling finns redan och kan snabbt tas i bruk om bara politiken vågar ta bort parkeringsplatser och bilfiler. Den fjärde handlar om att avveckla alla subventioner till det som håller kvar oss i oljedrivna transporter. Sverige var först i världen med koldioxidskatt. Världen subventionerar fossila bränslen med ungefär 5 500 miljarder US-dollar om året.
Det är mer än vad världens regeringar har för totala utgifter för hälso- och sjukvård. IEA, International Energy Agency, har utnämnt fossila subventioner till hållbarhetens fiende nummer ett. Det gjorde de i samband med klimatmötet i Paris. Då lämnade också Sveriges statsminister Stefan Löfven över en kommuniké om hur världen kan fasa ut fossila bränslen.
På nationell nivå visar regeringen sitt engagemang genom bland annat initiativet Fossilfritt Sverige, som samlar företag, organisationer och andra aktörer som kan bidra till att bryta oljeberoendet. Att divestera, det vill säga att flytta sina pengar från oljedriven verksamhet, har blivit en växande trend för universitet, pensionsfonder, försäkringsbolag, privatpersoner och andra.
Den femte strategin handlar om det som huvudsakligen finns utanför städerna. Då behöver rikstäckande nät etableras som gör att gas- och eldrivna transporter är möjliga i hela landet. Vi är glada över att vi har kunnat enas om bränslebytet i Sveriges riksdag, det vill säga att minska andelen fossilt i det som säljs vid den ordinarie bensin- och dieselförsäljningen.
Men det räcker inte. Överallt i världen protesterar befolkningen i städer mot att bli utsatta för hälsofarliga avgaser. Regeringen har därför tagit fram underlag för att ge kommunerna rätt att utfärda miljözonsbestämmelser så att de utöver tunga fordon kan omfatta personbilar.
Systemet är inte riktigt klart än, men min gissning är att många kommuner kommer att tillåta endast near zero emissions i sina innersta zoner. Då blir det i praktiken enbart el- och biogasfordon som kommer att tillåtas. Tillgången på hållbar bioråvara är begränsad.
Vi måste vara rädda om våra skogar, och Sverige kan inte vara ett föredöme för andra länder om vi huvudsakligen gör vårt klimatbyte i bränslet genom att importera bränslen. Därför är det viktigt att eldrift särskilt i tätorter och gaslösningar särskilt för längre sträckor är rimliga komplement i strategin för att nå ett oljefritt transportsystem.
Sverige är ett glesbefolkat land, och utanför städerna kommer privatbilismen att fortsätta att ha stor betydelse för människors förflyttning. Regeringen har via 2 miljarder till Klimatklivet hjälpt många kommuner att sätta upp biogasmackar, att installera laddinfrastruktur för elfordon och med andra investeringar som kan underlätta övergången till ett fossilfritt transportsystem.
Klimatpåverkan och energieffektivitet är grundläggande kriterier vid val av framtidens transportlösningar. Men för att transportförsörjningen ska vara långsiktigt hållbar måste bruket av ändliga råvaror successivt ersättas med en cirkulär resurshantering. Att framställa biogas vid behandling av avloppsvatten och biologiskt avfall är ett klockrent exempel på en sådan cirkulär resurshantering - ett kretslopp.
Sverige har en fordonsindustri med stor erfarenhet av att utveckla lastbilar, bussar och personbilar som kan fungera i många länder. Avlopp och organiska restprodukter finns i alla kommuner i hela världen. Behovet av hälsosamma kretsloppslösningar är stort, samtidigt som det på sina håll är problem med eltillförseln.
Därför är gasdrivna lastbilar och bussar något som har stor potential att stärka lokalsamhällen samt minska sårbarhet och dyr oljeimport. Ett modernt och grönt samhällsbygge måste ersätta dagens fossilberoende, klimatpåverkande och sårbara samhälle. I denna omställning ska Sverige fortsätta att gå i spetsen och bli ett av världens första fossilfria välfärdsländer.