Gabriel Wikström (S):
Johan Hultberg har frågat mig vilka intresseorganisationer, förutom IOGT-NTO, som enligt min mening är "vi" med regeringen och varför jag vill stänga dörren för gårdsförsäljning och därmed hindra landsbygdsutvecklingen och framväxten av nya jobb, trots att utredningen Gårdsförsäljning visat att gårdsförsäljning är möjlig att förena med såväl principerna för svensk alkoholpolitik som gällande EU-rätt.
IOGT-NTO och andra idéburna organisationer och intresseorganisationer är viktiga aktörer i samhället då de bidrar till att öka det demokratiska deltagandet och det folkliga inflytandet. Jag avser att ha en bra dialog och ett inlyssnande sätt visavi alla aktörer inom det civila samhället.
Att jag, som ansvarig minister, tillsammans med en idéburen organisation skriver om en fråga där våra åsikter sammanfaller med varandra är därför på intet sätt anmärkningsvärt. Det kommer förhoppningsvis att hända igen. Det visar att relationen mellan regeringen och idéburna organisationer är öppen och präglas av ett inkluderande förhållnings- och arbetssätt.
Utredningen Gårdsförsäljning kom fram till att gårdsförsäljning, det vill säga försäljning av egenproducerat vin på svensk landsbygd inte var förenligt med EU-rätten. I stället föreslog utredaren att begreppet gårdsförsäljning skulle utvidgas till att gälla alla typer av alkoholprodukter som produceras lokalt, alltså även öl och starksprit.
Vidare skulle gårdsförsäljning inte begränsas till den egna produktionen, utan tillverkaren skulle ha möjlighet att sälja alkoholdrycker som tillverkats av andra, både svenska och utländska producenter, och det skulle inte finnas några geografiska begränsningar. Försäljningen skulle vara förenad med någon form av upplevelseaktivitet. Vad upplevelseaktiviteten skulle innebära var oklart.
Den här bredare definitionen ger vid handen att gårdsförsäljning riskerar att dels bli en försäljningskanal som vidgas på sådant sätt att den blir ett reellt och jämförbart alternativ till Systembolaget, dels skapa större utrymme för privata vinstintressen i kommersiellt syfte.
Det är väl belagt inom alkoholforskningen att privata aktörer styrs av bevekelsegrunder som till exempel försäljning av stora volymer och inriktning på varor med hög vinstmarginal, det vill säga bevekelsegrunder som ökar tillgängligheten till alkohol och i förlängningen leder till en ökad totalkonsumtion. Ekonomisk och fysisk tillgänglighet till alkohol är viktiga faktorer för konsumtionens omfattning.
Detaljhandel med ensamrätt, och andra begränsningar i tillgänglighet i vissa miljöer och sammanhang, är ett av de viktigaste verktyg vi har att arbeta med när det gäller att främja folkhälsan och minska alkoholens skadeverkningar. Om vi skulle öppna för en ny försäljningskanal för svenska, och utländska, tillverkare finns risk för att vi inte längre kan behålla vårt detaljhandelsmonopol, som har mycket stor betydelse för folkhälsan.
Det är också viktigt att komma ihåg att enligt EU-rättsliga regelverk kan monopolet inte skiljas från den svenska alkoholpolitiken i övrigt. Den så kallade rättighetsgrundsprincipen kräver att hela den svenska alkoholpolitiken måste vara systematisk och sammanhängande.
Skälet till att jag stänger dörren till gårdsförsäljningen av alkoholhaltiga drycker är alltså att det inte har varit möjligt att finna en lösning som möjliggör för svenska vinproducenter på landsbygden att sälja direkt till besökare utan att den svenska alkoholpolitiken riskerar bli mindre sammanhängande och systematisk ur EU-rättslig synvinkel. Därigenom riskeras även Systembolaget.
Eftersom Systembolagets ensamrätt till detaljhandel är ett av de viktigaste alkoholpolitiska verktyg vi har är det viktigt att vi inte försätter oss i en situation som på något sätt kan äventyra det svenska monopolet. Att regeringen har valt att inte gå vidare med gårdsförsäljning innebär inte att landsbygden åsidosätts. Regeringen vidtar flera andra åtgärder för landsbygden med ett bredare angreppssätt. Bland annat kommer en strategi för hela livsmedelskedjan att tas fram.