Jonas Millard (SD):
Sverigedemokraterna har till detta betänkande, som handlar om en ny dataskyddslag, två reservationer. Jag yrkar bifall till reservationerna 1 och 2. Under våren har vi kunnat följa turerna kring hur känsliga data om oss som användare har läckt ut från världens största sociala medieplattform, Facebook.
Vi vet sedan tidigare att alla data vi delar med oss av, både frivilligt och ofrivilligt, bara genom att nyttja tjänster på internet används av företag runt om i världen för att kartlägga och tjäna pengar på oss användare. Det är ett obestridligt faktum att den kartläggning som nu pågår under dygnets alla timmar och runt om i hela världen saknar motstycke i historien, fru talman.
Rätten att inte bli kartlagd finns dock inskriven i vår grundlag. I regeringsformens andra kapitel tydliggörs att "ingen svensk medborgare får utan samtycke antecknas i ett allmänt register enbart på grund av sin politiska åskådning".
Det stadgas också att var och en är skyddad gentemot det allmänna mot intrång "samt mot undersökning av brev eller annan förtrolig försändelse och mot hemlig avlyssning eller upptagning av telefonsamtal eller annat förtroligt meddelande". Det står även uttryckligen att man ska vara skyddad gentemot det allmänna "mot betydande intrång i den personliga integriteten, om det sker utan samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den enskildes personliga förhållanden".
Fru talman! Jag vågar nog påstå att de regler om skyddet av vår integritet som i dag finns inskrivna i vår grundlag inte räcker till ens på långa vägar. I de paragrafer i regeringsformen som reglerar detta används, som ni hörde, begreppet "gentemot det allmänna". Det handlar således om staten.
Den datainsamling som Facebook och andra privata företag i dag bedriver mot svenska medborgare skulle aldrig vara laglig om den bedrevs av vår egen stat. Faktum är, fru talman, att privata företag på andra sidan Atlanten i dag vet mer om svenska medborgare än vad svenska staten eller ens våra närmaste gör. Det här måste få ett slut.
Bestämmelserna i vår grundlag måste förstärkas, och reglerna måste omfatta även Facebook och andra internationella företag. Det finns de som säger att den som inte har någonting att dölja inte heller har någonting att vara orolig för. Alla här inne och alla ni som tittar på detta just nu har någon gång i livet gjort, sagt eller skrivit något - kanske tagit en bild eller fastnat på en bild - som ni ångrar.
Därför menar jag, fru talman, att alla i någon mening faktiskt har något att dölja - något vi inte är stolta över och som vi inte vill ska komma någon annan till del. Människor gör mänskliga misstag, och det måste vi tillåtas göra. Med all den information som finns lagrad om oss ökar självklart också riskerna för intrång i våra privata liv.
Att de företag vi ger all denna information till använder den för kartläggning är såklart illa nog, men än värre är det om informationen läcker genom exempelvis dataintrång. Låt mig ta ett exempel: För ett par år sedan noterades ett enormt säkerhetshål i routrar från en särskild tillverkare.
Tillverkaren var och är än i dag en av de största på den internationella marknaden, och dess produkter finns sannolikt i tiotusentals eller till och med hundratusentals svenska hem. I praktiken innebar säkerhetshålet att betydande delar av de här personernas privata hårddiskar stod öppna för alla i hela världen.
Någon kanske tänker att det ändå bara kan röra sig om ett fåtal individer som har den kunskap som krävs för att använda den här typen av säkerhetshål och således komma åt innehållet. Men det tar mindre än tio minuter att skaffa sig den kunskap som krävs, även för den som saknar större förkunskaper.
Några minuter efter att någon fått den kunskapen kan samma person kopiera eller radera hela eller delar av din eller min privata hårddisk. Fru talman! Den nya dataskyddslagen är en förbättring gentemot den tidigare personuppgiftslagen, men den går inte långt nog. I två avseenden vill Sverigedemokraterna gå längre än regeringen och de övriga partierna.
För det första menar vi att rätten att bli glömd, vilken i praktiken gäller den som vill radera sitt konto, måste bli absolut. Personen måste garanteras att precis alla uppgifter om och spår av dennes närvaro faktiskt raderas. För det andra vill Sverigedemokraterna stoppa den spridning av och handel med personuppgifter som bedrivs i dag - och som tyvärr kommer att kunna fortsätta bedrivas även med det nuvarande förslaget till ny dataskyddslag.
I princip bör det råda ett totalförbud mot handel med personuppgifter om inte varje individ ger sitt uttryckliga samtycke varje gång det sker. Ett samtycke måste vara tydligt och inte gömmas i långa avtal som är alltför komplexa och omfattande för att enskilda ska kunna förväntas förstå innebörden av vad de faktiskt går med på och accepterar.
När det gäller spridningen av personuppgifter bör utgångspunkten vara segmentering, där servrarna som lagrar uppgifterna ska finnas i samma land som vi användare. Med dataskyddsförordningen vill EU att spridningen av uppgifterna inom EU, och till viss del inom tredjeland, ska underlättas. Vi från Sverigedemokraterna är av motsatt uppfattning.
Till skillnad från regeringen och EU vill Sverigedemokraterna i stället se att personuppgifter stannar kvar inom landets gränser i så stor utsträckning som möjligt. Fru talman! Det finns mycket att säga om den personliga integriteten. Människor, och särskilt ungdomar, lever i dag större delen av sina liv på internet. I någon mening vet internet i dag mer om oss som individer än vad vår egen familj och våra närmaste vänner gör.
Den utvecklingen oroar mig, och den borde nog oroa oss alla. Facebook, Google, Microsoft, Instagram och allt vad de heter har fått fritt spelrum alltför länge. Det är dags att äganderätten till våra personuppgifter faktiskt lämnas tillbaka. Det är vi själva och inga andra - inte stater och inte privata företag - som ska äga kunskaper om våra intressen, vilken politisk uppfattning vi har, vilka vi kommunicerar med och vad vi säger.
Fru talman! Låt mig komma tillbaka till det jag sa om dem som påstår att den som inte har något att dölja inte heller har något att vara rädd för. Skulle samma personer vara beredda att avstå från sin yttrandefrihet i händelse av att de inte har något att säga? Skulle de drygt 15 procent av våra medborgare som aldrig röstar förespråka ett avskaffande av rösträtten och demokratin? Det tror jag knappast.
Försvaret av vår demokrati och vår yttrandefrihet, liksom rätten till personlig integritet, angår oss alla. Vi är åtta partier som sitter representerade här i riksdagens kammare. Genom vår representativa demokrati är vi folkets främsta företrädare. De beslut vi fattar påverkar generationer efter oss.
Sverigedemokraterna vill ge dessa generationer en chans att leva fria från otillbörlig kartläggning och övervakning från både staten och multinationella företag, fru talman. Låt den personliga integriteten bli en fråga vi kan komma överens om, så att både vi och generationerna efter oss kan känna att vi en dag får makt och kontroll över våra egna liv!