Maria Plass (M):
Under våren har finansutskottet kunnat ta del av och diskutera den externa utvärderingen av den svenska penningpolitiken för perioden 2010-2015 av Marvin Goodfriend och Mervyn King, som redovisades i januari 2016. Denna utvärdering har därefter gått på remiss, och finansutskottet höll också en offentlig utfrågning om utvärderingen och om remissinstansernas synpunkter.
Utvärderingen innehåller sex slutsatser och 15 rekommendationer. Slutsatserna rör bland annat prognoser, modeller och direktionens arbetssätt. Rekommendationerna rör penningpolitiken, finansiell stabilitet, Riksbankens redovisningsansvar och Riksbankens organisation. Remissinstanserna anser att utvärderingen är intressant och välkomnar den.
Flertalet av remissinstanserna delar i stort utvärderingens slutsatser om penningpolitiken, men merparten av de kommenterande remissinstanserna är negativa till att konkretisera inflationsmålet där riksdagen på finansministerns rekommendation skulle både definiera och siffersätta inflationsmålet.
Utvärderingen påpekar att ett problem var den växande skillnaden mellan Riksbankens prognos över den framtida räntebanan och marknadens förväntade räntebana. Utskottet utgår ifrån att Riksbanken beaktar kritiken och till exempel fortsätter med sitt utvecklingsarbete av prognosmetoder, modeller och uppföljning.
Erfarenheterna av räntebanorna behöver utvärderas grundligt. I utvärderingen framför Goodfriend och King rekommendationer kring mål, medel och styrning av penningpolitiken. Eftersom dessa innebär omfattande förändringar av det rådande penningpolitiska ramverket anser finansutskottet att dessa förslag bör behandlas i en bred parlamentarisk utredning. Jag återkommer till detta. Fru talman!
År 2013 beslutade regeringen att ge Finansinspektionen huvudansvaret för makrotillsynen. Utvärderarna anser att befogenheter, verktyg och processen kring makrotillsynsbeslut bör förtydligas. Utskottet delar den synpunkten. Frågan bereds i Regeringskansliet, och det är viktigt att regeringen snarast presenterar ett sammanhållet och tydligt ramverk för den svenska makrotillsynen. Fru talman!
Grunderna i den nuvarande riksbankslagen är från mitten av 1980-talet, och mycket har hänt inom till exempel penningpolitiken och finansiell stabilitet sedan dess. Finansiell stabilitet har blivit ett eget politikområde. I Sverige har, som tidigare sagts, Finansinspektionen huvudansvaret för makrotillsynen.
Den 1 januari 1999 trädde beslutet att Sveriges riksbank ska ha en självständig ställning gentemot riksdag och regering i kraft. Världen har genomgått en finanskris. Riksbanken har ställts inför nya icke förväntade problem, och man har sänkt styrräntan till minusnivå samtidigt som man har köpt statsobligationer för att öka likviditeten i ekonomin.
Detta är nya förutsättningar som man delar med flera andra länders centralbanker. En större översyn av riksbankslagen har diskuterats tidigare. Flera utredningar har genomförts; bland annat har Finanskriskommittén lämnat två omfattande betänkanden, och utredningen om Riksbankens finansiella oberoende och balansräkning har lämnat ett betänkande. Under perioden har utskottet också behandlat två externa utvärderingar.
Under våren har utskottet även haft en intern utfrågning av riksbankschefen, där Stefan Ingves bland annat presenterade det av direktionen beslutade pm:et om förslag till frågor att ta upp i en översyn av riksbankslagen.
Direktionen redovisar förslag inom områdena finansiell stabilitet, valutapolitik, penningpolitik, Riksbankens finansiella oberoende, kontantförsörjning, betalningssystem och krissamordning samt statistik och informationsinhämtning.
Avseende Riksbankens finansiella oberoende och frågorna om bankens balansräkning, eget kapital och vinstutdelning samt hur detta bör regleras i riksbankslagen har detta nyligen utretts av den så kallade Flamutredningen. Det är därför inte motiverat att ta med detta i den breda översyn av riksbankslagen som finansutskottet föreslår.
Utskottet föreslår i stället ett tillkännagivande till regeringen om att lämna förslag med utgångspunkt i Flamutredningens betänkande och de remissynpunkter som lämnades. Finansutskottet föreslår alltså i detta betänkande två tillkännagivanden till regeringen. Det första är att regeringen snarast tillsätter en parlamentarisk utredning av det svenska penningpolitiska ramverket och riksbankslagen.
Det andra är att regeringen snarast bör lämna förslag till riksdagen om Riksbankens finansiella oberoende med utgångspunkt i Flamutredningens betänkande och remissynpunkterna på detta. Utgångspunkten för utredningen om riksbankslagen bör vara att målet om prisstabilitet och den legala ramen för en oberoende riksbank har varit framgångsrika.
Det är bra om riksbankslagen blir tydlig och motsvarar dagens situation, behov och krav. Utskottet poängterar vikten av att utredningen av riksbankslagen är parlamentarisk och har ett brett upplägg.
Områden som bör behandlas är bland andra penningpolitiska mål och medel förtydligande av Riksbankens ansvar för finansiell stabilitet riksbankens organisation valutapolitik och Riksbankens roll i IMF- sammanhang den demokratiska granskningen av Riksbanken och penningpolitiken Riksbankens ansvar för kontanthanteringen, kontantförsörjningen och betalsystemet. Fru talman!
Nu är det viktigt att regeringen snarast tillsätter en bred parlamentarisk utredning och översyn av riksbankslagen och det svenska parlamentariska ramverket. Direktiven bör vara på plats efter sommaren, och eventuella grundlagspåverkande förslag bör presenteras och behandlas i god tid före riksdagsvalet 2018.