KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ann Linde (S):
Respekten för folkrätten är en hörnpelare i vår utrikespolitik. Detta gäller också i relation till Västsahara, som utgör en avkoloniseringsfråga inom FN. Den internationella domstolen antog ett rådgivande yttrande om områdets status 1975. Det innebär att världssamfundet inte erkänner Marockos anspråk på suveränitet över territoriet.
Respekten för folkrätten har också varit vägledande när det gäller vår syn på EU:s jordbruks- och fiskehandelsavtal och fiskepartnerskapsavtalet med Marocko. EU-domstolen slog 2016 och 2018 fast att EU:s jordbruks- och fiskehandelsavtal och fiskepartnerskapsavtalet med Marocko inte var tillämpliga på Västsaharas territorium och angränsande vatten. En process med att ta fram nya avtal följde.
Vi avstod i omröstningen om jordbruks- och fiskehandelsavtalet och röstade nej till fiskepartnerskapsavtalet. Det var vi tyvärr ganska ensamma om i EU. Våra ställningstaganden grundar sig på folkrättsliga överväganden. EU:s dialog med Marocko berör självklart respekt för mänskliga rättigheter och demokrati. Sverige arbetar också för stärkt respekt för mänskliga rättigheter inom ramen för vår regionstrategi för MENA.
Givetvis för vi även en löpande dialog med Marocko om mänskliga rättigheter och vår folkrättsliga syn på Västsahara. Som jag sa i mitt interpellationssvar är det regeringens uppfattning att Minursos mandat också ska omfatta en granskning av uppfyllandet av de mänskliga rättigheterna.
Ann Linde (S):
Lotta Johnsson Fornarve nämner några ord om Tindouf och flyktingarna. Jag vill också ägna tid åt det. Jag har själv besökt lägren i Tindouf ett antal gånger, så jag vet hur situationen och livsvillkoren är i lägren. Det är inte värdigt att växa upp under sådana omständigheter som i flyktinglägren i Tindouf. Frustrationen i lägren växer, inte minst bland de unga som får växa upp där.
Sverige har ett betydande bistånd till de fem lägren. I år uppgår stödet till drygt 26 miljoner kronor. Humanitärt stöd kanaliseras främst via Oxfam och UNHCR. Stödet syftar till att trygga de västsahariska flyktingarnas livsmedelsförsörjning och stärka motståndskraften mot kriser och katastrofer. Vi har också gett ett särskilt stöd med anledning av covid-19 för att bidra till att förhindra smittspridning i lägren.
Med svenskt stöd arbetar också Oxfam med att stärka det lokala ägandeskapet och kompetensutveckling. Insatsen riktar sig främst till unga kvinnor. Lokala kommittéer har visat att stöd etablerats för att identifiera insatser på basis av befolkningens behov. Men en politisk lösning kräver mer än humanitära insatser.
Därför ger Sverige också ett stöd till exempelvis Kristna Fredsrörelsen för att stärka nätverk och främja konflikthantering utan våldsinslag och öka förståelsen för ungas rättigheter i Maghrebregionen. För att den här frågan ska få en långsiktig lösning krävs det att den politiska processen återupptas. Sverige kommer att fortsätta att hävda det västsahariska folkets rätt till självbestämmande. Vi kommer att fortsätta att stödja FN.
Jag vill tacka Lotta Johnsson Fornarve för att hon tog upp den här viktiga frågan i en interpellation.
Ann Linde (S):
Turkiets beslut att frånträda Istanbulkonventionen är djupt beklagligt. Att förhindra alla former av våld mot kvinnor och att tillförsäkra kvinnor och flickor fullt åtnjutande av mänskliga rättigheter är och förblir en prioritering av yttersta vikt för regeringen. Regeringen är pådrivande i EU och i internationella forum för att uppmärksamma kränkningar av de mänskliga rättigheterna.
Sveriges feministiska utrikespolitik innebär att utrikesförvaltningen genomgående arbetar med att uppmärksamma och bidra till jämställdhet och en bättre situation för kvinnor och flickor. Att stoppa alla typer av våld mot kvinnor och flickor är en central målsättning i den feministiska utrikespolitiken. I linje med detta har regeringen offentligt uppmärksammat Turkiets frånträde från Istanbulkonventionen.
Vi har också tagit upp saken inom ramen för EU-samarbetet, i dialog med likasinnade och med organisationer som arbetar för kvinnors mänskliga rättigheter i Turkiet samt i internationella organisationer, senast i Europarådet. Regeringen har inom OECD, EU, FN och Europarådet deltagit i flera uttalanden om Turkiets beslut om utträde ur Istanbulkonventionen.
De svenska utlandsmyndigheterna i Turkiet verkar för ökad respekt för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer som en viktig del av det diplomatiska uppdraget. Inom ramen för Sveriges bilaterala reformstöd stöder vi det civila samhället, medier och andra förändringsaktörer, inte minst för att förbättra kvinnors situation i Turkiet.
Sverige stöder till exempel Association for Struggle against Sexual Violence , som arbetar för att uppmärksamma och motverka sexuellt våld och sexuella trakasserier i det turkiska samhället. Såväl mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer som jämställdhet utgör prioriteringar för det svenska ordförandeskapet i OSSE. Detta är något som Sverige på olika sätt lyfter fram under året.
Som ordförande uppmanar vi OSSE:s deltagande stater att implementera de åtaganden och principer som vi gemensamt kommit överens om. Det gäller även för detta område. Sverige stod även i nationell kapacitet bakom ett uttalande i OSSE:s permanenta råd i mars om Turkiets frånträde från Istanbulkonventionen.
Ann Linde (S):
Tack, Lotta Johnsson Fornarve, för att du tar upp den här frågan i en interpellation! Jag håller helt med om att det bör föras en debatt om detta i riksdagens kammare. Sverige har ett starkt engagemang för jämställdhet och kvinnors rättigheter i Turkiet. Vi har uppmärksammat att utvecklingen nu går i fel riktning.
Vi har tagit upp frågorna direkt med våra turkiska motparter och samarbetar med organisationer som arbetar för att stärka kvinnors fulla åtnjutande av mänskliga rättigheter. Under mitt besök i Ankara i höstas träffade jag bland annat UN Women, FN:s enhet för jämställdhet och kvinnors egenmakt, för att diskutera specifika utmaningar när det gäller respekt för kvinnors mänskliga rättigheter i Turkiet.
När jag mötte utrikesminister Çavusoglu tog jag självfallet också upp vikten av respekten för mänskliga rättigheter och kvinnors rättigheter. När vi nåddes av beskedet om Turkiets frånträde från Istanbulkonventionen framförde vi i vår bilaterala dialog både i Stockholm och i Ankara vår oro över beslutet och betonade konventionens betydelse. Detta kommer vi att fortsätta att göra.
Våra utlandsmyndigheter i Turkiet är sedan många år tillbaka engagerade för att uppmärksamma och bidra till jämställdhet och kvinnors och flickors fulla åtnjutande av mänskliga rättigheter. Det gör de bland annat genom politisk dialog, kommunikation och samverkan inom EU och FN på plats i Turkiet. Sverige har samarbete med flera aktörer i landet som på olika sätt verkar för att stärka demokrati och mänskliga rättigheter.
Samarbetet sker inte minst genom vårt bilaterala reformstöd, som prioriterar fristående civilsamhällesorganisationer. I ett läge där utrymmet för civilsamhället är begränsat och fortsätter att krympa blir detta arbete ännu viktigare. Reformstödet har en stark jämställdhetsprofil, och det möjliggör påverkansarbete liksom konkret stöd till de mest utsatta genom civilsamhällets organisationer.
Sverige samarbetar med organisationer som stöder våldsutsatta kvinnor och flickor i Turkiet, bland annat genom rådgivning och skyddade boenden. Under 2020 gav Sverige också stöd till framtagandet av en särskild manual som vänder sig till män och lyfter frågeställningar om maskulinitet och könsbaserat våld.
Ett annat exempel är stöd till en organisation som löpande publicerar statistik om mord på kvinnor i Turkiet på sin hemsida. Dessa uppgifter utgör en viktig referens för aktörer som arbetar med kvinnors och flickors åtnjutande av mänskliga rättigheter.
Ann Linde (S):
Vi är överens om utvecklingen i Turkiet, och jag redogjorde precis för alla de kontakter vi har i Turkiet, inte minst med kvinnoorganisationer. Det finns en bred enighet om detta. I vår feministiska utrikespolitik arbetar vi kontinuerligt med frågan om avskaffandet av våld mot kvinnor och flickor.
Det handlar inte bara om individer, utan det påverkar hela samhället. Vi har som mål att uppmärksamma våld i nära relationer och verka för att fler länder ansluter sig till bindande konventioner som Istanbulkonventionen för att detta mål ska uppnås.
Då måste vi verka för att den inte undergrävs eller ifrågasätts och använda samarbeten med lokala FN-aktörer och politisk dialog och så vidare för detta. När Istanbulkonventionen ifrågasätts och inte minst när Turkiet bestämmer sig för att lämna konventionen måste vi agera, och det har vi också gjort.
Vi har till exempel bidragit med ett starkt uttalande i Europarådet, och vi var pådrivande i EU för en stark reaktion. Europeiska rådet gjorde klart i dialogen med Turkiet i mars att respekten för mänskliga rättigheter är central i relationen mellan EU och Turkiet. Att Turkiet har skyldighet att respektera kvinnors mänskliga rättigheter framhölls specifikt.
Jag kan också berätta att jag i onsdags höll tal inför ministerkommittén i Europarådet i Strasbourg. Jag hade då också ett långt samtal med generalsekreterare Marija Buric, som tidigare var min utrikesministerkollega i Kroatien, och vi pratade mycket om Istanbulkonventionen och hur vi ska göra för att få fler länder att ratificera den.
Det finns ett par länder som behöver pushas lite till så att de verkligen gör det. Hon sa faktiskt att den sorgligaste dagen hittills i hennes roll som generalsekreterare för Europarådet var när hon fick detta meddelande, så jag vet att Europarådet har en oerhört dedikerad generalsekreterare, särskilt i denna fråga.
Vårt engagemang för Istanbulkonventionen är en del i ett bredare perspektiv på Turkiet som handlar om mänskliga rättigheter och demokrati. Vad gäller HDP noterar jag att Lotta Johnsson Fornarve kallar det för ett vänsterparti.
HDP betyder Folkens demokratiska parti, och jag vet att de inte är lyckliga över att antingen kallas kurdiskt eller vänster, men låt gå. Även socialdemokrater, liberaler och säkert centerpartier har också samarbete med Folkens demokratiska parti. Alla dessa fängslanden är hur som helst helt oacceptabla.
Det är rent politiska processer som pågår, och även detta bör vi protestera emot.
Ann Linde (S):
Att motverka våld i alla former är en viktig fråga för regeringen. När det gäller arbetet för att motverka mäns våld mot kvinnor och våld i nära relationer utgör Istanbulkonventionen ett centralt instrument. Vårt engagemang för konventionen innefattar att fortsätta att bidra till påverkansarbetet för att fler länder ska ratificera konventionen. Turkiets frånträde från Istanbulkonventionen är mycket beklagligt.
Detta har vi framfört till Turkiet, och i internationella sammanhang har vi arbetat för att brett uppmärksamma beslutet. På plats i Turkiet kommer vi att fortsätta vårt långvariga engagemang för kvinnors och flickors fullständiga åtnjutande av mänskliga rättigheter. Tyvärr ser vi en negativ utveckling på flera områden när det gäller demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatens principer i Turkiet.
Sverige kommer att fortsätta att verka för att EU på lämpligt sätt ska använda de verktyg som vi har till vårt förfogande. Regeringen menar att det är genom dialog, inklusive tydlig kritik, som EU bäst kan påverka Turkiet. Sverige kommer även fortsättningsvis att i multilaterala forum, inklusive som ordförandeland i OSSE, verka för kvinnors fulla åtnjutande av mänskliga rättigheter.
Därmed tackar jag interpellanten för debatten och önskar en trevlig första maj.
Ann Linde (S):
Lars Adaktusson har frågat mig om jag och regeringen avser att på något sätt agera mot den kinesiska regimen med anledning av uppgifterna om pågående folkmord i Xinjiangprovinsen. Vidare har Lars Adaktusson frågat mig om jag är beredd att definiera övergreppen mot uigurerna som folkmord, på det sätt som skett i USA, Kanada och Nederländerna.
Slutligen har Lars Adaktusson frågat mig vilka slutsatser jag drar av det faktum att ett femtiotal experter i rapporten The Uyghur G enocide: An E xamination of China's B reaches of the 1948 G enocide C onvention anser att den kinesiska regimen är skyldig till folkmord på uigurer. Som jag flera gånger tidigare framhållit ser regeringen mycket allvarligt på situationen för mänskliga rättigheter i Xinjiang.
UD:s senaste rapport om situationen för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer i Kina från 2019 konstaterade att inskränkningar i individers åtnjutande av mänskliga rättigheter är särskilt förekommande i Xinjiang. Givet den allvarliga situationen införde EU den 22 mars sanktioner mot fyra individer och en enhet med anledning av överträdelser av de mänskliga rättigheterna i Xinjiang.
Det är viktigt att EU nu fortsätter att agera enigt. Att folkrätten, inklusive de mänskliga rättigheterna, upprätthålls berör hela det internationella samfundet. Därför har Sverige och EU vid ett flertal tillfällen tagit upp situationen i Xinjiang i möten med kinesiska företrädare.
Både Sverige och EU har vid ett flertal tillfällen uttryckt oro över situationen för mänskliga rättigheter i Xinjiang, senast vid FN:s råd för mänskliga rättigheter i mars 2021. Det är genomgående av stor betydelse att det internationella samfundet får tillträde till Xinjiang för att på plats skaffa sig ett detaljerat underlag om utvecklingen.
Sverige ställer därför sig bakom EU:s begäran att FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter ska beviljas meningsfullt tillträde till Xinjiang av Kina.
Ann Linde (S):
Huruvida övergrepp eller kränkningar ska bedömas som folkmord innehåller både folkrättsliga, konstitutionella, straffrättsliga och politiska aspekter. En annan viktig, men inte avgörande, aspekt i en sådan bedömning är om till exempel en nationell eller internationell domstol eller tribunal har prövat frågan.
Även om rapporter som publiceras om situationen för de mänskliga rättigheterna i Xinjiang utgör grund för stark oro och kraftig kritik är det ett faktum att Kina ännu inte har möjliggjort en oberoende internationell granskning i Xinjiang. Det är därför av stor betydelse att det internationella samfundet får meningsfullt tillträde till Xinjiang för att på plats bilda sig en uppfattning om situationen.
Sverige och EU kommer att fortsätta att uppmana Kina att ge det internationella samfundet, företrädesvis FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter, meningsfullt tillträde till regionen. Det är också av stor vikt att journalister och mediearbetare ges möjlighet att rapportera löpande om situationen. Det är beklagligt att utrymmet är så starkt begränsat för journalister, mediearbetare och andra som rapporterar om förhållanden i Kina.
Yttrandefriheten och mediearbetares säkerhet är en fråga som regeringen följer noga, också när det gäller Kina, vilket bland annat avspeglas i UD:s rapporter om situationen för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer i Kina. Det är viktigt att understryka att frågan om hur de övergrepp som begås ska betecknas inte påverkar regeringens arbete med frågor om mänskliga rättigheter.
Sverige fortsätter att agera tydligt och oförtröttligt i de forum som står till buds för att kränkningarna av de mänskliga rättigheterna ska upphöra. Bland annat verkar regeringen för att situationen ska uppmärksammas internationellt. Sverige har vid ett flertal tillfällen tagit upp situationen i Xinjiang i internationella sammanhang och i möten med kinesiska företrädare.
Även EU har tagit upp frågan i direkta samtal med kinesiska företrädare, bland annat i samband med de två toppmötena mellan EU och Kina i juni och i september 2020. Både Sverige och EU har vid ett flertal tillfällen i FN uttryckt oro över situationen för mänskliga rättigheter i Xinjiang, senast vid FN:s råd för mänskliga rättigheter som möttes i mars 2021.
I ett möte med FN:s generalförsamlings tredje utskott i oktober förra året anslöt sig Sverige till ett gemensamt anförande som riktade stark kritik mot Kinas agerande i Xinjiang. Dessutom antog ett enhälligt EU nyligen sanktioner mot fyra individer och en enhet ansvariga för grova kränkningar av de mänskliga rättigheterna i Xinjiang. Ett antal europeiska länder utanför EU ställde sig därutöver bakom det EU-gemensamma beslutet.
EU har en viktig roll. Regeringen verkar för ett fortsatt tydligt EU-gemensamt agerande.
Ann Linde (S):
Detta handlar verkligen inte om vad man ser eller inte ser, utan detta handlar om att det är en väldigt allvarlig situation för mänskliga rättigheter i Xinjiang. Vi agerar mot det på flera håll. Men i vanlig ordning väljer Lars Adaktusson att bara koncentrera sig på ett begrepp och inte agera mot det som faktiskt händer i Xinjiang och som är helt oacceptabelt. Detta har visats i UD:s senaste rapport om mänskliga rättigheter.
Vi har också med oro noterat de uttalanden som ett antal specialrapportörer och experter från FN har gjort om situationen i Xinjiang, både i juni 2020 och i mars 2021, om den mycket allvarliga situationen när det gäller mänskliga rättigheter i Xinjiang. Dessa specialrapportörers oberoende granskningar är en viktig del av det arbete som bedrivs för att granska situationen.
Vidare har regeringen mottagit uppgifter från människorättsorganisationer om tvångssteriliseringar, om godtyckliga frihetsberövanden och om otillbörliga inskränkningar av rätten till yttrandefrihet eller religions- eller övertygelsefrihet i Xinjiang. Det är med andra ord väldigt tydligt att situationen är mycket allvarlig.
Regeringen är och kommer att fortsätta vara konsekvent och tydlig när det gäller att ta upp frågan om den allvarliga situationen för mänskliga rättigheter i Kina med kinesiska myndighetsföreträdare, inklusive med Kinas ambassadör i Sverige. För att kunna påverka denna utveckling bedriver Sverige ett långsiktigt och brett arbete för att värna om de mänskliga rättigheterna på alla områden av våra relationer med Kina.
Vi stöder arbetet för de mänskliga rättigheterna som bedrivs inom ramen för EU:s relation med Kina, och det är genom EU som Sverige får bäst genomslag. Arbetet med att stärka de mänskliga rättigheterna inom EU:s olika policyområden berör naturligtvis inte bara situationen i Kina. Ett exempel är det arbete som pågår för att stärka de mänskliga rättigheterna med gemensamma EU-regler för mänskliga rättigheter i näringslivet.
Sverige har en väldigt viktig roll i arbetet för att uppnå mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer i många länder, inte minst i Kina. Detta är bara en av många aspekter på arbetet som har bäring på de mänskliga rättigheterna och hur vi arbetar för de mänskliga rättigheterna i Xinjiang.
Ann Linde (S):
Det är genomgående av stor betydelse att det internationella samfundet får tillträde till Xinjiang för att på plats skaffa sig ett detaljerat underlag om utvecklingen. Sverige ställer sig därför bakom EU:s begäran att FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter ska beviljas meningsfullt tillträde till Xinjiang i Kina.
Sveriges och EU:s ansträngningar för att uppmärksamma frågan i olika internationella sammanhang fortsätter tillsammans med tydliga budskap till det kinesiska ledarskapet. Att EU den 22 mars enades om att införa sanktioner med anledning av överträdelser av de mänskliga rättigheterna i Xinjiang visar på det allvar med vilket EU och flera andra länder ser på utvecklingen i Xinjiang.
Kinas starka reaktion på EU:s beslut om sanktioner tyder på att EU:s beslut var en kraftfull signal till det kinesiska ledarskapet. Sverige kommer att fortsätta vara en tydlig röst för de mänskliga rättigheterna i internationella sammanhang, liksom i möten med kinesiska företrädare.
Ann Linde (S):
Låt mig börja med att säga att det som inträffade i Dominikanska republiken för drygt ett år sedan är en oerhört tragisk händelse, som resulterade i att två svenska medborgare förlorade sina liv. Att ta emot ett besked om ett dödsfall innebär alltid en stor smärta och sorg för de anhöriga. Att dödsfall inträffar långt borta, på andra sidan jorden, gör naturligtvis också att man som anhörig kan känna sig ännu mer utsatt och sårbar.
Utrikesdepartementet och utlandsmyndigheternas uppdrag när en svensk person avlider i utlandet är inledningsvis att säkerställa identiteten på den avlidne och genom svensk polis fastställa att närmast anhöriga underrättas om detta inte redan är gjort. Utlandsmyndigheterna kan också hjälpa de anhöriga med att få fram nödvändig dokumentation för hemtransport av den avlidne och hjälper även till att registrera dödsfallet hos Skatteverket.
I de fall där det finns en giltig försäkring tar försäkringsbolaget över mycket av de praktiska arrangemangen. Så var till exempel fallet i de ärenden som Mats Green hänvisar till i sin interpellation. Försäkringsbolagets larmcentral sköter då exempelvis kontakten med den lokala begravningsbyrån och ser även till att bagage och andra tillhörigheter skickas hem till Sverige.
Det är givetvis förståeligt att man som anhörig vill veta så mycket som möjligt om det inträffade dödsfallet, inte minst om det skett under oklara omständigheter. Utrikesförvaltningen kan vara behjälplig med att efterfråga dokumentation från lokala myndigheter och sjukhus, men det är inte Utrikesdepartementets eller utlandsmyndigheternas uppgift att kontrollera riktigheten i obduktionsprotokoll eller att granska polisrapporter.
Varken Utrikesdepartementet eller utlandsmyndigheterna har heller i uppdrag att utreda eventuella brott i samband med dödsfallet. Här måste de anhöriga vända sig direkt till de lokala myndigheterna. I många länder kan det ta lång tid innan utredningen blir klar, och det kan ta tid att få ut dokument. Jag vill betona att förhållanden och regelverk i olika länder skiljer sig åt, och detta kan ibland påverka förutsättningarna för det konsulära uppdraget.
Jag har stor förståelse för att de anhöriga kan vara frustrerade över att inte få full klarhet i vad som hänt, inte minst när det gäller något så fruktansvärt som dödsfall. Skulle man behöva juridisk hjälp i utlandet kan UD hjälpa till med en förteckning på lokala juridiska ombud. Man kan också vända sig till sitt försäkringsbolag för att höra om man är berättigad till rättsskydd via sin reseförsäkring.
Jag vill dock vara tydlig med att varken UD eller en utlandsmyndighet kan agera juridiskt ombud i dessa frågor. Jag kan försäkra Mats Green att utrikesförvaltningen när det inträffar dödsfall i utlandet ger detta högsta prioritet. Handläggarna på UD:s konsulära enhet gör allt de kan för att underlätta för anhöriga med den nödvändiga praktiska hanteringen, som omfattas av det konsulära uppdraget.