KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lotta Olsson (M):
Statsrådet säger att det här är en exceptionell satsning. Hur säkra kan vi vara på det? Det är egentligen en vanlig, normal vinter som vi har nu. Det är inget exceptionellt, utan det här kommer att återkomma nästa år också. Ska vi ha satsningar med elbidrag då också, eller blir det inte så då? Nästa år är ju inte ett valår.
Det blir väldigt tydligt med det som ministern säger nu att det här är selekterat så exakt och är socialdemokratisk fördelningspolitik. Man har till och med gjort energipolitiken till ett bidragssystem utifrån den egna politik som man har skapat. Är det inte lite konstigt att man behöver skapa ett bidragssystem till ett energisystem som tidigare har finansierat sig självt?
Människor ska veta, oavsett om de bor i småhus eller i smålägenheter, att om de satsar på en värmepump är det ett bra beteende och inte känna att de kanske missar bidraget till elnotan som de kan få när det är valår. Nej, det här duger inte, som jag ser det. Men det är ändå bra att statsrådet är tydlig med det här.
När det gäller det här med att vara Rysslands gisslan är det samma sak med det - ska det vara så varje år? Ryssland har massor av gammal kärnkraft - de har inte en speciellt upprustad kärnkraft men de har mycket - och de har olja och naturgas. Det är de som kommer att vara starka när det kommer kriser framöver. Vi kommer att få lägga våra pengar inte på försvar utan på energibidrag.
Nej, det här duger inte.
Lotta Olsson (M):
Det blir kanske lite tårta på tårta som sagt, men jag skulle vilja lyfta upp några saker. De höga kostnaderna beror inte på något annat än minskad tillgång. Även om staten delar ut pengar kommer inte energimängden att öka. Det innebär bara att man retroaktivt kan få tillbaka en del av pengarna.
Januari är för de flesta årets fattigaste månad. Men den här gången kommer många familjer och företagare att få en chock när räkningarna för december landar i brevlådan. En villa- eller radhusägare kommer att få se elkostnader på 5 000, 7 000 eller 10 000 kronor. Det är mycket pengar. Det här är allvarliga problem, fru talman. Vi har stora, allvarliga elproblem. Priserna skenar.
Priserna är växelvis skyhöga för att kort senare sjunka. Många har kanske bundit sina elpris. Men nu har det inte ens gått att göra det. Oavsett fluktuerar priserna hela tiden. Familjer och företag kan göra väldigt lite för att påverka sin situation om man inte har bundit sitt elpris.
Dessutom finns det flera exempel på företag som inte kan etablera sig eller växa som de vill eftersom elsystemet inte räcker till. Det här duger inte, fru talman. Det duger inte alls. Vi har noterat att energiministern hävdar att orsakerna till de onödigt höga priserna i Sverige skulle vara att de påverkas av tillgången till rysk gas och europeiska utsläppspriser.
Men beslut såsom att stänga kärnkraften i förtid skulle inte ha någon betydelse. Vi kan leka med tanken att de 6 miljarder som nu går som energibidrag i stället skulle ha satsats på kärnkraften och vad det skulle ha haft för inverkan på både tillgång till el och priser. Sant är att gaspriserna har höjts kraftigt. Sant är också att ekonomin har dragit igång efter pandemin.
Sant är också att dåliga tyska val med nedstängd kärnkraft som har lett till ryskt gasberoende drabbar också svenska familjer och företag. Men sant är också att dåliga S-beslut nu syns i svenska plånböcker, fru talman. År 2014 beslutade S att stoppa Vattenfalls planer på ny kärnkraft. Man bytte ut Vattenfalls styrelse och chockhöjde kärnkraftsskatten, trots att det skulle leda till stängda kärnkraftverk.
För ganska precis ett år sedan röstade riksdagen om Ringhals 1 skulle kunna användas ett antal år till för att kunna ge södra Sverige billig, fossilfri el. S valde att rösta för att stänga Ringhals 1. Dessa och andra beslut leder nu till att det grävs djupa hål i familjers och företags plånböcker. Fru talman!
Vår vision är kraftfull ekonomisk utveckling kombinerat med grön omställning. Båda behövs. Vi kommer att behöva dubblerad användning. Historiskt har vi i Sverige haft bra el och ett bra energisystem. Men nu har vi stora problem: tre elkriser det senaste året och kraftigt ökade totala kostnader för företag.
Ett exempel bland flera är att Klippans Bruk i Skåne har sagt upp en av tre medarbetare eftersom energipriserna har ökat så kraftigt. Fru talman! Detta slår mot svenska folket.
Lotta Olsson (M):
Jag tycker att det är gulligt när man kallar mig nostalgisk. Jag har andelar i vindkraftverk sedan drygt 20 år tillbaka - det fanns ju knappt vindkraftverk då - och har följt utvecklingen noga. Vindkraftsparkerna klarar inte ett sådant exceptionellt år, som statsrådet uttrycker det, som i år. Men det är ju inte särskilt exceptionellt. Det kommer säkert att vara oro i världen under en period framöver och inte bara i år.
Det kommer att vara vanliga vintrar. Det har inte varit en exceptionell supervinter det här året. Jag är rädd att vi ser samma dilemma nästa år, och då är det inte valår. Då landar elräkningarna direkt i folks ekonomi. Kanske har inflationen, som vi diskuterade tidigare, stuckit upp då och urholkar folks pensioner och löner.
Elnotan kommer att ta en allt större del av inkomsten. Vi kommer kanske att anpassa oss mer efter europeiska perspektiv. I England och centraleuropeiska länder är elen så dyr att många människor fryser. Det är inte så att det kommer ett elbidrag om man inte har en bra ekonomi, utan man får frysa. Vi glömmer det här ibland.
Vi lever i en välfärdsstat och tror att den finns för alltid. Det är för att vi har varit framsynta och satsat på säkra system. Om man tittar på gamla filmer från när vattenkraften byggdes ut ser man vilka stora satsningar som gjordes och vilka sociala och personella umbäranden det var. Hela bygder lades under vatten för att säkerställa vattenkraften.
Även kärnkraften har inneburit en stor satsning även om den kanske inte har tagit lika hårt socialt sett. Man kan inte negligera allt som vi har byggt upp och tro att vi ska kunna införa ett nytt extraordinärt system innan vi har satt alla bitar på plats. Det finns inget vätgaslager som kan lagra överbliven vindkraft billigt. Det finns inga stora batterilager som kan fixa det här.
Även om ministern och jag är hur energieffektiva som helst är det inte det som är dilemmat. Dilemmat är att vi kommer att behöva dubbelt så mycket energi. Det gäller inte i första hand inom privatekonomin eller våra bostäder. Där kommer priserna att slå igenom. Utan det här gäller industrin och alla transporter. Så som politiken ser ut lägger den en hämsko på hela den pågående gröna revolutionen. Det finns mycket som människor inte vågar satsa på.
De vågar inte satsa på kärnkraft, eftersom vi får se hur det blir. "Vi får se hur det blir" är ingen vision. Vi behöver den nog ett tag till. Dessa bolag är tre till antalet och till stor del statligt ägda. Det är i så fall där styrningen skulle gått in. Man vågar inte satsa på en elbil, även om man vill, om man vet att priserna kanske kommer att bli lika höga som på dieseln.
Dessutom vet man inte om man kommer att kunna ladda den, eftersom vi inte har infrastruktur till det här. Vi har heller inte energi till det vi behöver i dag. Politiken vill en massa saker, och det går jättebra i Norrland där energin finns. Men hur ska vi i elområde 3 och 4 också få se den gröna revolution som man stoltserar så mycket med? Det finns många stora utmaningar.
Jag tycker inte att vindkraftsparkerna är en lösning på problemet. Det är nästan tvärtom. De visar snarare på att man inte ser hela paletten.
Lotta Olsson (M):
Att göra breda överenskommelser är viktigt och bra, men det här visar tydligt hur ideologiskt olika vi ser på världen. Jag önskar självklart att det här är en exceptionell vinter. Men jag har besökt både Moldavien och Ukraina och vet att det här är ett maktmedel.
När Ryssland vet att någon är beroende av energin kan de strypa lite på gasen när det är vinter och kallt för att folk ska bli medgörliga. Vi har inte haft detta beroende tidigare. Man kryper in bakom marknaden. Marknaden har inget ansvar för vår säkerhet. Därför kan ministern inte huka sig bakom det. Det här måste naturligtvis en regering agera på.
Man kan heller inte satsa på något när man vet att det kanske ska utgå. Sony Walkman-exemplet är väldigt bra. Jag skulle heller inte satsa på en Sony Walkman. Jag hade en sådan när de fanns, men i dag är det en produkt som har utgått. Om ministern i ena stunden säger att vi behöver det här ett tag till vill man inte göra en satsning som ska finnas i 40 år.
Tittar man på kärnkraftens kostnader under 40 år, som är avskrivningstiden, ser man att kärnkraften står sig bra på grund av dess fördelar. Jag vill vara tydlig med att jag inte har något emot vindkraft, men jag vet inte var vi ska gräva ned alla vingar. I USA har man börjat plocka ned vindkraftverk. Där gräver man ned vingarna i öknen.
Hur har ministern tänkt att vi ska recycla all den stora materia som finns? Det finns problem även här. Jag är ledsen, men att se vindkraftsparken som den universella lösningen håller tyvärr inte.
Lotta Olsson (M):
Familjer och företag i Sverige svettas nu över de skyhöga elpriserna. Ett inte särskilt önskvärt prisrekord har slagits i veckan. Dessutom har Sverige ett elkrig med grannländerna Finland och Norge. Regeringens myndigheter stryper elexporten till våra grannländer, och Norge svarar. I skottgluggen är familjer och företagare som drabbas av höga elpriser och elsystem som inte räcker till. Fru talman!
Allt detta påverkar driftsäkerheten i Sveriges elnät. Svenska kraftnät har begärt att från och med den 1 januari 2022 få strypa eltillförseln till våra grannländer med hänvisning till det svenska elnätets driftssäkerhet. Det är något som har gjort våra grannländer upprörda. Enligt EU-regler ska 70 procent av elen i Svenska kraftnät kunna överföras till våra indelade elområden.
Men på grund av att kärnkraftsreaktorerna Ringhals 1 och 2 försörjde Göteborg, Malmö och även överförde el till Danmark och Norge har alltmer el behövt överföras från norr i Sverige till södra delen i stället. Ledningarna blir då fullt belastade, och då måste man skära ned på flödena till våra grannländer. Avsaknaden av planerbar produktion har blivit alltmer uppenbar sedan Ringhals 1 och 2 stängdes.
I Svenska kraftnäts systemutvecklingsplan 2022-2031, som släpptes den 16 november förra året, skriver de bland annat: "Många olika lösningar kommer att behövas för att klara av att på ett driftsäkert sätt leverera den el som kunderna behöver framöver, inklusive en mer flexibel förbrukning men också ytterligare planerbar elproduktion."
Svenska kraftnät listar även utmaningarna för ett kraftsystem i förändring där den första punkten är att öka förståelsen för behovet av planerbar elproduktion. Där skriver de: "Bristen i tillräcklighet på produktionssidan måste åtgärdas genom att ny fossilfri planerbar produktion tillförs systemet, och Svenska kraftnät kommer att arbeta för att öka förståelsen för detta behov."
Jag vill fråga statsrådet: Hur avser statsrådet att öka den planerbara fossilfria produktionen av el? Ämnar statsrådet utforska möjligheterna att förbättra möjligheten för svensk kärnkraft? Vilka åtgärder anser statsrådet ska vidtas med anledning av att Sverige inte lever upp till EU-reglerna och lagkrav om tillgänglighet?
Lotta Olsson (M):
Det är ändå spännande att det inte finns några debatter där Socialdemokraterna eller den röda sidan så tydligt belyser att det är marknaden som sköter detta. Det är inte marknaden som sköter allt. Jag förstår inte vad vi egentligen behöver energipolitiken till.
Det ansvar som vi måste ta vad gäller tillgänglighet, säker produktion och att inte råka i luven på andra länder därför att vi inte är självförsörjande rör marknaden. Marknaden i dag är tre bolag som till största delen ägs av staten. Det är alltså inte en riktig marknad. Sedan var det frågan om de stora satsningarna på vindkraft.
Den presentbox som elcertifikatssystemet har inneburit slår nu igen, och då kan man inte senare tillgodogöra sig de stödsystem som har funnits. Vi har varit överens om att man måste se långsiktigt vid förändringar i systemen. Där kommer stödsystemen att försvinna. Nu stängs presentboxen, och då tar man till sista halmstrået. Men det är inte detta jag frågar efter, utan jag frågar efter det planerbara.
Om Sverige producerar tre gånger så mycket elenergi som nu när det blåser är det bra för Tyskland, Polen och Finland, men Sverige behöver inte den mängden. Det är en billig exportvara för ministern. Det är bra, och det är inte fel att exportera el. Men jag frågar inte efter detta.
Om priset är sju gånger för högt, vilket jag tycker, så finns det å ena sidan en glädjekalkyl, men å den andra sidan innebär scenariot katastrof och elände för ekonomin. En tredjedel av vår mix skulle stå för den högre kostnaden men ändå garantera att det alltid finns el.
Ingen vore gladare än jag om vi kunde klara oss med sol och vind. Jag har absolut inget ideologiskt emot sol och vind, men man måste se på de möjligheter som tekniken ger. Priset för vätgas är inte detsamma som priset för vindkraft. Det är det dubbla, och det finns inte ens infrastruktur för vätgas. Det finns inga lagringssystem, våra bilar går inte på vätgas och vi har inte lärt oss tekniken.
Vi vet inte ens om gasen kommer att funka till fullo inom industrin. Då är det plötsligt okej att säga att det finns en lösning. Men kompetensen på kärnkraftssidan, där det finns ett enormt kunnande sedan ett trettiotal år tillbaka i Sverige, tittar man inte på alls.
Marknaden kan inte sköta säkerhetspolitiken, men marknaden kan inte heller sköta våra till stor del statligt ägda infrastruktursystem på elsidan i Sverige. Det går inte att ha glödande elledningar därför att det inte finns en bra energipolitik.
De ska användas på ett funktionellt och bra sätt och inte transportera elenergi hundratals mil när den kan närproduceras, till exempel just nu i Norrland. Det här duger inte. Var är den planerbara elen? Är det ett vätgaslager i Stockholms skärgård? Var finns lösningen?
Lotta Olsson (M):
Jag har inte heller något ideologiskt för eller emot. Jag vill att vi ska ha ett stabilt system. Vi ska vara fria och inte binda upp oss på system som gör att en vanlig svensk vinter blir ett exceptionellt tillfälle och man blir tvungen att skicka ut elbidrag i klassen 6 miljarder kronor.
De pengarna kan jag tycka att det hade varit bättre att satsa på att behålla Ringhalsverken ett tag till. Då hade vi klarat klimatet bättre, gjort det bättre för svenska folket och klarat Sverige bättre. Det här håller inte. Jag är också medveten om hela den här stora paletten och att vi har ett bra läge.
Det har Sverige alltid haft eftersom vi har varit framsynta och fattat tuffa beslut. Men det är inte en tredubbling av vindkraften vi behöver. Att tredubbla vår produktion av vindkraft kan inte fylla det behov vi har - om inte ministern har någon ny, exceptionellt effektiv metod för vätgaslagring. Den är väldigt dyr i dag. Den finns inte på plats.
Nu finns det också teknik som innebär att man skulle kunna använda de 90 procent av energin som är kvar i det uran som använts i kärnkraftverken. Man skulle kunna använda det som energikälla i stället för att lagra det. Den forskningen, kärnkraftsforskningen, har dessvärre legat nere väldigt länge. Nu kommer det kärnkraftsforskning framåt.
Det här vore väl det absolut bästa - då räcker det med lagring i tusen år i stället för hundra tusen år. Det är verkligen framåtsyftande. Då har vi dessutom energi för tusen år framåt. Ett tips till energiministern, som ännu inte har en bra förklaring hur vi ska klara den planerbara energiförsörjningen.
Lotta Olsson (M):
Jag vill börja med att tacka ministern för svaret, men jag tycker egentligen inte att detta är ett svar.
På frågan om kvinnor och män ska byta bransch är ju svaret faktiskt ja, för om de flesta kvinnor är verksamma inom vård, skola och omsorg samt mycket av tjänstesektorn hjälper det inte dem att man lägger en stor våt filt i form av företagsförbud över de branscherna.
Då måste de kvinnorna i stället bli murare eller snickare, göra infrastrukturarbeten eller ha entreprenadfirmor för att skapa ett eget företag. Jag kan också tycka att det är rätt förmätet att sänka aktiekapitalnivån, för det innebär att kvinnor ska ha företag som inte har samma lönsamhet eller samma omsättning.
Därmed förstår jag inte hur regeringen ska uppfylla sin ambition att kvinnor ska ha företag på samma sätt som män. Hur ska det fungera utan att vi byter bransch med varandra? Det vore bättre för mig att bli it-ingenjör än att jobba med en privat vårdcentral eller vara sjukgymnast med egen verksamhet, för det är där jobben finns - och det är där det är fint att vara företagare.
Jag tycker att regeringen har som ett mantra att företagen inom vård, skola och omsorg är något fult: Man tillskansar sig skattepengar som man bedriver verksamheten med, och man tar ut hemska vinster.
Men om jag däremot bygger ett sjukhus eller står för tillverkning av förbandsmaterial eller skolböcker är det helt okej, och då är det fint att vara företagare. Jag ser inte i ministerns tankebanor i det här svaret någon tillstymmelse till att ministern förstår frågan, fru talman.
På något vis är det samma gamla pojksamhälle som ska till, och sedan kan vi köpa oss en entreprenadmaskin, och då är det okej. Jag är ledsen, ministern, men jag tror inte att ni kommer att lyckas med att få fler kvinnliga företagare.
I min hemkommun Örebro som är socialdemokratiskt styrd, liksom regionen och på riksnivå, har vi 15,4 procent kvinnor som är företagare. De flesta av dem har serviceyrken. Jag tror inte att alla vill bli frisörer, sköta naglar eller ge annan service, utan jag tror att det finns andra yrken också. Därför rimmar inte detta alls.
Så här ser det inte ut utomlands. I många europeiska länder är det på ett helt annat sätt. Där finns ett annat system i hälso- och sjukvården där man har försäkringssystem - jag ska inte gå in på den debatten - där man mäter kvalitet och får betalt för utfört arbete.
Man måste inte vara offentligt anställd bara för att man kanske inte ska kunna få en vinst för att man sprungit fortare eller varit mer effektiv. Nej, ministern, tänk en vända till! Det här är inte ett synsätt som kommer att göra att vi får fler kvinnliga företagare.
Lotta Olsson (M):
Jag kan ställa upp på många av de utspel som ministern gör här. Att de statliga bolagen har blivit bättre på jämställdhet och det finns både kvinnor och män i ledningsgrupperna ökar lönsamheten, precis som ministern säger. Man ser att man får en mer effektiv organisation när man bejakar de olika delarna av människosläktet, både kvinnor och män.
Men det hjälper inte om jag är en duktig lärare och vill starta en skola, även om jag sköter min skatt och har bra avtal för dem som jobbar hos mig, om regeringen inte vill ha privata skolor eller den typen av initiativ.
Och det hjälper inte om jag är världsbäst på LSS-boende och tycker att den kommunala verksamheten i min kommun inte duger - även om jag skulle kunna få pengarna att räcka och samtidigt bedriva den bästa verksamheten - för regeringen vill inte ha den typen av verksamhet. Man menar att det är fult med sådan verksamhet, för det är skattemedel som finansierar den. Då glömmer man bort att en stor del av företagen i Sverige faktiskt finansieras med skattemedel.
Det här huset är inte byggt av kommunala bolag. Vi har inte städbolag som är kommunala. Vi åker inte på vägar som kommunala bolag har byggt. Det kanske är bra, för jag hörde hur man byggde vägar i Ryssland, och det var inte på samma effektiva sätt som i Sverige.
Jag förstår inte varför det är just inom vård, skola och omsorg som man inte kan bejaka ett gott företagande. Jag är den första att skriva under på att det inte får vara förfulat - att man inte har en bra verksamhet, att man inte sköter sina elever, att man inte har elevhälsa och att man inte värnar om god kvalitet - men jag accepterar inte denna fördom mot allt vad företagande heter inom dessa kvinnliga branscher. Jag kommer troligen aldrig att bli ingenjör.
Nu är det för sent. Men jag har haft min profession i ett helt annat yrke, och jag kan inte förstå varför jag inte skulle kunna vara en lika duktig företagare som en man som jobbar inom en manlig bransch. Sverige ligger under EU-snittet vad gäller kvinnligt företagande. Det är inte okej i ett jämställt land att vi ska ha detta förtryck mot entreprenörskap inom vård, skola och omsorg.
Däremot tycker jag att vi ska bli mycket duktigare på kontroller och revisioner och att följa upp att man gör det man ska. Det måste vi också göra gentemot byggföretag och alla som levererar viktiga varor till våra offentliga tjänster. Inom sjukvården är mycket av de varor som används tillverkade i något helt annat än kommunal och offentlig verksamhet.
Jag ber ministern, som verkar ha ett öppet sinne, att tänka om. Detta är inte bra näringspolitik.
Det är möjligt att det är bra socialistisk politik - det får ministern stå för själv - men det är inte bra näringspolitik att man lägger locket på för många typer av väldigt bra verksamhet med många goda initiativ som skulle kunna komma fram och som vi alla skulle kunna ha nytta av, framför allt alla de som behöver vård, skola och omsorg.
Lotta Olsson (M):
Vi talar om vinster i välfärden. Men det finns ju vinster i byggbolagen också. Det är egentligen inte vinsterna som jag uppfattar att ministern är arg på, utan det är fusket eller när man inte sköter sitt uppdrag eller betalar sina skatter. Men varför säger ministern inte det i stället? Säg: Bort med fusk i välfärden! Eller säg: Bort med fusk i byggbolagen som anlitas av staten och kommunen! Det är ju staten som äger alla vägar.
Jag har aldrig hört regeringen hetsa mot asfaltbolag som kanske har saltat fakturorna - inte vet jag. Men det här är en tydlig signal om att regeringen är fientlig till kvinnligt företagande. Det är nämligen kvinnorna som jobbar här. Jag förstår inte varför de ska förminska sin kompetens.
Om någon har bred kompetens som barnmorska, sjukgymnast eller vad det nu kan vara ska de använda hela den kompetensen. De ska inte göra något mindre. Det här var klargörande. Jag hoppas att det här med vinster i välfärden inte ska bli något som vi ska få höra hela våren, fru talman. Det är ganska förtryckande mot kvinnor och kvinnligt företagande.
Jag vill inte påstå att Örebro, som jag kommer från, är någon föregångare vad gäller kvalitet i fråga om vare sig kommunal omsorg eller något annat. Och där drivs 15,4 procent av företagen av kvinnor. Jag är ledsen, ministern, men så ser verkligheten ut.