Christer Adelsbo (S):
I dag behandlar vi motioner från allmänna motionstiden som rör kriminalvården. Kriminalvården är en av rättsväsendets absolut viktigaste verksamheter. Det uppdrag som kriminalvården har är samtidigt ett av de svåraste uppdragen. Människor som begått brott ska behandlas och återanpassas in i samhället så att de kan leva ett normaliserat liv utan att begå brott i framtiden.
För oss socialdemokrater har kriminalvården alltid varit ett viktigt område. Vi tillförde Kriminalvården betydande tillskott mellan 2001 och 2006, tillskott som var nödvändiga för att göra det möjligt för Kriminalvården att fullfölja den planerade platsutbyggnaden samt att i övrigt utveckla verksamheten i fråga om säkerhet, behandling och sysselsättning.
Det var tillskott på över 2 miljarder på sex år - vi pratar alltså om en höjning med nästan 60 procent. Det är viktigt att denna satsning fortsätter, och det är en förutsättning för att man inom kriminalvården ska klara sina åtaganden på längre sikt. Medelstrafftiden för nyintagna fängelsedömda har ökat från 301 dagar 2000 till 343 dagar 2007.
En ökning av medelstrafftiden med sju dagar motsvarar 200 platser i anstalt. Detta gäller vid oförändrat antal intagna. Målet är att vi ska öka antalet poliser från dagens ca 18 000 till 20 000. Målet är också att hälften av dessa poliser ska arbeta i yttre tjänst.
Polisens förmåga att klara upp fler brott torde öka med tillgången till fler poliser. Antar vi att ökningen av antalet poliser är 2 000 till 2010 och att antalet personuppklarade brott per polis fortsätter att ligga mellan elva och tolv brott, som det gör i dag, skulle det innebära ca 23 000 fler personuppklarade brott.
Antar vi vidare att 7 procent av de personuppklarade brotten även i framtiden leder till fängelsedom innebär det ca 1 600 fler fängelsedomar. Det innebär självfallet att detta kommer att få stora konsekvenser för kriminalvården.
Kriminalvården är ju det sista ledet i rättskedjan, vilket innebär att verksamheten i mycket stor utsträckning påverkas av övriga aktörers agerande. Ju mer kapaciteten och effektiviteten ökar i övriga delar av rättskedjan, desto högre blir trycket på kriminalvården. Herr talman! Analysen och redovisningen av kriminalvårdens behov med anledning av den höga beläggningen har varit både tydlig och klar.
Som en följd av denna och med bedömd framtida klientutveckling, fler poliser, straffskärpning samt en ökning av antalet personer i brottsaktiv ålder har Kriminalvården redovisat ett behov av totalt 1 841 platser för perioden 2007-2011. För att inte äventyra ett effektivt, humant och säkert kriminalvårdsarbete måste det pågående utbyggnadsprogrammet fortsätta.
Det kommer också att innebära att Kriminalvården framöver måste tillföras medel för att klara detta. När det gäller Kriminalvårdens ekonomi har man redovisat ett prognostiserat ökat negativt driftsresultat för 2008, 2009 och 2010. Det ackumulerade anslagsöverdraget för perioden 2008-2010 beräknas uppgå till drygt 1,7 miljarder kronor.
Det är nu viktigt att den nuvarande borgerliga regeringen tar sitt ansvar så att Kriminalvårdens nödvändiga reformarbete kan fortsätta. Individualiseringen måste fortsätta. Förmånssystemet måste införas på anstalterna. Individuella handlingsplaner måste genomföras. Ytterligare satsningar på behandling är nödvändiga. Personalutvecklingen måste fortsätta. Det måste satsas mer på utbildning och vidareutbildning.
Fler platser måste till, som jag har påvisat - behoven pekar rakt upp, som sagt var. Arbetet med bättre utslussning måste fortsätta, särskilt när det gäller ansvaret efter avtjänad tid. Herr talman! Vi socialdemokrater har ett antal reservationer, och de går väl i linje med vår tidigare kriminalvårdspolitik.
I detta sammanhang vill jag påpeka att jag självklart står bakom samtliga våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 3. Avslutningsvis är det viktigt att påtala att kriminalvårdens antal klienter förväntas öka inom såväl häkte och anstalt som frivård, som en följd av bland annat fler poliser, straffskärpningar som är på gång och ett effektivare rättsväsende i stort.
Några tecken på åtgärder som sammantaget skulle leda i en annan riktning är svårt att se i nuläget. Det innebär att den borgerliga majoriteten måste inse allvaret i kriminalvårdens situation och börja gå från ord till handling.