Ann-Charlotte Hammar Johnsson (M):
Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 1. Hur mäter och bedömer man effekter av olika näringspolitiska insatser? Hur följer man upp dem, och hur utvärderar man dem? Riksrevisionen har lämnat en rapport om detta, som vi debatterar i dag. Den handlar om effektutvärderingar man gjort av näringspolitiken.
Slutsatsen i Riksrevisionens rapport är att endast 2 av 37 granskade utvärderingar når upp till den nivå som krävs för att utvärderingen ska kunna anses tillförlitlig. De håller därmed inte tillräckligt hög kvalitet för att man ska kunna dra slutsatser och se orsakssamband, vilket är allt annat än bra.
Att man mäter effekterna av politiska förslag är viktigt och nödvändigt för att vi ska kunna landa rätt i det vi vill åstadkomma politiskt. Det är såklart inte trevlig läsning om utfallet inte faller en på läppen, och det är inte trevligt att få ett kvitto på att läget inte är som man önskade.
Men det är viktigt, och om åtgärder och vägval ska gå åt rätt håll får man vara beredd att ändra kurs och skruva i förslag och åtgärder. Att inte ta emot detta kvitto är inte rätt väg att gå. Därför är det bra att regeringen instämmer i flera av bedömningarna av de åtgärder som Riksrevisionen föreslår. Men jag vill också berätta vad vi i Moderaterna sagt om regeringens svar eftersom vi tycker att det saknas tydlighet.
Tittar man tillbaka ser man att Riksrevisionen redan tidigare har framfört kritik till regeringen om brister i utvärderingar av till exempel företagsstöd, vilket vi också har påtalat. Regeringen säger att man tänker återkomma med åtgärder. Det är bra, men det återspeglas inte i svaret med en tydligt formulerad plan. Vi kan inte läsa oss till vad man avser att göra. Det saknas, och vi vill se det.
Därför är vi också tydliga i vårt svar med att vi vill se konkreta förslag på åtgärder som återrapporteras till riksdagen. Vi vill också att regeringen redovisar för riksdagen hur man tänker åtgärda påvisade brister i tillförlitligheten i effektutvärderingar av näringspolitiken. Riksrevisionen är tydlig med att det är angeläget att Tillväxtverket och Vinnova får i uppdrag att samverka med Tillväxtanalys om utvärderingar.
Den uppfattningen delar vi, men vi vill inte stanna vid det utan önskar se att Tillväxtanalys hanterar alla utvärderingar. Det behövs att såväl utvärderingar som analyser görs av en annan myndighet, som dessutom kan samla kunskap och vässa sitt uppdrag. Regeringen svarar i sin skrivelse att man avser att hantera de rekommendationer som Riksrevisionen riktar till myndigheterna inom ramen för de ordinarie myndighetsdialogerna.
Dialogerna är muntliga samtal som förs mellan departement och myndigheter. Det är bra, men vi menar att regeringen också bör agera för att formellt säkerställa att det blir leverans på åtgärderna. Det gör man med skrivningar i regleringsbrev, och det önskar vi se komma på plats. När det gäller företagsstöden har systemet för att tilldela dessa mött kritik i statliga genomlysningar och forskning.
Bland annat har forskningsinstitutet Ratio pekat på att utväxlingen av tilldelade medel är låg och oklar. Systemet för medlen är spritt och svårt att överskåda, och då blir det också svårt att se effekterna. Det behövs mer uppföljning av dessa stöd för att säkerställa kvaliteten. Vi menar att regeringen behöver få på plats ett överskådligt system där stöden renodlas så att de går att följa och överblicka.
Stöden behöver bli träffsäkra och visa på samhällsnytta. Mål för programmen behöver tydligt definieras, avgränsas och göras uppföljbara. Då ser man den röda tråden i hur beslut genomförs och hur det blir. Att också jämföra stöden med andra åtgärder som man skulle kunna välja i stället för dem man har tänkt vidta är viktigt, för då får man en jämförelse av vilka val som ger bäst utdelning utifrån syftet.
Som exempel kan nämnas valet mellan att sänka ägarskatter och att sänka bolagsskatt. Fru talman! Almi, Tillväxtverket och Jordbruksverket ger alla företagsstöd vars samhällsnytta behöver effektutvärderas och följas upp. Vi vet sedan tidigare att stöd kan ta tid och att det finns byråkrati inbyggd som gör att till exempel Jordbruksverket inte går i takt med kommunernas ettåriga arbetscykel för att tilldela medel.
Det påverkar samhällsnyttan, och det är bara att räkna ut vad effekten blir av det. Det är viktigt att brett se över företagsstöden. Det handlar om lånegarantier och stöd till forskning och utveckling och att regelverk och medel via EU ska börja i verksamheter som man bedömer kommer att kunna bära sig själva framåt. Samma sak gäller programunderlag, som behöver vara enkla att använda, bygga på mål och vara mätbara.
Allt för att nå så bra utväxling som möjligt. Ett enkelt exempel från besöksnäringen, som har lidit så mycket under pandemin, pekar på vikten av att jämföra saker över tid och att jämföra rätt saker för att effekten av det man vill åstadkomma ska bli så bra som möjligt. När man observerar hur shoppingturismen beskrivs 2019 och 2018 ser man att det görs med olika mått.
2019 ingår moms, men 2018 ingår den inte. Livsmedel ingår i mätningen 2019 men inte 2018. Detta är bara ett par mätpunkter, ett par små bitar i ett stort näringslivspussel som redovisas med olika mättal i olika rapporter som ska användas som underlag av politiken. Fru talman!
För att vi ska få ut och uppnå rätt värden och effekter är det otroligt viktigt att indata och analyser är och blir korrekta och att det sker jämförbara mätningar över tid. Det är ju dessa underlag som politiken drar slutsatser av och som ligger till grund för hur medel används för att ge de effekter som är tänkta utifrån uppsatta mål och det vi vill åstadkomma.
Den 27 maj i år skrev åtta ekonomiforskare i Dagens Nyheter Debatt om det faktum att myndigheter som verkar inom närings- och innovationspolitiken i hög grad finansierar sina egna utvärderingar. I artikeln kan vi också läsa att dessa undersökningar är mer positiva när de beställts direkt av myndigheterna än när de genomförts av oberoende aktörer. Frågan om beställningar, det vill säga offentliga upphandlingar, tas upp.
Man framhåller det faktum att det är viktigt att dessa syftar till bästa möjliga funktion. Därför är det viktigt att understryka att det är av godo att Tillväxtanalys är och blir den myndighet som svarar för utvärdering. Den blir garanten för att beställare och utdelare av medel inte själva granskar sin verksamhet utan att det läggs utanför den egna verksamheten.
Det gynnar såväl utförare som beställarmyndighet att avskilja uppdraget. Tillit ökar med oberoende. Så är det, och det är viktigt. I den rapport som Riksrevisionen tagit fram är det, som jag tidigare tagit upp, tydligt att Tillväxtanalys har de bästa resultaten kvalitetsmässigt. Det är viktigt att man vässar myndigheten så att man får de bästa utvärderingsunderlagen för bästa möjliga effekt.