Nina Lundström (L):
Jag ska läsa upp vad utskottet sa när det hanterade förslaget i bland annat min motion om en 1,5-metersregel. "Utskottet vill betona att det är viktigt att följa frågan om det finns behov av ändringar i regelverket eller andra insatser för att minska riskerna vid omkörning av oskyddade trafikanter." Sedan skriver utskottet att det vill avvakta regeringens beredning av promemorian.
Utskottet skriver också om denna promemoria och anger vad regeringen har skrivit i den. Utskottet säger följande: "Den slutsats som dras i promemorian är utifrån detta att det därför är upp till den som gör en omkörning att avgöra vilket avstånd som är lämpligt vid varje situation." Det är här jag menar att vi har olika uppfattningar. Vi som kan vara både bilister och cyklister kan känna igen oss i det.
Man har ett perspektiv om man sitter på cykeln på en väg och har en bil som kör om en, och kanske också riskerar att göra en omkörning fastän man får möte, och nästan kan känna backspegeln snudda vid armbågen. När man sitter i bilen kanske man inte ens tänker på att den man kör om upplever det på det sättet, och speciellt om man inte cyklar själv. Jag noterar än en gång att regeln har införts i många länder.
Jag har själv testat den på en cykelresa i Spanien, både som bilist och som cyklist. Den fungerade alldeles utmärkt. Men om man inför regeln ska man självfallet också informera om den. I den första fasen behöver man bedriva en informationskampanj. Jag menar att detta inte är någon komplicerad regel att införa, utan det handlar mer om att faktiskt göra det.
Jag kan hålla med om att varje regering kan arbeta mer med cyklingen. Det tycker jag alltid att man ska göra. Men jag noterar också att den föregående alliansregeringen genomförde ett antal förordningsförändringar för att förbättra trafikreglerna. Det är alltså fullt möjligt att göra. Jag bli lite fundersam på varför det tar så himla lång tid att komma fram till något i beredningen av promemorian som regeringen skickade ut.
Nu har det gått ett år, och vi har fortfarande inte sett någon konsekvens av regelverket. Jag tror att det verkligen vore en välgärning att inte bara se över 1,5metersregeln utan också många andra cykelregler. Det skulle i praktiken göra systemet mycket tydligare, och alla skulle veta vad som gäller där ute i trafiken. En cyklist hörde av sig till mig och berättade att just detta med tydlighet och att förstå vilka regler som gäller är viktigt.
Detta kan vara ett sätt att använda det utrymme som finns på vägarna mycket smartare och att ta hänsyn till varandra. Jag tycker att det är svårt att förstå motståndet mot att testa regelverket. Jag skulle vilja tipsa statsrådet om att det finns många duktiga personer där ute som jobbar med cykling till vardags både i kommuner och på andra ställen. De har hög kompetens när det gäller hur det här skulle kunna genomföras.
Varför inte prova frågan på de här personerna, som är kunniga inom detta och som också är trafikplanerare? Man skulle kunna se till att testa idén och säga: Hur skulle man kunna göra? Man borde gå över från att säga nej till att fråga sig hur vi skulle kunna göra. Jag tror att lösningen ligger nära till hands, och det vore spännande om vi kunde genomföra detta. Fru talman!
Jag vill bara ställa en fråga: Har statsrådet tagit del av den utvärdering som gjordes i Australien där man tittade på frågan ur polisens perspektiv, ur cyklistens perspektiv och ur bilistens perspektiv? Man hade också sett till statistiken. Detta finns det mycket att lära av. Har statsrådet tagit del av denna rapport?