KBLab/rixvox huggingface dataset:
Hans Wallmark (M):
Jag tycker att det har funnits ett värde i utrikesutskottets arbete att vi har haft ledamöter med personliga erfarenheter. Ludvig Aspling är en sådan, och Aylin Fazelian är en annan. Det är utmärkt. Det har dessutom skänkt ytterligare dimensioner till vårt arbete och våra samtal. Därför är det bra när Ludvig Aspling svarar på min första fråga om stabilitet med detta klarläggande.
Det finns ingen anledning att ytterligare gå vidare med det. Det är också bra att han är tydlig med att det handlar om en förhoppning. Den kan säkerligen många dela. Det hade varit annat med en tes. Jag väljer, fru talman, att när vi i dag diskuterar Kina här i kammaren hålla mig mer till vad jag ser än vad jag hoppas. Tyvärr går mycket av det som nu sker i fel riktning.
Det finns ganska lite man kan framföra som skulle kunna understödja Ludvig Asplings förhoppning. Alla som kan visa på mått och steg i rätt riktning är välkomna. Det behöver höras. Men det finns just nu, enligt mig, väldigt lite som tyder på att man kan ha den förhoppning som Ludvig Aspling ger uttryck för.
Hans Wallmark (M):
Jag har några frågor till utrikesministern. Den första gäller Hongkong. Jag är helt övertygad om att vi alla här i riksdagens kammare står bakom frihetskämparna i Hongkong. Där kan man nu se ett våld från myndigheterna. Man skulle kunna beskriva det som att människor blir slagna utan att det lämnas blåmärken. Då kan man påminna sig om att det finns ett kinesiskt-brittiskt avtal i grunden, där Hongkongborna tillerkänns rätten att ha fria och demokratiska val.
Det är därför vi talar om ett land, två system. Jag undrar vad regeringen avser att göra för att ytterligare understryka vikten av detta. Min andra fråga gäller att svenskt näringsliv återkommande pekar på risken för att man utsätts för industrispionage och kunskapsstölder.
Då är min fråga till utrikesministern som representant för hela regeringen: Vad avser regeringen att göra för att svenska myndigheter än starkare och än bättre ska bistå näringslivet när man utsätts just för cyberangrepp, kunskapsstölder och spionage? Min tredje fråga gäller något som har förekommit en del i den svenska debatten, nämligen dubbla medborgarskap - svenskt och kinesiskt.
Det är också det som har använts av den kinesiska regimen när det gäller den svenske förläggaren Gui Minhai, då man förnekar hans svenska medborgarskap och bara betonar att han är kinesisk medborgare. Men detta gäller också människor som är verksamma i Sverige i offentlig sektor och kanske i näringslivet.
Hur ser utrikesministern på den risk som finns att den kinesiska myndigheten utnyttjar, utövar utpressning på och till och med kan avkräva svenska medborgare som även är kinesiska medborgare information och kunskaper? Hur ser regeringen på denna risk? Detta är mina tre frågor.
Hans Wallmark (M):
Ett stort tack för detta! Ibland kan det vara lika svårt att hålla tiden i en replik som att säga lackask tillräckligt många gånger. När det gäller frågan om Hongkong tycker jag att utrikesministern gav ett bra svar. Jag tror att det är viktigt att Sverige fortsätter att vara pådrivande, inte minst inom den europeiska familjen, och att påminna om att grunden för ett land, två system är att Hongkongborna ska ha fulla demokratiska rättigheter. Det som vi nu ser är förfärande bilder från Hongkong.
Jag hoppas också att man inom EU kan arbeta tillsammans när det gäller fördömandet av övergreppen mot uigurer, precis som man har gjort från den amerikanska kongressen. USA höjer nu tonläget. Jag menar att Europa mycket väl kan vara en del av precis samma sak. När det gäller stödet till svenska företag tror jag faktiskt inte att jag specifikt nämnde något land som utsatte dem för industrispionage, olika former av stölder och cyberangrepp. Det är flera länder som ägnar sig åt detta.
Därför är det viktigt med en lagstiftning på plats. Men jag vill understryka att det också är viktigt att svenska myndigheter redan nu bistår, hjälper och stöttar företag, näringsliv och institutioner som utsätts för rätt omfattande cyberangrepp, stölder och industrispionage alldeles oavsett vem avsändaren är. Det vill jag alltså understryka. Det är Moderaternas oro att myndigheterna kanske tar lite för lätt på detta i Sverige. Fru talman!
Avslutningsvis: Utrikesministern kunde inte hinna med att besvara alla mina frågor på två minuter. Jag påminner därför om att den tredje frågan inte berördes. Det var absolut inte medvetet som den förkastades, utan det berodde på att tiden inte räckte till. Men den frågan gällde dubbla medborgarskap.
Hur ser man på den risk som finns att personer i Sverige med svenskt medborgarskap och kinesiskt medborgarskap kan komma att utnyttjas av kinesiska myndigheter på grund av att de är verksamma inom offentlig verksamhet eller svensk industri?
Hans Wallmark (M):
När man debatterar och diskuterar Folkrepubliken Kina och dess agerande är det ibland lätt att glömma bort vad det är för land vi talar om. Låt mig därför, fru talman, citera ur ett dokument som regeringen har lagt fram och som har bekräftats av Sveriges riksdag när vi förra året hade den stora Kinadebatten den 13 december: "Kina är en enpartistat utan allmänna och fria val. Politisk opposition är inte tillåten.
Statsapparaten genomsyras av kommunistpartiet. Rättsväsendet är underställt kommunistpartiets kontroll. Sedan kommunistpartiets kongress hösten 2017 har partiet en uttalad ambition att utöka sin kontroll över alla delar av samhället." Jag tror att det är viktigt att vi hela tiden återkommer i vårt eget minne till vad Kina är för typ av system och typ av land.
Det är det som också borde vägleda oss när vi ser hur Kina agerar i världen.
Det kan vara allt från hur man agerar hemma i vårt land med en ambassadör som sprider elaka uttalanden omkring sig och förnekar vårt tillträde till den svenska medborgaren Gui Minhai till det som vi nu internationellt ser när det gäller den lagstiftning som det så kallade parlamentet i Peking har tagit fram och som utrikesministern hänvisar till. Man ser att trycket nu ökar mot Hongkong.
Jag tror också att det är viktigt att se detta i sin förlängning - i dag Hongkong, i morgon Taiwan - och hela det säkerhetspolitiska klimatet i Sydkinesiska havet. Fru talman! Jag tror att det är rimligt att säga att det finns förväntningar.
Det finns förväntningar på Sveriges regering och på att Sveriges regering i samarbete med våra viktigaste allierade och partner inom EU ska driva på när det gäller Folkrepubliken Kina men också Folkrepubliken Kinas agerande gentemot Hongkong och andra.
Det är också viktigt att vi gör saker och ting tillsammans, absolut inom ramen för EU men även med andra länder som är djupt engagerade och även påverkade av Folkrepubliken Kina, till exempel Australien och Kanada.
Australien har i skuggan av pandemin drivit kravet på att tillsätta en oberoende utredning och har straffats av Folkrepubliken Kina med olika former av handelsrestriktioner, tullar och andra utpräglade åtgärder, för att markera mot det misshagliga.
Då är det viktigt att Sverige och EU står upp för dem som slåss för frihet och öppenhet i Hongkong och för de länder i resten av världen som också känner detta tryck från Folkrepubliken Kina. Det är viktigt att vi alla markerar att det inte är business as usual. Någonting har hänt.
Problemet, fru talman och utrikesministern, är att när man tittar på EU:s agerande kan man se en lång serie av uttalanden från den tidigare höga representanten, den 2 oktober 2019 och den 18 november 2019. Den nya höge representanten har också uttalat sig. Men det blir inte mer än uttalanden. Fru talman!
I dag träffar Kinas president och ledarskapet från Folkrepubliken Kina EU:s ledare i form av kommissionsordförande Ursula von der Leyen och rådets Charles Michel på en videokonferens. Det är viktigt att man då är väldigt tydlig - Sverige måste också vara en pådrivande kraft för att EU ska vara tydligt - när det gäller Hongkong och andra länder som är utsatta för Folkrepubliken Kina.
Hans Wallmark (M):
Det senare som utrikesministern nämnde vad gäller sina bilaterala kontakter med kollegor från Australien och Kanada var nyheter för mig. Det var goda nyheter som ligger helt i linje med vad jag önskar se, nämligen en hög aktivitetsgrad från såväl svensk som europeisk sida med länder som är likatänkande. Dit hör verkligen Australien och Kanada. Detta var positivt.
Jag tror att man i förhållningssättet till Kina inom alla områden, alltifrån Hongkong till hur Kina agerar på den internationella arenan och det vi ser i Sydkinesiska havet, ska utgå från principen att det är viktigt att vi har ett utbyte. Det är viktigt att vi belönar ett gott uppträdande. Det är viktigt att vi varnar för ett dåligt uppträdande.
Och det är centralt att ett uppvisat dåligt uppträdande får konsekvenser. Det är därför betydelsefullt att EU markerar att det inte är som vanligt med sådana åtgärder som gång efter annan nu har riktats mot Hongkongs självstyre och idén om det.
Denna idé är dessutom stadfäst i ett avtal mellan Storbritannien och Kina, det anglosineska avtalet, om "ett Kina, två system". "Ett Kina, ett system, ett parti" kommer allt närmare, vilket är oerhört oroväckande. Jag önskar därför att vi kunde få se fler åtgärder från europeisk nivå. Fru talman!
Utrikesministern hänvisar till att sex av åtta partier i EU-nämnden skickade med ett mandat att utrikesministern skulle driva på eller undersöka förutsättningar för en sanktionspolitik mot Kina givet det som har skett. Precis som utrikesministern konstaterade gick detta inte att uppnå den här gången. Men jag tror att det är väsentligt att det finns med i den politiska och diplomatiska verktygslådan.
Om ett uppträdande inte är gott utan till och med är dåligt, trots varningar, måste detta medföra konsekvenser. Fru talman! Jag har inget emot den videokonferens som EU:s ledning ska ha med den kinesiska ledningen. Jag tror tvärtom att det i grunden är bra. Det är just sådana tillfällen som ska utnyttjas för att varna och peka på den utveckling som vi ser.
Därför finns det all anledning att man i dag säger att det som nu sker och som riktas mot Hongkong inte tolereras och att det kommer att få konsekvenser. Det måste få konsekvenser för Europas och Sveriges relationer. Man måste dessutom se detta i ett bredare perspektiv, vilket min interpellation handlade om.
Den senaste tiden och de senaste åren har det handlat om attackerna mot demokratiförespråkare och systemet i Hongkong. I förlängningen finns hotet att det i nästa steg kommer att vara Taiwan. Precis som Håkan Svenneling från Vänsterpartiet påpekade är Taiwan i dag den fria ön i närområdet till vilka många exilkineser sätter sitt hopp.
De kan använda det som en syresättare i det demokratiska samtalet. Vidare ser vi hotet mot Sydkinesiska havet. Kinas politik är att påstå att man har kontroll över olika öar och korallrev och säger att det är kinesiskt territorium.
Utrikesministern lyfte ju också fram att detta strider mot havsrätten och mot ett domslut från Haag 2016. Vi ser nu dessutom gränskonflikterna med Indien. Mycket riskerar alltså att ske i pandemins skugga. Dessvärre är mycket av det väldigt negativt. Detta måste få konsekvenser.
Hans Wallmark (M):
Att utrikesministern, en företrädare för Vänsterpartiet och en företrädare för Moderaterna debatterar Folkrepubliken Kina, Hongkong och Taiwan tror jag rätt väl illustrerar den svenska Kinahållningen, som också kom till uttryck i utrikesutskottets betänkande över regeringens Kinaskrivelse. Jag vill hävda att det betänkandet är tydligare, kraftfullare och mer representativt för vad riksdagen tycker än vad själva regeringsskrivelsen är.
Att EU-nämnden med sex av åtta partier ger denna typ av instruktioner till utrikesministern visar var den politiska kraften finns på en skala i förhållande till Folkrepubliken Kina och det den utsätter andra för. Jag tror att det är nyttigt och viktigt för regeringen att ta i beaktande att detta är stämningen i Sveriges riksdag som den kommer till uttryck i sex av åtta partier. Fru talman!
Jag tror att det är viktigt att vi har svenska representanter sida vid sida med representanter för EU när det pågår olika former av rättegångar som handlar om övergrepp mot mänskliga rättigheter. Det är bra. Jag tror också att det är viktigt att påminna om att EU har strukturerade dialoger med Hongkong. Då är det viktigt att även de som står utanför det Kinakontrollerade får vara involverade.
Min interpellation handlade om att vi måste inse faran i det som nu sker i Hongkong. I nästa steg är det riktat mot Taiwan, och i nästföljande steg finns det ytterligare ambitioner ut mot Sydkinesiska havet och andra länder i området.
Det är därför det är viktigt med en enkel princip: Goda relationer och gott beteende ska belönas, man ska varna för dåligt beteende och ifall dåligt beteende uppvisas måste detta få konsekvenser. Det måste vara den svenska linjen, och det måste vara den europeiska linjen.
Hans Wallmark (M):
När det gäller just den här typen av gränsregionala tjänster som har funnits inför stängda gränser är jag helt enig med statsrådet. Jag har ägnat inte helt oväsentligt med tid i Skåne åt att just förklara att man inte kan ha den typen av ge igen-tänkande, för då har vi en spiral nedåt. Däremot finns det nog i de olika gränsregioner som statsrådet räknar upp ibland en känsla av att Stockholm inte riktigt har förstått hur hårt detta har varit.
Jag menar att vi måste lägga ned betydande tid på att rädda den mylla ur vilken ett antal rottrådar har rivits upp eller slitits sönder. Därför tycker jag, fru talman, att det är glädjande det som statsrådet pekar ut om att man den 10 september ska diskutera olika former av samarbetsmodeller som bygger på någonting djupare än att bara informera, nämligen också på att just försöka koordinera.
Jag tänker inte heller, fru talman, recensera huruvida det ena eller det andra landets åtgärder har varit rätt eller fel. Däremot, och det har varit min ingång till statsrådet och regeringen, menar jag att vi även från svensk sida borde ha reflekterat över hur våra åtgärder kommer att uppfattas av andra.
Det är det jag menar nog delvis har varit en förklaring till att vi har mötts av stängda gränser mot Norge, Danmark och Finland - inte av elakhet utan för att det har uppfattats som att vi har gjort på ett sätt och alla andra på ett annat. Det borde vi också själva reflektera över. Jag tycker, fru talman, att regeringen även i den här frågan är lite dålig på just självreflektion.
Jag tror dessutom att vi verkligen i alla sammanhang måste understryka att det, trots att det här inte just nu är världens mest integrerade region, är oerhört viktigt att vi fördjupar det nordisk-baltiska, för detta är vårt hem, detta är vår kultur, detta är våra värderingar och detta är vår ekonomi - vår utgångspunkt i världen börjar i Norden.
Hans Wallmark (M):
Jag vänder mig till Anna Hallberg och välkomnar henne in i kammaren som handelsminister och nordisk samarbetsminister. För ett antal år sedan införde Sverige gränskontroller. Skälet till det var den migrationsvåg som vi hade upplevt 2015 med över 160 000 som kom till vårt land. Men det har också inneburit stora olägenheter för människor boende i Skåne och Danmark.
Nu har Danmark meddelat att man, som ett resultat av vad man uppfattar som en otillräcklig politik i Sverige mot gängkriminaliteten och för krafttag mot otryggheten, kommer att införa gränskontroller gentemot Sverige. Då undrar jag hur den nordiska samarbetsministern ser på själva idén om den nordiska passfrihetsunionen, som vi har haft i decennier.
Svensk otrygghet och svensk gängkriminalitet, som regeringen inte gör någonting åt, tvingar fram att danskarna inför gränskontroller i Öresundsområdet. Vad tycker ministern?
Hans Wallmark (M):
Det kan vara förståeligt att man inför tillfälliga gränskontroller från svensk sida givet den migrationsvåg vi såg tidigare, och givet det som nu händer i Turkiet och Syrien kan det nog även vara rätt klokt. Men Danmark inför gränskontroller mot Sverige, som leds av en socialdemokratisk regering, därför att de inte litar på att vi kan hantera vår egen kriminalitet och gängbrottslighet! Det är därför gränskontrollen införs. Hur rimmar det med idén om nordisk passfrihet?
Hans Wallmark (M):
Jag vänder mig till minister Hans Dahlgren, även om det tidigare meningsutbytet med försvarsministern väckte oerhört många frågor om det ekonomiska akrobattricket, något vi får återkomma till efter att morgondagens redovisning kommit från myndigheterna. Herr talman! Den 16 november 2009 dog Sergej Magnitskij i sin fångcell i Moskva, dödad av regimen.
Sedan dess har det i åratal pågått ett arbete världen över, både i Europa och i USA, för att införa så kallade Magnitskijlagar i syfte att jaga de människor som dödar och attackerar människor och begår brott mot mänskliga rättigheter. I Europa finns kanske förutsättningar för en Magnitskijlag. Hur ställer sig regeringen till det?
Om man inte kan nå en EU-överenskommelse, skulle Sverige vara berett att tillsammans med likasinnade länder leta efter förutsättningar för en Magnitskijlag?
Hans Wallmark (M):
Jag tänkte ställa en fråga om Sveriges säkerhet, så jag får vända mig till statsrådet Per Bolund. I fredags kom ju underlag från Försvarsmakten och Försvarets materielverk med anledning av Försvarsberedningens rapport. Nu håller man på och diskuterar exakt vad dessa underlag betyder. I själva verket har det under de senaste åren gjorts ett antal betydande satsningar på Sveriges försvar med hjälp av andra partier. Moderaterna har varit delaktiga i detta.
Jag kan avslöja så mycket, fru talman, som att regeringssidan aldrig velat ha mer pengar än vi moderater utan alltid mindre. Min fråga är hur regeringen ser på den fortsatta processen. Hur tänker man bedriva förhandlingar om det viktiga försvarsbeslut som måste fattas under 2020 och börja gälla senast den 1 januari 2021? Jag tror att det är viktigt att man försöker nå bred enighet.
Då gäller det att regeringen funderar igenom hur man når bred enighet i sak och hur man når bred enighet i form.
Hans Wallmark (M):
Jag har en fråga till utrikesministern. Egentligen skulle man kunna ställa rätt många frågor till henne, fru talman - om varför kabinettssekreteraren har bytts ut eller hur det kommer sig att en tidigare ambassadör i Kina som regeringen har tillsatt har åtalats. Men det är inte detta jag tänkte väcka frågor om.
Jag har läst en debattartikel i dagens Sydsvenska Dagbladet och Helsingborgs Dagblad, som uppmärksammar de hot som finns i Europa i dag när det gäller demokrati och öppenhet, men också mord på grävande journalister. Det senaste exemplet är att Maltas premiärminister har meddelat sin avgång därför att han nu kopplas allt närmare ett journalistmord i sitt land. Det är en socialdemokrat.
Liknande saker har hänt i Tjeckien; där gäller det också en socialdemokrat. Detta kan inte vara helt främmande för Ann Linde, som har varit aktiv i den europeiska socialdemokratiska organisationen. Min fråga till utrikesministern är därför: Vad tänker den svenska regeringen göra gentemot länder som Malta, där statsledningen kopplas till mord?
Hans Wallmark (M):
Säkerheten, tryggheten och försvaret i vår del av världen, i det nordatlantiska området, går i praktiken inte att tänka sig utan Storbritannien. Landet är oerhört viktigt för detta område. Tyvärr är ju Storbritannien sedan den 31 januari inte längre en del av EU.
Det innebär att landet inte heller är en del av Lissabonfördragets artikel 42.7 om säkerhet, som innebär att man ger ömsesidigt stöd och hjälp i händelse av olika påfrestningar. Dock kan Storbritannien ge det i egenskap av Natoland - till andra Natoländer. Detta innebär att Sverige har förlorat en möjlig viktig allierad genom att vi sedan den 31 januari inte har några som helst säkerhetsgarantier med Storbritannien.
Ser försvarsministern detta som ett problem, och har försvarsministern i så fall någon idé om hur det problemet ska åtgärdas?
Hans Wallmark (M):
Som parti- och gruppledarnas frågor här visar finns det en tydlig bild av att vi i Sverige nu står tillsammans. Det är viktigt. I nöden prövas också vännen. Jag kan som vice ordförande i utrikesutskottet meddela att utrikesminister Ann Linde har hållit oss informerade om hur man försöker värna samarbetet och samverkan mellan Norden och Baltikum. Samtidigt ser vi nu hårda påfrestningar. Handeln uppvisar stora trögheter.
Gods fastnar vid gränsen. Vi utsätts också alla för en statskritik och en desinformationskampanj där det till och med finns länder som ifrågasätter den fria debatt som förs i de nordiska och de baltiska länderna. Därför är det viktigt att vi värnar just den speciella nordisk-baltiska relationen. En gång kommer ju saker och ting förhoppningsvis att återgå till normaliteten eller i alla fall bli mer normala.
Hur upprätthåller och värnar vi till dess den särskilda och mycket speciella relation som finns mellan de nordiska och de baltiska länderna?
Hans Wallmark (M):
Jag vänder mig till utrikesministern. För någon dag sedan kom beskedet att regeringen anslår ytterligare 10 miljoner kronor till konsulärt bistånd för UD. Det är välbehövligt och nödvändigt, för det finns fortfarande ett antal svenskar utomlands som inte kan ta sig hem. Det blir också svårare och svårare, då flyglinjer dras in och flygplatser stängs ned. Det är både gamla och unga, sjuka och friska och människor i riskzonen.
Jag får nu i likhet med många kollegor ett antal mejl och påstötningar från oroliga respektive och föräldrar och från oroliga medborgare som sitter fast på olika kontinenter. I dagarna har jag till exempel fått flera mejl från människor som är strandsatta i Peru. Ett hundratal finns i Lima, och de uppfattar att de inte får det stöd eller den hjälp som de skulle önska. Min fråga till utrikesministern, fru talman, är vad vi kan göra åt detta nu när vi anslår mer pengar.
Detta är ju ett konsulärt nödläge för många människor, exempelvis de som är strandsatta i Peru.
Hans Wallmark (M):
Som jag sa inledningsvis är det bra att man nu ökar medlen till det konsulära biståndet. Det är bra att man också ökar aktivitetsgraden. Vi ser ju att ett antal länder nu bokstavligt talat stängs ned. Flygplatser stängs ned, hotell stängs ned och restauranger stängs ned. Det gör att människor hamnar i en otroligt besvärlig och prekär situation på andra kontinenter. Därför tycker jag att det är viktigt att man nu inser det alltmer tilltagande krisläge som finns. Det gläder mig särskilt att utrikesministern nu nämnde Peru.
Jag hoppas att vi kan se att de strandsatta där får det bistånd de behöver.
Hans Wallmark (M):
Jag har en fråga till utrikesminister Ann Linde. Vi ser i spåren av den pandemi som nu rasar över världen hur också företag är på väg att slås ut. I vissa fall har de slagits ut. Detta gör att bekymret med fientliga uppköp växer, inte minst här i Europa. Det innebär att strategiska produkter, strategisk kunskap och strategiska företag kan gå förlorade.
Därför skulle vi i Sverige behöva en lagstiftning som försvårar eller rent av förhindrar fientliga uppköp av sådant slag. Just nu pågår en utredning som utförs av Sten Heckscher, men den ska vara färdig först i november 2021. Moderaterna har därför i dag presenterat initiativ i både utrikesutskottet och försvarsutskottet. Vi efterlyser där att regeringen ska försöka hitta en lösning med temporär lagstiftning fram till att slutbetänkandet från Sten Heckscher har presenterats.
Jag vill därför höra hur utrikesministern förhåller sig till det. En myndighet som man skulle kunna använda är Inspektionen för strategiska produkter, ISP.
Hans Wallmark (M):
Vi vet att det nu är extraordinära tider. Det visas exempelvis i dag när vi kl. 16 ska klubba ett beslut om att förändra smittskyddslagen - man måste handla utifrån den nu givna situationen. Det finns en utbredd oro för risken för fientliga uppköp när det nu gungar till för olika företag.
Jag menar därför att det initiativ som Moderaterna har presenterat i både utrikesutskottet och försvarsutskottet skulle kunna vara en framkomlig väg i väntan på en mer fungerande fast lagstiftning.