KBLab/rixvox huggingface dataset:
Allan Widman (L):
Jag tackar utrikesministern för det efterlängtade svaret på min interpellation. Det är inte bara samförståndsavtalet som haft lång beredningstid i Regeringskansliet, herr talman, utan också svaret på den interpellation jag inlämnade i slutet av januari.
Jag vill naturligtvis också tacka för gratulationen, utrikesministern. Jag vill först som sist säga att det enligt min mening var rätt av regeringen att säga upp det samförståndsavtal gällande försvars- och underrättelseverksamhet som Sverige i tio års tid har haft med Saudiarabien.
Jag vill också ge utrikesministern beröm för hennes tydlighet i den debatt som förts och den tydlighet hon uttryckt när det gäller Sveriges respekt för mänskliga fri- och rättigheter och vår vilja att se en mer demokratiserad värld.
Det var en socialdemokratisk regering som den 15 november 2005 ingick samförståndsavtalet med Saudiarabien. Därför, herr talman, är det enligt min mening också rätt och rättvist att det är en socialdemokratisk, eller åtminstone delvis socialdemokratisk, regering som nu har fått avsluta detta samarbete.
Under den långa beredningstiden har det kommit många budskap från regeringen. Ibland har det hetat att man ska omförhandla avtalet. Någon annan gång har det hetat från utrikesministern att man ska se över avtalet. Till slut blev det en regelrätt uppsägning av avtalet, som vi nu alla vet.
Jag tänker inte recensera regeringens insatser i den här debatten, men jag utgår från att regeringen nu kommer att utvärdera debatten och sitt agerande. Herr talman! Den 11 februari i år gör utrikesministern ett mycket tydligt uttalande här i kammaren, en tydlig markering.
I ett replikskifte med Hans Linde säger hon: "Det är självklart att politiken i Saudiarabien är långt ifrån en feministisk politik. Framför allt kränks ju kvinnors rättigheter. De får inte ens köra bil. Man piskar bloggare, och man har en kungafamilj med absolut makt. Då är det klart att vi inte kan använda något annat ord än diktatur."
Det här är ord och inga visor, herr talman. Jag har tidigare uttryckt min respekt för den tydlighet som utrikesministern gav uttryck för. Men jag kan inte komma ifrån att det svar jag nu får på min interpellation har en mycket mer lågmäld ton.
Jag utgår från att regeringen i kommande svåra ställningstaganden återigen får en bekräftelse på att svåra beslut man tar som regering ibland leder till en ganska otäck snålblåst. Det är en sak att ta en sådan snålblåst och stå upp när det stormar.
Men jag vill varna regeringen för att det kan bli ännu värre om det är så att man sedan inte står fast vid det beslut man fattat och är konsekvent. Herr talman! I svaret talas det också om att Sverige har en "ledande roll" när det gäller bland annat interreligiös dialog.
Jag skulle uppskatta om utrikesministern i kommande anförande kunde exemplifiera vad detta innebär och vad det är man tänker på när man formulerar sig på det sättet.
Allan Widman (L):
Jag vill tacka utrikesministern för den allmänbildande insats hon just har gjort när det gäller mina kunskaper om Sveriges roll i den interreligiösa dialogen. Det är mycket bra.
Sedan vill jag åtminstone för min del som avslutning på debatten ändå ge ett välment råd till regeringen och utrikesministern. Politiken innehåller ibland väldigt svåra ställningstaganden.
När man gör ett sådant som regeringen nu har gjort när det gäller samförståndsavtalet med Saudiarabien är det väldigt viktigt att man håller fast vid det beslutet och inte öppnar för kritik från det rakt motsatta hållet. Herr talman!
Jag vill därför uppriktigt önska utrikesministern framgång med att nu fortsätta denna konsekventa, tydliga och internationellt respekterade linje som regeringen har lagt fast.
Allan Widman (L):
Jag hade egentligen inte tänkt gå upp ytterligare i debatten. Men jag vill säga till Olle Thorell att redan när avtalet ingicks i november 2005 gjorde jag en anmälan till konstitutionsutskottet. Jag gjorde ytterligare en cirka tio år senare.
Skälet till det, herr talman, är att jag tror att export av vapen till icke-demokratiska stater i slutändan kommer att leda till att vi beväpnar diktaturer och gör dem habila att vända vapnen mot sin egen befolkning. Det är precis det som till sist kommer att ske när man exporterar vapen till sådana länder.
Samförståndsavtalet ingicks, och Sveriges regering pekade ut ett land och sa: Det här landet ska vi ha ett försvars- och underrättelsesamarbete med. För mig var det då helt uppenbart att man indirekt då också certifierar detta land för export av krigsmateriel. Export av krigsmateriel får enbart ske om det står i överensstämmelse med svensk utrikespolitik.
För mig har frågan om samförståndsavtalet, som jag har varit engagerad i under mer än tio års tid, herr talman, haft en mycket tydlig och direkt koppling till exporten av krigsmateriel. Det är min bestämda övertygelse att sådan export inte bör gå till länder av Saudiarabiens karaktär.
Allan Widman (L):
Tack för svaret, utrikesministern! Utrikesministern uttalar att de uppgifter som fanns i Expressen för ett antal veckor sedan skulle vara grovt felaktiga.
Expressen redovisade till del en promemoria som ska ha varit upprättad efter samtalet mellan kabinettssekreterare Annika Söder och den ryska ambassadören i Stockholm.
Enligt promemorian som Expressen visar upp framgår det att Ryssland har ansett att det faktum att militärt alliansfria stater samövar med USA inte är något som lämnar Ryssland likgiltigt.
Enligt samma promemoria framhåller kabinettssekreteraren att övningen inte är någon markering gentemot Ryssland utan att den ska tolkas som en i raden av liknande övningar.
Därefter redovisar enligt promemorian kabinettssekreteraren att inga svenska plan ska landa på estniskt territorium och att detsamma gäller för de finländska planen. Efter ordväxlingen konstateras i promemorian att ambassadör Tatarintsev föreföll nöjd med svaret.
Nu är jag mycket tacksam för att utrikesministern tydligt säger att vilka Sverige övar med, var Sverige övar och hur Sverige övar inte är något som Ryssland har med att göra. Det bestämmer Sverige exklusivt självt.
Det som bekymrar mig, herr talman, är att promemorian - nu vet jag inte om den också är grovt felaktig eller om det bara är fråga om övriga delar i reportaget i Expressen - inte vittnar om att kabinettssekreteraren direkt när den ryska ambassadören tar upp frågan gör den tydliga markering som utrikesministern gör, nämligen att det inte är Rysslands sak.
Det är bara Sveriges sak med vilka vi övar. Jag tror på utrikesministern när hon nu tydligt säger att detta är Sveriges hållning. Det är vår exklusiva rätt att bestämma med vilka vi övar, vad vi övar och hur vi övar.
Men utrikesministern måste också förstå att när en sådan promemoria kommer ut i offentligheten blir lätt intrycket för utomstående att någonstans tar vi ändå hänsyn till vad Ryssland uttalar och vad den ryske ambassadören ställer frågor om. Jag vill poängtera att det är fullt tillräckligt att så sker, det vill säga att det finns en risk för missförstånd, för att Sverige ska befinna sig i en mycket farlig utveckling.
Herr talman! Jag vill därför veta hur utrikesministern egentligen ser på en sådan promemoria med dessa uppgifter, om utrikesministern förstår att det finns ett utrymme för missförstånd som kan vara till svensk nackdel.
Allan Widman (L):
Jag vill understryka för utrikesministern att jag inte själv upplever att jag har sprungit på en rubrik i Expressen. Skälet till min interpellation var den promemoria som fanns bifogad reportaget. Nu upprepar utrikesministern att uppgifterna i Expressen är grovt felaktiga, men hur är det med promemorian? Är den autentisk?
Är den korrekt återgiven? Finns denna promemoria hos Utrikesdepartementet? Det finns en brist i promemorian, enligt min mening, nämligen att kabinettssekreteraren inte direkt när ambassadören ställer frågan om hur Sverige ska öva och var vi ska öva markerar att detta har Ryssland faktiskt inte med att göra.
I stället förklarar hon att Sverige inte kommer att landa på estniskt territorium och att det kommer inte heller Finland att göra. När den kommentaren följs av att ambassadören tycks nöjd med beskedet blir det för utomstående en bild av att Sverige ändå någonstans tar hänsyn.
Jag poängterar att det är tillräckligt att bilden sätts för att Sverige ska komma i ett mer oförmånligt läge när det gäller att hävda vår självklara exklusiva nationella rätt att bestämma våra säkerhetspolitiska val. Herr talman! Är promemorian korrekt återgiven i Expressen eller inte?
Håller utrikesministern med mig om att intrycket för en utomstående läsare av raderna blir problematiskt?
Allan Widman (L):
Jag delar naturligtvis - om det nu råder något som helst tvivel om det - utrikesministerns uppfattning att det är viktigt att Sverige samövar med andra länder. Jag skulle till och med vilja gå så långt som att säga att det i den situation som Europa befinner sig i just nu är viktigt att även USA deltar i militära övningar i vårt närområde. Det gynnar både de baltiska ländernas säkerhet och på sikt svensk säkerhet.
Jag kan inte dra någon annan slutsats av det utrikesministern säger än att det pm som Expressen har redovisat är korrekt. Då säger utrikesministern: Ja, men så är det med sådana här promemorior. De kan inte innehålla allt som sägs under samtalet - eller ordväxlingen. Jag ska använda andra synonymer för att tillmötesgå Pyry Niemi på den punkten. Det är väl riktigt att allt inte kan rymmas i ett pm.
Men det enskilt viktigaste uttalande som Sverige ska göra så fort en utländsk diplomat, rysk eller inte, tar upp en sådan här fråga är att direkt - som ett piskrapp - svara: Det är vår sak och bara vår sak. Det viktiga uttalandet saknas i den här promemorian. Det är det som gör att jag känner mig orolig, inte över vad som är regeringens hållning utan över vad omvärldens intryck blir.
Pyry Niemi säger: Det är väl inte så märkvärdigt med den här typen av diskussioner. Till saken, herr talman, hör att under tre års tid har Ryssland varnat både Sverige och Finland för att närma sig Nato. De här varningarna har framförts av den ryske presidenten, av den ryske statsministern och senast av den ryske biträdande utrikesministern.
Det är detta, herr talman, som gör att det är så otroligt viktigt att vi diskuterar de här frågorna och att Sveriges hållning är fullkomligt glasklar.
Allan Widman (L):
Tack, försvarsministern, för det levererade svaret! Jag och Mikael Oscarsson har inom ramen för våra interpellationer ställt lite olika frågor till ministern, men ministern väljer att besvara dem tillsammans. Jag har egentligen inga synpunkter på det.
Inte minst har dock försvarsministern själv tidigare, både i Försvarsberedningen och i offentliga sammanhang, beskrivit att den så kallade pliktoptionen snarare handlar om en successiv reformering än om ett enda stort kliv.
Försvarsministern har beskrivit just allmän mönstringsplikt för män och kvinnor som det första logiska steget.
Det är inte bara någonting som försvarsministern skrivit om i en rad olika tidningar det sistlidna året, utan det är någonting som Socialdemokraterna vid varje möjligt tillfälle i riksdagen yrkat på, alltså att det ska tillsättas en snabbutredning för att komma fram till en allmän mönstringsplikt för män och kvinnor.
Nu är det svar som vi hört försvarsministern läsa upp lite mer oprecist jämfört med hur det tidigare har låtit. Försvarsministern hänvisar främst till den försvarsproposition gällande det militära försvarets inriktning som ska beslutas om i vår.
Det är väl bra nog, men ska man i samband med försvarspropositionen kunna fatta beslut tror jag att det är nödvändigt, herr talman, att det finns ett underlag, en utredning som kan ligga till grund för det beslutet. Annars kommer man att tappa tempo i processen. Det är förvisso bråttom.
Den så kallade värnpliktsoptionen är beroende av att det fortfarande finns kompetens och att det fortfarande finns en infrastruktur hos våra myndigheter för att kunna omhänderta en sådan.
Varje år som går och fjärmar oss från den tid då plikten fanns kommer naturligtvis att göra plikten mindre förankrad i det svenska samhället.
Vid försvarsutskottets sammanträde i dag berättade generalmajor Dennis Gyllensporre att det är än mer bråttom eftersom de värnpliktiga som nu fyller upp hälften av den svenska insatsorganisationen tenderar att ha en utbildning som ligger längre än tio år tillbaka i tiden. När tio år har gått trillar de ut ur rullorna.
På något sätt måste vi därför få i gång en process och det ganska snabbt. Försvarsministern har tidigare sagt att han vill snabbutreda frågan om en allmän mönstringsplikt.
Jag hoppas att han avser att göra det snart och att inte försvarspropositionen i vår ska bli startskottet för en ändrad personalförsörjning, för då kommer tiden att gå.
Allan Widman (L):
Jag tackar försvarsministern för svaret. Låt mig inleda med att säga att jag inte tror att det finns något enskilt parti som ensamt bär ansvaret för det snabba kast som skedde 2009/10.
Värnpliktens successiva försvinnande skedde under väldigt lång tid. Vi upphörde med repövningar på 90-talet. Vi avskaffade KB-soldaterna och PB-soldaterna. Till slut var den mest frekventa värnpliktskategorin skyddssoldater i det svenska försvaret.
Och alla förstod att det fanns en slutpunkt där plikten i någon sorts formell mening skulle överprövas. Peter Hultqvist är ju tämligen ny, tämligen säger jag, i försvarspolitiken, så han har sannerligen en begränsad del av ansvaret. Men Peter Hultqvist är nu försvarsminister och besitter därmed de bästa möjligheterna att göra förändringar i den rådande personalförsörjningen.
Det är väl så, herr talman, att det nästan inte finns några idéer som är så bra att de inte kan förstöras vid implementering. Och det är mycket, tror jag, som inte har fallit ut på det sätt som riksdag och regering föreställde sig 2009/10.
Under inflytande av stor självkritik, herr talman, menar jag ändå att ansvarskännande politiker då måste fundera över hur lösningarna ska se ut. Och jag håller med Peter Hultqvist om att det inte går att på några veckor klämma fram förslag här.
Det är just därför som jag efterlyser en utredning som ska kunna ligga till grund för beslut i vår. Om försvarsministern tänker sig att det är i försvarsbesluten man ska fatta beslut om utredning då kommer det att gå ett antal år innan vi kan göra några större justeringar av den svenska personalförsörjningen.
Så sent som för en vecka sedan tycktes försvarsministern själv inse detta när han till Dagens eko uttalade: Vi är beredda att utreda dessa frågor ytterligare kring hur en folklig förankring ska breddas. Jag återkommer till detta, herr talman. Jag tror att det är en förutsättning för att vi ska kunna fatta beslut i vår att vi får en utredning också på mycket kort sikt.
Med all respekt tror jag inte att underlag från Försvarsmakten enkom kan ligga till grund för det ganska omfattande ingrepp som det blir i enskilda människors liv att återinföra någon form av plikt, oavsett om det avser mönstring eller militär utbildning. Den nya regeringen har valt att i en del viktiga frågor skjuta på besluten.
Det gäller till exempel Bromma flygplats, Förbifart Stockholm och obligatorisk gymnasieskola. Jag hoppas att den lite mer defensiva position som försvarsministern i dag intar inte är ett tecken på att samma öde väntar personalförsörjningen inom det militära försvaret.
Allan Widman (L):
Det är i grund och botten något vi ska vara väldigt ledsna över att omvärldsutvecklingen tyvärr överträffar också våra värsta farhågor. Nu nämner försvarsministern Stefan Ryding-Bergs utredning. Det är mycket bra.
Stefan Ryding-Berg har inte i sina nuvarande direktiv någonting som ens tangerar totalförsvarsplikt eller mönstringsplikt. Däremot befinner han sig nu, med en utredning som befinner sig i sitt slutskede och som granskar närliggande frågor, i ett mycket operativt skede.
Vill man snabbt få fram utredningsunderlag från Försvarsdepartementet utgör Stefan Ryding-Berg vad vi brukar kalla lågt hängande frukt. Jag tror att försvarsministern är väl medveten om att det finns ett brett stöd i Sveriges riksdag för att korrigera personalförsörjningen.
Det är min bedömning, herr talman, att det stödet blir bredare för var dag. Vi kan bara konstatera att det är någonstans runt hälften av det år 2009 beslutade försvaret som nu finns på plats. Ska man översätta det till kronologiska termer är det inte ett enveckasförsvar, herr talman. Det är möjligen ett långhelgsförsvar. Jag har aldrig ägnat mig åt skönmålning.
Jag tror att Sverige, givet omvärldsutvecklingen som nu sker, inte har något alternativ annat än att få ett försvar på plats. Då är det bråttom om grunden för detta ska kunna läggas i samband med vårens försvarsproposition.
Allan Widman (L):
Det är sällan man som interpellant har anledning att känna så stor tacksamhet över ett mycket tydligt svar från regeringen, men jag delar utrikesministerns syn på vikten av att också Sverige inrättar en angränsande zon. Frågan har - tror jag - diskuterats sedan mitten av 1990-talet, det vill säga i snart 20 års tid. Det var den föregående regeringen som tillsatte Havsgränsutredningen.
Jag har själv, fru talman, väckt frågan de senaste sex sju åren i kammaren gång efter annan. Vad det handlar om är att Sverige i vissa avseenden kan utsträcka sin överhöghet när det gäller områden som tullar, skatter, hälsa och migration.
En angränsande zon kan, som utrikesministern framhöll, sträcka sig upp till 24 nautiska mil från den svenska baslinjen, vilket lite slarvigt uttryckt innebär att det havsområde inom vilket Sverige har viss överhöghet nära nog fördubblas med en angränsande zon.
Efter att jag lämnade in min interpellation kom ett beslut om att utredningen - men där kan jag ha fel - skulle gå ut på remiss. Detta är jag oerhört tacksam för. Jag har förstått att remisstiden går ut i mitten av augusti. Jag är naturligtvis också mycket glad över att utrikesministern avser att så skyndsamt som lagstiftningsmekanismen tillåter också lägga fram en proposition till riksdagen.
Givet detta svar undrar jag om det är möjligt för utrikesministern att alldeles kort precisera i tid när en sådan proposition kan påräknas. Om jag räknar rätt borde en proposition kunna komma före juluppehållet under nästa riksdagsår.
Allan Widman (L):
Frågan har under åren varit ute på remiss till olika myndigheter i olika stadier av beredningsprocessen. Så långt har det inte varit alldeles unisont, men en överväldigande del av remissinstanserna har i grunden haft ett positivt förhållningssätt till frågan. Det gäller viktiga frågor. Tyvärr händer även i våra dagar oegentligheter ute på Östersjön.
Fartyg försvinner och dyker upp i andra delar av vår kontinent. De hot som vi talar om här handlar om trafficking, tuberkulos, terrorism. Om vi har möjlighet att bidra till en bättre ordning på Östersjön ligger det i Sveriges intresse även säkerhetspolitiskt.
Om den angränsande zonen skulle utsträckas till 24 nautiska mil från baslinjen kommer till exempel den gasledning som nu sträcker sig genom Östersjön och som utgör ett potentiellt hot för vår miljö i sina olika delar att hamna innanför den svenska angränsande zonen. Jag tackar än en gång för svaret och för tydligheten om när propositionen kan komma till riksdagen.
Allan Widman (L):
Jag tackar statsrådet för svaret på min interpellation. Det är inte utan att jag en dag som denna minns den förutvarande ledande försvarspolitikern Håkan Juholts ansträngningar för ungefär tio år sedan att ändra det högsta militära ämbetet i vårt land från befattningen överbefälhavare till befattningen generalstabschef.
Han misslyckades i dessa sina ansträngningar, men jag tror att det från Håkan Juholts sida handlade om att avdramatisera och avmystifiera det högsta militära ämbetet i vårt land.
Jag kan nu konstatera, herr talman, att det hemlighetsmakeri som har kringgärdat inte bara utnämningen av nästa överbefälhavare utan även utnämningen av generaldirektör för FMV verkar i rakt motsatt riktning.
Det hade varit en möjlighet för försvarsministern att förbereda de här utnämningarna bättre genom att förankra dem hos riksdagen - hos försvarsutskottet och dess ordförande, eller åtminstone hos de partier som ingår i den så kallade försvarsuppgörelsen. Det är riktigt att det under förrförra mandatperioden kom en regeringsskrivelse gällande utnämningspolitiken.
Den innebar väl vissa framsteg när det gäller transparens och ändamålsenlighet, men det är värt att konstatera att den dåvarande socialdemokratiska oppositionen med Berit Andnor och Tone Tingsgård i spetsen inte ansåg att de förslag som fanns i skrivelsen - samma som försvarsministern nu hänvisar till - var tillräckliga och gick tillräckligt långt.
I stället skrev man följande i sin reservation i konstitutionsutskottets betänkande: "Vägledande principer i ett sådant arbete bör enligt vår mening vara dels att rekryteringsprocessens transparens ska öka genom att ett stramare regelverk utformas, dels att kravprofiler alltid ska upprättas i processens inledande skede och vara offentliga."
Man fortsatte med att skriva att ett systematiskt uppföljningsarbete ska ske av utnämningsmakten genom att regeringen varje år lämnar en skriftlig redovisning till riksdagen av de utnämningar som genomförts och omständigheterna runt dessa. Mot bakgrund av detta måste jag fråga försvarsministern: Har det beträffande nästa överbefälhavare upprättats och offentliggjorts en kravprofil?
Jag frågar eftersom regeringens skrivelse 2009/10:43 faktiskt säger att det, även om ÖB som ämbete är undantaget från utannonsering, ska finnas genomarbetade kravprofiler och att de ska vara en utgångspunkt för rekryteringsprocessen.
Jag vill också veta om det är försvarsministerns och regeringens avsikt att årligen återkomma till riksdagen med en redovisning av de utnämningar som har skett. I dagens Dala-Demokraten refereras det bland annat till ett uttalande av mig som gjordes i Svenska Dagbladet.
Jag säger, herr talman, att det alltid finns flera tillgängliga kandidater till befattningen överbefälhavare men att det är mer kritiskt när det gäller generaldirektören för FMV. Jag säger detta inte för att jag är en uttalad och välkänd vän av svensk försvarsindustri utan just för att jag är orolig för Försvarsmaktens operativa förmåga de kommande åren.
Det är mycket som händer på materielområdet, och jag tror att det blir en allvarlig situation om det inte snabbt kommer en ny gd på plats.