KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jens Holm (V):
Jag tolkade Kjell-Arne Ottossons anförande som en indirekt legitimering av tjuvjakten. Jag har fortfarande inte fått något klart besked från Kristdemokraterna om vad de vill göra för att bekämpa tjuvjakten, mer än att tillåta annan jakt.
Vi ska komma ihåg att sedan 2013, då vi fick det helt och hållet ovetenskapliga spannet för livskraftiga populationer av varg, har vi i Sverige haft licensjakt på varg. Har tjuvjakten minskat under denna tid? Nej, det har den inte, utan den har snarare ökat. Det finns ett varghat där ute. Det är en liten minoritet, skulle jag vilja säga.
Den absoluta merparten av svenskarna är stolta över att vi är ett stort land, har en fantastisk natur och har rovdjur som lever i den här naturen och kan leva tillsammans och sida vid sida med människor som bor ute i våra skogar och bygder. Självklart kan vi göra mycket för att bekämpa den illegala jakten. Vi kan ha fler naturbevakare ute i skogarna. Vi kan ha jakttillsynsmän.
Vi kan anslå mer pengar till rättsväsendet och domstolarna för att de ska prioritera detta arbete. Vi kan anslå mer pengar till polisen så att den fokuserar mer proaktivt för att bekämpa den illegala jakten. Jag är helt övertygad om att den går att eliminera. Det handlar inte om en stor folkrörelse som är ute och illegalt skjuter vargar. Från Kristdemokraterna hör jag ingenting.
Från Kristdemokraterna hör jag bara att det inte är konstigt att människor går ut och skjuter vargar, eftersom det är så hårt reglerat i dag. Men vi har ju skyddsjakt i Sverige och har haft det i många år.
Jens Holm (V):
Det är jättebra att ministern och den här planen aviserar att det ska komma ett etappmål med utsläppsminskningar för flyget. Jag vill bara påminna om att det är något som vi i Vänsterpartiet föreslog redan 2016 då vi satt i Miljömålsberedningen, där förslaget om en klimatlag och ett klimatpolitiskt ramverk togs fram. Man kan därför inte riktigt lägga fram det som en ny sak. Chansen fanns redan då.
Man hade faktiskt redan nu kunnat lägga in förslaget i handlingsplanen. Som jag tidigare tog upp sa Klimatpolitiska rådet i sin kritik att handlingsplanen inte är någon plan. Den har ingen konkret plan för utsläppsminskningar.
Det finns inget förslag om minskad köttkonsumtion, utfasning av klimatskadliga subventioner, en vägslitageavgift - ett konkret förslag om detta finns såvitt jag vet på Regeringskansliet - eller nya instruktioner till våra myndigheter att helt och hållet hålla sig inom det klimatpolitiska ramverket. Det finns heller inga förslag på en infrastrukturpolitik som utgår från våra klimatmål. Detta var några konkreta exempel.
Isabella Lövin sa att det finns 130 konkreta åtgärder i planen. Jag tycker att det är en handlingsplan med väldigt fina ambitioner, men om man skärskådar de här 130 åtgärderna ser man att det mest är gamla förslag eller nya aviserade utredningar. Jag vill fråga ministern: Exakt hur stora blir utsläppsminskningarna enligt regeringen med den här handlingsplanen?
Jens Holm (V):
Min fråga var hur stora utsläppsminskningarna blir med den här planen. Jag får inget konkret svar från ministern. Det är inte så konstigt, eftersom man inte redogjort för detta i den här handlingsplanen. Det är nämligen ingen riktig handlingsplan utan en viljeinriktning med väldigt goda ambitioner, skulle jag sammanfatta det som. Vi lämnar den frågan, såvida inte ministern vill ge mig en konkret siffra.
Jag tycker att det är väldigt bra att klimatfrågan ska integreras på alla relevanta politikområden. Ibland när ministern talar låter det som att det är någon annan som styr. Kanske är det egentligen Annie Lööf och Centerpartiet som sitter i baksätet och styr regeringen? Jag vet inte riktigt. Men en sak som vi vet väldigt klart att regeringen styr över är våra myndigheter och våra statliga bolag.
Regeringen kan ge nya myndighetsinstruktioner till någon av våra 220 myndigheter. Jag tänker till exempel på Trafikverket, som har en infrastrukturpolitik som inte utgår från våra klimatmål - man planerar för nya motorvägar. Jag tänker på Transportstyrelsen, som har ändrat i förordningen om bilprovningen, så att vi numera ställer miljökrav som är på den absolut lägsta nivån inom EU.
Vi har Försvarsmakten, och här vill jag faktiskt peka på någonting bra som regeringen har gjort. Man har ändrat i myndighetsinstruktionerna, så att Försvarsmakten inte längre ska motarbeta etablering av vindkraftsparker till havs.
Det är jättebra, men det finns ganska mycket mer som man skulle kunna uppmana Försvarsmakten, Upphandlingsmyndigheten, Skatteverket, Konkurrensverket och andra myndigheter att göra för att verka för att våra klimatmål ska uppnås. Därför, fru talman, vill jag fråga ministern om regeringen har en plan för att ge nya myndighetsinstruktioner till våra myndigheter om att de ska agera inom ramen för vårt klimatpolitiska ramverk och vår klimatlag.
Jens Holm (V):
Det som Lorentz Tovatt sa i talarstolen riktar sig främst högerut, så de frågorna får andra partier svara på. Det som vi i Vänsterpartiet har gjort i det här sammanhanget är att väcka en följdmotion med 74 konkreta förslag på ytterligare reformer som skulle minska utsläppen i Sverige.
Jag välkomnar perspektivet att klimatet ska integreras i alla relevanta politikområden. Vi kanske kan ta bort ordet "relevanta", för säg ett enda politikområde där vi inte ska behöva ta klimatansvar! Men det verkar som om finansbranschen kommer ganska enkelt undan i handlingsplanen.
Jag hittar få konkreta förslag som verkligen skulle minska utsläppen från våra finansiella och institutionella placerare. Jag tänker inte minst på våra pensionspengar och på AP-fonderna. De har fått nya placeringsdirektiv, men redan då dessa direktiv lades fram sa Vänsterpartiet att detta inte är verkningsfullt. Det ser vi nu.
Våra AP-fonder placerar fortfarande i de stora fossilbolagen - Shell, British Petroleum, Lukoil, Chevron, Gazprom och så vidare. Och nyligen nåddes vi återigen av information om att Sjunde AP-fonden, den gången, har placeringar i företag som skövlar regnskog i Amazonas.
Jag vill fråga Lorentz Tovatt varför ni inte, när ni nu hade chansen, lägger fram förslag om andra placeringsdirektiv för våra AP-fonder så att de följer Parisavtalet och bara har hållbara placeringar.
Jens Holm (V):
De gröna obligationerna är intressanta, och de kan verkligen bidra till ett positivt flöde från stora investerare. Nu talade jag om våra pensioner, som ju ändå är det största pengaflödet som vi råder över. Regeringen kan ge instruktioner till våra AP-fonder om hur pengarna borde placeras.
Jag tycker verkligen att det är hög tid att se över de placeringsdirektiven när vi ser att pengar fortsätter att gå åt fel håll. Nyligen bad jag riksdagens utredningstjänst ta reda på ungefär hur mycket av AP-fondernas placeringar som går till förnybar energi. Förnybar energi är ändå ett segment som växer mycket. Mindre än 1 procent, fick jag till svar. Det säger någonting.
Låt mig återigen säga att när det finns placeringar i några av världens största fossilbolag, i bolag som skövlar regnskogar i Amazonas, i Sibirien i Ryssland, som Tovatt sa alldeles nyss, behöver något göras.
Jag trodde att med ett så viktigt dokument som den klimatpolitiska handlingsplanen skulle man inte kunna bortse från finansmarknaden och AP-fonderna, våra pensionspengar, som vi faktiskt själva råder över. När får vi uppdaterade och mer hållbara placeringsdirektiv till AP-fonderna? Det vill jag fråga Tovatt. Det är faktiskt Miljöpartiet som har den frågan i departementet i regeringen.
Det åligger kanske partiet ett särskilt stort ansvar att vara lite trovärdigt i frågan.
Jens Holm (V):
Jag tycker att det Jessika Roswall sa om kollektivtrafiken var viktigt. Det är fint att även Moderaterna är överens med till exempel oss i Vänsterpartiet om att fler bör resa kollektivt. Det ska självklart vara tryggt att resa i kollektivtrafiken. Därför är jag lite förvånad när jag tittar i Moderaternas utgiftsmotion.
Jag ser inte en enda krona ytterligare till kollektivtrafiken. Om man vill att människor ska resa mer kollektivt, och om man vill investera i kollektivtrafiken så att den blir tryggare och bättre, då borde man väl också anslå mer pengar till kollektivtrafiken. Vi i Vänsterpartiet anslår till exempel 2,5 miljarder kronor extra redan nästa år till kollektivtrafiken.
Jag tycker också att det är intressant att Moderaterna å ena sidan pratar om omställning av transportsektorn och står bakom målet att utsläppen från denna sektor ska minska med minst 70 procent till 2030. Det är om tio år.
Men när man tittar på Moderaternas politik på detta område ser man å andra sidan avskaffande av det viktiga Klimatklivet - som har klimatinvesteringar som i synnerhet tillfaller transportsektorns omställning - och att det ska bli billigare att släppa ut genom sänkt drivmedelsskatt, avskaffande av flygskatt och nya subventioner till flygplatser och nya motorvägar.
Av den anledningen vill jag fråga Jessika Roswall: Hur ska vi kunna nå vår målsättning att minska utsläppen från transportsektorn med minst 70 procent med avskaffade klimatsatsningar?
Jens Holm (V):
Utsläppsmålet för transportsektorn är alltså till 2030. Då ska våra utsläpp ha minskat med minst 70 procent. Jessika Roswall tog i sitt anförande upp saker som investeringar i ny kärnkraft. Den första kärnkraftsreaktorn kommer inte ens att kunna tas i bruk före 2030. Elektrifiering av transportsektorn kommer också att ta lång tid, men det är vällovligt.
Jag undrar ändå: Ifall vi ska göra denna omställning, hur menar Moderaterna att vi ska kunna göra den på tio år med avskaffade klimatsatsningar? Där måste ju Moderaterna ha ett konkret svar, och det har jag inte hört ännu.
Jens Holm (V):
Jag läser i Kristdemokraternas alternativa budget och söker efter täckning för de satsningar på klimatomställningen som Magnus Jacobsson var inne på. I stället hittar jag en lång rad neddragningar på klimatområdet.
Kristdemokraterna avvisar Klimatklivet, man avskaffar stadsmiljöavtalet och man vill att det ska bli billigare att släppa ut genom sänkta drivmedelsskatter och en avskaffad flygskatt.
Det blir inga extra satsningar på utbyggd kollektivtrafik, vilket jag tycker är märkligt eftersom jag helt och hållet håller med Magnus Jacobsson om vikten av att öka tryggheten i kollektivtrafiken och överlag få fler att resa kollektivt.
Vi har som bekant en målsättning om att minska våra utsläpp på det här området med minst 70 procent under de närmaste tio åren. Jag får inte ihop det med Kristdemokraternas politik. Hur ska Kristdemokraterna se till att vi uppnår det här målet med minskade klimatsatsningar?
Jens Holm (V):
Att sätta klimatet först - jag är inte helt säker på att man gör det. Precis som Emma Berginger själv sa i sitt anförande kommer regeringen, med nu fattade beslut och åtgärder, inte att nå vårt klimatmål på området, nämligen att minska utsläppen med minst 70 procent till 2030. Det är därför vi i Vänsterpartiet prioriterar annorlunda.
Vi höjer skatter och avgifter för höginkomsttagare och kapital och även för utsläpp, och vi har därför mer än 40 miljarder extra i ett separat klimatpaket för de kommande tre åren för att ställa om Sverige.
Just på detta utgiftsområde anslår vi 5,8 miljarder kronor mer till bättre järnvägsunderhåll, snabbare utbyggnad av järnvägen, mer pengar till överflyttning av godstransport från väg till järnväg, en cykelpott, 2 1⁄2 miljard kronor till ökade satsningar på kollektivtrafik, ett helt nytt konverteringsstöd för bilar etcetera.
Vi säger också nej till att bygga nya motorvägar. Vi vill i stället satsa allt på järnvägen och kollektivtrafiken. I diskussionerna tycker jag att Miljöpartiet framstår som väl nöjda med den budget som nu ligger. Jag tycker att detta är märkligt eftersom budgeten inte kommer att nå de klimatmål som vi har satt upp.
Därför vill jag fråga Emma Berginger: Vilka nya åtgärder och beslut anser Miljöpartiet är nödvändiga på transportområdet för att vi ska nå målet att minska utsläppen med 70 procent?
Jens Holm (V):
Tidigare borgerliga regeringar har sänkt skatterna med över 100 miljarder kronor. Nu fortsätter den här regeringen och sänker skatten för de absolut rikaste med nästan 6 miljarder kronor. Det finns mycket pengar att ta av. Jag skulle inte säga att det är en outtömlig resurs. Men det finns väldigt mycket pengar att fördela till dem som har de största behoven och för att ställa om vårt samhälle så att vi lever inom de ramar som planeten sätter upp för oss.
Där saknar jag lite Miljöpartiet i diskussionerna nu för tiden. Jag nämnde några konkreta saker. Vi satsar mer pengar på järnväg och underhåll. Vi vill ha ett separat konverteringsstöd så att man ska kunna efterhandskonvertera sin bil och en separat cykelpott. Vi säger nej till nya motorvägar. Det gäller till exempel Tvärförbindelse Södertörn som kommer att kosta 11 miljarder kronor och som avfärdas av Naturvårdsverket.
Tycker Miljöpartiet att något av de förslagen skulle kunna vara bra i en kommande budget?
Jens Holm (V):
En viktig del i att minska utsläppen från transportsektorn är att vi transporterar mer gods på järnväg och till sjöss. Det är hållbarare än att transportera på väg. Samtidigt får de som transporterar gods på järnväg betala alltmer pengar till staten i form av så kallade banavgifter. I fjol uppgick banavgifterna till nästan 2 miljarder kronor, och de ökar ständigt.
Det här underlättar inte överflytten till järnväg. Därför har tågbolagen haft möjlighet att få tillbaka en del av de pengarna i form av så kallad miljökompensation - i alla fall fram till nu. Såvitt jag vet löper den kompensationsmöjligheten ut med detta år. Jag kan inte se någon förlängning av miljökompensationen i regeringens budget och har inte hört om det tidigare från ministern.
Jag skulle vilja veta av Tomas Eneroth om regeringen kommer att förlänga möjligheten att få miljökompensation. Eftersom det inte finns något anslag för det i budgeten skulle jag också vilja veta ungefär hur mycket pengar som kommer att anslås.
Jens Holm (V):
Självklart vill Vänsterpartiet bygga nya stambanor - alla dagar i veckan. Men den här debatten handlar om miljökompensationen, och här blir jag oroad över ministerns svar. Om lite drygt två veckor skriver vi januari 2020, och då finns det alltså ingen miljökompensation för dem som transporterar gods på räls att hämta in.
Det innebär att möjligheterna att transportera gods med tåg kommer att bli ännu sämre 2020 än de varit hittills. Ministern säger att detta utreds, men utredningar hjälper inte dem som vill transportera mer på räls. De vill ju veta om de kan bli kompenserade för de ständigt ökande banavgifterna. Där tycker jag att det är viktigt att ministern är tydlig.
Jag tycker att man borde förlänga miljökompensationen, åtminstone fram till dess att man har ett bättre system. Det är därför vi i Vänsterpartiet har anslagit 500 miljoner extra för en sådan förlängning. Vad anser ministern om det förslaget?
Jens Holm (V):
Järnvägen är ett system, och alla delar i det systemet måste fungera. Om underhållet är dåligt kan tågen bli stående. Det kan vara en kontaktledning eller något annat som har rivits ned. Underhåll av järnväg kan jämföras med det som sker i en fabrik.
I en fabrik producerar man järnmalm, stål eller liknande. I den fabriken har man full koll på anläggningen. Blir det något fel sticker man ut och fixar det på en gång. På järnvägen producerar man tjänster. Man transporterar gods och personer. Om det uppstår något fel på järnvägen kan man inte direkt sticka ut och fixa det.
Då måste nämligen Trafikverket, som egentligen inte längre har någon koll på produktionsapparaten, göra en upphandling och sedan bedöma vilket bolag som är bäst lämpat att utföra arbetet. Maria Stockhaus sa att avregleringen och privatiseringen av underhållet skulle leda till effektivisering och innovation.
Men vi ser nu att det är ett fåtal bolag som över huvud taget svarar på de upphandlingar som kommer från Trafikverket. Det är i snitt mellan ett och tre bolag som svarar. Ofta överklagas upphandlingarna. Det blir långa processer. Man måste betala skadestånd etcetera. För några år sedan tog Storbritannien helt och hållet tillbaka underhållet i statens egen regi. Schweiz har alltid haft underhållet i egen regi.
Jag vill fråga Maria Stockhaus: Ifall det skulle visa sig att avregleringen av underhållet i Sverige inte har lett till effektivisering och innovation, är Moderaterna då beredda att ompröva sin hållning som innebär att man just nu står fast vid privatiseringen av järnvägsunderhållet?
Jens Holm (V):
Skälet till att jag frågade var att jag såg att Moderaterna i sin reservation hänvisade till VTI-rapporten från 2014 av Kristofer Odolinski. Där pratar han om effektivisering.
Men i den senaste statliga offentliga utredningen om järnvägsunderhållet konstateras det - jag tror att det är på s. 74 - att avregleringen av järnvägsunderhållet inte lett till effektivisering och innovationer på det sätt man hoppades på.
Det var så man hade det i Storbritannien. Där kom man till slut fram till att det inte längre fungerade. Ingenting fungerade. Det blev till och med stora katastrofer där människor dog. Då tog man tillbaka underhållet i egen regi. I oktober i fjol var vi i trafikutskottet i Schweiz och tittade på framgångsreceptet för den schweiziska järnvägen, med tåg som går i tid och ett exemplariskt underhåll. Vi frågade: Vad har ni för slags underhåll?
Vi fick svaret: Det sköter vi själva. Vi vill ha koll på våra anläggningar. Därför lägger vi inte ut underhållet på externa aktörer, annat än för uppdrag som vi själva inte klarar av. Jag vill återigen fråga Maria Stockhaus: Är Moderaterna beredda att ta fasta på den senaste utredningen, med de mest uppdaterade och gedigna uppgifterna, och ompröva sin hållning i järnvägsunderhållsfrågan?
Jens Holm (V):
Vad gäller att ställa transportslag mot varandra tycker jag att det är fullt relevant att ställa sig frågan om vi tycker att det är rimligt att långtradare kör från södra Sverige till Stockholm eller ännu längre, till norra Sverige - sträckor där man lika gärna hade kunnat transportera godset på järnväg.
Nu är det så beskaffat att man betalar banavgift för transporter på järnväg medan motsvarande kilometeravgift inte finns för de tunga transporterna på väg. Då måste man faktiskt ställa sig frågan om man kan göra det mer förmånligt med långa transporter på järnväg i stället för på väg, inte minst av klimatskäl. Det trodde jag var någonting som Centerpartiet var anhängare av.
Herr talman! Det var egentligen en annan fråga som jag var intresserad av. Det låter ju på Magnus Ek som om vi kommer att lösa järnvägens alla problem i framtiden. Han nämnde Norrbotniabanan med spår ända till Luleå och Ostkustbanan med dubbelspår från Gävle till Härnösand.
I den nationella infraplanen finns det också fyrspår från Uppsala till Stockholm, och en mängd andra viktiga investeringar är utpekade. Problemet är bara att det här ligger sist i infraplanen. Som tidigast påbörjas dessa viktiga projekt 2024, ibland inte förrän 2029. Inte heller finns all finansiering till de här viktiga projekten.
Därför vill jag fråga Magnus Ek: Förhandlade ni verkligen så bra med regeringen? Det saknas ju pengar till järnvägen.
Jens Holm (V):
Jag har ett bättre förslag till Magnus Ek och Centerpartiet: Det är bara att ni läser våra budgetmotioner. Det vi gör är att fullt ut finansiera en mycket snabbare utbyggnad av järnvägen och att satsa på ett mycket robustare underhåll av den järnväg som redan finns. Hur kan vi göra det? Jo, bland annat genom att vi låter förorenaren betala. Vi tycker att det är helt orimligt att det går långtradarkonvojer från södra Sverige till norra Sverige och från norr till söder.
Ibland går de tomma tillbaka bara för att det är så otroligt billigt att köra långtradare på våra motorvägar. Vi tycker att det är fullt rimligt att de får betala. Då får vi pengar till ett bättre järnvägsunderhåll, och vi får också pengar till att bygga ny järnväg. När den nationella infrastrukturplanen var uppe sa vi väldigt tydligt att vi inte ska bygga några stora motorvägar i Stockholmsområdet. Där kände vi oss lite ensamma.
Vi hade hoppats att till exempel Centerpartiet skulle hjälpa till att säga nej till Förbifart Stockholm för 30-40 miljarder kronor och till Tvärförbindelse Södertörn för minst 11 miljarder kronor. Nu pratar man också om Östlig förbindelse för 10-20 miljarder kronor. Det där, Magnus Ek, är pengar som vi behöver till järnvägen. Inte sant?
Jens Holm (V):
Helena Gellerman lyckades med konststycket att tala väl om och vilja ha mer av stora arbetsmarknadsregioner och ökade satsningar på järnväg, i synnerhet till och från Göteborg, men samtidigt motsätta sig satsningarna på höghastighetsbanor.
Det här tycker jag är väldigt märkligt, då höghastighetsbanorna skulle bli den största investeringen i järnvägen i Sverige på över 100 år och även frigöra enormt mycket kapacitet på de befintliga banorna. Det skulle inte bara göra att vi snabbt kan ta oss ut på kontinenten ifall vi så önskar eller att vi skulle kunna bilda dessa arbetsmarknadsregioner.
Vi skulle också kunna bilda en mängd nya regionala banor som skulle få kapacitet. Jag förstår mig verkligen inte på Liberalernas hållning här. Helena Gellerman får gärna utveckla den ytterligare, för jag tycker inte att vi fick ett tydligt svar på var Liberalerna egentligen står i frågan. Jag skulle också vilja fråga Helena Gellerman om järnvägsunderhållet.
Liberalerna vill ha ett effektivt järnvägsunderhåll.
Kort och gott: Har vi verkligen ett samhällsekonomiskt effektivt underhåll av järnvägen i dag?
Jens Holm (V):
Jag frågade Helena Gellerman om underhållet eftersom den statliga utredning där Helena Gellermans eget parti varit med och skrivit tilläggsdirektiv konstaterar att konkurrensutsättningen inte har lett till den effektivisering och den innovation som förespeglats. Då tycker jag att man kanske ska se lite självkritiskt på konkurrensutsättningen, privatiseringen, av järnvägsunderhållet i Sverige.
Om vi blickar ut i Europa ser vi att land efter land faktiskt tar tillbaka underhållet i egen regi därför att man anser att det har varit misslyckat. Det går inte alltid att bygga marknader. I det här fallet tycker jag att Gellermans svar lite grann röjer just detta eftersom det är så viktigt att upphandlaren har full insyn i det som upphandlas.
Men om Trafikverket inte har det huvudsakliga ansvaret och kan vara med och sköta underhållet i sin egen anläggning tappar man självklart kontrollen över och kunskapen om sin egen anläggning. Det är som om vi skulle bestämma att Volvo inte får sköta det löpande underhållet av sina fabriker i Torslanda, utan det måste outsourcas. Varenda liten mutter som ska skruvas i måste upphandlas.
Det är väl ganska tydligt att Volvo efter ett tag skulle tappa den kompetensen. Vad sedan gäller höghastighetsbanorna tycker jag att det är intressant med Liberalernas hållning att man vill se till hela Sverige. Höghastighetsbanorna ingick ju först i den borgerliga regeringens stora projekt Sverigeförhandlingen, där Liberalerna var med.
Jag tycker att det finns en blind fläck hos Liberalerna när man inte ser den stora vinsten med banorna, nämligen att de avlastar kapacitet från befintliga banor, och att den största delen av resandet inte sker mellan ändpunkterna utan att människor kan kliva av i Linköping, Norrköping, Jönköping och så vidare.