KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mats Odell (KD):
Låt oss konstatera att man i dag kan få bostadslån till omkring 2 procents ränta. Det är ett betydligt lägre kostnadsläge för de svenska bostadskonsumenterna. Vi måste hela tiden ha tummen i ögat på systemet. Vi måste upprätthålla en god konkurrens på bankmarknaden.
Därför har också regeringen föreslagit riksdagen att ge SBAB ökade möjligheter att konkurrera, inte bara på bolånemarknaden utan också med andra produkter. Jag hoppas att det är något som Bosse Ringholm och hans parti kommer att stödja när det behandlas här i riksdagen.
Utöver det som jag redogjorde för i interpellationssvaret är det en våg av problem runt om i Europa och runt om i världen för banksystemet. De kreditförluster som vi nu ser har en tendens att sprida sig. I Sverige har vi varit ganska förskonade så här långt. Det ska vi vara glada för.
Om den mycket mörka konjunkturbild som vi ser runt omkring oss nu får fotfäste också i Sverige och om den globala finanskrisen slår länge och hårt också mot den svenska realekonomin kommer vi att få se kraftigt ökade kreditförluster. Då är det viktigt att bankerna själva kan vara med och ta de kreditförlusterna.
Finansinspektionen och Riksbankens stresstester visar att de svenska bankernas goda år bakåt nu ger en möjlighet att klara det här bättre än utländska banker. Svenska skattebetalare och svenska staten behöver inte gå in på samma sätt som man har gjort i många andra länder, vilket har skapat väldigt stor frustration hos medborgarna där.
Det är en bättre utgångspunkt att våra banker har undvikit de subprimeprodukter som andra har kastat sig över. Det ska vi vara glada för. Samtidigt måste vi, precis som Bosse Ringholm säger, följa utvecklingen noga. Det gör vi. Det är bra att både regeringen och oppositionen håller frågan vid liv.
Mats Odell (KD):
Den stabilitetsplan som riksdagen har beslutat om och gett regeringen mandat för har europeisk design. Vi har varit tvungna att följa den europeiska modellen. Vi har ansökt hos kommissionen om att få göra en del korrigeringar. Jag hoppas att vi får ett positivt svar på detta.
Det kommer också att förbättra de parametrar som Bosse Ringholm tar upp här. När Bosse Ringholm manar till passivitet gällande SBAB hoppas jag att han inte riktigt menar vad han säger.
Jag sade nämligen i mitt tidigare inlägg - Bosse Ringholm kanske inte lyssnade då - att regeringen har lagt fram en proposition till riksdagen - en aktivitet - där vi föreslår att riksdagen ska bemyndiga SBAB att kunna utvidga sin verksamhet till att inte enbart omfatta bolåneprodukter, utan man ska få ansöka hos Finansinspektionen om att också kunna konkurrera med de större bankerna på andra områden. Det hoppas jag är någonting som kommer att få även Bosse Ringholms och hans partis stöd.
Mats Odell (KD):
Jag tycker att det känns som om Bosse Ringholm och jag kommer allt närmare varandra ju längre kvällen lider. Vi är nämligen överens om att SBAB inte ska säljas för närvarande utan få utvecklas och få ytterligare uppgifter för att kunna konkurrera på bankmarknaden. Däremot tror jag att vi har olika uppfattningar om huruvida SBAB så småningom ska få en ny privat ägare. Men det är inte det som dagens debatt handlar om.
Jag håller också helt och hållet med Bosse Ringholm om att vi behöver ett mer robust system på europeisk nivå. Det är också någonting som nu håller på att växa fram, både vad gäller tillsyn och riktlinjer för exempelvis bonusar och rörliga ersättningar för ledande befattningshavare inom den finansiella sektorn.
Jag har haft diskussioner om detta både med kommissionen och bilateralt med andra medlemsstater inför det svenska ordförandeskapet där jag hoppas att vi ska kunna föra dessa frågor framåt.
Mats Odell (KD):
Vi har inte bara sagt detta i publika sammanhang, utan det står faktiskt också i vårpropositionen att vi nu är beredda att se över om det behövs några sådana här förändringar.
Jag konstaterar att de krav som nu finns infördes av den förra, socialdemokratiska regeringen när också Vänsterpartiet deltog i regeringsarbetet, även om jag vet att Vänsterpartiet har haft den uppfattningen att den här typen av regelverk skulle kunna luckras upp. Jag tror att det är klokt att hålla fast vid regelverk. Kommuner behöver kunna låna pengar.
En sak som gör att kommuner ofta har en stark trovärdighet som låntagare är beskattningskravet, och det gäller också balanskravet. Man vet på förhand att kommuner och landsting har det här kravet. Det stärker deras möjligheter att hålla ordning på sina finanser och att kunna vara låntagare.
Jag kan inte svara på frågan om hur den här beredningen exakt ska gå till, men det är alldeles uppenbart att vi kommer att se över förutsättningarna och se om det finns motiv att göra förändringar.
Jag vill påminna om att det finns möjligheter i dag, vilket jag också säger i mitt svar, för kommuner som har en stark ekonomisk ställning att kunna utnyttja de resurserna om det finns synnerliga skäl för detta för att till och med underbalansera en budget. Man har sedan tre år på sig för att återställa detta.
Mats Odell (KD):
Ulla Andersson representerar ett parti som brukar vara aktivt på första maj. Jag vet det. Men Vänsterpartiets aktivitet har också inriktats på att luckra upp den här typen av regelverk. Det handlar till exempel om budgettak.
Hela den här processen som har gjort att vi i Sverige faktiskt har sunda och välvårdade offentliga finanser har ju länge varit ett projekt som Vänsterpartiet har velat rasera på olika sätt.
Så det här är naturligtvis, i kombination med de kraftfulla skattehöjningar och utgiftsökningar som Vänsterpartiet vill göra, långsiktigt ett väldigt hot inte bara mot den kommunala ekonomin utan också mot statens finanser och naturligtvis också för den privata delen av näringslivet som ändå är ryggraden.
Jag tror nog ändå att Ulla Andersson ska vara nöjd med att regeringen inte bara rusar åstad för att ha saker och ting klara till första maj. Vi kommer att bereda detta på ett noggrant sätt. Det är oerhört viktigt att fundamenten för offentliga finanser är stabila.
Mats Odell (KD):
Jag vill gärna hjälpa Ulla Andersson med att informera åhörarna här på läktaren och kammarens ledamöter lite grann om Vänsterpartiets generositet. När man tittar i ert senaste budgetförslag ser man att ni vill öka statens utgifter med 244,8 miljarder. Ni har också drakoniska skattehöjningar för att klara det här, men det räcker inte. Ni höjer inkomstskatten för låg- och medelinkomsttagare med 32 miljarder netto.
Hur påverkar det? Ni vill återinföra förmögenhetsskatten mitt under en finanskris med ytterligare en straffskatt på kapital som är just det som företagarna efterfrågar för att kunna hålla i gång sin verksamhet. Ni säger nej till sänkta arbetsgivaravgifter för både äldre och ungdomar. Ni höjer bensinskatten med 2 miljarder och vill ha skatt på inrikesflyg med 1 1⁄2 miljard och så vidare. Allt detta bidrar till att ytterligare försämra förutsättningarna för Sverige att återhämta sig.
Jag tror, fru talman, att det är klokt att hushålla med våra gemensamma resurser. Det är klokt att vara försiktig när man träffar på politiker som har väldigt mycket pengar. Man ska se lite grann på varifrån de kommer och vilka effekter det får när man samlar in dem. Vi ska nu se över förutsättningarna och om det behövs ytterligare förändringar av regelverket för att kommuner som har stabil ekonomi ska kunna använda dem också när ekonomin ser lite sämre ut.
Mats Odell (KD):
Peter Hultqvist har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att nuvarande förändringsprocess inte i praktiken ska driva fram en icke beslutad och samordnad regionalisering. Som Peter Hultqvist noterar har ett betydande antal utredningar berört länsstyrelsernas verksamhet de senaste åren. Ett antal av dessa har resulterat i förändringar inom bland annat länsstyrelseorganisationen.
Förändringarna har inneburit att uppgifter främst flyttats mellan statliga myndigheter. Jag håller med om att dessa förändringar inte får bli styrande för en förändrad regional indelning, men de är nödvändiga för att utveckla den statliga förvaltningen och därmed också svara upp mot kraven på rättssäkerhet, enhetlighet och effektivitet. Regeringspartierna presenterade i januari i år en överenskommelse om den fortsatta hanteringen av regionfrågan.
I grunden handlar det om att bygga en effektiv samhällsorganisation på regional nivå som möter de problem som människor upplever i sin vardag. Som en del av regeringens fortsatta hantering av regionfrågan, och i syfte att få en tydlig och klar helhet i synen på den statliga regionala förvaltningen, bereds för närvarande i Regeringskansliet direktiv till en utredning om en översyn av den statliga regionala förvaltningen.
Jag anser att med det tillvägagångssätt som presenterades i överenskommelsen har regeringen lagt en god grund för en sammanhållen hantering av regionfrågan i vilken den statliga förvaltningens organisation utgör en central del.
Mats Odell (KD):
Peter Hultqvist tar upp ett antal frågor och oroar sig över att effektiviseringsprocessen inom statens regionala organisation inte till slut skulle resultera i en genomtänkt och bra statlig organisation. Jag vill ta ett exempel. Det var ju Socialdemokraterna som tog initiativet till bildandet av såväl Region Skåne som Västra Götalandsregionen.
Det har varit försöksverksamheter, och nu har vi i regeringen sagt att vi är beredda att permanenta detta. Vi är beredda att ge också Gotland och Halland möjligheten att bli regionkommuner. Om man ser tillbaka i tiden har länsstyrelsernas roll och uppgifter förändrats kontinuerligt. Det är inte så konstigt, för det handlar om att anpassa sig till samhällets utveckling och behov.
Under de senaste åren har, för att ta några exempel, länsstyrelserna tillförts nya uppgifter eller tidigare uppdrag har vidgats, bland annat inom miljö- och energiområdet, mottagandet av nyanlända skyddsbehövande i länet och djurskyddskontroll. Regeringen har också beslutat att föra bort uppgifter från länsstyrelserna. Till exempel har körkortsfrågor och frågor om yrkesmässig trafik förts över till Transportstyrelsen och den sociala tillsynen till Socialstyrelsen.
Just det här är exempel på uppgifter som har förts till myndigheter som har en regional indelning med färre organisatoriska enheter än de 21 länsstyrelserna. När det gäller koncentrationen av länsstyrelsernas verksamhet har det föreslagits - det är alltså en utredning som vi inte har tagit ställning till ännu - att verksamheten ska koncentreras till ett antal län.
Utredningen föreslår att ett antal mindre uppgifter koncentreras för att uppnå rationalitet, kvalitet och en minskad sårbarhet. Utredningen om jordbruksadministrationen lämnar som förslag att det också ska ske en koncentration av länsstyrelsernas jordbruksadministration. Utredningen överlämnades till regeringen i januari i år. Tanken är att få till stånd en mer effektiv och enhetlig tillsyn.
Därför har regeringen i en proposition också föreslagit att tillsynen över stiftelser koncentreras till ett färre antal länsstyrelser än i dag. Så sent som den 11 mars i år beslutade riksdagen att anta regeringens förslag. Vilka länsstyrelser som är tillsynsmyndigheter anges i stiftelseförordningen. Herr talman!
Jag skulle kunna fortsätta att ge exempel på hur detta kontinuerliga reformarbete pågår för att effektivisera och förbättra kvaliteten. Samtidigt är kärnan i Peter Hultqvists fråga: Hur blir det då med den statliga länsindelningen och den statliga indelningen av myndigheter framöver?
Som jag säger i mitt svar bereder vi för närvarande direktiven till en organisationskommitté som kommer att få till uppgift att lämna ett förslag på hur indelningen ska se ut.
Mats Odell (KD):
Jag tycker att Peter Hultqvist ger uttryck för en konservativ syn på behovet av dynamik och förändring i organisationer. Jag har känslan att Peter Hultqvist gör sig till talesman för de anställda på länsstyrelserna snarare än medborgarna. Jag tror inte att medborgarna känner sig särskilt oroade över detta.
Det de är intresserade av är att få tillgänglighet till de offentliga tjänster som produceras av länsstyrelserna. Oavsett om det är en lantbrukare eller någon som hanterar sitt körkortsärende vill man ha tillgänglighet. Jag har besökt 11 av landets 21 länsstyrelser.
Jag har som princip att träffa de anställda och berätta om regeringens reformarbete när det gäller offentlig förvaltning, inte minst länsstyrelserna. Då möts jag av en stor entusiasm över att det sker förändringar. Man har också en väldigt stor förmåga att genomföra de här förändringarna. De har inneburit förbättringar och effektivisering i många fall.
Den kritik jag möts av har snarare gällt detaljrikedomen i de regleringsbrev som vi har skickat. Vi har tagit till oss detta och i stället gjort mer av riktlinjeformuleringar. Vi har överlåtit mer av detaljerna till länsstyrelserna och deras anställda själva. Det tror jag har varit väldigt bra. För någon månad sedan besökte jag länsstyrelsen i Blekinge.
En mycket stor del av de anställda hade kommit. Det brukar vara så på de här mötena. De får ställa frågor, och jag ställer frågor till dem. Jag ställde frågan till de anställda som satt där: Tycker ni att Blekinge län är ett hållbart statligt län? Nej, sade de, vi tror att det bästa vore om vi tillhörde Skåne. Så säger alltså också de anställda.
Det finns en stark vilja att skapa långsiktigt hållbara strukturer. De inser naturligtvis på goda grunder att det kommer att finnas kvar en verksamhet för länsstyrelsen, även om det skulle bli så att Blekinge sökte sig till Skåne i den process framåt där vi ska hitta en långsiktigt hållbar statlig länsstruktur. De anställda är inriktade på att förbättra.
De vill slå vakt om de verksamheter de har. Självklart är det så. Man är inte glad när körkortsfrågorna nu flyttas över till en helt annan myndighet. Det är en annan sak, men jag tror inte att Peter Hultqvist kommer att finna någon riktigt stark klangbotten för den kritik som han för fram i sin interpellation om han reser ut och träffar de anställda på länsstyrelserna.
Mats Odell (KD):
Det är inte fråga om någon regionalisering bakvägen. Koncentrationsutredningen har inte regeringen tagit ställning till ännu. Peter Hultqvists interpellationer kommer som intressanta avstämningspunkter där man kan diskutera det här. Jag tror att det som har gjorts för att effektivisera verksamheterna har varit positivt så här långt.
Det finns mer att göra, inte minst vad gäller de nya e-förvaltningsmöjligheterna, genom vilka medborgarna kan få ökad tillgänglighet till tjänster också direkt hemma vid sina datorer. Det är en väldigt spännande utveckling, där vi både kan förbättra tillgängligheten och göra arbetet intressantare på de statliga myndigheterna. Rutinuppgifter kan tas bort, och handläggarna kan få ägna sig åt mer medborgarnära tjänster.
Det är en spännande utveckling, och jag kan försäkra Peter Hultqvist om att vi kommer att låta Organisationskommittén få en uppgift som är tydlig och distinkt och som ska resultera i någonting som är både genomtänkt, rationellt och medborgarnära.
Mats Odell (KD):
Monica Green har frågat mig om de förutsättningar och fakta på vilka jag baserat mitt ställningstagande om att kommunerna inte behöver extra pengar 2009 och 2010 har förändrats samt vilka initiativ jag avser att ta för att kommunerna ska kunna klara både lokal välfärd och satsningar på infrastruktur.
Beträffande frågan om kommunerna behöver extra pengar 2009 och 2010 har jag tidigare vid flera tillfällen framfört att denna fråga kommer att behandlas i den ekonomiska vårpropositionen och att jag därför inte har kunnat föregripa detta. Regeringen har nu lämnat 2009 års ekonomiska vårproposition till riksdagen. Samtidigt har regeringen även lämnat förslag till tilläggsbudget för 2009.
Som framgår av dessa båda propositioner föreslår regeringen ett särskilt tillskott till kommuner och landsting om 7 miljarder kronor för 2010. Dessa medel kommer att betalas ut redan i december 2009 eftersom det är i år staten har utrymme att göra detta. Medlen är dock avsedda att användas till kommunal verksamhet under 2010.
För 2011 och 2012 aviserar regeringen att nivån på anslaget för kommunalekonomisk utjämning höjs med 5 miljarder kronor vardera året jämfört med budgetpropositionen för 2009. Jag är medveten om att det finns de som skulle vilja se större bidragshöjningar.
Men vi måste samtidigt ta hänsyn till att statens finanser försämras mycket kraftigt. De statliga finanserna är betydligt mer konjunkturkänsliga än de kommunala finanserna. Underskottet i statens finansiella sparande beräknas för 2009 till 90 miljarder kronor och för 2010 till 100 miljarder kronor.
Regeringen har ändå kunnat prioritera de kommunala verksamheterna. Därigenom kan de negativa effekterna av krisen för de kommunala verksamheterna mildras. Vi måste dock komma ihåg att vi befinner oss i en exceptionell situation när bruttonationalprodukten beräknas minska med 4 procent i år. Alla påverkas av detta, såväl staten och den kommunala sektorn som hushåll och inte minst företag.
Beträffande frågan om kommunernas och landstingens möjligheter att medfinansiera statliga infrastrukturinvesteringar är detta ett frivilligt åtagande för dessa. Det är således något som kommuner och landsting själva måste ta ställning till.
Mats Odell (KD):
Jag är imponerad över att Monica Green har en så stor kristallkula och kan skåda in i framtiden på ett mycket bättre sätt än Konjunkturinstitutet, Statistiska centralbyrån och Finansdepartementets analysavdelning.
En sak håller jag helt med Gunnar Andrén om: Om regeringen skulle ta till sig och genomföra alla de utgiftshöjningar som Monica Green och Lars Ohly tillsammans presenterar skulle det se riktigt mörkt ut för det här landet. Vi är inne i en kris där vi måste ta ansvar för våra gemensamma resurser och se till att de räcker genom hela krisen.
Man gör olika bedömningar. I går kom Sveriges Kommuner och Landsting med en skatteintäktsprognos som faktiskt var mer optimistisk än den regeringen gör i vårpropositionen. Det är inte lätt att veta exakt var detta kommer att landa, men vi är mitt uppe i den värsta kris som världsekonomin har sett sedan 1930-talet, och vi måste vara aktsamma om våra gemensamma resurser och ta ansvar för dem.
Ja, det finns en stor risk för personalminskningar. I Monica Greens interpellation refereras till SKL:s undersökning, som bedömer att 15 200 medarbetare kommer att behöva sluta de närmaste två åren. Jag är inte säker på att ens den siffran håller. Jag tror att krisen är så djup och så stor att den kommer att drabba staten, kommuner och framför allt enskilda medborgare och företag.
Vi måste ta ansvar tillsammans. Låt oss ändå komma ihåg att sedan denna undersökning gjordes har regeringen skjutit till 7 000 miljoner kronor - 7 miljarder kronor - i statsbidrag för nästa år, som betalas ut redan i år.
Om vi antar att en kommunanställd kostar 500 000 kronor per år innebär detta 14 000 arbetstillfällen av de 15 200 som man räknar med skulle gå förlorade genom krisen i kommuner och landsting. Även om 15 000 anställda i kommunsektorn är många på arbetsmarknaden utgör de drygt 1 procent av arbetsstyrkan i den kommunala välfärden på ca 1,1 miljon.
Jag vet att man börjar med tim- och visstidsanställda och att det nu handlar om tillsvidareanställda. Men trots detta är kommunsektorn en sektor som drabbas indirekt av finanskrisen, medan delar av de privata företagen, i Monica Greens hembygder, här i Stockholms län och överallt, drabbas direkt genom stora fall i försäljningsvolymer.
Jag reser runt i landet och träffar företagare, banker och representanter för kommuner, landsting och regioner för att se hur detta fungerar. Det är en mycket allvarlig situation. Det gäller att vi håller i våra gemensamma resurser så att de räcker under hela krisen. Jag är inte säker på att Monica Greens recept klarar det provet.
Mats Odell (KD):
Jag är ledsen om Monica Green missuppfattade det jag sade med att jag var överraskad. Vi har inte föreslagit några nya skattesänkningar. Men vi är glada åt att Socialdemokraterna har ändrat sin politik och successivt ställer upp på de inkomstskattesänkningar som vi har gjort för låg- och medelinkomsttagare, som ni har varit emot. Det enda som ni inte har ställt upp på är sista steget i jobbskatteavdraget. Annars har ni ställt upp, motvilligt, med ett års fördröjning, på de åtgärder som vi har genomfört. Det tycker jag är bra.
Men, Monica Green, det behövs ändå lite sans och balans i detta. Det finns inget annat land inom Europeiska unionen eller inom hela OECD-området som satsar så mycket på finanspolitisk stimulans av ekonomin i denna lågkonjunktur som Sverige gör. 16 procent av bruttonationalprodukten är en ökad insats under denna kris. Det finns inget annat land.
Det ligger långt över EU-genomsnittet och långt över OECD-genomsnittet. Det är en mycket stor satsning som görs, och det är framför allt de så kallade automatiska stabilisatorerna som fungerar. Det är en ansvarsfull politik som vi har fört. Det som ni föreslår är däremot inte ansvarsfullt.
Mitt i en finanskris, där bristen på kapital till företag som nu går på knä är ett av de största problemen, ska ni införa en straffskatt på kapital i Sverige. Förmögenhetsskatten har enligt Skatteverket drivit mellan 400 och 500 miljarder av svenska medborgares pengar ut ur landet, men de är nu på väg tillbaka. Det ska ni återinföra. Tala om döbelnsmedicin för svensk ekonomi och för jobben!
Mats Odell (KD):
Sven-Erik Österberg ställer berättigade frågor. I den här typen av nedgång uppstår alltid situationer som kan vara besvärliga för den enskilde. Man kan tvingas byta bostad, men man kan också bo kvar och upptäcka att man plötsligt har en förändrad situation genom att man har blivit av med sitt arbete eller motsvarande.
Jag tror dock att bankerna har ett starkt intresse av att inte framtvinga onödiga tvångsförsäljningar, som skulle skapa förluster för både dem själva och de kunder de har och ytterligare försämra situationen på bostadsmarknaden. Det finns lagar som ger ett starkt konsumentskydd i den delen.
Det här är en fråga som jag tänker diskutera med bankerna när jag träffar dem i mitten av eller slutet av nästa vecka för att bland annat diskutera varför man inte har gått in i garantiprogrammet, som riksdagen har beslutat om och som vi har en bred politisk uppslutning bakom. Jag är beredd att diskutera saker som kan behöva justeras i detta, dock inte frågan om ersättningarna och begränsningar av bonusar och arvoden.
Men det kan finnas andra delar. Där noterade jag att riksbankschefen Stefan Ingves vid utfrågningen i finansutskottet hade en del synpunkter. Då ska man komma ihåg att detta är ett europeiskt system som Sverige har implementerat, och egentligen i grunden skulle man i så fall behöva diskutera det på europeisk nivå.
Vi väntar fortfarande på besked från Europeiska centralbanken om priset på garantier till onoterade banker som inte heller har någon rating. Det har vi ännu inte fått trots upprepade påstötningar.
Sammanfattningsvis, herr talman, tror jag att det finns ett starkt intresse av att inte i onödan skapa bekymmer genom att tvinga fram tvångsförsäljningar på grund av krediter som fungerar, man betalar räntor och amorteringar.
Mats Odell (KD):
Jag håller helt och hållet med Sven-Erik Österberg. Det jag har haft för ögonen är inte bankdirektörerna utan just metallarbetaren i Arvika, människor som finns ute i de svenska små, medelstora och stora företagen.
Bakgrunden till att Volvo Lastvagnar bara sålde 115 fordon under tredje kvartalet globalt består huvudsakligen i att deras kunder inte får krediter.
Det är därför som vi har piskat fram den här stabilitetsplanen och med riksdagens, inte minst Sven-Erik Österbergs egen, medverkan på rekordtid skapat förutsättningar för att börja lätta på de infarkter och proppar som har gått in i det blodomlopp som det finansiella systemet är i vår välfärdsproduktion. I den delen vill jag svara Sven-Erik Österberg på vad jag operativt är beredd att göra.
Samtidigt försöker vi penetrera vad det beror på att bankerna inte vill gå in i systemet. När vi har gjort det har vi att ta ställning till om det behövs andra åtgärder.