Anna-Karin Hatt (C):
Jens Holm kritiserar mig när jag talar om de teknikneutrala styrmedlen, vilket jag gärna gör. Historien visar att dessa styrmedel, som vi införde tidigt i Sverige, varit mycket verkningsfulla, inte minst koldioxidskatten. Samtidigt som du kritiserar mig erkänner du deras betydelse och efterlyser andra politiska beslut för att stimulera framtidens teknik.
Men de facto kan man se att det här är precis det som vi i regeringen gör i våra satsningar på klimat- och energiområdet. Regeringen eftersträvar att basen i energipolitiken och den gröna omställningen ska vara teknikneutrala styrmedel.
Att sätta pris på utsläppen, att göra de hållbara alternativen förmånligare och att sedan låta aktörerna på marknaden finna de smartaste, effektivaste och rationellaste vägarna för att nå målen och agera utifrån de tydliga styrmedel vi sätter upp är väldigt bra och kostnadseffektivt. Låt mig ta ett konkret exempel!
När Centerpartiet tillsammans med Vänsterpartiet och Socialdemokraterna införde elcertifikatssystemet kunde vi se att systemet i början av sin levnad ledde till att utbyggnaden av den förnybara elproduktionen från bioenergi tog fart. Det var den produktionsform som då var mest mogen och billigast att bygga ut.
I takt med att teknikutvecklingen gått framåt har en allt större del av de gröna elcertifikaten gått till att bygga ut vindkraften. Den har blivit alltmer konkurrenskraftig i takt med att världsmarknadspriserna för att producera vindkraft har gått ned. Sedan är det sant att elcertifikatssystemet som sådant inte driver fram den nya tekniken.
Det är därför regeringen kompletterar de teknikneutrala styrmedlen med rekordstora satsningar på forskning och utveckling. Vi höjer den permanenta nivån med 75 procent jämfört med 2006 års nivå. Det syftar till att ge ett starkt bidrag till att utveckla den nya energin. I interpellationen nämner Jens Holm vågenergi och geotermisk energi.
Det är två exempel på tekniker som regeringen via Energimyndigheten har givit tydligt stöd till att utveckla, så att de kan bli mogna, klara sig på egna ben och göra inträde på marknaden.
Logiken med de kompletterande teknikriktade stöden, som solcellsstödet, biogasstödet och solvärmestödet när det fanns, är att hjälpa tekniker som ännu inte är marknadsmogna, att hålla dem under armarna en stund tills de kan stå på egna ben. Det var precis det som hände med solvärmestödet.
Vi kunde se att solvärmen hade kommit så långt i teknikutvecklingen och var så konkurrenskraftig i sig själv att vi inte behövde gå in med statliga subventioner. Det är i grunden bra. På samma sätt drog jag och regeringen i höstas slutsatsen att vi inte riktigt är där när det gäller solcellerna. Det var därför regeringen och jag bad riksdagen att förlänga solcellsstödet.
Det är därför vi nu tillför 210 miljoner kronor till solcellsarbetet, så att fler ska kunna få ihop kalkylen och välja att bli sin småskaliga solelsproducent. Vi drar inte ned på solcellsstödet. Tvärtom tillför vi 210 miljoner kronor till det arbetet framöver.
Skälet till att vi gör det, apropå att solindustrin inte är så stark i Sverige, är att intresset nu växer väldigt snabbt bland svenska konsumenter för att investera i solel, ta sitt miljöansvar och bli sin egen småskaliga solelsproducent.