Krister Hammarbergh (M):
Lagstiftning antas inte förrän den antas. Innan den antas krävs det rätt mycket omfattande arbete. Det arbetet har pågått ett tag. Vi har sett det här problemet. Jag ska också erkänna att jag själv har lyft detta många gånger, inte minst gällande våra statliga myndigheter, i den tidigare Rikspolisstyrelsens styrelse. Tyvärr är det många gånger så att det när man lyfter upp ett problem börjar med en förnekelse hos myndigheten när det gäller att vi har ett problem.
Inte förrän politiken träder in börjar man jobba närmare med frågan. Det är i sig ett bekymmer. Det initiativet togs av Beatrice Ask, som då var justitieminister. Hon tillsatte den utredning som nu leder till att vi får större aktsamhetskrav när det gäller passen. Det är bra. Det behövs. Svenska pass är nämligen åtråvärda. Svenska pass är åtråvärda därför att de är säkra.
De är åtråvärda därför att man med så kallad look-alike och rent slarvig hantering vid Schengens yttre gräns ganska lätt tar sig in. Det är i sig ett problem. Svenska pass finns i stora volymer. Svenskar reser mycket. Därför har också antalet utfärdade pass ökat kraftigt de senaste åren. År 2014 utfärdades mer än 1 1⁄2 miljon pass. Det var samma sak år 2013.
Det är alltså ett stort antal passhandlingar som utfärdas varje år. Naturligtvis förkommer inte alla dessa. Men 2013 registrerades det 59 000 anmälda förlorade pass. Det var 57 500 år 2012. Det är relativt stora volymer. Men när det gäller de utfärdade passen finns det sådant som pekar på ett missbruk av ordinarie pass.
Det finns en person som har tagit ut 18 pass under loppet av ett år. Det betyder att vederbörande har tagit ut ett pass var tredje vecka. Antingen är personen extremt slarvig eller så kan man tyvärr misstänka att värdet på passen på den svarta marknaden, som nu uppskattas ligga någonstans mellan 5 000 och 25 000 kronor, är alldeles för lockande för att låta bli detta.
Det finns tre personer som har tagit ut ett pass varje månad - tolv stycken på ett år. Ytterligare tre har tagit ut elva pass. Det är ett fåtal personer. Men man kan titta på de personer som har tagit ut mer än tre pass per år. Då handlar det om 90 000 pass under loppet av ett år. Det finns alltså all anledning att se upp med detta. En mängd olika organisationer har pekat på problemen med svenska pass.
Det är Frontex, Europol, Interpol, vår svenska gränspolis och Migrationsverket men även andra myndigheter. Det finns bara ett land i EU-sfären som har fler förkomna pass än Sverige. Det är Frankrike. Men börjar man jämföra per capita är vi ganska outstanding. Det är allvarligt.
Vi är glada och nöjda över att regeringen har kommit till skott och lagt fram den här propositionen efter utredningen. Vi behöver införa de här reglerna. Men till vår bestörtning upptäckte vi, när vi tittade i propositionen, att regeringen hade glömt väsentliga saker. Man hade inte tagit med samtliga dokument som gör att man kan passera gränsen.
Det handlar om de så kallade främlingspassen, de provisoriska främlingspassen och de så kallade resedokumenten, som ju inte är en biljett utan papper som man kan använda som en passhandling och som utfärdas med anledning av två olika konventioner - det handlar om dem som har flyktingstatus eller som är statslösa.
Det är betydligt mindre volymer, men det handlade ändå 2013 om 20 000 främlingspass, och 2012 om 17 000. Om man tittar på resedokument ser man att det ligger på mellan 5 000 och 7 000 per år. Det finns all anledning att tro att vi i den situation som råder nu kommer att få utfärda bra många fler av dessa.
Det finns också anledning att tro att när vi nu skruvar åt aktsamhetskraven på ordinarie pass kommer de här att bli mer attraktiva. Utredaren har haft svårt att vidimera volymerna och konstaterar att det finns stora mörkertal. Men det har hittats ett stort antal främlingspass, inte minst på Atens flygplats. Även de turkiska myndigheterna har upptäckt liknande.
Man har också hittat så kallade UT-kort, det vill säga uppehållstillståndskort. Om vi skruvar åt lagstiftningen på det ena området måste vi vara konsekventa. Därför har vi från Moderaterna tagit initiativ till en motion, vilken vi i Alliansen var överens om att väcka tillsammans. Vi konstaterar nu också att hela utskottet inser att regeringen inte sprang i mål.
För att lagstiftningen ska bli effektiv måste den gälla samtliga resedokument. Om man skruvar åt på ett håll kommer det att börja pysa på ett annat. Det finns också ett rent anständighetskrav i detta. Det handlar om likabehandling. Detta är ett krav på medborgare att vara aktsamma.
Om vi ställer aktsamhetskrav på dem som får dokument utfärdade av svenska staten ska vi ställa samma aktsamhetskrav på samtliga. Det är ett rent anständighetskrav. Vi har dessutom tagit upp uppehållstillståndskorten. Vi vill att de ska ses över, och detta av anledningen att de primärt inte är en resehandling utan ett sätt att visa att man har rätt att vistas i landet.
De fungerar dock de facto som ett visum när man träder in i Schengenområdet. Herr talman! Jag vet av egen erfarenhet hur det går till. Jag har sett att man tittar på kortet, men man tittar inte på den som har kortet. Det är ganska lätt hänt att det sitter en 75-årig man i mörkret i bilen i stället för den 30-åriga kvinna som egentligen borde ha suttit där. Det finns alltså all anledning att se över detta.
Herr talman! Vi yrkar bifall till utskottets förslag. Vi följer de biometriska passen noga. Vi har valt att inte motionera; det är som att sparka in en öppen dörr eftersom det är annonserat att det ska ske skärpningar. Men vi kommer att följa frågan noga. Om det inte händer någonting är vi beredda att motionera.
Om det inte heller händer någonting nu när det gäller främlingspassen och resedokumenten inom, säg, loppet av ett år är vi själva beredda att gå in och föreslå den konkreta reala lagstiftningen. Jag yrkar bifall till utskottets förslag.