Hillevi Larsson (S):
Regeringen insåg väldigt tidigt att vi måste göra något åt skillnaderna i landet när det gäller cancer, som är en livshotande sjukdom. Det får inte vara så att ens liv avgörs av var i landet man råkar bo. Därför införde regeringen standardiserade vårdförlopp. Cancer har hela tiden varit i fokus. Vi kan redan nu se positiva effekter. Det är väldigt glädjande att man ser så tydliga resultat efter en relativt kort tid.
Det visar att vi måste fortsätta på den här vägen. Precis som Annika Strandhäll nämner består 20 procent av landstingens pengar av statliga pengar. Det är en väldigt stor andel med tanke på att landstingen är självständiga och tar in egna skatter. Jag tycker att det är väldigt positivt att regeringen tar det här nationella ansvaret.
Man skulle kunna säga att det är upp till landstingen själva, men regeringen ser sjukvården som en så oerhört avgörande fråga att den tar det nationella ansvaret. En del är dock fortfarande regional, och det är ytterst upp till landstingen hur de klarar sin verksamhet.
Men regeringen förstärker det här arbetet, fortsätter hela tiden och tillskjuter mer pengar med specialsatsningar på extra viktiga områden, varav cancersjukvården är ett. Prostatacancer är en väldigt vanlig sjukdom. Det är inte alltid den som är dödsorsaken; många äldre män som har prostatacancer dör av något annat.
Men tyvärr är det dödsorsaken i många fall. Oavsett vilket leder prostatacancer till ett stort lidande för de drabbade. Därför är det här en väldigt viktig del av cancersjukvården. En stor cancerform är bröstcancer. Det är kanske till och med den största. Det har varit lite konkurrens med lungcancer, men jag tror att bröstcancer är den största eller i alla fall ligger i toppskiktet. Bland män är prostatacancer en väldigt stor cancerform.
Det är väldigt viktigt att vi visar att vi gör allt för att hjälpa både kvinnor med bröstcancer och män med prostatacancer och att man vidtar alla åtgärder och sätter in alla mediciner. Det finns till exempel mediciner som kanske inte leder till att man överlever i de värsta fallen men gör att man får ytterligare ett par månader eller kanske till och med år av livskvalitet, och då ska vi sätta in de medicinerna. Vi ska göra allt. Självklart är prio ett att rädda liv.
Det ska inte behöva gå så långt. Men det handlar också om att förlänga livet så länge det går och höja livskvaliteten. Precis som ministern nämner handlar det inte bara om pengar utan också om personalens villkor. Även när pengar finns kan det uppstå personalbrist. Personalen känner sig pressad. Det är en tuff arbetssituation. Därför är det viktigt att vi förbättrar arbetsvillkoren.
Jag tror att resursförstärkningen till vården kan leda till det, för då kan man få fler arbetskamrater. Det är visserligen i avtalsrörelser man avgör löner, men det finns då mer resurser i det offentliga till löner, arbetsmiljö och arbetsvillkor, vilket jag tror är viktigt. Sedan handlar det om utbildningsplatser, som vi också satsar på. Då finns möjlighet till mer personal. Det blir attraktivare när man gör arbetsmiljön bättre.
Allt det här samverkar. Men vi får inte heller glömma att landstingen tar in skatter. I Skåne, som nämndes som exempel och som jag kommer från, blockerar tyvärr de borgerliga partierna tillsammans med Sverigedemokraterna en skattehöjning. Vi har den lägsta landstingsskatten i landet, men vi har inte de minsta behoven. Jag tror att vi behöver mer pengar, inte minst för att klara köerna i cancervården.