Göran Hägglund (KD):
Hillevi Larsson har frågat mig vad jag gör för att stävja missbruk inom ramen för de olika vårdvalssystem som tillämpas, vad jag gör för att främja system som premierar de vårdcentraler som sköter sig och om jag avser att verka för etiska riktlinjer som klargör var gränsen går för vad som är acceptabelt för vårdcentraler att göra i syfte att öka den ekonomiska ersättningen. Vårdvalssystem i primärvården är obligatoriskt enligt hälso- och sjukvårdslagen sedan 2010.
Lagen ställer krav på att landstingen ger alla invånare möjligheter att välja utförare inom primärvården utan begränsningar till visst geografiskt område inom landstinget. Ersättningen till utförare ska följa individers val. Det är således respektive landsting som bestämmer hur vårdgivarnas uppdrag samt ersättningssystemen ska utformas inom ramen för vårdvalssystemet.
Införandet av vårdval är en framgång med en kraftig nyetablering av vårdcentraler, totalt ca 190 nya enheter, förbättrad tillgänglighet och service. Vårdvalet kan skapa förutsättningar för att leverera en mer högkvalitativ och kostnadseffektiv vård. Vi kan dock konstatera att denna potential ännu inte utnyttjats fullt ut. En avgörande faktor för effekterna av vårdval är ersättningssystemens utformning.
Socialdepartementet har mot denna bakgrund under de senaste åren initierat två utvecklingsprojekt som syftar till att åstadkomma ökad kvalitet för patienterna och minskade kostnader för vården genom bättre fungerande ersättningssystem. Genom att stödja landstingen i arbetet med att utveckla ersättningssystem är förhoppningen att incitamenten ökar till att ta helhetsansvar för patienten så att vården, till exempelvis patienter med omfattande och komplexa vårdbehov, förbättras.
Hillevi Larsson har bland annat frågat mig vad jag avser att göra för att stävja missbruk inom ramen för de olika vårdvalssystem som tillämpas. Att registrera felaktiga diagnoser och åtgärder med avsikt att erhålla högre ersättning i ett ersättningssystem som bygger på medicinsk grundinformation kan vara brottsligt och få allvarliga konsekvenser. Handlingen kan även bryta mot hälso- och sjukvårdslagen och bör således anmälas till Inspektionen för vård och omsorg.
Som jag har nämnt tidigare är det landstinget som bestämmer hur det egna vårdvalet ska utformas och det är därför viktigt att det enskilda landstinget ser över effekterna av till exempel valet av ersättningssystem. Jag vill i den här diskussionen även lyfta fram arbetet med att ta fram en etisk plattform som syftar till att öka öppenheten och insynen kring kvalitet, ekonomi och anställningsvillkor hos utförare av vård och omsorg med offentlig finansiering.
När det gäller marknadsföring av hälso- och sjukvården så finns det grundläggande bestämmelser i marknadsföringslagen som bland annat reglerar att reklam ska följa god marknadsföringssed, vilket betyder att den måste följa vissa regler till skydd för konsumenten. Flera landsting har dessutom egna policyer eller riktlinjer som syftar till att klargöra vad som gäller i det enskilda landstinget när det gäller frågor som rör marknadsföring och aktiviteter som till exempel reklam.
Jag vill avsluta med att säga att Sverige ligger i topp i alla internationella jämförelser där medicinsk kvalitet jämförs. Internationellt är vi ett föredöme vad gäller öppenhet och möjlighet att beskriva verksamhet, kostnader och kvalitet. Vi är dock alla medvetna om att system kan missbrukas och kan ha negativa bieffekter.
Regeringen har därför stärkt både transparensen och tillsynen inom vården genom bland annat stora satsningar på öppna jämförelser och en ny tillsynsmyndighet i form av Inspektionen för vård och omsorg. Det är viktigt för att vi ska kunna uppmärksamma och agera mot systemfel.