Jacob Johnson (V):
Jag kan börja med att hålla med Staffan Anger om vikten av långsiktiga ägare för välfärdsföretag. Men riskkapitalbolag är inte långsiktiga ägare. De köper upp dem och säljer dem efter några år. De skär ned i verksamheten så att de kan göra stora vinster. Skatteverket publicerade i mitten av mars en promemoria om ränteavdrag inom företagssektorn.
Där framgår att räntenettot i svenska aktiebolag under 2003-2009 har varierat mellan minus 80 och minus 187 miljarder, med ett medelvärde på minus 104 miljarder, motsvarande skatteavdrag värda drygt 26 miljarder kronor.
Skatteverket skriver i en kommentar att en starkt påverkande faktor torde vara det förvärv av svenska företag som sker inom den så kallade private equity-sektorn av utländska bolag genom svenska holdingbolag, till exempel av privatiserade välfärdsföretag. Skatteverket skriver sammanfattningsvis att det generella grundproblemet är att det finns ett mycket stort incitament till att av skatteskäl etablera koncerninterna skuldförhållanden.
Här lanserar Skatteverket i sin promemoria ett möjligt motdrag, nämligen att låta koncerninterna ränteutgifter påverka beskattningen bara i den utsträckning som motsvarande beskattning sker hos mottagaren. Om till exempel beskattningen hos mottagaren enligt det andra landets regler uppgår till 0, 12 1⁄2 eller 18 procent skulle avdraget i Sverige bara reducera skatten med motsvarande procentsats. Man ska alltså få en neutralitet på koncernnivå.
Hur ser finansministern på denna möjlighet? De hittills genomförda begränsningarna av avdragsmöjligheterna för ränteutgifter, som finansministerns svar hänvisar till, har enligt Skatteverket haft en viss effekt, men mindre än väntat. Framför allt säger Skatteverket att den tioprocentsregel som finns i dag har fått oönskade effekter.
Enligt denna regel får ränteutgifter i svenska bolag dras av om ränteintäkterna beskattas med minst 10 procent i moderbolaget. Men eftersom räntebidraget i Sverige är värt 26,3 procent kan koncernerna fortfarande tjäna 16,3 procent på ett sådant upplägg. Herr talman! Svenska Dagbladet ska ha en eloge för sin artikelserie om riskkapitalbolagens härjningar inom den svenska välfärden. Den har öppnat ögonen på många för vad som pågår.
Svenska skattepengar går till vinster i stället för att utveckla skola, vård och omsorg. Även om finansministern i dag inte kan förekomma Företagsbeskattningskommitténs arbete efterlyser jag ett klarare ställningstagande från ministern om hur han ser på hela problematiken.
Dagens system uppmuntrar så kallade riskkapitalbolag att plocka russinen ur kakan ur den gemensamt uppbyggda välfärden, möjliggör skatteplanering med skattemedel i räntesnurror och flyttar fokus från teknikutveckling till skatteundandragsmaximering inom riskkapitalsektorn. Är det verkligen totalt sett samhällsekonomiskt rimligt? För min och Vänsterpartiets del kan jag naturligtvis ge ett klart svar: Nej, det är helt fel väg att gå.
Vi kan tänka oss privata vårdcentraler, men då ska de inte vara drivna för vinstmaximering utan drivas av till exempel ideella organisationer. Vi vill riva upp lagen om valfrihet och i stället satsa. Jag kan hålla med Anders Borg om att det är viktigt att utveckla den offentliga verksamheten genom att stärka personalens inflytande över sina arbetsplatser och skapa en bättre vård för medborgarna. Vi anser att lagen om skatteflykt också måste ses över så att den blir verklighet.
Det är ett effektivt instrument mot räntesnurror och skatteundandragande.