Mikael Damberg (S):
Jag vill tacka för något av ett svar, som jag nu fick muntligen. Man kunde ju ha skrivit något av det i det skriftliga interpellationssvar som har författats inför den här debatten. Att den borgerliga regeringen har inlett mandatperioden med en rad Stockholmsfientliga beslut är ingen hemlighet. Man kan se på bostadspolitiken, komvux, högskoleplatser, trängselskatten och uppskjutningen av och oklarheterna om Citybanan.
Men jag hade faktiskt inte kunnat drömma om att regeringen nu med Miljöpartiets glada tillrop och stöd skulle säga nej till möjligheten att söka EU-bidrag för en av de största infrastruktursatsningar som Stockholmsregionen just nu genomför på hamnsidan.
Jag tycker att det är anmärkningsvärt att man kan göra det utan att ge några rimliga motiveringar till vare sig stockholmarna, Nynäshamnsborna eller riksdagen om varför man stoppar detta. Det är väldigt allmänna formuleringar. Det sägs att det är ett nationellt perspektiv. Man kan fråga sig om det internationella perspektivet i transportpolitiken inte finns för regeringen. Jag trodde att hela poängen med hamnarna var att ha kontakter med andra länder.
Jag trodde att det var själva syftet med hamnarna att öka kontakterna med våra grannländer och öka handeln och möjligheterna till tillväxt och jobb. Det perspektivet nämns inte när Åsa Torstensson säger att det finns en nationell strategi. När det här hamnprojektet ändå blir av måste man fundera på om regeringen ska sätta käppar i hjulet för projektet eller om man ska understödja det. Den tidigare socialdemokratiska regeringen gjorde en rad insatser för att understödja den här satsningen, skulle jag vilja säga. Motorvägen till Nynäshamn var jätteviktig.
Man tittade på partiella dubbelspår som ett första steg. Man har gjort en utredning om dubbelspår till Nynäshamn. Man har haft flera överläggningar med Nynäshamns kommun om utvecklingsmöjligheterna och framtiden. Och man har haft kontinuerliga dialoger mellan Stockholms Hamnar och Näringsdepartementet hela tiden om de här frågorna.
Näringsdepartementet och regeringen har sett den ansökan som våra grannländer har gjort och också godkänt de kriterier som har legat till grund för det här, allt i syfte att stärka det. Jag tycker att det är anmärkningsvärt att regeringen på det här sättet sätter käppar i hjulen och försöker försvåra och förhindra en hamnsatsning som kommer att få stor betydelse för Stockholmsregionens utveckling de kommande åren.
Jag kan också konstatera och förstå att Miljöpartiet med sin skepsis sedan länge är det enda partiet i Stockholmsregionen som motarbetar den här satsningen. Det är ju faktiskt så. Men däremot hade jag inte förväntat mig att Miljöpartiet skulle säga nej till EU-bidrag, särskilt inte när det inte kostar någonting för Sverige att få pengarna. Jag har inte hört Miljöpartiet tidigare framföra de argumenten.
Jag vill återkomma till den principiella frågan. Ska jag tolka det här på det sättet - jag kan inte tolka det på något annat sätt - att regeringen vill motarbeta och försvåra den hamnsatsning som nu görs i Norviks hamn för att andra hamnsatsningar ska gå före? Jag är lite förvånad över den centralistiska synen på politik som innebär någon form av kommandoekonomiskt synsätt som Centerpartiet också i den här debatten har fört fram, att den här hamnen är fel.
Men om marknaden nu säger att vi ska bygga den här hamnen, om Stockholms kommun går in och flyttar hamnverksamheten dit så kommer det att bli så. Då gäller det att se möjligheterna med den hamnen. Det trodde jag att den svenska regeringen faktiskt skulle undersöka, inte motarbeta. Sorgligt nog har vi fått ytterligare ett bevis för att den borgerliga regeringen fattar en rad beslut som faktiskt försvårar Stockholmsregionens utveckling, inte underlättar den. Det beklagar jag.