Lena Ek (C):
Ärade ledamöter och åhörare! Jens Holm har frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta för att vi inte ska behöva vänta till 2079 innan de värst förorenade områdena är åtgärdade och till 2129 innan övriga förorenade områden är åtgärdade.
Som Jens Holm vet finns det omkring 80 000 potentiellt förorenade områden i Sverige, alltså gamla miljösynder runt om i vårt land. Av dem uppskattas 1 200 områden - 1 200 av 80 000 - tillhöra riskklass 1, det vill säga att de utgör en mycket stor risk för människors hälsa och för miljön.
Ca 13 800 tillhör riskklass 2, vilket innebär att de utgör en stor risk. Arbetet med att inventera hur många områden vi har och vilka riskklasser de hör hemma i har pågått i många år och är nu i det närmaste slutfört. Det är ett stort steg framåt eftersom det från början inte fanns någon samlad information om detta.
I och med slutförandet av inventeringen kommer arbetet med förorenade områden att gå in i en ny fas och i ännu större utsträckning kunna fokuseras på saneringsåtgärder.
Under 2012 sanerades 309 av de allra värsta områdena - man började med dem som av Naturvårdsverket klassificerats som de besvärligaste - 33 områden med statlig finansiering och 276 via tillsyn, det vill säga privatfinansierade av förorenaren.
Hittills, alltså vid utgången av 2012, är därmed 2 543 områden med mycket stora eller stora risker efterbehandlade. För närvarande pågår åtgärdsprojekt i totalt 1 789 områden. Vi ser att takten nu ökar. Utvecklingen när det gäller efterbehandling av förorenade områden har varit positiv sedan det statliga anslaget skapades 1999.
Det tidigare delmålet om upptäckt, registrering och klassificering har uppnåtts. Det innebär att de områden som utgjorde akuta risker vid direktexponering eller hotade betydelsefulla vattentäkter eller värdefulla naturområden är utredda och har åtgärdats. Arbetet med sanering och efterbehandling av förorenade områden fortsätter att utvecklas och går framåt. Det måste gå framåt.
Utvärderingen av miljömålen som gjordes 2012 visar att de mest förorenade områdena kan vara åtgärdade till år 2050, om takten ökar. För att takten ska öka har vi vidtagit ett antal åtgärder, och vi kommer att vidta ytterligare. Förändringar har genomförts som lett till att kompetens, organisation och ansvarsfördelning i huvudsak är på plats.
Det skapar de nödvändiga förutsättningarna för att anslagsmedel ska kunna omsättas i konkreta åtgärder på ett mer effektivt och snabbare sätt. För att arbetet ska fortgå och åtgärdstakten fortsätta att öka avser jag att verka för tre särskilt viktiga faktorer. Det är viktigt att åtgärder genomförs på områden där den ansvarige står för kostnaden; här kan vi alltså öka takten. Tillsynsåtgärder är avgörande för att icke statsfinansierade objekt saneras.
Ansvaret för tillsynen över förorenade områden ska förtydligas. Det är viktigt att arbetet med förorenade områden har en hög prioritet även fortsättningsvis och att det sker en teknikutveckling inom området. Utan teknikutveckling minskar förutsättningarna för att nå målet. Jag avser att noga följa utvecklingen på det området. Herr talman! Jag ser positivt på utvecklingen och framtiden.
Vi har gjort, och fortsätter att göra, en rad insatser för att takten ska öka i arbetet med att återställa förorenade områden. Med en sådan utveckling kommer vi att till år 2050 kunna nå ett tillstånd där förorenade områden är åtgärdade i så stor utsträckning att de inte utgör något hot mot människors hälsa eller mot miljön.