Kerstin Lundgren (C):
Som framgått allaredan finns inom EU runt 5 000 företag som är engagerade i export av kontrollerade produkter. Det är en kontroll som är omfattande. Den är mycket detaljerad.
Sedan augusti 2009 har EU:s medlemsstater enats om en förordning som just ska sköta hur den exporten går till. Det är en gemenskapsordning för kontroll av export, överföring, förmedling och transitering av produkter med dubbla användningsområden.
Grönboken, som vi har att behandla i dag, herr talman, har som mål att försöka identifiera styrkor och svagheter i dagens ordning, att försöka få till stånd en bred dialog för att åstadkomma en förnyelse av kontrollen av produkter med dubbla användningsområden, som ju är EU:s exklusiva befogenhet.
Det är en integrerad del av EU:s handelspolitik. Vi har i Sverige och i övriga medlemsstater behörighet att pröva produkterna genom ett särskilt bemyndigande från EU. Som har framgått finns fyra typer av tillstånd i dag. Det finns ett EU-generellt tillstånd som beslutas av kommissionen.
Sedan finns tre nationella beslutsområden, dels individuella tillstånd, dels globalt nationellt tillstånd och dels nationella generella exporttillstånd. Dessutom har medlemsstaterna möjlighet att införa ytterligare nationella åtgärder om de så önskar och tillföra fler produkter.
Det här är inte helt enkelt. Det råder en snabb teknisk utveckling, en ny omvärld och nya förutsättningar även för oss. Det är bra att grönboken försöker att möta detta genom att lyfta upp frågan om en mer riskbaserad modell för EU:s exportkontroll. Det är också bra att frågan om informationsutbyte lyfts upp.
Här finns många förenklingar att göra, inte minst därför att det finns en mycket integrerad marknad. Företag jobbar med produkter som de levererar till varandra. Jag hoppas att arbetet, herr talman, kan leda fram till en ändring av dagens förordning.
Måhända behöver det leda till en förändring i svensk lagstiftning. Det återstår att se. Det är fråga om en noggrann avvägning mellan fortsatt strikt svensk exportkontroll och att i möjligaste mån undanröja hinder för legitim handel. Handel med kontrollerade varor kan påverka nationell utrikes- och säkerhetspolitik. Det är helt klart.
Därför markerar utskottet att tillståndsprövningen även i fortsättningen ska utföras av respektive medlemsstats nationella licensmyndighet. I arbetet är det helt entydigt att FN:s säkerhetsrådsresolutioner utgör grundläggande ingångsvärden. De tas om hand i dag i gällande förordning.
Export till stater som är parter i olika konventioner skiljer sig från export till stater som inte är konventionsbundna.
Inom den ramen ska vi fortsätta att öka harmoniseringen av kriterier och definitioner av räckvidden för handeln med produkter med dubbla användningsområden. Det har nämnts tidigare, men det är naturligtvis självklart att frågan om nationella säkerhetsintressen måste tas om hand.
Utskottet betonar att det måste övervägas att utifrån nationella utrikespolitiska bedömningar göra mer restriktiva tolkningar. Bakom detta ligger det självklara att EU inte har en gemensam utrikespolitik. Det finns en skiljaktig utrikespolitisk hållning.
Då är det naturligt att de utrikespolitiska bedömningarna måste speglas i de delarna. Herr talman! Mot denna bakgrund yrkar jag bifall till förslaget i utrikesutskottets enhälliga utlåtande.