Karin Rågsjö (V):
Ledamöter och åhörare! I denna ljuva sommartid - vi ska snart springa ut - ska vi diskutera jämlik hälsa, för det är precis vad det här handlar om, eller snarare hur hälsan blev ojämlik. Det är ganska ovanligt att vi diskuterar Riksrevisionens rapporter i riksdagen på det här sättet och att vissa partier i viss mån också ifrågasätter Riksrevisionens rapport och inte tar den på allvar.
I det här fallet gäller det primärvårdens styrning efter behov och efterfrågan. Högeralliansen, som Sverigedemokraterna ingår i, vill garantera att riksdagen inte ska föreslå ändringar i LOV. LOV står egentligen för etableringsfrihet. Man vill också ge ett tilläggsdirektiv till Välfärdsutredningen.
Det har blivit de borgerliga partiernas mission att föra de stora vårdföretagens talan. Till och med högt företrädda politiker, typ Filippa Reinfeldt, hoppar med lätthet över till Aleris. Politik och företagande går hand i hand.
Efter att ha beslutat om LOV kan man bli företrädare för samma bolag som det skapats superförutsättningar för. Vad är politik och vad är lobbyverksamhet? Det kan flyta ihop ibland. I den här frågan är högern, där Sverigedemokraterna ingår, ivrigt påhejad av Almega och vårdföretagen. Men vilka är vården till för?
Varför har etableringen av privata utförare varit som störst där behoven är som minst? Det är vad det handlar om. De lättaste patienterna har även inneburit de mest lättförtjänta pengarna, helt krasst. Den förra regeringen, som bär detta ansvar, har skapat en vårdmarknad som gynnar företag och dem som har minst vårdbehov. Det tycker jag att ni ska fundera på.
Precis som Veronica Palm kommer jag att läsa vissa aktstycken ur Riksrevisionens rapport. Repetition är, herr talman, kunskapens moder. Har det blivit lättare att få kontakt med primärvården? Där finns en begränsad effekt. Har den fria etableringen lett till att vårdcentralerna finns där vårdbehoven finns? Det tycker jag är en intressant fråga.
Nya vårdcentraler har i större utsträckning etablerats i befolkningstäta områden och i områden där vårdbehoven är lägre och invånarna socioekonomiskt starkare än genomsnittet. Nedläggning av vårdcentraler har främst drabbat områden där vårdbehovet är större och där behovet av vårdcentral i närheten av hemmet kan antas vara större. Fundera på det, ni på högersidan.
Vi kan ta exemplet Stockholms län. Det är ett intressant län att titta på. Det har varit den stora experimentverkstaden för marknaden i armkrok med politikerna. Det fanns sex vårdcentraler i Botkyrka och sex vårdcentraler på Östermalm innan etableringsfriheten infördes. I dag finns det sex i Botkyrka och 13 på Östermalm.
Det speglar vad det handlar om. Kan primärvården erbjuda patienterna bättre kontinuitet? Enligt Riksrevisionen är det svårt att mäta utvecklingen. Men myndigheten har funnit indikatorer på att förutsättningarna har försämrats. Tittar man på var stafettläkarna befinner sig är det i mindre utsträckning i storstädernas innerstäder och mer i ytterstäderna och i glesbygden. Det är också en väldigt viktig fråga i detta.
Påverkar tillgänglighetsreformerna kostnaderna för primärvården? Enligt Riksrevisionen tyder inget på att reformerna har minskat kostnaderna för primärvården. Detta är Riksrevisionen. Det är inte Vänsterpartiets tankesmedja som har fixat de raderna. Det vill jag också påpeka.
Ni på högersidan, där också Sverigedemokraterna ingår, har i svaret lyft fram bland annat Vårdföretagarnas egen skrift för Vårdföretagarna 2014 Bättre tillgänglighet, kapade köer och mer vård för pengarna - Privata vårdgivare gör skillnad i sjukvården . Man undrar vem som fick de pengarna. Jag blir inte förvånad.
Hela ert koncept är att vara vårdföretagarnas företrädare, och då talar vi om de stora vårdföretagen. Det är bara att sitta här i riksdagen och se vad som kommer in genom mejlen för att förstå det. Ni verkar inte bry er om att det har skett till priset av att primärvårdens möjlighet att erbjuda likvärdig vård och prioritering av patienter med störst behov har minskat.
Precis som Veronica Palm och andra har sagt här i salen har en målkonflikt skapats när det gäller prioriteringen i primärvården. Vad ska styra? Är det efterfrågan eller behov? Det har självklart också blivit en omfördelning av resurser från dem som har sämst hälsa till dem som har bäst hälsa. Ska vi ha det så? Det är företagen själva som bestämmer var de ska etablera sig. Politikerna tappar på det sättet hela styrsystemet.
Har ni inte funderat på under de år som gått om det har blivit bra? Det funderar jag väldigt mycket på om ni har funderat på. Det finns något slags etik i detta, inte sant? Rapporten från Riksrevisionen och också andra rapporter visar att marknadstänkandet inte passar utan att behovet måste få styra. Fundera på det.
I Riksrevisionens rapport visar det sig att det i Skåne var 1 700 individer med allvarlig sjukdomsbild som inte träffade en läkare under en tvåårsperiod. De hade absolut behövt tillgänglighet. Under samma period tillkom det 47 000 nya besök av företrädesvis friska patienter. Så ser effekterna av vårdvalet ut.
Den fria etableringen krockar helt klart med den etiska koden i hälso- och sjukvårdslagen att behoven ska styra. Fler än hälften, 55 procent, av de vårdcentraler som etablerats efter införandet av vårdvalssystemet har etablerats i områden med mycket hög tillgänglighet, 32 procent i områden med hög tillgänglighet och en bråkdel i områden med låg tillgänglighet.
Det visar att storstadsområdena, exempelvis där vi nu sitter här i riksdagen, har varit väldigt gynnade medan glesbygdsområden och förortskommuner till storstäderna har missgynnats. Det blir lite märkligt. Ni i Sverigedemokraterna talade exempelvis under valrörelsen om att ni var mot vinster i välfärden. Ni talar om landsbygden och glesbygden. Nu verkar ni vurma mer för Stockholms innerstad.
Tittar man över landet för 2011-2013 har antalet vårdcentraler ökat med mer än befolkningsökningen i Stockholm, Uppsala, Östergötland och Gävleborg. I Norrbotten, Blekinge, Dalarna, Halland och Kalmar har antalet vårdcentraler däremot minskat utan att det skett en motsvarande minskning av antalet invånare. Vad säger vi om det? Är invånarna mycket friskare?
Detta är en oerhört viktig diskussion och en oerhört viktig debatt. Det handlar om jämlikhet i hälsa. Det är behoven som ska styra. Med de reformer ni satte i sjön har det blivit fel. Men ni insisterar på att köra vidare. Ni insisterar på att lämna över en stor del av makten till vårdföretagarna. Då talar vi inte om de små vårdföretagarna, utan vi talar om de stora. Ni kan ju se vilka det är som har slukat marknaden.
Med detta yrkar jag bifall till reservation 1 från Vänsterpartiet, Socialdemokraterna och Miljöpartiet.