Cristina Husmark Pehrsson (M):
Bakgrund till varför jag tittade efter vad Socialdemokraterna hade sagt om försäkringsläkare är att Socialdemokraterna har innehavt regeringsmakten under hela denna tid. Nu kritiserar de en organisation med försäkringsläkare trots att de förut har försvarat och stött organisationen. Det är inget nytt fenomen.
Om det är ny information för er att människor kommer i kläm mellan systemen och känner otrygghet över att en försäkringsläkare ska överpröva är det för mig ingen ny erfarenhet. Det kanske är för att jag har arbetat som sköterska i 30 år. Jag har varit med och hört det länge. Det är inget nytt fenomen att människor känner oro, irritation och ångest och undrar ifall de har blivit rätt behandlade.
Nu finns en utredning som ska titta efter om försäkringsläkare och försäkringstandläkare ska vara under statlig tillsyn. Det kanske är något att vänta på för att titta om det ska göras någon förändring. Jag tror också på det gemensamma arbetet i sjukskrivningsprocessen så att man kan tala samma språk och litar på varandra så att vi inte får den misstänksamhet som finns i verksamheten i dag.
Jag tror och hoppas också att vi kan vara överens om att det är arbetsförmågan som ska ge rätt till ersättning. Det är nedsatt arbetsförmåga som ska ge rätt till ersättning. Det kan inte vara någonting annat. Anna Hedborg har i sin utredning visat på att många har fått förtidspension och att det många gånger har varit en arbetsmarknadspolitisk åtgärd under väldigt många år. Hon om någon måste veta detta.
Det kan inte vara rätt att vi tar våra skattepengar som vi vill ska gå till dem som är sjuka och skadade och ge till personer som har full eller viss arbetsförmåga. Det måste bli en arbetsförmågebedömning. Jag kan inte se det på annat sätt. Självklart ska man också handskas med detta med vett och sans. Därför kommer regeringen snart att tillsätta utredningen så att vi vet vad arbetsförmåga är för någonting och närmar oss samma syn och samma samtal mellan arbetsförmedling och försäkringskassa.
Det ska inte bli så att någon är anställningsbar på det ena stället men inte på det andra och för frisk för det ena och för sjuk för det andra. Många känner igen detta. Vi hörde också i inledningen om att många känner sig misskrediterade och anklagade för fusk. Jag hoppas inte att interpellanten menar att vi inte ska arbete för att minska antalet felaktiga utbetalningar.
Det handlar enligt FUT-delegationen om 20 miljarder kronor. Där har myndigheterna själva suttit med och gjort den bedömningen. En kostnad på 20 miljarder kronor är lika mycket som polis och åklagare kostar under ett år i det här landet. Det är nästan lika mycket som allt barnbidrag. Det handlar inte bara om fusk och bedrägerier. Det handlar om felaktigheter också från myndighetens sida. Detta måste vi arbeta oerhört mycket med. Ett så stort belopp som 20 miljarder är väldigt mycket.
När det gäller kvinnor, Hillevi Larsson, har jag haft en fokusgrupp hos mig. Det är kvinnor som har haft lättare psykisk ohälsa och utmattningssyndrom. De har beskrivit för mig varför de har fått det, vilken hjälp de skulle ha behövt och hur de nu har kommit tillbaka. En del var inte alls tillbaka. Jag har haft ett seminarium som var mycket välbesökt om just kvinnor och ohälsa. Jag fokuserar väldigt mycket på kvinnor. Jag fokuserar också väldigt mycket på ungdomar.
Där ser vi speciellt unga kvinnor som i dag genom dålig skolunderbyggnad, genom att de inte har fått arbete och genom psykisk ohälsa har kommit in i en aktivitetsersättning. Vad är det för ett sätt att välkomna unga människor in i ett vuxenliv? Låt oss allihop göra vad vi kan för att minska den trenden.