KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anna-Caren Sätherberg (S):
Tack, Tobias Andersson, för frågorna! Tobias Andersson har helt rätt. Restaurang- och besöksnäringen är faktiskt en av de mest regeltunga branscher som finns. De ska förhålla sig till de kommunala, regionala och nationella bestämmelserna. Och det kan se olika ut när det gäller alkoholtillstånd i olika kommuner.
Det är en tuff bransch - jag har jobbat i den i hela mitt liv. Och det finns väldigt mycket regler. Därför startade Sveriges Kommuner och Regioner tillsammans med Visita ett branschförenklingsprogram som heter Serverat. Vad jag har hört har det inte gått så bra som man hade hoppats. Många kommuner har inte deltagit.
Då kanske man inte kan få den effekt man vill ha. Men jag delar verkligen uppfattningen att det finns mycket att göra. Nu står vi här i kammaren. Jag är inte regeringen. Jag är riksdagsledamot, precis som Tobias Andersson. Men regeringen har lovat att komma tillbaka med regelförenklingsmålen och annat, och näringsministern har gjort en regelförenklingsresa som borde innebära att man kommer tillbaka med förslag där.
Jag delar alltså uppfattningen att det finns mycket att göra för att hjälpa besöksnäringen. Men det finns en fråga som ingen ännu har fått svar på. Jag tror att man verkligen stjälper restaurangnäringen om man höjer restaurangmomsen med 14 miljarder, som Sverigedemokraterna vill göra. Det tror jag sänker hela branschen.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Jag försökte svara på frågorna i det tidigare anförandet, men jag kan ta det igen. Vad regeringen gjorde redan förra mandatperioden var att starta Serverat, som jag sa. Det gjorde myndigheterna tillsammans med Sveriges Kommuner och Regioner och tillsammans med Visita. Det handlade helt enkelt om: Hur ska vi få ned regelbördan? Det är en regelbörda i den här branschen. Den är väldigt regeltung.
Jag sitter inte i regeringen, men man får väl tillstå att regeringen har haft ganska mycket att göra under pandemin, kanske speciellt på näringssidan. Det är många olika nya förslag och många olika nya stöd. Det är sådana stöd som Sverige aldrig har haft, sådana stöd som inte fanns under finanskrisen och sådana stöd som man helt enkelt nu har arbetat fram tillsammans med näringen. Vad behövs? Det är tur att man gjort detta.
Annars vet jag, helt ärligt, inte hur det skulle ha sett ut. Detta har kanske tagit bort lite av den arbetskapacitet som annars hade funnits till annat. Men jag, som inte är regeringen, tror att vi kommer att få se regelförenklingsmålen inom en snar framtid. Det hoppas jag, helt enkelt.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Jag kan inte svara på om det finns några exakta förslag framtagna om detta nu. Däremot skulle jag vilja prata lite grann om kooperationen. Även om Liberalerna känner en stark grund i den måste jag också säga att det finns väldigt mycket i arbetarrörelsen som har med kooperationen att göra.
Om man lyssnar på kooperationen nu för tiden får man reda på att på de ekonomiska programmen i Sverige, vare sig man läser på Handels, på ekonomiprogrammet på Stockholms universitet eller någon annanstans, kan man inte någonstans läsa om kooperationen. Det finns alltså en brist. Jag tycker att det finns en brist även när vi utformar våra förslag och våra reformer.
Vi tänker inte på kooperationen som en företagsform, och vi anpassar inte heller riktigt förslagen efter den. Jag är därför glad att Joar Forssell lyfter kooperationen. Jag tror att den har en väldigt stor möjlighet som företagsform nu efter pandemin att locka fler att starta kooperativa företag och göra saker tillsammans.
Och kooperationen är stor redan som den är i dag. Den är enorm, fast man inte tror att det är så. Andelen medlemsägda företag och kooperation är enorm. Jag tackar helt enkelt för frågan.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Tack för frågan! Jag vill bara inte riktigt släppa kooperationen än, utan jag vill också tala om att det förra mandatperioden gjordes en typ av strategi i Näringsdepartementet. Jag vet inte riktigt hur den har landat eftersom jag lämnade näringsutskottet, men det ska jag ta reda på, Joar Forssell! Socialdemokraterna är inte partiet som äter tårta, utan vi äter kanske . ja, jag vet inte vad vi äter. Men andra saker, helt enkelt.
När det gäller Joar Forssells fråga om att man inte ska bry sig om företagen utan släppa dem fria måste jag säga att jag ibland står upp för byråkratin. Det kan handla om att vi vill se en klimatomställning, och det kan handla om att vi vill ha sjysta villkor för arbetstagare. Det kan handla om många saker som jag tycker är byråkratiskt viktiga.
Så uppstår oftast regler - genom att man helt enkelt vill någonting och vill få fram någonting. Men sedan kan det också finnas väldigt många onödiga regler, och dem måste man ta bort. Man kan inte bara addera, utan man måste också se att vissa regler har tjänat ut. Det är klart att man hela tiden från myndigheternas sida jobbar med det. Jag tror också att kommunerna jobbar mycket med det här och är väldigt duktiga.
De har också mer av servicegarantier - precis det som Joar Forssell efterfrågar - för byggnadslov och för andra tillstånd som företagare söker. I kommunerna är man naturligtvis också mycket närmare företagaren, och det är väldigt många regler som är på kommunal basis. Jag tror att kommunerna gör ett jättebra jobb med servicegarantier.
Jag vill också bara säga att det verkar bo en liten socialist i alla just under den här tiden med pandemin. Vi hör uttalanden från partier om Telia och vad de ska göra, och vi ser alla möjliga saker. Det verkar som att i en pandemi är det socialdemokratin vi litar på.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Lars Hjälmered har helt rätt i att förlängningar kan ha kommit sent. Ingen visste från början hur djup och lång den här krisen skulle bli. Moderaterna ville i maj och juni förra året ge 100 miljarder rakt ut till företagen i två eller tre månader - tror jag att Elisabeth Svantesson uttalade sig om - utan att ens veta vad de skulle gå till. Om Moderaterna hade fått bestämma hade pengarna varit slut nu.
Man måste hela tiden förlänga tills man ser att Sverige är på fötter. Därför har regeringen, tillsammans med Centern och Liberalerna, föreslagit en förlängning av korttidspermitteringsstödet fram till den sista september. Det är bra, för det kommer att behövas. Man har också andra stödåtgärder för den här sommaren. Vi vet nämligen att stöden kommer att behövas en längre tid, oavsett om vi har vaccinerat klart eller inte.
Självklart kommer Anna-Caren Sätherberg att se till att saker och ting händer. Proportionalitet är något som det är viktigt att vi kan vara eniga om i den här kammaren också när det gäller andra saker, till exempel arbetslöshetsförsäkringen eller annat. Där kan man bli utförsäkrad direkt om man har gjort minsta lilla fel. Jag tycker alltså att vi ska jobba vidare med proportionalitet. Det är också en viktig uppgift för regeringen.
Straffrättsbestämmelser finns på andra områden. Just nu är det tillfällig lagstiftning, men eftersom själva korttidspermitteringen kommer att bli permanent kommer regeringen säkert att återkomma med det, speciellt eftersom Stefan Strömberg föreslog det. Det gäller även tidsaspekten. Den är viktig. Företag har drabbats av att handläggningen har tagit för lång tid. Men vi ser ändå en liten, lätt ljusning.
Vi hade Tillväxtverket hos oss, och de berättade hur det ser ut med handläggningstiderna just nu.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Jag uppfattade inte någon fråga där utan mer ett resonemang. Jag vill också resonera lite och säga att jag tycker att det är härligt att Moderaterna och Lars Hjälmered nu tycker att det är fantastiskt med korttidspermitteringsstöd. Under finanskrisen ville riksdagen tillkännage för regeringen att hundra tusen industrijobb höll på att försvinna och att det inte var bra, men då svarade Moderaterna blankt nej.
Då pratades det inte om några krisstöd, permitteringsstöd, omställningsstöd, omsättningsstöd eller hyresstöd. Jag är alltså glad över att vi nu har hittat varandra i att korttidsarbetsstöd är en bra reform. Den måste naturligtvis också fungera, så att handläggningstiderna kan kortas.
Vid Tillväxtverkets senaste besök i utskottet berättade de hur de jobbar nu, och de har faktiskt kortat ansökningstiderna ordentligt under 2021. Jag hoppas att vi kan korta dem ytterligare, så att stöden kommer ut. Det enda som jag tycker är väldigt besvärligt när det gäller Tillväxtverket är att de inte lämnade in överklagandena tillräckligt snabbt. Där ligger nämligen också mycket pengar och väntar för företag.
Jag tror att hela utskottet delar åsikten att det inte var bra gjort. I övrigt tycker jag att det är väldigt bra att Moderaterna nu, när man är i opposition, tycker att korttidsarbete och korttidspermitteringsstöd är fantastiskt.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Tack, Lotta Olsson, för ditt anförande! När Moderaterna säger att det är viktigt att spara i ladorna tänker jag att det är mer i retoriken än i praktiken. Jag var kommunalråd i Åre under finanskrisen, och välfärden fick då definitivt inte de pengar den behövde. Våra välfärdsarbetare fick springa snabbare på äldreboendena, i skolan och på andra ställen.
Det fanns inte heller de företagsstöd som vi diskuterar här i dag, trots att alla uppvaktade den moderatledda regeringen om stöd.
Det finns också stöd till arbetare. När man förlorar jobbet ska man inte bli fattig, så vi har höjt a-kassan, sett till att börja förbättra sjukförsäkringen och höjt pensionerna. Det som har hänt under den här tiden hände absolut inte under finanskrisen.
Då kan man som socialdemokrat tänka att det var en himla tur att Socialdemokraterna styrde landet under den här krisen. Min fråga till Lotta Olsson är: Hur kommer det att se ut i nästa kris? Kommer Moderaterna då att prioritera företag, arbetare och välfärd, eller kommer man åter att sänka skatten?
Anna-Caren Sätherberg (S):
Ja, det är av efterklokheten man lär sig. Man lär sig också att man måste lyssna, vilket inte skedde exempelvis när IF Metall och industrin uppvaktade Moderaterna under finanskrisen om korttidspermitteringsstödet. Det är helt sant: Man kan inte bara öppna plånboken utan en tanke.
Det var därför vi sa nej när Moderaterna i kammaren förra sommaren vill lägga 100 miljarder i månaden - man visste inte riktigt till vad, men till företagen på något sätt. Så kan man inte göra. Det måste gå till seriösa, hederliga företag med behov. Annars kan man faktiskt kalla det just en killgissning - det här behovet kanske finns.
När det gäller skattebetalarnas pengar måste det verkligen vara på riktigt. Min fråga var: Har Moderaterna under pandemin, jämfört med hur man agerade under finanskrisen, tagit till sig att man vid nästa kris måste se på helheten i samhället?
Helheten i samhället är de människor som arbetar där, välfärden och företagen som får hjulen att gå runt. Är det någonting som vi kan förvänta oss att Moderaterna har tagit lärdom av till nästa kris?
Anna-Caren Sätherberg (S):
Tack, ledamoten, för anförandet! Som vi hörde i utskottet i går och som vi även hörde av statssekreteraren när han var på besök - jag antar att vi hörde samma saker - har regeringen redan tillsatt en översyn av stödet vid korttidsarbete till exempel.
Det är också ett av de tillkännagivanden som utskottet var enigt om och som riksdagen liksom nödvändiga författningsförslag lämnade till regeringen. Samtidigt var dessa myndigheter där, och de berättade alla tillsammans att det inte går att göra en analys på företagsnivå.
Kronofogdemyndigheten berättade alltså att under pandemin har färre av företagen hamnat hos kronofogden än under ett vanligt år som 2019, och 2019 var ändå, berättade Kronofogden, det bästa året, det år då det minsta antalet företag hade hamnat där.
Min fråga till ledamoten är: Hur tycker man att regeringen ska analysera detta, när myndigheterna säger att det inte går?
Anna-Caren Sätherberg (S):
Självklart tycker Socialdemokraterna att man ska veta vad det är man beslutar om och vill veta om det drabbar företag. Det var därför regeringen tillsatte en utredning i september. Den tilltro ledamoten har till regeringen är härlig. De samlade myndigheterna berättar för oss att det inte går att göra en analys på företagsnivå.
Det som efterlyses i tillkännagivandet klarar myndigheterna inte av. De kan göra enskilda intervjuer med dig eller dig. Kronofogdemyndigheten säger också att de aldrig har varit med om att det finns bara en anledning till att någon hamnar där, utan det är oftast flera.
Det känns alltså fint att man har den enorma tilltron till den socialdemokratiskt ledda regeringen, som helt enkelt ska ringa och intervjua; jag vet inte hur ledamoten har tänkt sig det. Självklart ska vi veta om det händer och vad vi kan göra åt det.
I vårt juridiska samhälle kan man kräva skadestånd om man har hamnat i trångmål på grund av att en statlig myndighet har behandlat fel.
Vi kan se på makronivå - det var det myndigheterna pratade om - att företagen i Sverige som tur är tack vare alla dessa stöd, att vi hade sparat i ladorna och att vi har beslutat om extraändringsbudget efter extraändringsbudget, har gått bättre under den här krisen. Vi har sluppit massarbetslöshet på grund av att företag inte klarar sig.
De finns inte heller hos kronofogden. Hur menar ledamoten att det som sägs i tillkännagivandet ändå ska uppnås? Men jag tycker såklart om att man har en sådan tilltro till regeringen.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Alexandra Anstrell har frågat näringsministern vilka initiativ han har tagit för att förbättra för Sveriges hästnäring och om han har för avsikt att förtydliga regelverket så att det blir tydligt att även småskaliga verksamheter kan klassas som näringsverksamhet. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Hästnäringen är en växande bransch som är viktig för utvecklingen och företagandet på landsbygden.
Näringsdepartementet och tidigare Landsbygdsdepartementet har sedan 2004 erbjudit en arena för dialog mellan hästsektorns alla organisationer, den så kallade samarbetsgruppen inom hästområdet. Syftet med gruppen har varit att skapa en gemensam plattform för en konstruktiv och fortlöpande dialog för att utbyta idéer och arbetssätt och identifiera utvecklings- och samarbetsområden.
Delvis som ett resultat av denna dialog finns sedan 2018 en av näringen antagen nationell strategi för hästföretagande som nu blivit en väl etablerad plattform för näringen. Den nationella strategin för hästföretagare är uppbyggd efter samma struktur som den nationella livsmedelsstrategin och arbetar med handlingsplaner på liknande sätt.
Samarbetsgruppen inom hästområdet är inte formellt avvecklad, men efter att den nationella strategin för hästföretagande antogs minskade behovet av den arena som samarbetsgruppen utgjorde. Det ser jag som en positiv utveckling. Den 31 oktober 2020 mottog regeringen Spelmarknadsutredningens delbetänkande Hästnäringens finansiering på den omreglerade spelmarknaden .
Betänkandet bereds för närvarande inom Regeringskansliet. Vidare beslutade regeringen i början av november om lagrådsremissen En ny konsumentköplag . Regeringen föreslår där att det införs vissa särskilda regler vid konsumentköp av levande djur, till exempel häst. Syftet är att få till stånd en mer ändamålsenlig ordning för både näringsidkare och konsumenter samt bidra till en god djurvälfärd och respekt för djur vid sådana köp.
För att en verksamhet skattemässigt ska betraktas som näringsverksamhet måste den bland annat bedrivas med vinstsyfte. Om det inte finns något vinstsyfte är det fråga om hobbyverksamhet som beskattas i inkomstslaget tjänst. Frågor kring gränsdragningen mellan hobby och näringsverksamhet är alltid bevis- och bedömningsfrågor. Det innebär att en helhetsbedömning ska göras utifrån omständigheterna i det enskilda fallet.
Så länge som vinstsyftet och övriga förutsättningar är uppfyllda kan även småskalig verksamhet klassas som näringsverksamhet. Var gränsen går i det enskilda fallet måste dock bedömas av de rättstillämpande instanserna, det vill säga i första hand av Skatteverket och i andra hand av skattedomstolarna. Skatteverket arbetar för en enhetlighet i beskattningen och rättssäkerhet utifrån omständigheterna i varje enskilt fall för medborgarna.
Jag avser inte att ta några initiativ för att förtydliga regelverket.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Tack, ledamoten, för det fina intresset för hästnäringen! Jag tycker ändå inte att man ska lägga ord i min mun om att jag någonsin har uttalat att hästnäringen inte är viktig.
Alla näringar som bidrar till öppna landskap, arbetstillfällen, de gröna näringarna och att vi får utveckling på landsbygden och en attraktiv landsbygd att bo på är otroligt viktiga. Jag har ännu inte hunnit träffa hästnäringen. Men jag kommer naturligtvis som ny minister att träffa samtliga näringar.
Vi kommer båda från Jämtland som inte har en så stor andel av hästarna. Men det har ändå skett en hel del även i den kommun som ledamoten och jag kommer ifrån. Nu invigs Åre ridhus den 12 december.
Även om jag i min roll som minister ännu inte har träffat hästnäringen var hästnäringen väldigt närvarande när jag var kommunalråd där och vi såg till att förutsättningarna fanns för att ridhuset nu invigs den 12 december. Vad gäller den småskaliga verksamheten som beskattas som näringsverksamhet försöker Skatteverket naturligtvis hela tiden att ha en enhetlig bedömning.
En viktig del i detta arbete för Skatteverket är att man gör ställningstaganden i olika frågor som sedan publiceras. Det gäller även för hästverksamheten. Ledamoten tycker inte att regeringen gör någonting för att stödja hästföretagandet. Även hästföretagandet behöver bredband, som vi har satsat mycket på.
Även hästföretagandet behöver digitalisering, där vi satsar på företag på landsbygden. Även hästnäringen behöver det som gör att landsbygden lever, det vill säga att vi också har en fungerande välfärd, där regeringen också har satsat enormt mycket. Hästnäringen behöver som alla andra näringar finnas i ett samhälle där övrigt fungerar. Där har verkligen regeringen levererat i många år.
Vi har också ett stöd just för de glesbygdskommuner som ledamoten tog upp, som bland annat vi kommer ifrån. Där har vi ett stöd specifikt för 39 glesbygdskommuner att utveckla sitt företagsklimat. Gränsdragningen mellan hobby och näringsverksamhet är alltid, som ledamoten också säger, bevis- och bedömningsfrågor.
Det innebär att en helhetsbedömning görs av omständigheterna i det enskilda fallet. Där är det upp till våra rättstillämpande instanser att avgöra. Som jag sa i mitt svar är det i första hand Skatteverket och i andra hand skattedomstolarna.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Tack, Alexandra Anstrell! Jag delar åsikten om Malva Hallbäck. Hon är fantastisk. Hon bor väldigt nära mig. Vi är nästan grannar. Återigen vill jag säga att ledamoten inte kan lägga ord i min mun om att jag inte tycker att hästnäringen är viktig. Det gör jag verkligen. Alla näringar som utvecklar landsbygden är viktiga.
Jag tycker om de öppna landskapen. De skapar en attraktivitet för människor att vilja bo och verka. Landsbygden behöver fler gröna, sköna och klimatsmarta företag. Den behöver också en välfärd och infrastruktur som fungerar.
Att regeringen inte skulle tycka att hästnäringen är viktig får helt enkelt stå för ledamoten. Vad gäller Skatteverket och de olika bedömningarna är det som jag sa de olika instanserna som bedömer. Det är helt enkelt de som gör bedömningen av vad som klassas som hobbyverksamhet och vad som klassas som näringsverksamhet.
I ett pm har man försökt att göra gränsdragningen mellan hobby och näringsverksamhet. Det är för att man ska kunna se det som ledamoten talar om, det vill säga att det ser likadant ut över hela Sverige.
Det ska finnas en avsikt att bedriva verksamheten varaktigt, det ska finnas en affärsplan och ekonomiska kalkyler eller liknande, marknadsföring ska ske för att nå kunder eller en kundkrets och särskilda tillstånd ska finnas om sådana behövs. Det ska finnas en särskild lokal och olika inköp och investeringar. Som ledamoten tar upp handlar det även om avel, härstamning, tester, bedömningar, historiska prestationer etcetera.
Det finns alltså ett pm att förhålla sig till, och i och med det ska man eftersträva de likvärdiga bedömningar som ledamoten anför. Hästnäringen är viktig.
Som jag började mitt anförande med att säga är det inte ens två veckor sedan jag blev statsråd, men jag kommer naturligtvis att träffa hästnäringen och se vad vi mer kan göra för att se till att vi har en fungerande hästnäring som gör att landsbygden lever och att en plats är attraktiv att bo på. Och som ledamoten säger gäller detta inte bara landsbygden, utan vi har hästar även i staden.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Tack, Alexandra Anstrell, för dina frågor! För mig handlar det om att vi måste hitta en bra balans. Vi har flera mål som vi ska uppnå. Jag tror till exempel inte att Moderaterna har något annat mål än att följa riksdagens uppsatta mål eller de krav som EU ställer på oss.
Men med det sagt ska vi naturligtvis ha en bra och fungerande livsmedelsproduktion, och vi vill också öka animalieproduktionen. Det är en del av livsmedelsstrategin. Glädjande nog kan vi också se att folk i Sverige handlar mer och mer svenskt.
De svenska produkterna, den goda maten, ökar i förhållande till annat, speciellt när det gäller kött, vilket är positivt. Importen blir mindre. Om regeringen bryr sig? Ja, det är klart att vi bryr oss om alla de här frågorna. Vi bryr oss om en levande landsbygd.
Vi bryr oss om den oro man kan känna där man har haft rovdjursangrepp. Vi bryr oss om dem som drabbas. Det är därför vi har Viltskadecenter. Det är därför vi har ökat ersättningen som förut var på 80 procent till 100 procent. Det är därför vi har förebyggande åtgärder. Men vi vill också se den här balansen.
När det gäller de gröna näringarna är ambitionen absolut att vi ska ha fler klimatsmarta gröna jobb på landsbygden, samtidigt som vi har våra rovdjur som vi ska förvalta. Det är också precis som Alexandra Anstrell säger.
Förvaltningen är regionaliserad, och jag tror att vi delar åsikten att det är bra. Det är regionalt man vet hur det ser ut. Det är regionalt man fattar sina beslut.
Det är regionalt man avgör om man behöver ha licensjakt för att man ser ett problem med våra rovdjur, i det här fallet vargen.
Anna-Caren Sätherberg (S):
Tack, Alexandra Anstrell, för väldigt många bra frågor! Jag sa just i mitt anförande att Regeringskansliet bereder den viktiga frågan om sekretess. Det är precis som Alexandra Anstrell sa att en sådan sekretess kan behövas; det är helt rätt.
En population på 170-270 vargar handlar bland annat om EU:s art- och habitatdirektiv. Vi ska ha en gynnsam bevarandestatus. Jag sa i mitt anförande att för att vi ska kunna ha en population behöver en finsk eller rysk varg komma in vart femte år.
Vi bedömer att vargantalet just nu är högre än 270, men den 2 januari nästa år startar licensjakt på 33 vargar. Jag kan inte svara på om det revir som Alexandra Anstrell talar om finns med i detta, för det vet jag inte.
Det är nämligen länsstyrelserna som gör bedömningen och själva anger vilken licensjakt de vill ska göras. Det här är inte lätta frågor. Det handlar om att vi ska kunna ha kvar våra stora rovdjur samtidigt som vi vill ha gröna näringar och en landsbygdsutveckling med ökad animalieproduktion.
Vi vill även se ett ökat antal gröna klimatsmarta jobb och att det finns ett öppet landskap. Man ska kunna bo, verka och leva på landsbygden och i hela landet. Frågorna är alltså inte lätta. Vi måste utgå från det vi har åtagit oss i EU att göra, det vill säga ha en gynnsam bevarandestatus för våra stora rovdjur.
Jag tror inte att det finns någon i denna kammare som inte vill att vi har stora rovdjur i Sverige. Däremot ska det naturligtvis vara en population som har en bevarandestatus och som fungerar. Tills vi har det får vi ha det antal vi har.