KBLab/rixvox huggingface dataset:
Tina Acketoft (L):
Jo, det handlar, Ibrahim Baylan, om att vara för eller emot friskolor. Det blev tydligt tidigare. Jag tror att vi båda två är för friskolor om de har en verksamhet där det är öppet, transparent, rättssäkert och rättvist gentemot en annan skolhuvudman. Det handlar om att vara för eller emot det fria valet, alternativt mångfald. Vi vet att vissa partier inte är det. Men jag tror att det finns en bred majoritet för det.
Det hedrar Ibrahim Baylan att han säger att vi har lagt fram förslag. Det vet jag, och jag hoppas att vi snart kommer till en slutsats vid beredningen av förslagen i Friskolekommittén. När vi talar om Landskrona var jag inne på att det är mycket möjligt att vi behöver ha en samrådsplikt som innebär att friskolor måste flagga för att det finns ett eventuellt nedläggningshot så att man i god tid kan diskutera detta med kommunen.
Men vi vet att de allra flesta nedläggningar sker med det allra bredaste samförstånd där man hjälps åt, där både friskolorna och kommunerna hjälps åt för att hitta en bra lösning. Låt mig säga till er som tror att Landskrona ligger i den norrländska avfolkningsbygden. Jag tror att det går ett tåg i kvarten till Helsingborg och till Malmö. Det tar 15 minuter att åka till Helsingborg och 25-30 minuter till Malmö. Det finns goda alternativ.
Jag tycker fortfarande inte att man ska behöva byta ort, men det måste vara möjligt att tänka sig att åka 15 minuter till skolan. Det tar faktiskt längre tid för de flesta av oss att gå till riksdagen.
Tina Acketoft (L):
Rosanna Dinamarca påpekade i sitt anförande att ingen hade kunnat förutse friskolexplosionen, hur populärt det skulle bli att få välja friskola, hur mycket det skulle växa, hur många nya platser som skulle komma. Det var ingen som kunde förutse det. Det var därför Friskolekommittén tillsattes för att hitta ett system som är anpassat, som är reglerat, som styr, som är transparent, som är rättssäkert, som ser till att det blir lika villkor så gott som det går.
Friskolekommittén är tillsatt av alliansregeringen för att vi vill förändra och för att vi vill ha en lagstiftning som är anpassad efter situationen i dag och inte efter situationen 20 år tillbaka. Vad gäller nedläggningen av Rosengårdsskolan säger Ibrahim Baylan att skillnaden är att kommunen har ansvar. Ja, men kommunen ansvarar även för de skolor som läggs ned som är i friskoleregi. De har därför en pott pengar för att kunna ta hand om de elever som eventuellt lämnar en friskola.
Kommunerna har en ersättning därför att de har ett större ansvar, och det har vi erkänt. Det är därför vi har den lagstiftningen. Oseriösa aktörer ska inte driva skola. Det ska de göra som har ett mål och där det är utbildning som är i fokus. De ska ha ett långsiktigt mål för hur utbildningen ska bedrivas. Det ska inte vara ekonomiska kortsiktiga planer. Det tror jag att vi alla är överens om.
Nu försöker vi i Friskolekommittén bara komma fram till hur det exakt ska formuleras. Socialdemokraterna brukar numera säga: Ta den utsträckta handen. Låt oss komma till en riksövergripande överenskommelse. Jag hoppas verkligen att Ibrahim Baylan tar den handen, så att vi får en överenskommelse som kan gagna alla de här eleverna.
Tina Acketoft (L):
Rossana Dinamarca ska hedras för att hon konsekvent har kört en linje där hon tycker att detta är viktigt och drivit den, men hon har alltid varit i opposition. När man är i opposition är det lättare att vara för allt som är bra, för det finns ingen begränsning för hur mycket man kan vara för.
När jag debatterade i kammaren och ville ha igenom en lagförändring var Socialdemokraterna konsekvent emot det för att sedan i opposition vara för det. Det är inte riktigt hederligt. Stimulansbidraget kommer förmodligen att ge den effekt vi eftersträvar i stället för att vi inför det i lagtext. Gör det inte det får vi förändra lagtexten.
Det är inte realistiskt att en lagstiftning säger att vi har arbetsplikt medan en annan säger att man inte kan få barnomsorg på oregelbunden arbetstid. Vi har tagit ett steg i rätt riktning när det gäller att se till att alla har rätt till barnomsorg oavsett arbetstid.
Tina Acketoft (L):
Med en kaffekassa på 108,5 miljoner kronor har man ganska dyra kaffevanor. Jag är varken för eller emot stimulansbidraget. Det är inte det som är det viktiga. Det viktiga är att se till att kommunerna tar sitt ansvar och ordnar barnomsorg på oregelbunden arbetstid. Jag vet att situationen förändrades i många kommuner redan innan stimulansbidraget infördes. Därför var jag tveksam till att införa det nu.
Man borde nämligen ta sitt ansvar som kommunpolitiker när man är huvudman i denna fråga. Vi får se om bidraget ger effekt och är den morot som behövs för att även de kommuner som inte förstått sitt ansvar ska ordna barnomsorg på oregelbunden arbetstid. Fungerar det inte får vi se över det igen. Jag är inte främmande för att gå den väg som Vänsterpartiet vill, vilket jag tror att Rossana Dinamarca vet.
Tina Acketoft (L):
Denna fråga kanske ytterligare visar att liberaler och sverigedemokrater står så långt ifrån varandra som man någonsin kan komma. Rätten till kvinnors kroppar är en fundamental rättighet, Julia Kronlid. Hur mycket än Julia Kronlid tycker att så inte är fallet och vill tala om abortgränser och veckor hit och veckor dit är det ett faktum. Politik handlar väldigt mycket om att tycka. Det handlar om att följa sin ideologi och sin ryggrad.
Jag tycker att det är en mänsklig rättighet att jag ska få bestämma över min kropp precis som Julia Kronlid ska få göra det över sin. Jag tycker att det är ett fördärv att man i stora delar av världen förnekar kvinnor denna rättighet när vi vet att den är så fundamental för att man ska kunna få ett jämställt samhälle. Om kvinnor inte ens har rätten att bestämma över sin egen kropp, hur ska vi då tro att vi någonsin ska upprätthålla ett jämställt samhälle? Jag tycker detta, Julia Kronlid, och dessutom är det rätt.
Tina Acketoft (L):
Jag tror att den diskussion som Julia Kronlid nu försöker ta upp snarare hör hemma i socialförsäkringsutskottet eller socialutskottet. Jag hävdar igen med emfas och med all rätt i världen att kvinnans rätt till sin egen kropp är helt fundamental. Den enskilda kvinnans beslut, om hon någon gång skulle behöva ställas inför det beslutet, är oerhört svårt.
Då kan inte vi som samhälle dessutom belasta henne ytterligare med att föra diskussionen på den nivå som Julia Kronlid nu försöker göra. Jag hävdar igen med emfas och med all rätt i världen att rättigheten till kvinnans kropp är kvinnans egen. Utan de rättigheterna har vi ingen möjlighet att bygga det samhälle som jag som liberal vill se.
Det är ett jämställt, öppet och fritt samhälle där vi värnar om de mänskliga rättigheterna, gemensamt står upp för dem och inte börjar diskutera om den enskilda kvinnans kval som hon kan ställas inför. Det som Julia Kronlid och Sverigedemokraterna försöker göra är att ytterligare belasta och skuldbelägga. Dessutom försöker de med berått mod se till att mängder av kvinnor i världen förnekas rättigheten till säkra och lagliga aborter. Då är vi inne på en väldigt farlig väg.
Tina Acketoft (L):
Under denna rubrik har vi två delikata ärenden som utskottet har ägnat mycket tid och huvudbry åt. Det gäller kultur- och demokratiministerns hantering av frågor kring en nationell samordnare och försäljningen av Vattenfalls brunkolsverksamhet. Detta är verkligen frågor där det gäller att hålla fokus på vad det är KU är satt att granska och att sortera mellan vad som är fakta och vad som är kvällspressjournalistik - som inte ska föraktas men som definitivt inte får tas för hela sanningen.
Dessutom ska KU sortera ut vem som har sagt och gjort vad och när. Bakgrunden till båda ärendena har mina kollegor förtjänstfullt redan redogjort för, så det jag ska avhålla mig från att upprepa. Men jag kan ändå inte låta bli att kort kommentera dessa båda olyckliga fall, som ju också tas upp på KU:s svarta lista. Vad gäller kultur- och demokratiministerns hantering av frågor kring en nationell samordnare kan man väl enkelt säga att det varit en sällsynt röra.
KU konstaterar dock att det var Alice Bah Kuhnke som fattade beslutet om anställning av tjänstemannen hos den nationella samordnaren och att kultur- och demokratiministerns uttalanden i en tidningsintervju kunde tolkas som att anställningsbeslutet hade fattats av samordnaren, vilket alltså inte var fallet. Detta föranleder utskottet att ännu en gång framhålla vikten av att statsråds uttalanden är korrekta.
KU:s granskning visar också att samordnaren inte har lämnat någon årlig redogörelse av den nationella samordnarens arbete till Regeringskansliet. Kultur- och demokratiministern har framhållit att Regeringskansliet har fått information om kommitténs arbete på annat sätt. Utskottet vill likväl betona vikten av att Regeringskansliet håller sig tillräckligt underrättat om förhållandena i kommittéerna för att kunna vidta åtgärder om så krävs.
Det finns som sagt mycket att fundera på runt den nationella samordnaren. Det gäller tydliga uppdrag och ansvarsfördelningar liksom hur rutiner följts. Men jag anser att KU i och med detta har fullgjort sin del i granskningen med anledning av den anmälan som kom in.
På KU-språk formulerar vi det som att vi "framhåller vikten av att statsråds uttalanden grundas på uppgifter som är korrekta" - ännu en gång. På ren svenska skulle jag säga att jag som riksdagsledamot och medborgare blir rejält arg när berörda ministrar uttalar sig på ett sätt som i bästa fall kan tas för okunskap och i sämsta fall som ett sätt att vrida opinionen i den riktning man själv utifrån sin egen ideologiska övertygelse skulle föredra. Gransknings- betänkandeVissa frågor om regeringens ansvar för förvaltningen och statliga bolag
Tina Acketoft (L):
Även jag, från Liberalernas håll, ska göra processen kort - det gäller något som har varit en väldigt lång process. Jag ska hänvisa till det anförande som Allan Widman höll i debatten den 29 mars. Han framhöll, som före detta ordförande i Veteranutredningen, hur tacksam och glad han var. Det var Veteranutredningen som lyfte frågan om betydelsen av en flaggdag för våra veteraner.
Annicka Engblom och Per-Ingvar Johnsson har mycket förtjänstfullt redogjort för hela händelseförloppet. Vi liberaler yrkar med glädje bifall till utskottets förslag i betänkandet om tillkännagivandet och ser fram emot att få fira en riktig flaggdag så småningom. Kanske hinner vi göra det redan den 29 maj detta år.
Tina Acketoft (L):
När jag kommer som sista talare i en debatt som denna finns det inte så mycket mer att säga. Jag tror att vi alla, särskilt efter den rannsakan som det innebar när utskottet 2016/17 arbetade med att ta fram förslag till nya riksrevisorer för denna kammare att rösta om, insåg betydelsen av en väl fungerande riksrevision med tydliga regler.
Det handlar om att man är väl rustad med utvalda riksrevisorer för vårt lands och våra medborgares väl och ve. Det ska på inget sätt tas som något utslag av lättsinne när jag i denna fråga för tids vinnande gör detta inlägg mycket kort eftersom mina kollegor så förtjänstfullt har redogjort för ärendet och förslagen. De följer på en i princip helt enig parlamentarisk utrednings förslag, med undantag för ett särskilt yttrande från Vänsterpartiet, och ett i princip helt enigt utskott, med undantag för reservationer från sverigedemokrater.
Jag instämmer helt enkelt med föregående talare och yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på motionerna.
Tina Acketoft (L):
I detta betänkande tar vi upp frågor som rör allt från Svenska kyrkans ställning till storleken på kyrkoavgiften. Jag kommer att fokusera på att det är hög tid att befria Svenska kyrkan, vilket egentligen skulle kunna ses som ett alexanderhugg vad gäller alla frågor i betänkandet. På så sätt hade de ju varit lösta. Trossamfunden är en central del av det civila samhället och ska som sådana ha goda möjligheter att verka.
Staten är sekulär, men det innebär inte att man därför inte har något ansvar: Statens ansvar är att säkra en fri religionsutövning - eller ingen alls - och därmed att inte ta ställning för en viss religion eller vissa samfund. Det var genom kyrka-stat-reformen 1999 som relationen mellan Svenska kyrkan och staten ändrades i grunden. Kyrkolagen med rötter i 1600-talet liksom statens medverkan i beslut kring Svenska kyrkans inre verksamhet avskaffades.
Detta var något som Liberalerna, som har djupa rötter i kampen för religionsfrihet, hade verkat för under mycket lång tid. Reformen innebar dock inte att statens särskilda styrning av Svenska kyrkan upphörde helt. Medan andra samfund fritt väljer sin egen organisationsform finns det en särskild lag om Svenska kyrkan som detaljerat reglerar samfundets uppbyggnad, församlingens uppgifter, biskoparnas roll, kyrkomötets beslutsbefogenheter och så vidare.
Lagen om Svenska kyrkan får ses som en del av den bredare kompromiss som på 1990-talet möjliggjorde de förändrade relationerna just mellan staten och Svenska kyrkan. För oss liberaler är det dock uppenbart att detta bara är en etapp på vägen mot att Svenska kyrkan uppnår fullt oberoende på samma villkor som övriga trossamfund i Sverige. För att Svenska kyrkan ska stå helt fri från statlig styrning anser därför Liberalerna att den särskilda lagen om Svenska kyrkan ska avskaffas.
Svenska kyrkan bör, liksom alla andra samfund, ha full frihet att avgöra sin egen verksamhet. Det är dess medlemmar, inte riksdagen, som ska avgöra samfundets vägval i religiösa frågor. Vi är fullt medvetna om att ett avskaffande av lagen om Svenska kyrkan eventuellt kan medföra anpassningar i övrig lagstiftning. Det påverkar dock inte i sig Svenska kyrkans ansvar vad gäller begravningsväsendet.
Inte heller trossamfundens möjlighet att via Skatteverket få hjälp med uppbörden av medlemsavgifter påverkas, eftersom detta regleras i annan lagstiftning. Med det, herr talman, vill jag yrka bifall till reservationerna 1 och 3.
Tina Acketoft (L):
Som vi nu har hört ett antal gånger föreslår utskottet att riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen för att stärka integritetsskyddet för enskilda. Också Liberalerna yrkar bifall till och ställer sig bakom förslaget i sin helhet. Låt mig också, fru talman, för tids vinnande säga att jag till fullo instämmer i det som mina kollegor i Socialdemokraterna, Moderaterna och Centerpartiet har sagt, så kan vi förkorta debatten något.
Men jag vill ändå lyfta frågan om införande av en ny sekretessbestämmelse till skydd för enskilda som lämnar stödförklaringar enligt EU-förordningen om medborgarinitiativet, för det är inte på något sätt ett självklart ställningstagande för en liberal. Sekretess är bra när det gäller att skydda till exempel individers integritet och säkerhet eller sådan information som kan utgöra en fara för rikets säkerhet.
Men den huvudregel vi har i Sverige, som säger att allmänheten och massmedierna ska ha insyn i den offentliga förvaltningen hos staten och kommunerna, är ypperlig och något vi måste vakta och helst också exportera till EU och övriga världen. Därför är vi skeptiska till att införa en bestämmelse om sekretess för personer som stöttar medborgarinitiativ.
Med den ursprungliga lydelsen i utskottets ställningstagande hade vi liberaler varit tvungna att antingen reservera oss eller åtminstone avlämna ett särskilt yttrande där vi framhåller vikten av öppna processer som en del av en öppen demokrati. Men efter en mycket konstruktiv dialog i utskottet kom vi dock fram till ett gemensamt ställningstagande som vi kan leva med därför att liberaler tror på EU, och samarbete kräver ibland kompromisser.
Vi anser inte att denna kompromiss på något sätt skadar oss. Vi vill understryka vikten av att regeringen noga bevakar de svenska principerna om öppenhet, insyn och transparens i EU-förhandlingar. Vi påpekar också att den ordning som finns i Sverige med öppenhet när man till exempel skriver på ett krav på kommunal folkomröstning är bra och fungerar väl.
Utskottet anser att den svenska ordningen med öppenhet hade varit att föredra, men vi inser samtidigt betydelsen av att motsvarande regler gäller i alla EU-länder eftersom medborgarinitiativ är en paneuropeisk företeelse som är en direktkanal till EU-kommissionen. För att det ska fungera måste alltså samma regler gälla för hela EU. Fru talman!
Med denna brasklapp yrkar Liberalerna bifall till utskottets förslag.
Tina Acketoft (L):
Med risk för att göra detta till mitt kortaste inlägg någonsin: Nej, det löser inte problemet. Jag skulle snarare säga att Sverigedemokraterna bidrar till ett mycket större problem genom att lyfta bort alla diskrimineringsgrunder och i stället skapa en enda stor diskrimineringslag.
På vilket sätt skulle det förbättra situationen för dem som kommer från andra länder, har en annan kultur och vill bli en del av Sverige men möts av människor som anser att de inte har lika mycket rättigheter för att de inte ser ut och beter sig som infödda svenskar? På vilket sätt skulle Jonas Millards förslag till diskrimineringslagstiftning lösa det?
Tina Acketoft (L):
Sverigedemokraterna förnekar sig aldrig. Era lösningar är enkla för att era problem är enkla. Den som tar in hela bilden inser att det inte är så lätt. Inget är vitt eller svart. Det enda som är vitt eller svart är att alla människor har samma rättigheter och samma värde. Det kan man inte tumma på.
Det ni försöker göra är att hitta en liten öppning där ni kan låta påskina att ni vill något gott när det enda ni i själva verket vill är att peka ut andra som annorlunda. Det är det enda ni vill. Nej, det finns inga enkla lösningar, för det är inga enkla problem. Man måste vara djärv nog att våga se att myntet har två sidor.
En diskrimineringslagstiftning måste innehålla specifika grunder för att människor inte ska falla mellan stolarna. Jonas Millard kan skaka på huvudet hur mycket han vill, men så är det.
Tina Acketoft (L):
Vilka bilder som målas upp för Fredrik Erikssons inre vill jag inte ens föreställa mig. Den människosyn och den världsordning som Sverigedemokraterna i Fredrik Erikssons representation förevisar här kan jag över huvud taget inte visa någon som helst förståelse för. Vi tror på ett Sverige där vi har ett folkvalt parlament, precis som det som Fredrik Eriksson faktiskt är representant för. Vi tror tillika att vi behöver ett bredare och större EU som tar ett gemensamt ansvar för de frågor som vi behöver lösa.
Representanterna där är också folkvalda, men detta försöker Fredrik Erikssons parti ständigt tvinga bort. Man är folkvald som Europaparlamentariker, och man är folkvald i Sveriges riksdag. Därför har vi ett folkstyre, och det är det som det här betänkandet verkligen vill hamra in att vi ska få behålla även om vi får en regim som inte i grunden tror på vars och ens lika värde och vars och ens lika röst. Alla röster är lika mycket värda.
Tina Acketoft (L):
Det verkar som att Jens Holm och jag är överens även vad gäller asylpolitiken. Jag tycker att vårt beteende är skamligt. Liberalerna har hela tiden varit tydliga med detta. Redan innan flyktingströmmen kom 2015 var vi tydliga med att det behövs en gemensam asylpolitik i EU. Människor behöver fördelas jämnt över EU. De måste naturligtvis ha rätt att komma hit.
Jag säger till Jens Holm att vi är överens i denna fråga också, precis som vi sitter i EU-nämnden och varje gång påpekar Turkiets svagheter när det gäller demokrati och mänskliga rättigheter. Vi från svensk sida måste vakta mänskliga rättigheter i alla lägen. Jag kan bara säga till Jens Holm att vi är överens om att det behövs en gemensam asylpolitik och att det behövs fler lagliga, säkra vägar in.
Antalet kvotflyktingar behöver öka, och de måste få en dräglig levnadsstandard när de kommer hit.
Tina Acketoft (L):
Förlåt mig vad gäller frågan om miljöambitionerna. Den frågan missade jag att svara på. Det är helt rätt att miljöambitionerna inte står med i kommissionens arbetsprogram. Men EU måste vara en stark röst i detta. De måste finnas med. Jag ser fram emot vad statsrådet kommer att svara på frågan om hur Sverige avser att se till att EU blir en stark röst i miljöfrågorna. Vad gäller Turkietavtalets upplösning eller inte är det oerhört viktigt att vi följer händelseutvecklingen noga.
Jag ställer mig inte negativ till att vi kommer att komma till en tidpunkt när vi behöver se andra lösningar.
Tina Acketoft (L):
Nej, jag skryter inte om att miljörörelsen har utsett oss till en grön röst i riksdagen. Det är något som jag tackar för och tar emot, för det är de som har gått före mig i den här kampen som har gjort det gedigna arbetet, och det är någonting som jag avser att leva upp till, som jag sa. Det är inte skryt, utan det är fakta. Så är det.
Vi har utsetts till partiet med den bästa gröna politiken - visserligen inom Alliansen i vissa fall men även rent generellt i andra fall. Grön skatteväxling är något som vi tror på i alla högsta grad, och det är precis som jag säger att vår filosofi, vår vision, är att vi har ett samhälle där det ska kosta att förorena och inte ska kosta att vara en god aktör både på marknaden och som privatperson.
Låt mig säga när det gäller flygbränsle att vi inte är emot en beskattning av CO2, men vi är emot en kategorisk beskattning av flyget oavsett hur mycket CO2 man släpper ut. Den som förorenar mest - den flygplanstyp, den aktör som förorenar mest - ska betala mest också.
Men man ska inte straffa flygplan som faktiskt i dag flyger med mindre CO2-skadliga drivmedel. Det är vår syn på hur flygskatten ska utformas, och dessutom anser vi att den bör utformas på EU-basis för att få verklig effekt. Det här är bara en del av vår politik, och vi väljer att se EU som en tydlig aktör där.
Sverige är fantastiskt duktigt och ska fortsätta att vara ett föregångsland i EU, men EU ska också vara ett föredöme för resten av världen.
Tina Acketoft (L):
Ja, vi väljer att ta bort flygskatten som den ser ut i dag; det är helt rätt. Men det är viktigt att vi inte straffar de aktörer som faktiskt gör ett gott arbete i dag, utan det är de som förorenar mer som ska betala mer. Det är viktigt att vi lyfter upp och driver frågan aktivt på EU-basis. Jag är tacksam för att Miljöpartiet är den aktör som vi liberaler kan hålla i handen när vi går ut i den kampen.
Ska vi göra någon verklig skillnad för miljön måste vi se till att de som kan verkligen nyttjar det minst CO2-aggressiva drivmedlet och att det här görs på EU-basis och får verklig effekt för miljön.
Tina Acketoft (L):
Nej, vi har naturligtvis kommit fram till det ställningstagandet genom att väga samman alla de olika diskussioner vi har haft i den här salen tidigare. Byggreglerna finns fortfarande. Djurskyddslagarna gäller fortfarande. Granskning, besiktning och kontroller kommer fortfarande att ske. Regelverket finns alltså.
Vad är det som gör att ledamoten Manhammar tycker att denna ytterligare överprövning av alla dessa regelverk måste ske? Jag förstår att han gör sig till talesman för böndernas väl när han säger att man gör detta för att bönderna inte ska få merkostnader. Det är ju i allra högsta grad behjärtansvärt, men byggreglerna och kontrollerna finns som sagt fortfarande.
Det enda vi nu säger att vi borde kunna ta bort är just förhandsprövningen. Varför är det så orimligt?
Tina Acketoft (L):
Jag tycker att det är symtomatiskt att ledamoten Manhammar talar om mig som liberal. Det är kanske just här skillnaden ligger: Liberaler tycker inte att allting måste regelstyras och lagstyras, utan vi tror på den fria individen. Här har vi redan kontrollmekanismer i funktion. Vi har byggregler, och vi har djurskyddslagar som fortfarande gäller. Vi har granskning och besiktning som fortfarande ska ske, och vi har kontroller som ska utföras.
Varför är det just denna grupp näringsidkare som alltid måste överprövas när det gäller extra lagstiftning? Vi har ett gott djurskydd. Detta kommer inte att förändra det; det är jag helt övertygad om. Överläggningen var härmad avslutad.