Annicka Engblom (M):
Som tidigare har redovisats har Tullverket tydliga och klara verksamhetsmål. Den ena delen, som hanterar den legala delen, är att säkerställa att rätt tullintäkt kommer till staten på rätt sätt. Det är en mycket viktig servicefunktion, som ofta kommer bort i debatten, till både våra nuvarande och framtida företagare. Den andra uppgiften är att motverka den illegala och brottsliga smugglingsverksamheten.
Tullverket är den främsta utposten i brottsbekämpningen. Genom att dess personal står och bevakar våra gränser kan narkotika, alkohol och vapen förhindras att komma in i vårt land. Genom Tullverkets arbete underlättas därmed också polisens arbete.
Sedan hösten 2007 deltar Tullverket tillsammans med åtskilliga andra myndigheter i den nationella mobiliseringen mot den organiserade brottsligheten som finansministerns kollega justitieminister Beatrice Ask har startat. Syftet är att våra brottsbekämpande myndigheter och även andra myndigheter ska samverka i större utsträckning för att komma åt den brottsligheten. Det har talats väldigt mycket om Norrland och Skåne i debatten. Nu tänker jag vidga debatten och lägga till en annan landsdel, nämligen Blekinge.
Planerna på att minska bemanningen i Karlshamn med 22 tjänster passar inte in i denna ambition. Tullverket i södra Sverige står för nästan 85 procent av den mängd narkotika som beslagtas totalt i hela landet. Enligt den femgradiga skala som Tullverket använder för sin hotbildsanalys hamnar Blekinge i högsta klassen.
Att ha en situation i Blekinge där redan i dag bara varannan ankomst vid hamnar bevakas är inte godtagbart. Blekinge genomkorsas varje dag av så kallad högrisktrafik i form av lastbilar från Polen, Baltikum och också från ett land som inte omfattas av Schengenavtalet, nämligen Ryssland i form av Kaliningradområdet.
Jag kan ha en något mer kritisk inställning än finansministern till Tullverkets slutsatser. Alla myndigheter ska självfallet rannsaka och effektivisera sin verksamhet för att på bästa sätt använda sina anslagspengar. För Tullverkets del har givetvis situationen förändrats i och med Schengenavtalet, men inte antalet brott.
Jag har många synpunkter på de slutsatser som resonemanget i Tullverkets utredning utmynnar i. Jag finner denna internutredning - det är trots allt fortfarande en internutredning - ytterst bekymmersam ur flera aspekter eftersom jag inte får ihop hur man ska kunna bli duktigare på att beslagta illegala varor samtidigt som man minskar personalstyrkan.
Att arbeta smartare är ganska opreciserat. Jag har besökt Tullverket vid ett flertal tillfällen, och jag är en fan av Tullverket. Jag beundrar deras arbete och deras intuition - deras tullarnäsa - som inte kan ersättas fullt ut av datorskärmar och analytiska teorier på distans.
Hade inte erfarna ögonpar tillsammans med teknisk kunskap varit på plats i Karlshamn för ett par veckor sedan hade bland annat nära 50 kilo metaamfetamin funnit sin väg till unga missbrukare. För tullens del handlar det om mycket mer än bara ett jobb. Det är en samhällsinsats. Människor ska kunna lita på att tullen har både personella och finansiella resurser till sitt förfogande.
Jag känner mig lugnare av de besked som finansministern har gett uttryck för tidigare i interpellationsdebatten: att detta är en prioriterad verksamhet för alliansen och regeringen och att finansministern kommer att ta det i beaktande i sitt pågående arbete med vårpropositionen. En fråga hänger dock kvar i luften.
Om nu Tullverket får sina äskanden fullt ut eller till delar - ämnar då Tullverket fortfarande driva igenom sina förslag? Man spelar ett högt spel med sitt förtroendekapital hos den egna personalen.