Pål Jonson (M):
Tack, försvarsministern, för svaret på min interpellation! Jag kommer att ta upp tråden där försvarsministern slutade, nämligen utredningen om den kommande materielförsörjningsstrategin. Jag sitter nämligen med i referensgruppen för denna utredning. Det var Försvarsberedningen som gjorde bedömningen att Sverige behöver en ny materielförsörjningsstrategi. Utredningen från Försvarsberedningen kom i maj 2019. Jag kan konstatera att regeringen tog god tid på sig för att tillsätta en utredare och skriva direktiv.
Det tog ett och halvt år innan man agerade. Det innebär att den här utredningen inte kommer att vara klar förrän tidigast i maj 2022, vilket innebär att Sverige inte kommer att få en ny materielförsörjningsstrategi på plats förrän tidigast under andra halvan av 2023, enligt min bedömning. Fru talman! Det finns likväl starka skäl till att Sverige behöver en ny materielförsörjningsstrategi. Det viktigaste är definitivt det försämrade omvärldsläget.
Den förra materielförsörjningsstrategin skrevs för 15 år sedan, och vi har ju ett helt annat omvärldsläge att hantera i dag. Risken för ett väpnat angrepp mot Sverige kan inte uteslutas. Vi måste helt enkelt vara säkra på att Försvarsmakten kan få den försvarsmateriel som den behöver i såväl fred som kris och ytterst krig.
Vi måste tillgodose att vi har en mycket högre försörjningssäkerhet på försvarsmaterielområdet vid ett försämrat omvärldsläge. Fru talman! Det är också viktigt att beakta hur vår försvarsmaterielförsörjning påverkas av det fördjupade EU-samarbetet. När vi fattade beslut 2007 om den nuvarande försvarsmaterielförsörjningsstrategin byggde den på en anpassning till EU:s försvarsupphandlingsdirektiv.
Sedan 2007 har det dock skett hiskeligt mycket inom EU-samarbetet. Vi har numera EU:s försvarsfond att förhålla oss till. Denna fond består av närmare 80 miljarder kronor under programperioden. Ur den ska man kunna få bidrag för att utveckla militära förmågor på gemensam europeisk grund.
Jag tror att det är väldigt viktigt att Sverige i sin materielförsörjningsstrategi har en strategi för hur man ska förhålla sig till EU:s fördjupade säkerhets- och försvarspolitik. Försvarsfonden finns. Pengarna ska hem till huvudstäderna. Nu behöver vi dra nytta av den försvarsfond som finns för att stärka det svenska militära försvaret. I grunden handlar det om att vi kommer att betala in närmare en halv miljard kronor till försvarsfonden varje år.
Då måste vi helt enkelt se till att den används även för att bygga upp det svenska försvaret och försvarsindustrin som är befintlig i Sverige. Annars kommer vi att finansiera andra länders försvarsmakter och försvarsindustrier. Vi behöver också ha en mycket starkare process som håller ihop myndigheter, akademi och företag i Sverige om vi ska vara framgångsrika i EU:s försvarsfond. Fru talman!
Det jag saknar i utredningen kopplat till materielförsörjningsstrategin är frågan om Sverige också ska ha en försvarsindustristrategi. Jag kan tycka att vi vore betjänta av att ha en sådan. Det handlar om att det försämrade omvärldsläget medför att vi behöver tänka hårdare i termer av försörjningstrygghet, men det handlar också om att de försvarsföretag som finns i Sverige utgör en del av vår samlade försvarsförmåga.
När Peter Hultqvist var i opposition sa han att han gärna ville ha en försvarsindustristrategi. Men jag satt med honom under förhandlingarna inför det här försvarsbeslutet, och då förstod jag att han inte var lika entusiastisk för en försvarsindustristrategi. När Peter Hultqvist var i opposition sa han: Om vi inte får en försvarsindustristrategi kommer det att utarma den svenska försvarsindustrin långsiktigt. Jag vill fråga försvarsministern varför han har bytt uppfattning i den frågan.