KBLab/rixvox huggingface dataset:
Per Bolund (MP):
Låt mig börja med det sista. Regeringen har inte heller något förslag om att vi ska förbjuda sms-lån i den strategi som vi nu har tagit fram. Det lyfts också fram bland annat av utredaren Anna Hedborg att det kan finnas tillfällen när man faktiskt behöver tillgång till snabba krediter. Är man lyckligt lottad och har rika anhöriga har man större möjligheter att få krediter den vägen. Är man inte det kanske man har behov av att få krediter från en annan marknad.
Men det måste då vara en marknad som är utformad på ett sådant sätt att man faktiskt förstår vad det är för affär man ger sig in i, så att man inte blir lurad av falska förespeglingar. I den reklam som vi möts av låter det ibland som att det inte är några kostnader över huvud taget. Man får inte information om vad den totala kostnaden blir för lånet. Vi har sett exempel på att man börjar med en väldigt liten summa. Men med ränta på ränta skapas det ohållbara problem för en låntagare eller en familj.
När det gäller prioriteringar och engagemang i olika frågor kan man bland annat utgå från aktivitetsnivån. Jag tror att det är svårt att säga att den här regeringen inte har varit väldigt aktiv. Vi lägger fram en strategi mot överskuldsättning redan i den första budgeten, som vi nu lägger fram för riksdagen. Vi lägger också fram och arbetar fram en strategi för hållbar konsumtion.
Det är en ny nivå på engagemang i konsumentfrågorna jämfört med tidigare. Om man inte tycker att det är tillräckligt kan man titta på de ekonomiska prioriteringarna, som någonstans säger vilka prioriteringar som görs i politiken. Där är det tydligt att den satsning som vi i regeringen nu gör på konsumentmarknaden är en satsning som är större än på många decennier och går långt utöver de resurser som den förra regeringen prioriterade när det gäller konsumentområdet.
Det tycker jag är värt att notera i en sådan här debatt om konsumentpolitiken.
Per Bolund (MP):
Jag välkomnar Caroline Szybers ingång i debatten, och jag tycker att det är väldigt bra om vi framöver kan försöka hitta gemensamma ingångar i konsumentpolitiken brett och kanske särskilt när det gäller hållbar konsumtion, vilket ju är ett område som regeringen kommer att ägna särskild uppmärksamhet under det kommande året. Där hoppas jag på att vi kan försöka hitta en bred samsyn och gemensamma lösningar. När det gäller Hallå konsument och den satsning som vi gör där kopplat till hållbarhet tror jag att Caroline Szyber blandar ihop två olika satsningar.
Vi har ett tillskott till Hallå konsument just för att vi ser att det har varit ett väldigt högt tryck med många konsumenter som har hört av sig, vilket ju också visar på ett uppdämt behov som man inte har fått utlopp för tidigare. Där lägger vi på 3 miljoner kronor. Vi lägger också på 3 miljoner kronor under det första året som sedan växer till 4 miljoner kronor för just hållbarhetsarbete inom Konsumentverket och från Konsumentombudsmannens sida. Det är ett område som man från Konsumentverket tyvärr har varit tvungen att prioritera ned under åtta år.
Man hade satsningar när alliansregeringen tillträdde, men dem var man tvungen att prioritera ned eftersom man har varit tvungen att spara och lägga pengarna på andra områden. Nu kommer vi att kunna göra en nystart på det området, och det är någonting som jag tycker känns väldigt väsentligt. Jag vet också att det finns ett väldigt stort tryck och ett engagemang från konsumenterna som fortplantar sig till Konsumentverkets arbete, där de också får många frågor och synpunkter. Jag håller med om att skuldsanering för företagare är ett viktigt område.
Även företagare hamnar ibland i svårigheter som de inte själva råder över, och då är det viktigt att man också får möjlighet till en andra chans. Man ska kunna starta ett nytt företag och få en skuldsanering från de olyckliga ekonomiska konsekvenser som kanske kommer från ett tidigare företag. Detta finns också med i det som regeringen nu håller på att arbeta fram, och vi kommer att komma tillbaka till riksdagen gällande detta.
Jag kan alltså utlova förslag som gör det lättare för företagare att få skuldsanering och kunna börja en ny företagarbana utan skulder i bagaget.
Per Bolund (MP):
Penilla Gunther har frågat mig om jag tycker att det är rimligt att börsen tillåts gynna högfrekvenshandlare, så kallad robothandel, på bekostnad av övriga investerare. Jag vill börja med att säga att det är en viktig och aktuell fråga som Penilla Gunther lyfter. Högfrekvenshandel och dess konsekvenser och påverkan på värdepappersmarknaden har uppmärksammats och debatterats flitigt de senaste åren. Enligt gällande regelverk finns allmänna krav på en börs verksamhet i lagen om värdepappersmarknaden.
Börser ska tillämpa principen om neutralitet, som innebär att börsens regler ska tillämpas på ett likformigt sätt gentemot alla som deltar i handeln. Börsen har även en skyldighet att övervaka att handeln sker i överensstämmelse med nämnda lag, andra författningar och god sed på värdepappersmarknaden. Ytterligare regler som avser högfrekvenshandel behandlas i EU-lagstiftning som nyligen har antagits.
I Europaparlamentets och rådets direktiv om marknader för finansiella instrument, ofta benämnt Mifid II, finns en rad regler som direkt rör högfrekvenshandel och som syftar till att komma till rätta med de risker och problem som är förknippade med den typen av verksamhet. Förutom krav på tillstånd ställs även särskilda krav på effektiva system och riskkontroller hos de värdepappersinstitut som bedriver högfrekvenshandel. Det införs även krav på börserna att ha tillförlitliga system och funktioner för handelsstopp.
Arbetet med genomförandet i svensk rätt av Mifid II-direktivet pågår för närvarande inom Regeringskansliet, och de nya reglerna ska träda i kraft under våren 2017. Jag kommer därför att ha anledning att återkomma till frågan inom ramen för pågående lagstiftningsprojekt.
Per Bolund (MP):
Självklart följer vi frågorna noga. Det gör inte minst de myndigheter som är satta att övervaka frågorna, till exempel Finansinspektionen i Sverige. Jag vet att även den svenska börsen noga följer utvecklingen och ser om det behövs olika typer av åtgärder. Principen om neutralitet, övervakning av börserna och hur handeln går till gäller redan i dagens lagstiftning. Den kommer också att finnas kvar.
Det vi gör nu är att ytterligare skärpa möjligheterna till tillsyn och lägga fram ett krav på tillstånd för att få bedriva högfrekvenshandel. Det kommer att leda till en större möjlighet för Finansinspektionen att bedriva tillsyn över den typen av handel. Det är ett bra och viktigt steg för att undvika missbruk av systemen.
När det gäller pensionssystemet i sin helhet, som Penilla Gunther också tar upp i debatten, är det viktigt att komma ihåg att det är Pensionsgruppen - där även Kristdemokraterna sitter med - som har initierat den här processen. Den har också beställt förslag från Finansdepartementet och därmed satt ramarna för hur promemorian som nu har varit ute på remiss ska se ut. Remissvaren har som sagt kommit in.
Pensionsgruppens medlemmar har nu ett ansvar att tillsammans göra en avvägning av de remissynpunkter som har kommit in och komma fram till ett gemensamt förslag. Den processen pågår som sagt för fullt. Där är min och Finansdepartementets uppgift bara att se till att Pensionsgruppens önskemål tillgodoses. Jag tackar återigen för interpellationen. Jag tycker att det är en viktig fråga.
Det är uppenbart att börserna har en väldigt viktig funktion för hela det svenska och det internationella finansiella systemet. Då är det också viktigt att vi ser till att handeln sker på ett bra sätt och att det finns transparens, tydlighet och centrala regler så att alla får samma möjligheter.
Per Bolund (MP):
Anette Åkesson har frågat finansminister Magdalena Andersson vilka åtgärder hon vidtar för att Sverige ska ha optimala skattemässiga förutsättningar för att främja utvecklingen av delningsekonomin och hur hon säkerställer att både den nya och den gamla generationen företag har likvärdiga villkor. Interpellationen har överlämnats till mig. Att privatpersoner med hjälp av olika lösningar säljer, hyr ut, lånar ut och delar på underutnyttjande tillgångar och utför tjänster är i sig inget nytt.
På senare år har emellertid bland annat digitala plattformar som underlättar transaktionerna fått genomslag, och därmed har företeelsens omfattning ökat. Utvecklingen har gått mycket snabbt, och regeringen följer den noga. Delningsekonomins omfattning och konsekvenser i Sverige behöver kartläggas och analyseras. Därför har regeringen till exempel tillsatt en utredning om hur reglerna för taxi och samåkning kan anpassas till nya förutsättningar. Vidare har Finansinspektionen fått i uppdrag att analysera marknaden för gräsrotsfinansiering, en företeelse som kan sägas tillhöra delningsekonomin.
Skattepolitiken ska vid sidan om att säkra goda och stabila skatteintäkter även skapa förutsättningar för en hållbar tillväxt och hög sysselsättning, ett rättvist fördelat välstånd samt bidra till ett miljömässigt och socialt hållbart samhälle. En förutsättning för välståndet är bland annat att Sverige har konkurrenskraftiga företag. Skattepolitiken ska därför även bidra till goda villkor för företagande och investeringar. Även i ett skatteperspektiv finns det anledning att följa delningsekonomins utveckling och de utmaningar som kan uppkomma i tillämpningen av skattereglerna.
Ett arbete pågår inom Regeringskansliet med att analysera dessa frågor.
Per Bolund (MP):
Jag är mycket glad över den entusiasm som Anette Åkesson visar för denna fråga, och jag delar i högsta grad denna entusiasm. Men jag håller med om att vi också ser att det finns behov av att se över regelverken och analysera om det behöver göras mer. Det som jag är mest orolig för är att det tyvärr kommer fram dåliga exempel som drar undan legitimiteten och trovärdigheten för denna marknad.
Vi har tyvärr redan sett några negativa exempel när det gäller exempelvis det som kallas crowdfunding och när man har ekonomiska aktörer som verkar på dessa arenor. Självklart måste de också verkligen uppfylla de kriterier som vi behöver ställa upp för att vi som kunder ska kunna känna oss trygga. Där har vi, som sagt, redan sett brister. Det visar att vi inte har tid att dra benen efter oss utan vi behöver analysera dessa effekter och komma med relevanta reformer i närtid.
Jag tror alltså att det finns en stor möjlighet för svensk ekonomi. Men självklart måste vi också se till att övergången till nya ekonomiska modeller går smärtfritt och utan att vi får negativa konsekvenser för arbetslösheten eller för den ekonomiska aktiviteten i vårt samhälle.
Gör vi detta på ett klokt sätt genom att också öppna möjligheter för dessa nya affärsmodeller är jag övertygad om att vi kommer att kunna få ett bättre och starkare samhälle framöver och att vi också kommer att kunna behålla de intäkter som vi får genom skatter som vi behöver just för att upprätthålla vår välfärd och de samhällssystem som vi behöver för att vara ett välfungerande samhälle. Från regeringens sida ser vi detta som en stor möjlighet.
Men självklart måste vi också hantera de problem och konflikter som oundvikligen uppstår när nya ekonomiska modeller utvecklas.
Per Bolund (MP):
Återigen: Tack för en intressant diskussion och ett intressant samtal! Jag tycker att det är väldigt viktiga frågor som förtjänar att debatteras och diskuteras brett. Jag tycker att det är frågeställningar som vi verkligen behöver ta till oss när vi gör de vidare analyserna.
Jag hoppas på att det intresse som jag märker från oppositionen när det gäller de finansiella riskerna och hushållens skuldsättning också avspeglas i en vilja att vi ska sätta oss ned gemensamt och försöka hitta lösningar framåt. Jag märkte det intresset när det gällde amorteringskravet, och det är jag väldigt glad för. Jag tror att det ger en stor styrka till svensk ekonomi.
Det ger en stor styrka till alla oss som agerar på bostadsmarknaden när vi vet att det är förutsättningar som kommer att gälla över tid och som inte kommer att förändras beroende på valresultat och liknande. Från regeringens sida har vi valt att inte nu, medan vi håller på att införa amorteringskravet, komma fram med nya åtgärder och säga: Det här ska vi göra, och det här ska vi inte göra. Det vi har sagt är att vi vill fortsätta att föra samtal med oppositionen. Vi bjuder in till fortsatta diskussioner och till att analysera utvecklingen på bostadsmarknaden.
Det handlar också om att samtala om vilka olika typer av åtgärder som finns med i diskussionen. Vad för de olika partierna med sig när det gäller att hitta lösningar och att minska riskerna för finansiell oro i framtiden? Där vill vi, de partier som ingår i regeringen, såklart bidra med våra synpunkter och ståndpunkter. Men jag tror att det är en ganska bra förutsättning för att hitta fram till gemensamma ståndpunkter att inte låsa positionerna för mycket utan komma in med en lyssnande attityd.
Det är både min och regeringens inställning att vi gärna vill höra analyserna, föra samtal och försöka hitta så breda överenskommelser och så breda vägar framåt som det bara är möjligt, där vi har en stor del av Sveriges riksdag bakom åtgärderna.
Per Bolund (MP):
Lotta Johnsson Fornarve har frågat mig om jag gör bedömningen att det behövs en förstärkning av konsumentvägledningen i landets kommuner och på vilket sätt en sådan förstärkning i så fall skulle kunna utformas samt om jag avser att göra en översyn av kommunernas konsumentvägledning. Konsumentmarknaderna har, precis som interpellanten anför, blivit mer komplexa. Det ställs därför större krav på oss som konsumenter. Ett gott konsumentstöd blir alltså viktigare.
Denna utveckling har också varit ett bärande skäl till inrättandet av Hallå konsument. Hallå konsument ger via en webbplats och ett telefonnummer samt e-post och chatt alla konsumenter, oavsett var i landet de bor, tillgång till oberoende information och konsumentvägledning. Erfarenheterna av Hallå konsument är så här långt goda och visar att behovet av upplysningstjänsten är stort. Tjänsten besvarar knappt 400 frågor dagligen. Konsumentverket beräknar att ca 100 000 frågor kommer att hanteras på årsbasis.
Även webbplatsen är välbesökt. Webbplatsen har haft över 825 000 besök, varav över 600 000 användare, sedan lanseringen den 31 mars förra året. Hallå konsument är ett komplement till övrig verksamhet inom området och då framför allt till den frivilliga kommunala konsumentvägledningen.
Ett fungerande lokalt konsumentstöd är viktigt för konsumenter som behöver kunna besöka en vägledare och få hjälp med att till exempel granska avtal eller kontakta en företagare eller för personer med särskilda behov såsom äldre, språksvaga eller funktionsnedsatta. Jag bjöd nyligen in Sveriges Kommuner och Landsting, SKL, och ett antal kommuner till ett seminarium. Bakgrunden var att jag ville höra kommunernas erfarenheter av Hallå konsument och hur denna tjänst påverkar den kommunala konsumentvägledningen.
En slutsats var att flertalet kommuner har fått färre ärenden. Samtidigt har ärendena blivit mer komplicerade och tidskrävande, och antalet fysiska besök har i flera fall ökat. Stat, kommun och näringsliv behöver gemensamt arbeta vidare med att utveckla den hjälp som Hallå konsument erbjuder. Det viktiga arbete som bedrivs i kommunerna måste tas till vara.
Jag noterar att kommuner ofta samarbetar om konsumentverksamheten och att man på vissa håll inte bara gör det beträffande telefonupplysning utan också vad gäller att ta emot besök och i det förebyggande arbetet, en utveckling som jag tycker är mycket intressant. Jag följer löpande utvecklingen och kommer med intresse att ta del av Konsumentverkets sammanställning över den kommunala konsumentverksamheten när den presenteras senare i vår. Jag kommer att hålla fortsatt kontakt med kommunerna och SKL.
Dessutom har Konsumentverket ett uppdrag att utvärdera Hallå konsument, vilket även innefattar konsekvenserna för bland annat den kommunala konsumentvägledningen. Den kunskap som jag härigenom får kommer att utgöra en viktig grund för bedömningen av om åtgärder behövs.
Per Bolund (MP):
Jag vill tacka för en intressant diskussion om en viktig fråga. Jag är därför tacksam för att Lotta Johnsson Fornarve har lyft upp frågan och kommer att fortsätta att göra så. Den behöver diskuteras även i fortsättningen. Inte bara som konsumentminister utan också som konsument ser jag att det hela tiden uppstår nya frågor på konsumentmarknaderna. Vi ser att konsumenterna som helhet förändrar beteende i termer av hur de köper och konsumerar och vad de konsumerar.
Till exempel börjar de använda sig av de olika delarna i ekonomin i större utsträckning. Där kommer nya frågor att uppstå som det kommer att behövas svar på. Vi kan se att människors intresse för att köpa ekologiska produkter och att minska miljöbelastningen genom sin konsumtion växer hela tiden. Även Fairtradeförsäljningen ökar snabbt i Sverige. Konsumenterna agerar. När konsumentmarknaden förändras och konsumenternas beteende förändras uppstår också nya frågor som man behöver få svar på.
Regeringen har varit tydlig mot kommunsektorn med att konsumentfrågor är en högt prioriterad fråga. Regeringen har också varit lyhörd och frågat om det behövs ytterligare verktyg eller om staten kan ge mer stöd för att underlätta för kommunerna att upprätthålla en god verksamhet. Regeringen jobbar aktivt med olika delar av konsumentmarknaden, bland annat i frågor om överskuldsättning. Det är en fråga om social hållbarhet - allt fler hamnar i problem på grund av överskuldsättning. Regeringen har tagit fram många verktyg.
Även hållbar konsumtion är ett område som engagerar regeringen. Det som binder ihop dessa områden är att det behövs bättre information och kunskap. Där har konsumentvägledningen en viktig roll att fylla. Regeringen kommer att fortsätta att bevaka frågan. Konsumentverket kommer att delrapportera resultaten av Hallå konsument den 30 april i år. Sedan kommer man att slutrapportera den 30 juni 2017.
Vid varje sådant rapporttillfälle får vi ny information som gör att vi kan gå vidare för att se till att konsumentvägledningen fungerar utmärkt både i dag och långt in i framtiden.
Per Bolund (MP):
Edward Riedl har frågat försvarsministern om han ämnar verka för att regeringen ska fatta ett beslut om en inomhusanläggning för Totalförsvarets skyddscentrum i Umeå. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Det säkerhetspolitiska läget i vårt närområde har försämrats, och mot den bakgrunden har en ny försvarspolitisk inriktning med bred majoritet beslutats av riksdagen.
Det enskilt viktigaste under den kommande perioden är att öka den operativa förmågan i krigsförbanden och att säkerställa den samlade förmågan i totalförsvaret. Det nya omvärldsläget visar tyvärr också på aktualiteten av hoten från massförstörelsevapen, såväl nukleära som biologiska och kemiska. Det första CBRN-kompaniet och Totalförsvarets skyddscentrum i Umeå har en viktig roll i det svenska totalförsvaret.
Detta, tillsammans med den verksamhet som Totalförsvarets forskningsinstitut bedriver i Umeå, gör att det redan i dag finns goda förutsättningar för verksamheten. Vad gäller anläggandet av en inomhusträningsanläggning i Umeå pågår beredningen av detta ärende. När Försvarsmakten eller en annan myndighet har behov av förändringar i sina lokaler eller nya lokaler vänder de sig till sin befintliga hyresvärd eller till den öppna lokalmarknaden för att få till stånd förändringen.
I detta fall har Försvarsmakten vänt sig till Fortifikationsverket, som är deras hyresvärd i det aktuella området. Fortifikationsverket tar sedan, i samråd med Försvarsmakten, fram förslag till byggnadslösningar för att uppfylla hyresgästens behov. Om en investering är större än 20 miljoner kronor ska Fortifikationsverket vända sig till regeringen med en hemställan om att få genomföra investeringen.
Det aktuella ärendet, som avser nybyggnation av en inomhusträningsanläggning för Totalförsvarets skyddscentrum i Umeå, utgör en sådan investering. Efter framställning från Fortifikationsverket lämnade den förra regeringen genom beslut den 18 november 2010 bifall till investeringen inom en investeringsram om 80 miljoner kronor.
Med anledning av förändrade förutsättningar har Fortifikationsverket därefter i en skrivelse till Regeringskansliet den 19 december 2014 hemställt om ett förnyat medgivande till projektet med en tillkommande kostnad av högst 48 miljoner kronor. En inomhusträningsanläggning skulle ytterligare förbättra förutsättningarna för att utveckla Försvarsmaktens förmåga inom området. Kostnaderna för en sådan investering måste dock vägas mot alla övriga investeringsbehov som föreligger inom det militära försvaret.
Jag kan inte här och nu föregripa beredningen av detta ärende.
Per Bolund (MP):
Jag vill tacka Edward Riedl för frågan. Som jag sa i mitt svar är regeringens uppfattning att en inomhusträningsanläggning ytterligare skulle förbättra förutsättningarna för att utveckla Försvarsmaktens förmåga inom det här området. Samtidigt måste kostnaderna för en investering i den här storleksordningen alltid vägas mot de övriga investeringsbehov som också finns inom försvaret.
I ett övergripande perspektiv måste det också vara en rimlig investering som kommer till stånd. Här måste vi självklart utgå från den nya försvarspolitiska inriktning som en bred majoritet har beslutat om här i riksdagen i juni 2015. Av den inriktningen framgår att det enskilt viktigaste inom försvarspolitiken under de kommande åren är att öka den operativa förmågan i krigsförbanden och att säkerställa den samlade förmågan i totalförsvaret.
Vi måste också väga in önskemålet som har kommit om att ha en inomhusträningsanläggning. Det är en fråga som vi självklart tycker är angelägen, men samtidigt måste man väga kostnaden för detta gentemot de kostnader och behov som finns inom andra områden. Alliansen fattade ett beslut inom en ram om 80 miljoner kronor. Efter det har det här projektet fördyrats ganska avsevärt.
Då är det rimligt att man gör en förnyad bedömning och väger in om den ganska avsevärt ökade kostnaden ändå motsvarar den nytta som kommer av att vi har en sådan här inomhusträningsanläggning. Ärenden av den här karaktären kräver ganska noggranna överväganden som utöver en analys av behoven också kan inbegripa andra överväganden. Det här är alltså angeläget.
Jag kan tyvärr inte ge något exakt besked om när ett beslut kan förväntas, men jag kan garantera att min förhoppning är att ärendet inte ska dra ut alltför långt på tiden.