Emma Wallrup (V):
Vänsterpartiet skulle helst vilja ha klampning tills sanktionsavgifterna är betalda, men eftersom detta förslag nu läggs fram och det kommer att prövas avvaktar vi. Men på längre sikt vill vi se det. Det är väldigt bra att uppföljningsplikten tas upp till diskussion när det gäller beställaransvaret.
Vi behöver nämligen ha ett rejält beställaransvar där man verkligen kan få ett helhetsgrepp över situationen för att komma till rätta med avarterna. Men det är samtidigt viktigt att poängtera att vi kommer att behöva resurser till uppföljning av detta. Det har man sett i Finland. Man har ett beställaransvar, men det är ganska svårt att följa upp det, för det finns inte tillräckligt med resurser till polisen. Här måste man försöka hitta system.
Det kan vara digitala system eller någon sorts smarta system som tar höjd för detta. Om man tänker igenom det ordentligt kanske man kan fånga in det perspektivet. Det är viktigt att ta med sig detta. När det kommer till polisen och resurser vill jag också säga att vi behöver en omfördelning i samhället av resurser. Vi har lagt resurserna ganska fel ganska länge.
Vi prioriterar inte det viktigaste först, inte säkerhet och inte grundläggande funktioner, som vi gjorde för kanske 10-20 år sedan. Den senaste tiden har vi låtit kortsiktig vinst, så att säga, gå före. Tjänstemän som tar fram beslut, arkitekter som ritar hus, ingenjörer och så vidare har fått uppdrag där man pressar ut vinster och snarare vill att det ska se flashigt eller snyggt ut än att det ska vara funktionellt, säkert och robust.
Samma sak gäller med omfördelningen av resurser i samhället och när vi ser till att vi har tillräckligt med resurser och marginaler till polis och så vidare. Här behöver vi få en kultur där vi tänker på helheten och där vi tar det viktigaste först, för vi är nu i ett sådant läge i samhället att vi ser väldigt många kriser på grund av att vi har prioriterat fel.
Det gäller samhället och de ökade klyftorna men också klimatet. Med detta vill jag hoppa över till hela avregleringen av åkerinäringen och de problem vi ser med cabotage, som ju också kommer av en sorts avreglering från EU. Vi har pressat ned priserna på transporter så att de har blivit orimligt billiga.
Vi har, så att säga, lagren på vägarna i stället för i affärerna. Hela denna process har gjort att vi har dumpat arbetsvillkor. Vi har orimliga arbetsvillkor för åkerinäringen. Det är väldigt bra att vi nu får en lång rad åtgärder på plats som kan reglera detta. Det gäller klampning, beställaransvar och så vidare.
Men vi behöver också ta ett större helhetsgrepp och se till att vi bygger robust och funktionellt. Ska det vara transporter ska det vara marginaler. De ska betala sin klimatpåverkan, och de ska betala vad det kostar. Vi ska snarare kanske gå över till ett transportsnålare samhälle om vi ska klara klimatmålen, men de som jobbar inom åkerinäringen ska få skäligt betalt. Det ska vara trafiksäkert och så vidare.
Det behöver alltså göras en sorts kulturvända. Sedan gäller det gps i samband med kilometerskatten. Det är väldigt viktigt att gps-frågan finns med i den diskussionen. Tyskland är en förebild. De har väldigt bra kontroll på sina åkeriföretag, för de har gps.
Det är bra att vi är medvetna om det och att vi jobbar i den riktningen, men kilometerskatten kommer att behövas tillsammans med gps.