Peter Hultqvist (S):
Jag tackar ministern för svaret. År 2010 hade vi 28 386 arbetsplatsolyckor med efterföljande sjukfrånvaro. År 2012 låg vi på 29 071. Det är alltså en trend som har börjat gå uppåt efter att tidigare ha gått ned.
Det måste naturligtvis bero på någonting; det är inte så att det kommer bara av sig själv. Den utveckling vi har haft inom området, med först nedläggning av Arbetslivsinstitutet och sedan nedskärningar inom Arbetsmiljöverket, har naturligtvis effekter. Sverige har i dag 0,6 inspektörer per 10 000 anställda.
I Norge har man 1,85 inspektörer per 10 000 anställda och i Danmark 1,78 inspektörer per 10 000 anställda. ILO har rekommendationen att man ska ha 1,0 inspektörer per 10 000 anställda. Vi ligger alltså under ILO-rekommendationen. Det här är ett område där Sverige tidigare låg i framkant.
Vi uppfattades som väldigt offensiva, och vi drev ett omfattande utvecklingsarbete. Att vi har sjunkit när det gäller antalet inspektörer beror på de nedskärningar som har gjorts och som Olle Thorell tidigare har beskrivit.
Som en effekt av regeringens politik finns det också inom Arbetsmiljöverket en ständigt pågående och långsam neddragning av verksamheten som tar sig det uttrycket att endast 40 procent av pensionsavgångarna bland personalen tillsätts på nytt. Endast 40 procent av pensionsavgångarna tillsätts på nytt.
Det innebär att det ligger ett latent tryck på att hela tiden minska personalstaben, och det är klart att det får effekter för arbetet. Ministern säger i sitt svar att man nu har fler inspektioner per inspektör än för några år sedan. Det säger egentligen rätt lite om verksamhetens helhet, men jag kan gå igenom hur det ser ut när det gäller inspektioner per inspektör.
Genom att sätta ökad press på varje inspektör och genom att dra ned på personalen har man ökat från tidigare 100-105 förrättningar per år till kanske 130 förrättningar per år. Man koncentrerar sig på de snabbare och kortare insatserna, men däremot läggs många gånger förebyggande arbete åt sidan. Sådant som tar tid läggs åt sidan; det får träda tillbaka.
Tittar man sedan på verksamheten som helhet noterade Olle Thorell att det var 40 000 tillsynsbesök på de inspektörer som fanns 2006 och att en fjärdedel av det har försvunnit. Omsätter man det i regelrätta inspektioner kan man se att vi låg på 25 784 inspektioner 2006.
År 2011 låg vi på 21 853. Hittills i år är det 18 645 gjorda, och det är inte mycket kvar av året. Den reella inspektionsverksamheten har alltså minskat som en effekt av detta.
Jag tror inte att den omorganisation som nu sker inom Arbetsmiljöverket - alltså att man kommer att lägga ned regionkontoret i Falun och göra om det till filial samt koncentrera verksamheten till Örebro och låta den omfatta fem län i stället för som tidigare två - kommer att leda till någon förbättring av arbetsmiljöarbetet. Effekten är i stället att avståndet kommer att öka mellan Arbetsmiljöverket, de fackliga organisationerna och arbetsplatserna.
Min fråga är: Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att den nu föreslagna omorganisationen inte resulterar i försämrade möjligheter att bedriva ett framgångsrikt arbetsmiljöarbete och bekämpa den stegrande trenden med ett ökat antal arbetsolyckor som leder till sjukfrånvaro?