KBLab/rixvox huggingface dataset:
Alireza Akhondi (C):
Jag är väldigt oortodox och extremt otålig som person. Därför tar jag chansen att inkomma med en vädjan till mina kollegor i den här församlingen och i synnerhet till Johanna Haraldsson. Vi diskuterade ju de här frågorna i utskottet.
Johanna Haraldsson nämnde också vikten av att man tillvaratar barnets rättigheter och kommer till rätta med bristerna där och sa att det är regeringens ståndpunkt. Hör och häpna! Det är exakt det som står i Centerpartiets reservation.
Så jag vädjar till er, både till Socialdemokraterna och till övriga kollegor: Snälla, kan vi inte få till översynen av den här lagstiftningen, som vi allihop anser har sina brister?
De formuleringar som vi har skrivit i vårt ställningstagande är väldigt allmänt hållna för att säkerställa att den översyn som sker inte får alltför så att säga inramade boxar så att man också vågar adressera de problem som finns i lagstiftningen. Återigen: Snälla Johanna Haraldsson!
Kan ni tänka er att ändra er och rösta på Centerpartiets förslag i det här betänkandet?
Alireza Akhondi (C):
Tack, Johanna Haraldsson, för svaret! Det är precis det här som jag inte gillar med politiken. Johanna Haraldsson säger i princip ordagrant det som jag har här i mitt dokument. Ordagrant säger Johanna Haraldsson det som Centerpartiet har skrivit. Väldigt många av dagens anföranden säger i princip samma sak.
Varför kan vi inte visa handlingskraft och få till förändringar av någonting som vi gemensamt anser har sina brister? Jag förstår ärligt talat inte varför det ska vara prestige och varför det ska vara så här konstigt och komplicerat att få till en översyn. Vi vet ju hur lagstiftningsprocessen ser ut. Det krävs långa utredningar.
Det krävs väldigt mycket input för att lagstiftningen så småningom ska hamna på riksdagens bord. Om ni säger nej till Centerpartiets förslag i dag innebär det att den här frågan avförs från den politiska agendan för ett tag framöver, och då tappar vi värdefull tid.
Varför inte ta vara på den chans som nu finns och se till att få till riktiga förändringar för människor som i dag drabbas av de brister som finns i lagstiftningen? Barn rycks från sina kompisar och får flytta till andra kommuner - någon annanstans i vårt avlånga land.
Vissa kommuner tar ett jättestort ansvar, medan andra slingrar sig undan med hänvisning till saker som lagstiftningen egentligen inte medger, enligt en dom i kammarrätten från 2018. Återigen, Johanna Haraldsson: Snälla, våga ha modet att ändra er!
Alireza Akhondi (C):
Jag tackar Mats Green för frågan. Jag har enormt stor respekt för att valdagen ännu inte är här. Det är 83 dagar kvar till valet. Det är svenska folket som avgör hur riksdagens sammansättning kommer att se ut efter valet.
För Centerpartiets del har vi varit väldigt tydliga med att vi är ett självständigt, liberalt och borgerligt mittenparti. Jag sörjer för egen del att Moderaterna har släppt taget om den politiska mitten och i stället valt att luta sig mot och ta stöd av, eller snarare bli ett stödparti till, det främlingsfientliga partiet Sverigedemokraterna.
Det är en beklaglig utveckling. Men det är inte det som debatten handlar om i dag, utan vi pratar om reformeringen av Arbetsförmedlingen. Jag är väldigt stolt över att vi nu kommer att fatta beslut om nödvändiga steg i att se till att vi lägger grunden för det husbygge som behöver färdigställas.
Jag är övertygad om att regeringen i enlighet med de löften som har getts kommer att se till att utföra de nödvändiga förordningsändringar som kommer att behöva hanteras nu under sommaren och under tidig höst.
Med det känner jag mig väldigt trygg med att vi så småningom kommer att se till att vi har en väl fungerande arbetsmarknadspolitik där individen sätts i fokus och där vi får kostnadseffektivitet i systemet och valuta för våra skattepengar.
Alireza Akhondi (C):
Jag känner att jag på riktigt har viktigare saker att göra än att stå och käbbla om vem som tar vem. Jag har respekt för valresultatet den 11 september. Det är inte Moderaterna och Mats Green som definierar vilka Centerpartiet är, vad vi står för och vilka vi avser eller inte avser att samarbeta med.
Det är Centerpartiet, och vi har varit väldigt tydliga med att vi är ett självständigt och liberalt borgerligt parti i den politiska mitten. Mats Green borde vid det här laget veta att det vi centerpartister säger, det står vi för.
Vi står inte och påstår att vi inte skulle samarbeta med ett främlingsfientligt parti ens om himlen skulle falla ned för att sedan ändra ståndpunkt två sekunder senare. Så funkar inte vi centerpartister, utan vi står alltid för vad vi säger. Den här mandatperioden har vi levererat väldigt många reformer även på arbetsmarknadens sida.
Det handlar om den största förändringen på svensk arbetsmarknad sedan 1938 - en reform som inte ens var görlig under åtta års alliansstyre. I dag fattar vi beslut om grunden i den största förvaltningsreformen i svensk modern historia.
Mats Green kan skaka på huvudet så mycket han vill, men vi centerpartister levererar. Vi står inte på läktaren och pekar finger utan att ha ett enda genomtänkt förslag om hur man bör gå vidare med de samhällsutmaningar som vi har.
Alireza Akhondi (C):
Tack, Michael Anefur, för din fråga! Jag är väldigt stolt över det historiska LAS-omställningspaketet. Det är ingenting som jag tänker sticka under stol med. Det är klart att Centerpartiet har varit en drivande kraft i att se till att den reformen äntligen är på plats. Det är ingenting som vi har anledning att skämmas för, utan vi ska tvärtom vara väldigt stolta över reformen.
Den adresserar många viktiga samhällsfrågor, däribland det livslånga lärandet. Jag är inte helt nöjd med hur reformeringen av Arbetsförmedlingen fortskrider. Om inte januariavtalet hade fallit förra hösten skulle vi ha kommit en bra bit längre med reformeringen än att bara ha lagt grunden.
Det är klart att det behövs ett flertal stora insatser för att det här ska ge full effekt. Jag nämnde i talarstolen behovet av att göra justeringar i lagen om arbetslöshetsförsäkring. Jag nämnde till exempel att svenskundervisningen behöver reformeras radikalt i ett sfi-lyft, dels genom Klivautredningen, dels genom sfi-pengsutredningen.
Jag är övertygad om att vi behöver en stor skattereform, där man höjer grundavdraget rejält för att öka skillnaderna mellan bidrag och ett första jobb och på så vis ökar incitamenten. Jag är övertygad om att vi behöver en utbildningsreform och att vi behöver se till att utbudssidan hänger med så att det finns rätt utbildningar.
Då kan vi matcha och rusta människor på ett bättre sätt. Det finns alltså fortfarande väldigt mycket att göra.
Alireza Akhondi (C):
Jag vill börja med att ge en eloge till Michael Anefur. Trots att det är valår kan ledamoten vara generös och säga att Centerpartiets förslag de facto är bra. Det uppskattar jag. Det gäller att ha respekt för väljarnas bedömning den 11 september.
Som jag sa tidigare i ett annat replikskifte är Centerpartiet fortsatt ett liberalt, borgerligt parti i den politiska mitten. Vi har sagt att vi är beredda att samarbeta och förhandla med sex av riksdagens åtta partier. Vår dörr står öppen för samarbete.
Jag beklagar att våra tidigare alliansvänner har valt en annan väg. I mitt första val, på min 18-årsdag, röstade jag faktiskt på Kristdemokraterna, mycket tack vare Alf Svenssons varma, empatiska framtoning.
Det gör ont i hjärtat att se att tidigare vänner har valt att luta sig mot ett främlingsfientligt, socialistiskt parti där det finns enorma skillnader mot de förslag som Michael Anefur tyckte var bra.
Jag vill återigen sträcka ut en hand och välkomna Kristdemokraterna, Moderaterna och Liberalerna till den politiska mitten, till borgerligheten. Jag ser fram emot ett gott samarbete efter valet, när ni släpper taget om Sverigedemokraterna.
Alireza Akhondi (C):
Tack för frågorna, Marianne Fundahn! Man skulle kunna tycka att vi kunde vänta två veckor till. Det skulle vi kunna göra, men ingenting hade förändrats i och med det. De åtgärder som har vidtagits är uppenbarligen inte tillräckliga.
Om ledamoten läser betänkandet ser ledamoten att det finns fler förslag än det som regeringen avser att återkomma med i oktober i ett första steg och i februari i ett andra steg.
Ledamoten hade fler frågor, men jag missade att anteckna dem. Jag ber om ursäkt för det.
Alireza Akhondi (C):
Jag tackar återigen för frågan! Vi har ett statligt bolag, Samhall, som är Sveriges största som jag sa i mitt anförande. De får 6,6 miljarder kronor årligen. Det är vi i politiken som bestämmer vad vi ska använda våra statliga bolag till och vad de ska ha för uppdrag.
I utskottsinitiativet har vi skrivit att man bör utreda om det finns möjlighet att det här ska ingå i det uppdrag som Samhall har utan att de får extra ersättning för det. Jag ser inga konstigheter med detta med tanke på att Samhall till exempel inte har levt upp till antalet levererade timmar.
Man får alltså en bra ersättning i förhållande till vad man levererar. Vi har i dag heller ingen insyn i exakt hur det här förhåller sig till de individer som detta är tänkt att vara en merkostnadsersättning för. Absolut - de ska helt enkelt leverera på det vi ber dem om.
Alireza Akhondi (C):
Jag tackar Magnus Persson för frågan. Den svenska partsmodellen är fantastisk. Jag redogjorde just för de fantastiska resultaten av att vi har en bra och gedigen struktur på svensk arbetsmarknad, till exempel reallöneökningar och få konfliktdagar.
Låt oss också komma ihåg att 90 procent av svensk arbetsmarknad täcks av de av parterna slutna kollektivavtalen. Det är en utveckling som vi från Centerpartiets sida faktiskt bejakar och tycker är rimlig - utan att för den skull glömma bort de icke kollektivanslutna, som också är viktiga att ha med på den här resan.
När det gäller frågan om lönesättning och de parametrar som påverkar lönesättningen på svensk arbetsmarknad skulle jag behöva hålla ett föredrag. Jag skulle behöva en tavla där jag förklarar mekanismerna för hur löner sätts på svensk arbetsmarknad.
Jag ska bespara kammaren denna utläggning, men jag kan konstatera att lex Laval och de principer som omgärdar rätten att etablera sig i andra länder på den fria marknaden inte påverkar den svenska lönesättningsmodellen. Det är inte så det fungerar i dag, och det behöver Magnus Persson läsa in sig på lite mer.
Alireza Akhondi (C):
Jag har haft ett långt civilt yrkesliv innan jag blev riksdagsledamot, bland annat som arbetsmarknadsexpert hos en arbetsgivarorganisation. Just frågan om lönebildning är alltså ingen nyhet.
Uppläxningen om hur lönerna sätts på svensk arbetsmarknad skulle jag vilja undanbe mig. När det gäller byggbranschens utmaningar har vi en del strukturella problem kring kompetensförsörjning.
Detta gör att företagen känner sig nödgade att söka kompetens utomlands. Dessa strukturproblem får vissa konsekvenser. Vi ser till exempel att det finns en ganska utbredd arbetslivskriminalitet inom byggsektorn.
Detta är inte en utveckling som Centerpartiet bejakar på något sätt, utan vi ser samma problem som Magnus Persson. Men metodiken för att angripa frågan slutar inte med att man ska göra inskränkningar i den fria rörligheten och företagens möjligheter att etablera sig på svensk arbetsmarknad.
Alireza Akhondi (C):
ALVA, allmän visstidsanställning, är jättebra. Vänsterpartiet har den samlade empiriska forskningen emot sig när man sågar detta. Detta vill jag bara ha sagt.
Men jag har en kort fråga till Ciczie Weidby och Vänsterpartiet. Ni säger er värna svenska arbetstagare. Det historiska paketet med LAS-omställningen adresserar en hel del av de brister som finns på svensk arbetsmarknad.
Det handlar om människors omställningsmöjligheter, till exempel. Kan ni i dag rakt ut säga att ni kommer att rösta för att förbättra svenska arbetstagares möjligheter att kompetensutveckla sig och utvecklas på svensk arbetsmarknad, så att de fortsatt kan göra sig gällande på svensk arbetsmarknad även i framtiden? Kan ni avge ett sådant löfte?
Alireza Akhondi (C):
Det är bara att googla. Att rabbla upp en massa rapporter från IFAU och andra är lönlöst. Läskunnighet borde vara ett krav. Ciczie Weidby undvek att svara på min fråga, så jag upprepar den.
Kommer ni att rösta för att förbättra svenska arbetstagares möjligheter till kompetensutveckling på svensk arbetsmarknad även framöver? Det är en jätteviktig fråga när man säger sig värna svenska arbetstagare. Då kan man inte komma runt frågan och inte svara på den. Det blir bara fel.
Jag vill jättegärna ha svar på detta från Ciczie Weidby och Vänsterpartiet.
Alireza Akhondi (C):
Jag är egentligen jättehungrig, så jag vill ogärna förlänga debatten. Men jag måste få ställa en fråga till Johanna Haraldsson. Jag undrar varför det parti som Johanna Haraldsson representerar gör skillnad på flykting och flykting. Det är en genuin och ärlig fråga. Varför ska flyktingar från Ukraina anses som någon typ av andra klassens flyktingar?
De har uppehållstillstånd i formell mening. Varför ska de inte omfattas av etableringsinsatser och språkinsatser? Varför ska de få leva på Migrationsverkets ersättningar och inte på etableringsersättningen? Det är en genuin och ärlig fråga. Jag vet att Johanna Haraldsson inte sitter i något av regeringens departement utan att det är statsrådet och ytterst statsministern som har ansvar för frågan.
Men vi befinner oss i den här kammaren i dag, och Johanna Haraldsson representerar ändå regeringspartiet. Jag vill gärna ha ett svar.
Alireza Akhondi (C):
Jag kanske borde ha frågat vilken lunch som serveras i kaféet. Chanserna hade varit högre att få ett svar. Att flyktingarna omfattas av EU:s massflyktsdirektiv är egentligen bara ett förfarande i asylprocessen, som ytterst handlar om att Migrationsverket ska köpa en stämpel och lite bläck för att sedan stämpla.
Då går själva asylprocessen lite snabbare. Men detta bygger på att man får tänka hela vägen ut. Vad händer härnäst? Många som flyr kommer att stanna här oavsett vad som sägs.
Så fort barnen börjar gå i skolan, vilket vi vill, och så fort de börjar sparka boll, vilket vi vill, kommer många av flyktingarna att stanna i Sverige, vilket gläder mig. För mig och Centerpartiet är det jätteviktigt att människorna snabbt får lära sig svenska språket, vilket vi vet är en avgörande faktor om man ska lyckas på arbetsmarknaden.
Vi vill också att de ska få ta del av adekvata etableringsinsatser så att de snabbare kommer ut på svensk arbetsmarknad. Jag vädjar en gång till: Snälla! Kan Johanna Haraldsson ta med sig frågan för att lösas internt hos Socialdemokraterna. Jag försökte med statssekreteraren för några veckor sedan, och nu hoppas jag på Johanna Haraldsson.
Alireza Akhondi (C):
Jörgen Grubb verkade vilja läsa upp sitt anförande igen. Han fick nog inte fram sin mening tillräckligt väl. Jag hörde vad ledamoten sa från talarstolen. Vid det här laget förstår jag också innebörden av ord som uttalas och den inriktning som dessa ord har.
Jörgen Grubb kommer med ett påstående att vi har haft en invandring från länder med mycket låg utbildningsnivå. Jag skulle faktiskt vilja vända på frågan och höra vad Jörgen Grubb har för belägg för detta absurda påstående.
Alireza Akhondi (C):
Jag förstår ärligt talat inte det här replikskiftet över huvud taget. Centerpartiet är med och tar ansvar i 200 av 290 kommuner. Vi är med varje dag och fattar en massa beslut som påverkar den svenska skolan, som utvecklar den och som tar ansvar för varenda unge som går i svensk skola och varenda person som lär ut saker till våra barn.
Att det finns socioekonomiska parametrar när det gäller hur skolpengen är utformad är riktigt, och så ska det vara. Alla har inte samma förutsättningar, och tar en skola ett stort ansvar för barn som inte kommer från akademikerhem eller socioekonomiskt starka områden ska socioekonomi självklart vara en parameter när det gäller hur skolpengen fördelas.
Alireza Akhondi (C):
Jag är egentligen hungrig, och efter detta ska jag dessutom sätta mig i bilen och köra till Sibbhult. Men när en vänsterpartist så tydligt bjuder upp till dans kan man inte vara den som tackar nej, även om klockan är mycket. Innan Ukrainakrisen slog till var det ungefär 26 procent av alla asylansökningar som beviljades, Daniel Riazat.
Det är inte så konstigt att man måste vänta tills man vet om man får stanna i Sverige eller inte innan man får ta del av sfi-undervisningen. Det är inga konstigheter, kan jag tycka. Sedan är det jättebra att vi ändå inte vill förlora tid och därför erbjuder svenska från dag ett, då med hjälp av folkbildningen och dess resurser.
Det är också ett sätt att stärka folkbildningen. Mig veterligen är Daniel Riazat Vänsterpartiets utbildningspolitiska talesperson - han nickar - och jag kan tycka att det är lite beklagligt att han inte riktigt behärskar sfi-frågan, fru talman.
Jag har själv varit chef för en sådan verksamhet i kommunal förvaltning, och bristerna handlar inte riktigt om när man får börja. De handlar i stället om antalet timmar man erbjuds och hur resultatet mäts - ersättningarna betalas efter resultat - samt om form, innehåll och så vidare.
Framför allt handlar det om lärarnas behörighet och att de faktiskt klarar av att lära ut. Jag hade egentligen ingen fråga till Daniel Riazat, vilket kanske är meningen med ett sådant här replikskifte. Men ändå: Hur kommenterar Daniel Riazat mina påståenden?
Alireza Akhondi (C):
Daniel Riazat kommer med en massa grundlösa påståenden om en marknadsskola. Vad är det för någonting? Jag har liksom aldrig förstått vad ledamoten Daniel Riazat pratar om när han pratar om marknadsskolor. Det är jättebra att vi har ett skolpengssystem.
Valfrihet är fantastiskt bra och någonting vi ska värna och utveckla. Det innebär inte att dagens friskolesystem inte har brister; självklart har det brister, och det är klart att man bör ta itu med de problem som finns.
Alternativet är att gå tillbaka till det system Daniel Riazat så varmt förespråkar, det vill säga att det är föräldrarnas plånbok som avgör människors livschanser. Den avgör vilka områden de kan skriva sina barn i för att barnen ska få gå i de skolorna och så vidare. Jag tycker att barn som jag, som har vuxit upp i Tensta, faktiskt ska få välja var de vill gå i skolan.
Jag vill ge de barnen och eleverna den möjligheten, och samma sak gäller vuxenutbildningen. Varför ska man inte kunna få välja vilken aktör som passar en bäst och som erbjuder de utbildningar och den pedagogik som passar en?
Varför vill Daniel Riazat och Vänsterpartiet alltid hindra människor från att göra egna val och kunna påverka sin framtid - och även ta ansvar för de val de gör? I stället vill man peka ut en hel sektor som fifflare och fuskare som bara vill berika sig. Det är beklämmande på riktigt.
Alireza Akhondi (C):
"Ibland kan jag tycka att det är jobbigt att jag har funktionshinder. Ibland önskar jag att jag kunde vara en helt vanlig person som alla andra." De här orden är inte mina. De tillhör Dimitri Lago och är ett citat från Svenska Dagbladet häromdagen. Vi ser att långtidsarbetslösheten växer och biter sig fast, i synnerhet bland dem med funktionshinder - plus 16 procent har det varit det senaste året.
Med anledning av det undrar jag vad regeringen och statsrådet Eva Nordmark har för plan för att motverka arbetslösheten för dem som behöver extra stöd och anpassning för att kunna komma in på arbetsmarknaden.
Alireza Akhondi (C):
Låt mig följa upp med en fråga. Myndighetssajterna är svårnavigerade för just den grupp vi har talat om. I synnerhet Arbetsförmedlingen får riktigt vass kritik för att ha en mycket dålig myndighetssajt som gör det svårt för den gruppen. Vad avser regeringen och statsrådet att göra för att komma till rätta med detta?
Alireza Akhondi (C):
Jag tackar Mikael Eskilandersson, men jag förstår i och för sig inte varför vi har det här replikskiftet. Det känns ganska futtigt när statens budget är på 1 300 miljarder kronor att vi käbblar om något tiotal miljoner kronor i effektiviseringsåtgärder sett över en stor budget. Vår budget är som sagt en helhet, och det är faktiskt inte vi som blåser företag på 16 miljarder kronor.
Om man ska kasta sten får man börja i sitt eget glashus, kan jag tycka.
Alireza Akhondi (C):
Jag tycker till att börja med att den sverigedemokratiska ledamoten ska växa upp och inse att vi inte befinner oss på ett dagis. Det här är Sveriges riksdag, och vi är lagstiftare. Och det var inte Centerpartiet som gick till val på att sänka bränslepriserna med 10 kronor. Vad blev det, 14 öre?
Någonstans tycker jag att vi ska hålla oss till debattämnet och se till att ha en seriös diskussion om saker som faktiskt är viktiga för väljarna.
Alireza Akhondi (C):
Jag blir både förvånad och oerhört besviken på statsrådets ovilja att konkret svara på mina frågor. Jag var glad att det var just Jakob Forssmed, kristdemokratiskt statsråd, som tog över min interpellation, som från början var ställd till Parisa Liljestrand.
Jag märker att statsrådet aktivt väljer att inte svara på frågorna, varken skriftligt eller i talarstolen.
Det riktas nämligen rätt allvarliga anklagelser mot detta center, och det är högst alarmerande att med hänvisning till statsrådets uppgifter ducka för att adressera frågan i närtid.
Jag vill därför bredda diskussionen med ytterligare beståndsdelar, nämligen den utländska finansieringen av religiösa samfund som sådan. Det finns i dag fyra länder som aktivt ägnar sig åt den typen av verksamhet i Sverige: Iran, Qatar, Saudiarabien och Turkiet.
Det finns all anledning att diskutera om det är rimligt att andra stater aktivt finansierar religiösa samfund, med alla de risker som de kan medföra i ett land som Sverige. För ett år sedan lämnade jag in en motion till riksdagen där jag hade ett yrkande om att regeringen skulle tillsätta en utredning för att förhindra sådan utländsk finansiering av religiös verksamhet i Sverige som syftar till att sprida extremism och icke-demokratiska budskap.
Riksdagen riktade därför ett tillkännagivande, en uppmaning, till regeringen. Tillkännagivandet gjordes i samband med att utskottet behandlade ca 100 förslag om fri och rättigheter och förebyggande av våldsbejakande extremism i motioner från allmänna motionstiden 2021. Jag är stolt över att jag och Centerpartiet har drivit frågan och att den utredning som statsrådet hänvisar till i sitt svar bär mitt och mitt partis signatur.
Men i avvaktan på att utredningen ska ge resultat - vi vet att utredningar tar sin tid innan de kommer på plats - och med tanke på beredningskravet i lagstiftningsprocessen är det vi närmast kan hoppas på precis den proposition som har dragits tillbaka av statsrådet.
Jag skulle vilja höra statsrådet berätta varför man har valt att dra tillbaka propositionen. Vi har alla möjligheter och skyldigheter - jag betonar det - att värna de grundläggande rättigheterna i vårt älskade Sverige. Att i det här skedet låta bli att agera när dessa rättigheter har utnyttjats av främmande makt för att underminera vårt samhälle är ytterst allvarligt.
Det här handlar inte bara om ett enskilt samfund, och jag vill understryka att det inte handlar om problematisering av tron i sig. Tron har jag all respekt för. Det här handlar om rent brottslig verksamhet.
I vissa delar finns reportage - bevismaterial - som tydligt visar att njutningsäktenskap faktiskt förekommer och dessutom ett aktivt förmedlande av sådan verksamhet. I andra delar finns vittnesmål. Det är vittnesmål som är av karaktären att det kräver att statsrådet faktiskt tar frågan på yttersta allvar och adresserar den i närtid.