Stefan Attefall (KD):
Vi måste bena upp diskussionen. Vi är nog alla överens om att varje fastighetsägare har ansvar för sina fastigheter, oavsett om de är villaägare, bostadsrättsinnehavare, hyreshusinnehavare eller ägare av kommersiella lokaler. Vi ser att underhållsbehovet är detsamma i alla bostäder, men det kommer vid lite olika tidpunkter. Har man äldre hus kanske man måste renovera i dag, har man nyare hus kanske man måste renovera dem i morgon.
Det pågår ett arbete runt om i Sverige. När det gäller hyreshusbeståndet har jag sett, när jag har rest i Sverige, att där det har fungerat väl beror det på att man har framåtsyftande kommunala bostadsbolag eller privata fastighetsägare och på att man har haft en bra dialog med hyresgästerna. Vad är då statens uppgift i det här sammanhanget? Jag tror inte att någon tycker att det är statens uppgift att renovera fastigheterna.
Är statens uppgift att hjälpa till att renovera hyreshus som är byggda ett visst år? Vad är det för logisk princip? Är det 1959 som är det årtal som gäller för att man ska gå in med statliga subventioner? Är det 1964, 1974 eller 1984? Det skulle vara intressant att höra vilket som är det magiska årtalet. Då nämner man miljonprogramsområdena. Det byggdes många hus då. Det är den enda skillnaden mot andra tider. Det byggdes lite fler hus ett visst år.
På kommunala Vätterhem i Jönköping säger man att man redan har renoverat alla sina miljonprogramsfastigheter. Vi har haft måttliga hyreshöjningar, och de har skett i uppgörelser med Hyresgästföreningen. Vi har också en hyfsat bra ekonomi i vårt bolag. Vad ska jag säga till dem? Ska jag säga: Nu ska jag använda era boendes skattepengar för att subventionera någon fastighetsägare som inte har varit lika framåtsyftande?
Jag försöker bara beskriva problematiken, och jag skulle vilja höra vad Socialdemokraternas alternativa förslag är på detta område. Nästa fråga är: Vad är statens uppgift i sammanhanget? Jag tror att den är att titta på de områden där vi har speciella problem. Det är ofta bostadsområden där det finns en komplex blandning av olika problem. Det kan vara fysiska underhållsbehov. Det kan vara hög arbetslöshet. Det kan vara problem när det gäller rättsväsendet och kriminalitet. Det kan vara dåliga skolor.
Det kan vara en komplex bild av problem där vi vet att kommunen med sina insatser och de fastighetsägare som finns i området inte mäktar med att lösa problemet. Där måste vi fundera på vad vi mer kan göra, och det finns en hel del arbete på gång från regeringens sida. En del åtgärder är redan vidtagna i form av en del skolsatsningar, och en del bereds i Regeringskansliet. Här kan vi fundera på vad statens roll ska vara.
Jag vill ändå markera att det i första hand är fastighetsägarens uppgift att lösa underhållsbehoven i sina fastigheter. Då uppstår ett problem. När man rustar upp en lägenhet blir det en standardhöjning. Efter diskussioner, förhandlingar och så vidare kommer man fram till en hyreshöjning som en del människor tycker är omfattande.
Då måste lösningen vara bland annat att förhandla fram vettiga övergångslösningar för dem som upplever att hyreshöjningarna blir ganska kraftiga. Dessutom måste man från statens sida fundera på hur man kan förbättra de ekonomiska villkoren för de människor som har svårt att klara av de nya hyrorna. Då handlar det om jobben. Men det handlar också om att använda instrument som bostadsbidrag för pensionärer, för barnfamiljer och för andra grupper. Jag tror att det är på detta sätt vi måste jobba vidare.
Men har Socialdemokraterna någon jätteintressant lösning på de utmaningar som vi har vill jag gärna höra den, så ska jag se om jag kanske till och med kan ta till mig den idén.