Thomas Östros (S):
Jag tror inte att det är en fruktbar väg att gå att göra som Ulf Nilsson konsekvent föreslår i skol- och utbildningspolitiken - det låter konstigt när man säger det till en folkpartist, men det är vad det handlar om - att sänka kraven för en mycket stor grupp elever med start redan i mitten av grundskolan för att fullfölja det ända upp i gymnasieskolan.
Sänka kunskapskraven - man ska inte läsa matematiken och engelskan, de kärnämnen som är så viktiga - och därmed också ställa till det för dem när de sedan kommer ut på arbetsmarknaden. Det är ingen slump att näringslivet självt kräver att eleverna förutom goda yrkeskunskaper också måste ha goda teoretiska kunskaper för att klara av ett modernt yrkesliv. Om du besöker en industri i dag ser du att det inte är forna tiders industrier.
Det är industrier där de arbetande har ett stort eget ansvar. De ska fatta beslut och lösa problem självständigt och i grupp. De ska kunna behärska avancerad teknik, datorer och robotar, och kunna vara med och utforma hur de ska arbeta. De ska också kunna ha relationer till kunder och omvärld på ett sådant sätt som gör att kraven på en yrkesarbetare i dag är helt andra än de var för 20 år sedan.
Att då måla upp att det skulle finnas en efterfrågan på en annan typ av kunskapskrav, där det till och med skulle vara så att arbetsgivaren skulle vara beredd att betala för att eleverna inte ska skaffa sig djupa kunskaper också i matematik och engelska, är inte riktigt. Det finns ingen sådan arbetsmarknad. Det framhålls väldigt tydligt från både fackliga organisationer och näringslivsorganisationer att den tiden i stort sett är förbi.
Då handlar det om hur vi ser till att utforma utbildningarna så att vi tar till vara intresset för ett yrke, kopplar intresset till att eleverna också får utöva och lära sig yrket på en arbetsplats samtidigt som vi stimulerar dem att få med sig de nödvändiga baskunskaperna.
Den lärlingsutbildning vi föreslår i propositionen till riksdagen är ett sätt att bereda ny mark för denna integration mellan teoretiska och praktiska ämnen. Den har också hälsats välkommen av en rad olika aktörer på arbetsmarknaden och i skolan. Jag tror att det är precis den här vägen vi ska gå.
Vi ska inse att samhället ställer de höga kunskapskraven på oss i dag, men också se att vi behöver knyta den gymnasiala utbildningen tätare till arbetslivet och då även utforma utbildningar där en mycket stor del eller allt utförs ute i arbetslivet. Det ska göras så att det blir attraktiva utbildningar för ambitiösa ungdomar, så att vi också får en status i utbildningarna som gör att vi kan attrahera fler att läsa yrkesförberedande program.
Jag tror inte alls att vägen framåt skulle vara att säga till den här elevgruppen: Nej, ni behöver inte de här kunskaperna. Vi leder in er i den här återvändsgränden. Ni kommer inte att få ett arbete och ni kommer att få svårigheter med vidareutbildning, men det här är ett sätt att hanka sig fram. Jag tror inte att det vore en bra idé.
Låt oss i stället ta det flera partier i riksdagen nu har gemensamt, ett förslag om en lärlingsutbildning där Skolverket nu ska utforma kursplanerna och där vi bjuder in aktörerna på arbetsmarknaden att vara med och utforma denna. Samtidigt ser vi över entreprenadreglerna i gymnasieskolan för att ytterligare underlätta för kommunerna att också köpa upp den här typen av utbildning.
Här kan vi ha starten på en mycket fin utveckling för yrkesförberedande utbildningar där vi kan förena yrkeslivets krav med kraven på goda baskunskaper, det som Folkpartiet tyvärr har lämnat bakom sig.