Lena Ek (C):
Jag tycker att det är väldigt viktigt i en interpellationsdebatt att ha en diskussion om systematiken och strategin i sådana här oerhört viktiga förhandlingar. Vi må ha diskussioner i den här kammaren, men de åsiktsskillnader som vi har här är ingenting mot de som vi möter i de globala förhandlingarna.
När vi befinner oss i Doha räknar vi med att alla som ingår i delegationen, till exempel också Jens Holm, jobbar konstruktivt tillsammans. Nu har ni ställt en otrolig mängd frågor som ligger utanför interpellationen, så jag ska ge ett kulsprutesvar här och ska sedan gå tillbaka till att diskutera strategi och försöka göra det inom de av riksdagens fastlagda minuter som man har på sig. Om EU ökar sin ambition till 30 procent skulle det lösa många av de problem som vi tar upp.
Därför är det prioritet ett. Men ni vet såväl som jag att det finns länder som inte alls har den åsikten. Vi jobbar därför med att ta fram bakgrundsmaterial och argumentationsanalys för att visa att det är en åtgärd som i förlängningen ger konkurrenskraft och jobb. Hur det går?
Ja, vi vet att det är vissa länder som är emot den här linjen i klimatförhandlingarna men också i förhandlingarna om den långsiktiga EU-budgeten. Additionell finansiering jobbar vi mycket med. Just nu har vi fått ett genombrott vad gäller ETS, alltså handeln med utsläppsrätter i Europa.
När jag satt i EU-parlamentet och förhandlade detta skrev jag själv de ändringsförslag som innebär att sjöfart och flyg ska inkorporeras i handeln med utsläppsrätter. Här har vi kommit så pass långt med gemensamma krafter att EU har införlivat flyget och står fast vid det. Man har tagit några tuffa strider i Världshandelsorganisationen.
Till allas förvåning tillsätter nu den internationella luftfartsorganisationen en arbetsgrupp för att kunna lägga fram ett förslag om ett globalt system till i höst. Det tycker vi är bra och stöttar att kommissionen säger: Nu stoppar vi klockorna för att testa om vi får en global överenskommelse som skulle betyda så mycket mer för klimatet. Här är Jens Holm skeptisk.
Det funkar i svensk debatt, men i det globala sammanhanget hjälper det naturligtvis inte till i klimatförhandlingarna. Vi har lagt mycket jobb och tid på detta, och våra tjänstemän har jobbat fantastiskt bra med den svåra problematiken runt equity.
Vi är det enda landet i världen som har sett till att det finns en plattform för att diskutera rättvisefrågorna i klimatförhandlingarna, och det har gått bra. Jag skulle verkligen uppskatta support eftersom jag vet att alla de som är med i delegationen, också från riksdagen, betyder skillnad i dessa diskussioner. Vi har dessutom jobbat med de kvinnliga klimatförhandlarna och chefsförhandlarna. Många av dem kommer från mycket fattiga länder.
Jämställdhetsfrågorna är grovt underskattade i klimatförhandlingarna, så vi måste se till att kvinnors ställning och möjligheter lyfts fram i detta sammanhang. Vi har börjat med det, och jag hoppas att Jens Holm som närvarande i Doha kommer att vara med på en del av de aktiviteter som vi har som rör detta. När det gäller snabbstartspengarna var det en satsning som det var sagt skulle gå ut 2012. Sverige har betalat mer än vi lovade, och EU är nästan klart med sitt mål.
Allt detta handlar om transparens, och det finns på FN:s klimatsekretariats hemsida. Vi fortsätter titta på finansieringen. Vi är tillbaka på en hög nivå, vilket innebär att per capita är Sverige en av de största bidragsgivarna. Vi har ett gott rykte när det gäller detta. Men vill ni gå in på hur vi hanterar biståndspengarna måste ni interpellera biståndsminister Gunilla Carlsson. Sådana är våra regler.
Jag fortsätter med åtta punkter till i mitt nästa inlägg.