Cristina Husmark Pehrsson (M):
Vi vill att människor ska få hjälp och stöd i tid och inte gå i långa och passiva sjukskrivningar som det var tidigare. Man kunde vara sjukskriven i ett år, i två år eller i tre år. Sedan fick man kanske en tidsbegränsad sjukersättning på 64 procent. 3 procent kom tillbaka för att de inte fick någon rehabilitering.
De flesta fick en permanent sjukersättning så småningom, vilket innebar 64 procents ersättning, ingen arbetslivsinriktad rehabilitering, inga arbetsmarknadspolitiska åtgärder, och det var ett sakligt skäl för uppsägning. Nu har vi vänt på det hela, och vi ser till att människor får hjälp och stöd i tid med en satsning på 3,4 miljarder, rehabilitering och företagshälsovård.
Alla vittnar i dag om att vi är mycket mer aktiva. Arbetsförmedlingen säger bland annat: Försäkringskassan är aktivare nu när det gäller samarbetet med oss, arbetsgivarna är mycket mer aktiva och vi själva är väldigt mycket aktivare. Vi blir en aktiv del i en sjukskrivningsprocess, och människor blir delaktiga. Jag kan inte fatta varför vi ska vrida klockan tillbaka.
I Socialdemokraternas egen utredning - den analys som Anna Hedborg gjorde - sades det att det var ett hyckleri att gårdagens sjukförsäkring hjälpte någon. Jag har bjudit in 50 000 personer med sjuk- och aktivitetsersättning. Det kom ungefär 8 000 personer som jag har mött under denna vinter.
De har alla sagt: Hjälp mig, ge mig rehabilitering, ge mig stöd och hjälp via Arbetsförmedlingen så att jag kan få komma tillbaka. Jag kanske inte omedelbart kan komma tillbaka på den reguljära arbetsmarknaden, men kanske med arbetsträning, med praktik, med rehabilitering och med olika typer av insatser vill jag också finnas som en del i samhället.
Orkar jag inte arbeta eller studera, vilket man nu för första gången får göra med sjukersättning, kanske jag åtminstone kan vara aktiv eller få känna delaktighet i någon ideell förening. Förr fick man bara gå till Röda Korset fyra timmar i veckan innan man riskerade att sjukersättningen drogs bort. Nu gör vi inte det. Nu lovar vi 435 000 personer att vi aldrig ska ompröva deras rätt till sjukersättning.
De får studera med sjukersättning, och de får arbeta så mycket de orkar och kan. Orkar de inte det går de tillbaka till sin sjukersättning utan att vara oroliga för en lång arbetsförmågebedömning. LiseLotte Olsson säger: Inför tidsbegränsad sjukersättning. Men vi vet att bara 3 procent kommer tillbaka.
Man blir förtidspensionerad på livstid med den andra modellen och blir så småningom uppsagd och kommer inte tillbaka till arbete. Det är väl bättre att i stället göra som vi nu gör, nämligen att satsa på en rehabiliteringsgaranti som vänder sig främst till kvinnor. 60 procent av dessa sjukskrivningar handlar om ont i kroppen och ont i själen.
Lasaretten, landstingen och regionerna har alltid ansvar för den medicinska bedömningen oavsett diagnos. Men med dessa extra pengar som man nu får speciellt för dessa grupper gör det stor skillnad. I till exempel Västerbottens län har man det första kvartalet fått nästan 2,4 miljoner kronor bara för rehabiliteringsinsatser.
Sammanlagt i Sverige är det 122 miljoner kronor för det första kvartalet, och till 71 procent har detta gått till kvinnor. Jag förstår inte vad LiseLotte Olsson har emot dessa satsningar som regeringen gör.