KBLab/rixvox huggingface dataset:
Sven-Erik Bucht (S):
Tack, Isabella Hökmark, för att du har lyft fram den här viktiga frågan! Ett långsiktigt hållbart fiske är en prioriterad fråga för mig och regeringen. Låt mig förtydliga att det inte stämmer att torskkvoterna som fastställdes för Östersjön för 2018 fastställdes långt ifrån det som Ices rekommenderade.
Den överenskommelse som nåddes i oktober, och som Sverige ställde sig bakom, grundade sig på Ices råd för 2018 och försiktighetsansatser och var i linje med den fleråriga planen för Östersjön. När det gäller fiskemöjligheterna 2018 för det västra torskbeståndet ligger det till och med under MSY-punkterna i det intervall som Ices rekommenderade.
Jag vill säga till ledamoten att tack vare Sveriges arbete i förhandlingarna landade vi på den försiktiga linjen. Här är det väldigt ofta så att kommissionen och Sverige närapå står ensamma för försiktighetsprincipen och att många andra länder har en annan åsikt. Det förhållandet har varit under en lång följd av år.
Tack vare Sveriges agerande fick vi det på plats. Det skapar en möjlighet för att långsiktigt få ett bra bestånd i Östersjön. Jag vill också säga till ledamoten att målet inte är att sänka kvoter. Det kan inte vara målet. Målet måste vara att vi långsiktigt får ett hållbart fiske och att vi ska kunna fiska mer.
Man kan titta på vad vi har fått effekt under åren för att Sverige har drivit en restriktiv linje, som har varit nödvändig. Om man tittar på västra beståndet hade vi 2016 en sänkning med 20 procent och 2017 en sänkning med 56 procent. För östra beståndet hade vi 2015 minus 22 procent, 2016 var det 20 procent, 2017 var det 25 procent och 2018 blir det 8 procent.
Kvoterna har sänkts oerhört mycket för att rädda beståndet som är illa ute. Det har att göra med att vi måste få ett hållbart fiske så att man kan fiska torsk också i framtiden. Sverige har definitivt drivit den försiktiga linjen. Det är inte Sverige som ledamoten ska skjuta på i det här sammanhanget.
Sven-Erik Bucht (S):
Att man inte fångar upp all den torsk som finns har att göra med att fiskarna avstår från att fånga den på grund av att de får så dåligt betalt för den. Då fiskar man såklart inte upp den. Om det kostar mer att hämta upp fisken än man får betalt för den får det förstås denna effekt. Ices råd är inte lätta att förstå. De är på många sätt komplicerade.
Om man ser på de två torskbestånd som finns tänker man kanske: Det här torskbeståndet finns i den östra delen, och det här torskbeståndet finns i väster. Men så är det inte, utan de finns i flera olika geografiska områden. Detta gör det ytterligare komplicerat när man ska utreda om rådgivningen följs eller inte. Sedan finns en massa andra åtgärder som vidtas förutom kvotbegränsningarna.
Det handlar om stängda perioder som ett exempel. Det handlar också om redskapsbegränsning och så vidare. Jag kan dock försäkra ledamoten att den överenskommelse som vi nådde i oktober 2017 för 2018 följer Ices rådgivning och försiktighetsansatser. Vi har inte slarvat med detta, och framför allt vill jag säga att Sverige drev denna fråga väldigt hårt.
Det var många andra länder som ville någonting helt annat.
Sven-Erik Bucht (S):
När det gäller frågan om bottentrålning har regeringen nu i höst gett Havs- och vattenmyndigheten ett uppdrag som syftar till utvärdera bottentrålningens effekter, främst inom skyddade områden. Detta arbete är igång, och det ska redovisas till regeringen senast den 30 maj 2018. Jag vill ändå återupprepa att det inte är kvoterna som är ett mål.
Det handlar om att se till att vi hanterar frågorna när det gäller torsken både i det östra och i det västra beståndet. Det gäller dessutom alla arter i Östersjön och i alla vatten som vi har gemensamt med EU. Men det gäller också de vatten som vi har på nationell nivå. Vi måste hantera detta på ett långsiktigt och klokt sätt för att vi ska kunna ha ett hållbart fiske och för att man ska kunna fiska i framtiden. Här har Sverige haft en restriktiv linje.
Den möjlighet som vi har haft i EU-sammanhangen är förankrad i stor politisk enighet i miljö- och jordbruksutskottet och, vill jag säga, i stor politisk enighet också i EU-nämnden.
Sven-Erik Bucht (S):
Saila Quicklund har ställt tre frågor till mig om åtgärder mot olagliga substanser i kosttillskott.
Inledningsvis vill jag säga att jag delar Saila Quicklunds oro när det gäller olagliga substanser i kosttillskott. Regeringen har fått signaler om att det finns utmaningar i den offentliga kontrollen av kosttillskott. Det är kommunerna som ansvarar för kontrollen av kosttillskotten.
Kontrollen är komplex, och för att uppnå en mer likvärdig kontroll har Livsmedelsverket, som central myndighet för livsmedelskontrollen, utvecklat sitt stöd till kommunerna på kosttillskottsområdet. Regeringen har även vidtagit en rad olika åtgärder för att uppnå en mer likvärdig och enhetlig livsmedelskontroll på detta område. Syftet är både att skydda konsumenterna och att ge företagen likvärdiga villkor över hela landet.
Det finns därför i dagsläget inget förslag om att överföra den offentliga kontrollen av kosttillskott från kommunerna till Livsmedelsverket. Det finns inget krav på anmälan hos eller tillstånd från Livsmedelsverket för att sälja kosttillskott i Sverige. Däremot ska den som tillverkar, importerar och säljer kosttillskott registrera sig hos kontrollmyndigheten i den kommun där verksamheten bedrivs.
Även företagare som säljer kosttillskott på internet till andra företagare eller till slutkonsumenter ska anmäla sin verksamhet till kontrollmyndigheten i den kommun där verksamheten sker. Krav på förhandsanmälan av kosttillskott utgör en administrativ börda för företagen, och ett sådant system bedöms inte lösa problemen med otillåtna substanser i kosttillskott.
De som säljer sådana produkter kommer sannolikt inte att registrera eller anmäla sina produkter. Kosttillskott är livsmedel och regleras enligt livsmedelslagstiftningen. Det är tillverkarens ansvar att produkterna är säkra att använda och att de uppfyller kraven i livsmedelslagstiftningen. Gränsen mellan kosttillskott och läkemedel kan i vissa fall vara svår att dra.
En huvudregel är att kosttillskott inte är till för att förebygga, lindra eller bota sjukdomar. Om en produkt marknadsförs med sådana påståenden ska produkten klassas som läkemedel och inte som livsmedel. Vidare kan en och samma substans klassificeras både som livsmedel och som läkemedel beroende på hur hög daglig dos som rekommenderas.
Det är Läkemedelsverket som är ansvarig myndighet när det gäller att bedöma om en produkt eller substans ska anses som läkemedel. Läkemedelsverket bedriver även tillsynen över marknadsföring av och reklam för läkemedel. Då det finns gränsdragningsfrågor på området är det viktigt att kontrollmyndigheterna för livsmedel och läkemedel har ett bra samarbete. Livsmedelsverket och Läkemedelsverket träffas därför regelbundet för att diskutera dessa frågor.
Jag ser därför inget behov av att i nuläget vidta ytterligare åtgärder, men jag kommer att följa utvecklingen på detta område.
Sven-Erik Bucht (S):
Som jag sa i mitt förra inlägg delar jag interpellantens oro för det här. Det sker mycket på området, men samtidigt vidtar nu myndigheterna åtgärder för att på olika sätt försöka komma till rätta med problematiken som Saila Quicklund beskriver.
Man ska komma ihåg att kosttillskott är livsmedel och regleras av livsmedelslagen. Det är företagen som har ansvar för att leverera säkra produkter. De har också ett ansvar för att kraven i livsmedelslagen är uppfyllda. När det finns arsenik och tungmetaller i preparaten har man inte tagit det ansvaret. Det är alltså olagliga produkter.
Det är väldigt viktigt att komma ihåg att det är kommunerna som är kontrollmyndigheter och ansvarar för det här. De kan också införa saluförbud för den här typen av produkter.
Att ett saluförbud införs i en kommun men inte i en annan kommun är inte effektivt, och för att undvika den situationen har man nu jobbat för att effektivisera informationsutbytet mellan kontrollmyndigheter.
Jag är väldigt glad för att Livsmedelsverket har tagit fram ett förslag om att inrätta ett nationellt varningssystem för att säkra att informationsutbytet blir effektivare än vad det har varit tidigare.
Det här nationella varningssystemet har blivit mycket väl mottaget av kommuner runt om i landet, och jag förväntar mig att det här kommer att göra att det fungerar betydligt bättre än tidigare och att man på ett tidigt stadium kan stoppa de produkter som inte kan och får säljas över huvud taget som kosttillskott i och med att de inte håller sig inom lagen för livsmedel.
Jag ser fram emot att det här varningssystemet som ska finnas på plats under 2018 kan förändra situationen till det bättre.
Sven-Erik Bucht (S):
Det finns givetvis företag som är oseriösa. Men det finns också väldigt många företag i den här branschen som är seriösa och hanterar det här på ett mycket klokt och bra sätt. Det är dem som vi inte ska försätta i en försämrad situation.
När det gäller att det inte görs någonting är det internationella varningssystemet som jag nämnde ett nytt grepp för att komma till rätta med det oseriösa inslaget inom området. Jag vill också understryka hur viktigt det är att kontrollmyndigheten, det vill säga kommunerna, har tillräckligt med resurser för det här. Enligt lagstiftningen har man rätt till full kostnadstäckning för det här.
Det är inte på det sättet att de behöver göra det med låga timarvoden och inte klarar av det. Det är viktigt att kommunerna hanterar det, i och med att de har möjlighet att täcka upp för det ekonomiskt. Livsmedelsverket har också, inom ramen för livsmedelsstrategin och handlingsplanen vi har fått, drygt 10 miljoner för att jobba med kompetenshöjande åtgärder när det gäller kontrollen.
Det är också en åtgärd som har kommit på plats. Jag tycker nog att det är fel att påstå att det inte görs någonting. Sedan får vi se om det är tillräckligt. Jag kommer att följa arbetet och vad som händer på området väldigt noga. Det är mycket möjligt att jag måste återkomma med ytterligare åtgärder. Livsmedelsverket har tagit tag i frågorna, och jag tycker att man är på rätt väg. Det gäller också kontrollmyndigheterna.
Sven-Erik Bucht (S):
Som jag har sagt tidigare är regeringen medveten om det här. Vi känner också en oro inför frågorna, inte minst när det gäller kontrollen av kosttillskott. Det är också därför vi har vidtagit en rad åtgärder, som jag har redovisat här, som bland annat Livsmedelsverket har ansvar för tillsammans med kontrollmyndigheterna. Det är inte säkert att det räcker. Och jag kommer att följa frågan.
Vi ska dock inte glömma att de flesta företagen inom branschen är seriösa. Deras produkter följer också livsmedelslagen. De jobbar på ett seriöst sätt. Men det kan finnas behov av att vidta ytterligare åtgärder. Jag kommer att följa det här noggrant. Jag vill tacka ledamoten för en seriös och konstruktiv debatt. Jag vill också tacka för de förslag som har framförts.
Sven-Erik Bucht (S):
Maria Malmer Stenergard har frågat mig hur jag och regeringen ser på framtiden för det svenska reglerade, småskaliga och kustnära ålfisket samt vilka åtgärder jag och regeringen avser att vidta med anledning av den kränkning av äganderätten som ett eventuellt ålfiskeförbud skulle innebära för innehavare och utnyttjare av åldrätter.
Regeringens övergripande målsättning är att förvaltningsåtgärder ska beslutas i linje med den gemensamma fiskeripolitikens mål och principer. När det gäller fiskemöjligheter anser regeringen således att det är angeläget att nå målen om beståndsstorlek över den nivå som kan ge maximalt hållbar avkastning, att reformens mål om landningsskyldighet möjliggörs och att den vetenskapliga rådgivningen och försiktighetsansatsen utgör grunden för besluten.
Kommissionen presenterade ett förslag till rådsförordning den 7 november 2017 avseende fiskemöjligheter i Västerhavet för 2018. I förslagets artikel 12 listas ett antal förbjudna arter, varav ål är en. Innebörden av att ål listas i artikeln är att det blir förbjudet att fiska ål över tolv centimeter i alla EU:s Icesområden och i Östersjön.
Nu pågår förhandling om kommissionens förslag i rådet. I dessa förhandlingar verkar regeringen för ett beslut om ål i linje med den gemensamma fiskeripolitikens mål och principer och där den vetenskapliga rådgivningen utgör grunden för besluten.
Jag konstaterar att situationen för den europeiska ålen är ytterst alarmerande, och regeringen delar kommissionens inställning om att kraftfulla åtgärder behöver vidtas i närtid för att rädda arten, och därmed också ålfisket på längre sikt. Mot denna bakgrund verkar regeringen för ett generellt ålfiskeförbud i alla EU:s vatten under 2018.
Regeringen anser det även vara viktigt att få till stånd en helhetslösning med långsiktiga åtgärder, där ansvaret för ålen hanteras av hela EU. Regeringen kommer att fortsätta ansträngningarna för att bevara ålbeståndet och uppnå målen i EU:s återhämtningsplan för ål och välkomnar förslag till nya åtgärder från kommissionen. Det småskaliga och kustnära fisket är viktigt. Men för ett småskaligt ålfiske behöver det finnas ål i våra vatten.
Vad gäller effekterna av ett eventuellt ålfiskeförbud på äganderätten kan jag konstatera att det enligt Havs- och vattenmyndighetens föreskrifter bara är tillåtet att fiska efter ål i havet om det bedrivs med stöd av särskilt tillstånd av myndigheten. Ålfisket är alltså, precis som annat fiske, inte fritt utan begränsat.
Såväl den gemensamma fiskeripolitiken som den svenska fiskelagstiftningen har bland annat till syfte att begränsa fisket med hänsyn till beståndssituationen. Sådana begränsningar kan, när det är fråga om fiske som är knutet till enskilda fastigheter, medföra vissa rådighetsinskränkningar.
I vilken utsträckning rådighetsinskränkningar kan medges i lagstiftningen måste alltid bygga på en avvägning mellan det allmänna intresse som ska skyddas och åtgärdens effekter för den enskilde.
Sven-Erik Bucht (S):
För att kunna fiska måste det finnas fisk. Jag har fiskat hela mitt liv. Jag vet vad det innebär, och jag förstår också den frustration som de som fiskar ål kan känna. Jag var med om precis samma sak i Torne älv när jag fiskade. Det blev förbud mot laxfiske. Jag kände precis den frustrationen.
Men i dag är jag glad eftersom laxen nu har återvänt. Nu kan den fiskas. Det är vad denna fråga handlar om, nämligen att ha ett fiske på ål långsiktigt. Om det inte finns ål kan den inte fiskas i framtiden. Vi måste säkerställa bestånden. Den situation som råder med ålen är alarmerande. Ices är tydligt om den allvarliga situationen.
Jag förstår hur de som ägnar sig åt kustfisket känner sig. När det gäller kommissionens förslag sa jag att vi vill ha en helhetslösning som handlar om EU:s alla vatten. Exakt hur det kommer att hanteras förhandlas, och besluten ska fattas i december. Det är för tidigt för mig att säga något.
Jag kommer på sedvanligt sätt i dessa sammanhang att förankra svensk position först i miljö- och jordbruksutskottet och sedan i EU-nämnden. Vi ska inte glömma bort att när besluten fattas sker det i en klump. Det blir fråga om alla bestånden, där ålen är en del.
Detta gör förhandlingarna än mer komplicerade. Det är svårt att låsa sig vid en exakt hantering av ett bestånd, vilket innebär att man inte kan påverka de andra bestånden.
Sven-Erik Bucht (S):
Jag vill vidga diskussionen. Jag förstår inte bara fiskarna utan jag förstår också mattraditionen. Så var det också i Tornedalen när förbuden kom. Det fanns en enorm frustration. Fisket var knutet till fastigheterna, och fastigheternas värden sjönk. Det blev en rådighetsinskränkning som vi hade mycket svårt att förstå, som det också är för ålfisket.
Men nu är laxen tillbaka, och nu stiger fastighetsvärdena. Jag hoppas verkligen att det också ska bli resultatet för ålen så att det ska bli möjligt att fiska ål. Därmed kan kulturarvet och matkulturen värnas. Det är viktigt. Men för att detta ska kunna ske måste det finnas ål. Vi måste ge ålen en chans.
Det är otvetydigt så att det är ett mycket allvarligt hotat fiskebestånd. Dessutom har ålen en lång livscykel. Det gäller nu att vidta rätt åtgärder för att vända utvecklingen. Exakt var vi hamnar med förslaget i kommissionen är svårt att säga, men vi kommer givetvis att ha en diskussion i miljö- och jordbruksutskottet och i EU-nämnden.
Jag hoppas att vi där kommer att få en bred politisk samsyn, som vi tidigare ofta har haft i frågorna.
Sven-Erik Bucht (S):
Jag vill säga att jag uppskattar diskussionen vi har haft i den här frågan. Det är en viktig fråga. Den har bäring på en näring som har en väldigt lång tradition, och jag känner mycket för den med tanke på den bakgrund jag själv har och det som har hänt i min hemmiljö. Det är djupt olyckligt att vi har denna situation för ålbeståndet. Den är inte bra. Jag lovar att jag ska värna ålen.
Jag ska värna ålen så att vi ska kunna ha den i framtiden, så att våra barn och barnbarn och barnbarnsbarn också ska kunna fiska ål och värna den traditionen. Tack för en bra debatt! Vi ses och diskuterar de här frågorna i miljö och jordbruksutskottet nästa gång.
Sven-Erik Bucht (S):
Åsa Coenraads har frågat mig om jag avser att lämna en proposition om en ny djurskyddslag till riksdagen innan mandatperioden är över och i så fall när. Tack för den koncisa frågan, Åsa Coenraads! Det här får kanske bli en kort och koncis debatt också. Svaret på frågan är helt enkelt: Ja.
I propositionsförteckningen har regeringen aviserat sin avsikt att överlämna en proposition i januari 2018. Ett intensivt arbete pågår nu med att få på plats alla bitar som krävs för ett väl genomtänkt förslag till en ny djurskyddslag. Jag är glad att det finns ett stort intresse och engagemang för frågan om en ny djurskyddslag här i riksdagen och hos Moderaterna.
Jag ser verkligen fram emot att snart få chans att debattera denna viktiga fråga i riksdagen igen och att då få debattera själva innehållet i förslaget till den nya lagen.
Sven-Erik Bucht (S):
Regeringen planerar ju för en ny uppdaterad och moderniserad djurskyddslag. Vi bygger vårt förslag på Djurskyddsutredningen. Att förbereda en helt ny djurskyddslag har faktiskt tagit längre tid än vad vi ursprungligen trodde att det skulle ta. Utredningen var mycket omfattande, och det var många remissinstanser.
Det kom in ett stort antal synpunkter på utredningens förslag. Det har givetvis tagit tid att analysera alla synpunkter och att seriöst behandla alla remissyttranden. Det har varit viktigt för regeringen. Vi har också varit tvungna att komplettera utredningens förslag i vissa delar, bland annat när det gäller de sekretessbrytande reglerna. Det har också tagit tid.
För att det ska bli ett bra förslag var det nödvändigt att det fick ta den tiden. Ett annat skäl till att det har tagit tid är att detta är en mycket komplicerad fråga. Alliansregeringen tillsatte utredningen.
Man hade tre år på sig att genomföra förslagen, men alliansregeringen genomförde bara ett förslag. Resten lade man i byrålådan. Nu har vi plockat upp tråden, och vi befinner oss nu på upploppssträckan.
Jag tror att det kan bli ett riktigt bra förslag som är genomtänkt och där många har fått komma till tals. Jag hoppas att vi kan få ett brett stöd och att det kan bli en bra debatt om förslaget till våren.
Sven-Erik Bucht (S):
Vår ambition är att Sverige ska fortsätta att vara ett föregångsland när det gäller djurhälsa, djurskydd och djurvälfärd. Det är väsentligt för djurens skull, men det är också väsentligt för samhället i stort. En god djurhållning med friska och välmående djur där antibiotika används endast när djuren är sjuka är oerhört viktigt.
Så ser det inte ut i alla länder. Det är av grundläggande betydelse att vi hanterar detta på ett klokt sätt. Det är av vikt för folkhälsan och för att vi ska kunna bibehålla en modern sjukvård. Antibiotikaresistensen är ett globalt hot mot hälsan, mot ekonomin, mot tryggande av livsmedförsörjning och ett hot mot minskad fattigdom.
Parallellt med den nya lagen har regeringen beslutat om flera åtgärder för att stärka djurskyddet. Vi har bland annat satsat mer resurser till djurskyddskontrollen. I årets budgetproposition föreslås bland annat en helt ny förstärkning med 15 miljoner kronor per år till länsstyrelserna. En lika stor satsning görs på 3R-frågorna. Där ligger budgeten också på 15 miljoner kronor.
Ett annat viktigt fokusområde är att höja djurskyddet inom EU. Sedan en tid tillbaka samarbetar vi med Danmark, Nederländerna, Tyskland och Belgien för att höja djurskyddet också på EU-nivå. Det samarbetet har resulterat i bland annat en deklaration om välfärd för grisar och i rekommendationer för hållande av unghöns.
Det har också resulterat i ett inrättande av en plattform för djurskydd inom EU. I januari i år beslutade kommissionen att inrätta en djurskyddsplattform, och det arbetet har nu påbörjats. Till att börja med kommer djurtransporter och grisproduktion att prioriteras. Detta är frågor som Sverige har fört fram som särskilt viktiga.
För att nå framgång på EU-arenan behöver vi kraftsamla oss och söka samarbetspartner med andra länder för att skapa kraft i det arbetet. För att möjliggöra detta också på nationell nivå har Näringsdepartementet startat upp ett nationellt nätverk för djurskydd. Allt detta och en hel del annat arbete pågår parallellt med arbetet med propositionen.
Sven-Erik Bucht (S):
De 20 juni i år beslutade riksdagen om den nationella livsmedelsstrategin, så nu finns det långsiktiga mål för livsmedelskedjan som är fastslagna ända fram till 2030. Regeringen är mycket glad över detta och att vi också kunde ta besluten om de övergripande målen och strategiska områdena i stor politisk samklang. Arbetet med att genomföra den nationella livsmedelsstrategin är igång.
Vi har redan presenterat 35 åtgärder i en handlingsplan för livsmedelsstrategin. Jag har också tillsatt ett nationellt råd där representanter för civilsamhälle, industri och akademi finns samlade. Det är också viktigt att vi fortsätter dialogen och förankrar vårt arbete ute i Sverige och att myndigheterna jobbar för att nå strategins mål. Vi har också mycket aktiviteter med regionala livsmedelsstrategier.
Regeringen är också mycket glad över att detta arbete är i gång. Regeringen har hittills presenterat fyra åtgärdspaket för att stärka hållbarheten och konkurrenskraften i hela livsmedelskedjan. Totalt har regeringen avsatt drygt 1 miljard för genomförandet av livsmedelsstrategin.
I åtgärdspaketet har flera uppdrag med fokus på djuromsorg presenterats, bland annat kunskapsutveckling för kostnadseffektivt byggande inom animalieproduktion, rådsgivningsmodeller inom animalieproduktion, vetenskapligt råd för djurskyddsfrågor samt studier och försöksverksamhet som kan bidra till att utveckla konkurrenskraftig djurhållning med bibehållen djurvälfärd. Detta är inte romantik.
Detta är mycket konkreta åtgärder i vardagen som gör att vi förbättrar konkurrenskraften och säkerställer djurvälfärd och djurhälsa i vårt land, vilket är bra för hela livsmedelskedjan. Tack för debatten!