KBLab/rixvox huggingface dataset:
Sven-Olof Sällström (SD):
Som vanligt strider Patrik Björck mot halmgubbar. Han säger att rasism, främlingsfientlighet och hat har vandrat in i Sveriges riksdag. Det anser Patrik Björck, och det må han väl göra, även om jag förstår vad han har i åtanke och tycker att han har helt fel.
De integrationsproblem som vi har i dag och som jag tror att även Patrik Björck kan erkänna finns är du, Patrik Björck, och ditt parti ansvariga för. Det är er politik - tillsammans med allianspartiernas politik - som har bedrivits i det här landet i 30 år som är ansvarig för de integrationsproblem som finns i det svenska samhället i dag. Det är inte mitt fel.
Det är inte mina partivänners fel, och det är inte mitt partis fel. Vi är demokratiskt invalda i Sveriges riksdag, i ett demokratiskt val av väljare som har lika stor rätt som dina väljare att välja sina representanter i Sveriges riksdag för att föra deras talan. Våra väljare tycker att ni har misslyckats kapitalt.
De känner sig inte trygga i det svenska samhället. De känner inte att de har en del i det samhälle som ni har byggt upp eller snarare har raserat. På vilket sätt, Patrik Björck, tror du att den retorik som du använder i den här debatten och i många andra debatter, skulle kunna få människor som mina väljare och alla andra i det svenska samhället som anser att ni har misslyckats att ändra ståndpunkt?
Sven-Olof Sällström (SD):
Jag konstaterar att Patrik Björck, Socialdemokraterna, från Sveriges riksdags talarstol anklagar mig, en riksdagsledamot, för att vara rasist och främlingsfientlig. Jag konstaterar också att talmannen tillåter detta språkbruk. Jag vet inte riktigt vad jag ska säga, Patrik Björck. Jag tycker att du har passerat gränsen för vad som är vedervärdigt, för att använda ditt språkbruk.
Jag är inte på något vis rasist eller främlingsfientlig. Min egen son kan mycket väl kategoriseras som andra generationens invandrare. Jag blir inte bara upprörd och förbannad. Jag blir ledsen. Hyfsa ditt språk och hyfsa dina argument, Patrik Björck, och kom tillbaka när du har ett språkbruk som den här kammaren förtjänar!
Sven-Olof Sällström (SD):
Du säger att nyckeln till integration är arbete, Hanif Bali. Det är naturligtvis rätt. Du säger också att de som är utan arbete och därmed inte heller har integrerats behöver komma närmare arbetsmarknaden och få en chans att komma in i arbete. Men det är alliansregeringens och ditt partis förtjänst att de i dag inte har en reell möjlighet att komma in i arbete.
Det beror inte bara på att de inte har en utbildning som är anpassad för en efterfrågan på arbetsmarknaden, utan också på att det finns en fruktansvärt massa arbetslösa. Det beror på den överutbudspolitik som ditt parti och er regering har fört i snart sex år nu. Det skapas i och för sig arbetstillfällen. Det har säkert skapats några hundra tusen arbetstillfällen under dessa sex år, men antalet arbetssökande och de som vill ha en plats på arbetsmarknaden har blivit fler än det antal platser som har skapats.
Ser du då inte det logiska mönstret? För att minska arbetskraftsutbudet kanske man också behöver reglera invandringen så att man får en reell chans att ge de människor som i dag befinner sig i utanförskap en möjlighet att komma in på arbetsmarknaden. De måste få en rejäl chans att ta ett jobb. Jag tror att du håller med om att alla arbetsgivare anställer den de tror är mest lämpad för jobbet, Hanif Bali.
Så länge det finns de som har bättre utbildning eller bättre språkkunskaper, om det är nödvändigt för tjänsten, eller någon som de kanske bara kan relatera till - som de känner genom en släkting eller på annat vis - väljer arbetsgivarna denne. Det är ungdomar och invandrare som kommer längst ned på stegen hela tiden. Det är de som inte kommer in på arbetsmarknaden. Det är ni som har skapat denna situation, Hanif. Vad är ni beredda att göra för att komma till rätta med den?
Sven-Olof Sällström (SD):
Jag vill tacka Hanif för att han håller sig till debattämnet och använder ett hyfsat språk. Jag talade inte om svenskars löner och möjligheter. Men tycker du att det är bra, Hanif, att vi har en buffert av invandrare som innebär att svenskar alltid får jobb och högre lön? Vad är det för människosyn?
Vi ska se till att båda svenskar och invandrare kommer i arbete, och därför måste ni strypa en del av den invandring som kommer till Sverige i dag. Annars får invandrarna ingen reell chans, och jag talar inte om löner. Du frågade vilka som har fått sänkt lön, Hanif. I somras träffade jag några lettiska och polska arbetare som var här och jobbade. Några skötte bokföringstjänster för 14 000 kronor i månaden, och några städade hemma hos folk för 10 000 kronor i månaden. De har tagit smällen av er politik.
De som också har fått ta smällen av er politik är de som inte har fått jobb, Hanif. Det är de som inte går och städar för 10 000 i månaden eller sköter bokföringstjänster för 14 000. De fick inte dessa jobb för att någon annan från EU tog de jobben till lägre lön. Detta är resultatet av er politik, och det är därför vi har hög arbetslöshet bland invandrare. De får inte en chans att komma in på arbetsmarknaden.
Jag har inget emot att de invandrare som bor i Sverige i dag och som ska vara en del av det svenska samhället under lång tid framöver, förmodligen hela livet, kommer in på arbetsmarknaden och kan försörja sig och sina familjer med eget arbete. Men det ska vara med svenska löner och svenska villkor - inget annat. Hanif Bali! Vad är ert svar förutom att de ska komma närmare arbetsmarknaden?
Vad är er lösning för att de som står längst från arbetsmarknaden när vi har en gigantisk arbetslöshet ska komma närmare arbetsmarknaden? På vilket sätt ska de kunna konkurrera nu och i framtiden? Har du något svar på den frågan?
Sven-Olof Sällström (SD):
Abir Al-Sahlani! Visst skapas det jobb. Ett samhälle som har fler medborgare skapar med automatik fler jobb. Frågan är om jobben täcker upp för antalet jobbsökande. Det skapas naturligtvis en oerhörd massa jobb, skattefinansierade jobb, i asylindustrin när det kommer människor till Sverige. Frågan är om det är den typen av jobb vi behöver.
Det skapas inte med automatik så många jobb när befolkningen ökar att det motsvarar antalet arbetssökande; det blir ett underskott. Du säger att vi inte kommer med egna integrationsförslag och att vi inte har några flådiga integrationsprojekt att presentera. Det är riktigt. Vi tror inte på särbehandling.
Vi tror att det bästa sättet för invandrare att komma in i det svenska samhället är att de blir behandlade som alla andra. Det ska inte vara några särrättigheter, inga särlagstiftningar, inga specialregler. De ska behandlas precis som alla andra. Det är vår lösning på integrationsproblemet. Det kräver att vi har volymer som det svenska samhället klarar av att hantera. Det har vi inte.
Svaret på varför vi inte lägger fram några egna förslag om integrationspolitik är att vi inte har någon integrationspolitik. Vi vill inte ha någon integrationspolitik. Vi vill ha en assimilationspolitik, vilket innebär att människor kommer in i det svenska samhället. Det gör de av egen kraft för att de vill och för att de erbjuds en plats i det svenska samhället. De gör det på samma villkor som alla andra som bor i det här landet utan specialregler, utan speciallagar och utan särlagstiftning.
Det är vår lösning.
Sven-Olof Sällström (SD):
Tack för att även du, Abir Al-Sahlani, som andra representant för den invandrade delen i den här debatten kan föra en hyfsad debatt med bra språkbruk. Ni står för särlösningar som instegsjobben. De enda som kan komma i fråga för instegsjobben där huvudkostnaden är skattefinansierad är nyanlända invandrare.
Jag kommer aldrig att få ett instegsjobb, i alla fall inte i Sverige. Då får jag flytta någonstans där man har samma värdelösa system. Det är särlösningar och särregler hela tiden. Det är nystartsjobb och instegsjobb. Det är det ni bygger upp er politik på. Det är det vi är emot. Vi är emot särlösningar. Du säger att vi inte ställer språkkrav på svenskar.
Om man växer upp i Sverige och har förmåga att lära sig ett språk och tala det lär man sig att tala svenska. Om man inte har förmåga att lära sig ett språk och tala det, men kan skriva, så lär man sig skriva svenska och på andra sätt uttrycka sig på svenska. Man ska ha väldigt små möjligheter att lära sig ett språk och uttrycka sig på ett språk om man inte kan kommunicera på svenska när man är född i Sverige. Man är ändå en del av det svenska samhället.
Det är ungefär som att vara en del av en familj. När man bjuder in någon i familjen kräver man att den personen ska dela ens värderingar i mångt och mycket. Det är naturligt att den som föds i det här landet, oavsett om den föds av mig eller dig, blir svensk. Det är självklart. Det handlar inte om det. Vi ställer inga särkrav. Vi säger att vi ska behandla alla lika. Vi ska ha samma rättigheter och inte minst skyldigheter.
Du får gärna exemplifiera med något annat än språket. Det lät inte riktigt rätt.
Sven-Olof Sällström (SD):
I betänkandet behandlas ett 30-tal motioner från den allmänna motionstiden som rör statlig förvaltning och statistik. Jag tänker uteslutande beröra en sverigedemokratisk motion, och därmed också en reservation, som rör just statistik. För att kunna utvärdera och eventuellt omvärdera, utforma och fatta kloka politiska beslut krävs ett så bra beslutsunderlag som möjligt.
Där är inte minst statistik ett bra instrument för att bedöma nuläget, men också för att kunna utvärdera den förda politiken. Vi för i dag omfattande statistik inom i stort sett samtliga samhällsområden, inte minst av just dessa orsaker. Vi för också statistik över ekonomiskt bistånd eller vad som tidigare kallades socialbidrag.
Vi för statistik över vilka som får ekonomiskt bistånd baserat på bland annat kön och olika åldersgrupper och på om man är ensamstående, sambo eller gift. Den baseras också på om man är född i Sverige eller utrikes född. Men vi menar att detta inte är ett tillräckligt bra underlag för att fatta väl genomtänkta politiska beslut. Herr talman! En stor del av det ekonomiska biståndet går i dag till utrikes födda.
Till viss del förs redan statistik som visar hur stor andel av det ekonomiska biståndet som fördelas på inrikes respektive utrikes födda. Däremot förs inte en mer detaljerad statistik om till exempel bakgrund och utbildning hos dem som tar emot ekonomiskt bistånd. Detta gäller både för inrikes och utrikes födda.
Om man tittar på SCB:s statistik för några exempelkommuner ser man att i Södertälje går 27 procent av det ekonomiska biståndet till svenskfödda. I Malmö är siffran så låg som 26 procent. Men mycket mer än så går inte att utläsa. Vilka har fastnat i bidragsberoende, och varför? Hur ser utbildningsbakgrunden ut?
Om man delar upp utrikes födda i till exempel ursprungsländer - vilken bild tränger då fram? Det vet vi inte riktigt. Om man tittar på de närstående kommunerna Borlänge och Falun ser det ut som följer. I Borlänge går mindre än hälften, 46 procent, av det ekonomiska biståndet till svenskfödda, medan det i Falun, två mil därifrån, är hela två tredjedelar, eller 65 procent, av det ekonomiska biståndet som går till svenskfödda.
Falun och Borlänge delar i stort sett samma arbetsmarknad och samma bostadsmarknad, men skillnader inte minst i den lokala migrations- och integrationspolitiken har påverkat utbetalningarna av det ekonomiska biståndet. Eller har de det? Brister i statistiken försvårar utvärderingen.
En mer omfattande statistik kan ge politiker bättre underlag för att fatta vettiga politiska beslut, men den kan också ge landets röstberättigade ett bättre underlag i samband med allmänna val. Jag vill härmed avsluta med att yrka bifall till reservation 12.
Sven-Olof Sällström (SD):
Vi sverigedemokrater anser att frågan om valfrihet och konkurrens inte får bli ett självändamål. Det får aldrig vara så att ideologiska ställningstanden och ambitioner att driva på privatiseringar innebär utförsäljningar av offentlig egendom till underpris eller att enskilda gynnas i tvivelaktiga affärer där andra hindrats att på lika villkor konkurrera.
Jag vill understryka att detta inte är ett ställningstagande mot privata alternativ, men ett tydligt ställningstagande mot kommunal avknoppning och otillbörligt gynnande av enskild. Pia Nilsson från Socialdemokraterna har tidigare på ett bra sätt redogjort för en rad ärenden där detta har missbrukats. Det finns därför inte någon anledning för mig att upprepa just dessa exempel.
Jag kan som exempel nämna Tibble gymnasium i Täby som såldes för 9,2 miljoner kronor - ett kraftigt underpris - till skolans rektor och en lärare. Det finns också exempel från Upplands Väsby där tre skolor och tre förskolor såldes till personalen för 2,1 miljoner. Det var också tveksamt. Ytterligare exempel är rätt onödiga.
Det är inte bara förkastligt att en kommun gynnar enskilda genom att sälja ut kommunal egendom till underpris utan upphandling utan även irrationellt och oetiskt. Fokus bör läggas på hur vi höjer den svenska skolans resultat och hur vi ökar likvärdigheten och inte på avknoppningar av kommunal verksamhet. Jag vill härmed yrka bifall till reservation 3.
Sven-Olof Sällström (SD):
I dag debatterar vi finansutskottets betänkande Offentlig upphandling . I betänkandet behandlar vi 48 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden som gäller offentlig upphandling. Vi sverigedemokrater har i betänkandet två reservationer. Jag skulle vilja börja med att yrka bifall till reservation 5 som handlar om svenska djurskyddskrav för importerat kött.
En av motionärerna till motionen som ligger till grund för reservationen, Richard Jomshof, kommer senare i denna debatt ta den del som handlar om reservation 5. När det gäller vår andra reservation, reservation 8, ställer vi oss bakom intentionerna i reservationen men väljer av tidsbesparande skäl att inte yrka på densamma. Frågan har också relativt nyligen debatterats och behandlats i denna kammare. Herr talman!
När det gäller socialdemokraternas reservation 1 stöder Sverigedemokraterna tanken på att avtalsenliga löner och svenska kollektivavtal ska gälla för alla som utför arbete på den svenska arbetsmarknaden.
Vi ställer också upp på formuleringen om att det är en självklarhet att det, för att förhindra lönedumpning och försämring av arbetsvillkoren, ställs krav på att kollektivavtalsenliga villkor för arbete ska gälla för entreprenörer och hela underleverantörskedjan.
Kravet ska gälla för alla arbetare, oavsett om de bor i Sverige eller arbetar här tillfälligt.
Vi sverigedemokrater ställer oss också i stort bakom skrivningarna "Lagen bör arbetas om så att Sverige maximalt kan ta till vara den flexibilitet som EU-rätten medger" och "Det gäller även att inom vad som i EU-rätten kallas oprioriterade områden, dvs. vård, skola och omsorg". Så långt är vi med.
Men sen går det snett, riktigt snett. Jag citerar: " . på olika sätt begränsa upphandling till eller favorisera icke-vinstdrivna associationsformer".
Där gick socialismen åtminstone tio steg för långt till vänster. Jag känner vibbarna från 80-talet. Löntagarfonderna gör sig påminda. Det är tydligt att socialdemokraternas omtalade förnyelsearbete har tagit en rejäl fikapaus. Vi sverigedemokrater kommer aldrig någonsin att medverka till att utestänga svenska företag från rätten att delta i offentlig upphandling.
Vi tror heller inte på förbud för dessa företag att gå med vinst. Vi anser heller inte att upphandlande enhet ska råda över vem leverantörsföretaget anställer eller inte anställer.
Sven-Olof Sällström (SD):
Jag vill först erinra om att det till att börja med fanns fyra likartade interpellationer. Svarsdatum sattes dock av en händelse till samma dag som socialutskottet var ute på andra ärenden, så det fick skjutas fram. Sedan fick vi inte in vår interpellation. Jag står bakom vår ursprungliga interpellation och även det som har sagts här tidigare.
Rett Center i Östersund inrättades 1995 och är ett nationellt centrum för högspecialiserad vård av samt forskning och information om Retts syndrom. Enligt Rett Center krävs en hållbar finansiering för att kunna garantera långsiktighet i verksamheten. Statsbidraget har varit oförändrat sedan 2003 - 7 miljoner per år. För att kunna garantera verksamhetens långsiktiga existens krävs att statsbidraget anpassas till kostnadsutvecklingen.
Det innebär en höjning med 3 miljoner kronor till 10 miljoner kronor för innevarande år och även framöver. Detta måste anses vara fullt rimligt om man vill att Rett Center ska kunna fortsätta sin verksamhet. Det är en verksamhet jag hoppas och tror att alla i denna kammare stöder och ställer sig bakom. Deras verksamhet är viktig, inte minst för att vi ska kunna bibehålla och utveckla denna högspecialiserade vårdform.
Jag vill också påminna om den skrivelse socialministern tagit emot från föreningen Rett Syndrom i Sverige, som organiserar anhöriga till personer med Retts syndrom. De trycker på just långsiktigheten och behovet av ökade anslag, inte minst för att man riskerar att den samlade kompetensen försvinner utan ökade anslag och långsiktighet. Fru talman! Detta är en förhållandevis liten men också utsatt grupp i samhället.
Att ge Rett Center förutsättningar att fortsätta sitt viktiga arbete med vård, forskning och information kring denna problematik är inte bara en ekonomisk fråga. Vars och ens ställningstagande blottlägger också hur vi själva ser på utsatta gruppers behov av stöd, vård och mänsklig omvårdnad. För oss sverigdemokrater tillhör detta välfärdens kärna, socialminister Göran Hägglund.
För oss sverigedemokrater är en anslagsökning och en förutsägbarhet i Rett Centers finansiering prioriterat. Det är också därför vi i vårt budgetförslag för innevarande år, och även för föregående år, har tillfört de begärda anslagsökningarna. Mina frågor till socialministern är: Vad avser regeringen att vidta för åtgärder för att nå en långsiktigt hållbar finansiering för Rett Center? Är finansieringsbehovet enligt socialministern löst?
Om så inte är fallet, ämnar man tillskjuta dessa pengar redan i vårändringsbudgeten för 2013?
Sven-Olof Sällström (SD):
Om jag har förstått saken rätt har jag två minuter till förfogande som övrig talare i interpellationsdebatten. Jag ska försöka snabba på lite grann. Socialministern likställer 300 sällsynta diagnoser. Det är inte riktigt rätt. Vi måste vara medvetna om att Retts syndrom är en utvecklingsneurologisk störning som medför att personen är gravt multifunktionshindrad från tidiga barnaår och livet ut.
Så ser det inte ut för alla dessa 300 sällsynta diagnoser. Jag har en slutgiltig fråga till socialministern. Vi kan konstatera att det förmodligen finns en majoritet i denna kammare för en anslagsökning. Jag vet att det i budgetprocessen inför detta budgetår försiggick försök i socialutskottet att komma fram till en lösning på hur man skulle få igenom en anslagsökning.
Men man kom inte fram. Vi har våra budgetregler, och de är bra. Dem ska vi i de allra flesta fall respektera. Men det finns ändå en möjlighet. Alla partier vill i budgetprocessen lägga fram sina egna förslag för att presentera sin politik. Det är svårt att få alla fyra oppositionspartier att gå tillsammans och ställa sig bakom ett förslag. Det tror ingen på.
Men det finns en möjlighet att det finns en enskild motionär, från till exempel Socialdemokraterna, som skriver en motion om en neutral besparing samtidigt som man anslår nödvändiga medel. Vi sverigedemokrater skulle förmodligen ställa oss bakom en sådan motion.
Det skulle också ge ett medialt genomslag, och det skulle förmodligen få socialministern, Kristdemokraterna och regeringen att ställas inför opinionsmässiga och mediala svårigheter nio månader inför valet. Jag vill se denna utveckling om inte socialutskottet kommer med något annat förslag.
Jag vill ändå höra om inte socialministern är beredd att överpröva sitt djupt olyckliga ställningstagande och snarast, eller senast till budgetprocessen 2014, se till att Rett Center får sin anslagsökning.
Sven-Olof Sällström (SD):
Jag kommer att använda en kolumn i Svenska Dagbladet, författad av den tidigare riksdagsledamoten och migrations- och integrationspolitiska talespersonen för Folkpartiet Mauricio Rojas, som utgångspunkt för huvuddelen av mitt anförande. Kolumnen publicerades på nätet sent i går kväll.
Den som vill ta del av SD:s politiska förslag och synpunkter kan läsa vår reservation och vår budgetmotion inom utgiftsområdet. Mauricio Rojas var en av huvudanledningarna till att jag en gång i tiden blev medlem i just Folkpartiet. Det var naturligtvis innan jag blev sverigedemokrat.
Men det var innan jag förstod att Folkpartiet - förutom just Mauricio - inget förstod och inget ville förstå om de integrationsutmaningar som Sverige stod inför. Det var innan han mer eller mindre tvingades i landsflykt, och det för andra gången i sitt liv.
Mauricio skriver i sin kolumn om valet den 22 mars och om den framtida regeringsbildningen. Han förordar där en koalition mellan S och Alliansen. Han skriver att "det skulle kunna ge Sverige en regering med förmåga att ta itu med de stora utmaningarna som stundar, inte minst gällande invandrings- och integrationspolitiken."
Men det är just allt detta som utgör grunden för SD:s framgångar, inte att hundratusentals svenskar skulle ha blivit fascister eller främlingsfientliga rasister.
Det är med ett ärligt erkännande av dessa omständigheter som förtroendet för vad ni har att säga och lova på migrations- och integrationsområdet kan börja återställas.
Då skulle det finnas en chans att omvandla dagens kris till en möjlighet att bygga upp ett bättre Sverige för alla. Det vore ett utomordentligt sätt att reparera den bottenlösa dumhet som ni nyss begick." Detta skrev Mauricio Rojas i Svenska Dagbladet i går kväll.
I stället för Mauricio Rojas fick vi alltså Erik Ullenhag eller Roger Haddad. Jag suckar.
När man studerar de två förslagen, förutom SD:s, som ligger på bordet, alltså den rödgröna regeringens och Alliansens förslag, för utgiftsområde 13 inser man ganska snabbt att inget av dessa två block har förstått och inte ens har den minsta lilla vilja att förstå eller förändra politiken i den riktning som Mauricio önskar.
Man kan blott konstatera att den bottenlösa dumheten består.
Sven-Olof Sällström (SD):
Hanif Bali gör det lite enkelt för sig. Jag tror att jag har läst någonstans att Hanif Bali kom till Sverige i mycket unga år. Jag tror inte att han har deltagit i någon samhällsinformation för nyanlända och kanske inte heller i sfi. Svenska fick han lära sig, precis som alla andra små barn, på ett naturligt sätt i Sverige. Man kan säga att han fick med sig det med modersmjölken.
Men det finns de som kommer till Sverige vid äldre år och som inte har detta, som inte har språket och som inte har kunskapen om hur det svenska samhället och de sociala koderna fungerar. De behöver få del av detta - så är det.
Det är allt det övriga i er integrationspolitik som är splittrande, till exempel instegsjobben. Nu är vi inne på arbetsmarknadspolitik, men man kan inte komma ifrån det. I instegsjobben har man särlösningar som ger undanträngningseffekter på arbetsmarknaden och som gör att andra inte kommer in på arbetsmarknaden och får dessa jobb. Det är för att man har särlösningar. De har visat sig vara fruktansvärt ineffektiva. Det var bortkastade pengar. Det är det vi pratar om.