Anders Borg (M):
I en svår internationell nedgång är naturligtvis regeringens ansvar att agera väldigt tydligt. Man måste lägga om politiken i expansiv riktning så att finanspolitiken stöttar. Man måste säkra stabiliteten i det finansiella systemet, och man måste vidta åtgärder som förhindrar att arbetslösheten biter sig fast.
Jämfört med praktiskt taget alla andra regeringar i Europa och i andra industriländer har den svenska regeringen på alla tre punkterna vidtagit mer omfattande åtgärder än man vidtagit i det stora flertalet länder. Låt mig börja med finanspolitiken. För några år sedan hade vi 4 procents överskott i de offentliga finanserna. Nu är vi på väg mot ungefär 4 procents underskott - det vill säga ett omslag på 8 procent av bnp.
Det finns andra länder som uppvisar ett liknande omslag, tyvärr i huvudsak länder som har förött sina offentliga finanser på industristöd och bankstöd. Vi har använt våra resurser till att stötta upp efterfrågan; det är där vi utmärker oss. Vi har en gemensam europeisk återhämtningsplan. Tanken är att alla länder ska åstadkomma i storleksordningen 1,25 procent av bnp i åtgärder. Vi har åstadkommit 1,5 procent. Det handlar om mellan 45 miljarder i år och, inklusive garantierna, 60 miljarder nästa år.
Till detta kommer de automatiska stabilisatorerna. Även där är bedömningarna från bland annat Finanspolitiska rådet, OECD, IMF och kommissionen likartade. Sverige är ett av de länder i världen som har de mest omfattande automatiska stabilisatorerna. Nu säger Monica Green att vi har en a-kassa som inte längre är så hög. Men där blir argumentationen lite haltande.
Vi har stora automatiska stabilisatorer därför att vi i Sverige har mer omfattande sociala trygghetssystem än man har i andra länder och därför att vi har skatter som i större utsträckning är beroende av konjunkturella inslag. Det är det som är våra stora automatiska stabilisatorer. Det kan inte vara så att Sverige å ena sidan har en underutvecklad, nedskuren eller förstörd a-kassa och å andra sidan har stora automatiska stabilisatorer. Nej, det går inte ihop.
Det är helt enkelt så att vi har en relativt generös arbetslöshetsförsäkring som ger en bra avvägning mellan drivkraften att komma tillbaka till arbete och en inkomsttrygghet under den tid man söker jobb. Det är väl när det gäller bankerna som en socialdemokratisk regering skulle ha agerat annorlunda - sett till hur socialdemokratiska regeringar runt om i Europa har agerat. Man skulle naturligtvis på ett ineffektivt sätt ha stjälpt miljarder över bankägare och banker för att köpa upp dåliga tillgångar.
Det är så att säga den socialdemokratiska modellen, mest utrerat tillämpad i Storbritannien. Men då föröder man sina offentliga finanser och har inte råd med några program som stöttar efterfrågan eller som innehåller aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Det är skiljelinjen. Vi håller i skattepengarna. Vi håller i skattebetalarnas intressen. Vi ger inte bort pengar vare sig till industriföretag eller till bankföretag. I stället värnar vi de offentliga finanserna.
Därför kan vi föra en expansiv finanspolitik. Allra tydligast blir skiljelinjen när vi diskuterar den tredje punkten. Vad gör man för att förhindra att arbetslösheten biter sig fast? Ja, vi har till exempel förstärkt jobbavdraget. Det gör att det lönar sig bättre att arbeta. Det betyder att det, när vi sedan får en återhämtning och jobben kommer, finns drivkrafter för människor som i dag är arbetslösa att komma tillbaka.
Och det betyder, precis som Finanspolitiska rådet så noga utvecklar, att vi har en bättre fungerande arbetsmarknad och att vi snabbare får en sysselsättningsuppgång när vi väl får tillbaka efterfrågan. Det är en av de mest effektiva åtgärder vi kan vidta för att förhindra att arbetslösheten biter sig fast.
Den alldeles uppenbara slutsatsen är att regeringens omfattande aktiva åtgärder - en mycket snabb utbyggnad av den aktiva arbetsmarknadspolitiken, i kombination med en generellt efterfrågestimulerande politik och resoluta åtgärder för att hantera bankkrisen - lägger grunden för att vi ska ha en bra krishantering i Sverige.