Mikael Damberg (S):
Det är intressant med ett så högt tonläge i debatten. Interpellationen handlar om att söktrycket för de yrkesförberedande programmen verkar minska kraftigt, i alla fall i storstadsregionerna. Tittar vi på antalet elever i de tre storstadsregionerna är det fråga om mer än hälften av eleverna i gymnasieskolan. Det är ingen liten grupp kommuner vi talar om som ser en dip i sökande till de yrkesförberedande programmen.
Jag noterar att Svenskt Näringsliv, Teknikföretagen och andra aktörer i branscherna säger att det är problem om det blir ett minskat söktryck för de yrkesförberedande programmen. Jag kanske har missuppfattat något här.
Jag uppfattade att ett av syftena med den nya gymnasieskolan, både Gy 2007 som vi hade föreslagit och den förändrade Gy 2011 som regeringen har föreslagit, var att uppvärdera yrkesutbildningarna så att fler unga människor skulle välja yrkesutbildningarna, så att kvaliteten skulle öka i yrkesutbildningarna. Men det kanske inte var syftet. Syftet var kanske att ludda till detta lite så att fler väljer de studieförberedande programmen. Det är vad Jan Björklund argumenterar för.
Det är så bra eftersom det nu finns ett antal program som är mer populära på den studieförberedande sidan. Jag har inga problem med att människor väljer studieförberedande program. Vi har haft en debatt där Jan Björklund har hävdat att det är ett problem för Sverige när vi har hävdat att det ska finnas mål för hur många som ska gå vidare till universitet och högskolor.
Nu ser vi det omvända, nämligen att färre söker de yrkesförberedande programmen. Ett av syftena med reformen var att höja kvaliteten så att fler skulle välja dem. Har jag missuppfattat detta? Har regeringen en annan ambition för Gy 2011 som jag på något sätt har tappat bort i argumentationen? Det är vad debatten handlar om. Vi borde alla vara oroliga för om söktrycket minskar på det sättet. Ska vi inte vara överens om det heller?
Jag får en del pikar här om att den största ideologiska skiljelinjen i frågorna om gymnasieskolan handlar om återvändsgränder, höga trösklar och tidiga val. Ja, det är det. Jag tror inte att vi har en ideologisk skillnad i frågan om kvaliteten i yrkeshögskolan. Jag hoppas att vi inte behöver höja kvaliteten i yrkeshögskolan.
Jag hoppas att vi i den här kammaren inte har olika uppfattningar om att det är ett problem att folk hoppar av yrkesprogrammen eller de studieförberedande programmen och att många inte går igenom gymnasieskolan. Jag vet inte. Jag kan ha uppfattat det som att det är oklart att det finns en ideologisk skillnad, att det finns några partier som säger att det är bra att eleverna hoppar av gymnasiet. Jag har inte hört det.
Enligt SCB kan 60 procent av eleverna tänka sig att läsa vidare på universitet och högskola några år efter gymnasiet. Om det då skickas en signal, som regeringen har gjort, att det inte blir lika lätt utan krångligare, jobbigare och svårare att gå vidare efter de yrkesförberedande programmen kommer ett antal unga människor att rationellt välja bort yrkesprogrammen därför att de vill ha fler möjligheter i livet.
Då kan vi, som skolministern gör, hänvisa till en bättre studie- och yrkesvägledning. Ja, jag välkomnar det. Vi har i budget efter budget sagt att med förändringen av gymnasieskolan behövs det ytterligare insatser på studie- och yrkesvägledningen så att ungdomar förstår hur de kan göra bra val. Men det blir lite ologiskt.
Av svaret framgick att om det är så att fler elever söker sig till högskoleförberedande program, som kräver större studieansträngning, är det inte ett problem. Med den modell som du bygger upp kommer det att krävas en större studieansträngning för de elever som väljer yrkesprogram för att få högskolebehörighet än för de elever som väljer studieförberedande program. Inte ens här går argumentationen ihop.