Katja Nyberg (SD):
Vi debatterar i dag justitieutskottets betänkande gällande Riksrevisionens rapport om effektiviteten vid Kriminalvårdens anstalter. Vi har i Sverige i dag stora problem med gängkriminalitet, skjutningar och dödligt våld. Otryggheten breder ut sig. Den påverkar vår vardag på ett sätt som för bara några decennier sedan vore helt otänkbart. Sverige, det trygga landet med den välutvecklade välfärden som sågs som ett föredöme är ett minne blott.
I dag ses Sverige i stället som ett exempel på hur illa det kan gå när verkligheten blockeras bort av politisk korrekthet. Enligt Brås senaste statistik har vi i dag det högsta antalet personer som dör på grund av dödligt våld. Fru talman! I takt med att den grova brottsligheten har ökat och en hel del straffskärpningar har genomförts har vi i dag en överbeläggning på våra anstalter på över 100 procent, vilket är helt oacceptabelt.
Vi saknar platser för dem som ska sitta av sina straff. Kriminalvården varnar själv för att genomföra nödvändiga straffskärpningar på grund av att de inte har tillräckligt med resurser för att kunna tillgodose att det finns tillräckligt med anstaltsplatser.
Överbeläggningen skapar inte bara orimliga arbetsförhållanden för dem som arbetar inom kriminalvården utan försämrar även de förutsättningar som vi förväntas ge dem som sitter på våra anstalter för att de ska kunna återanpassas till bättre medborgare. Problemet är tveeggat: Rehabiliteringen försämras för de intagna, och brottsoffer får inte upprättelse eftersom de som ska vara intagna inte avtjänar sina straff i tillräcklig utsträckning.
För att rättskipning ska fungera krävs en effektiv kriminalvård som kan hantera det ökade antalet intagna. Fru talman! I dag lägger regeringen över ansvaret på Kriminalvården gällande lokalförsörjning med motiveringen att Kriminalvården är bäst lämpad att göra bedömningar gällande storlek och antal anstalter. Det stämmer att Kriminalvården är de som har bäst kunskap gällande detta.
Men i och med att Kriminalvården i dag hyr sina lokaler av det statliga bolaget Specialfastigheter har myndigheten inte så stort spelrum att göra de förändringar och utökningar av anstaltsplatser som regeringen vill ge sken av. Dessutom löper Kriminalvårdens hyreskontrakt över lång tid, och förhandlingar mellan parterna påverkar myndighetens möjlighet att vara flexibel och anpassa sin verksamhet efter uppkomna behov.
Kriminalvården har ett flertal gånger poängterat att det nuvarande upplägget, där myndigheten hyr av Specialfastigheter, påverkar myndighetens handlingsutrymme. I ett flertal andra länder äger och förfogar motsvarande myndigheter över sina egna lokaler. En liknande lösning bör därför utredas i Sverige. En annan aspekt som också bör utredas är stordriftsfördelar. Riksrevisionen lyfter fram de effektivitetsvinster som kan skapas genom stordrift.
Enligt deras beräkningar skulle staten kunna spara 580 miljoner kronor per år. Regeringen har i skrivelsen nämnt att det finns ett långsiktigt mål om att övergå till större anstalter, vilket är bra. Riksrevisionen noterar dock att stordriftsfördelarna i vissa fall ses som underordnade närhetsprincipen, vilket står i strid med ambitionen om stordrift. Även detta bör därför utredas. Fru talman!
Det handlar inte endast om att Kriminalvården behöver effektiviseras för att få fler anstaltsplatser. Enligt Brottsförebyggande rådet tar Sverige årligen in cirka 3 000 utländska medborgare på våra anstalter. Det är över en tredjedel av alla som skrivs in varje år. Sverige behöver därför bli bättre på att se till att andra länder tar ansvar för sina egna medborgare och verkställer de straff som dömts ut här i Sverige.
Det finns ett utarbetat system inom Europa gällande erkännande och verkställighet av fängelsedomar. Utländska medborgare som tillhör ett annat EU-land och som begått brott i Sverige ska enligt dessa regler avtjäna straffen i sina egna hemländer. Detta sker dock i verkligheten alltför sällan.
Vi måste ta denna fråga på allvar och se till att EU-länder liksom länder utanför EU tar emot sina medborgare och ser till att de får avtjäna sina straff i sina egna hemländer.
Om det av olika skäl inte finns möjlighet att verkställa ett straff i ett visst land, exempelvis av skäl som har med mänskliga rättigheter att göra eller på grund av att anstalterna håller dålig standard, är det givetvis bättre att man upphandlar avtal enskilt med det berörda landet eller med ett närliggande land så att personen i fråga inte behöver avtjäna sitt straff i Sverige. Fru talman! Sverige har i dag EU:s högsta kostnader per dag och intagen i svenska fängelser.
Det är inte försvarbart att utlänningar som kommer till Sverige och begår brott får sitta på svenska anstalter till skyhöga priser. Alla de pengar som läggs på dessa kriminella utlänningar kunde ha gjort oerhört stor nytta för våra pensionärer, sjuka och andra som behöver stöd och hjälp allra mest. De rehabiliteringserbjudanden som finns på svenska anstalter ska erbjudas dem som ska återvända ut i det svenska samhället och inte till dem som ska utvisas.
Dessa personer ska främst sitta av sina straff i sina respektive hemländer. Jag yrkar bifall till reservation 4.