Larry Söder (KD):
Vem är man när man föds? En något filosofisk fråga, kanske, som det behövs mer tid att diskutera än vi har nu. Men för många är den frågan viktig. Vem var jag? Vem är jag? Vem är jag på väg att bli? När man växer upp blir den frågan allt viktigare. När man formas som människa kan även svaret skifta.
En del har lätt att hitta sig själv och vem man är. En del har oerhört svårt, och det tar lång tid. Vi kan ta olika vägar i livet, och vem man är får olika svar beroende på om man frågar sig själv eller andra. Men jag är säker på en sak: Man föds inte till företagare. Det är ingen som från början kan allt vad som krävs, utan man formas till det.
Entreprenörskap handlar snarare om ett genuint intresse för det man gör och en vilja att driva och utveckla en verksamhet. Många människor har idéer och drömmar, men det är långt ifrån alla som förverkligar dem. Att vara företagare handlar om att ha drivkraften att omsätta sina idéer och drömmar till handling. En entreprenör beskrivs ofta som någon som ser möjligheter före hinder och är kreativ och modig.
Forskning visar att det är vanligt att entreprenörer är riskbenägna, vilket inte betyder att de är dumdristiga utan snarare att de är medvetna om sina satsningar och riskerna med dessa. Bra egenskaper är också att vara målinriktad och på samma gång prestigelös med en förmåga att ändra felaktiga beslut till rätt beslut. Dessa människor är, vill jag hävda, de som driver samhället framåt på många sätt.
Det är de som vågar utmana, prova, testa, förlora, men även vinna, och skapa något unikt. Detta ska vi som politiker och samhälle uppmuntra och försöka hjälpa till med så mycket som möjligt. Det är oerhört svårt i dag att bli företagare, dels därför att det är svårt att finansiera uppstarten av verksamheten då riskkapital är väldigt svårt att få tag på, dels därför att vi som människor inte är bäst på allt.
Just den administrativa delen kan vara väldigt betungande. Jag anser att fler företagare behövs i Sverige, och det är med dem vi kan bygga välfärden. Det bästa sättet att få fler företagare är att minska administrationen för dem. Enligt Tillväxtverket ökar företagens kostnader för att efterleva och administrera de lagar och regler vi har med ca 1,2 miljarder kronor om året.
Inget tyder i dag på att dessa regler och lagar blir färre. Tvärtom tycks regelbördan för företag öka. Företagare lägger i snitt tio timmar per vecka på administration. Mycket av denna tid utgörs av administration till följd av regler från myndigheter. Försök se framför er att man i stället lägger den tiden på att utveckla sin egen verksamhet.
Då kanske vi kan minska antalet konkurser i Sverige, och kanske blir människor faktiskt gladare. För att få denna utveckling att vända måste vi ta minskningen av regelbördan på allvar. Vår iver att förbjuda och kontrollera allt innebär allt som oftast fler regler och mer administration, utan att något annat tas bort.
Därför bör det generella regelförenklingsarbetet stärkas genom åtgärder från regeringen så att vi minskar antalet regler, främst för de allra minsta företagen. Regeringen bör därför utreda hur en kraftig förenkling av beskattning och regelverk för mikroföretagande kan genomföras. Jag anser också att trösklarna till företagande måste sänkas så mycket som möjligt så att fler människor kan starta och utveckla företag och därigenom skapa arbete för sig själva och andra.
Många företagare saknar de medel som krävs för att bilda ett aktiebolag eller har svårt att göra avsättningar av sin löpande inkomst till den grundplåt som aktiekapitalet utgör. Här skulle man givetvis kunna tala om de kreditrestriktioner som har införts, som skapar problem inte bara när det gäller att finansiera ett bostadsbyggande som företagare eller att köpa en bostad som privatperson utan även i och med att vanliga entreprenörer får det svårare att få ihop kalkylen då upplåning av kapital blir allt dyrare i Sverige.
Jag avstår dock från att diskutera den bostadsbrist som skapas på grund av dessa kreditrestriktioner utan kan bara konstatera att kreditrestriktionerna inte bara skapar kris på bostadsmarknaden utan också skapar problem överlag i samhället. Samtidigt måste man i de allra flesta fall ur egen plånbok finansiera uppstarten av bolaget, det vill säga aktiekapitalet.
Det är därför viktigt att regeringen prioriterar arbetet med att ta fram ett lagförslag som innebär att kravet på aktiekapital sänks från 50 000 till 25 000 kronor. Med detta yrkar jag bifall till reservationerna 2 och 3.