KBLab/rixvox huggingface dataset:
Peter Hultqvist (S):
Detta är någonting som naturligtvis hanteras inom de ekonomiska ramar hemvärnet har att disponera. Det man från den politiska sidan nu har kommit överens om när det gäller hemvärnet är att fordonsparken ska kunna förnyas i rätt stor omfattning. Jag har uppfattat att det har tagits emot på ett väldigt bra sätt.
Sedan är det naturligtvis så att det finns andra behov, och man får väl i så fall föra resonemang om vad det är som i första hand ska prioriteras inom ramen för hemvärnets olika budgetar. Det politiska tillskottet nu senast var dock i fordonsfrågan.
Peter Hultqvist (S):
Självklart är skyddsutrustning viktig, bland alla andra materiel som används i övningsverksamhet och i reella, operativa lägen. Inom de ramar och budgetar som finns får man genomföra de prioriteringar man anser vara de viktigaste från hemvärnets sida. Vi följer naturligtvis utvecklingen i hemvärnet på ett nogsamt sätt och är beredda att på olika stödja det, men det måste också bygga på deras egna prioriteringar.
Peter Hultqvist (S):
Inom ramen för MSB pågår ett arbete där man följer upp olika typer av attacker och där man har bildat organisationer med myndigheter och företag i olika branscher. Man träffas där tillsammans med jämna mellanrum för att utbyta erfarenheter men också för att delge varandra olika typer av lösningar på hur man på ett bättre sätt kan stå emot olika typer av angrepp.
Ett liknande arbete pågår på den statliga sidan. Där finns särskilda nyckelmyndigheter som har ett särskilt ansvar för att klara detta, och där pågår också planering. Detta är något som vi måste arbeta intensivt med för att hela tiden kunna utveckla våra metoder. Jag vill påminna om det riksdagsbeslut som finns där vi har ställt oss bakom att arbeta med aktiv cyber inom ramen för Försvarsmakten.
Peter Hultqvist (S):
Jag tänker inte här snöa in på någon särskild lösning för hur detta rent administrativt ska se ut. Jag inser att samhället är oerhört mångfasetterat med många företag, många myndigheter och många förvaltningsenheter. Det viktiga är att man får igång jobbet på ett brett fält och att det sker någonting ute i praktiken. Det är detta man försöker åstadkomma via det som MSB gör.
Därmed inte sagt att det är nog, utan förbättringspotentialen på området är omfattande.
Peter Hultqvist (S):
Lotta Olsson har frågat mig vad jag avser att göra för att fler ungdomar ska beredas möjlighet att söka en militär utbildning. Den 2 mars 2017 beslutade regeringen att återinföra mönstring och grundutbildning med värnplikt med stöd av lagen om totalförsvarsplikt. Beslutet innebär bland annat att all grundutbildning som påbörjas från och med den 1 januari 2018 kommer att ske med värnplikt.
Personalförsörjningen ska så långt som möjligt bygga på den enskildes intresse, motivation och vilja. Att arbeta konkret för att stärka intresset för grundutbildning med värnplikt är även fortsättningsvis avgörande för att fler ska söka sig till Försvarsmakten, här är också jämställdhet en viktig del. Att stärka krigsförbandens krigsduglighet utgör grunden för regeringens överväganden rörande Försvarsmaktens personalförsörjning.
Försvarsmakten har i uppdrag att, inom given ekonomisk ram, planera för att genomföra grundutbildning med värnplikt för minst 4 000 personer per år 2018 och 2019. Försvarsmakten ska i samband med budgetunderlaget för 2019 redovisa ett förslag som möjliggör att 5 000 personer kan genomgå grundutbildning med värnplikt år 2020 inom den beräknade anslagsramen för 2020.
Samtidigt fortsätter Regeringskansliet att bereda förslag om att förstärka intresset att genomföra grundutbildning med värnplikt och att stärka den enskildes intresse, motivation och vilja. Utbildningsvolymerna är förhållandevis låga jämfört med hur många som visar intresse för att genomföra grundutbildning med värnplikt.
Försvarsmakten och Totalförsvarets rekryteringsmyndighet är de myndigheter som vet vilken kompetens som krävs för att en individ ska kunna genomföra grundutbildning med värnplikt. I syfte att välja ut de individer som har rätt kapacitet och förutsättningar utformar myndigheterna så kallade kravprofiler. De krav som anges i kravprofilerna motsvarar de grundkrav som Försvarsmakten ställer på respektive befattning. Jag har fullt förtroende för myndigheternas bedömningar i detta avseende.
Peter Hultqvist (S):
Förändringen att aktivera totalförsvarsplikten var helt nödvändig. Detta handlar i grunden om att det beslut som en gång i tiden togs i riksdagen med tre rösters majoritet om att lägga den vilande enligt min uppfattning var orealistiskt. Det byggde på en modell där vi helt skulle professionalisera försvaret.
Vid den tiden fanns det också exempel på hur man, i bland annat Norge, hade förenat en professionell organisation med en värnpliktsorganisation. Det är här någonstans vi befinner oss nu. Det är viktigt att ha fulltaliga och övade förband.
I det läge då vi inte hade det var det nödvändigt att ta detta beslut, och jag är glad att detta beslut blev brett accepterat också i riksdagen. Det var regeringen som hade möjligheten att fatta beslutet, enligt det regelverk som var, och den möjligheten tog vi. Men jag har som sagt uppfattat att det finns ett brett stöd i riksdagen, och det är bra för att vi ska kunna genomföra detta.
Det är också nödvändigt för att vi ska kunna öka den militära förmågan i vår organisation. Här bygger vi nu en organisation där vi varje år får ett tillskott till förbanden. Det kommer också att leda till krigsförbandsövningar med regelbundenhet för att upprätthålla kompetensen.
En soldat som genomgår grundutbildning blir krigsplacerad under en tioårsperiod och ska genomgå ett antal krigsförbandsövningar under denna tid. Vad gäller kraven har Försvarsmakten en viktig central roll. Försvarsmakten är också ansvarig för de lönediskussioner som sker. Här har man som arbetsgivare en viktig roll.
Det är också Försvarsmakten som lägger upp kriterierna och kravbilden när det gäller grunderna för att kunna bli soldat och få anställning i Försvarsmakten.
Nu blir hela inkörsporten den att det är värnplikten som utgör grunden, oavsett om man ska bli professionell soldat eller avsluta det hela som värnpliktig och sedan se om man ska ha andra typer av relationer till Försvarsmakten, exempelvis att delta i hemvärnets verksamhet. När det gäller betygen är det krav på godkända betyg i tre ämnen: svenska, matematik och engelska.
Detta är kopplat till förmågan att kunna uttrycka sig ordentligt på svenska språket och att kunna tillägna sig den logiska biten bakom matematikens utformning men också till den frekventa användningen av engelska inom Försvarsmakten, framför allt i internationella operationer.
Jag tycker att det är rätt modesta krav, alltså godkända betyg i tre gymnasiegemensamma ämnen. Självfallet går det, om Försvarsmakten så önskar, att titta på om man ska ha flexiblare möjligheter här, men det måste finnas någon sorts grundkrav för att kunna få ett arbete inom Försvarsmakten. Jag tycker inte att de tre grundkraven är helt orimliga.
Sedan måste man inom ramen för skolan vidta åtgärder så att eleverna kommer upp på de godkända nivåerna i exempelvis dessa ämnen. Där tycker jag också att man ska ha en kravbild.
Peter Hultqvist (S):
Som läget ser ut är det ungefär 100 000 ungdomar i en 18årsgrupp som ska svara på ett beredskapsunderlag. Vad jag har förstått är det 27 procent som har svarat att de är mycket intresserade och motiverade att göra värnplikten. Detta motsvarar ungefär 27 000 personer. Vi tar ut 12 000-13 000 till mönstring, och den processen pågår nu.
Sedan är det 4 000 som tas ut i slutändan - både sådana som är intresserade av detta som yrke och sådana som ska in i värnpliktsorganisationen. Vad jag förstår är inte motivationen något stort problem just nu, utan det finns fler motiverade än antalet platser. Så har jag uppfattat det hela.
Jag tycker inte att godkända betyg i svenska, matematik och engelska är så högt ställda krav, utan de är faktiskt rätt rimliga. Om Försvarsmakten upplever att det finns ett problem i någon mening får de återkomma till regeringen med synpunkter, eftersom det är de som utformar kriterierna för kravställningarna för att få genomgå grundutbildning.
I nuläget vet jag inte om detta är det centrala problemet, med tanke på den redovisning som jag nu har gjort av hur det ser ut med antalet ungdomar från början, hur många som ska tas ut och hur det egentligen är med intresseanmälningarna.
Att få personer att vara kvar i soldatyrket handlar enligt min mening om en kombination av lön, boendeförhållanden, som faktiskt har varit viktiga i sammanhanget, och utveckling i jobbet - internationella operationer. Sedan är det klart att vi så småningom kommer i en konkurrenssituation med den civila sidan.
Det finns sådana som ser soldatyrket som en temporär del i livet, och det är kanske inte mycket att göra åt. Det är en mängd faktorer som påverkar om man tycker att det är intressant och attraktivt att vara kvar i soldatyrket. Detta är en ständig utmaning för Försvarsmakten, som jag uppfattar att de är ordentligt medvetna om.
Om man tittar tillbaka historiskt ser man att det har funnits många olika typer av internutbildningsmöjligheter inom ramen för Försvarsmakten för att öka kompetensnivån i både det ena och det andra syftet, men detta är saker som myndigheten måste hantera själv.
När det gäller den grundläggande rekryteringen kan jag konstatera att 100 000 utgör beredskapsunderlag, att ca 27 procent, om jag har förstått rätt, har sagt att de är mycket motiverade, att 12 000-13 000 tas ut till mönstring och att det handlar om 4 000 i slutändan. Att få in motiverade soldater i dag tror jag att vi kommer att klara.
Det ska bli intressant att se hur värnpliktsutbildningen slår i praktiken. Arbetet med att förbereda för detta pågår inom Försvarsmakten, och det måste nu genomföras på ett sådant sätt att de som gör värnplikt uppfattar att det ger något tillbaka och att det står i proportion till deras förväntningar. Detta måste vi följa upp politiskt och se hur det utvecklas.
Det ska bli mycket intressant nästa år. Vi har de första inryckningarna i januari, men huvuddelen har vi i mitten av året.
Peter Hultqvist (S):
Jag vill först understryka min grunduppfattning att skolan har till uppgift att se till att eleverna når godkänd nivå. Det är där som insatserna måste sättas in.
Jag tycker fortfarande inte att det är ett orimligt krav att man har godkända betyg i svenska, matematik och engelska, som jag ser som rätt så väsentliga för att kunna klara denna typ av uppgifter inom ramen för Försvarsmakten. Som jag har sagt är det myndighetens ansvar att göra dessa kravprofiler.
Ansvaret för hur man utvecklar sin egen organisation och hur man ser på rekryteringsfrågorna framöver måste ligga där någonstans. Självklart är tanken med hela det system som vi är på väg att genomföra att det ska vara anpassat till vår tid. Det går inte att göra detta på samma sätt som på exempelvis 1960-talet. Vi börjar också i rätt så liten skala.
Jag vill påminna om att ambitionen ändå är att försöka se om det finns möjligheter att utöka detta från 4 000 och komma upp i en volym på 5 000 så småningom. Sedan får vi se hur man går vidare. Men vi har gett ett utredningsuppdrag som handlar om att man ska titta på vad 5 000 kostar och vad det kräver organisatoriskt.
Sedan får vi återkomma när vi ser vad denna utredning leder till och får i så fall ta ett beslut i det läget. Jag vill tacka för denna debatt med de synpunkter som har framförts om hur man på olika sätt skulle kunna underlätta personalförsörjningen.
Jag vill klart understryka att jag inte har utlovat någonting på denna punkt, så att inga missuppfattningar ska råda. Men jag tycker ändå att det är bra att det kontinuerligt förs en diskussion och att ledamöterna är engagerade.
Peter Hultqvist (S):
Pål Jonson har frågat mig om jag avser att vidta några ytterligare åtgärder i frågan om ett svenskt veterancenter för att gå riksdagens vilja till mötes. Veteranfrågorna är viktiga för regeringen.
Regeringen har beslutat att högst 30 miljoner kronor årligen får användas till statsbidrag till frivilliga veteransoldat- och anhörigorganisationer för verksamhet som stöder Försvarsmaktens personal före, under och efter tjänstgöring i internationella insatser samt anhöriga. Den 24 maj i år beslutade regeringen att göra veterandagen till allmän flaggdag från och med den 29 maj 2018.
Det finns ett starkt folkligt stöd för veteranerna. Att ta ett tydligt ansvar för dem är viktigt för försvarets folkliga förankring och stärker rekryteringskraften till Försvarsmakten. Verksamheten utvecklas kontinuerligt av Försvarsmakten och andra ansvariga aktörer.
Försvarsmaktens Veterancentrum inrättades den 1 juli 2017 i Stockholm och stöder bland annat myndigheten med framtagning, implementering, uppföljning samt utveckling av myndighetens veteranstrategi. Utgångspunkter för verksamheten är de uppgifter som angavs i 2016 års regleringsbrev till myndigheten i detta avseende.
Försvarsmakten har dragit slutsatsen att en delegerad modell för veteranverksamheten är den mest ändamålsenliga och har därför utformat en sådan. För att hantera det faktum att veteranerna är spridda över hela landet finns numera både så kallade veteransamordnare och specialister på rehabiliteringsåtgärder knutna till varje förband i Försvarsmakten.
Den enskilde veteranen kan därför vända sig till sitt hemförband eller, om det av geografiska eller andra skäl förenklar kontakterna, till det förband som är närmast för att få råd och vägledning inför kontakter med olika aktörer. I sammanhanget är det viktigt att understryka den ordinarie hälso- och sjukvårdens ansvar att erbjuda en adekvat vård samt andra insatser som syftar till att skapa delaktighet i samhället. Andra närliggande länder har valt andra koncept.
Regeringen följer kontinuerligt Försvarsmaktens och andra aktörers arbete med veteranfrågorna.
Peter Hultqvist (S):
Vi hade tidigare en veteranenhet som nu utvecklats till att från den 1 juli i år bli ett veterancenter. Veterancentret, som har etablerats inom ramen för Försvarsmakten, sysslar med råd och vägledning till veteraner och deras anhöriga. Man säkerställer det lagstadgade uppföljningsansvaret, inkluderande samordning och koordinering med övriga samhället.
Man arbetar med meritvärde och folkförankring, säkerställer relevant statistik och koordinerar forskning i dessa frågor över ett brett fält. Jag vill understryka att Försvarsmakten har ett etablerat system för uppföljning av veteraner upp till fem år efter avslutad insats. Det är också något som bör framhållas i sammanhanget.
Det är bra att vi har veterancentret, för det innebär också att det finns ett stöd för det viktiga arbete som ska utföras på förbanden för att hålla kontakt med veteraner och på olika sätt kunna bistå när det behövs olika typer av hjälp- och stödinsatser.
Det är ett decentraliserat sätt att jobba med det här, och det gör att man kan genomföra insatser så nära veteraners bostadsort som möjligt och därmed undvika långa resor. Det är också rimligt att hälso- och sjukvården har ett ansvar och att vi markerar detta ansvar för veteranerna.
Vi har ett allmänt system i Sverige, och det handlar om att man ska kunna få stöd och hjälp via hälso- och sjukvården så nära bostadsorten som möjligt. Jag tycker att svensk veteranpolitik har utvecklats. Vi ger nu ett stöd på 30 miljoner till de frivilliga veteran, soldat- och anhörigorganisationerna.
De ordnar olika engagemang för att ge kamratstöd och gemenskap och utnyttjar Försvarsmaktens olika anläggningar för att genomföra dessa aktiviteter. Vi har alltså redan infrastruktur för att detta ska kunna genomföras.
Jag besökte själv Kongoveteranernas årsmöte, och det var intressant att få vara där och prata och dessutom höra deras synpunkter på tillvaron. Jag förstod att denna organisation är mycket viktig för dem. De utnyttjade alla faciliteter på Ledningsregementet i Enköping, och jag vet att andra veteranorganisationer gör detsamma.
Jag ser det som viktigast att man stöder verksamheten så att kamratstödet och gemenskapen kan finnas på olika sätt i praktiken. Veteranorganisationerna själva är kanske en av de viktigare instanserna när man ska titta på hur stödet ska utvecklas och hur statens roll ska vara. Nu går vi in med dessa pengar, och de går just till att utveckla kamratstödet.
Om detta ska organiseras genom att man har en anläggning, utnyttjar befintliga anläggningar eller på annat sätt utvecklar verksamheten är en diskussion som bör föras inom dessa organisationer. Jag är öppen för att på olika sätt utveckla svensk veteranpolitik.
Jag menar att det gjordes alldeles för lite på denna punkt en gång i tiden, och det finns anledning att rikta kritik mot det. Men nu är vi där vi är, och vi har tagit ett viktigt steg med det veterancenter som inrättades i juli i år.
Peter Hultqvist (S):
Behöver man angripa olika typer av problem med psykologisk funktion eller om det gäller annan typ av rehabiliteringsstöd måste det i första hand ske nära bostadsorten. Därför är det som görs inom ramen för hälso- och sjukvården väsentligt.
Det är viktigt att vi driver frågan om att det måste tas hänsyn till veteranerna och att man inom ramen för gällande lagstiftning ser till att de får den hjälp och det stöd de ska ha. Det är också den syn Försvarsmakten har på det hela.
Jag tror inte att man löser hela denna problematik genom att inrätta en central kursgård eller ett rekreationscenter, utan här måste det hela tiden ske uppföljning i vårt hälso- och sjukvårdssystem på lokalt och regionalt plan. Det är här tyngdpunkten i stöd och behandling måste ligga.
Det är också därför man har valt linjen att ha veteranstödjare och specialister ute på förbanden så att veteranerna i sin närmiljö kan få råd, stöd och hjälp på olika sätt.
När det gäller formen för hur veteraner vill ha den rent kamratstödjande verksamheten ska den diskussionen föras inom ramen för de olika veteranorganisationerna. Där kan man se hur man bäst utvecklar denna verksamhet och hur man på bästa sätt använder sig av de resurser man har fått till sitt förfogande.
Jag har haft kontakt med många av dessa organisationer och vet att de har en central och viktig roll. Det har skett en hel del på kort tid. Veteranenheten har blivit ett veterancenter. Koordinering av forskning över ett brett vetenskapligt fält sker inom ramen för detta center.
Man kan också ge råd och vägledning till veteraner och deras anhöriga, och man har också att säkerställa att uppföljning sker. Denna organisation, precis som allt annat när det gäller veteranfrågorna, kommer steg för steg att utvecklas. Vi får dock ha i åtanke att detta verkställdes den 1 juli i år.
Det har bara gått några månader, och vi måste ge denna verksamhet lite mer tid. Jag är beredd att föra diskussioner med exempelvis veteranorganisationerna om hur de anser att vi ska gå vidare. Sedan är det en fråga hur man får till stånd ekonomi för olika typer av initiativ inom sektorn.
Jag har pratat med många veteraner under åren och hört om olika typer av behov. Den bild jag får är att om man har ett problem och behöver en typ av stöd och hjälp måste den finnas snabbt och det måste kunna följas upp omedelbart.
Många har gått och dragit med saker länge, och det behövs specialistfunktioner, också i deras närhet, så att man kan ta tag i det. Jag tror att det inom den allmänna hälso- och sjukvården måste utvecklas kompetens för att hantera denna typ av frågor, eftersom de har en speciell karaktär.
Peter Hultqvist (S):
Jag håller med om det. Om någon går omkring och tycker att veteranpolitiken inte ska vara en prioriterad verksamhet delar i alla fall inte jag den uppfattningen. Det är bra att Pål Jonson säger att det har varit för mycket av snabba förändringar. Jag tror inte på tvära kast i den typ av långsiktig verksamhet som försvars- och säkerhetspolitiken är. Det tar lång tid att bygga militär förmåga, men den går snabbt att rasera.
När vindarna vänder har man en lång uppförsbacke, och det är en erfarenhet som vi måste dra lärdom av inför framtiden. I och för sig tycker jag att man kunde ha gjort detta genom att ta del av historiens olika vingslag, men nu är det som det är. Vi har att bygga utifrån den situation som vi har i dag.
Jag tycker inte att situationen inom detta område, precis som inom många andra områden inom försvarspolitiken, är till fyllest, utan jag ser att vi har ett utvecklingsmandat när det gäller de flesta områden. Det handlar om att steg för steg bygga en bättre och fungerande organisation. Jag noterar att vi nu har tagit detta steg med ett veterancenter från den 1 juli i år.
Vi har en grupp människor som jobbar med dessa saker, som jag har redogjort för. Jag ser positivt på att det finns ett intresse av att debattera dessa frågor. Här gäller det att få ihop olika typer av idéer från olika håll för att kunna göra något ännu bättre. Jag är beredd att ta del av idéer från både Norge och Danmark men även från Finland, som har en omfattande erfarenhet av veteranverksamhet.
Men i slutändan tror jag att vi måste se hur vi ska göra det bästa i Sverige i dag utifrån de exakta behov vi har här och hur vi bedömer framtiden. Att ta del av idéer och ta in uppgifter men fortsatt utforma en svensk modell kan kanske vara en väg att gå. Jag är beredd att föra resonemang med veteranorganisationerna om detta.
Peter Hultqvist (S):
Lena Asplund har frågat mig vilken bedömning jag gör av möjligheterna att få fler kvinnor att söka sig till försvaret de närmaste åren. Hon har också frågat vilka åtgärder jag avser att vidta för att fler kvinnor ska söka till den militära grundutbildningen och för att få fler kvinnor att gå vidare till officersyrket.
För att bidra till en större rekryteringsbas och en bredare kompetens inom Försvarsmakten ska myndigheten verka för att andelen kvinnor i Försvarsmakten ökar. Att andelen kvinnor ökar på samtliga nivåer inom Försvarsmakten är en viktig fråga för regeringen. I samband med att värnplikten lades vilande år 2010 ändrades lagen om totalförsvarsplikt så att skyldigheten att fullgöra värnplikt gäller både kvinnor och män.
Den 2 mars i år beslutade regeringen att återinföra mönstring och grundutbildning med värnplikt. Den nya beslutade personalförsörjningsmodellen innebär en ökad möjlighet att nå och attrahera kvinnor till grundutbildning med värnplikt genom mönstrings- och värnpliktsinstrumentet.
Att de kvinnor som kommer i kontakt med Försvarsmakten upplever bland annat bra bemötande, anpassad utrustning och god utbildning är grundläggande för att få ett fortsatt engagemang av kvinnor i Försvarsmakten. Försvarsmakten och Totalförsvarets rekryteringsmyndighet är de myndigheter som vet vilken kompetens som krävs för att en individ ska kunna genomföra grundutbildning med värnplikt.
I syfte att välja ut de individer som har rätt kapacitet och förutsättningar utformar myndigheterna så kallade kravprofiler. De krav som anges i kravprofilerna motsvarar de grundkrav som Försvarsmakten ställer på respektive befattning. Regeringen har givit Försvarsmakten med stöd av Totalförsvarets rekryteringsmyndighet i uppdrag att se över antagningskraven och kravprofilerna så att de är relevanta i förhållande till dagens förhållanden samt utifrån ett jämställdhetsperspektiv.
På uppdrag av regeringen har Försvarsmakten fastställt kvantitativa mål avseende fördelningen mellan kvinnor och män på alla nivåer i myndigheten. Under perioden 2018-2020 föreslår myndigheten bland annat att det ska vara minst 20 procent kvinnor som genomför grundutbildning med värnplikt. Denna andel föreslås öka kommande år.
För att bidra till en större rekryteringsbas och därmed bredda kompetensen inom Försvarsmakten anser regeringen att det är av särskild vikt att myndigheten fortsätter att vidta åtgärder för att andelen kvinnor i myndigheten ska öka på alla nivåer med beaktande av gällande regelverk där regeringsformens krav på förtjänst och skicklighet vid anställningar i staten är centralt.
Regeringen följer Försvarsmaktens arbete med att åstadkomma en jämnare könsfördelning i myndigheten. Likaså följer regeringen myndighetens övriga arbete med jämställdhetsintegrering av verksamheten.