Jonas Millard (SD):
Det här betänkandet innehåller inte mindre än 22 reservationer och tre särskilda yttranden, och det är med glädje som jag kan konstatera att Sverigedemokraterna har kunnat nå samförstånd med övriga partier i en eller kanske till och med en och en halv reservation. Jag återkommer till vad jag menar med det. Vi kan börja med reservation 22 om utländska bidrag till trossamfund.
I Sverige och övriga västvärlden har vi ett problem kopplat till islam i allmänhet och islamism i synnerhet. Problemet med islam är att den bejakar värderingar som inte passar i det svenska samhället. Problemet med islamism är att den övergår i politik som ofta är just våldsbejakande. Sverigedemokraterna var absolut först ut med att påtala dessa problem. Därefter har andra partier delvis valt att slå följe, och detta är så klart välkommet. Fru talman!
Med islams intåg i Sverige kom även dess värsta gren med på köpet: wahhabismen. Detta är en till och med för islam mycket extrem tolkning av trosinriktningen, och det är även den dominerande religionen i det rika Saudiarabien. Denna tolkning av islam sprids sannolikt också i många moskéer runt om i Sverige.
Det är i dag okänt i vilken utsträckning som muslimska trossamfund i Sverige tar emot utländska bidrag och i vilken mån dessa bidrag är förknippade med villkor av olika slag.
Vissa studier som utförts i andra länder i Europa ger vid handen att bland annat Turkiet och Saudiarabien ger bidrag till trossamfund som har verksamhet runt om i Europa. Någon systematisk heltäckande studie har däremot inte gjorts.
För att kunna få en tydligare bild av detta och därmed också bättre kunna bedöma om sådana bidrag utgör ett påtagligt problem menar vi att regeringen bör ta initiativ till en översyn av hur många svenska trossamfund som tar emot utländska bidrag samt vilka belopp, ändamål och framför allt villkor som eventuellt kan förekomma.
Vad gäller den halva reservationen, fru talman, är det som så att det förekommer att människor ljuger eller mutar tjänstemän för att få uppehållstillstånd och senare också medborgarskap i Sverige. Vidare förekommer det att individer ger sig av för att delta i främmande makts styrkor på ett sätt som strider mot internationell lag eller Sveriges intressen, såsom terrorism.
Sverigedemokraterna anser att felaktigt förvärvade eller uppenbart förbrukade medborgarskap ska kunna återkallas, även om det innebär att en sådan person faktiskt skulle kunna bli statslös. Den som döms för terroristbrott ska alltid kunna få sitt svenska medborgarskap indraget, inte bara då personen har dubbelt medborgarskap utan även om det gör en person statslös.
Den som erhåller medborgarskap eller uppehållstillstånd på falska grunder, till exempel genom att ljuga om sin identitet eller andra förutsättningar, ska omgående få dessa ogiltigförklarade samt utvisas ur landet som följd.
Det här är något som Sverigedemokraterna har drivit länge och som nu Moderaterna efter många års tankeverksamhet åtminstone delvis instämmer i. Moderaterna skriver i sin reservation att man vill utreda frågan om återkallande av medborgarskap om någon erhållit detsamma på grund av hot eller muta eller om man döms för terrorbrott. Det som skiljer oss är egentligen att Moderaterna bara vill utreda frågan, i alla fall initialt, detta trots att redan finns flera utredningar.
Därför vill jag gärna sträcka ut en hand till Marta Obminska och Moderaterna: Låt oss diskutera den här frågan tillsammans och återkomma med ett gemensamt förslag till riksdagen nästa år. Även Kristdemokraterna är såklart välkomna, eftersom även de vill återkalla medborgarskapet när det är uppenbart att en person fått det genom mutor eller bestickning. Fru talman! Jag vill även säga något om böneutropen.
Där har vi i Sverigedemokraterna en klar och tydlig linje: SD vill förbjuda böneutrop från religiösa byggnader. Den 26 april 2013 ljöd det första böneutropet från den 32 meter höga minareten i moskén belägen i Fittja. Det var, vad jag har kunnat finna, också det första böneutropet någonsin från en moské på svensk mark.
Beslutet att tillåta böneutrop i Fittja kommer förmodligen att få en prejudicerande verkan för andra kommuner i vårt land, och liknande önskemål har redan framförts från andra muslimska organisationer runt om i Sverige. Därför bör frågan också behandlas i riksdagen. Trosuppfattning är, och ska vara, en privatsak mellan den enskilde och hans eller hennes gud eller gudar.
Om en religiös grupp vill föra ut sitt budskap på offentlig plats är det också rimligt att de förutsätts agera som övriga grupper i samhället, nämligen genom att söka polistillstånd för det aktuella fallet. Här har Kristdemokraterna i ett särskilt yttrande anfört att de är emot institutionaliserade och återkommande böneutrop som människor inte kan undkomma i sina hem.
Att med regelbundenhet proklamera en religion över och in i människors hem är något annat än kyrkklockor, som därtill är del av vår tradition och en kulturell sedvänja. Detta tycker jag är en sund inställning från Kristdemokraterna och en välformulerad skrivning, och jag hoppas att vi ska kunna hitta en gemensam ståndpunkt i den här frågan i framtiden. Fru talman! Med det vill jag gå över till några frågor där vi i Sverigedemokraterna än så länge är ensamma.
Jag kommer att uppehålla mig vid islam en stund till. Lettland beslutade 2016 att införa ett förbud mot heltäckande muslimsk slöja på offentliga platser. År 2010 valde Frankrike att införa ett liknande förbud. Man förbjöd dock inte bara heltäckande slöja på offentliga platser utan bestämde dessutom att män som tvingar sina hustrur eller döttrar att bära heltäckande slöja ska kunna dömas till dryga böter och till och med fängelse.
Som en direkt följd av de islamistiska terrordåden i Frankrike 2016 valde flera franska orter i södra Frankrike dessutom att införa lokala förbud mot täckande strandklädsel med religiösa förtecken. För oss sverigedemokrater är det av största vikt att vi försvarar våra demokratiska, kulturella och sekulära värderingar mot alla försök att bekämpa dessa. Ett led i detta är att vi förbjuder den heltäckande och kvinnoförtryckande slöjan på alla offentliga platser.
Detta angränsar dessutom till ämnet integration. I dag stadgas att det allmänna ska främja minoriteters egen kultur och samfundsliv i Sverige. Det här är enligt vår mening extra olyckligt då det inte överensstämmer med principen om att invandrare i Sverige ska assimileras snarare än integreras. Sådana kulturella undantag bör endast vara förbehållna Sveriges fem erkända nationella minoriteter.
Vidare menar vi att regleringen när det gäller just diskriminering är olycklig, eftersom den riskerar att fler blir exkluderade än inkluderade och lätt leder till ett resonemang som landar i att alla är jämlika men vissa är lite mer jämlika än andra. Den lagstiftning vi har mot diskriminering bör därför ändras så att den omfattar alla i samma utsträckning och med samma skydd.