KBLab/rixvox huggingface dataset:
Fredrik Schulte (M):
När jag läser Anders Ygemans interpellation ser jag att det är ganska tydligt att själva frågeställningen handlar om - nu ska vi läsa innantill - hur man ska ändra regelverket och vilka åtgärder som ska vidtas för att kommuner ska följa lagen. Jag har här försökt att argumentera att ingen kommun har sysslat med detta sedan domarna mot Tibble gymnasium och mot avknoppningen i Vantör.
Men visst - det har hänt. Det var precis det jag sade under i princip hela mitt inlägg. Det har hänt under 20 års tid. Den största avknoppningen ägde rum 1998 när Täby kommun avknoppade nästan samtliga sina förskolor; det var alla utom en. Hur ska vi göra det ogjort? Hur ska vi få tillbaka de pengarna? Jag vet inte; vi kanske ska ställa Göran Persson och Ingvar Carlsson till svars. Det var nämligen under deras regeringstid de flesta avknoppningar ägde rum.
Det blir ett vansinnigt resonemang. Nu har vi fått en dom som tydligt har markerat att det inte får gå till så här, och efter det är det inte längre någon kommun som sysslar med detta. Det är dock så, Anders Ygeman, att lagstiftning inte alltid är glasklar. Den måste prövas för att man ska se dess innebörd exakt. Denna lagstiftning har inte prövats, trots att avknoppningar har pågått under mer än 20 års tid.
Nu har den prövats, och nu har vi fått glasklart och solklart konstaterat vad som gäller. Anders Ygeman försöker göra en poäng av att det skulle vara Moderaternas eller regeringens fel att dessa avknoppningar rent historiskt har förekommit och att det skulle omoraliskt. Ska man rikta ansvaret för de historiska fel som begåtts är det dock väldigt svårt att komma fram till någon annan slutsats än att det är Göran Persson och Ingvar Carlsson som är skyldiga.
Det var nämligen de som styrde när de flesta avknoppningar skedde. Det var de som inte ändrade lagen. Nu har vi sett till att vi har fått en rättspraxis som faktiskt säger att detta är olagligt.
Fredrik Schulte (M):
Både jag och Hanif Bali blev anklagade här för att syssla med personangrepp av Johan Andersson, och han sade att det är någonting som han aldrig varit van vid. Nej, vi har ju fått se hur det går till i socialdemokratin. Där tar man till personangreppen och knivarna i ryggen bakom lyckta dörrar, men det är säkert mycket bättre.
Det är inte bara så, som arbetsmarknadsministern var inne på, att den beskrivning som Monica Green och Johan Andersson gör av den svenska arbetsmarknaden inte stämmer, utan den är oftast direkt motstridig mot verkligheten. Nu senast fick vi höra här att regeringen har gjort enorma neddragningar på arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Nej, under krisen gjorde vi enorma satsningar och byggde ut de programmen.
Men tanken bakom de arbetsmarknadspolitiska programmen är att de ska variera med konjunkturen. Man ska inte alltid ha en himla massa arbetsmarknadspolitiska program, för då låser man ute människor från arbetsmarknaden. De ska variera med konjunkturen. Går det bra i konjunkturen ska vi inte ha så mycket arbetsmarknadspolitiska program. Går det dåligt ska vi skjuta till resurser för att klara av det. Det som Monica Green säger om utbildning låter ganska märkligt.
Hon pratar om utbildning, utbildning och utbildning, och man ska avskaffa aktivitetsförbudet. Det är som om vi i Sverige inte skulle ha komvux, högskolor eller världens mest utbyggda reguljära skolväsen. Tydligen är det alltid de särskilda arbetsmarknadspolitiska programmen som är Socialdemokraternas lösning på alla problem.
Ni har fört den politiken under en väldigt lång tid, och den har inte klarat av att tackla problemet med långtidsarbetslösheten. Det har vi faktiskt börjat klara av nu med den politik som vi har fört. Ni har dock fortfarande inte svarat på frågan. Om den politik vi bedriver nu är så farlig, hur blir det bättre med de nya välfärdsjobben, med att man ger unga människor - och gamla med, för den delen - en lön som ligger 1 0000-2 000 kronor över socialbidragsnormen - och med att man tvingar dem att gå in i programmen efter ett halvår?
Svara på den frågan!
Fredrik Schulte (M):
Det är uppenbart att jag gjorde en miss i interpellationsdebatten. Jag förutsatte att man kunde föra en något så när intellektuell och hederlig debatt. Men vi kan konstatera att Patrik Björck och övriga debattörer från Socialdemokraterna inte var intresserade av det. När jag pratade om lyxproblem menade jag att missmatchning ofta kommer som en konsekvens av låg arbetslöshet. Det kommer ofta som en konsekvens av att det går bra för landets ekonomi.
På så sätt blir det oftast ett lyxproblem. Men jag förstår att man inte är intresserad av att ta till sig det resonemanget. Varför tog jag då upp detta? Jo, därför att i debatten försöker Socialdemokraterna nu att få det att framstå som att alla som är arbetslösa har drabbats av ett missmatchningsproblem. Men det stämmer inte. Jag försökte ta upp de relevanta måtten på missmatchning. Jag talade om Beveridgekurvan och bristtalen på arbetsmarknaden, men man var inte intresserad av att adressera det.
Man var inte intresserad av att svara på frågan, utan man fortsätter bara att traggla sin retorik därför att den är inövad och invand. Sedan pratar man också om fas 3. Ni socialdemokrater får gärna förklara hur era så kallade välfärdsjobb, som Tommy Waidelich presenterade på DN Debatt, är bättre på något sätt.
Där talas det om att alla människor som har varit arbetslösa i längre än sex månader ska ta de jobb som de blir tilldelade med en lön på 1 000-2 000 kronor över socialbidragsnormen. Snacka om att plocka bort människor från arbetsmarknaden! Det skrev er ekonomisk-politiske talesperson på DN Debatt. Förklara hur det minskar missmatchningen! Det här med fas 3 handlar om en gammal skuld som vi har fått ta över från er.
Det är en gammal skuld till följd av att er skol- och utbildningspolitik har varit så havererad att människor har hamnat i utanförskap och kommit så långt bort från arbetsmarknaden. Jag tycker också att ni måste svara på de frågor som har ställts här. Varför är 100-dagarsregeln ett sätt att minska missmatchningen på arbetsmarknaden?
Fredrik Schulte (M):
Även om jag och Patrik Björck har väldigt olika politiska utgångspunkter måste jag säga att det är lite häpnadsväckande att när Patrik Björck ska beskriva den enda konkreta effekten av vår reform av sjukförsäkringen lyfter han upp ett fåtal ömmande fall. Du har alltså helt missat att vi halverade antalet förtidspensionärer.
Du har helt missat att vi i princip har halverat antalet sjukskrivningar och att vi nu har kommit tillbaka till nivåer som är rimliga i jämförelse med vår omvärld. Jag kan också notera att Patrik Björck inte på något sätt svarar på de frågor som alla vi tre representanter från det borgerliga blocket har ställt till honom, nämligen: Vad är det ni vill tillbaka till? Jag misstänker att vi aldrig kommer att få ett svar.
Är det så att ni vill tillbaka till det gamla systemet, eller är det så att ni bara vill göra mindre justeringar av det som är? Erkänner ni i så fall de problem som ni själva ställde till med när ni utformade systemen under er regeringstid? Det är också lite häpnadsväckande att Patrik Björck står här och säger att detta med tidsgränser inte kan fungera. Det finns tidsgränser i alla andra länder!
Nämn ett land som inte har den typen av tidsgränser som vi nu har infört! Jag rabblade upp en lång lista på länder, och jag skulle kunna fortsätta mycket längre att ge exempel på länder som har tidsgränser. Är det bara Socialdemokraterna och Vänsterpartiet i hela världen som har sett den här problembilden? Det är inte seriöst.
Avslutningsvis skulle jag vilja ställa en ideologisk fråga till Patrik Björck. Om man har det gamla systemet, där väldigt många människor kan gå tillbaka till arbetsmarknaden men fastnar i bidragsmarknaden med de tidigare stora volymerna, kan man inte ha generösa ersättningar till dem som verkligen behöver. Kan du förlika dig med det och erkänna att den problematiken verkligen finns?
Fredrik Schulte (M):
Nu får man nästan en känsla av att man ska debattera med finansministern, men det ska jag inte göra nu. Det får vi ta på Moderaternas partistämma i stället. Jag håller återigen, som jag påpekade, helt med Eva-Lena Jansson om att det är positivt med högre löner för de anställda inom Kommunal, Handels och hotell- och restaurangbranschen. Varför skulle någon vara emot det? Det är väl jättebra om människor får mer pengar i plånboken och mer pengar att röra sig med.
Det stora undret i sammanhanget är då varför Eva-Lena Jansson och socialdemokratin är sådana fruktansvärda motståndare mot att vi har sänkt skatten och på så sätt gett samma människor en månadslön extra per år genom just jobbskatteavdraget.
Vad är det som är så hemskt med den politiken och med att ge människor ett ökat utrymme i den egna privatekonomin? Om man lyssnar på Eva-Lena Jansson kan man konstatera att hon argumenterar för höga löner, och det är jag som sagt var helt med på.
Jag köper också argumenten att höga löner har vissa fördelar gentemot skattesänkningar, i form av att det är pensionsgrundande och ger ökade ersättningar när man är sjuk och så vidare.
Men om man i samma andetag säger - vilket vi på något sätt implicit får läsa in i Eva-Lena Janssons argumentation - att vi ska ha högre bruttolöner och högre skatter för att ge mer pengar till välfärden, då är vi inne i en inflationsspiral som inte gynnar någon. Då går man tillbaka till den klassiska socialdemokratin som på 80-talet ställde till många och omfattande problem för Sverige.
Vi kan konstatera att trots våra skattesänkningar har vi fortfarande satsat mer pengar på välfärden. Kommunsektorn i dag gör enorma överskott, så den problembild som Eva-Lena Jansson målar upp stämmer inte. Jag ber att få återkomma vid ett annat tillfälle.
Fredrik Schulte (M):
Vi kan konstatera att förstamajtalet fortsätter. Jag förstår att du, Peter Persson, har många synpunkter på ROT- och RUT-avdragen. I tidigare tal har du varit väldigt tydlig om att du inte gillar jobbskatteavdragen. Kan du inte rakt och tydligt svara på frågan om du vill avskaffa ROT- och RUT-avdragen och om du vill avskaffa jobbskatteavdragen?
När det gäller avdrag utomlands kan jag säga att det inte är något som vi har infört därför att vi medvetet vill föra den politiken, utan anledningen är att Lagrådet sagt att det är något som krävs av oss. Vad är det för juridisk auktoritet som du, Peter Persson, lutar dig mot?
Eller är det rätt och slätt så att ni håller er kvar i den Juholtska ansvarslösheten och inte är beredda att föra en politik som är bra för Sverige - en ansvarstagande politik - och att det bara är fråga om plakatpolitik och krypskytte mot reformer som ni inte gillar? Vad är det för juridisk auktoritet som ni kan luta er mot och som säger att Sverige inte kommer att dras inför EU-domstolen? Vad Lagrådet säger är mycket tydligt.
Peter Persson anklagar mig för att inte säga någonting om de 365 000 arbetslösa. Jag tycker att jag var väldigt tydlig i mitt anförande. Sverige står inför en mängd tuffa utmaningar och problem. En sådan sak är att fortsätta arbetet för att få fler i jobb, att jobba i riktning mot full sysselsättning. Men man måste också vara realistisk, vara i kontakt med verkligheten.
Peter Persson verkar låtsas att det inte finns en värld utanför Sverige, att krisen inte slagit mot Grekland och att Italien och Spanien inte har en arbetslöshet som ligger närmare 20 procent än 10 procent. Sverige har en hög arbetslöshet, men vi har en normal arbetslöshet givet det konjunkturläge vi befinner oss i. När är det dags för lite ansvarstagande och verklighetskontakt hos Peter Persson?
Fredrik Schulte (M):
Det är väldigt tydligt att alternativen i svensk politik inte har förändrats därför att Socialdemokraterna har fått en ny partiledare. Fortfarande är det en ansvarslös politik som finns på Socialdemokraternas agenda.
Man kan inte svara på frågan vad det är för juridisk auktoritet man vilar sig mot när man nu vill gå emot Lagrådet, utan det är tydligt så att ointresset och oviljan att skapa jobb genom ROT- och RUT-reformen är så stort att man ägnar sig åt krypskytte och ren plakatpolitik bara för att skjuta på regeringen och på så sätt föra en politik som är skadlig för Sverige.
Den kommer att innebära att vi dras inför EU-domstolen och tvingas betala miljonbelopp i skadestånd. Man kan heller inte ge något svar på vad det är för faktisk skattepolitik man vill ha. Peter Persson står i talarstolen och förargar sig över jobbskatteavdraget, men han kan inte ge några besked om vad hans parti faktiskt tycker och vill föreslå vad gäller jobbskatteavdraget.
Ska jobbskatteavdraget bort, eller ska det vara kvar? Det finns en del utvärderingar som i närtid har pekat på att det är svårt att visa en tydlig effekt av jobbskatteavdraget. Det finns också en hel del utvärderingar som visar att jobbskatteavdraget har varit väldigt framgångsrikt. Det är så inom forskningen att det kan vara svårt att mäta exakt vilken effekt en enskild reform har haft.
Riksdagen har beställt en utvärdering av jobbskatteavdraget, och vi ser fram emot det. Den tydliga mittfåran i ekonomisk forskning och politik visar dock att incitament spelar roll. Skapar man ett samhälle där det inte lönar sig att arbeta, där den som går på bidrag får mer eller lika mycket som den som jobbar, kommer vi inte att kunna bygga ett samhälle som är präglat av välstånd, framgång och välfärd.
Det är väldigt tydligt att denna konflikt fortfarande står fast - välfärd och arbete mot bidrag.
Fredrik Schulte (M):
Eftersom Vänsterpartiet är emot EU är det inte så lönt att föra en diskussion om vilken juridisk bedömning som ni bygger slutsatsen på att det går alldeles utmärkt att ta bort möjligheten till RUT- och ROT-avdrag utomlands.
Vänsterpartiet har rent historiskt och ofta i sina uttalanden inte visat sig vara särskilt intresserade av juridiken eller juridiska bedömningar över huvud taget. Jag tror därför att det är ganska lönlöst att föra en sådan diskussion med Emma Wallrup. Däremot har jag lite andra frågor.
Först och främst undrar jag: I ren solidaritet med spanjorerna, skulle du inte kunna tänka dig att acceptera avdraget om det nu skapar ett och annat jobb i Spanien? Är det så himla farligt? Det är lite svårt att få en bild av var Vänsterpartiet egentligen står i dag i svensk politik. Jag lyssnade lite på er kongress. Det var väldigt tydliga ställningstaganden som man gjorde. Jobbskatteavdraget ska bort.
RUT och ROT är bara någonting för överklassen och ska också bort. Ni vill införa extrema marginalskatter. Lyssnar man på Emma Wallrup får man lite dubbla besked om vad det egentligen är som gäller. Det hettade till när hon talade om det förfärliga i RUT och ROT. Men läser man betänkandet kan man nästan tolka det som att ni nu har accepterat RUT och ROT i och med den skrivning som ni har gjort tillsammans med övriga i oppositionen.
I reservationen vill ni också ha en parlamentarisk skatteöversyn. Du vill alltså i realiteten sätta dig och förhandla med Moderaterna om skattepolitiken. Det går inte riktigt ihop. Var står Vänsterpartiet? Är ni ett radikalt socialistiskt vänsterparti eller har ni blivit någonting annat?
Fredrik Schulte (M):
Med all respekt tycker jag att det nästan blir lite larvigt. Nu vill Vänsterpartiet sätta sig ned och förhandla med Moderaterna så att Moderaterna ska bli mer som Vänsterpartiet. Allvarligt talat: Det blir bara plakatpolitik av detta. Det är alldeles tydligt att Moderaterna och Vänsterpartiet är något av varandras motsatser i skattepolitiken. Det blir därför lite larvigt att tala om en gemensam parlamentarisk skatteutredning.
Det tycker jag att Emma Wallrups anförande visar ganska tydligt. Jag måste dock säga att jag välkomnar den nya inriktning som Vänsterpartiet står för, eller kanske bara Emma Wallrup, att man börjar referera till forskningen. Det är ingenting som Vänsterpartiet rent historiskt någonsin har gjort. Det gör jag gärna.
Du hittar inte en enda seriös, välrenommerad nationalekonom som kan peka på annat än att det är marknadsekonomi och ekonomisk frihet som skapar välstånd. Titta ut i världen! Vilka länder är det som lyfter sig ur fattigdomen? Det är de länder som tillämpar marknadsekonomins principer och lösgör den inre kraften hos människor som har lyft sig ur fattigdomen. Jag tar gärna en diskussion om forskningen.
Den nya forskning som du själv talar om men inte refererar till antar jag handlar om en bok som publicerades för ett antal år sedan som försöker belägga att jämlikhet skapar bättre samhällen. Jag tycker att det är viktigt att vi håller ihop samhället och att klyftorna inte blir så stora att några ramlar ned i dem.
Vi ska arbeta för att alla människor ska få ett jobb och ett anständigt liv. Jag ska ge dig en bok som heter Jämlikhetsbluffen och som Timbro har tagit fram. Den visar på hur den forskning som du talar om är ganska tendentiös och inte särskilt seriös. Det är bra att vi får besked. Vänsterpartiet kommer att jobba mot ROT och RUT och för att jobbskatteavdraget ska avskaffas.
Fredrik Schulte (M):
Leif Jakobsson uppehöll sig mest vid Öresundsavtalet. Eftersom regeringen har tagit initiativ i frågan och utvärderat den, och vad jag har förstått är utvärderingen också klar, tycker jag att det är att slå in öppna dörrar att ägna så mycket tid åt den frågan.
Eftersom Leif Jakobsson är nyvald gruppledare för Socialdemokraterna i skatteutskottet tänkte jag ta tillfället i akt att ställa några frågor till honom gällande Socialdemokraternas politik i skattefrågor. Den första frågan rör Peter Persson. Vi har fått höra från Peter Persson att jobbskatteavdraget är djupt orättvist.
Vi har fått höra att RUT och ROT bara handlar om att ge stöd till överklassen och att de därför borde tas bort. Jag skulle vilja höra från dig, Leif Jakobsson, som nyvald ordförande för Socialdemokraterna i skatteutskottet om detta är Socialdemokraternas ståndpunkt. Är det här den politik som är officiell? Eller är det bara ett förstamajliknande utfall från Peter Perssons här i talarstolen?
Nästa fråga har jag ställt i utskottet och här i debatten men inte fått något bra svar på. Socialdemokraterna vill nu vara med och ta bort möjligheten att göra ROT- och RUT-avdrag utomlands. Vilken juridisk bedömning föranleder den slutsatsen att Lagrådet har fel i sin tidigare prövning? Vilken bedömning lutar ni er emot?
Kan vi förvänta oss att Socialdemokraterna i fortsättningen kommer att sätta i system att överpröva Lagrådet? Är ni för eller emot ROT, RUT och jobbskatteavdraget? Vilken juridisk bedömning lutar ni er emot? Kan vi räkna med att Socialdemokraterna, om olyckan skulle vara framme, kommer att fortsätta att överpröva Lagrådet?
Fredrik Schulte (M):
Det är den första betänkandedebatt som Leif Jakobsson deltar i för skatteutskottets räkning. Därför kan vi väl ha överseende med några missförstånd. Så här är det: Vi i Alliansen har reserverat oss i frågan om att man inte ska få göra ROT- och RUT-avdrag utomlands. Det är det den här debatten delvis har handlat om. Det kommer vi att ha en votering om i kammaren.
I framtiden kan det nog vara bra att försöka få klart för sig vad debatten verkligen handlar om och vilka konkreta förslag vi ställs inför, Leif Jakobsson. Jag och alla andra allianskolleger har yrkat bifall till detta. Så ligger det till. Sedan måste jag säga att det är mycket intressanta besked vi får från Leif Jakobsson. Peter Persson har alltså uttolkat socialdemokratisk skattepolitik rätt. Jobbskatteavdraget är i grunden av ondo.
Det är orättvist och fel, och det ska bort. Det ska bli mycket intressant att höra om Löfven kommer att ge samma besked i tv-debatter med Fredrik Reinfeldt. Jag tror inte det. Jag tror att den socialdemokratiska skattekommittén kommer att stå med byxorna nere när det är dags för konkreta besked. Är det så är det glädjande nyheter, för då har vi tydliga alternativ i svensk politik.
Jag tror att vi kommer att få tydliga alternativ i svensk politik ändå, men då blir det ännu mer tydligt att det är en arbetslinje med sänkta skatter för dem som arbetar som står emot en bidragslinje.
Det är en bidragslinje där man vill höja bidragen för dem som inte arbetar och höja skatterna för dem som arbetar och på så sätt dra tillbaka Sverige till den situation vi befann oss i tidigare, där 120 personer om dagen förtidspensionerades och där den arbetslösa höginkomsttagaren kunde få mer pengar i plånboken genom bidrag än de surt förvärvade pengar barnskötaren kunde få genom hårt arbete.
Det är tydligt att det är arbetslinjen som fortsatt står mot bidragslinjen i svensk politik.
Fredrik Schulte (M):
När jag i mitt tidigare anförande försökte bolla fram lite olika idéer och förslag till Leif Jakobsson om hur man skulle kunna komma till rätta med detta med likvärdig beskattning i det svenska skattesystemet fångade Leif Jakobsson inte en enda av dem. Vi fick inga svar eller ens indikatorer om vad Leif Jakobsson tycker.
Vi fick inte ens svar på var Leif Jakobsson och Socialdemokraterna står i den viktiga frågan om jobbskatteavdraget, alltså 1 000-2 000 kronor som i princip varje person som arbetar får. Det är en väldigt viktig skattesänkning som betyder mycket för svenska folket. Inte ens på den viktiga frågan kunde vi få ett svar från Socialdemokraternas talesperson, som alltså är den bland sossarna som är ansvarig för skattefrågorna.
Jag återkommer till förklaringen varför det är så. Vad sossarna tycker i skattefrågorna har de begravt i en intern utredning som Leif Pagrotsky håller på med, och han ska bli klar någon gång 2013. Vi får väl hoppas att det blir i början av 2013, för sedan ska man ju förhandla med Vänsterpartiet och Miljöpartiet, och vi kan utgå från att Vänsterpartiet kommer att vilja ha ännu högre skatter än sossarna vill ha, och de kommer att vilja ha ännu högre bidrag.
Vi får hoppas att svenska folket inte blir tagna på sängen utan får lite besked om vad som är de demokratiska alternativen. Annars har vi ett demokratiskt problem inför 2014. Leif Jakobsson svarar inte heller på frågan vad han egentligen menar med likformig beskattning. Jag är övertygad om att han egentligen menar hög beskattning. Dessa båda förhållanden är anledningen till att det inte är lönt att ha en parlamentarisk utredning med Socialdemokraterna.
Men om du svarar på de frågorna, Leif Jakobsson, kanske saken sätts i nytt ljus.