KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ardalan Shekarabi (S):
Tack, Linda Lindberg, för interpellationen och för möjligheten att stå här och diskutera denna viktiga fråga! Låt oss avslutningsvis konstatera att svenska folket är nöjda med föräldraförsäkringen. Det är ju inte i den här delen av socialförsäkringarna som det finns ett stort missnöje. Där det finns brister är i sjukförsäkringen, som delvis faktiskt har urholkats. Det behöver vi ta tag i och lösa.
Men när det gäller föräldraförsäkringen handlar det om att fortsätta den positiva utvecklingen, som innebär att svenskarna är nöjda med den här delen av försäkringen och att Sverige sticker ut positivt i jämförelse med i princip alla andra länder i världen. Låt oss också erkänna att vi har en väldigt stor flexibilitet i föräldraförsäkringen. Taket har ju höjts till tolv år just för att föräldrar ska ha en större flexibilitet.
Vi kommer också att införa familjeveckan, som ytterligare ökar möjligheten för föräldrar att vara hemma med barnen när barnen, även äldre barn, är lediga från skolan. Det är ju väldigt bra om vi kan agera för att barn och föräldrar ska komma närmare varandra. Det behöver vårt samhälle. Sedan är det naturligt att det i ett så generöst försäkringssystem som vi har med föräldraförsäkringen finns vissa ramar för uttaget.
Då är det väl också rimligt att det finns incitament för att ta ut föräldradagar när barnet är litet och omsorgsbehovet är som störst. Jag vill tacka för den här diskussionen och ser fram emot fortsatt dialog med riksdagsledamoten i den här frågan.
Ardalan Shekarabi (S):
Tack, Linda Lindberg och Carina Ståhl Herrstedt, för interpellationsdebatten! Jag vill avslutningsvis säga följande. Den största tillgången i det svenska samhället är den höga grad av tillit som finns i vårt land. Vi är ett av de länder i världen som sticker ut. Människor litar på varandra i Sverige. Människor litar på staten och de offentliga institutionerna.
Är det någonting vi ska göra, någon del av vårt samhälle som vi ska värna, är det just att upprätthålla den höga graden av tillit. Vad hotar den tilliten? Jo, det är när människor känner att de offentliga systemen inte lever upp till de berättigade förväntningar som finns om rättfärdighet, likabehandling, respekt för lagstiftningen och att rätt personer ska ha rätt till de förmåner som är beslutade av denna kammare.
I kampen för upprätthållandet av den höga graden av tillit i vårt samhälle kommer de frågorna först. Det är en skyldighet som vi har gentemot våra medborgare. Under de senaste dygnen har vi i denna kammare diskuterat det som händer i vår omvärld, attackerna mot demokratin runt om i världen.
Väldigt mycket av det vi sett i omvärlden de senaste veckorna som skrämmer oss börjar med att människors tillit och tilltro till de offentliga systemen har skadats i de länderna. Låt oss inte acceptera att detta sker i vårt land.
Det första steget vi kan göra är att återupprätta skyddet och den ekonomiska tryggheten i våra socialförsäkringar och se till att våra medborgare får den trygghet de förtjänar vid sjukdom, föräldraskap, nedsatt arbetsförmåga på grund av funktionsnedsättning samt vid ålderdom. Låt oss parallellt med det intensifiera arbetet med att bekämpa de kriminella attackerna på det svenska välfärdssystemet.
Jag vill tacka ledamöterna för interpellationen och för engagemanget och intresset i frågan.
Ardalan Shekarabi (S):
Lars Beckman har frågat mig vad jag anser om den kraftiga ökningen av personer som nu erhåller försörjningsstöd i stället för ersättning från Försäkringskassan, om regeringen har gett något uppdrag till Försäkringskassan i regleringsbrevet 2021 för att åtgärda situationen, vilka åtgärder jag avser att vidta för att personer som har daglig verksamhet ska erhålla aktivitetsersättning från Försäkringskassan och inte hänvisas till försörjningsstöd samt vilka brister jag ser i dagens regelverk.
Som nämns i interpellationen har jag i tidigare interpellationsdebatter varit tydlig med att jag inte är nöjd med rådande situation. Den som inte kan arbeta på grund av sjukdom eller funktionsnedsättning ska få den rehabilitering som behövs och ekonomisk trygghet. Regeringen tillsatte den 26 mars 2020 en utredning som ska se över regelverket för rätten till sjukersättning och aktivitetsersättning.
Syftet är att förmånerna ska ge hög trygghet vid långvarigt nedsatt arbetsförmåga, god förutsebarhet för den enskilde och stabilitet i tillämpningen över tid. Regelverkets krav för att en försäkrad ska beviljas förmånerna ska bli mer ändamålsenliga och i möjligaste mån ta till vara den försäkrades arbetsförmåga. Uppdraget ska redovisas senast den 30 juli 2021. Regeringen har gett flera uppdrag vad gäller aktivitetsersättning.
Nyligen presenterade Inspektionen för socialförsäkringen sitt svar på regeringsuppdraget att analysera variationen i avslag och nybeviljande av aktivitetsersättning. ISF:s granskning visar på stora variationer i försäkringsutfall över tid inom aktivitetsersättningen under senare år. Vad gäller Försäkringskassan har regeringen tidigare gett i uppdrag att förstärka stödet till de unga som får avslag på aktivitetsersättning.
De unga som får avslag på ansökan om aktivitetsersättning ska ges hjälp och stöd för att kunna arbeta eller studera. Uppdraget ska slutredovisas senast den 15 april 2021. ISF har också ett pågående regeringsuppdrag att granska Försäkringskassans utredningsskyldighet i ärenden gällande bland annat aktivitetsersättning. Uppdraget ska redovisas senast den 31 mars 2021.
I regleringsbrevet för 2021 ges Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen ett gemensamt uppdrag om förstärkta insatser för bland annat unga med aktivitetsersättning. Myndigheterna ska också arbeta för att samordningsförbunden ska prioritera att finansiera insatser för målgruppen. Motsvarande uppdrag har lämnats även i tidigare regleringsbrev och är ett viktigt verktyg för att säkerställa att unga med aktivitetsersättning ges rätt stöd.
Ardalan Shekarabi (S):
Tack, Lars Beckman, för inlägget! Den här frågan är så viktig och så grundläggande för den svenska välfärdsstaten att vi kan lägga undan all retorik. Vi kan fokusera på den grundläggande konkreta frågeställning som handlar om: Bör regelverket för sjuk- och aktivitetsersättning ändras eller inte?
Jag har som statsråd med ansvar för dessa frågor landat i slutsatsen att regelverket bör ändras. Vi har ett alltför restriktivt regelverk som drabbar enskilda, de mest sårbara i vårt samhälle. Regeringen har tillsatt en utredning. I den utredningen finns också en parlamentarisk referensgrupp, och Moderata samlingspartiet ingår i det arbetet.
I juni månad kommer den utredningen - precis som jag indikerade i debatten förra gången, Lars Beckman - att lägga fram förslag om ändrade regelverk. De som är i behov av ekonomisk trygghet på grund av långvarig nedsättning av arbetsförmågan ska inom vårt sjukförsäkringssystem få det stöd som de behöver.
Kommer då Moderata samlingspartiet, Lars Beckman, att överge den besparingspolitik som vi har sett under de senaste åren i den här kammaren? Kommer man att ställa sig bakom regeländringar som innebär att skyddet för dem som har sjuk- och aktivitetsersättning förbättras? Kommer man att rösta för de förslagen i den här kammaren?
Om det är så kan vi verkligen njuta av den här debatten och konstatera att svensk vänster och höger kan enas kring det faktum att skyddet för dem med långvarig nedsättning av arbetsförmågan har försämrats kraftigt under de senaste årtiondena och behöver återupprättas. Då har vi löst den frågeställningen.
Om det är så att Lars Beckman tar samma debatter som den ärade ledamoten tar med mig också internt i Moderaterna är frågan delvis löst. Då borde det finnas förutsättningar att i den här kommaren, så snart förslagen har remitterats och behandlats av remissinstanserna, fatta de nödvändiga besluten. Lars Beckman vet som en erfaren riksdagsledamot att regeringen inte kan diktera hur Försäkringskassan styr rättstillämpningen.
Våra myndigheter är i enlighet med svensk grundlag självständiga i rättstillämpningsfrågor. Sättet som politiken kan ändra rättstillämpningen på är förändring av regelverket. Lars Beckman är också väl medveten om att dessa regler finns i svensk lag stiftad av denna kammare.
Det innebär att om man nu är missnöjd - vilket man bör vara med den här rättstillämpningen och behandlingen av människor med funktionsnedsättning och sjukdom - bör man verka för att denna kammare ska ändra svensk lag så att vi ökar tryggheten. Låt oss lägga undan retoriken, Lars Beckman.
Är Lars Beckman beredd att här och nu tydligt informera Sveriges medborgare om att Moderaterna är beredda som parti att stödja lagändringar för att förstärka skyddet för dem som borde ha rätt till sjuk- och aktivitetsersättning? Är Moderaterna som parti beredda att göra det?
Ardalan Shekarabi (S):
Tack, Lars Beckman, för interpellationen! Även om jag inte fick svar på min fråga väljer jag att tolka Lars Beckmans inlägg optimistiskt. Jag väljer att tolka inlägget på så sätt att det verkar finnas människor som sitter i denna kammare och som tillhör andra partier än de partier som ingår i det nuvarande regeringssamarbetet som är beredda att tänka om och tänka rätt.
Om det nu är så borde det finnas möjligheter för oss att ändra regelverket så att vi ger skyddet till de människor som förtjänar skyddet. Förslaget kommer att finnas på vårt bord i juni månad. Då behöver vi inte argumentera, använda oss av retoriska grepp och stå i interpellationsdebatter. Då finns det ett konkret förslag om regeländringar. I slutändan kommer det att avgöras av hur de politiska partierna ställer sig till de regelförbättringarna. Det kommer att kosta pengar.
Det är poängen med de sociala försäkringar som vi finansierar tillsammans att de ska skydda inkomstbortfallet vid nedsättning av arbetsförmågan. Om då partierna kommer fram till att det är värt att investera pengar i våra socialförsäkringar kommer vi att kunna ha en diskussion som handlar om förbättringar i socialförsäkringarna om ett eller två år.
Då kommer vi att kunna stå här och konstatera att vi såg ett problem, gjorde någonting åt problemet och löste frågan. Men den här retoriken och den här debatten kommer inte att leda till någon förändring om det inte också blir positionsförflyttningar hos de politiska partierna. Jag väljer ändå att tolka den här debatten optimistiskt.
Jag ser fram emot ett samarbete med de politiska partier som vill återupprätta skyddet inom de svenska socialförsäkringarna. Låt oss nu hoppas på förbättringar, för förslagen kommer att finnas på vårt bord om några månader.
Ardalan Shekarabi (S):
Angelika Bengtsson har frågat mig om regeringen är beredd att påskynda utredningens arbete för att underlätta arbetet i matchfixningsrådet och om jag är beredd att påbörja en grundlig kartläggning av brottslighetens omfattning när det gäller matchfixning inom idrotten för att kunna sätta in rätt åtgärder.
Angelika Bengtsson har vidare frågat vilka åtgärder som kommer att vidtas för att minska antalet fixade matcher och om jag är orolig över utvecklingen samt vad jag tror att den beror på. Den utredning som Angelika Bengtsson syftar på påbörjades i december 2020 och ska redovisa sitt uppdrag senast den 30 juni 2021.
Utredningens uppdrag är att se över förutsättningarna för samverkan i arbetet mot manipulation av resultat inom sport, så kallad matchfixning, och föreslå åtgärder för att undanröja eventuella hinder för en ändamålsenlig informationsdelning. Utredningen har en väldigt kort tid till sitt förfogande, och den bedrivs skyndsamt under ledning av Gunnar Larsson, generaldirektör för Kammarkollegiet.
När det gäller omfattningen av brottsligheten har Statskontoret ett uppdrag att följa upp och utvärdera omregleringen av spelmarknaden. Detta uppdrag omfattar särskilt förekomsten av matchfixning. Statskontoret har exempelvis kompletterat tillgängliga uppgifter från polisen med data från spelbranschen och Svenska Fotbollförbundet.
Den nämnda utredningens uppdrag är också att underlätta informationsdelning, vilket gör det enklare att få en samlad bild av omfattningen. Spel ska vara lustfyllt men handlar också om pengar och därmed risk för missbruk. Arbetet mot matchfixning handlar om att skydda idrottens integritet men också om att förhindra att spel missbrukas för kriminell verksamhet.
Spelmarknadsutredningen har nyligen lämnat sitt slutbetänkande. I slutbetänkandet, som är ute på remiss, föreslås en ny uppgiftsskyldighet för licens- och tillståndshavare rörande utvecklingen på spelmarknaden - detta för att bland annat ge Spelinspektionen ett bättre underlag i arbetet mot matchfixning.
Spelmarknadsutredningens förslag, tillsammans med kommande förslag från Gunnar Larssons utredning, syftar alltså till att öka möjligheterna att motverka matchfixning. Spelinspektionen har därutöver getts ett uppdrag att redovisa vilka åtgärder som myndigheten har vidtagit i arbetet mot matchfixning samt att göra en bedömning av vilken effekt dessa åtgärder har fått eller kan förväntas få.
Jag kommer att fortsätta att arbeta aktivt och vid behov vidta de åtgärder som bedöms effektiva för att motverka matchfixning.
Ardalan Shekarabi (S):
Tack, Angelika Bengtsson, för denna interpellation och för debatten här! Vi kommer om några månader att ha konkreta förslag på vårt bord. Gunnar Larsson är en mycket erfaren utredare och generaldirektör med breda kunskaper om svensk förvaltning och svensk lagstiftning, så vi kommer att kunna ta emot förslag som ger den svenska staten möjlighet till effektivare kamp mot matchfixning.
Jag ser fram emot ett nära samarbete med riksdagen så att vi så snabbt som möjligt kan gå vidare med dessa förslag och vidta de åtgärder som utredaren föreslår och som också den svenska idrottsrörelsen efterlyser. Vi kommer att intensifiera vår dialog med den svenska idrottsrörelsen och specifikt med svensk fotboll och svensk ishockey, mot bakgrund av att vi har en oroande trend bakom oss inom dessa två idrotter.
Vi har hittills varit oerhört lyhörda för de synpunkter som inkommit till regeringen och till myndigheter från idrottsrörelsen och vidtagit de åtgärder som denna rörelse har efterlyst. Jag är dock övertygad om att Gunnar Larssons arbete kommer att ge oss ny vägledning om vilka metoder och kanaler som behöver användas i kampen mot matchfixning. Detta kommer med stor sannolikhet också att involvera nya aktörer.
Det handlar inte bara om polisen och idrottsrörelsen, utan det finns definitivt andra aktörer - inte minst på finansmarknaden - som har viktiga redskap som kan användas i kampen mot matchfixning. Jag ser fram emot att ha de förslagen på regeringens bord om några månader och därmed också fortsätta dialogen med riksdagen.
Ardalan Shekarabi (S):
Caroline Nordengrip har frågat mig om jag anser att det är rimligt att en person som självmant planerar ett icke-medicinskt motiverat kirurgiskt ingrepp ska ges rätt till ersättning från företag och samhälle på grund av svåra gränsdragningsfrågor.
Hon har vidare frågat hur jag och regeringen följer frågan samt om jag och regeringen är beredda att utreda kostnaderna för kirurgiska ingrepp som inte är medicinskt motiverade och återkomma till riksdagen med förslag på hur man skulle kunna få bukt med problematiken. Det är centralt för sjukförsäkringens legitimitet att rätt ersättning ges till rätt person.
Samtidigt är det inte alltid enkelt att definiera vad som är rätt ersättning till rätt person. Den 31 januari 2008 beslutade regeringen om kommittédirektiven Översyn av begreppen sjukdom och arbetsförmåga samt en enhetlig be dömning av arbetsförmåga . Utredningen skulle bland annat beskriva och analysera begreppet "sjukdom" ur sjukförsäkringens perspektiv.
Av direktiven framgår att det i olika sammanhang hade framförts stark kritik mot att personer som frivilligt och av högst personliga skäl väljer att låta sig opereras, till exempel i form av så kallade skönhetsoperationer av olika slag, därefter har rätt till av arbetsgivaren eller försäkringen betald sjukfrånvaro. Utredningen tog sig namnet Arbetsförmågeutredningen.
Arbetsförmågeutredningen föreslog i sitt slutbetänkande 2009 att rätten till sjuklön och sjukpenning vid plastikkirurgiska operationer endast ska omfatta rekonstruktiv kirurgi orsakad av medfödda deformiteter, utvecklingsrubbningar, trauma, infektion eller sjukdom.
Det innebar att även vissa operationer som bekostades av landstingen, numera regionerna, exkluderades. I de svenska indikationerna för operationer inom den offentliga vården fanns även sociala faktorer och klädproblem med, vilket enligt utredningen gjorde avgränsningen svår mot de tillstånd som borde ersättas inom sjukförsäkringen.
Utredningen ansåg att man måste avgränsa rätten till ersättning utifrån renodlat medicinska skäl. Så långt vad gäller exakt vilka ingrepp som ska anses vara medicinskt motiverade och där ersättning ska kunna utgå vid nedsatt arbetsförmåga - det finns förstås fler frågor att ta ställning till i sammanhanget, såsom den ekonomiska tryggheten vid en längre tids sjukfrånvaro på grund av komplikationer.
Jag utesluter inte framtida ändringar vad gäller rätten till ersättning vid sjukfrånvaro orsakad av vissa kirurgiska ingrepp. Däremot är det inte aktuellt med några sådana ändringar just nu.
Ardalan Shekarabi (S):
Detta är en fråga som vi behöver titta närmare på för att kunna besvara. Det underlag som vi har till vårt förfogande är ju underlaget från Arbetsförmågeutredningen, som ändå är över tio år gammalt. Detta är alltså en frågeställning som regeringen behöver titta närmare på och ha underlag kring för att kunna besvara.
Min bedömning är att de frågor som är mest aktuella och akuta just nu är de frågeställningar som handlar om att säkerställa att människor inte utförsäkras trots att de inte hunnit avsluta sin vårdinsats eller rehabilitering. Många människor blir i dag av med sjukpenningen trots att de inte ens fått möjlighet att påbörja en behandling eller vårdinsats.
Detta har att göra med de väldigt kantiga och restriktiva regler som finns vad gäller rätten till sjukpenning vid dag 180 och dag 365 i sjukfallen. Vad gäller dag 180 kommer ändringen, tack och lov, att träda i kraft den 15 mars. Det är glädjande att vi kunde få en majoritet i den här kammaren för att ändra dessa regler.
Jag gör dock bedömningen att det är väldigt viktigt att vi också jobbar med de andra lagförslag som ligger på regeringens bord. Caroline Nordengrip tog upp en viktig fråga som handlar om legitimiteten för sjukförsäkringen. Vi har ett väldigt stort intresse av att försvara och upprätthålla legitimiteten och förtroendet för våra socialförsäkringar, däribland sjukförsäkringen. Det finns flera olika aspekter som måste beaktas.
En aspekt är att den som är sjuk måste få rätt till den försäkring som personen dessutom har betalat in till. En annan aspekt är att vi måste bekämpa fusk och organiserad brottslighet i våra socialförsäkringar; detta är en väldigt viktig del av arbetet med att upprätthålla förtroendet för inte minst sjukförsäkringen.
En tredje aspekt är att vi måste ha ett regelverk som motsvarar det allmänna rättsmedvetandet, alltså den vilja som finns i breda folkgrupper i vårt samhälle. Alla dessa aspekter är otroligt viktiga för att vi ska kunna upprätthålla legitimiteten.
Jag skulle ändå vilja understryka att utförsäkringarna, i kombination med fusk och organiserad brottslighet i sjukförsäkringen och i socialförsäkringarna generellt, är väldigt akuta frågor som måste hanteras här och nu och som förtjänar att prioriteras av oss.
Detta utesluter inte att vi senare också får möjlighet att titta närmare på den frågeställning som Caroline Nordengrip tar upp i denna interpellation. Vad det allmänna försäkringssystemet ska täcka och inte täcka är också en viktig etisk frågeställning för politiken. Detta är frågor som förtjänar uppmärksamhet och ett bredare analysarbete.
Ardalan Shekarabi (S):
Tack, Caroline Nordengrip, för interpellationen! Återigen: Svaret på frågan kan ges först när vi har ett bredare analysunderlag. Men jag uppskattar att frågor som rör sjukförsäkringen, rätten till sjukpenning och legitimiteten för våra socialförsäkringar diskuteras och tas upp i den här kammaren.
Det är ett engagemang i den här kammaren som krävs för att vi ska återupprätta tryggheten vid sjukdom och återupprätta människors förtroende för vår sjukförsäkring. Då är det rimligt att det finns en bredare debatt också om frågeställningar som inte har varit föremål för de utredningar som just nu ligger på regeringens bord. Jag vill tacka för interpellationen.
Ardalan Shekarabi (S):
Tack, Linda Lindberg, för interpellationen och frågorna! Jag gläder mig över att socialförsäkringarna får mer uppmärksamhet här i kammaren. Under en lång period vände kammaren socialförsäkringarna ryggen och drev igenom alltmer restriktiva regler för dem, med effekten att människors trygghet skadades. Det är glädjande att vi nu ser en annan trend i kammaren och att vi får frågor om hur vi i socialförsäkringarna kan förstärka tryggheten för människor.
Det är precis den riktning som vi vill ha för socialförsäkringspolitiken. Jag har fokuserat på den frågeställning som Linda Lindberg tog upp i slutet, det vill säga varför man under den förra mandatperioden valde att jobba med denna fråga och tillsammans med riksdagen drev igenom reformen. Det som tydligast sticker ut i dokumenten från både regering och riksdag är viljan att sätta det individuella behovet i fokus.
Detta ska vi självklart välkomna. Om både regering och riksdag är överens om att man i de olika förmånerna, i socialförsäkringarna, ska sätta individens behov i fokus krävs mer individualiserade bedömningar. Det krävs mindre av schablonisering och en större grad av individuell anpassning av förmånstyperna. Detta är väldigt bra. Men det är uppenbart att en sådan omreglering också skapar risker, vilket jag var inne på.
Man får helt enkelt oönskade effekter i rättstillämpningen. Jag utgår från att det engagemang som vi har sett i dagens interpellationsdebatt finns kvar om vi noterar att ändringar behövs. Då skulle vi kunna ha ett samarbete mellan regering och riksdag så att regelverken justeras på så sätt att vi uppnår det syfte som regering och riksdag fastställde i samband med reformeringen och skapandet av de två nya förmånstyperna.
Ardalan Shekarabi (S):
har frågat mig varför regeringen under lång tid motsatt sig att stärka pensionsavsättningarna och om vi kommer att utreda Sverigedemokraternas förslag att inom ramen för arbetsgivaravgifterna växla en lägre allmän löneavgift mot högre pensionsavsättning. Rimliga och goda pensioner för våra äldre är ett grundläggande krav i ett välfärdssamhälle.
Ett första steg har tagits i och med inkomstpensionstillägget som ger en välbehövlig höjning för personer som har jobbat ett helt arbetsliv men med relativt sett låg lön. Regeringen ser emellertid att mer behövs för att förbättra den ekonomiska situationen för pensionärer, och därför har frågan om att pensionsavgiften måste höjas hamnat högt på regeringens agenda och kommer att hanteras i Pensionsgruppen i närtid.
Pensionsgruppen är överens om att det behövs åtgärder för långsiktigt höjda pensioner, och i pensionsöverenskommelsen från 2017 ingår att avgiftsnivån ska ses över. Det arbetet pågår och inbegriper bland annat att ta fram analyser av olika metoder samt en omfattande konsekvensanalys.
Väsentligt när en höjning av pensionsavgiften ska genomföras är metoden och finansieringen, vilket behöver analyseras, och konsekvenser behöver utredas innan beslut kan fattas. Regeringen har sedan 2014 tagit viktiga steg mot högre pensioner genom höjning av garantipensionen och bostadstillägget, sänkning av skatten för pensionärer, samt att en enighet om premiepensionens reformering har träffats.
I september kommer första utbetalningen av inkomstpensionstillägget, vilket är ett viktigt steg för bättre pensioner. Nästa steg är att höja pensionsavgiften så att inbetalningarna in i pensionssystemet kan öka och Sveriges pensionärer kan få en tryggare ekonomi.