Beatrice Ask (M):
Låt mig börja med att säga att jag delar många av de synpunkter som Helena Bargholtz tog upp. I grunden finns det ett antal perspektiv på tomträttsfrågan som är synnerligen besvärliga. Det är självklart att det för enskilda familjer kan bli väldigt dramatiskt när kostnaderna höjs.
Men hur många kan under 10, kanske 20 år räkna med att ha en fast boendekostnad eller en boendekostnad som inte påverkas av värdestegringen? Så är det ju inte för några andra. Jag tycker kanske att Carina Moberg har en lite romantisk syn på tomrätter. Tanken var naturligtvis att man skulle kunna erbjuda ett boendealternativ för dem som hade det lite sämre ekonomiskt ställt. Problemet är att det inte har blivit riktigt så.
Det fungerar inte som avgälden har satts successivt. Det har blivit många sådana här problem. Ska man säga att kommunerna gör fel? Enligt min mening är det kommunerna som har ansvaret för att på ett korrekt sätt tillämpa reglerna när det gäller tomträttsavgäld om fastigheterna ägs av kommunen. Jag tror inte att det är så dumt.
Det gör att man är ganska nära tomträttshavarna och tvingas att ta diskussionen med dem. Det är därför vi får en ordentlig debatt. Jag är inte så säker på att det hade varit bra om det var ett statligt system. Nu får man ta de här diskussionerna. De är ofta smärtsamma för mer än en part. I det långa loppet måste vi naturligtvis fundera över om det här är en upplåtelseform som är rimlig med de problem vi har.
Det var då jag tyckte att det fanns anledning att redovisa hur politiker har brottats med frågeställningen i omgångar utan att riktigt lyckas hitta en lösning. Jag tror att det på sikt inte är så klokt att ha den här typen av upplåtelseform, men det återstår väl att se. Vi kommer i varje fall att se över frågeställningen, men det blir inte förrän nästa period.
Skälet är inte att det inte är viktigt, men det är ett ganska stort arbete som måste göras och tänkas igenom. Det finns inte resurser i dag för oss att hinna med det arbetet. Det kan jag beklaga. Man kan säga att det beror på att vi inte prioriterar boendefrågor. Så är det inte. Det är väldigt många frågor som alltid ska prioriteras. Det är svåra avvägningar.
Vi har bedömt att det inte är möjligt att göra en ordentlig genomlysning av detta förrän under nästa period. Samtidigt följer vi noga hur kommunerna använder de regler som finns. Det är naturligtvis viktigt att detta sker enligt regler som gäller. Vi har problemet med att man använder taxeringsvärdena som grund.
Taxeringsvärdena har ju sina sidor, men man måste ha ett värde att utgå ifrån. Taxeringsvärdessystemet kan man diskutera på många sätt, men det är svårt att hitta det riktigt perfekta systemet som passar i varje enskild situation. Det är lite fyrkantigt, och det får konsekvenser. Men det är det instrument vi har i dag. Vi får väl leva lite med det problemet.
Jag tror att det är bra att de här besluten tas ganska nära medborgarna, att man får ta en ordentlig diskussion lokalt om hur det ser ut. Jag tror att de flesta tycker att det är orimligt att skattebetalare i kommunen ska subventionera andras boende, åtminstone i den utsträckning som har skett när det gäller en del tomträtter. Man vill att kommunen ska använda sin mark på bästa sätt, alternativt sälja den om den inte behöver den. Vi får återkomma till den här diskussionen.
Det är klart att det finns mycket att fundera över när det gäller hur man kan hitta en väg ut ur den problematik som många står i.