Lena Ek (C):
Nu har vi återigen ett oerhört viktigt ämne i den här interpellationsdebatten - det är dagens tredje interpellation för min del.
Jens Holm har frågat mig om jag delar synen att en skärpning av EU:s klimatmål kan leda till ökade investeringar och skapande av nya jobb samt om jag kommer att verka för att EU skärper sitt klimatmål till 30 procent och driva det inför toppmötet i Durban. Det är alltså FN:s klimatförhandlingar, för 17:e året i rad.
Min uppfattning är att en skärpning av EU:s klimatmål kan leda till ökade investeringar och nya jobb inom vissa sektorer, exempelvis inom den växande miljöteknikbranschen. De miljöutmaningar som världen möter i dag utgör också unika affärsmöjligheter, inte minst för svenska miljöteknikföretag inom framtidsbranscher som förnybar energi och energieffektivisering.
Jag anser vidare att ett högre mål innebär större drivkraft för utvecklingen av bland annat ny koldioxidsnål teknik och skapar förutsättningar för ökad energieffektivitet och försörjningstrygghet vad gäller energi inom EU. Regeringen är övertygad om att en progressiv klimatpolitik kan förenas med god ekonomisk tillväxt.
Regeringen har hela tiden verkat för att EU ska ha höga klimatambitioner, och under det svenska ordförandeskapet lyckades vi faktiskt mot alla odds driva igenom att EU ska minska utsläppen med mellan 80 och 95 procent till år 2050. Nu driver vi på för att EU ska ta fram en plan för hur 2050-målet ska uppnås, inklusive bindande mål för 2030 och 2040.
I det här arbetet verkar regeringen för att förutsättningarna ska öka för att EU ska kunna besluta om att minska utsläppen med 30 procent till 2020. Sverige tillhör de länder som varit och är drivande för att ytterligare underlag tas fram om konsekvenserna av att gå till 30 procent för att bidra till att skapa sådana förutsättningar. Det handlar bland annat om att analysera effekterna av en sådan skärpning på medlemsstatsnivå.
Jag och regeringen med mig vill se EU ta steget till 30 procent, men vi är inte där ännu förhandlingsmässigt, eftersom en stor del av EU stretar emot. Många medlemsstater vill helt enkelt inte det här. Och det finns flera medlemsstater som till och med verkar för att låsa fast EU vid 20 procent. Sverige har varit och är en tydlig motvikt till de här länderna, och det ska vi fortsätta att vara.
Om frågan om att gå till 30 procent skulle ställas på sin spets i dag kan jag bara konstatera att "status quo"-sidan inom EU skulle vinna, och det vill jag inte medverka till genom att kräva en omedelbar skärpning utan att de analyser som man nu är i färd med att ta fram föreligger. Det vore att agera otaktiskt, eftersom jag inte vill att EU ska låsa sig fast vid 20 procent. Jag vill att man håller diskussionen och analysen levande om hur det ska gå att ta ett steg vidare.
Sverige har, som bekant, för egen del redan fastställt ett mer ambitiöst mål för utsläppen 2020, nämligen att utsläppen ska minska med 40 procent i den icke handlande sektorn jämfört med 1990. Naturvårdsverket har gjort bedömningen att det målet är mer långtgående än vad en bördefördelning inom EU av ett 30-procentsmål skulle innebära för Sverige. Vi förbereder nu också nästa steg.
Naturvårdsverket har nyligen fått i uppdrag att analysera hur Sverige kan nå målet att bli ett land helt utan nettoutsläpp av växthusgaser år 2050, och SMHI har levererat en uppdatering av den vetenskapliga grunden för klimatarbetet, som vi nu analyserar.