Tina Acketoft (L):
Det är ett enigt KU som efter många inläsningar, utfrågningar och sammanträden nu i detta betänkande föreslår en genomgående översyn av Riksrevisionen. Vi tar i betänkandet upp olika frågor som översynen ska behandla och som gäller bland annat riksrevisorerna, riksdagen och Riksrevisionen.
Jag vill inte tro att det finns något samband mellan det faktum att det var ungefär när jag valdes in i utskottet som de omvälvande nyheter som vi i dag refererar till dök upp i Dagens Nyheter.
Det interna förändringsarbetet liksom effektivitet, förfarande vid rekryteringar samt eventuella oegentliga kontakter togs upp, och även om vi som beslutsfattare alltid måste vara försiktiga med att blint rusa i väg i opinionens riktning, så var uppgifterna tillräckligt oroande för att de behövde tas på yttersta allvar.
Dock var det, som föregående talare har tagit upp, inte tillräckligt allvarligt för att vi skulle kunna entlediga riksrevisorerna, något som slogs upp i stora rubriker i tidningarna som ett absolut krav. Nu, fyra månader senare med tre riksrevisorer som har eller som står i färd med att lämna sina uppdrag, står vi här och redovisar och debatterar vad vi tillsammans ser som nödvändigt att utreda för att se en väg framåt för Riksrevisionen.
När det gäller riksrevisorernas roll, är de tillsatta primärt för att säkra granskningens kvalitet, eller primärt för att administrativt leda och utveckla verksamheten och dess relationer? Hur ska en långvarig frånvaro hanteras? Det har funnits en brist på en tydlig mottagare av granskningsrapporterna och osäkerhet om huruvida rapporterna skulle komma till nytta över huvud taget.
Hur kan intresset för den statliga revisionen öka bland riksdagsledamöter och utskotten? Och vem granskar Riksrevisionen? Hans-Gunnar Axbergers utredning - initierad av Margareta Åberg - som det tidigare har refererats till tar särskilt upp några av punkterna som också har belysts i forskningen. För mig är det ytterst viktigt att vi granskar oberoendet och frågorna kring det. Återigen: Vad innebär oberoende och självständighet egentligen?
Det är också extremt viktigt att man tittar vidare på den informella ledningskulturen. Riksdagen behöver också gå in och definiera effektiviseringsrevisionen för att se vad vi menar och vad vi vill ha. Den årliga revisionen har uppenbarligen inte ägnats tillräckligt stor uppmärksamhet.
Återigen beträffande huvudmannaskapet: Riksdagen är uppenbarligen inte konstruerad för styrningen av denna myndighet. Jag ska förkorta mitt anförande eftersom många av mina kollegor har gett uttryck för så fantastiskt bra åsikter och synpunkter.
Utskottet anser att en parlamentariskt sammansatt utredning bör tillsättas för att göra en översyn av detta och av ytterligare punkter som har framkommit här i dag. Herr talman! Vi politiker, liksom Riksrevisionen, befinner oss i förtroendebranschen i allra högsta grad. Därför är den kommande utredningen, som vi hoppas att kammaren fattar beslut om, oerhört viktig.
Ett fungerande riksrevisionsorgan bidrar till upplysta medborgare och beslutsfattare genom att förse oss med oberoende, objektiv och pålitlig information, något som tillsammans är fundamentet för en fungerande demokrati. Med dessa ord vill jag tacka mina kollegor och kansliet för ett mycket konstruktivt arbete tillsammans. Det visar på med vilket allvar vi tar frågan.
Det visar också tydligt att vi alla är medvetna om att Sverige behöver en stark riksrevision som är oberoende och självständig, men som inte är övergiven av riksdagens starka intressen. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet.