KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jessika Roswall (M):
Jag förstår nog nu vad arbetsmarknadsministern menar, men jag delar inte uppfattningen att glappet numera skulle vara åtgärdat. Jag tycker att det är tråkigt att det inte är så. Vi kan naturligtvis diskutera Arbetsförmedlingen upphandlingar och huruvida vi tycker att sättet de sköts på är bra eller dåligt. Statistik kan man vrida och vända hur som helst på.
Men jag har lite svårt att förstå det här, för det som arbetsmarknadsministern lyfte fram i sitt första anförande var just att Upphandlingsmyndigheten ska ge stöd till Arbetsförmedlingen. Det kan man välja att tolka som att vi vet att de behöver det. Som Katarina Brännström har redogjort för finns det en hel del upphandlingar som de facto inte fungerar. Vi har flera exempel på detta, och jag lyfte fram ett här i dag.
Det är som sagt inte första gången vi diskuterar vare sig arbetsmarknadsutbildning eller Arbetsförmedlingen, som nu återigen visar att den inte lyckas med sin uppgift. Jag tycker att det är anmärkningsvärt, och dessutom har jag hakat upp mig på orden "ett effektivt och korrekt sätt", som arbetsmarknadsministern nämnde. Jag tycker att detta är allvarligt, och man borde ta det mer seriöst.
Det är känt sedan tidigare att vi moderater anser att man borde ta in andra, välfungerande, aktörer för matchning till utbildningar och se till att de som i dag kan göra detta arbete bättre får göra det. Kommunerna borde också kunna göra mer vad gäller arbetsförmedling för att kunna få människor att komma i jobb. Vi har inte berört Upphandlingsmyndigheten så mycket, men jag tycker såklart att det är bra att de ska hjälpa Arbetsförmedlingen. Jag har inga invändningar mot det.
Men jag tycker att det ändå borde finnas lite mer av självrannsakan hos ministern när man ser att det är alltför många upphandlingar som har havererat. Det är bra att regeringen tillsätter en utredning för att förenkla upphandlingsreglerna. Det har vi inte heller talat om så mycket, men det gör inte det problem som vi har här och nu mindre.
Jag tycker att det skulle ha varit intressant att föra en diskussion om Arbetsförmedlingens roll och att de inte klarar av sin uppgift vare sig när det gäller upphandlingar eller att se till att matchningen fungerar bättre.
Jessika Roswall (M):
Nu fick vi lite mer nyanserade svar, tycker jag. Jag håller med arbetsmarknadsministern om att det inte är statistiken i sig som avgör huruvida upphandlingsenheten på Arbetsförmedlingen är bra eller dålig, men faktum är att vi fortfarande har stora glapp, att det fortfarande tar lång tid och att det fortfarande saknas många arbetsmarknadsutbildningar på plats. Jag tycker dessutom att det senaste, som jag har lyft fram i interpellationen, visar att man inte har hanterat detta seriöst.
Jag tackar för att vi ändå har den här debatten och diskussionen. Det jag inte har fått så mycket svar på - diskussionen och debatten tog kanske en annan vändning - gäller detta att vi har arbetskraftsbrist i Sverige, i hela landet. Jag lyfte fram exemplet lastbilschaufförer. Det finns alltså många argument för att den här typen av verksamhet måste fungera.
Jag tycker inte heller att jag fick svar på frågan huruvida ministern är nöjd med antalet inskrivna i arbetsmarknadsutbildningar. Jag sa att det var 24 000 i etableringen. Är det någonting som borde bli bättre? Det hade jag gärna fått ett svar på. Arbetsmarknadsministern nyanserade som sagt sitt svar på frågan hur hon ser på Arbetsförmedlingens upphandling, men det låter ändå som att Ylva Johansson är nöjd med Arbetsförmedlingen.
Jag vill påpeka att jag och Moderaterna tycker, vilket är känt, att det är dags att Arbetsförmedlingen ses över. Det är dags att avskaffa Arbetsförmedlingen och ersätta den med en mindre, vassare aktör som faktiskt klarar av sina uppgifter. Är arbetsmarknadsministern nöjd med Arbetsförmedlingen? Jag tackar för debatten.
Jessika Roswall (M):
Jag har en fråga till arbetsmarknadsministern. Gång efter annan har det rapporterats om stora brister hos Arbetsförmedlingen när det gäller upphandling av utbildningar. Avtal efter avtal har löpt ut inom en rad arbetsmarknadsutbildningar utan att Arbetsförmedlingen har gjort nya upphandlingar i tid. Trots att avtal har löpt ut har nya upphandlingar inte startats. Detta är, som vi moderater har påtalat flera gånger tidigare, allvarligt då det drabbar arbetssökande.
Arbetsmarknadsministern har tidigare sagt att hon ser allvarligt på detta, men som jag tolkar det hela har inget hänt. Min fråga till arbetsmarknadsministern är därför: Anser ministern att situationen har förbättrats när det gäller Arbetsförmedlingens förmåga att upphandla utbildningar och att göra det i rätt tid?
Jessika Roswall (M):
Jag vill rikta min fråga till arbetsmarknadsminister Ylva Johansson. Att matcha arbetssökande till lediga jobb är ett av Arbetsförmedlingens viktigaste uppdrag, kanske till och med det viktigaste. Trots detta finns studier som pekar på att matchningen på den svenska arbetsmarknaden har försämrats de senaste åren. Nu senast kom Riksrevisionens rapport om en försämrad matchning. Det är allvarligt. Men nu till min fråga som gäller Arbetsförmedlingen som myndighet.
Arbetsförmedlingens egna analyser vad gäller matchningen har visat att försämringen påverkas av den ändrade individsammansättningen bland arbetslösa. Men Riksrevisionen konstaterar att det inte stämmer utan att endast en tredjedel av försämringen kan förklaras av sammansättningen. I övrigt är den oförklarad. Det här är anmärkningsvärt. Är det inte dags, arbetsmarknadsministern, att följa Alliansens förslag om att avveckla Arbetsförmedlingen i dess nuvarande form?
Jessika Roswall (M):
Min fråga går till statsrådet Isabella Lövin. Polisbristen och otryggheten är på riktigt. Sverige har den lägsta polistätheten på över tio år. Människor känner sig alltmer otrygga, och det finns det tyvärr fog för. Då räcker det inte ens med fler poliser, som Moderaterna föreslår. Häromdagen var det ett inslag på radio om lokala ordningsvakter, som i dag finns i 54 kommuner, bland annat Uppsala. Det har varit en riktig framgång i Uppsala.
Uppsala kommun har tillsammans med Polismyndigheten ansökt om en ny period och ett lite större område. Tyvärr har Polismyndigheten nu beslutat att dra ned på området i stället för upp. Motiveringen synes vara att det har skett för få ingripanden, vilket just var poängen. Min fråga till statsrådet är därför: Är regeringen beredd att titta på ytterligare lagstiftning för att öka möjligheten till lokala ordningsvakter?
Jessika Roswall (M):
Jag tackar för svaret, eller vad jag nu ska kalla det. Det var kanske inte riktigt ett svar. Det är inte bara en lokal fråga, utan det är lagregler som styr detta. I inslaget framgick det att människorna var väldigt nöjda, att ordningsvakterna var nöjda, att den lokala polisen var nöjd och att kommunerna brett över partigränserna var nöjda. Men här ser vi att lagstiftningen inte räcker, eftersom den sätter begränsningar.
Min fråga är återigen om regeringen avser att titta på en tydligare lagstiftning vad gäller möjligheten till lokala ordningsvakter.
Jessika Roswall (M):
Då kom orden "historiska satsningar"! Tonläget är väldigt högt och har varit det sedan 2014. Jag tycker att jag i mitt anförande ändå försökte sänka tonläget, för jag tycker att det är beklagligt och inte gynnar någon av oss. Låt oss ändå konstatera att järnvägsinvesteringarna har legat ganska konstant de senaste decennierna. Alltför lite har skett - det tror jag att vi är överens om. Alltför lite har investerats, och det tror jag att alla partier här inne har ett ansvar för.
Jag hörde i och för sig inte något påstående om att allt är alliansregeringens fel, men jag vill ändå påminna om att anslaget till järnvägsunderhåll fördubblades under allianstiden. Detta har sagts så många gånger i denna kammare, och uppenbarligen måste det sägas en gång till.
Faktum är att Moderaterna 2014, 2015, 2016, 2017 och 2018 på öret har matchat regeringens järnvägssatsningar. Jag skulle inte gå så långt som till att säga att de är historiska, tyvärr. Jag har högre ambitioner än så.
Men om detta verkligen är historiska satsningar vill jag ändå påstå att även vi är med och skriver historien. Jag tycker att det vore önskvärt att regeringspartierna i stället hade en viss ödmjukhet och svarade alla de pendlare som står på perronger och fryser och inte hinner hem i tid för att hämta sina barn på förskolan. Som jag sa var antalet förseningstimmar förra året 62 000. Så högt har det aldrig tidigare varit.
Så vad svarar ni alla dessa pendlare som står på perrongen och fryser? Vad gör ni för dem?
Jessika Roswall (M):
Jag hörde ändå en viss ödmjukhet hos Jasenko Omanovic, och det tycker jag är lovvärt. Jag tycker som sagt att vi ska vara noga med orden, och jag tycker att tonläget ibland har varit väldigt högt från regeringspartiernas sida. Men låt oss då vara överens om de historiska satsningarna. Min fråga var dock: Vad gör regeringen för alla de pendlare som fortfarande står och fryser på perrongerna?
Den andra frågan, som jag ställde i mitt inledningsanförande, handlade om Alexanderssons utredning, som jag tycker har behandlats på ett ganska styvmoderligt sätt. I den fanns goda förslag, dels om att ha koll på spåren, dels om konkurrensutsättning av underhållet, som visar sig vara nödvändigt och ger ett gott resultat både för oss som pendlar och för skattebetalarna.
Jag skulle vilja veta vad svaret är. Varför har man inte ens skickat utredningen på remiss? Jag är övertygad om att det finns många människor på Trafikverket som gärna i alla fall hade sett den och fått tycka till om den, ge sina svar och använda det goda. Vi kanske inte är överens om allt i utredningen, men det finns ändå förslag i den som jag tror hade kunnat ge resultat här och nu.
Vi är, tror jag, överens också om att det inte bara handlar om att bygga nya spår, för det kommer inte att lösa problemen för oss som står och fryser på perrongerna i dag.
Jessika Roswall (M):
Tack för bra frågor, Jens Holm! Det var helt korrekt uppfattat: Vi måste ställa om alla transportslagen så att de blir mer hållbara. Vi var ju på samma utskottsmöte, och jag ställde då en fråga om bilar i framtiden.
Jag tycker att man hade en lite ensidig syn på detta; jag tycker nog att man måste kunna se en framtid med bilar som är fossilfria. Jag skulle vilja ställa en fråga tillbaka apropå detta: Är Jens Holm nöjd med att ha en regering som vidtar miljöåtgärder som dess egna expertmyndigheter inte anser ger någon effekt?
Sju av åtta åtgärder anses inte ge någon effekt. Vi måste ha åtgärder här och nu som faktiskt ger effekt. Vi har inte råd med symbolpolitik. Det skulle jag vilja fråga tillbaka. Men Jens Holm hade fler frågor till mig. Det gällde ERTMS. Moderaterna har också läst Riksrevisionens rapport, och det finns en hel del kritik att framföra, precis som Jens Holm sa i sitt anförande.
Vi var också på samma utskottsmöte och hörde Trafikverkets experter berätta om nyttan med och nödvändigheten av att pausa det - men också riskerna. Vi är väldigt kritiska, återigen, till att vi har projekt som vi inte kan se är samhällsnyttiga. Å andra sidan känner jag i det här läget - här instämmer jag med vad Anna-Caren Sätherberg sa - att vi inte heller kan stoppa detta utan att veta resultatet av det.
Jag som oppositionspolitiker tänker dock inte ta hela det ansvaret. Jag antar att Jens Holm kommer att ställa frågan också till statsrådet Eneroth.
Jessika Roswall (M):
Tack för anförandet, infrastrukturministern! Det var väldigt positivt. Möjligtvis skulle jag kunna be om en viss ödmjukhet i beskrivningen av hur fint allting blir nu när man satsar 700 miljarder. Jag har inte varit så länge i det här utskottet, men jag har vid ett antal tillfällen lyssnat på och läst dessa debatter och har hört infrastrukturministern säga ungefär samma sak tidigare.
Jag har också hört företrädare från allianspartierna påminna om hur historien har varit. Man skulle kunna säga tvärtom: Efter år av underinvesteringar i järnvägsunderhåll tillträdde alliansregeringen och satsade 100 miljarder mer.
Sanningen är - och det vet jag att även Tomas Eneroth vet - att alliansregeringen fördubblade anslagen till järnvägsunderhållet under sin tid. Men det var faktiskt inte det jag skulle ta upp. Jag skulle ta upp det som jag lyfte i mitt anförande om järnvägens punktlighet.
Som många andra har tagit upp här i dag är det fortfarande så att väldigt många inte kommer i tid. Tågen är försenade. Jag och många med mig har en sådan här app där det ofta kommer en flash när man har bokat biljett som säger att tåget är inställt. Man står och trängs på tåget. Det är fortfarande kaos, helt enkelt.
Då är min enkla fråga - ja, den är kanske inte så enkel, men jag hörde Emma Berginger från Miljöpartiet säga att också hon tycker att detta är viktigt och det är ju er samarbetspartner i regeringen: Vad säger infrastrukturministern? Kommer punktligheten att bli bättre?
Jessika Roswall (M):
Jag vill tacka för den klädsamma ödmjukheten. Det tycker jag var bra. Väljarna vill ju inte att vi står här och skäller på varandra om vem som kastar flest miljarder. Det är viktigt att vi signalerar att det faktiskt finns en bred politisk enighet om att satsa på järnvägsunderhåll. Det gör det nämligen. Åter till punktligheten.
Jag och många med mig som pendlar och reser med tåg känner inte riktigt igen oss i den beskrivning som infrastrukturministern ger. Jag lyfte i mitt anförande fram att förseningarna förra året nådde all-time-low, med 62 000 försenade timmar.
Lägg till det att Trafikverket menar att bristerna i järnvägsanläggningarna, som vi har varit inne på flera gånger, kommer att leda till att punktligheten kommer att försämras under en tid framöver. Det blir därför viktigt att skicka information till människor. Kommer punktligheten att bli bättre de närmaste åren eller inte?
Jag vet att många vill det. Men kan infrastrukturministern lova något om det?
Jessika Roswall (M):
Tack, statsrådet, för svaret! Jag vet att det inte är första gången statsrådet är i kammaren för att diskutera illegala eller olagliga körskolor. Men det är kanske första gången denna mandatperiod. Låt oss därför bara kort rekapitulera problemet. Enligt uppgift vet eller misstänker 90 procent av de 600 medlemmarna i Sveriges Trafikutbildares Riksförbund att det bedrivs olaglig övningskörningsverksamhet på de orter där de är verksamma.
Förra året lämnade Statens väg- och transportforskningsinstitut, VTI, en rapport, vilket vi också hörde från statsrådet. Den visade att den olagliga verksamheten är relativt utbredd. Många menar att problemet är stort. Andra är lite mer försiktiga. Men jag uppfattar att statsrådet är överens med mig om att det är ett problem som inte är av obetydlig art. I rapporten går också att läsa vad man kan betala för.
Man kan köpa förfalskade handledarintyg, handledd körträning, hjälp att svara på kunskapsfrågor i samband med prov via en öronsnäcka, bokning av förarprov med mera. Häromdagen kunde vi läsa i medierna att antalet anmälningar till Transportstyrelsen om svarta trafikskolor har fördubblats. Sådana nyheter vill man inte läsa. Det visar att problemet tyvärr inte har avtagit. Utvecklingen går åt fel håll.
Exakt hur det utvecklas vet vi såklart inte, eftersom mörkertalet är stort. Det vi vet är att det 2018 fanns 3 394 bilar med dubbelkommando som inte var registrerade på trafikskolor. Alla användes såklart inte i illegal verksamhet, men som VTI och andra har lyft fram är det kanske dags att ta reda på vad de bilarna används till.
År 2017 åtalades en man i Värmland för grovt bokföringsbrott då han misstänktes ha bedrivit svart verksamhet i stor omfattning, med många elever och omfattande intäkter. Hovrätten har nyss fastställt domen. Han dömdes för grovt bokföringsbrott. Men notera att det var just bokföringsbrott och inte olaglig trafikverksamhet som prövades. Det här var ett axplock av det vi har kunnat läsa om när det gäller denna typ av verksamhet.
Moderaterna har länge drivit att det ska vara hårdare tag. För någon månad sedan beslutade riksdagen om ett tillkännagivande till regeringen om att göra en översyn av och ta ett helhetsgrepp om förarutbildningen, att begränsa antalet tillstånd en handledare kan ha till tio samt att införa tillståndsplikt för innehav av fordon med dubbelkommando. Ytterst handlar det här om trafiksäkerhetsfrågor. Den som ska ta körkort ska få en god och högkvalitativ utbildning och bli en säker förare.
Det känns särskilt aktuellt och viktigt nu eftersom vi vet att dödssiffrorna inom trafiken ökade kraftigt förra året. Men det här är också en konsumentfråga. Precis som statsrådet lyfte upp i sitt svar är det fråga om olaglig verksamhet som nyttjar svaga gruppers okunskap i ett syfte som är helt oacceptabelt. Som jag inledde mitt anförande är det inte första gången som statsrådet Eneroth är i kammaren för att diskutera frågan. Han har haft, och har, ambitionen att förbättra situationen.
Men jag skulle ändå vilja fråga statsrådet vad som konkret händer på området.
Jessika Roswall (M):
Tack för svaret! Äntligen fick jag höra mer konkreta förslag och veta vad som pågår. Jag vet att jag läste upp ett antal förslag, men det var det jag hade velat höra redan i förra svaret från statsrådet. Jag var tyvärr inte på det mötet, för jag var inte invald i utskottet när företrädare för branschen var i utskottet inför vårt motionsbetänkande.
Men då var branschen tydlig med att den utredning som gjorts inte beaktade just olagliga körskolor och inte tog sikte på de problem som finns där, så jag tycker inte att de två sakerna står i motsats till varandra. Att det blev ett tillkännagivande om 10 är ett steg på vägen. 15 var inte bra; 10 är ett bättre steg på vägen. Det är bättre än att inte göra någonting. Vi har haft kritik mot att det inte skett mer.
Låt mig avslutningsvis säga att i en annan interpellationsdebatt om samma fråga - det är som sagt inte första gången den diskuteras här - sa statsrådet att det är viktigt att polisen har "resurser för att kunna göra tillslag och samlade insatser". Han sa faktiskt så. Statsrådet sa också att det därför är viktigt med resurstillskott till polisen. I dag säger statsrådet att detta är brottslig verksamhet, och jag håller helt med om det - det är precis vad det är. Men vad har hänt sedan dess?
Antalet poliser har under perioden blivit mindre. Och för en tid sedan fick vi se regeringens vårändringsbudget, som vi ska fatta beslut om, där regeringen och regeringens samarbetspartier drar slutsatsen att polisens resurser behöver minskas. Det är väldigt annorlunda och konstigt att ni gör det. Vi tycker att det behövs fler trafikpoliser. Detta handlar ju om brottslig verksamhet, som vi har varit inne på, så jag beklagar att ni drar den slutsatsen. Fru talman!
Jag skulle helst slippa ha fler interpellationsdebatter om illegala körskolor med statsrådet. Jag hoppas att vi kan stävja denna verksamhet. Men jag vill också passa på att tacka för debatten och önska samtliga en trevlig valborg.
Jessika Roswall (M):
Jag tackar statsrådet för svaret, även om jag kanske inte tycker att det var så mycket till svar på de frågor jag ställde. Jag tänkte upprepa dem här. Avser ministern att presentera Arlandarapportens slutsatser inom en snar framtid? Innebär konflikten med Miljöpartiet, som vi har sett i ett antal tidningar, att planerna för en utbyggnad av Arlanda kommer att stoppas, och vad avser ministern att göra för att föra frågan vidare? Dessa tre frågor vill jag ha svar på.
Svaret som vi nyss hörde är lite svårtolkat. Precis som regeringen skriver i sin flygstrategi har ju flyget en stor betydelse för Sverige och för Sveriges ekonomi och konkurrenskraft. Det spelar helt enkelt en stor roll. Sverige är ett avlångt land med långa avstånd. Vi ligger där vi ligger, det vill säga i norra Europas utkant. Vi är ett exportberoende land, och vi samarbetar med länder över hela världen.
Flyget är nödvändigt för väldigt många - för att få våra regioner att hålla ihop, för att få regional tillväxt och för att få människor att kunna leva och bo över hela landet. Jag tycker också att det är viktigt att vi hela tiden påminner oss om att vi inte får ställa transportslag mot varandra. Vi behöver tala om hela resan, och där har flyget en stor betydelse. Om jag förstod saken rätt togs flygstrategin fram för att se till att få ett mer hållbart flyg.
Det var vad man sa, och man behövde ha en plan för det. Det tycker jag är bra. Jag tycker också att det är bra att strategin talar särskilt om Arlanda, som har en särskild betydelse. Det står också i strategin att Arlanda är en viktig flygplats för hela Sverige, precis som jag har sagt - för export, tillväxt, regional samhörighet och så vidare. Arlanda har helt enkelt en viktig roll i tillväxtmotorn. I strategin säger man även att kapaciteten på Arlanda behöver byggas ut.
Man tillsatte ett Arlandaråd som skulle dra upp en plan för hur Arlanda skulle utvecklas. Även detta tycker jag är bra, men det verkar ha gått i stå. Därför har jag, och även andra, ställt skriftliga frågor till statsrådet och frågat vad som händer. Jag har inte hört särskilt mycket. Därför hade jag de tre frågor som jag nyss ställde. Jag kan ställa dem igen: Vad avser ministern att göra med rapporten? När ska den presenteras?
Innebär konflikten med Miljöpartiet att utvecklingen på Arlanda stoppas, och hur avser ministern att gå vidare med frågan om Arlanda? Detta var de tre frågor jag vill ha svar på i dag, vilket jag inte tyckte att jag fick alldeles nyss.
Jessika Roswall (M):
Nu blev det ändå en lite mer utvecklad text. Det tackar jag för, även om jag fortfarande inte riktigt hör svaren när det gäller just hur man ska gå vidare med Arlandarådets rapport. Jag hörde nyss en debatt där fru talmannen sa att vi ska försöka hålla oss till vad interpellationerna gäller, så vi ska inte diskutera tåg nu och kanske inte heller biobränsle, även om det ligger närmare interpellationen än de andra sakerna.
Jag delar helt ministerns uppfattning kring reduktionsplikten för flygbränsle. Där vill jag ändå påminna om att allianspartierna har drivit på. Som sagt kan jag hålla med om väldigt mycket som statsrådet säger, och jag hade gärna också hört det interpellationssvaret. Jag återkommer till den här frågan, eftersom det verkar finnas en konflikt om den i regeringen.
Precis som statsrådet själv säger vill branschen, alla vi resenärer och alla som bor i det här landet ha svar. I flygstrategin, som jag vill återkomma till lite grann, står det att flygets roll i transportsystemet är självklar, och om det verkar vi vara överens. Därför tycker jag att det är lite obegripligt att regeringen inte kommer med något svar när det gäller Arlanda. Ett av målen i flygstrategin är ju att Arlanda ska bli Nordens ledande flygplats.
Hur ska man nå dit? Jag förstår det inte riktigt själv, och jag tror att också branschen vill ha svar. Jag håller helt med statsrådet om att branschen vill vara en del av omställningen. Under tiden då man inte kommer vidare med detta använder flygplanen mer bränsle än nödvändigt.
De cirkulerar ovanför Arlanda så att de inte kommer ned vid rätt tid, och det finns inte gater att komma fram till. Det här kostar både pengar och miljö. Jag skulle gärna vilja ha ett tydligare svar från statsrådet. Arlandarådet skulle ha levererat sin rapport före jul. Det gjorde man inte utan fick förlängd tid till 31 mars. Men vi har fortfarande inte sett den.
Jag skulle gärna vilja höra när vi kan räkna med att vi får se den strategi och plan som Arlandarådet har jobbat med. Återigen, statsrådet: När kommer vi att få se utfallet av Arlandarådets rapport?