Maria Gardfjell (MP):
Jag vill inledningsvis passa på att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet om djurskydd. Djurskyddslagen är en ramlag som styr inriktningen för djurskyddet och djurvälfärden. Sverige har i internationell jämförelse ett gott djurskydd. I den senaste utvärderingen av olika länders djurskydd, som gjordes 2020, var Sverige bland de länder som gjorde bäst ifrån sig.
Men Sverige var inte i topp, för det finns brister, till exempel när det gäller burhållning av minkar och värphöns och användning av koldioxid för bedövning av grisar och fiskar. När det gäller livsmedelsproducerande djur är djurhållningen dessutom ibland en kompromiss mellan ekonomiska intressen, näringens önskemål och djurens behov, där just djurens behov ibland kan få stå tillbaka.
Dagens djurskyddslag är tydlig när det gäller respekt för djurens naturliga beteenden, och djurvälfärden ska främjas. Det är också tydligt att det råder nolltolerans mot beteendestörningar och att djurskyddslagen ska tillämpas på individnivå och inte på gruppnivå.
I förarbetena till den svenska djurskyddslagen slås också fast att djuren har ett egenvärde, oavsett vilken nytta vi människor har av dem. Den kanske viktigaste meningen i djurskyddslagen är: "Denna lag syftar till att säkerställa ett gott djurskydd och främja en god djurvälfärd och respekt för djur." Fru talman!
Vi har en riktigt bra djurskyddslag i Sverige. Men det förekommer undantag, dispenser och otillräckliga föreskrifter som inte speglar intentionerna i djurskyddslagen. Detta urholkar värdet av den fantastiska djurskyddslag som vi faktiskt har.
God djurhållning och god välfärd handlar inte bara om att undvika lidande hos djuren i form av stress, rädsla och smärta utan också om att ge dem en möjlighet till positiva upplevelser, det vill säga tillfredsställelse och glädje.
I juni 2020 presenterade FN:s miljöprogram Unep rapporten Preventing the Next Pandemic - Zoonotic Diseases and How to Break the Chain of Transmission .
Att smittan mellan djur och människor blir vanligare beror på en lång rad faktorer, bland annat ohållbart jordbruk, undermålig djurhållning, exploatering av vilda djur med mera. Klimatförändringar och utarmning av naturen bidrar också negativt till detta. Människor och djur delar samma värld.
Vi behöver arbeta mer utifrån one health-begreppet för förbättrad djur- och folkhälsa. Djur, både vilda och tama, och människor utsätts för samma typ av sjukdomsframkallande virus och bakterier. Vi utsätts också för antibiotikaresistens.
Läkare, veterinärer och biologer måste samverka för att spåra olika sorters smittor som finns i naturen för att i förlängningen förhindra spridning av virus från djur till människor. Det behövs, som det har sagts tidigare i den här debatten, en FN-deklaration för djurvälfärd. Nu är hela världen drabbad av coronapandemin.
De här frågorna är mer aktuella än någonsin. Just nu finns det exempel på hur covid-19 smittar mellan människor och djur och tillbaka till människor igen. Ett tydligt sådant exempel är minknäringen.
Miljöpartiet har varit pådrivande för att minkfarmerna inte ska få bedriva avel i Sverige under 2021, men vi anser att de borde stängas helt, av folkhälsoskäl. Risken för att viruset ska mutera när det smittar mellan människor och djur är en mycket allvarlig risk.
Det här handlar inte om en produktion som är väsentlig för människans överlevnad utan om pälsar, som framför allt säljs till överklassen i Kina och Ryssland. Miljöpartiet anser att minknäringen ska stängas ned också av djurskyddsskäl.
Minkfarmerna lever inte upp till djurskyddslagens krav på naturligt beteende, och det saknas tillräckliga föreskrifter för att uppfylla djurskyddslagens krav. Vi har i miljö- och jordbruksutskottet den här vintern haft ett starkt fokus kring frågor om djur som far illa på slakterier.
I Sverige råder strikt krav på att ingen slakt ska få ske utan föregående bedövning. Tyvärr finns det för vissa djurslag och vissa metoder stora brister här. Kycklingar bedövas inte alltid av elen, grisarna bedövas med koldioxid, men gasen ger grisarna smärta och panikkänslor innan grisarna tappar medvetandet.
Fiskodlingarna blir fler, men varken miljön i fiskodlingen eller slakten fungerar tillräckligt bra. Den bästa djurskyddslagen måste också tillämpas mycket bättre.
Häromdagen hade min kollega miljöpartisten Elisabeth Falkhaven och Riksdagens djurskyddsnätverk ett seminarium om hundsmuggling. Det är inte helt lätt att komma åt problemet med illegal införsel av hundar eftersom det finns människor som är beredda att gå mycket långt för att tillhandahålla djur och vilseleda potentiella köpare.
Djuren förses ofta med falsk identitet och falska hälsointyg i syfte att ge sken av att man har följt gällande regelverk.
Det allra effektivaste vapnet mot illegal införsel av hundar är naturligtvis att alla som vill köpa en hund har tålamod nog att vänta på att köpa en hund som man är helt säker på har fötts och vuxit upp under goda förhållanden. Detta framgår också av det betänkande som vi ska ta ställning till i dag.
Utskottet konstaterar att det är olagligt att smuggla in hundar till Sverige och att det är straffbart att köpa en insmugglad hund. Konsumenten måste således försäkra sig om att den hund man köper kommer från en seriös försäljare och att man inte bryter mot regelverket. Det finns i dagsläget inga förslag på förstärkning av lagstiftningen, men jag vill vara tydlig med att det kommer att behöva tas fram.
Funderar vi ett steg till kan vi se att olaglig handel med djur är nära besläktat med narkotikahandel och trafficking. Där gäller också resonemanget att finns det inga köpare finns det heller ingen marknad. Tullverket har dock varit tydligt.
Vid seminariet här i riksdagen diskuterades hur man kan ge Tullverket utökade möjligheter att kontrollera hundsmuggling. Det diskuterades att skärpa påföljder, och det diskuterades hur annan lagstiftning, till exempel djurhälsolagstiftningen, kan behöva förändras för att stärka dessa möjligheter.
Detta är en fråga vi behöver ta tag i inför nästa år. Fru talman! I ett klimatsmart jordbruk har djur en central roll. De bidrar med naturlig gödning, och de äter vallväxter som gräs och klöver, vilka i sin tur bidrar med naturlig kvävefixering och kolinlagring.
Även magra marker fungerar som betesmark, ytor som annars inte skulle ha bidragit till någon matproduktion. Samtidigt håller djuren landskapet öppet och bidrar till att skapa livsmiljöer för mängder av människor, djur och växter. Naturbetesmarker är bland de mest artrika naturtyperna i Sverige. I en hållbar djurhållning behöver djuren äta mer av sådana foderresurser som människor inte kan äta.
Det handlar till exempel om grovfoder i form av vallfoder men också om olika restprodukter från bland annat livsmedelsindustrin. Här ligger den ekologiska djurhållningen längst fram. Till exempel används mindre kraftfoder och mindre av grödor som är ätbara för människor i foderstater till ekologiska mjölkkor jämfört med konventionella. Nästan hälften av allt kött som konsumeras i Sverige är importerat.
Det kommer från industriell djurhållning som inte lever upp till de djurskyddskrav som gäller i Sverige och där man också överanvänder antibiotika. Sådant industrikött är inte en del av ett hållbart jordbruk. Det behövs starkare styrmedel för att konsumenter ska välja bort dessa produkter och i stället välja mat från en hållbar produktion.
Djurvälfärd är alltså också ett viktigt redskap i klimatarbetet. Avslutningsvis, fru talman, vill jag säga att det beteskrav som finns i det svenska jordbruket också är ett klimatkrav.