KBLab/rixvox huggingface dataset:
Eva Nordmark (S):
Roger Haddad har frågat mig om det finns några konkreta mål uppsatta för tillgängligheten till Arbetsförmedlingen som regeringen följer upp. Vidare har han frågat vad jag anser är en rimlig nivå för hur snabbt man ska kunna komma i kontakt med en arbetsförmedlare samt få en återkoppling, generellt sett.
Slutligen har han frågat vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att förbättra tillgängligheten för inskrivna hos Arbetsförmedlingen generellt, men inte minst för personer med funktionsnedsättning. Regeringen har varit tydlig med att arbetsmarknadspolitiken ska fungera i hela landet. Oavsett var i landet en arbetssökande bor ska man kunna få ett ändamålsenligt stöd.
Som ett resultat av ett uppdrag i Arbetsförmedlingens regleringsbrev för 2020 justerade myndigheten sin plan för ett nytt kontorsnät och återetablerade egna arbetsförmedlingskontor på flera orter. Dessutom säkrades på många håll myndighetens lokala närvaro genom överenskommelser med andra aktörer, ofta kommuner. Arbetet för att säkerställa ändamålsenlig lokal närvaro behöver fortsätta.
Därför var ett av målen i Arbetsförmedlingens regleringsbrev för 2021 att myndigheten ska skapa väl fungerande kontaktvägar för varje kommun och att inskrivna arbetssökande ska ha möjlighet till personliga möten.
Dessutom gav regeringen Arbetsförmedlingen i uppdrag att senast den 15 juni respektive den 1 oktober 2021 lämna en redovisning av hur myndigheten säkerställer en ändamålsenlig och väl fungerande lokal närvaro, tillgängligheten avseende kontakter och möten med myndigheten och hur en likvärdig service säkerställs i hela landet, även i kommuner där Arbetsförmedlingen saknar egna kontor, till exempel genom deltagande vid statliga servicekontor.
Arbetsförmedlingen inkom den 1 oktober med en slutredovisning av 2021 års regleringsbrevsuppdrag gällande likvärdig service i hela landet.
Enligt årets regleringsbrev ska Arbetsförmedlingen, i jämförelse med situationen i slutet av 2021, öka den kontinuerliga fysiska närvaron som sker i egen regi, genom servicekontor eller genom samverkan med kommunerna. Möjligheterna för arbetssökande att vid behov boka fysiska möten med myndighetens personal ska öka.
Regeringen bedömer att det arbete som pågår och de åtgärder som vidtagits sammantaget skapar goda förutsättningar för att underlätta och förbättra enskildas kontakter med Arbetsförmedlingen i såväl digitala som icke-digitala kanaler. Regeringen följer kontinuerligt utvecklingen på området för att säkerställa att arbetslösa får ett ändamålsenligt stöd.
Eva Nordmark (S):
Det råder ingen tvekan om hur viktigt det är att arbetsmarknadspolitiken fortsätter att utvecklas och att Arbetsförmedlingen kan leverera bättre resultat. Det handlar om att jobba mer effektivt med att tillgodose arbetsgivarnas behov av att anställa men också med att ge stöd till personer som står långt ifrån arbetsmarknaden. Det gäller att utgå från de behov som människor har av att kunna få stöd för att ta sig närmare att komma i arbete.
Det här är någonting som jag gärna skulle vilja diskutera ännu mer med Liberalerna. Nu är det mest fokus på det organisatoriska. Jag ser vikten av att vi har en arbetsmarknadspolitik som är träffsäker, tillgodoser behoven hos arbetsgivarna och samtidigt ger ett stöd till människor som är arbetslösa. Det är själva grunden.
Jag vill ändå påminna ledamoten om att vi nyligen har gått igenom den mest allvarliga krisen på svensk arbetsmarknad i modern tid. Det har varit otroligt tuffa år där Arbetsförmedlingen ändå klarat sitt uppdrag på ett galant sätt givet förutsättningarna. Jag är verkligen inte nöjd, och mer behöver göras.
Vi behöver öka tillgängligheten och se till att människor i hela landet får det stöd de behöver. Det ska gå snabbare och enklare att komma i kontakt med Arbetsförmedlingen, och också arbetsgivarna ska få ett bättre och mer ändamålsenligt stöd. Jag vill också påminna ledamoten om att det är Arbetsförmedlingen som ansvarar för hur organisationen ser ut och hur myndigheten utför sitt uppdrag i enlighet med den instruktion som myndigheten har.
Jag vill påtala att regeringens arbete och styrningen har gjort skillnad. Både under 2020 och 2021 har Arbetsförmedlingen rapporterat om arbetet med lokal närvaro och likvärdig service utifrån de uppdrag som regeringen har gett i olika regleringsbrev.
Med likvärdig service menas att alla deltagare ska få ett stöd som svarar mot individens behov eller den enskilda arbetsgivarens behov och vad som är arbetsmarknadspolitiskt motiverat. Det här kan uppnås på olika sätt, beroende på till exempel lokala eller regionala förutsättningar. På många håll fungerar det bra.
Jag har förstås löpande kontakt med landets kommuner för att följa upp hur de ser på detta, och jag kan konstatera att många kommuner vittnar om att de har ett givande samarbete med Arbetsförmedlingen. Det är kommuner som rapporterar att det har blivit bättre. För att få fler människor i jobb och egen försörjning har man skapat ett bättre samarbete. Men, fru talman, jag är inte nöjd förrän det funkar i hela landet.
Jag är inte nöjd förrän varje kommun rapporterar att detta arbete fungerar väl. Därför är det fortsatt prioriterat, och det är också därför Arbetsförmedlingen nu har fått ett nytt uppdrag i regleringsbrevet som handlar om precis det här. Jag kunde rapportera om detta i december, för bara en månad sedan, då jag sa att i jämförelse med hur situationen såg ut i december 2021 ska den lokala närvaron öka.
Vi kommer förstås att ha fullt fokus på att styra och följa upp myndigheten när det gäller detta, och jag har fortsatt mycket höga förväntningar på myndigheten på området.
Eva Nordmark (S):
Det är bland annat av de skäl som ledamoten här lyfter som regeringen tillför 470 miljoner kronor i år till Arbetsförmedlingens förvaltningsanslag. Vi gör det för att säkerställa en lokal närvaro men också för att kunna ge ett ändamålsenligt stöd till personer med funktionsnedsättning. Vi är inte nöjda, och det är därför vi vidtar ytterligare åtgärder.
Men jag vill också säga att vi har gått igenom en mycket tuff kris på svensk arbetsmarknad kopplad till covid-19. Läget på arbetsmarknaden har ljusnat. Vi har i dag över 100 000 färre inskrivna på Arbetsförmedlingen. På många sätt går det alltså åt rätt håll, men den stora utmaningen framåt är att knäcka långtidsarbetslösheten.
Vi ska både trycka tillbaka långtidsarbetslösheten och skapa nya gröna jobb i hela vårt avlånga land. För jobbpolitik är också en politik för att hela Sverige ska leva, växa och utvecklas.
Eva Nordmark (S):
har frågat mig dels varför jag inte har tagit några initiativ för att stärka regleringen vid in- och uthyrning av arbetstagare trots Socialdemokraternas tidigare utfästelser, dels vilka initiativ jag är beredd att ta för att komma till rätta med de problem som framkommer i Arbetets granskning. Låt mig inledningsvis konstatera att lagen om anställningsskydd är semidispositiv.
Arbetsmarknadens parter har i stor utsträckning möjlighet att träffa kollektivavtal om avvikelser från lagen. Detta är en grundläggande del av den svenska arbetsmarknadsmodellen. Starka rikstäckande kollektivavtal skapar ordning och reda på arbetsmarknaden och utgör ett skydd för löntagarnas rättigheter samtidigt som arbetsgivarna får arbetsfred. Detta gäller på hela arbetsmarknaden och även inom bemanningsbranschen.
Interpellationen handlar bland annat om kollektivavtalet för bemanningsbranschen. Som Ciczie Weidby konstaterar är formuleringar i och uppföljning av avtal en fråga för arbetsmarknadens parter. I den mån det skulle finnas problem inom ett avtalsområde är det upp till berörda parter att försöka hitta en lösning genom förhandling. Regeringen avser att våren 2022 lämna en proposition till riksdagen om flexibilitet, omställningsförmåga och trygghet på arbetsmarknaden.
Förslagen i propositionen kommer att grunda sig på den principöverenskommelse som samtliga centrala förhandlingsorganisationer på den privata arbetsmarknaden står bakom. Partsöverenskommelsen innebär förutom bättre möjligheter till omställningsstöd och livslångt lärande också en bättre balans mellan olika anställningsvillkor, bland annat när det gäller hur in- och uthyrning av arbetstagare regleras.
Överenskommelsen innebär i den delen att man i uthyrningslagen ytterligare främjar möjligheterna för inhyrda arbetstagare att få en tillsvidareanställning hos kundföretaget och därmed förebygga att inhyrningar blir av permanent karaktär. Trygghet och förutsägbarhet för alla arbetstagare på svensk arbetsmarknad är en hjärtefråga för mig, och jag ser den planerade reformen som ett stort steg i rätt riktning.
Eva Nordmark (S):
Tack, Ciczie Weidby, både för ditt stora engagemang i de här frågorna och såklart för att du tar upp den här viktiga frågan! Samtidigt är det här ett tillfälle för mig att tydliggöra något som kanske missuppfattats. Det vi gör nu är att gå fram med förändringar i själva lagstiftningen.
Jag vill vara tydlig med en sak, och det är att jag som arbetsmarknadsminister och med 20 års erfarenhet av den svenska arbetsmarknads- och partsmodellen inte kommer att överpröva något kollektivavtal som parterna har tecknat. Hur kollektivavtalen verkar och fungerar är upp till parterna att hantera och utveckla. Jag tar ansvar för lagstiftningen och för de politiska reformer som vi lägger fram.
Jag vill klargöra att permanenta arbetskraftsbehov inte ska tillgodoses genom inhyrning. Trygghet för vanligt folk innebär att alla som kan jobba har ett jobb att gå till, att man kan försörja sig på det, att den som jobbar har en god arbetsmiljö och att man också har förutsägbara arbetsvillkor. Det är centralt. Regeringen genomför nu den största trygghets- och frihetsreformen på svensk arbetsmarknad i modern tid.
En viktig del i denna reform är just ökad trygghet för dem som har otrygga anställningar. I dagens uthyrningslag finns det inga begränsningar i tid av möjligheten att hyra in personal. Det här, Ciczie Weidby, ändrar vi på nu. Vi ändrar på det här nu.
Med den nya lagen ska arbetstagare som genom uthyrning varit placerade på samma kundföretag i sammanlagt mer än 24 månader under en period av 36 månader erbjudas en tillsvidareanställning på det företaget. Sker inte detta ska arbetstagaren i stället ha rätt till ersättning från kundföretaget som motsvarar två månadslöner.
Att främja möjligheterna för inhyrda arbetstagare att få en tillsvidareanställning hos kundföretaget är framför allt viktigt för de arbetstagare som har tidsbegränsade anställningar hos bemanningsföretaget. Det är viktigt att ta ansvar för lagstiftningsdelen i detta.
När det gäller kollektivavtalen och hur de utvecklas anser jag att vi i Sveriges riksdag och regering gör bäst i att fortsätta se till att det är parterna som hanterar kollektivavtalen och inte vi politiker.
Eva Nordmark (S):
Jag vill tacka Ciczie Weidby för interpellationen. Jag vill vara mycket tydlig med att regeringen avser att ta hand om partsöverenskommelsen, som innebär både ökad flexibilitet för våra arbetsgivare och ökad trygghet för löntagarna. Inte minst de som har de mest otrygga anställningarna och anställningsförhållandena kommer att märka skillnad. Det är oerhört viktigt, det vi gör i år.
Jag tror, fru talman, att vi i grunden är överens om att vi behöver stärka skyddet för dem som har de otrygga anställningarna och om att frågor som rör kollektivavtal bäst hanteras av parterna själva och inte av oss politiker. Jag skulle vilja avsluta med att upprepa det jag sa inledningsvis. Trygghet för vanligt folk handlar om att ha ett jobb att gå till. Alla som kan arbeta ska arbeta.
När man kommer till jobbet ska man ha trygga och goda villkor. Man ska kunna känna trygghet på arbetsmarknaden, få möjlighet att utvecklas och kunna ha ett anständigt liv. Jag vill avslutningsvis säga, fru talman, att jag med tanke på min nya portfölj som jämställdhetsminister inte nog kan understryka hur centralt det är att se till att alla har rätt till ett arbete, en egenförsörjning.
Det är detta som i grunden ger frihet, gemenskap och utvecklingsmöjligheter. Det ska vi aldrig glömma bort. Det är också en viktig del av jämställdhetskampen att se till att fler kvinnor får bättre anställningsförhållanden, har ett arbete att gå till och på det sättet också kan leva i frihet och självständighet. Kvinnans plats är på jobbet, helt enkelt. Tack, Ciczie Weidby, för interpellationen!
Eva Nordmark (S):
Hedersförtrycket ska bort. Det var statsministerns mycket tydliga budskap i regeringsförklaringen, och det är oerhört viktigt för mig som arbetsmarknadsminister och jämställdhetsminister. Regeringen ska vända på varje sten för att bekämpa brottsligheten och bryta segregationen. Kampen mot hedersrelaterat våld och förtryck är en självklar del av detta arbete.
Mitt budskap till alla flickor och kvinnor som riskerar att utsättas för hedersförtryck är: Du har rätt att bestämma över din kropp och över ditt liv. Du har rätt att älska vem du vill. Du har också rätt att klä dig som du vill. Om den rätten ska vi inte kompromissa en enda millimeter. Därför är också ett slöjförbud i skolan en dålig idé.
Om en flicka eller kvinna bär slöja av egen fri vilja ska inte samhället tvinga henne att ta den av sig. Hon har rätt att utöva sin religionsfrihet. Hon har rätt att själv bestämma. Om däremot en flicka eller kvinna tvingas att bära slöja ska hon mötas av samhällets stöd.
Hedersrelaterat våld och förtryck ska inte få förekomma i förskolan eller skolan, inte i någon form. Om personalen känner en oro för att ett barn far illa ska socialtjänsten kontaktas, och då ska också en orosanmälan göras. Tvång är aldrig acceptabelt. Där barn spenderar sina dagar ska också miljön vara trygg för dessa barn.
Där ska beredskapen vara hög att se och hjälpa barn som råkar illa ut där hemma. Därför har regeringen vidtagit flera åtgärder för att stärka kunskapen om hedersrelaterat våld och förtryck hos all personal som arbetar i skolan. Bland annat har Skolverket och Socialstyrelsen fått viktiga uppdrag. I höst börjar också nya läroplaner att tillämpas.
Där är det tydligt att skolan ska motverka, förebygga och bemöta hedersrelaterat våld och förtryck med kunskap och aktiva insatser. För personalen i förskolan och skolan gäller det att snabbt och med rätt kunskaper kunna fånga upp barn och unga som förtrycks i hederns namn.
Eva Nordmark (S):
Jag börjar med det som nämns senast här i inlägget om kunskapen om det hedersrelaterade våldet och förtrycket. Jag delar interpellantens uppfattning om behovet och vikten av att vi vet mer. Vi har därför gett ett uppdrag till det nationella kompetenscentret att regelbundet undersöka omfattningen av det hedersrelaterade våldet i Sverige.
Det är viktigt att säga att mörkertalen kan vara stora, och det finns risk för underrapportering. Därför är det oerhört viktigt att vi fortsätter ta steg och får veta mer om detta. Det här är alltså ett viktigt uppdrag. Som jag sa i mitt förra inlägg ska hedersförtrycket bort. Det är en prioriterad fråga för regeringen, men däremot är ett slöjförbud inte rätt väg att gå.
Jag skulle vilja nämna några av de åtgärder som regeringen vidtar för att bekämpa hedersförtryck. Som jag nämnde tidigare ökar vi kunskapen, vi förebygger, vi stöttar dem som utsätts och vi skärper straffen. Jag delar också interpellantens analys: Mer måste göras. Under det här året satsar regeringen sammanlagt 565 miljoner kronor på att stärka arbetet mot mäns våld mot kvinnor.
125 miljoner av dem är öronmärkta för att bekämpa hedersrelaterat våld och förtryck. En viktig del är att höja kunskapen eftersom hedersförtrycket måste upptäckas tidigt och tidigare. Socialtjänsten, hälso- och sjukvården och skolan ska få bättre vägledning så att alla som möter barn och unga i sitt yrke vet hur de ska agera. Flera straffskärpningar har gjorts, och fler är också på väg.
Regeringen har bland annat infört ett särskilt barnäktenskapsbrott och en särskild straffskärpningsgrund som innebär att det ska vara försvårande om brottet har begåtts med hedersmotiv. Vi har också avskaffat preskriptionstiden för könsstympning av kvinnor om brottet har begåtts mot en person som inte har fyllt 18 år, och vi har tillsatt en utredning som ska se över hur vi kan motverka att flickor och kvinnor utsätts för olika former av begränsningar och kontroller av sin sexualitet.
Nästa steg är att ett särskilt hedersbrott införs till sommaren. Det ska bli straffbart att begå vissa brottsliga gärningar mot en person för att bevara eller upprätthålla en persons eller en släkts heder. Fru talman! Jag vill också nämna vikten av en aktiv arbetsmarknadspolitik. Jag är upprörd över att Moderaterna, Kristdemokraterna och Sverigedemokraterna har stoppat extratjänsterna som är en viktig väg för utrikesfödda kvinnor att få in en fot på arbetsmarknaden.
Vi vet att det är vanligare att ungdomar med arbetslösa föräldrar lever med oskuldsnormer och med våldsnormer, särskilt om mammorna är arbetslösa. För att bryta segregationen och bekämpa hedersförtrycket behöver också fler utrikesfödda kvinnor ha ett jobb. Det är min högsta prioritet som arbetsmarknads- och jämställdhetsminister att alla som kan arbeta ska arbeta.
Och ekonomin ska aldrig vara ett hinder för att lämna en våldsam relation eller en miljö med hedersförtryck.
Eva Nordmark (S):
Hedersförtrycket hör inte hemma i vårt samhälle. I Sverige har vi alla rätt att leva som vi vill, älska vem vi vill och klä oss som vi vill - oavsett vilket kön vi har, vilken religion vi har eller var vi kommer ifrån. Det är bra att kampen mot hedersrelaterat våld och förtryck tar allt större utrymme i politiken och samhällsdebatten. Det är viktigt, både för att bryta segregationen och för att öka jämställdheten.
Därför vill jag passa på och tacka Alexandra Anstrell för den här interpellationsdebatten. Fru talman! Regeringen är beredd att vända på varje sten för att stoppa hedersförtrycket. Men vi förbehåller oss också rätten att säga nej till dåliga förslag, som ett slöjförbud i skolan. Vi ska komma till rätta med kontroll, tvång och våld i hederns namn. Och vi ska försvara alla människors rätt att göra sina egna livsval.
Det gäller även flickors och kvinnors rätt att bestämma om de ska bära slöja eller inte.
Eva Nordmark (S):
Arbetsmarknadspolitiken måste utvecklas. Regeringen tar med sig erfarenheterna av det goda samarbete som vi hade under tiden med januariavtalet. Precis som jag sa i min inledning har vi remitterat en promemoria med förslag på lagändringar som ska göra det möjligt att ha bra kontroll och att utveckla arbetsmarknadspolitiken.
Det finns väldigt många synpunkter. Vi förbereder oss nu för att kunna återkomma utifrån de remissvar som har kommit in och som vi just nu hanterar. Vi tar med oss det i det fortsatta reformarbetet. Det är såklart helt centralt. Jag vill också påminna om att arbetsmarknadspolitiken i hög utsträckning styrs av förordningar och inte av lagstiftning. Detta är alltså bara en del.
Förordningsarbetet är helt centralt, liksom budgetarbetet framåt. Det handlar om att det finns resurser för arbetsmarknadspolitiken, precis som jag nämnde i min inledning. Jag skulle också vilja påminna om att vi precis har gått igenom en väldigt allvarlig kris på svensk arbetsmarknad, den största i modern tid, till följd av pandemin. Då har det fullt ut varit fokus på att se till att rädda så många jobb och företag som möjligt.
Nu har vi ett nytt läge på svensk arbetsmarknad. Vi har alltså 100 000 färre inskrivna arbetslösa i dag än vad vi hade när det var som värst under pandemin. I januari var det totalt 369 607 personer inskrivna vid Arbetsförmedlingen. Vi ser också hur människor kommer tillbaka i jobb. Det ljusnar på svensk arbetsmarknad, och många arbetsgivare letar just nu med ljus och lykta efter personal att anställa.
När det gäller att de ska kunna hitta varandra är matchningstjänsterna väldigt viktiga. Och det som är regeringens ambition är såklart att utveckla och effektivisera arbetsmarknadspolitiken. Det handlar om att se till att vi har en bred verktygslåda med många olika insatser som kan bidra till att matcha och rusta. Det handlar om att se till att människor får en utbildning om det är det de behöver och att det finns möjlighet till arbetsmarknadsutbildningar.
Jag beklagar att högeroppositionen tog ifrån oss möjligheten till extratjänster, som är ett viktigt verktyg. Men det är detta som det handlar om. Det finns ett tydligt stöd i forskningen för att ett förstärkt matchningsstöd kan bidra till att korta arbetslöshetstider för breda grupper. Samtidigt vet vi att det finns andra som behöver andra typer av insatser. Det är precis så vi måste utveckla arbetsmarknadspolitiken.
Jag vill återigen slå fast att Arbetsförmedlingen också fortsatt ska vara en stor och viktig myndighet med ansvar för att arbetsmarknadspolitiken fungerar i hela landet. Arbetsförmedlingen kommer, precis som i dag, att ha tillgång till en bred verktygslåda, som jag vill se breddas ytterligare. Vi förbereder nu för etableringsjobb. Allt detta ska kunna användas utifrån individens och arbetsmarknadens behov.
Arbetsförmedlingen ska verka för att det fortsatt ska finnas en bredd av insatser som utförs av olika aktörer, såsom leverantörer, kommuner och idéburna aktörer, eller i Arbetsförmedlingens egen regi.
Eva Nordmark (S):
Jag vill börja med att påminna Ali Esbati om att vi i arbetsmarknadspolitiken under lång tid har använt många olika aktörer för att se till att ge människor rätt stöd för att de ska komma i utbildning och i arbete. Det är inget konstigt att vi har leverantörer och idéburna ideella organisationer som bidrar och att Arbetsförmedlingen kan utföra tjänster i egen regi.
Jag har här i dag pekat på att det kommer att vara en viktig del också i utvecklingen av myndigheten framöver. Det handlar om att ha ett resultatfokus och om att se till att människor verkligen får ett stöd. Då ska vi använda alla goda krafter. Självklart ska det vara kontroll, och vi ska säkerställa att vi använder skattebetalarnas pengar på ett effektivt sätt. Jag vill verkligen understryka att vi har två stora utmaningar på svensk arbetsmarknad i dag.
Den ena handlar om att arbetsgivare skriker efter arbetskraft. De behöver få stöd i att hitta den arbetskraft de behöver. Den andra, och den riktigt stora, utmaningen är långtidsarbetslösheten. Vi ser det nu efter pandemin - en risk att den biter sig fast. Det är en stor utmaning att många av dem som är långtidsarbetslösa saknar grundläggande gymnasieutbildning.
Vi behöver få fler att gå över till reguljär utbildning. Det är också så regeringen styr myndigheten. Vi är väldigt tydliga när det gäller målen för myndigheten - långtidsarbetslösheten ska minska. Det har varit supertufft för Arbetsförmedlingen under den pandemi som har varit. Tusentals av arbetsförmedlarna har arbetat hemifrån. Samtidigt har vi från politiken förväntat oss att de ska utveckla och reformera myndigheten.
Jag måste säga att de har klarat detta med bravur. Nu har vi ett nytt läge på arbetsmarknaden. Det ljusnar. Allt fler kommer i jobb. Tusentals jobb skapas här och nu. Det kommer att underlätta för myndigheten när det gäller att fokusera på de långtidsarbetslösa. Vi tillför också nya verktyg i Arbetsförmedlingens verktygslåda. Etableringsjobben kommer att vara väldigt viktiga. De kommer att ge tusentals människor som är långtidsarbetslösa och nyanlända möjlighet att få ett arbete.
Men vi socialdemokrater ser också andra systemfel. Ett sådant är att arbetsgivarna i dag väljer att anställa personer från helt andra delar av världen för arbeten som kan utföras med en väldigt kort utbildning, i stället för att ge en kort utbildning till personer som är långtidsarbetslösa här hemma i Sverige så att de kan försörja sig själva. Vi kommer att vända på varje sten för att se till att både knäcka långtidsarbetslösheten och bryta segregationen.
Det är en väldigt tydlig prioritering från statsminister Magdalena Andersson.