Per Bolund (MP):
När man hör Carl B Hamilton i talarstolen är det inte utan att man längtar tillbaka till tidigare dagar när det fanns folkpartiföreträdare som hade en aktiv jämställdhetspolitik och en ambition att komma med nya reformer för att öka jämställdheten. Några sådana reformer får vi inte höra från Carl B Hamilton över huvud taget, och jag saknar det. Jag tycker att det är synd att inte Bengt Westerberg är kvar i debatten och kan föra en jämställdhetstalan inom Folkpartiet. Det skulle verkligen behövas.
Tillbaka till finansministern och grundfrågan: Nu får vi höra att finansministern är nöjd med utvecklingen. Det är ändå positivt att han inte är nöjd med den situation vi har i samhället i dag och att han inte tycker att vi har ett jämställt samhälle. Frågan är då varför finansministern står så passiv och tittar på medan klyftorna ökar i samhället.
Trots allt det som finansministern nämner i sitt anförande går det ju inte att blunda för statistiken: Skillnaderna mellan mäns och kvinnors nettoinkomster i Sverige ökar med finansminister Anders Borgs politik. Det kan inte ens finansministern bortse ifrån. Jag ska personligen lämna över detta utdrag från riksdagens utredningstjänst med rena siffror till finansministern så att han kan studera detta efter debatten och bedöma om han tycker att det behövs nya insatser och nya åtgärder. Om något har regeringens politik faktiskt förvärrat klyftan.
För de flesta bedömare som tittar på siffrorna och som ser hur statistiken utvecklas är det uppenbart att regeringens politik inte har fungerat. Den har inte lett till minskade klyftor mellan kvinnor och män. Tvärtom har skillnaderna i inkomst mellan gruppen män i Sverige och gruppen kvinnor i Sverige ökat. Frågan är då vad finansministern tänker göra.
Ska han fortsätta på den inslagna vägen med samma politik som faktiskt inte har visat sig ge några tydliga effekter i form av att kvinnorna i Sverige kommer i kapp männen i löneutveckling, eller tänker han hitta nya vägar framåt? Tyvärr låter det mycket på finansministern som om han inte är intresserad av att hitta några nya vägar och nya reformer och försöka utveckla en ny politik. Det är mer av samma sak som kommer från regeringen och från finansministern.
Det är spännande att finansministern lyfter fram reformer som han hävdar har minskat klyftorna och hjälpt dem som är mest ekonomiskt utsatta i samhället, när alla utvärderingar som har gjorts av regeringens politik, till exempel från riksdagens utredningstjänst, visar att det tydligt är så att det är de som har högst inkomster som har tjänat mest på regeringens reformer. De ekonomiska klyftorna i Sverige har ökat. Den tiondel av svenskarna som har lägst inkomster har halkat efter med regeringens politik och har inte fått det bättre.
Regeringen behöver hitta nya politiska reformer som på allvar minskar de ekonomiska klyftorna mellan män och kvinnor i Sverige. Jag har några tips som jag gärna vill dela med mig av till finansministern, och han kanske kan låna några av dem. Det skulle jag verkligen uppmuntra till. Vi anser att man ska använda sin makt som arbetsgivare. Vi har i Miljöpartiets förslag till statsbudget avsatt resurser för att minska lönegapet mellan kvinnor och män. Det är sammanlagt 600 miljoner kronor som vi har avsatt för de närmaste fyra åren för att minska löneklyftan mellan kvinnor och män i statlig tjänst.
Jag tycker att man ska ge myndigheter, till exempel Medlingsinstitutet, i uppdrag att aktivt motverka löneklyftorna och komma fram med strategier kring hur man kan minska klyftorna mellan män och kvinnor. Vidare tycker jag att man behöver gå vidare med åtgärder för att få fler män att ta ut föräldraledighet i större utsträckning. Miljöpartiet föreslår en tredjedel av föräldraledigheten. Det skulle ge stor effekt för att öka jämställdheten i arbetslivet. Vi anser att man behöver göra jämställdhetskonsekvensbeskrivningar av alla reformer som kommer från regeringen. Det gör man inte i tillräcklig utsträckning.
Anders Borg talar om att man jämställdhetsintegrerar. Men tittar vi på hur utomstående bedömare som Sveriges Kvinnolobby ser på regeringens budget är det tydligt att de anser att regeringen fortfarande inte lever upp till sina ambitioner att jämställdhetsintegrera alla beslut. Budgetpropositionen är i stora delar helt könsblind, säger Sveriges Kvinnolobby. Det vore intressant att höra Anders Borgs kommentar till det.
Vi föreslår också att det ska lagstiftas om jämställdhetsintegrering och att man ska ha ett jämställdhetsråd som knyts till Regeringskansliet eftersom det är uppenbart att man behöver hjälp med kompetensen när det gäller jämställdhetsarbetet inom regeringen.