Anders Borg (M):
Jag tror att det i den här diskussionen med Peter Hultqvist, Kvarnström, Pärssinen och Andrén till viss del handlar om partipolitik. Pärssinens avslutning här om min ambition att öka klyftorna till exempel får väl hamna i den divisionen. Det handlar också om en mer naturlig diskussion om en avvägning som jag tror att det är bra att vi har. Vi har olika mål, och olika avvägningar måste göras under en svår omstruktureringsfas.
Det handlar om personalens intressen. Man kan säga att det inte går att göra en omstrukturering utan förankring och motiverade medarbetare på det sätt som Peter Hultqvist nämner. Men det är också så att man om en verksamhet drar ned i omfattning inte kan förankra och motivera människor som drabbas av detta. Det är ändå komplicerat och smärtsamt för dem som drabbas. Det tror jag att vi i grunden ska känna respekt för och också se som ett viktigt skäl till att vi vill ha en ordnad form för omstruktureringen på svensk arbetsmarknad.
Samma sak gäller naturligtvis avvägningen mellan regional rättvisa och våra övergripande mål om effektivitet och rättssäkerhet. Den här diskussionen skulle kanske inte just den här uppsättningen av riksdagsmän men en annan uppsättning av riksdagsmän av annan partifärg ha kunnat föra med Pär Nuder. Det är en naturlig avvägning att se att det finns ett starkt intresse hos den här regeringen och hos flera av partierna i riksdagen för att man ska ha en god service i glesbygden.
Men samtidigt har vi en ordning för hur vi styr våra verk och myndigheter. Den bygger naturligtvis på att myndigheter styrs via lagar och förordningar och på att vi i regleringsbrev ger dem direktiv, inte på att jag i talarstolen allmänt anlägger synpunkter på hur de gör med inriktningen på sin verksamhet. Vi ska ha självständiga myndigheter. Det är en oerhört viktig del av den svenska förvaltningsmodellen, och den tänker jag respektera. Jag tänker inte se det som min uppgift att detaljstyra myndigheterna.
Däremot ska vi naturligtvis ha en god utvärdering av verksamheten. Vi ska ha en resultatutvärdering. Det ska vara så att de kan uppvisa rättssäkerhet, effektivitet och också en god service till medborgarna. Det ska vi naturligtvis göra med Skatteverket precis som med Arbetsmarknadsstyrelsen, Försäkringskassan eller någon annan myndighet. Regeringens ansvar är alltså att fastlägga ramverket och att utvärdera och följa upp men också, om det behövs, ändra på ramverket. Jag är inte säker på att vi i det här fallet är i den situationen.
Givetvis gäller det regionala ansvaret även Skatteverket som ju är en av de myndigheter som av riksdagen ålagts ett särskilt ansvar för ett antal orter. Det är också så att de själva vill ha en förankring via servicekontoren och totalt sett på fler orter i framtiden än de har i dag. Jag tycker att det är naturligt att det beslutet ligger på myndigheterna.
Vi kommer naturligtvis att noga följa utvecklingen precis som Hultqvist, Kvarnström och Pärssinen kommer att göra - detta för att säkerställa att det vid en komplicerad avvägning mellan nationalstatens intresse av rättssäkerhet och effektivitet och ett starkt regionalt intresse är en rimlig avvägning. Låt mig återigen understryka att jag har stor respekt för att de människor som upplever detta och som får delta i de här omstruktureringarna själva känner att det är bekymmersamt.
Det är säkert så att allting i sådana här processer, vare sig det är hos Ericsson eller det är på Skatteverket, sköts perfekt. Det ska vi ha respekt för, och det ska vi följa, utvärdera och följa upp i den meningen att alla myndigheter, precis som alla företag, ska veta att allmänheten har blicken fästad på dem. Vi har ett ansvar för hur vi i olika skeden hanterar människor även när det gäller tuffa omstruktureringar.