Adam Marttinen (SD):
När vi summerar mandatperioden och Socialdemokraternas tid vid makten dyker ordet "kris" upp allt oftare när man tittar på de verksamheter som inte minst justitieministern ansvarar för.
Den medialt kanske mest uppmärksammade är poliskrisen, där vi har haft massavhopp från polisyrket, en ansträngd situation och en dålig ledning av Polismyndigheten som har lett till allvarliga konsekvenser som inte minst uppmärksammades under de så kallade korankravallerna. Men krisen är, vilket är bekant för dem som har jobbat med de här frågorna, inte endast begränsad till Polismyndigheten.
Inte minst Kriminalvården har också genomlidit starka påfrestningar under den tid som justitieministern har suttit vid makten. Under 2020 gick Kriminalvården upp i stabsläge på grund av den ansträngda situationen på våra anstalter.
En ansträngd situation borde inte ha varit svår för en regering att förutspå, för regeringen har haft insyn och möjlighet att påverka den lagstiftning som har lett till skärpta straff och därmed längre tid på anstalt för dömda personer. Man har haft goda förutsättningar att förutspå behovet av svensk kriminalvård och den kapacitet som skulle behövas.
Men från den rödgröna regeringens sida har man underskattat den samhällsutveckling som man själv har pådrivit genom en massinvandring och en utbredd kriminalitet, särskilt en utbredd gängkriminalitet. Man har missbedömt Kriminalvårdens behov. Vi har i dag fått bekanta oss med dubbelbeläggningar.
Man har baracker som får utgöra tillfälliga lösningar för att det över huvud taget ska finnas möjlighet att inkapacitera människor som ska avtjäna sina fängelsestraff. Till på köpet har vi en rekordlång så kallad soningskö av människor som har blivit dömda för brott och går i frihet i väntan på att få börja avtjäna sina fängelsestraff.
En femtedel av dessa individer hinner begå nya brott innan de har börjat avtjäna sina fängelsestraff för de brott de tidigare har begått. De skulle ha suttit i fängelse, men med den ansträngda situationen inom Kriminalvården under en rödgrön regering går alltså rekordmånga människor fria i väntan på att verkställa sina straff. Under tiden har en femtedel av dem begått väldigt allvarliga brott, ibland så allvarliga brott som mord.
Detta är såklart oacceptabelt. Sverigedemokraterna har pekat på en rad möjliga lösningar utöver en utökad kapacitet på svenska anstalter. Ett av de förslagen är att hyra anstaltsplatser i andra länder, precis som Norge har gjort under en tid då de hade en ansträngd situation i sin kriminalvård.
Vi ser nu också att Danmark tittar på att hyra anstaltsplatser i andra länder av olika skäl och på grund av olika uppkomna situationer.
För Sveriges del är det självklart att en ansvarstagande regering ska se över just den här möjligheten för att kunna kapa topparna på den överbeläggning som vi ser på våra anstalter, så att man kan få in de människor som har blivit dömda till straff och låta dem börja att avtjäna sina straff. Det skulle exempelvis kunna gälla långtidsdömda gängkriminella.
Det skulle exempelvis kunna gälla dem som ska utvisas från Sverige och inte behöver så att säga rehabiliteras i svenska anstalter för ett liv i Sverige efter sin tid i anstalt. Regeringen har dock valt att inte gå vidare med det här förslaget. Det övergår faktiskt mitt förstånd, fru talman, att man kan lämna Kriminalvården i ett ansträngt läge i tio år framöver, och då har man inte räknat in kommande straffskärpningar.
Kommer regeringen över huvud taget att vidta några åtgärder för att underlätta situationen - kanske någon ny åtgärd som hittills inte har aviserats?