KBLab/rixvox huggingface dataset:
Göran S Persson (S):
Den här debatten kan utvidgas, och det följer fler interpellationer i kulturens tecken. Jag tycker att just de verksamheter som når ut till många, till bredden, till dem som inte har kontakt med kultur i sin vardag är viktiga, kanske de allra viktigaste. Kultur i arbetslivet, Läs för mig, pappa - det är verksamheter som når ut till grupper som kanske inte hade tagit i så många böcker tidigare.
Papporna läste för sina barn, och det gjorde också att bland annat pojkarna läste mer. Varför ska man minska ned en verksamhet som är alldeles utmärkt? Varför inte fortsätta med dessa intentioner och göra skrivningar som stöttar? Det är likadant med En bok för alla - det är små resurser, men man stöttar en viss verksamhet. Vad vill vi på den andra sidan då? Ja, vi kan inte skruva tillbaka klockan till hösten 2006 när vi förlorade valet.
Vi trodde kanske att det skulle komma en kulturpolitik som gynnade även den gruppen som inte till vardags kan ta del av kulturen. Men det blev skattesänkningar på andra områden i stället, och vi ser ju att de som har fått de minsta skattesänkningarna inte precis har haft möjlighet att tillgodogöra sig detta.
De kanske är på andra mötesplatser än där man går och köper något, till exempel på alla de här 2 700 samlingsplatserna där Konst för alla når ut med möjligheten och budet att där finns konst och kultur. Därför tycker jag att det är lite trist att i det här sammanhanget säga att man går ut och har en dialog - Malmö nämndes, och det ska även vara på andra platser i Sverige - samtidigt som man drar undan en verksamhet som verkligen uppfyller de här målen.
Jag har fått ett tydligt svar. Vi har tydligt olika grupperingar. Möjligen är jag lite undrande över att alla i den borgerliga alliansen är med på den här politiken. Men vi kanske kan göra även detta till en valfråga.
Göran S Persson (S):
Jag tackar för svaret. Återigen kanske vi har samma mål med vår politik men olika sätt att nå fram till detta mål. Denna fråga om inkomstgarantier har diskuterats här i kammaren med anledning av ett betänkande från kulturutskottet. Kulturministern var inte med i debatten, men företrädarna i utskottet debatterade detta. Detta är en fråga som har följt med under åren.
Det har också gjorts en utredning som är omkring 15 år gammal. Den verkar lite för ålderstigen för att man ska dra konsekvenser av den. Jag är också medveten om att man behöver göra en översyn av detta system. Men man stryker något som har funnits sedan tidigare, och man gör inte riktigt en analys av om detta är bra eller dåligt. Jag kan hålla med om att vi kanske behöver något nytt i fråga om detta. Men varför ska man stryka detta?
Det ena behöver inte utesluta det andra. Återigen handlar det om samsyn. Varför skulle det inte kunna vara möjligt att göra som vi skrev i vår reservation? Vi skrev att det var viktigt att det gjordes en översyn men att vi kanske skulle göra den tillsammans. Jag ser det som viktigt att vi sätter oss ned tillsammans och gör en analys och försöker komma fram till hur vi vill ha det. Jag kan göra en jämförelse.
Man gjorde en översyn av ett liknande system som finns i Danmark. Där kom man fram till att man skulle ha kvar detta. Det är inte säkert att vi hade kommit fram till exakt samma slutsats. Men där kunde man se att förhållandena kanske inte är sådana som man önskar att de ska vara i verkligheten, utan detta fick vara kvar. Jag tror att vi skulle ha kunnat göra detsamma även om vi hade haft några nya intentioner. Då hade vi kunnat behålla det som vi tycker är bra i det gamla.
Jag förstår inte att man ska ha inställningen att man kör sitt eget race i stället för att gå över blockgränsen, för i så fall tror jag att vi hade gynnat kulturpolitiken. Vissa saker ska diskuteras och tas upp utifrån vad olika väljargrupper, människor, kulturskapare och vanliga medborgare i samhället tycker och tänker.
Sedan kan vi ha någon form av gemensam diskussion innan vi har kommit till ett resultat och innan någonting har blivit skrivet i sten. Min fråga till kulturministern är: Varför har man hållningen att det finns bara ett spår?
Göran S Persson (S):
Jag ser inte hur denna arbetslinje har lett till fler jobb för våra kulturskapare - inte heller i detta område. Detta har funnits sedan 60-talet, och visst är det motiverat att göra en översyn av stödformen och också revidera den på några punkter. Exempelvis bör fördelningen mellan män och kvinnor ses över. Det gäller även den ojämna fördelningen av garantirum och fördelningen mellan olika konstarter.
Översynen bör också ta hänsyn till hur konstnärer i dag driver sin verksamhet i olika former, som anställda med A-skatt, som enskild näringsverksamhet, i aktiebolag eller i handelsbolag. Det finns en hel del att se över. Nu har det gått fyra år, och vi har varit i opposition i fyra år och har inte haft möjlighet att ta hand om våra gemensamma medel. Om vi hade haft det hade vi kanske haft lite mer medel just till kulturlivet och till kultursektorn.
Nu har det inte fungerat så, utan det har varit skattesänkningar, och de har definitivt inte gått till kulturlivet. Vi vet vilka som har fått ta del av skattesänkningarna. Det är säkert inte de som har minst möjlighet att ta del av kulturen. Om vi tittar på dem som är arbetslösa, sjukskrivna, studenter med flera är det inte där som skattesänkningarna har sett sin dag.
Först vill jag säga något om konstnärsfientlighet. Man ska skilja på politik och person. Det är absolut inte kulturministern som visar fientlighet utan det är politiken. Det är viktigt att påpeka nyanserna. Jag tror också att det har framgått. När Konstnärernas Riksorganisation, KRO, gör ett uttalande framför kulturministern i sin kritik att det organisationen gör är tramsigt.
Har kulturministern lyssnat på vad de har sagt? Hon bara konstaterar att det är tramsigt. Jag undrar. Kulturministern har vid ett tillfälle sagt att kulturpolitiken är intressant, att i debatten om konstnärslönen har den påmint henne om hur inskränkt alltför många inom kulturlivet tänker.
Dessa uttalanden gör mig undrande. Dessutom har kulturministern sagt att arbetslinjen gäller. Varför ska då kulturlivet vara ett undantag?
Vi känner till att regeringens politik med skattesänkningar på arbete går till vissa människor, men jag säger inte att man i den delen tillskansar just kulturlivet någon större del. Det ser vi inte heller i kulturbudgeten. Det är helt klart att det behövs en översyn och att yngre och andra skulle få en större del.
Viss verksamhet skulle vara på sin plats. Det är fortfarande på sin plats med en viss samsyn. Vi kan inte skruva tillbaka klockan fyra år. Vi kan inte säga vad vi skulle göra nu. År 2006 skulle vi ha haft en annan politik. Nu får vi utgå från det som finns år 2010 med andra förutsättningar.
Göran S Persson (S):
När man diskuterar kulturpolitik kommer man ofrånkomligen in på skatter och dylikt. Det är där frågan kommer om vilka våra värderingar är i samhället. Vem har fått månadslönen? Det är definitivt inte alla. Man ska också räkna in vem som har fått betala höga premier till a-kassa och dylikt. Det finns vissa grupper i samhället som är utan jobb, men de vill ha tillgång till kulturen.
Det är inte minst fråga om hur kulturskaparna ska kunna försörja sig. Jag har inget emot människor som väljer att köra taxi eller vara lokalvårdare. De är handelsanställda som gör ett förträffligt jobb. Men om man vill jobba som kulturskapare i kulturlivet är det först och främst vad man ska få syssla med.
Det är bättre att säga att vi ska stödja de många kommande konstnärerna och se till att även de andra fortsättningsvis ska få ersättning. Jag är medveten om att de som redan har garanti får den framöver. Men det ena utesluter inte det andra. Jag tror att diskussionen kommer att fortsätta. Vi får se vad som händer framöver.
Jag ger kulturministern ett löfte att det kommer ett besked vad gäller den rödgröna kulturpolitiken.
Göran S Persson (S):
Jag har lyssnat på kulturministerns svar. Det är som sagt inte jag som ställt interpellationen, men när vi ändå är i elden går jag gärna upp och svarar i densamma. Jag tror att vi kan ha en ganska konstruktiv debatt även i denna fråga, trots att det finns en del skiljaktigheter. Det är bra; de ska framgå tydligt.
Jag tycker att regeringens fokus under mandatperioden varit på att utreda kulturpolitiken. Även vi gick in i den här mandatperioden med ambitionen att göra en utredning, men vi ville göra det i samsyn. Vi ville göra en parlamentarisk utredning. Jag tror att skillnaderna i grunden ligger där; i stället för att bara den ena sidan gör en utredning borde man, för kulturens skull, ha gjort den gemensamt.
Det hade varit på sin plats. Jag tycker inte att man haft något egentligt mål med utredningen, utan det har varit utredning för utrednings skull. Det som jag anser vara det viktigaste kulturpolitiska beslutet, och som vi diskuterat många gånger, gäller besöken på de statliga museerna. Vi införde fritt inträde.
Det var en del diskussioner och gnissel i början, men det visade sig vara en succé. Tanken var kanske att vi skulle gå vidare med det till andra museer, men vi fick regeringsskifte och det blev stopp. Det blev stopp också i vändkorsen. Man fick sätta en del av personalen där, och vi hörde just om nedgången i besökarantal, 26 procent.
Det är drygt 1,3 miljoner färre besök, vilket jag inte kan se gagnar kulturen på något vis. Kulturlivet handlar inte enbart om museifrågor, men det är en viktig ståndpunkt och en stor skiljefråga. Under mandatperioden har arbetslösheten bland kulturskaparna ökat.
Det beror lite grann på hur man räknar, men vad jag kan se har den ökat. Jag kan inte se att skattesänkningarna berikat kulturskaparna genom fler jobb. Man har gjort ändringar i kulturbudgeten, men det man gett åt ett håll har tagits från ett annat håll.
På det stora hela är budgeten några procent större, men under de två tidigare mandatperioderna var den betydligt större, mellan 11 och drygt 15 procent båda mandatperioderna. Också Accessprojektet har avslutats. Det hade kunnat fortsätta med nuvarande regering, men nu tas ett vinnande koncept bort. Det försvinner.
Oppositionen måste i dag ta hänsyn till detta och acceptera det rådande läget. Vi kan inte gå tillbaka och göra insatser genom att ändra budgeten, utan vi får stå och se på när regeringen kör sitt race också i denna fråga. Jag har några följdfrågor till kulturministern. Vad i kulturlivet har berikats genom skattesänkningarna?
På vilket vis har sänkta skatter berikat vårt kulturliv? Har det blivit fler jobb? Har det gett nya idéer och visioner? Jag tycker att det är viktiga frågor att ställa när det gäller det som hänt med helheten under mandatperioden.
Göran S Persson (S):
Det är dags för dagens sista anförande för undertecknad. Det är mycket jag skulle vilja säga. Jag får snabbt gå igenom en del ämnen lite mindre ingående. Reformen med fri entré var en kulturvärdering vi gjorde. Det skulle slå så att alla hade möjlighet. Vi sade tydligt när avgift infördes att vissa museer, till exempel Vasamuseet, inte skulle beröras. De skulle inte få någon nedgång i sina besökstal.
Vissa andra påstod detsamma. Men vi ser av resultatet att det inte blev så. Vi har också här tagit del av en reform som visat upp ganska mycket med Skapande skola. Jag tycker i och för sig att den är bra. Jag kan inte förstå att de elever som går på vårterminen i årskurs 9 kan ta del av Skapande skola.
Men senare när de går in i gymnasiet försvinner de estetiska ämnena som kärnämne. Jag förstår inte riktigt den ekvationen. Jag har svårt att tänka mig att kulturministern skulle ha anammat det. Man kan undra lite hur debatten har gått inom regeringen.
Det verkar vara en underlig inställning till kulturlivet. Det är en ljus och trevlig kväll. Skymningen faller inte än, men vi har just diskuterat just skymning. På vissa områden, när det gäller fri entré, Konst åt alla, En bok för alla och Kultur i arbetslivet och en del konstnärsfrågor, är det en liten skymning som fallit. Jag hoppas att det töcknet ska försvinna bort.
I varje fall ska vi från vår sida försöka hitta ett recept som gör att vi åter kommer ut i ljuset. Icke desto mindre hoppas jag att kulturministern kommer ut i ljuset under våra sköna sommardagar här i Sverige och kan njuta på hemmaplan och samla krafter. Vi vet att vi går in i en valrörelse, och vi kan behöva ladda batterierna. Jag önskar kulturministern en trevlig sommar!
Göran S Persson (S):
Låt mig konstatera att vi inte ska gå in och peka ut vilka samfund som ska ha vad, men inga samfund är hjälpta av att Svenska kyrkan får ersättning. Svenska kyrkan är trots allt statens förlängda arm, inte minst med tanke på det som regeringen nyligen beslutade, och som vi tycker är helt okej, att ge närmare en halv miljard om året. Det är stora summor som ska förvaltas av Svenska kyrkan när det gäller kulturarvet - 460 miljoner.
Beträffande när vi skulle ha den första kontrollstationen, som blev en övre gräns, kunde tidpunkten lika gärna ha bestämts till 25 år från 2000, men nu valde man tio år. Det var inte sagt någonstans att det skulle fattas det ena eller det andra beslutet. Det är många frågor som hör ihop med kyrkans ersättning, beskattning och de förtroendelagar som vi nu diskuterar. Jag blir lite undrande när det påpekas att vi inte tagit upp detta tidigare.
Det fördes en diskussion redan när beslutet togs 2000; till december 2008 skulle man i varje fall kunna presentera något. Därför hade vi en interpellationsdebatt, jag och kulturministern, sommaren 2008 för att försöka komma fram till någonting. Jag tyckte att det var dags att agera då. I december hade vi i utskottet en hearing där vi fick svart på vitt vad som gällde.
Avslutningsvis: Det pratas här om ett solnedgångsbeslut. Jag tycker att det mer börjar likna en kulturskymning vad gäller kultur i arbetslivet, kulturtidskrifter och nu också förtroendemannalagen. Jag ser med oro på de beslut som tas här under hösten. Vi ska diskutera vidare.
Beslutet i ärendet om rätten till ledighet för förtroendevalda tas inte förrän nästa år, när det redan är genomfört att det inte ska fortsätta längre. Jag önskar att diskussionen kommer upp igen, i ett sammanhang där alla saker diskuteras samtidigt.
Rezene Tesfazion (S):
I betänkandet Ersättningsrättsliga frågor behandlar lagutskottet drygt 40 motionsyrkanden. Utskottet föreslår att riksdagen avslår samtliga motionsyrkanden och hänvisar till pågående arbete och riksdagens tidigare ställningstaganden.
De försäkringsrättsliga frågorna rör företagares försäkringsskydd, försäkringsbolags tillgång till patientjournaler, överfallsskyddet i hemförsäkringar, information vid försäkringsfall, könsneutrala försäkringspremier med mera.
Detta är bland annat de frågor som ska diskuteras. Fru talman! Med den bakgrundsförklaringen är det nu dags att debattörerna tar plats och presenterar sina ståndpunkter.
Rezene Tesfazion (S):
Den 15 december förra året beslutade regeringen om en översyn av fastighetsmäklarlagen. Vi är många som har sett fram emot den översynen. Man bör också notera att regeringen nu tar ett bredare grepp om frågorna än vad riksdagens tidigare tillkännagivande har omfattat.
Utgångspunkten för den socialdemokratiska regeringens direktiv är att konsumenten ska ha ett gott skydd vid affärer som avser det egna boendet.
En annan utgångspunkt är att utredaren ska uppmärksamma hur förmedlingsobjekt marknadsförs och hur mäklare agerar vid budgivningen.
Efter att ha sett TV 3:s program Insider för en tid sedan känns den här diskussionen extra viktig. När vi köper eller säljer en villa eller en bostadsrätt vill vi veta att affären går riktigt till.
Vi vill känna oss trygga med att vi har rätt information, att budgivningen sköts på att bra sätt och att mäklaren står som en opartisk garant för både säljarens och köparens intressen.
Ett husköp är ett mycket viktigt beslut för människor, och då måste vi kunna lita på mäklare.
Det är därför viktigt att utredaren också får möjligheter att undersöka den praxis som har bildats beträffande begreppet god mäklarsed och överväga om titeln fastighetsmäklare bör skyddas.
Tack vare att regeringen har gett ett brett uppdrag till utredaren finns det anledning att anta att utredningen kommer att behandla de motionsämnen som varit aktuella i fråga om fastighetsmäklare.
Bertil Kjellberg föreslår i en motion ett tillkännagivande om behovet av att utreda besiktningsmannens roll. Jag kan instämma i det som Kjellberg uttrycker. Frågan är viktig, och jag är positiv till att frågan utreds.
I den konsumentpolitiska propositionen talar regeringen också om att göra en övergripande översyn av det civilrättsliga skyddet inom tjänstesektorn. Det är positivt om även denna fråga kan tas upp i sammanhanget. Det finns inte heller anledning att nu föregripa de ställningstaganden som en framtida utredning kommer fram till. Fru talman!
Med detta vill jag yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande LU21 och avslag på motionerna.
Rezene Tesfazion (S):
Mina kunskaper i dagsläget är inte att det är så många tvister. Därför tycker jag fortfarande - vi har olika meningar i det här fallet - att lagarna är berättigade just för i dag.
Det är en diskussion om att det finns många tvistefrågor när det gäller köparen och säljaren. Det är klart att det kan finnas, men i dagsläget, som sagt, är de här lagarna rättvisande och ger rätt till både säljaren och köparen i det här sammanhanget.
Rezene Tesfazion (S):
Nej, det gör vi inte, Tasso Stafilidis, inte just i dag angående den här frågan. Jag har i mitt anförande försökt hänvisa till frågor och även friköpsfrågan. Det är som du sade inte många som har problem i de här frågorna, utan det är ett fåtal.
Vi vet att det finns institutioner som till exempel kyrkan, universitet och även staten som äger de här frågorna, men det finns inte krav i de här frågorna när det gäller friköp. Det är klart att det finns tvister och att det finns vissa människor som frågar efter det här.
Äganderätten är en principfråga för mig. Vi hänvisar till den feodala historiska strukturen som vi har haft i det här landet för länge sedan. Men jag tror att de här frågorna som vi hänvisar till den feodala strukturen är överspelade när det gäller äganderätten och marknadsekonomin.
Rezene Tesfazion (S):
Visst finns det aktörer som har kommit överens i de här fallen. Det är bra. De här gårdsärendena är fortfarande under beredning.
Även om det har tagit lång tid är det berättigat att ge chansen även till det fåtal människor som kräver friköp. Det är fortfarande berättigat att bereda frågan.
Jag är överens med regeringens förslag och inställning till detta. Det gäller ett fåtal människor. Den principfråga som jag citerade är äganderätten och den är viktig i det här sammanhanget.
Anneli Särnblad (S):
I lagutskottets betänkande 9 behandlas 40 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden år 2005. Lagutskottets frågor är mycket viktiga i människors vardag, och civilrätten kommer alltmer i fokus. Detta betänkande handlar om viktiga frågor som förmyndare, god man, ensamkommande barn, adoption, föräldraskap, könsneutrala författningar, assisterad befruktning med mera.
Utskottet föreslår att riksdagen avslår samtliga motionsyrkanden med hänvisning till tidigare ställningstaganden från riksdagens sida. I betänkandet finns 14 reservationer och 2 särskilda yttranden.
Anneli Särnblad (S):
Jag är jätteglad att ministern tycker att det är viktigt med kultur som kulturminister. Jag hoppas att hon med sina partivänner, precis som Siv var inne på, kommer att föra en dialog ute i kommuner och landsting, om det nu är så att ministern i sitt svar menar att staten ska lämna sitt ansvar mer och att regioner och kommuner ska ta över mer ansvar.
Om det inte skulle bli en förändring attitydmässigt ute så att Moderaterna eller de borgerliga skulle förändras är jag orolig att vårt kulturliv i det blå kan skönja en orkan.
Om inte vi från rikshåll är villiga att stödja så att alla delar av vårt land kan ha kulturaktiviteter, folkbildning, amatörteater, dans och musik i stort kommer vi att bli ett förlorat land på många sätt och vis. För kulturen berikar, som vi har sagt, och får människor att växa. Det handlar om att ha en bredd och en kvalitet, som ministern har med i sitt svar.
Ja, men om vi ska kunna ha det brett och ha en bra kvalitet gäller det också att vi från statligt håll har mål och medel så att det blir likvärdigt i hela Sveriges land. Ministern sade att hon ska återkomma i frågor. Det hoppas jag. För var finns den moderatledda regeringens visioner? Man säger mycket, man talar mycket, men några visioner och vilja i förslag har vi ännu inte sett.
Så vi ser fram emot när ministern ska lägga fram den moderatledda regeringens visioner på kulturområdet. Jag vill ge en eloge till alla som kämpar ute i Sveriges land med kulturfrågorna. Som sagt, vi från Socialdemokraterna kommer att vara en blåslampa på ministern när det gäller kulturfrågorna i framtiden.
Anneli Särnblad (S):
Först vill jag tacka ministern. Jag tänker på de glädjande siffror som jag hörde om tidigare i dag och som vi ser när det gäller arbete i Sverige. Jag tänkte att jag bara måste säga till ministern att den ekonomi och det vi lämnade över faktiskt var i ett riktigt bra läge - så kan man känna. Vi politiker säger att vi ska vara ute i verkligheten för att se hur det här.
Men det är ju så, ministern, att det finns lite olika verkligheter. En verklighet var den jag berättade om - den kvinna som just nu befinner sig i en väldigt tuff situation. Ministern har inte riktigt svarat. Han talar om jobbavdrag.
Men när det gäller åtgärder för dem som på grund av arbetshandikapp har svårt att komma in skulle jag vilja att ministern gav ett svar till den kvinna som nu sitter och funderar på hur hennes liv ska bli och som tänker: Jag kommer inte att få någon lönebidragsanställning på grund av att det inte finns pengar till att skapa fler. Sedan har vi jobbavdraget. Ja, vi får väl se hur det blir med det. Men alla vill ha en plats i samhället och göra rätt för sig. Man vill kunna säga: I dag går jag till jobbet.
Att komma in i arbetslivet igen och att ha gnistan och känna sig behövd handlar det om. Efter de olika interpellationsdebatterna här i kväll kan man i alla fall känna en viss oro när det gäller försämringarna och annat som händer i samhället i stort. Jag hoppas att ministern ger ett svar till den här kvinnan. Hur ser hennes framtid ut, och vad är lösningen?
Är det jobbavdraget som ministern då kommer att nämna? Den här kvinnan hade alltså trott att hon skulle få en lönebidragsanställning, som hon hade blivit lovad. Men det fanns inga pengar. Jag tänkte också på att det i Sverige är så att var femte arbetslös har något slags arbetshinder eller funktionshinder. Jag har pratat med väldigt många som det här har blivit en chock för.
Jag förväntar mig att ministern här i dag talar om vilka förslag regeringen har när det gäller att dessa människor ska få en möjlighet på arbetsmarknaden.
Anneli Särnblad (S):
Tack så mycket, ministern. Jag tänker på kvinnan som sade: Man har slagit undan benen för mig. Jag orkar inte mer. När det handlar om arbetsmarknadspolitiska åtgärder, ministern, har ni dragit ned väldigt många sådana. Hela kvällen har vi i den ena interpellationsdebatten efter den andra fått höra vilka försämringar av arbetsmarknadspolitiska åtgärder som ni i den moderatledda regeringen gör.
Det är rätt att man prövar att ge människor som hamnar i ett arbetshandikapp eller i utanförskap i stort rätt att återkomma i arbete. Men om man inte följer upp det med arbetsmarknadspolitiska insatser, till exempel lönebidrag eller anställningsstöd, riskerar det att bli till mångas nackdel och framför allt till samhällets nackdel.
För att en människa ska ha möjlighet att komma tillbaka i arbete är det nödvändigt med arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Jag har under kvällen blivit alltmer oroad över Sveriges framtid av den arbetsmarknadspolitiska debatten och den moderatledda regeringens inställning på området.
För att återgå till kvinnan som jag tidigare nämnde, vet jag mycket mer som hon känner och tänker. Hon sade till mig: Man säger att skattesänkningar kommer att göra Sverige till ett rikt land. Men skattesänkningar kommer att göra Sverige till ett mycket, mycket fattigt land.