KBLab/rixvox huggingface dataset:
Hillevi Engström (M):
Jasenko Omanovic har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att minska missmatchningen och öka arbetskraftsutbudet i hela landet för att kunna möta det ökande arbetskraftsbehovet. Jobben växer till i Sverige. Sveriges återhämtning från den ekonomiska och finansiella krisen är stark och snabb, och antalet sysselsatta ökade med 146 000 personer i mars jämfört med samma månad förra året.
Samtidigt finns det en risk för att obalanser byggs upp eller förstärks när efterfrågan på arbetskraft fortsätter att stiga under de kommande åren samtidigt som ovanligt många väntas gå i pension. Vi har en bred jobbpolitik för att stärka matchningen på svensk arbetsmarknad. Regeringen arbetar för att stärka den yrkesmässiga och geografiska rörligheten samt säkerställa att de arbetslösa har rätt kompetens.
Grunden för en förbättrad matchning, en ökad sökaktivitet och en högre rörlighet på arbetsmarknaden är arbetslinjen i kombination med en långsiktig utbildningspolitik. Insatserna för att motverka strukturella flaskhalsar måste bygga på ett gott faktaunderlag och på bra prognoser om den framtida utvecklingen.
Regeringen har stärkt arbetet inom detta område bland annat genom uppdrag till regionala aktörer och centrala myndigheter avseende prognoser och samverkan i syfte att öka den gemensamma kunskapen. Bättre och mer tillgängliga beslutsunderlag är av vikt både för dem som tar beslut om utbildningsvolymer och för enskilda individer som ska ta beslut om sin egen utbildning.
För att motverka de brister som ändå kan uppstå är det av stor betydelse att samverkan mellan Arbetsförmedlingen, kommuner och arbetsgivare fungerar väl. Arbetsförmedlingen kan i det kortare perspektivet bistå vid arbetsgivares rekrytering och i det längre perspektivet bistå med sin kunskap vid planering av yrkeshögskoleutbildning respektive gymnasie- och yrkesgymnasieutbildning.
Det är också viktigt att arbetssökande söker de jobb som finns och att arbetsgivare är öppna för att ta till vara den kompetens som utrikes födda och personer med ett funktionshinder besitter. Inom utbildningspolitiken har regeringen under 2009-2011 genomfört stora tillfälliga satsningar på utbildningsplatser inom den yrkesinriktade gymnasiala vuxenutbildningen, yrkesvux, inom yrkeshögskolan och inom universitet och högskolor.
Den reformerade gymnasieskolan och lärlingsutbildningen är andra exempel på viktiga reformer som kommer att underlätta arbetsmarknadsinträdet och företagens kompetensförsörjning. Även inom arbetsmarknadspolitikens ram genomförs kortare utbildningsinsatser. Regeringens främsta mål är att föra Sverige mot full sysselsättning och därigenom minska utanförskapet.
Arbetet är grunden för vår gemensamma välfärd och ger människor möjlighet till egen lön, arbetsgemenskap och att forma den egna vardagen. En väl fungerande arbetsmarknad, där utbud och efterfrågan kan matchas samman på ett tillfredsställande sätt, är därför av största vikt, såväl för den enskilda individen som för samhället som helhet. Så kan vi bygga Sverige starkare.
Hillevi Engström (M):
Sara Karlsson har frågat mig om jag avser att agera för att underlätta för ungdomar att få ett sommarjobb och därmed öka sina chanser att etablera sig på arbetsmarknaden. Esabelle Dingizian har frågat mig om jag avser att ta initiativ till att i samverkan med kommunerna ta ett långsiktigt ansvar för att ge alla skolungdomar möjlighet till ett sommarjobb i kommunen, det lokala näringslivet eller inom den ideella sektorn samt om jag avser att verka för att skapa bästa förutsättningar för ungas etablering på arbetsmarknaden, till exempel genom möjlighet till sommarjobb.
Jag delar uppfattningen att det är värdefullt för ungdomar att tidigt få kontakt med arbetsmarknaden för att få arbetslivserfarenhet och referenser. Det är bland annat därför som regeringen vill introducera en särskild anställningsform för gymnasielärlingar. Sommarjobbssatsningen under 2010 var en tillfällig satsning på feriejobb inom kommuner, landsting och ideella föreningar.
Satsningen gjordes mot bakgrund av att den ekonomiska krisen hade försvårat situationen för ungdomar på arbetsmarknaden och att möjligheten för många ungdomar att finna en sysselsättning under sommaren därför förutsågs bli begränsad. Svensk arbetsmarknad reser sig efter den svåraste krisen på 80 år. Sommaren 2011 möter ungdomarna ett arbetsmarknadsläge som är betydligt mer gynnsamt än för bara ett år sedan.
Antalet sysselsatta ungdomar hade i april ökat med 33 000 personer jämfört med samma månad förra året. Jobbchanserna ökar. Antalet nyanmälda lediga platser hos Arbetsförmedlingen har under de senaste månaderna legat på nivåer som under motsvarande månader bara har uppnåtts vid enstaka tillfällen de senaste 20 åren.
Unga är en konjunkturkänslig grupp som drabbas hårt när ekonomin och arbetsmarknadsläget försämras men som också snabbt får ta del av ett förbättrat konjunkturläge. Mot bakgrund av detta anser regeringen inte att det är motiverat att med statliga skattemedel subventionera sommarjobb för unga. Sveriges återhämtning från den ekonomiska och finansiella krisen är stark och snabb, kommuner och landsting uppvisar över lag goda ekonomiska resultat, och sysselsättningen bland unga ökar starkt.
Hillevi Engström (M):
Också jag vill tacka interpellanterna för de frågor som ställts. Även om jag är långt ifrån nöjd är det glädjande att se att 33 000 fler ungdomar i år fått jobb jämfört med hur det var för ett år sedan. Som en interpellant tidigare påpekat finns det grupper som har betydande problem med att komma in på arbetsmarknaden. Vad som framför allt oroar mig är personer med funktionsnedsättning samt utrikes födda.
Jag tänker inte bara på dem som kommer till Sverige utan också och framför allt på skillnaden i sysselsättningsgrad bland utrikes födda som länge bott i Sverige och dem som är födda i Sverige. Det gäller också unga utan skolunderbyggnad. Men unga generellt har inte stora problem på arbetsmarknaden; det vill jag säga. Unga som inte slutfört skolan har dock betydande problem.
Där är den allra viktigaste förebyggande faktorn att förbättra skolan så att alla barn och unga kan gå igenom skolan och ha en bra grund att stå på. Regeringen satsar oerhört mycket pengar på arbetsmarknadspolitiken, totalt ungefär 69 miljarder kronor. Det som skiljer Sverige från andra länder inom OECD är att vi i sammanhanget satsar två tredjedelar på en aktiv arbetsmarknadspolitik med många olika åtgärder.
Utöver de 69 miljarder kronorna kan framför allt den halverade arbetsgivaravgiften för unga nämnas. Det gäller också de satsningar som nu görs på skolan och på lärlingsutbildningar inom gymnasieskolan. Det är någonting annat än det vi tidigare pratat om och som gäller lärlingsprovanställningar. Där ska vi nu tillsätta en utredning. Det finns alltså olika delar här som är viktiga att poängtera.
När det gäller jobb under ferier visar Arbetsförmedlingens redovisning av förra årets verksamhet att 89 procent av kommunerna finansierade sommarjobb med egna medel. Det var bara 11 procent av kommunerna som uteslutande använde statliga bidrag.
Jag tycker att det är viktigt att kommunerna och landstingen, som i år beräknas göra en vinst på 15 miljarder kronor, också i sina budgetar avsätter pengar till sommarjobbssatsningar - detta samtidigt som arbetsgivare inom det privata näringslivet och den ideella sektorn tar del av den möjlighet till nedsättning av arbetsgivaravgiften som finns just för att anställa ungdomar i åldern 15-24 år. Det finns alltså många viktiga aspekter på detta.
Avslutningsvis: Jag tror att man måste prioritera vad statens resurser ska användas till. Ska vi använda resurserna för att kommuner som har en god ekonomi ska producera fram jobb inom olika förvaltningar, eller ska vi satsa på en generell sysselsättningspolitik även för unga? I år när ekonomin är så pass god, när det finns så många sysselsättningsplatser och när arbetslösheten bland unga sjunker har avvägningen blivit att det inte finns behov av ytterligare satsningar på unga. Det gäller alltså just i år.
Hillevi Engström (M):
Jag vill först understryka att jag vill att alla som kan arbeta ska ha chansen att göra det, och förstås även unga, och att alla företag och arbetsplatser - jag tror att vi har 300 000 arbetsplatser i Sverige - också kan se över möjligheten att erbjuda ungdomar och andra som har det svårt på arbetsmarknaden att få ett jobb. Jag vill också passa på tillfället att kommentera vad Esabelle Dingizian sade om unga. Unga är visst en särskilt konjunkturkänslig grupp.
Det är unga som har kommit in som åker ut först, och det är unga som har svårast att ta sig in på arbetsmarknaden vid en konjunkturnedgång. De är särskilt känsliga, skulle jag vilja säga. Vi valde därför 2010 att göra en särskild tillfällig satsning på unga och feriejobb. Men i dag är arbetsmarknadsläget helt förändrat. Vi kan se att det är 120 000 fler som går till jobbet i dag, varav drygt 30 000 är unga, än för ett år sedan. Därför var det motiverat att sätta in den insatsen förra året.
Det är klart att vi skulle kunna satsa skattepengar på generella subventioner. Men är det rimligt att göra det nu när sysselsättningen ökar väldigt kraftigt och efterfrågan på arbetskraft är stor, när vi har så många fler lediga platser på Arbetsförmedlingen? Vi har inte haft så många lediga platser på 20-talet år. Då vet vi ändå att det är bara 30 procent av de lediga platserna som anmäls till Arbetsförmedlingen. Jag tycker att det är ansvarsfullt att fundera på vad vi kan lägga våra skattepengar på, var de gör störst nytta.
Det är också rimligt att Sveriges 300 kommuner, som tillsammans med landstinget i år beräknas gå med ett överskott på 15 miljarder kronor, också tar sin del av ansvaret och tillsammans med företagen anställer unga såväl som funktionsnedsatta och utrikes födda. Skulle vi gå in med en satsning på 100 miljoner kronor till kommunerna i år är det ingen som vet hur många av de feriejobb som kommunerna planerat som då skulle bli av.
Det är väldigt svårt att se effekterna, vad den statliga subventionen skulle ge i form av feriejobb och vad kommunen kanske skulle dra in på sin egen satsning. Jag hoppas att alla kommuner i Sverige kan satsa på att ta in grupper som har det särskilt tufft på arbetsmarknaden att komma in och jobba, men jag hoppas också att fler företag ska göra det. Och så ser det ut just nu. När det gäller ungdomar kan det också förtjäna att påpekas att ungdomar generellt sett inte är en utsatt grupp på arbetsmarknaden - tvärtom.
De har kortare arbetslöshetsperioder än andra grupper på arbetsmarknaden. Jag tycker att det finns skäl att instämma i det som Finn Bengtsson sade, att när man ändå prioriterar, vilket vilken regering som helst måste göra, ska man titta på de grupper som har det allra tuffast. Där har vi funktionsnedsatta, utrikes födda och unga som har lämnat skolan utan godkända betyg, och de är, tack och lov, en mindre grupp av ungdomspopulationen.
Hillevi Engström (M):
Jag tackar för debatten. Det känns onödigt att vi slår varandra i huvudet med statistik, för den kan man vända och vrida på. Statistiken har dessutom förändrats sedan den förra alliansregeringen. Tidigare mätte man 16-64, och man räknade inte in heltidsstuderande. Nu har vi dock en gemensam EU-statistik. Arbetslösheten är på tok för hög. Den sjunker dock ordentligt. 120 000 fler är sysselsatta och 33 000 av dem är ungdomar.
Det går alltså åt rätt håll. Jag ska bemöta Peter Perssons något onyanserade påhopp. Det är viktigt att ungdomar får en bra introduktion på arbetsmarknaden med sjysta villkor och rejäla arbetsrättsliga regler. Det är därför viktigt för regeringen att värna den svenska modellen och de svenska kollektivavtalen.
Arbetsmarknaden täcks till 90 procent av kollektivavtal, och det är en viktig princip. Det är inte okej att ungdomar provjobbar gratis eller lite löst kallas på sms. Det ska vara ordentliga och sjysta villkor. Därför är det glädjande att fler företag tecknade kollektivavtal 2010. Det är en positiv utveckling. Det är särskilt viktigt att det är bra eftersom det är ungdomars första kontakt med arbetsmarknaden.
Det är också viktigt att facken har jour och bra medlemserbjudanden för ungdomar. I dag är det långt ifrån attraktivt att bli medlem i ett fackförbund, vilket är synd. Där kan man göra mer. Jag vill att alla ungdomar som så önskar ska få sommarjobb, att fler företag och kommuner anställer ungdomar och att det ska vara sjysta villkor för såväl ungdomar som andra.
Hillevi Engström (M):
Tack för frågan! Det här är ett viktigt område. Precis som Josefin Brink påtalar har det varit flera utredningar. Det är också så att remissvaren är väldigt spretiga. Det finns ju olika syn på brott och straff. Nu kanske Josefin Brink och jag tillhör dem som verkligen tycker att människor ska få en ny chans och kunna komma in på arbetsmarknaden. Men det finns också intressen som till exempel tycker att ett narkotikabrott är ett allvarligt brott och att man kanske inte vill ha en person som har begått ett sådant brott anställd som chaufför.
Det är den typen av invändningar som finns att läsa i remissvaren. Det finns också stora krav, inte minst just nu, alltifrån scouterna till idrottsrörelsen om mer omfattande registerkontroller. Jag är av den uppfattningen att det där är falsk trygghet och att det just nu går lite grann av ett drev för att mer och mer ska kontrolleras, dokumenteras och lämnas ut. Det är en bekymmersam fråga av flera skäl. Det finns också gallringsregler för de här uppgifterna.
Men om ett brottsregisterutdrag finns hos en arbetsgivare kommer det heller aldrig att gallras bort. Jag delar interpellantens oro kring den frågan. När man tittar på den här utredningen kan man se att de också lade fram flera andra förslag, till exempel om drogtester i arbetslivet. Där finns det också olika synpunkter. Ska det vara förbjudet eller tillåtet? Ska det vara kollektivavtalsreglerat?
Utredningen tittade också på frågor kring andra register, till exempel Försäkringskassans register, som man också kan säga att en del arbetsgivare missbrukar genom att ta in uppgifter om sjukfrånvaro eller vård av barn, alltså någonting som registren inte är avsedda för. Jag fick själv en aha-upplevelse av detta när jag för ett antal år sedan hittade ett kuvert från Rikspolisstyrelsen i min egen brevlåda adresserat till min dotter och undrade: Vad har hon nu gjort för någonting?
Det var en begäran om ett intyg och gällde ett vanligt jobb i detaljhandeln. Jag delar alltså interpellantens oro. Vi bereder just nu frågan. Att det inte har kommit förslag tidigare beror på att vi haft ett val och fått nya statsråd på posterna. Jag tycker frågan är viktig och den ligger därför inte långt inne i någon byrålåda. Det kan jag försäkra interpellanten om. Det är angeläget att vi kommer fram till förslag, och de ska vara väl avvägda.
Hillevi Engström (M):
Tack för debatten! Det är viktiga och svåra frågor. Helt uppenbart har det gått inflation i dessa intyg, och vi kan också se att de kanske används mest bland de arbetsgivare som inte riktigt behöver dem. Det är oroväckande. Jag delar interpellantens synpunkt att man ska ha en chans att komma tillbaka till samhället. Det är bara så vi kan uppnå målet att alla som kan arbeta ska få göra det.
Men frågan bereds noga, och vi kommer att återkomma med förslag.
Hillevi Engström (M):
Hans Ekström har frågat närings- och energiminister Maud Olofsson vilka åtgärder hon avser att vidta för att småföretagen ska kunna anställa yrkesutbildad arbetskraft. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. En annan interpellation som också gäller kompetensförsörjning kommer från Maria Stenberg, som har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att underlätta generationsväxlingen inom vård- och omsorgsyrkena. Jobben växer till i Sverige.
Den svenska ekonomin fortsätter att utvecklas positivt, och sysselsättningen ökar i hög takt. År 2011 ser ut att bli ett starkt år med en kraftfull sysselsättningsuppgång och åtföljande sjunkande arbetslöshet. Antalet sysselsatta var redan i mars i år större än före krisen. Detta är naturligtvis glädjande, men jag är långt ifrån nöjd.
Nu när arbetsmarknadsläget förbättras är det viktigt att det finns tillgänglig arbetskraft så att den ökande efterfrågan kan omsättas i ökad sysselsättning. Det handlar om att säkerställa att de arbetslösa har rätt kompetens, är geografiskt rörliga och söker de jobb som finns. Regeringen för en långsiktig politik för att stimulera arbetsutbudet, stärka rörligheten och säkerställa att de arbetslösa har rätt kompetens.
Grunden för politiken är de stora satsningar och viktiga reformer som regeringen genomfört på bland annat arbetsmarknads-, skatte- och utbildningspolitikens områden. Regeringen har etablerat en arbetslinje. Inom utbildningsområdet har regeringen gjort stora satsningar på bland annat yrkesinriktad gymnasial vuxenutbildning , yrkeshögskolan samt universitet och högskolor. Jag är övertygad om att regeringens satsningar på utbildning leder till att fler personer väljer att utbilda sig.
Det är dock viktigt att utbudet av yrkesutbildningar fortsätter att utvecklas i samklang med arbetsmarknadens behov av kompetens. Arbetsförmedlingens uppdrag att förmedla jobb och de arbetsmarknadspolitiska programmens inriktning mot ökad sökaktivitet och korta insatser bidrar till att minska risken för överhettning på arbetsmarknaden. Generationsväxlingen kommer att påverka samhället på många områden - vård och omsorg är ett av dessa.
Generationsväxlingen är dock inte en plötslig företeelse utan något som vi kan förutse och inom våra olika ansvarsområden planera inför. Regeringen har därför gett ett antal centrala myndigheter i uppdrag att göra tillgänglig den kunskap de har om kommande demografiska förändringar och åldersavgångar. Den kunskapen ger sammantaget en bra utgångspunkt för kommuners, liksom utbildningsanordnares, planering.
Jag kommer att verka för att regeringen även fortsättningsvis kommer att prioritera strukturella åtgärder som förbättrar arbetsmarknadens funktionssätt. Jag kommer också att verka för att arbetslinjen ska bestå.
Hillevi Engström (M):
Utbildning är viktigt. Det har varit omfattande satsningar på fler platser inom den reguljära utbildningen. Arbetsmarknadsutbildningen fyller också en funktion, inte minst inom de yrken som har nämnts i dag som CNC-operatörer, chaufförer och truckförare samt yrken inom vård och restaurang. Totalt fick 70 000 personer utbildning genom Arbetsförmedlingens försorg under 2010. Det är inte att förakta.
Många långtidsarbetslösa har bra utbildning och kompetens, men blir ändå inte anställda. Det kan bero på att man är för långt från arbetsmarknaden; man har ingen kontakt med arbetsmarknaden. Vi kan titta tillbaka och se hur det var tidigare när de långtidsarbetslösa eller långtidssjukskrivna hade varit det en viss period. Under den tidigare socialdemokratiska regeringen blev många förtidspensionerade trots att de ville arbeta.
Det var en betydligt sämre politik, vågar jag påstå. Jag vänder mig starkt mot att alliansregeringen skulle vilja ha en låglönemarknad. Vi vill tvärtom att alla som kan arbeta ska ha möjlighet att göra det. När det gäller lönebildning är jag en varm förespråkare för den svenska modellen där parterna sluter ansvarsfulla avtal om både löner och andra anställningsvillkor.
Jag tycker att den modellen ska fortsätta. Som politiker ska jag hålla fingrarna borta från lönebildningsfrågorna. Tack för en intressant debatt.
Hillevi Engström (M):
Regeringens pågående åtgärder nämnde jag i mitt första inlägg. Jag uppmanar Raimo Pärssinen att titta närmare på det, för det är ganska många delar som rör just arbetsmiljö och kvinnors situation. Ytterst är det arbetsgivarna som är ansvariga för arbetsmiljön på den enskilda arbetsplatsen. Det får det aldrig råda någon som helst tvekan om. Det finns mycket man kan göra.
Jag är glad över att sysselsättningen har ökat markant, vilket jag nämnde tidigare. Det är en större sysselsättningsökning för kvinnor än för män. Andelen tillsvidareanställda är också högre bland kvinnor än män. Ohälsotalet minskar mer för kvinnor än män. Det är glädjande när det går bra för kvinnor på arbetsmarknaden.
Dock behöver det göras mycket mer, inte minst inom de kvinnodominerade branscherna vård, skola och omsorg. Där har vi politiker i kommuner och landsting ett ansvar. Tidigare fick jag av interpellanten Maria Stenberg, som jag tror inte arbetade i en borgerligt styrd kommun, höra om problemet att alla jobbade deltid inom vård och omsorg. Det duger givetvis inte. Vi måste bli bättre arbetsgivare om vi ska kunna attrahera unga att söka utbildningar.
Det måste bli en bättre arbetssituation där man kan arbeta heltid utan att bli sjuk eller skadad. Här är det en markant skillnad; i få branscher där män är i majoritet arbetar man deltid. Ytterst är det en fråga för arbetsmarknadens parter om vi tror på den svenska modellen. Det går åt rätt håll, men det går för långsamt. Jag är långt ifrån nöjd. Det görs dock stora satsningar på Arbetsmiljöverket när det gäller kvinnors arbetssituation och arbetsmiljö.
Jag tackar för en viktig och angelägen debatt. Trevlig sommar!
Hillevi Engström (M):
Jennie Nilsson har frågat mig om jag avser att ta initiativ till att utvärdera effekterna av den hittills förda politiken och i så fall när jag avser att göra det samt vilka åtgärder jag avser att vidta för att rusta dem som står längst ifrån arbetsmarknaden så att de kan komma i fråga för de jobb som nu växer fram. Regeringens främsta mål under mandatperioden är att föra Sverige mot full sysselsättning och därigenom minska utanförskapet. En rad reformer har också genomförts för att uppnå detta mål.
Jag delar inte Jennie Nilssons uppfattning att vår arbetsmarknadspolitik har varit misslyckad. Vi ser nu att Sverige reser sig starkt ur krisen och att jobben växer till. Antalet sysselsatta ökade med 120 000 personer i april 2011, och antalet långtidsarbetslösa minskade med 32 000 personer jämfört med samma månad förra året.
Min och regeringens uppfattning är att alla personer som kan komma tillbaka i arbete efter en lång tid av arbetslöshet eller annan frånvaro från arbetsmarknaden utgör en vinst både ur individens och ur samhällets perspektiv. Regeringen har en bred jobbstrategi som syftar till att personer som står långt ifrån arbetsmarknaden ska komma i arbete. Jobb- och utvecklingsgarantin är bara ett av många verktyg som används inom ramen för denna strategi.
Regeringen har nyligen beslutat att arbetsmarknadsutbildning under 2011 kan erbjudas deltagare i jobb- och utvecklingsgarantins sysselsättningsperiod, fas 3. Ytterligare exempel på insatser är det särskilda anställningsstödet som förstärktes från årsskiftet och nystartsjobben som samtliga deltagare i jobb- och utvecklingsgarantin har möjlighet att få del av. Att öka och utveckla vår kunskap om arbetsmarknaden och om effekterna av olika insatser är av grundläggande betydelse vid utformningen av politiken.
Ett väl underbyggt beslutsunderlag behövs för att bedöma vilka åtgärder som är prioriterade eller rimliga att vidta. Därtill är det viktigt att veta huruvida de åtgärder som regeringen har genomfört är framgångsrika. IFAU, Institutet för arbetsmarknadspolitisk utvärdering, har i uppdrag att utvärdera effekter av arbetsmarknadspolitik och arbetsmarknadens funktionssätt. IFAU:s studier utgör viktiga underlag för regeringens bedömningar.
Det finns även ett antal andra aktörer som löpande analyserar och följer upp arbetsmarknadspolitiken, till exempel Finanspolitiska rådet, Riksrevisionen och Konjunkturinstitutet. Ytterligare exempel på regeringens arbete med att förbättra beslutsunderlagen är framtagandet och publiceringen av rapporten Hur ska utvecklingen av arbetsmarknadens funktionssätt bedömas? i samband med 2011 års ekonomiska vårproposition.
I rapporten redovisas bland annat detaljerade effektberäkningar av regeringens reformer, vilka bland annat visar att regeringens politik sänker jämviktsarbetslösheten. Arbetslinjen och en aktiv arbetsmarknadspolitik står i centrum för vår politik de närmaste åren.