Staffan Appelros (M):
Det betänkande som vi nu ska diskutera i kammaren har fått titeln Övergripande miljöfrågor . Det är en ganska anspråkslös titel som inte ger någon riktigt bra bild av den bredd av frågor och motioner som behandlas.
Vid en närmare granskning ger den dock en fingervisning om det stora antalet nivåer på vilka svensk miljöpolitik förs och i vilken utsträckning principerna om ett livskraftigt och ekologiskt hållbart samhälle genomsyrar nästan varje politikområde.
Det märks tydligt i såväl regeringens och utskottets målsättningar som i många engagerade motioner som väcks i de frågor som behandlas. Oppositionen kritiserar med sina reservationer de mål som sätts upp. De upplevs inte som tillräckligt högt ställda. Man kritiserar också de metoder som används.
De anses inte hålla måttet. Det är oppositionens roll. Sammantaget kan man dock konstatera att miljöfrågorna har en mycket hög prioritet i Sverige, såväl bland väljarna som hos samtliga av de etablerade partierna.
Det är ingen anledning att lugnt luta sig tillbaka utan snarare en förutsättning för att skapa ett brett stöd kring de stora förändringar som vårt och andra samhällen måste gå igenom. Från utskottets sida har vi med det här betänkandet haft i uppdrag att titta på de stora målen, systemen och verktygen för miljöpolitiken och bemöta och behandla de många motioner som rör detta centrala område.
Vi har också inom ramen för betänkandet behandlat frågor som handlar mindre om framtidsvisioner och mer om de jordnära och konkreta lagar och rekommendationer som ligger närmare vardagen. Dem får jag anledning att återkomma till.
Inom de områden som rör miljöpolitikens mål och genomförande har vi sedan länge en intention i Sverige att det övergripande målet för miljöpolitiken ska vara att till nästa generation kunna lämna över ett samhälle där de miljöproblem vi som land står inför i dag ska vara lösta.
Där ingår på olika sätt de mål som tas upp i de motioner som har kommit in och som gäller bland annat en giftfri miljö och en natur fri från övergödning. Från Miljöpartiets sida framhåller man vikten av en aktiv miljöpolitik. Från utskottets sida håller vi naturligtvis med om att det är viktigt att miljökvalitetsmålen nås. Vi bedriver ett löpande uppföljnings- och utvärderingsarbete för att så ska ske.
Vi har även en miljömålsproposition att se fram emot till våren som bland annat kommer att grundas på miljörådets slutsatser och förslag om hur vi bättre ska kunna nå miljökvalitetsmålen. Den kommande propositionen kommer även att beröra många av de ämnen som tas upp i motionerna som gäller konkreta åtgärdsförslag och miljöpolitikens genomförande.
I en motion anförs att sambandet mellan miljöbalken och miljökvalitetsmålen bör stärkas. Från utskottets sida menar vi att både miljöbalken och miljökvalitetsmålen har som syfte att främja en hållbar utveckling men att miljökvalitetsmålen innebär konkretiseringar som ger vägledning om hur miljöbalken ska tillämpas.
På så sätt har de en naturlig och värdefull roll som tolkningsunderlag för den som ska tillämpa miljöbalkens bestämmelser. En annan fråga som tas upp är den om statens ansvar för miljöpolitiken. Motionären menar att mycket arbete återstår om man ska nå de uppsatta miljömålen och att fler nationella åtgärder och styrmedel behövs.
Även där hänvisar vi till den proposition som kommer i vår och som delvis bygger på den utredning som tillsatts med syftet att utreda och föreslå förändringar i miljömålssystemens struktur och organisationer. Vid sidan om de här större mer övergripande frågorna har utskottet inom ramen för betänkandet även behandlat en rad andra motioner inom olika frågor som rör miljöområdet.
Till dem hör en föreslagen ändring av terrängkörningslagen, en motion om uttag av naturgrus, främjandet av biogas från ladugårdar och ett förslag om att ställa krav på en mer miljöanpassad resepolicy för statliga myndigheter.
Det motioneras också om att främja användandet av kranvatten på bekostnad av det som säljs på flaska, om en helhetssyn på livscykelanalysen av kemikalier och om upprättandet av ett nationellt centrum för miljövänliga bränslen i Västsverige. På många av de områden som berörs av de här motionerna finns en bra lagstiftning som uppfyller de krav som vi kan ställa.
I andra fall finns det ett pågående arbete eller andra initiativ där man tar upp det som berörs i motionerna. När det gäller till exempel frågan om kranvattnet menar vi från utskottets sida att kampanjer för att öka användningen av kranvatten pågår på olika håll, bland annat i Svenskt Vattens regi.
Det finns också undersökningar som visar att konsumtionen av buteljerat vatten är på väg nedåt. När det gäller biogasen i jordbruket ställer vi oss självklart positiva till biogasen som bränsle. Ett ökat användande av biogas på bekostnad av andra bränslen har många mycket positiva miljöeffekter samtidigt som energiinnehållet är högt.
Det krävs investeringar för att biogasen ska kunna nå ut på marknaden, men utskottet ställer sig bakom regeringens mening att man bör satsa på biogasen som drivmedel. När det gäller jordbrukets roll för biogasen finns en potential som redan berörts på olika sätt. Jordbruksverket beslutade tidigare i år om en strategi till stöd för investeringar i biogasanläggningar.
Som helhet kan vi konstatera att trots att många utmaningar återstår för att vi ska kunna nå de övergripande miljömål som på olika sätt berörs har vi ett politiskt klimat och en lagstiftning som ger miljöfrågorna ett stort utrymme. De mål som vi har satt upp för oss själva är högt ställda.
Nu återstår det för oss att i det fortsatta arbetet leva upp till de målen och verka för att Sverige fortsätter att vara drivande och ledande i miljöfrågorna. Fru talman! Jag yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga motioner.