Jan Ertsborn (FP):
Låt mig inleda med att yrka bifall till utskottets förslag till riksdagsbeslut och avslag på samtliga reservationer. Jag vill inledningsvis också säga att jag instämmer i varje ord av Magdalena Anderssons anförande beträffande bluffakturorna. Vi har naturligtvis samtalat mycket om detta, så det kan inte vara särskilt överraskande.
Jag tycker mig också kunna fatta mig ganska kort. Jag vill dock ta upp lite beträffande bluffakturorna. Jag tittade på varningslistan hos Svensk Handel i dag. Där är faktiskt inte mindre än 54 företag upptagna. Det tycker jag är väldigt mycket. Alla vet att om vi inte kan ett telefonnummer som vi önskar ringa kan vi slå 118 118.
Det finns två företag som heter 118 200 respektive 118 108. Sedan finns det ett som heter Nummerupplysningen.se och ett som heter Elviro Sverige. Jag tar upp detta därför att det så tydligt visar att det är kriminellt beteende man sysslar med. Man utnyttjar de befintliga företagens namn.
Jag vill därför trycka på det som också Magdalena Andersson tog upp som det absolut viktigaste, nämligen att polis och åklagare nu äntligen tar de här frågorna på rejält allvar. Vi är några stycken som har tjatat om detta innan, och vi har tyvärr mötts av en passivitet hos många polismyndigheter.
Jag tror dock att det som har hänt den här vintern, inte minst vår utfrågning i civilutskottet, har hjälpt till så att polismyndigheterna nu vet att de ska jobba med de här frågorna. Jag hoppas att vi får se ett antal mål utöver det som för tillfället pågår i Helsingborgs tingsrätt. Jag tycker att vi ska trycka på detta med polis och åklagare.
Vi politiker måste fortsätta med det, så att den här frågan inte sjunker undan i framför allt Rikspolisstyrelsens medvetande. Jag tycker också att det är bra att man ser över bedrägeribrottet, men jag tror att lagstiftningen i dag redan täcker mycket av det som pågår. Sedan har vi frågan om ångerrätt. Man kan tycka att det ser sympatiskt ut.
Det ser bra ut för en företagare att kunna ångra ett avtal, och man tänker sig att saken därmed skulle vara löst. Men man måste naturligtvis se vad en ångerrätt får för effekter för alla de avtal som ingås per telefon, telefax eller internet i samhället i dag. Det är ganska lätt att snabbt konstatera att det blir så mycket problem för många seriösa företagare att det inte kan uppväga införandet av en ångerrätt.
Det tycker jag är ganska tydligt också från företagens egna organisationer. Jag tycker att det är klart att man inte ska gå den vägen. Däremot skulle jag vilja trycka lite mer på det som kanske inte har varit uppe så mycket i debatten och som formellt sett ligger i finansutskottet, nämligen det här med betalningsanmärkningar och kreditupplysningslagen.
Jag tror för min del att företagare som blir utsatta för sådana här bedrägerier eller bedrägeriförsök är allra mest bekymrade över att få en betalningsanmärkning. Om man skulle kunna ändra i lagstiftningen, så att man kan tala om för småföretagarna att de inte riskerar någon betalningsanmärkning om de bestrider kraven när de möjligen kommer till kronofogden, tror jag att vi har vunnit mycket.
Det är min förhoppning att bland annat den motion som jag själv har skrivit och som ligger i finansutskottet nu ska ge ett resultat och en bra signal till vår regering om att vi måste ändra kreditupplysningslagen, så att det blir likadant för företagare som det redan är för oss privatpersoner, att man bara får anteckna betalningsanmärkningar när skulderna är fastställda.
Det skulle vara ett mycket stort framsteg. Jag tycker i övrigt att Magdalena Andersson har sagt så mycket bra om det här med bluffakturor att jag stannar vid detta i mitt anförande.