Morgan Johansson (S):
På sätt och vis kommer den här interpellationsdebatten ganska lägligt, men det innebär också att det för min del blir lite svårt eftersom jag inte vill gå händelserna i förväg. Jag delar naturligtvis helt och hållet bilden att situationen för kommunerna och för Migrationsverket är väldigt ansträngd och har varit det under lång tid.
För drygt 14 dagar sedan gick jag ut och sa att vi nu har nått kapacitetstaket, att vi nu kommer att ha en situation där vi kanske inte längre kan erbjuda människor boende. Om man då kommer till Sveriges gräns från Tyskland eller Danmark ställs man inför valet att antingen försöka ordna boende på egen hand eller att åka tillbaka till Danmark eller Tyskland och söka asyl där. Den möjligheten finns.
Dessutom är Europa större än bara Sverige och Tyskland. Det finns fler länder som borde ta ett betydligt större ansvar än vad de gör. Dessvärre finns det en politisk press i vissa länder, framför allt från den politiska högern, som innebär att de absolut inte vill ta emot flyktingar.
Om situationen då är sådan att det bara är vissa länder som är villiga att ta emot flyktingar och göra en insats blir också ansvaret mycket större. Till slut blir lasset alltför stort att dra för ett enskilt land. Där är vi nu. När det gäller gränskontrollerna kan jag konstatera att de på ett sätt har fungerat; vi har fått ordning på mottagandet.
Men jag kan också konstatera att ett land som Danmark låter människor åka rakt igenom sitt territorium trots att de egentligen inte har rätt att vistas där. I själva verket ska de söka asyl i Danmark, men den danska regeringen har uttryckligen sagt att man inte vill införa gränskontroller eftersom risken då är större att fler söker asyl i Danmark. Det synsättet har jag svårt att förstå. Alla länder måste ta ansvar.
Danmark har en situation där de i år kommer upp i ungefär 30 000 asylsökande medan Sverige har en situation där vi kommer att ha uppemot 200 000 asylsökande. Det finns bara ett sätt att lösa detta totalt sett, och det är att ta ett gemensamt ansvar. Alla länder i Europa måste ta ansvar, oavsett politisk färg. Gör de inte det hamnar vi i en situation där de länder som vill ta ansvar får stora bekymmer.
Dessutom måste alla kommuner inom riket Sverige ta ansvar. Boriana Åberg vill inte kännas vid att vissa kommuner inte har velat ta emot flyktingar. Men så är det. Det är oerhört snedfördelat vad gäller antalet asylsökande, och vissa kommuner har tidigare över huvud taget inte velat teckna avtal med Migrationsverket. Nu får vi på plats en ordning som gör att vi kan ålägga kommunerna att ta emot asylsökande.
Det sker utifrån de förutsättningar kommunerna har, dels utifrån hur många som bor i kommunen, dels utifrån hur de ekonomiska förutsättningarna i övrigt ser ut. Det tycker jag är en stor framgång. En sådan lagstiftning är på väg att komma på plats. Vi har en lagrådsremiss och ska lägga fram en proposition till riksdagen.
Det finns bara ett sätt att på lång sikt lösa detta, och det är att alla delar på ansvaret. När det inte sker hamnar länder som Sverige till slut i en situation där vi måste säga att andra länder får dra ett större lass. Precis i den situationen är vi nu. Besked om våra ingångsvärden inför en ny förhandling kommer som sagt inom kort.
Jag vill gärna att vi håller ihop den uppgörelse som de sex partierna har ingått och att vi fortsätter samtalen i en konstruktiv anda.