Peter Johnsson (S):
Jag vill först yrka bifall till reservationerna 1 och 2 under punkterna 1 och 2. Vi har också två särskilda yttranden i betänkandet Idrott, friluftsliv och spelfrågor. Jag kommer i huvudsak att hålla mitt anförande till våra reservationer, men självklart är de övriga frågorna inom detta område oerhört viktiga.
I våra två reservationer tar vi upp orättvisorna och ojämlikheten. Vår första reservation handlar om det som nu sker i vårt samhälle. Möjligheten att kunna aktivt delta i olika idrottsaktiviteter är i dag inte en självklarhet för många familjer i vårt land.
Det samhälle som nu växer fram med en politik där orättvisorna ökar och människors rädsla för att bli arbetslösa eller mista sin arbetsförmåga på grund av sjukdom eller arbetsskada och därmed få en inkomstförsämring gör att prioriteringen blir att få dagen att gå ihop. I många av dessa familjer finns det barn och ungdomar.
Vilken start får de i sin dröm att bli en ny Zlatan eller Carolina Klüft? Vilken start får de barnen när föräldrarna måste säga: Tyvärr, du kan inte åka med på friluftsdagen i skolan, för vi har inte råd. I en tidningsartikel står det vad det i princip kostar under ett år för att vara med.
För exempelvis ishockey är det 10 740 kronor, för ridsport 10 405 kronor, för fotboll 3 700 kronor, för innebandy 3 900 kronor och för golf 3 500 kronor. Har man ett, två eller barn i en familj är det oerhört stora pengar man måste avstå från. De möjligheterna finns inte hos många familjer i dag.
Detta kommer att leda till att Sveriges största folkrörelse idrottens ambition att alla barn och ungdomar ska få möjlighet att pröva på många idrotter för att hitta just sin idrott oavsett vilken situation föräldrarna befinner sig i blir mycket svår att uppfylla. Därför vill vi i vår reservation skapa ett nytt handslag med idrottsrörelsen med inriktningen att bekämpa de orättvisor som nu växer fram.
Målsättningen måste vara att behandla alla barn och ungdomar på ett likvärdigt sätt. För visst är idrotten nyckel till integration i vårt samhälle. Jag har under hela mitt liv på olika sätt sysslat med idrott och friluftsliv. Finns det något mer underbart än att se ett knattelag spela fotboll? Bollen är som en magnet, och laget flyttar sig efter bollens position på plan var den än befinner sig.
Man lär sig positioner, att spela back, vänsterytter och center. Sedan lär man sig att man är ett lag och respekterar varandra. Man gläds tillsammans vid en seger, och man är ledsen vid en förlust. Detta är idrottens demokratiska och sociala funktion i samhället. Låt inte det gå förlorat genom att vi bygger upp ett samhälle där klyftorna växer och många barn inte får möjlighet att aktivt hålla på med idrott och friluftsliv.
Vår andra reservation handlar om hur jämställdhet inom idrotten utvecklas. Idrottsrörelsen har i nära 30 år arbetet med en jämställd idrott där jämställdhet ska genomsyra hela idrottsrörelsen. Riksidrottsförbundet konstaterar att det är långt kvar innan detta mål kan anses uppnått. Kvinnor och män, tjejer och killar, behandlas olika både när det gäller möjligheten till träning och matchtider.
Sexism och objektifiering inom idrotten drabbar främst kvinnor. Det är inte ovanligt att kvinnor uppmanas att uppträda i åtsmitande kläder för att tillfredsställa till exempel sponsorer. Växjö Lakers herrlag gick i veckan upp i elitserien i ishockey. Jag gratulerar dem och önskar dem lycka till. Jag hade önskat att jag hade kunnat säga samma sak till deras damlag. Men tyvärr fanns inte pengar till det, så de fick inte gå vidare.
Här tror jag att styrelsen i Växjö Lakers måste fundera vilka signaler detta skapar i samhället. Riksidrottsförbundet antog en jämställdhetsplan 1989 som sedan återkommande uppdaterats. Olika projekt har genomförts, och RF har gett upp rapporten Idrott, kön och genus . Idrottsrörelsen har gjort mycket, men förbättringarna sker för långsamt. Det behövs också förebilder inom idrotten som förhoppningsvis bryter ny mark.
Därför blev jag både glad och stolt när fotbollsspelaren Anton Hysén kom ut med sin homosexualitet. Det visar på både mod och styrka. Kanske en ny generation nu växer fram som ser jämlikheten oavsett kön, etnicitet eller sexuell läggning som en tillgång och inte som ett hot. Här måste regeringen vara mycket tydligare i sin bidragsgivning men också i sin uppföljning.
Det får inte bara bli tomma ord, utan det måste få konsekvenser inom idrotten om inte fler steg tas framåt mot ett jämställt idrottsliv. Fru talman! Till sist vill jag fråga: Vill ni borgerliga partier skapa en aktiv idrottspolitik? Jag saknar det lite i dag. Vad vill ni? Vad gör ni? Vad har ni för visioner? Jag hoppas att ni kommer att berätta det i dag i talarstolen.
Vi har ett idrottspolitiskt program som heter Klara-färdiga-gå! 25 steg framåt för idrotten. Programmet har en bredd. I stället för att ytterligare prioritera skattesänkningar för de redan rikaste rika, använd en del av pengarna till stöd för idrotten. Använd inte allihop, för då blir det väldigt mycket. Men gör det i stället för att fördela om pengarna från dem som inte har till dem som har.
Vi vill införa en anmälningsplikt till polisen för dömda huliganer inför matchdagar. Det kan vi komma överens om. Visst vill vi bekämpa huliganismen på fotbollsstadion, ishockeystadion eller var det än månde vara. Vi har också skarpa förslag när det gäller förutsättningen för ett nationellt program för idrottsmän och idrottskvinnors möjlighet till en yrkeskarriär tillsammans med kommunen, staten och högskolan. Jag räcker nu fram handen till er i de borgerliga partierna.
Vågar ni anta den utmaningen ska vi skapa framtidens idrottspolitik tillsammans.