Ola Johansson (C):
Vi har nu lyssnat på två omgångar av ganska innehållslösa svar som har givits av vår ansvarige minister. Vi har också hört ett antal frejdiga anföranden av den tidigare oppositionen. Jag får en känsla av déjà vu. Det är samma sätt att argumentera som återkommer. Det är som om vi inte hade bytt regering.
Vi har lyssnat på ett utmärkt anförande av Hillevi Larsson där hon antydde att det kanske är dags att titta lite på investeringsstöd och lån till SBAB, något som frejdigt bifölls av Vänsterpartiet. Vi har lyssnat på en föreläsning av Lars Eriksson om de gångna åtta åren. Jag tänker återkomma till de gångna åtta åren i mitt anförande.
Jag kan bara konstatera att inte heller när det gäller investeringsstöd och lån via statliga SBAB har ministern haft någonting att meddela. Jag önskar att vi i stället sätter fokus på vad som kan göras här och nu för att öka nyproduktionen, framför allt i våra största städer där bristen är som störst men också i resten av Sverige.
Bostadsministern avslutade sitt svar till Ewa Thalén Finné med att säga att det inte finns några enkla eller snabba lösningar på bostadsmarknadens problem. Jag erinrar mig hur det lät för inte så länge sedan när hans företrädare Stefan Attefall sa att det inte finns någon quick fix på bostadsmarknaden. Det rönte stark kritik från den tidigare oppositionen. Även detta känns som déjà vu.
Just nu pekas det inte åt något håll. Innan vi börjar peka finger åt regeringen för att den gör fel vill vi se en antydan om vad för slags fel den har för avsikt att göra. Det är just detta som den här debatten handlar om: bristen på avsikter från regeringens sida. För att gå tillbaka till de senaste åtta åren minns jag att när jag tillträdde hade det just trätt i kraft en ny plan- och bygglag.
Att sätta en ny plan- och bygglag i kraft kräver mycket jobb. Det krävs mycket jobb för att få lagen att tillämpas på ett bra sätt, och det krävs efterarbete. Det var också därför som regeringen under Stefan Attefalls period som bostadsminister ganska omgående tillsatte ett antal utredningar som skulle förkorta och snabba på planprocessen och även förenkla genomförandet av detaljplaner.
Det är ett arbete som har resulterat i 112 konkreta förslag. En del av de 55 utredningar som det tidigare raljerades över är också ett resultat av detta ganska massiva arbete, som har pågått under åtta år och som har skapat förutsättningar. Nu arbetar ytterligare utredningar. Vi har en riksintresseutredning som ska klargöra i vilka sammanhang som motstående riksintressen hindrar bostadsbyggande.
Vi har en bostadsplaneringskommitté där en del här i kammaren sitter med som ska komma fram till förslag på hur regionerna kan ta ett samlat grepp om hur vi åstadkommer bostadsbyggande i tillväxtområdena. Men inte heller detta nämner bostadsministern i speciellt starka ordalag. De 112 förslagen fick inte till fullo stöd i kammaren.
Det var tre förslag som inte vann kammarens gehör, och det var de tre förslag som Ewa Thalén Finné nämnde angående kommuners möjlighet att göra undantag från kravet att ta fram detaljplaner. Nu är det upp till er som här kritiserar de gångna åtta åren att se till att de förslag ni kritiserar oss för att inte ha presenterat nu vinner riksdagens gillande och att vi får förenklingarna i bostadsbyggandet i hamn.