KBLab/rixvox huggingface dataset:
Sven-Erik Bucht (S):
Jag tycker att det är mycket bra att den här frågan kommer upp till diskussion här i kammaren. Det visar på Sveriges och regeringens långa engagemang. Frågan om antibiotikaresistens var ju aktuell i Sverige redan på 80-talet.
Vi var först i världen med att förbjuda antibiotika i tillväxtbefrämjande foder till djur redan 1986, alltså för över 30 år sedan. Det var ett förbud som vi drev vidare till hela EU.
Hultberg frågar om det här med vissa förutsättningar, och det handlar bland annat om att om man gör vissa ingrepp på enskilda individer får man ge antibiotika i förebyggande syfte, precis som på människor då man vid vissa operationer måste ge det för att säkerställa en bra status. Jag är inte veterinär och kan inte mer detaljer än så när det gäller detta. Sverige har en unik situation när det gäller både användning och resistens hos djur.
Vi har mycket lägre användning än de flesta andra EU-länder, som Hultberg påpekar här. Användningen går nedåt hos vissa länder, men tyvärr går den upp hos andra länder. Det finns alltså både och i det här.
Vi har en kunskap om att håller vi djur friska behöver vi inte behandla dem, men samtidigt vet vi att om det finns sjuka djur kan vi nyttja antibiotika och få effekt eftersom vi inte har den resistens som finns på andra håll i världen.
När det gäller det långsiktiga arbetet har den breda samsyn som har funnits mellan myndigheter, näring och enskilda producenter och också den breda politiska enigheten och förståelsen för problematiken gjort att Sverige ligger i framkant i världen på det här området.
Jag tror också att det är viktigt att vi ser att vi måste jobba internationellt, för bakterierna och resistensen känner inga nationsgränser. De klättrar över gränsen hur enkelt som helst, och därför måste vi vara mer på den internationella arenan och inte bara på EU-arenan när vi jobbar med de här frågorna.
Det finns alltså en hel del kvar att göra både på EU-nivå och på den internationella nivån.
Sven-Erik Bucht (S):
Vi har jobbat med en strategi mot antibiotikaresistens som sträcker sig ända fram till 2020, och vi är synnerligen aktiva i EU-sammanhang och internationella sammanhang när det gäller att trycka på i denna fråga. Vi är faktiskt världsledande i Sverige när det gäller detta; Sverige står inte för något annat i dessa frågor. Jag kan nämna några konkreta saker.
Exempelvis har vi gett Jordbruksverket och Folkhälsomyndigheten i uppdrag att leda en samverkansfunktion som omfattar 20 olika myndigheter - One Health på riktigt, alltså. Det är en viktig del.
Ett konkret och viktigt verktyg för att åstadkomma en ansvarsfull användning inom EU är den kommande förordningen om veterinärmedicinska läkemedel, där Sverige synnerligen aktivt har drivit på och också nått framgång. En nyckelfråga har varit att man inte får ge antibiotika i förebyggande syfte till grupper av djur.
Däremot kan man ge det för att förhindra vidare smittspridning, och det är en helt annan sak. Vi har haft väldigt stora framgångar i dessa frågor. När det gäller frågan om paratuberkulos som Hultberg tar upp har jag inte den detaljkunskapen att jag i dag kan ge dig ett korrekt svar. Jag ber dig att ställa en skriftlig fråga, eftersom det är en ny fråga du lyfter upp från talarstolen.
Jag har inte som statsråd den expertkunskapen, men kom gärna med en skriftlig fråga så ska du få svar i stort sett med vändande post! Precis som vi i Sverige i vår strategi lyfter fram vikten av internationellt arbete gör också EU det i sin strategi. Här vill jag exempelvis nämna de bilaterala handelsavtal som EU jobbar med i tredjeländer.
Där har Sverige tryckt på, och denna fråga har också förts in i alla de handelsavtal man diskuterar på EU-nivå. Även detta är en svensk framgång. Jag lyfte bland annat upp denna fråga i de förhandlingar som pågick om TTIP-avtalet. Det var Sveriges röst i rådet som såg till att frågan kom att diskuteras till och med där.
Nu avbröts ju detta på grund av det som hände i USA, men frågorna finns med i EU:s diskussioner och återkommer alltid där. Sverige är ett föregångsland. Vi är världsledande på detta område. Vi ser också de allt fler frågor som kommer till Sverige: Hur gjorde ni? Hur har ni klarat av detta? Jag har talat med mina företrädare.
På 90-talet skrattade man lite åt Sverige. Nu kommer man och frågar hur vi gör och om vi kan hjälpa till. Vi är ett föregångsland och världsledande på detta område, ingenting annat. Det ska vi fortsätta att vara.
Sven-Erik Bucht (S):
Jag talar ofta med tyskarna. Den förra tyska ministern var på väg hit för att diskutera de här frågorna om antibiotikaresistens. De tycker att vi ligger så långt framme, så vi har en god kontakt med Tyskland i dessa frågor. Det nämndes här att vi har kommit väldigt långt i Sverige, men det finns mer att göra. Man ska aldrig slå sig för bröstet och säga att nu är vi färdiga.
Under de senaste fyra åren har det svenska engagemanget varit väldigt stort, och framgångarna har varit många när de här frågorna har diskuterats, inte minst på EU-nivå och internationell nivå. Vi är ett föregångsland. Vi har kunskaper och erfarenheter som kan bidra till att hjälpa många andra länder, och vi ska fortsätta med att bidra.
Det här är ett av Sveriges starkaste mervärden när produkterna ska ut på en internationell marknad, att vi har så låg antibiotikaanvändning. Det betalar sig. De svenska konsumenterna är beredda att betala mer. Internationella konsumenter i andra länder efterfrågar svenskt kött, inte för att det är billigt utan för att vi har en hög livsmedelssäkerhet och en låg antibiotikaanvändning.
Just därför säger man i Hongkong, Kina och Tokyo: Vi vill köpa era produkter. Det här är svenska mervärden som vi ska vara stolta över. Vi ska hålla den blågula fanan högt. Jag är beredd att göra det, och det roligt att höra att Alliansen inte bara ser allt i svart. Den här gången såg ni det i lite ljusare perspektiv för det här landet. Tack ska ni ha för en bra debatt!
Sven-Erik Bucht (S):
Johan Hultberg har frågat mig vad orsaken är till att arbetet med det nationella skogsprogrammet har dragit ut på tiden. Vidare har Johan Hultberg frågat mig om jag innan mandatperioden är slut kommer att presentera ett förslag till ett nationellt skogsprogram. Inriktningen för skogspolitiken ligger fast. Den svenska skogspolitiken bygger på de jämställda målen om produktion och miljö.
En grundläggande del av skogspolitiken är skogsbrukets sektorsansvar och skogsägarnas frihet under ansvar. Likaväl som att skydd och miljöhänsyn ska öka är en ökad produktion av skoglig råvara viktigt i en omställning till ett biobaserat samhälle och för att fasa ut fossil energi.
Arbetet med det nationella skogsprogrammet leds av visionen att skogen, det gröna guldet, ska bidra till jobb och hållbar tillväxt i hela landet samt till utvecklingen av en växande bioekonomi. Skogen i Sverige har en stor roll att spela i övergången till en cirkulär och biobaserad ekonomi och ett fossilfritt Sverige.
I en växande bioekonomi måste vi säkra ett hållbart uttag av skogsråvara som också säkerställer biologisk mångfald och sociala värden. Skogsbruket har stor betydelse för att nå miljökvalitetsmål och generationsmål inom miljömålssystemet samt Agenda 2030. Regeringen anser att fler naturskogar ska skyddas och att miljöhänsynen ska öka i den brukade skogen.
Det krävs mycket tid och tålamod för att väga samman alla intressen och mål i arbetet med ett nationellt skogsprogram. Det är viktigt att regeringen presenterar ett skogsprogram som är väl avvägt, balanserat och till stöd för visionen för skogsprogrammet. Jag vill också passa på att understryka att skogsprogrammet består av flera delar, såväl dialogprocess som strategi och handlingsplan.
Dialogprocessen i sig har genererat många goda idéer och nätverk. Regeringen och alla andra inblandade förvaltar arbetet och vi ser aktiviteter på regional nivå som går i visionens anda. Regeringens ambition är att under mandatperioden presentera en strategi för ett nationellt skogsprogram baserat på underlag från skogsprogrammets dialogprocess och att utarbeta en handlingsplan för genomförande.
Sven-Erik Bucht (S):
Jag skulle vilja säga så här: Vi har inte kommit med någon ny lag, nya spelregler eller nya föreskrifter. Den lag och de spelregler som gäller skapades av den förra regeringen, alliansregeringen, 2010. Det är detta som nu prövas om de håller i rättssystemet.
Jag kan inte gå in i rättssystemet och ska över huvud taget inte bedöma det här.
Men en sak lovar jag, och det har jag sagt offentligt tidigare: Om det skulle visa sig att de lagar och föreskrifter som finns och som Alliansen satte på plats kommer i konflikt med äganderätten är jag den första att se över den lagstiftningen.
Äganderätten är inget annat än central för regeringen. Som i många andra frågor målar ni en mörk bild. Även kring det gröna guldet målar ni upp en mörk bild. Det pågår en enorm aktivitet i svenska skogar. Det pågår en enorm investeringsaktivitet i svensk skogsindustri. Den är historisk.
Bilden är inte bara mörk. Men på något sätt vill Alliansen svartmåla på område efter område. Jag vet inte om det beror på att det är valår. Man ska tydligen tala illa om Sverige. Själv vill jag vara en ambassadör för Sverige och för svensk skog och svenskt skogsbruk. Jag vill inte vara en mörkrets man; jag vill vara en ljusets man. Jag tror på svensk skog och svensk skogsindustri.
Vi behöver ett nationellt skogsprogram. Det var precis i sin linda när vi tillträdde. Den förra regeringen hade inte gjort mycket, knappt någonting. Men jag lovar er att vi har haft enormt hög aktivitet kring det nationella skogsprogrammet.
Det har varit programråd, arbetsgrupper och otaliga undergrupper liksom dialoger runt om i landet, både regionalt och nationellt. Min ambition är att ta fram ett nationellt skogsprogram innan den här mandatperioden är slut. Men det ska vara ett bra skogsprogram. Frågan är komplex, och det finns många delar.
Jag kommer att göra allt för att få fram det här. Jag kommer också att se till att förändra sådan lagstiftning som inte håller måttet vad gäller äganderätten. Det är som sagt andra som har satt den på plats.
Sven-Erik Bucht (S):
Min ambition är att presentera ett nationellt skogsprogram innan den här mandatperioden är över. Ibland tar saker och ting lång tid. Särskilt i demokratier krävs det processer. Det krävdes en lång process när det gällde livsmedelsstrategin. Jag hörde otaliga borgerliga ledamöter säga det flera gånger. Men den kom till slut.
Den blev väldigt bra, och man ställde upp på den gemensamt. Vi behöver ett nationellt skogsprogram. Jag håller med Hultberg och ledamoten Magnus om de här sakerna. Vi behöver det, inte minst utifrån skogens betydelse för det här landet. I början av 1900-talet var Sverige ett av Europas fattigaste länder.
Vi gick till att vara ett av de rikaste länderna, bland annat på grund av att vi kunde nyttja skogen på ett bra sätt. Skogsindustrin har varit med och byggt välfärden - byggt skolor, byggt utbildning, byggt äldreomsorg och byggt barnomsorg. Den har bidragit och måste fortsätta att bidra. Vi har en enorm export, 125 miljarder årligen. Det sysselsätts totalt ungefär 200 000 människor med de bieffekter som finns.
Skogen är en enorm resurs för att ställa om till en biobaserad ekonomi. Den är en enorm resurs för jobben och för de sociala värdena. Vi har också närapå fördubblat vårt samhälles skogsförråd på 100 år från 1,7 miljarder kubikmeter till 3,4 miljarder kubikmeter. Vi har alltså ett hållbart skogsbruk, vill jag påstå. Det finns de som säger att vi inte har det, men jag brukar påstå att vi har det.
Vilket land har ett mer hållbart skogsbruk än Sverige? Det har jag ännu inte hört. Sedan kan det alltid bli bättre. De delarna finns också i skogsprogrammet. Hur ska vi göra det bättre och mer hållbart? Vi har en vision som talar om det hållbara också, vilket är viktigt. Det är också väldigt viktigt att vi har ett väl balanserat skogsprogram.
Nyckelbiotopsinventeringen innebär inte att den berörda skogen skyddas. Vi kan dock sedan införa formella skydd på grundval av inventeringen, och det ska vi givetvis göra. Jag vet - och det vet ni också som ledamöter - att Miljömålsberedningen sa att 150 000 hektar till skulle skyddas.
Den tidigare alliansregeringen tog också det beslutet till riksdagen. Vi har 90 000 hektar kvar för att klara det etappmålet - som man i bred politisk enighet har fastslagit. Vi är överens om att man ska göra det. Den här regeringen har avsatt pengar för att klara av det, men jag noterar att det inte finns pengar avsatta i era budgetförslag, Johan Hultberg och Magnus Oscarsson.
Om ni står fast vid det beslut som finns om 150 000 hektar och det är 90 000 hektar kvar, hur har ni tänkt fixa det? Har ni tänkt att bara ta dessa hektar utan att ersätta skogsägarna, eftersom ni inte har pengar i budgeten?
Sven-Erik Bucht (S):
Som jag nämnde i mitt tidigare inlägg betyder skogen enormt mycket för Sverige - enormt mycket. Vi har ett hållbart skogsbruk. Vi kan givetvis alltid fortsätta att förbättra det, och det är viktigt att vi diskuterar de frågorna och får ett ambitiöst skogsprogram som ser till alla skogens värden.
När det gäller det Hultberg var inne på, nämligen att höja produktionen, kan vi titta på den senaste riksskogstaxeringen. Där är man inne på just det: Man talar om möjligheten att ta ut större volymer ur skogen, men man pekar också på att det genom vissa insatser går att ytterligare öka produktionen. Jag tror alltså att vi måste diskutera både miljömål och produktionsmål.
De är jämställda i skogspolitiken, och det är frihet under ansvar som är grunden för detta. Jag avslutar där och tackar för en bra och ändå framsynt debatt.
Sven-Erik Bucht (S):
Jesper Skalberg Karlsson har frågat mig hur jag och regeringen avser att verka för ett levande skärgårdsfiske, bland annat med hänsyn till säl- och skarvbeståndens utveckling. Jag är medveten om att mängden skarv lokalt kan uppfattas som problematisk. Naturen i anslutning till häckningsplatser för skarv förändras, vilket kan uppfattas som negativt. Jag är även medveten om att sälarna orsakar skada eftersom de tar fisk direkt ur fiskenäten och förstör fiskeredskap.
Det finns också indikationer på att säl och skarv kan ha en negativ effekt på kustfiskebestånden. Regeringen har varit tydlig med att vi vill se ett livskraftigt fiske längs Sveriges kust. Genom de medel som regeringen avsatt för redskapsutveckling har också flera sälsäkra redskap utvecklats, till exempel torskburar.
Havs- och vattenmyndigheten får även under 2018 använda medel för fortsatt utveckling av selektiva och skonsamma redskap, i samverkan med fiskenäringen och Sveriges lantbruksuniversitet. Yrkesfiskare kan även fortsättningsvis få viss ersättning för uppkommen skada orsakad av säl.
För att minska effekterna av skarvskadorna finns det inom havs- och fiskeriprogrammet stöd till investeringar i utrustning som avser att skydda redskap och fångster från fåglar som skyddas av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/147/EG. Ökningen av det häckande beståndet av skarv i landet som helhet har avstannat, och beståndet har minskat något under de senaste åren.
Det är viktigt att följa utvecklingen av skarvpopulationen för en långsiktigt hållbar förvaltning. Naturvårdsverket bedömer att skarven har gynnsam bevarandestatus. Förvaltningen av skarv är regionaliserad, och om det är motiverat kan länsstyrelserna besluta om skyddsjakt.
Naturvårdsverket redovisade ett regeringsuppdrag om förutsättningarna för samt förslag till hur licensjakt på säl bör utformas och hur skyddsjakten på säl kan effektiviseras i syfte att uppnå beslutad tilldelning. Regeringen följer frågan noga men har i dagsläget inga sådana förslag.
Naturvårdsverket har även avrapporterat regeringsuppdrag dels om hur möjligheterna till jakt på allmänt vatten kan förenklas, dels om förutsättningarna för att möjliggöra jakt i Sveriges ekonomiska zon. Ärendena är under beredning i Regeringskansliet. Jag som ansvarigt statsråd har inte för avsikt att föregripa denna beredning. Den 11 december i fjol deltog ett flertal myndigheter och organisationer i ett rundabordssamtal om säl, efter inbjudan från Näringsdepartementet.
Det fördes en gemensam diskussion avseende möjligheter och utmaningar med sälens livskraftiga populationer samt hur sälen kan förvaltas på ett hållbart sätt. Regeringskansliet överväger hur de synpunkter som framkom under samtalet kan hanteras.
Sven-Erik Bucht (S):
Skärgårdsfisket är en prioriterad fråga för mig och för regeringen. Jag delar Skalberg Karlssons oro över skärgårdsfiskets många utmaningar och de senaste årens utveckling, både när det gäller yrkesfiskarnas möjligheter till fiske och när det gäller möjligheterna att bedriva fritidsfiske. Detta är i allra högsta grad en viktig landsbygdsfråga.
Det handlar om sysselsättning, inte bara för fiskare utan också inom besöksnäringen och alla näringar kring den, till exempel förädlingsindustrin. Denna fråga handlar också om de sociala värden som finns.
Vi får inte glömma bort att det inte bara är säl- och skarvpopulationen som bidrar till skärgårdsfiskets utmaningar. Inte minst i Östersjön och Bottniska viken har vi delvis en miljö med hårt fiskade bestånd. Även klimatförändringar och övergödning påverkar i väldigt hög grad.
Det finns i dag en alltför stor population av såväl säl som skarv, även om skarvpopulationen har börjat att gå nedåt de senaste åren. Det finns tydliga indikationer på att sälen och skarven har en negativ effekt på kustfiskebeståndet. Det finns ju skyddsjakt för det här.
Det som är tråkigt är att man inte utnyttjar den kvot till skyddsjakt som finns. Under de senaste åren har kvoten för säl varit ungefär 1 000, men man utnyttjade bara hälften. Vi måste alltså även få med jägarna i denna process. Sedan finns det ett problem med just säl på grund av EU:s beslut om att man inte får nyttja dessa resurser kommersiellt.
Det var något som Sverige och Finland motsatte sig under den långa processen kring detta. Tyvärr hjälpte det dock inte, utan det blev 26 mot 2. Vi kan inte göra någonting åt det, utan vi får acceptera att det är på det sättet. Som jag nämnde har vi haft rundabordssamtal. Vi har haft väldigt många diskussioner med forskare, myndigheter och intresseorganisationer om detta.
Vi överväger nu vilka åtgärder vi ska vidta, och jag vill inte föregripa den processen.
Sven-Erik Bucht (S):
Återigen: Jag delar interpellantens oro när det gäller populationen av säl och skarv och hur de påverkar skärgårdsfisket. Vi verkar också vara överens om att den klimat- och miljöpåverkan som finns är stor.
Jag vill därför passa på att lyfta fram vår omfattande satsning på 600 miljoner kronor i budgetpropositionen 2018 för åtgärder mot övergödning, åtgärder för att ta hand om läkemedelsrester, sanering av miljögifter, inklusive åtgärder kring läckande vrak, åtgärder mot plast i havet och så vidare.
Det är väldigt viktigt att vi tar ett helhetsgrepp kring havet och det som i allra högsta grad påverkar skärgårdsfisket. Det finns också ett myndighetsanslag för att restaurera lek- och uppväxtplatser för skärgårdsarterna.
För det småskaliga yrkesfisket, som Oscarsson är inne på, finns det särskilda medel som hanteras av Havs- och vattenmyndigheten för att bygga upp diversifiering av fiskarnas företag för att de ska kunna leva på småskaligt yrkesfiske. Tyvärr har jag ingen tidsplan i dag.
Beredning pågår, så jag hoppas att ni har förståelse för att jag inte kan ge något besked i dag om var vi kommer att landa och heller inte om exakta tidsplaner.
Sven-Erik Bucht (S):
Avslutningsvis vill jag säga att regeringen har valt ett brett angreppssätt med de verktyg som finns för att uppnå en hållbar förvaltning av våra fisk- och djurarter. Men man måste jobba såväl regionalt som lokalt för att förbättra fiskens livsmiljö i Östersjön. Vi måste också ta hand om Östersjöns miljö på ett bra sätt.
Det handlar inte bara om jakten på säl och skarv, som är en del som vi diskuterar. Jag hoppas kunna återkomma under den här mandatperioden, men jag kan inte ge någon tidsplan. Tack för en bra debatt!
Sven-Erik Bucht (S):
har frågat mig när regeringen avser att återkomma med konkreta förslag för att uppnå de föreslagna målen för en sammanhållen landsbygdspolitik och hur regeringen avser att följa upp huruvida målen är uppfyllda eller ej. Den proposition om en sammanhållen landsbygdspolitik som regeringen överlämnat till riksdagen lägger fast inriktningen för en ny politik för Sveriges landsbygder. Propositionen innehåller ett förslag till övergripande mål för den sammanhållna landsbygdspolitiken.
Formuleringen av målen överensstämmer med det övergripande mål som Parlamentariska landsbygdskommittén föreslog men med ett tillägg om en långsiktigt hållbar utveckling i hela landet. Det är viktigt att det görs en ändamålsenlig uppföljning och utvärdering av den sammanhållna landsbygdspolitikens mål. Regeringen avser att följa upp målen för den sammanhållna landsbygdspolitiken, och en fördjupad uppföljning avses regelbundet lämnas till riksdagen.
Regeringen kommer vidare att ge en lämplig myndighet i uppdrag att i samråd med andra berörda myndigheter och aktörer ta fram ett system med relevanta indikatorer som kan användas för att löpande mäta måluppfyllelsen. Landsbygdskommitténs föreslagna elva delmål bör ligga till grund för detta arbete. Samtliga förslag från Landsbygdskommittén hanteras i propositionen, och regeringen genomför helt eller delvis cirka två tredjedelar av förslagen.
Många av Landsbygdskommitténs förslag är sådana att det är regeringen som fattar beslut om dem. Regeringen har redan förverkligat ett antal av Landsbygdskommitténs förslag. Det gäller exempelvis omlokalisering av statliga jobb, utökad lokal statlig service och utbyggnad av kommunala lärcentrum. Flera åtgärder aviseras och beskrivs i propositionen, och regeringen kommer att fortsätta arbetet med att verkställa dessa satsningar.