KBLab/rixvox huggingface dataset:
Leif Nysmed (S):
Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i civilutskottets betänkande CU19. Förslaget är en första del av januariavtalet mellan oss socialdemokrater, miljöpartister, liberaler och centerpartister när det gäller regelförenklingar och innebär en större frihet för fastighetsägare att bygga altaner utan bygglov.
Många vill ha en möjlighet att vistas utomhus på en uteplats i anslutning till sin bostad, och det ses av många som en naturlig del av bostaden. En altan i anslutning till huset är ett alternativ då marken kan vara kuperad. De som i dag vill bygga en egen altan i anslutning till sitt hus behöver göra kvalificerade bedömningar av bestämmelserna för att gissa sig till om det behövs bygglov eller inte.
Exempelvis lyfter Boverket fram i sin rapport att det inte finns någon enhetlig tillämpning av reglerna i frågan om när en altan kräver bygglov. Svårtillgängliga och kanske till och med inkonsekventa regler som kan uppfattas som omotiverade kan medföra att legitimiteten för regelverket undergrävs och ifrågasätts.
Med förslagen till beslut i betänkandet vill vi få regelverket att stämma bättre överens med vad många tror sig och anser sig ha rätt att utföra på sin fastighet.
Förslaget innebär att altaner får uppföras vid en- eller tvåbostadshus eller tillhörande komplementsbostadshus utan bygglov om altanen byggs inom 3,6 meter från bostadshuset, inte är högre än 1,8 meter och inte placeras närmare tomtgränsen än 4,5 meter, såvida inte grannen medger att altanen kan byggas närmare. En sådan altan får strida mot detaljplan och områdesbestämmelser.
Detta gäller även en lägre altan som enligt rättspraxis inte omfattas av plan- och bygglagens regler om bygglov. När det gäller byggnader och bebyggelseområden som är särskilt värdefulla från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt ska kraven på bygglov och detaljplan och områdesbestämmelser fortfarande gälla oförändrat.
Förändringarna bedöms sammantaget innebära en sådan förenkling av regelverket för altaner att det inte är motiverat att se över regelverket för bygglov i sin helhet, vilket en del remissinstanser lyft fram. Snarare tydliggörs regelverket, och enligt Boverket innebär regelförändringen att den rättspraxis som utvecklats för altaner nu till stora delar kodifieras i lag.
Sammantaget innebär förslagen att möjligheterna att anordna en altan i anslutning till bostadshus underlättas, dels genom att regelverket för altaner förenklas på ett betydande sätt, dels genom att fler får möjlighet att uppföra en altan i anslutning till bostadshuset. Och återigen hävdar jag att regelverket för altaner bättre överensstämmer med vad många tror sig och anser sig ha rätt att utföra på sin fastighet med de nya bestämmelserna. Fru talman!
Jag vill återigen yrka bifall till utskottets förslag.
Leif Nysmed (S):
Lars Beckman anför att detta skulle vara ett bostadspolitiskt förslag, vilket jag ställer mig väldigt frågande till. Vi talar ju om altaner, och det är ingen som ska bo på altaner. Det här handlar om en regelförenkling för att underlätta för människor att skaffa sig en altan att vistas på utan att behöva begrunda dagens lagtolkningar och rättspraxis. Lars Beckmans inlägg är väldigt märkligt.
För det andra tycker jag att man i debatter i kammaren ska hålla sig till de ämnen som diskuteras. Det finns inget i propositionen som nämner bostadsbyggandet. Det handlar om ett underlättande av byggande av altaner, alltså att man får större frihet att bygga altaner, om nu någon har missuppfattat detta. Uppenbarligen behövs det en regelförenkling för att alla ska förstå att det är detta det handlar om och att det inte handlar om bostadspolitik.
Men vi är ändå inne på bostadspolitik, och jag tänkte ändå svara på de frågor som Lars Beckman ställde. Jag upprepar vad jag sa om vad som byggdes under förra mandatperioden senast jag var uppe i talarstolen: Under 2015 tillkom 35 000 bostäder i flerfamiljshus, under 2016 var det 45 000, 2017 var det 50 000 och 2018 var det 45 000.
Om man tittar på nybyggnationen av bostäder under första kvartalet i år kan man se att den ligger ungefär i linje med 2018. Det är alltså inga jättetapp, och det är betydligt fler än vad som byggdes under de åtta åren med alliansstyre. Man kan inte bara skylla på den kris som var under ett antal av de åren, utan det handlar också om politisk vilja.
Utöver de tusentals lägenheter jag räknat upp kan jag också nämna att det påbörjas ungefär 10 000-15 000 småhus per år. Det är en ambition som vi har och vill fortsätta med. Däremot måste man förstås se till att det byggs bostäder som människor kan efterfråga.
Leif Nysmed (S):
Lars Beckman raljerar lite men missar en viktig del i bostadspolitiken. Vi har återinfört investeringsstödet, som gör det möjligt att få fram bostäder som människor har råd att efterfråga. Det är en förutsättning för att det över huvud taget ska byggas en enda bostad, oavsett om det är en hyresrätt, villa, bostadsrätt eller äganderätt.
Finns det ingen efterfrågan på bostäderna och tillräckligt med människor som har råd att köpa dem kommer de inte att byggas. Man måste ha klart för sig att taket för de dyra bostäderna är nått. Denna marknad är ganska mättad. Sveriges Byggindustrier konstaterade redan 2015 att vi skulle få detta resultat. Låt mig åter hänvisa till den rapport som lades fram då. På s. 30 har de räknat på detta. Det är Evidens och Veidekke som ligger bakom rapporten.
Läs den och begrunda! När man ser hur många tusen bostäder som har byggts förstår man att vi är uppe i denna nivå. Vi har också januariavtalet, där fyra partier tar ansvar för Sverige och går vidare med att genomföra omfattande regelförenklingar och förkorta planprocessen för att få fram bostäder snabbare. Det gjordes även en hel del under föregående mandatperiod.
Vi hade ett 22-punktsprogram som vi var överens om över blockgränserna och som det har jobbats med. Att stå här och säga att det inte har skett något är därför inte med sanningen överensstämmande. Jag tycker att vi bör höja debattnivån lite grann i dessa talarstolar.
Leif Nysmed (S):
Larry Söder frågar varför vi inte är beredda att korta tiden. Jag ska villigt erkänna att jag inte är särskilt väl insatt i frågan, vilket Larry känner till. Men vad jag känner till finns det ändå en viss flexibilitet; man kan göra en bedömning från fall till fall och kan ha kortare tider. Den möjligheten är bra. Jag tycker nog att det kan bli tufft att hinna med på tre år.
Men jag uppfattar det som att Larry Söder föreslår att det ska finnas betalningsfria månader även med det kortare förslaget, vilket jag inte har uppfattat det som när jag har läst förslaget. De betalningsfria månaderna, som ändå finns i dag, är viktiga. Det är som sagt hård press på de personer som är i skuldsanering just nu. Man kan behöva få andrum och ha möjlighet att ha en krona över, kanske över sommaren, för att kunna ha semester och kanske även till jul och nyår.
Som jag har uppfattat det finns det en flexibilitet i systemet som är på fem år. Det måste alltså inte vara fem år.
Leif Nysmed (S):
Jag kan tyvärr inte ge ett direkt svar på Larry Söders fråga huruvida vi socialdemokrater är beredda att korta ned perioden, vilket han känner till. Jag tycker dock att det är viktigt med en flexibilitet i systemen. Vi har ju ändå en pragmatisk hållning, och om det finns någon möjlighet finns det ingen anledning att hålla på och betala av i fem år. Det är min ingång i det hela. Men jag kan tyvärr inte ge ett konkret svar.
Leif Nysmed (S):
Jag noterar att Carl-Oskar Bohlin hänger upp sig på de risker som både vi och myndigheterna lyfter fram och tillskriver oss socialdemokrater dessa åsikter. Vi lyssnar på de experter som yttrar sig i olika frågor och tar till oss vad de säger. Det gör vi i andra frågor också. Vi kan faktiskt ändra åsikt, vilket vi återkommer till i andra ärenden framöver.
När myndigheter lyfter fram risker med sådana här förslag tycker jag att det känns lite märkligt att tillskriva oss i Socialdemokraterna dessa uppfattningar och säga att vi är emot företagare. Jag tycker att jag var ganska tydlig i mitt inledande anförande. Det handlar inte bara om att vi ser till de bolag som har hamnat i kris just nu, utan företag kan drabbas ytterligare om man fortsätter med det här. Det handlar också om de borgenärer som finns.
Detta öppnar upp för olika möjligheter att begära pengar i förskott och andra betalningsdelar. Det kan vara fråga om att säkra tillgångar som andra borgenärer har. Det här kan öppna upp marknader som kanske inte är önskvärda. Det handlar inte om att vi skulle vara emot de företag som drivs, utan snarare om att vi ser riskerna för många andra företag runt omkring. Det är spridningseffekten för andra borgenärer som vi är oroliga för.
Du kan inte komma och påstå att vi är företagsfientliga, Carl-Oskar Bohlin. Snarare skulle jag vilja säga att vi är väldigt företagsvänliga när vi försöker se helheten i problematiken. Vad gäller de företag som nu riskerar att gå omkull på något sätt av någon anledning kanske det är andra ekonomiska incitament vi ska försöka hjälpa dem med. Det gäller att se till att det finns en efterfrågan på deras varor och tjänster.
Tycker Carl-Oskar Bohlin att det resonemanget är konstigt?
Leif Nysmed (S):
Carl-Oskar Bohlin uttalade mitt namn många gånger, så nu borde de flesta i alla fall veta vad jag heter. Jag tycker att debatten blir lite tramsig när vi håller på så här. Vi resonerar och försöker komma fram till bra lösningar. Mitt och vårt synsätt är att det är efterfrågan på varor och tjänster hos de här företagarna som har minskat. Det är därför de har problem som gör att en hel del går i konkurs. Det är också därför vi måste jobba just med efterfrågesidan.
Man ska inte under en längre period fortsätta att driva företag med bristande betalningsförmåga, för då riskerar man i slutändan att knuffa problemen framför sig. Jag ser gärna diskussioner om hur vi stimulerar efterfrågan på varor och tjänster för att rädda svenska företag och svenska arbetstillfällen. Jag tror att jag stannar där, för annars riskerar det här att bara bli politiskt käbbel. Men detta är min ståndpunkt.
Sist av allt vill jag tillägga att vi lyssnar på expertmyndigheterna och tar till oss de riskanalyser som de lämnar till oss. Jag tycker att det är en viktig sak att göra.
Leif Nysmed (S):
Om vi skulle följa Boverkets förslag skulle vi inte ha lagt fram det här förslaget över huvud taget. Det står tydligt i propositionen. Det kan du läsa själv. Det är bara att bläddra upp sidorna. Vi väljer dock att gå fram med just bostadsdelen och möjliggöra för dem som vill bygga en bostad av sitt attefallshus att kunna göra det. Det ska kunna ske så snart som möjligt redan nu från mars. Det trodde jag att vi var överens om i utskottet. När det gäller det rättsliga läget har vi ingenting emot att man ska kunna utöka den andra delen till 30 kvadratmeter.
Men det är utifrån det rättsliga läget som det är problematiskt att gå fram med större förändringar. Därför väljer vi att ta den del som vi tycker är viktigast, och det är bostadsdelen. Komplementbostadshusen kan utökas med fem kvadratmeter. Sedan förstår jag inte riktigt. Om vi bygger ett bostadshus i form av ett attefallshus, varför skulle det vara så konstigt att man vill ha ett sjyst badrum eller en sjyst toalett? Vad är det problematiska i det? Det är en möjlighet som öppnas och inte ett måste.
Vi har lite olika uppfattningar i den frågan. Det märker jag. Vi kommer nog inte att lösa den frågan här i talarstolen. Det är något som öppnar valfriheten för dem som kommer att kunna få en bostad i ett attefallshus framöver. Vi får väl återkomma till den andra frågan, som jag inte tror att vi är så jätteoense om heller.
Leif Nysmed (S):
Jag förstår inte riktigt problematiken i det du säger, Carl-Oskar. De som väljer att bygga ett komplementbostadshus bör ha en toalett, eller hur? Det behöver vara en bra toalett, kan vi tycka. Det finns heller inte något krav på att den ska se ut på ett visst sätt. Det finns undantag, som vi har hävdat här. För dem som vill bygga en bastu finns det inte några krav på att de ska ha en toalett eller om de vill bygga en större friggebod.
Du kan bara bygga 25 kvadratmeter än så länge. Det är vad det hänger på. Men du behöver inte ha en toalett i friggeboden. Det kan vi stryka på en gång. Det gäller just komplementbostadsdelen. Det är viktigt att vi går fram med just bostadsdelen. Den är ändå pudelns kärna i detta. Vi vill redan nu öka möjligheten innan vi har fått igenom några förändringar. Utredningen tittar på det stora om hur vi undviker att krocka med Europakonventionen.
Det måste vara vårt mål att inte göra det. Detta är en lite mindre del. Skulle vi ha hela delen och tillåta att alla attefallshus får vara 30 kvadratmeter skulle det bli ett mycket större frånsteg än vad det är i dag. Vi får väl se om vi har gjort den bedömningen rätt eller inte när vi fortsätter behandlingen i utskottet. Det ska bli intressant att se vad Lagrådet säger till oss i sitt remissyttrande. Det kan möjligtvis få mig att ändra uppfattning om det har en bra argumentation för det. Men just nu ser inte jag den möjligheten.
Det viktiga är att vi får gå vidare med bostadsdelen för att också kunna skapa fler attraktiva bostäder i attefallsformen.
Leif Nysmed (S):
Larry Söder undrar varför jag vurmar för investeringsstödet. Det är en rent praktisk och pragmatisk fråga. Jag vet att det i slutändan ger lägre hyror än de hyror som tas fram genom presumtionssystemet som finns i dag, presumtionshyrorna. Det är det helt avgörande.
Ska vi bygga bostäder - oavsett om det är ägt boende eller hyrt boende - måste kostnaden ned för att normalinkomsttagare ska kunna efterfråga bostäder. Det är en pragmatisk fråga. Det är inte en ideologisk fråga eller någonting. Det är inget som Karl Marx har skrivit om tidigare i någon bok på 1800-talet. Det är en pragmatisk lösning som ger resultat.
Det sätter också press på övriga marknaden att hålla nere slutkostnaden för den som antingen ska köpa eller hyra sin bostad. Får vi inte fram fler hyreslägenheter kommer inte övriga marknaden som inte kan styras heller att hålla igen kostnaderna. Det är min uppfattning. Jag tycker att det behövs ett stöd som gör att normalinkomsttagare även kan efterfråga en nyproducerad bostad.
Leif Nysmed (S):
Larry Söder ställer frågan om jag är för eller emot ett bospar. Jag tycker att det är en intressant form att titta på. Vi har inte tagit ställning för eller emot det. Men ett bospar riktar sig till dem som har möjlighet att bospara. Alla människor har inte möjlighet att bospara även i ung ålder. Sedan måste vi komma ihåg att bostadspolitik någonstans handlar om att se till att människor kan ha en god bostad som man också har råd med.
Jag tycker att investeringsstödet är tydligt bostadspolitiskt, för det ger människor möjlighet att efterfråga en ny bostad. Det finns dock ett problem. Vi pratar hela tiden om att man ska öka belåningen för att få en bostad. Men det är ju begränsat till den del av befolkningen som har trygga anställningar och goda inkomster. Det finns de som har goda inkomster men inte trygga anställningar.
Vi har någonting som vi kallar för allmän visstidsanställning, som stökar till det för väldigt många. Då spelar det ingen roll om man har bosparat under hela sitt unga liv för att kunna köpa en bostadsrätt, för man kommer inte ens in på banken. Du får inte ens låna telefonen på banken, var det någon som sa. Jag tyckte att det var lite skämtsamt och roligt, men det var det kanske bara jag som tyckte. Det handlar alltså också om arbetsmarknadens politik i den här frågan om man ska kunna öka belåningen.
Vi har tyvärr i dag en stor grupp unga, upp till 35 år, inom Kommunal som inte ens är välkomna in på banken. Det är de här människorna vi också måste tänka på i sammanhanget. Större komplement-bostadshus Det är alltså inte bara att säga ja eller nej till bospar och tro att man har löst bostadspolitiken med det. Det krävs mycket mer, och det krävs mer omfattande frågor. Men jag är inte avvisande på något sätt till att diskutera bosparformen vidare.
Leif Nysmed (S):
Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i civilutskottets betänkande CU7. Regeringen föreslår i propositionen En utvecklad översiktsplan ering nya bestämmelser som syftar till att säkerställa en bättre kontinuitet i översiktsplaneringen. Vidare ska regelverket ge stöd för en god tillämpning, och översiktsplanen ska i högre utsträckning än i dag underlätta för efterföljande planering och prövning.
En av de viktiga delar som föreslås är att en aktualitetsprövning av översiktsplanen ska genomföras inom ramen för en planeringsstrategi. Detta ska ske i kommunfullmäktige senast 24 månader efter ett ordinarie val för att översiktsplanen ska anses vara aktuell. Vi socialdemokrater anser att en aktuell och tydlig översiktsplan är viktig för att kunna ha effektiva plan- och byggprocesser.
Därför anser vi också att en kommun som inte har en aktualiserad översiktsplan heller inte ska kunna använda sig av det enklare standardförfarandet vid framtagandet av detaljplaner. Om en översiktsplan inte är aktuell är det logiskt att allmänheten ges en bättre möjlighet att delta i detaljplaneprocessen. En inaktuell översiktsplan ger inte samma stöd i detaljplaneringen som i annat fall hade funnits.
Propositionen innehåller också en möjlighet att slutföra påbörjade detaljplaneärenden utifrån de förutsättningar som fanns när de startade. En kommun behöver därmed inte göra om vissa moment om översiktsplanen upphör att vara aktuell under detaljplaneprocessen. Vidare tycker vi socialdemokrater att det är bra att det slås fast att grunddragen för mark- och vattenanvändningen ska framgå av en karta.
Som framgår av skälen för förslaget sker detta i dagsläget i många kommuner, och det är en mycket viktig funktion och basen för att tydliggöra översiktsplanen. En markanvändningskarta är dessutom ett viktigt verktyg för dialogen om hur kommunens fysiska miljö bör utvecklas.
Därför tycker vi också att det är bra att i lag föreskriva denna skyldighet då det framkommit remissynpunkter om att det förekommer översiktsplaner där markanvändningskartan är otydlig eller helt saknas. Fru talman!
Till sist vill jag bara poängtera att vi socialdemokrater är av den uppfattningen att om arbetet med ytterligare förenklingar av PBL ska vara möjligt är det av yttersta vikt att grundarbetet, som översiktsplanen faktiskt är, också är aktualiserat för att vara användbart. Som byggnadsarbetare vet jag att om man slarvar med grundarbetet riskeras hela huset. Fru talman!
Jag vill återigen yrka bifall till förslaget i civilutskottets betänkande CU7.
Leif Nysmed (S):
Jag har en fråga till statsrådet Per Bolund. Vi återinför nu det investeringsstöd för byggande av billigare hyresbostäder som Moderaterna, Kristdemokraterna och Sverigedemokraterna abrupt satte stopp för. Därmed stoppade de flera tusen hyreslägenheter. Vilka förutsättningar ser statsrådet att snabbt komma igång med byggandet av dessa hyreslägenheter och även nytillkomna projekt? Behovet är ju otroligt stort av prisvärda hyreslägenheter.
Leif Nysmed (S):
Redan i januari 2015 konstaterade Sveriges Byggindustrier att det fanns begränsad efterfrågan på de dyra bostäder som producerades. Man beräknade att max 170 000 skulle kunna produceras under de förutsättningarna - och priserna har ju inte sjunkit på bostäder. Det här märks nu när inbromsningen på bostadsmarknaden sker, och därför är det viktigt att vi fortsätter med satsningen på billigare hyresrätter som normala löntagare faktiskt kan efterfråga.
Hur avser regeringen att arbeta för att allmännyttan i landet ska sätta spaden i backen och jobba?
Leif Nysmed (S):
Jag har en fråga till justitieminister Morgan Johansson. Min fråga handlar om myndighetskontrollen av byggbranschen och även svensk arbetsmarknad. Det har rapporterats i medierna om ett omfattande fusk i exempelvis byggbranschen. Det handlar om brister i personalliggare, om att ett stort antal personer arbetar illegalt i Sverige och om brister i arbetsmiljön, vilka också har lett till ett stort antal dödsolyckor. Detta är klandervärt.
Min fråga är: Vad gör regeringen för att motverka den här typen av missbruk och för att motverka oseriösa arbetsgivare?
Leif Nysmed (S):
Jag yrkar bifall till förslaget i civilutskottets betänkande CU22. Regeringen föreslår här att en privat initiativrätt införs vid detaljplanehandläggning. Det innebär i korthet att om en kommun lämnar ett positivt planbesked enligt plan- och bygglagen kan en fastighetsägare, en byggherre eller någon annan som tagit initiativ till planläggning börja ta fram planeringsunderlag.
Kommunen ska då redovisa vilket planeringsunderlag som kan förväntas behövas. Kommunen ska dock ha kvar ansvaret för att säkerställa att underlaget visar planeringsförutsättningar på ett korrekt och tillförlitligt sätt.
Syftet med förslaget är att snabba på planprocesser genom att planintressenter ska kunna påbörja arbetet med att ta fram planeringsunderlag innan kommunen har möjlighet att påbörja planläggningen. Vi socialdemokrater tycker att det här är ett balanserat förslag. Å ena sidan ges planintressenter ett större inflytande över planprocessen. Samtidigt kan de komplettera kommunens arbete.
Å andra sidan bibehålls kommunens planmonopol, vilket är ett viktigt demokratiskt instrument för att kommunerna ska kunna axla det ansvar för bostadsförsörjning, infrastruktur, kommunal och allmän service med mera som åligger en kommun. Fru talman! Jag vill återigen yrka bifall till förslaget i civilutskottets betänkande CU22.
Leif Nysmed (S):
Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i civilutskottets betänkande CU24. EU-kommissionen har kritiserat Sveriges implementering av MKB-direktivet. MKB-direktivet innebär att för vissa byggprojekt som antas medföra en betydande miljöpåverkan ska göras en bedömning av deras miljöpåverkan innan de tillåts komma till stånd, vilket jag kan tycka är rimligt.
Regeringen har utifrån den kritiken föreslagit förtydliganden i plan och bygglagen utifrån vad som i dag redan gäller. Alltså är det ingen utvidgad lagstiftning vi pratar om, som en del påstår och som en del tror.
I en tid då medvetenheten alltmer ökar om människans påverkan på klimatet och miljön - det gavs en noggrann redogörelse i förra ärendet - känns det märkligt att det ens finns reservationer i betänkandet. Förslaget i propositionen från regeringen handlar om förtydliganden av i dag gällande rätt.
Är man emot att den förtydligas måste man också ställa sig frågan vad vitsen är med att gällande rätt ska vara otydlig. Man kan undra om moderater, kristdemokrater och sverigedemokrater vill luckra upp gällande rättspraxis, och i så fall till vilken nytta. Är det fel att vi faktiskt gör en bedömning av sådana projekt som har betydande miljöpåverkan?
Jag tycker att det är märkligt. Om ett projekt anses ha betydande miljöpåverkan kan man tycka att det är logiskt att det inte råder oklarheter om lagstiftningen. Som jag har sagt vid tidigare debatter är det långsiktighet och tydlighet som efterfrågas av de allra flesta parter inom planering och byggande.
I det här fallet anser vi socialdemokrater att det finns ett behov av att tydliggöra vad som faktiskt gäller. Det ger bra förutsättningar för planering och byggande. Fru talman! Jag vill återigen yrka bifall till förslaget i civilutskottets betänkande CU24.
Leif Nysmed (S):
Även min fråga går till Lena Hallengren. En moderatledd koalition har styrt i Huddinge i snart 15 år. Resultatet av det är bland annat att Huddinge har en lärartäthet som tillhör de lägsta i landet, färre elever som klarar kunskapskraven och en sjukfrånvaro som tillhör de högsta i landet. Coronapandemin har dessutom blottat brister inom inte minst äldreomsorgen.
Den socialdemokratiskt ledda regeringen har skjutit till stora resurser till välfärden; för Huddinges del handlar det om 224 miljoner. Moderaternas svar i Huddinge är att sänka skatten med 27 miljoner och att på ett extrainsatt nämndmöte med en veckas varsel, mitt under rådande pandemi, besluta om att lägga ned den kommunala hemtjänsten.
Min fråga till ministern är: Hur ser du på att man lägger ned en hel kommunal hemtjänst med 750 brukare och 160 anställda för att spara pengar samtidigt som man sänker skatterna och samtidigt som regeringen har satsat pengar - stora resurser - på att förbättra välfärden?