Göran Hägglund (KD):
Några av inläggen har börjat ungefär så här: Som förväntat vill Göran Hägglund inte tala om i detalj hur det här ska lösas. Vad ska vi ha en socialminister till? Svaret är som väntat: Sverige har en ordning där vi har olika politiska nivåer som har ansvar för olika saker.
Det är inte vi på den nationella nivån som bedriver sjukvård, utan den bedrivs av vårdens huvudmän. Det ligger på den regionala nivån, på landstingsnivån. Så ska ansvarssituationen vara. Jag tror att det är viktigt att klargöra det.
I den här kammaren har vi ett antal gånger diskuterat sjukvården i Västerbotten och den ilska som finns upptänd hos människor som bor i Västerbottens inland när det gäller avstånd till sjukvård, möjligheter till sjuktransporter, ambulanser, tillgång till läkare och den vrede som man där känner över landstingsledningen i Västerbotten.
När jag ställs inför den här situationen säger jag: Det är en fråga för politikerna i Västerbotten. Jag vägrar att tro att socialdemokratiska eller andra politiker i Skåne är så valhänta att de inte lyckas få till stånd en vettig politisk debatt i Skåne om skattenivåer, om vårdens innehåll, hur man ska utveckla, förbättra och så vidare.
Det är självklart det vi har den regionala nivån till, att debattera och fatta beslut i den här typen av frågor. Det är väljarna som så småningom dömer av det. I det här fallet fick majoriteten ett förnyat förtroende, och det kommer att prövas igen 2014.
En av frågorna här lydde: Är statsrådet beredd att åka till Skåne och medverka till en lösning? Jag vågar nog påstå att jag har rest mer än någon annan socialminister för att föra dialog med landstingsledningarna. Vi har kört några varv hittills, och vi kommer att fortsätta.
Jag kommer att träffa skåningar igen, jag kommer att träffa västerbottningar och jag kommer att träffa jämtar och smålänningar för att diskutera utifrån ett antal punkter som vi har och utifrån den situation som råder i respektive län. Det kommer jag att fortsätta att göra för att fånga in synpunkter men också för att dela med mig av det som jag tycker att vi behöver sätta fokus på.
Marie Granlund frågar: Får Malmöbor likvärdig vård? Ja, Malmöbor ska ha likvärdig vård. Men vore det så att vi visste att vi hade en likvärdig vård i Sverige skulle vi inte behöva starta de projekt som vi nu gör som handlar om en strategi för likvärdig vård. Det finns skillnader. Människor kan behandlas på olika sätt på grund av ålder, på grund av etnicitet, på grund av socioekonomisk bakgrund eller geografiska skillnader. Det här är ett jätteproblem som vi måste jobba med.
Jag föreställer mig att det även i Skåne finns skillnader i hur folk bemöts, behandlas eller tas om hand inom vården. Det är någonting som vi ska jobba idogt med för att komma till rätta med. Det är inte acceptabelt. Det är inte i enlighet med de lagar som vi har på det här området. Vidare frågar Marie Granlund om åtgärder för en likvärdig vård.
Jag har berättat att det handlar bland annat om öppna jämförelser, om kvalitetsregister och strategin för god vård för att säkerställa att vi får en god och jämlik vård för alla människor oavsett var i landet de bor. Det är politikens uppgift. Jag har en uppgift, men kom ihåg att vi måste ha en vettig fördelning så att landstings- och regionnivån gör det som de ska göra. Sedan ska vi på olika sätt vara ett stöd.