Lars Beckman (M):
Tack för svaret, ministern! Jag vill också önska lycka till med ministerns viktigaste uppdrag: att vara bostadsminister. Det finns väldigt höga förväntningar på den här bostadsministern med tanke på vad som har gjorts tidigare, det vill säga väldigt lite. Fru talman! Boinstitutet har i en ungdomsbarometer frågat 2 989 unga mellan 15 och 24 år hur de vill bo.
På frågan hur de vill bo när de etablerar sig på arbetsmarknaden svarar de flesta, 40 procent, att de vill bo i villa. 31 procent vill bo i bostadsrätt. Hyresrätten kommer på tredje plats med 17 procent. Nästan ingen vill bo i andra hand. Det vill bara 1 procent göra. Och 1 procent svarar att de vill dela lägenhet med en kompis. Fru talman!
Det betyder att sju av tio vill äga sin bostad. Varför vill man göra det? Det var en av frågorna i samma undersökning. Jag blir glad av att läsa frisvaren. Man vill ha trevliga grannar, man ser det som en bättre investering och man vill ha en trädgård. Det betyder frihet och så vidare. Precis på det sättet var det när 40-talisterna fick sina barn.
Då byggdes det fantastiskt många småhus runt om i Sverige. Personer med normala inkomster kunde köpa sitt första hus. Jag är själv uppvuxen i Boden. Min pappa jobbade inom militären, och min mamma jobbade på sjukhus. De kunde, i 25-årsåldern, bygga hus i Boden. Hur många 25-åringar kan bygga hus i dag? Där har politiken misslyckats. Det är därför jag har ställt den här interpellationen till ministern.
Vad ska regeringen göra för att 40-talisternas barnbarn, som det i princip handlar om, ska kunna bygga hus? Hur ska man göra det möjligt för dem att flytta till eget hus, ha egen trädgård, ha en liten grönsaksodling och potatisodling. Hur ska man göra det möjligt för dem att gå ut på sin altan och sätta tårna på gräsmattan? Det är vad den här interpellationen handlar om. Det vi vet är att ministern hänvisar till en utredning som ska komma den 1 november.
Men vi vet också att det ska införas ett amorteringskrav. En av regeringens myndigheter meddelade häromdagen att man kommer att återinföra det. Det innebär att det kommer att bli allt svårare för unga att köpa hus, eftersom kalkylerna inte går ihop. Vi vet också att ungdomsarbetslösheten skenar. I Gävle, min hemstad, har långtidsarbetslösheten bland unga ökat med 35 procent på ett år.
Det första steget för att kunna äga en bostad är såklart att man har ett jobb. Annars kommer man inte att kunna köpa ett hus. Det är symtomatiskt att när jag säger att fler unga vill äga sin bostad och frågar ministern vad regeringen har för politik för det får vi ett svar: att det pågår en utredning. Men i slutet av sitt svar pratar ministern om hyresrätter. Det är alltså inte det interpellationen handlar.
Det jag har frågat är hur unga ska få möjlighet att äga sin bostad och vad regeringen har för politik för det. Det vore bra om ministern skulle kunna tala om klart och tydligt, bortsett från utredningen som ska komma med sin redovisning den 1 november, vad regeringen har för politik och vilka ambitioner ministern har. Tänk att få Sveriges finaste uppdrag, att vara bostadsminister!
Då måste man ha någonting mer i byrålådan än att en utredning ska redovisa sina förslag den 1 november. Jag tror att Sveriges unga är nyfikna på vilka verktyg ministern har i byrålådan för att fler unga ska kunna äga sitt första hus och ha sin egen grönsaksodling.