Ulla Löfgren (M):
Jag ber att få tacka ministern för svaret. Inledningsvis vill jag bara slå fast att det enda som näringsministern och jag förmodligen är överens om är att vår syn på statens roll som ägare av företag skiljer sig åt.
Medan jag menar att företag som agerar på en konkurrensutsatt marknad inte ska vara i statlig ägo menar näringsministern att statliga företag ska få slåss på den konkurrensutsatta marknaden och att de dessutom ska ge så god avkastning som möjligt. Nu är det tyvärr så att det är näringsministern som får bestämma och inte jag i det här fallet. Därför får jag koncentrera mig på att kontrollera hur näringsministern sköter uppdraget.
Och, herr talman, jag blir minst sagt upprörd över bristen på konsekvent styrning från regeringens sida. Låt mig först citera några rader ur näringsministerns svar: "Förvaltningen av de statliga företagen tar sin utgångspunkt i att det kapital som bolagen förvaltar ger god avkastning. Skulle vi ge avkall på det blir det konkurrenssnedvridningar." Låt mig då, herr talman, ge ett exempel och ställa ett par frågor till näringsministern.
I Post- och telestyrelsens rapport från granskning av Postens verksamhet från den 14 april 2004 står på s. 16 följande att läsa: Från och med den 1 januari 2003 höjde Posten normalportot för 20-gramsbrev från 5 kr till 5:50 kr. På grund av den pristaksbestämmelse som finns var detta första gången sedan den 1 mars 1997 som normalportot för enstaka brev kunde höjas.
Vid nämnda tidpunkt kunde emellertid Posten på grund av en lucka i det då gällande pristakets konstruktion höja portot för enstaka brev med i genomsnitt 30 %. Varför var det då så angeläget att höja brevportot, och varför vill Posten nu att pristaket ska slopas?
Jo, längre ned på samma sida står att läsa: Det som till största delen har bidragit till att det har varit en stor skillnad i prisutveckling mellan enstaka brev och sändningar torde vara den konkurrens som föreligger inom segmentet sändningar. I detta segment har Posten haft konkurrens från City Mail.
Detta har medfört avsevärda sänkningar av prisnivån i främst de områden där City Mail bedriver utdelningsverksamhet jämfört med övriga landet. PTS beräknar att prisnivån med hänsyn till inflationen ungefär halverats inom segmentet sändningar sedan början av 90-talet.
Det anmärkningsvärda i detta kan också läsas ut ur PTS rapport, nämligen att medan marknaden för enstaka brev har minskat från 65 % i den förra rapporten till 27 % i år har marknaden för segmentet sändningar ökat i motsvarande grad.
Posten har alltså höjt priset med 30 % på det marknadssegment där man saknar konkurrens och där marknaden minskar och sänkt priset med 50 % på det marknadssegment som ökar, men där man har konkurrens. När man läser detta är det lätt att förstå varför Posten inte har visat så positiva siffror, om man beskriver det lite lindrigt.
Varje kronas sänkning av portot inom det konkurrensutsatta segmentet försämrar nämligen resultatet med 2 miljarder kronor. Mina frågor till ministern i anslutning till detta är: Om nu näringsministerns främsta mål med statliga företag är att de ger god avkastning, varför har då inte departementet reagerat på Postens prissättningspolitik som så uppenbart gått ut på att eliminera konkurrensen i stället för att leverera pengar till statskassan?
Vilket ansvar känner näringsministern för att vårda den marknad som det är önskvärt ska uppstå när man avreglerar en tidigare monopolverksamhet?