KBLab/rixvox huggingface dataset:
Cristina Husmark Pehrsson (M):
Det är inte så vanligt att man har kritik mot att man får snabb kontakt med Försäkringskassan och andra myndigheter. Snarare har det varit så att det har gått lång tid ibland, kanske flera år innan man har fått besked. Nu ställs vi inför en situation där man vill ha en tidig kontakt. Det förstår jag, för det är en mycket svår situation.
Jag kan naturligtvis enbart prata rent allmänt om den här situationen, men det är en utsatt situation och man behöver ha besked. Det jag har fått fram handlar om att Försäkringskassan nu har ett serviceåtagande också för att människor ska kunna se när de kan förvänta sig att få ett besked och få sin ersättning.
När det gäller just närståendepenning står det i serviceåtagandet att 90 procent ska få sin ersättning inom 30 dagar. Det handlar naturligtvis ibland om att man behöver komplettera information eller att man har skrivit fel, men det jag har fått fram under dagen är att detta alltid följs, utom i april månad i år. Då har man varit lite över. Vad jag också har fått reda på är att ersättning mycket väl kan betalas ut retroaktivt.
Ansöker man i dag och får vänta på sitt besked får man ersättning från den dag man har ansökt. Man kan till och med få för tid innan man ens ansökte, därför att det kan vara en sådan prekär och svår situation. Man kanske inte kunde skriva och anmäla just då därför att man satt i en svår situation med en anförvant och närstående.
Det besked jag har fått i dag och kan förmedla här är att man ska kunna få ersättning från den dag man lämnar in ansökan, och det gäller även retroaktivt. Man ska till och med kunna få ersättning tidigare i vissa situationer.
Cristina Husmark Pehrsson (M):
Jag ska försöka svara på frågan, även om den inte är en del av interpellationen. Det är ändå rätt att klarlägga situationen. Det finns en uppfattning att doktorn skriver ett sjukintyg och därmed får jag rätt till ersättning. Det är inget som har förändrats med denna regering utan det har alltid varit så att doktorn inte skriver ett intyg utan han skriver ett medicinskt underlag för bedömning av arbetsförmåga vid sjukdom.
Det är ett starkt underlag som ligger till grund för Försäkringskassans bedömning om arbetsförmågan och därmed ersättningen. Jag tror inte att vi är oense om detta på något sätt, och det är inget som har förändrats under denna regering. Däremot är det viktigt att underlagen blir bra.
Därför har vi också i sjukskrivningsmiljarden som regeringen har lagt ut till landstingen avsatt 500 miljoner kronor i år för att se till att de medicinska underlagen är av god kvalitet. Man ska inte som enskild behöva vänta på kompletteringar.
Då behöver också bedömningen av underlagen anpassas så att det är lätt för den sjukskrivande läkaren att fylla i allt rätt från början. När det gäller närståendepenning är jag glad att vi i år har kunnat utöka antalet dagar. De var 60 dagar tidigare. Nu är de 100 dagar. Vi har också gått vidare med en sorgepenning i år.
Om någon drabbas av en svår sorg, till exempel ett barn under 18 år går bort, förväntas man naturligtvis inte kunna gå till Arbetsförmedlingen om man är arbetssökande och anmäla detta den dagen. Därför har vi gett en respit på tio dagar att få vara i sin sorg och få sörja. Jag är glad att vi har kunnat införa detta. Vi kommer säkert att titta vidare på denna del.
Det är kanske inte möjligt för alla att i vissa undantagsfall gå till Arbetsförmedlingen. Den andra frågan i interpellationen gällde individuella bedömningar. Miljöpartiet de gröna tar ofta upp frågan. Oavsett hur mycket jag säger misstror ni det sagda. All bedömning ska utgå från en individ.
Det ska göras individuella bedömningar. Arbetslivsintroduktionen bygger på individens egna behov och egna situation. Det står faktiskt i lagen om allmän försäkring att behoven och insatsen ska utgå från den enskilde. Det är ingenting som man kan låta bli att göra. Det ingår faktiskt i lagen att man ska utgå från individen.
Därmed hoppas jag att Miljöpartiet de gröna inte ska hysa några bekymmer om att det inte är individuella bedömningar som görs. Av de 12 000 personer som gick in i arbetslivsintroduktionen är det bara 100 som under tremånadersperioden har bett om att få komma tillbaka till sjukförsäkringen. Alla andra är kvar. Det visar bara att det är en individuell bedömning som de möter på Arbetsförmedlingen.
Cristina Husmark Pehrsson (M):
Handläggningstiderna är kortare än vad de någonsin har varit. Det är en stor skillnad på handläggningstiderna i antal dagar från 2005. Det finns ett par delar där man har mycket att arbeta med. Jag vet att Försäkringskassan gör det. Det är viktigt för den enskilde att veta när man får pengarna. Det är viktigt att det finns ett serviceåtagande. Då ska du få pengarna och så vidare.
Det är viktigt för den enskilde att känna till vårdgarantin. När ska jag få komma till doktorn? När får jag behandling? När får jag möta en specialist? På samma sätt har vi infört tidsgränser i sjukförsäkringen. Det är inte rimligt att den enskilde inte ska veta om man får kontakt med Försäkringskassan, rehabilitering eller läkare om ett år, två år eller fyra år, eller att rehabilitering puttas in i slutändan när allt annat har prövats. Tidsgränser är oerhört viktiga.
Jag vädjar i slutanförandet till Jan Lindholm att i era diskussioner med oppositionen och era vänstervänner försöka få dem att förstå att tidsgränser är viktiga för att människor inte ska gömmas och glömmas bort.
Cristina Husmark Pehrsson (M):
Matilda Ernkrans har frågat mig om jag avser att ta några initiativ för att tillse att föräldrar kan lita på att de kan få ekonomisk ersättning med tillfällig föräldrapenning vid vård av sjukt barn. Tillfällig föräldrapenning ska ge föräldrar ekonomiskt stöd när barn blir sjuka eller när deras ordinarie vårdare blir sjuk och föräldern därför behöver avstå från sitt förvärvsarbete.
Regeringen är därför angelägen om att denna förmån ur ett legitimitetsperspektiv inte används felaktigt.
I syfte att hindra ett missbruk av tillfällig föräldrapenning gäller från och med den 1 juli 2008 att en förälder, för rätt till tillfällig föräldrapenning för vård av barn som inte har fyllt tolv år, med intyg eller på annat sätt ska styrka barnets frånvaro från förskola, familjedaghem, fritidshem eller skola där barnet normalt vistas.
Den som vill ha en socialförsäkringsförmån hade i princip redan före den 1 juli 2008 en bevisskyldighet för att han eller hon uppfyller förutsättningarna för denna förmån. Jag vill avslutningsvis informera Matilda Ernkrans om att regeringen inför genomförandet av den nya bestämmelsen var väl medveten om att det i vissa undantagsfall inte går att upprätthålla något krav på att barnets frånvaro ska styrkas.
Därför infördes också en regel om att kravet på att styrka barnets frånvaro från förskola eller liknande inte gäller om det finns särskilda skäl för att ändå betala ut tillfällig föräldrapenning även om barnets frånvaro en viss dag inte har styrkts vare sig med intyg eller på annat sätt. Självklart kommer regeringen att följa de nya reglerna, precis som vi alltid gör när nya bestämmelser införs.
Cristina Husmark Pehrsson (M):
Jag tycker att det är lite underligt att vi ska undanta en hel grupp, i det här fallet föräldrar, och att de inte ska behöva lämna något intyg och styrka att de har varit borta, till exempel från sitt arbete. Ska en person som går till doktorn en gång varannan vecka inte behöva styrka det med ett sjukintyg till Försäkringskassan för att få ut ersättning?
Jag förstår inte varför några, i detta fall föräldrar, ska slippa undan att visa att de har fått ett löneavdrag och därför vill ha en ersättning från försäkringen. Jag tycker inte att det legitimerar sjukförsäkringen.
Det finns många undantag när man slipper krav på intyg: när barnet har ferier, när barnet går i skolan och blir sjukt strax innan lovet men fortsätter att vara sjukt under lovet om det redan finns intyg från läkare eller sköterska, om föräldern på annat sätt kan styrka barnets frånvaro när föräldrar inte råder över en situation där det finns hinder att få tag på ett intyg, om barnet vanligen vistas hos släkting eller annan person som tar hand om barnet.
Det finns en mängd undantag som kan ge stöd och hjälp. Jag vill ha det bekräftat: Kommer Socialdemokraterna att ta bort VAB-intyget? Jag vill ha ett ja eller nej på det. Under den förra interpellationsdebatten sade Socialdemokraterna: Vi kommer att avskaffa VAB-intyget. Det vill jag ha svar på. Det handlar om 4 miljarder kronor och en grupp personer, i detta fall föräldrar som inte ska behöva visa att de har varit frånvarande från sitt arbete för att ta hand om sjukt barn.
Det är viktigt för föräldrar att få veta om ni tänker ta bort det. Däremot tänker jag fortsätta att följa reformen och se om vi kan göra det enklare för föräldrar att meddela, enklare att lämna in ett intyg, om intygets utformning kan bli ännu bättre, och så vidare. Det ligger i sakens natur att vi kommer att arbeta med det, och jag vet att Försäkringskassan tittar på intygets utformning.
Men jag tänker inte bidra till att ta bort ett intyg som visar att man har varit frånvarande och därför har rätt att hämta hem pengar från sjukförsäkringen, det vill säga skattebetalarnas inbetalda pengar. Det handlar om att de används på ett rätt och riktigt sätt. Jag fick en levande beskrivning av hur många föräldrar som står bakom.
Då kan jag säga att den underhandsinformation jag har från Försäkringskassans utvärdering visar att allmänheten inte tycker att det är besvärligt. 90 procent av intygen kommer nu in i tid. De är riktigt utformade. De är rätt utformade. Det tar inte så lång tid att se över intygen, för de skannas, och de är rätt ifyllda. Föräldrar har lärt sig. Det är en rutin.
Till och med utredningen nu från Försäkringskassan visar att förskolan tycker att det här är mycket bättre än att Försäkringskassan ringer upp och kontrollerar, kanske flera veckor efteråt. Så vi har lite olika bilder. Min övertygelse är i alla fall att jag inte tänker medverka till att ta bort intygen, däremot att kanske göra dem bättre.
Cristina Husmark Pehrsson (M):
Matilda Ernkrans har rätt i en sak. Det handlar om ideologi. Det handlar om att jag vill värna skattebetalarnas pengar så att de inte betalas ut på ett felaktigt sätt. Det är min ideologi. Min ideologi handlar också om att jag tycker att det är rättvist att man om man är borta och får ett löneavdrag och ska hämta hem pengar från vårt trygghetssystem ska visa att man har rätt till det. Det är min ideologi, och det är Moderaternas ideologi.
Det kallas för en ansvarsfull politik. Jag beklagar om Matilda Ernkrans ser det som ett problem. 4 miljarder kronor ska inte behöva kontrolleras i statens budget, säger Matilda Ernkrans. Ni kommer att avveckla detta. Ni vill också införa stickprovskontroller igen. Jag kan inte i min vildaste fantasi tänka mig något mer rättsosäkert än när Försäkringskassan ringer upp bakom ryggen på föräldrarna.
Så var det under er tid. Man ringde upp till arbetsgivare och förskolor och frågade: Var Lisa Larsson borta den 4 oktober? Så ska man se efter, och Lisa Larsson, mamma, har ingen aning om att man efterforskar hennes situation den 4 oktober. Ni vill ta bort VAB-intygen, ta bort kontrollen över 4 miljarder.
Ni vill låta människor ha fri tillgång till föräldrapenning vid vård av sjukt barn, och ni vill minska rättssäkerheten genom att i stället införa stickprovskontroller. Ni säger att det är ineffektivt med VAB-intyg. Nej, det är det inte. Nu kommer 90 procent in inom en vecka. Ni säger att det är dyrt. Nej. Försäkringskassan säger själv att stickprovskontrollerna kostade lika mycket. Dessutom är det mer rättssäkert nu. Ni säger att det är krångligt.
Det tycker inte Försäkringskassan. I underhandsinformation från tjänstemän på Försäkringskassan säger de följande: Försäkringskassans uppfattning är att förskolan tycker att intyget är bättre än när Försäkringskassan ringer och stör verksamheten. Försäkringskassan har haft kontakt med många förskolor. De säger vidare: Allmänheten klagar inte på intyget mer än att man tycker att det känns omodernt med pappershantering. Det är jag beredd att titta på.
Men jag kommer inte att vika - så länge jag kan bestämma - från att ska man hämta hem pengar från vårt trygghetssystem ska vi också se till att legitimiteten är kvar i det trygghetssystemet. Det betyder att det betalas ut rätt ersättning till rätt person. Jag tycker inte att det är krångligare. En genomsnittsförälder är borta mellan tre och åtta dagar om året. Det finns många som går till sjukvården mycket oftare.
Jag förstår inte varför föräldrar ska slippa visa ett intyg som ger dem rätt att hämta hem ersättning. Det ska en gammal person göra som kanske behöver gå till doktorn varenda vecka för att få sina intyg. Vad är det som gör att den gamla damen som går till doktorn ofta ska ha sjukintyg, men inte en förälder vars barn är borta tre till åtta dagar?
Det verkar som om Matilda Ernkrans talar i egen sak.
Cristina Husmark Pehrsson (M):
Som vanligt när Socialdemokraterna kommer upp i talarstolen och inte har någon lösning börjar de med politisk retorik och anklagar regeringen. Jag värnar sjukförsäkringen. Vi har genomfört den största reformen någonsin. Vi vill hjälpa människor. De ska inte gå i passiva insatser och bli förtidspensionerade mot sin vilja - 140 personer om dagen.
Låt mig påminna om den rapport som Anna Hedborg har lämnat från en utredning som ni själva tillsatte. Den sade att sjukförsäkringen under er tid var ett hyckleri. Nu ska jag inte frångå ämnet mer, men det är det som Socialdemokraterna har gjort i hela debatten. Vi vill ge människor stöd och hjälp i tid. Vi vill också värna sjukförsäkringen, och vi vill värna föräldraförsäkringen. Jag vill verkligen se till att människor får sin ersättning i tid också när de är hemma och vårdar sjuka barn.
Socialdemokraterna har föreslagit att intyget ska komma från arbetsgivarna. Jag kan inte förstå hur arbetsgivarna ska kunna intyga att barnet är borta från dagis. Det är nämligen det sjuka barnets frånvaro från dagis som medger att föräldrarna är hemma och vårdar sjukt barn och därför får ersättning. Jag är beredd att titta på intyget. Jag är beredd att titta på hur vi kan modernisera det och göra det bättre. Låt oss titta på de förslag som finns.
Jag tycker fortfarande att det är självklart att det ska finnas ett intyg från föräldrarna om de vill hämta hem pengar från våra trygghetssystem. Låt oss titta på intygets utformning.
Monica Green (S):
Jag tänkte passa på att berätta en sak eftersom vi nu pratar om kommunala bredbandsnät och byggandet av bredband i hela landet. Det är ju målet med den satsning som sker. Då vill jag bidra med den upplysningen att trafikutskottets s-grupp i höstas gjorde en bredbandsturné. Det gjorde vi med anledning av att Socialdemokraterna hade en tillväxtkongress nu i helgen.
Det var inte bara 65 000 rådslagsmaterial som lämnades in inför den kongressen. Det var också så att trafikutskottets s-grupp gjorde en bredbandsturné. Vi besökte kommuner från Överkalix i norr ända ned till södra Skåne och diskuterade med kommunerna hur långt de hade kommit, vad de tyckte var bra med satsningen och vad de tyckte att det fanns för hinder.
Det visade sig att det går riktigt bra med byggandet. Vi är visserligen bara vid halvtid än, men alla har antagit IT-infrastrukturplaner och är i full gång med att se till att bygga ut även i glesbygd med öppna nät. Vi blev alltså ganska positivt överraskade även om det självfallet också var så att man hade medskick till oss. Man ville berätta om saker som man hade farhågor om.
Bland annat var man ibland irriterad över en dominerande aktör som fanns på orten och som man inte kunde samarbeta med. I de flesta fall var dock kommunerna nöjda med den här satsningen. Det är som en ketchupeffekt. Nu är det halvtid, och vi ser att vi, enligt vår bedömning, kommer att nå ut till nästan hela landet.
Men det är klart att vi också är oroade. Vi vill inte bygga upp nya nät som ingen kommer åt. Det är därför som det också är viktigt att man hela tiden påpekar att det ska vara öppna nät, att man ska släppa in andra aktörer och att vi inte får bygga nya monopol.
Monica Green (S):
Jag vill återkomma till vikten av att vi ser till att kommunerna bygger ut på så sätt att man inte lägger sig i tekniken och att det är öppet för alla. Per Bill tar upp frågan om kopparnäten, men det är viktigt att poängtera att det nu finns en annan dominerande aktör som inte vill släppa in andra kunder. Det är i så fall ett annat problem som vi borde diskutera mer.
När det gäller att inte lägga sig i tekniken är det viktigt att tala om vad vi vill ha. Vi vill ha höga hastigheter, och vi vill ha det i båda riktningarna för att människor ska kunna använda sig av de nya tjänsterna.
Det är oerhört viktigt för att landet ska hållas samman.
Monica Green (S):
Nu måste jag göra en del besvikna, nämligen de som har förväntat sig en sång inom det här området. Jag har nämligen inte haft tid att hitta någon lämplig sång när det gäller åtgärder mot svarttaxi. Jag hoppas att vi kan fortsätta den traditionen på annat sätt. I dag handlar det nämligen om att vi ska vidta effektiva åtgärder mot svarttaxi och om påföljder.
Ekonomisk brottslighet inom taxibranschen måste nämligen sättas åt, dels för att seriösa taxiföretag måste ha bra villkor och förutsättningar, dels för att alla faktiskt ska vara med och bidra till välfärden genom skatt. I betänkandet finns ett tillkännagivande till regeringen om obligatoriska redovisningscentraler, och dessutom finns det två reservationer och ett särskilt yttrande. Nu kan debatten börja!
Monica Green (S):
Jag tycker att det kunde vara klädsamt om justitieministern kunde hålla sig till sanningen. Jag tycker att det är lite trist att få höra att det är neddragningar när den socialdemokratiska regeringen faktiskt höjde anslagen. Ni gick till val på att höja anslaget med 1,7 miljarder. Beatrice Ask berör över huvud taget inte att det bara blev 200 miljoner.
Det bidde en tummetott av det stora ambitiösa vallöfte som ni hade. Ni påstår att vi gjorde neddragningar i vår budget. Det är inte sant, och det är trist att en justitieminister inte håller sig till sanningen. När det sedan gäller utbildningen ser jag det som att det här är att lägga dimridåer och förskjuta det i tid.
Man vill inte sätta i gång med en ny polishögskola, utan man vill skjuta det framåt i tiden. Nu blir det skjutet minst ett år framåt. Vi kanske måste vänta ända till 2010.
Västsverige har goda förutsättningar och Skövde har mycket goda förutsättningar att kunna bedriva en mycket bra polisutbildning och har en god infrastruktur med många områden runtomkring som man kan dra nytta av när det gäller kriminalvården, försvaret och så vidare. Därför tycker jag att det är tråkigt att vi ska få vänta ytterligare innan det kommer till fler utbildningar.
Jag vill också kommentera den satsning som den socialdemokratiska regeringen gjorde. Det handlar om en helhet. Den socialdemokratiska regeringen satsade på både kriminalvården, domstolsväsendet och åklagarmyndigheten. Man ser helheten i det.
Det är ambitiöst, käckt och bra att säga - lite plakatpolitik - att vi ska ha fler poliser och så, men man måste också se till att de människor som polisen måste anhålla inte ska behöva vänta på att tas om hand av domstolsväsendet, inte vänta på att få en dom.
Det kan faktiskt undergräva tilltron till rättsväsendet i Sverige om man inte har helheten utan bara tar till plakatpolitiken, som jag nu ser att högerregeringen använder sig av, även om det bara är ord. Det blev ju bara en tummetott. Det är bara 200 miljoner mer än vad den socialdemokratiska budgeten innehöll förra våren. Jag vill återkomma till utbildningen.
Utredningen lades alltså ned bara en månad innan den skulle lägga fram sitt förslag. Beatrice Ask säger här att den inte var tillräckligt bred. Men utredaren hade också i uppdrag att se på helheten. Hon hade ett uppdrag att titta på de utbildningar som finns i dag.
Jag tycker att det är jättetrist att man nu försöker lägga dimridåer över det här och skjuta det på framtiden och faktiskt inte vill ha akademisk utbildning för poliser. Nu säger Beatrice Ask här i sitt inlägg att ni visst vill ha akademisk utbildning. Det kanske är ett löfte om att det faktiskt blir akademisk utbildning för polisen.
I så fall skulle jag vilja att Beatrice Ask ger det löftet i sitt nästa inlägg. Det kan vara ett förtydligande att det faktiskt är akademisk utbildning det handlar om. Även poliser behöver den typen av utbildning i dag, inte bara alla andra i samhället. Poliser är värda att också få akademisk utbildning. Om vi får det löftet i dag blir jag i alla fall lite nöjd, men jag är fortfarande väldigt missnöjd med att det här drar ut på tiden.
Monica Green (S):
Den här interpellationen handlade inte om de satsningar som Socialdemokraterna gjorde under sin regeringstid och det ökade anslaget till polisen. Det var Beatrice Ask som själv förde in debatten på det och påstod att de hade så mycket högre anslag. Hon säger till och med att vi socialdemokrater drar ned.
Jag tycker att det är tråkigt att en minister inte kommer med sanningen om Socialdemokraterna och budgeten, 30,5 miljarder - och vad ni ville satsa mer var 200 miljoner. Det tycker jag är jättetråkigt; att inte en justitieminister håller sig till sanningen. Jag tror också att väljarna blir besvikna. Det är precis som Beatrice Ask säger så att vi har avgått.
Det var kanske en och annan som trodde på er, på att ni skulle satsa mer, att ni skulle satsa de där 1,7 miljarderna. Vad var det som hände under sommaren som gör att ni inte satsar de där 1,7 miljarderna? Var det något som hände i valrörelsen som gjorde att ni inte kunde satsa det som ni lovade väljarna? Väljarna kanske trodde på er. Det här minskar ju högerregeringens trovärdighet, att ni inte ens uppfyller det som ni har lagt fram i er vårmotion i april.
Så kan Beatrice Ask gömma sig bakom att säga: Vi är fyra partier i högerregeringen. Ja, men även i fyrpartiregeringens förslag innebär det 700 miljoner mer. Även där har det försvunnit betydande pengar från valrörelsen fram tills att ni lade fram budgeten. Jag tycker att det är tråkigt att en justitieminister påstår att vi har dragit ned när vi i själva verket har höjt.
Sedan ville ni höja ännu mer, sade ni i valrörelsen, och det bidde en tummetott. Jag hoppas att Beatrice Ask står fast vid sitt löfte om att det kommer att bli akademisk utbildning för polisen. Jag hade velat att det skulle bli snabbare, och jag skulle gärna se att utbildningen blir i Västsverige.