Ulrik Lindgren (KD):
Medan jag säkert har tid vill jag naturligtvis också tacka Ingrid Burman för den här perioden av gemenskap och debatt i utskottet och i kammaren, för Ingrids goda ordförandeskap i socialutskottet och för hennes lysande formuleringskonst i alla lägen. Herr talman!
Jag vill också på en gång yrka bifall till reservation 36 så att jag inte bommar det som det tidigare pläderats för av Magdalena Andersson här, nämligen angelägenheten i att socialtjänsten inte bara har möjlighet utan också plikt att anmäla till polisen när barn far illa.
Bakgrunden till att vi har det här betänkandet för behandling igen, att vi återförvisade det, är att vi i april hörde Morgan Johansson i radion där han väldigt bestämt uttalade att alla kvinnor ska ha tillgång till kvinnojour i den egna kommunen. Han gick klart längre än vad utskottet då gjorde i sina texter.
Texterna då handlade om att vi först skulle invänta den utredning i ämnet som skulle komma i slutet på juni. Sedan skulle vi få invänta en okänt lång beredning av saken. Men vi såg då en möjlighet att komma längre eftersom vår ansvarige minister uttryckte sig så pass radikalt som han gjorde.
Därmed tyckte vi att det fanns underlag för att komma längre också textmässigt i den angelägna frågan om hur kvinnor och barn ska ges ett bättre skydd. Kristdemokraterna har i sin motion ett färdigt lagförslag, att socialnämnden skall , inte bör, verka för att den som utsätts för brott och dennes anhöriga får stöd och hjälp.
Socialnämnden ska därvid särskilt beakta att kvinnor och barn som är eller har varit utsatta för hot, våld eller andra övergrepp i hemmet kan vara i behov av stöd och hjälp för att förändra sin situation. Att vi nu får ett enigt tillkännagivande med den här texten betyder inte, som Morgan Johansson uttrycker det, att det med kvinnojour avses ett fysiskt hus i varje kommun.
Det betyder ändå ett viktigt steg framåt, enligt vår mening, i den viktiga frågan om skydd mot våld för kvinnor och barn. Det är dock inte rimligt att varenda liten kommun ska ha ett eget hus som kan kallas kvinnojour.
Kristdemokraterna hade helst sett att vi hade fått denna lagtext i ett rakt beslut i dag, men vi har som sagt ändå kommit ett gott stycke på väg. Vid återförvisningen till socialutskottet gick ju Socialdemokraterna med på detta tillkännagivande med innebörden att regeringen i höst ska återkomma till riksdagen med ett konkret lagförslag.
Herr talman! Vi kristdemokrater är glada. Vi betraktar det här som ett klart framsteg för drabbade kvinnor och barn. Hade vi i stället haft den gamla texten hade vi förmodligen fått vänta klart längre innan vi hade kommit fram till en så här klar beställning som att kommunerna ska ha ansvaret för skydd av kvinnor och barn.
Det enda som gör att regeringen möjligen fortfarande skulle kunna slira lite på det här är att det i sammanfattningen av betänkandet står att man ska kunna återkomma i höst med ett lagförslag. I själva beslutsförslaget i betänkandet står det att regeringen skall återkomma i höst.
Socialdemokraterna får gärna i kvällens diskussion ordentligt igen försäkra att det är i höst och ingenting annat som riksdagen ska få tillbaka ett förslag som innebär ett lagtvång, att kommunerna skall ta hand om skyddet av kvinnor och barn. Om någon oroar sig för finansieringen kan jag tala om att alliansen har anvisat 20 miljoner för detta.
Det kan betyda något ökade kostnader för kommunerna. Beträffande angelägenheten behöver vi säkert inte upprepa oss särskilt mycket i kväll. Vi har haft en mycket hemsk vår i Social-Sverige som bakgrund till kvällens diskussion.
Och vi kan notera sådant som att 50 % av kommunerna saknar kvinnojourer, enligt en beräkning från 2001 i och för sig, men jag tror inte att det har blivit så mycket bättre sedan dess. Enligt den beräkningen var det 68 kommuner som över huvud taget inte gav något stöd till kvinnojourer, och bland de kommuner som gav stöd varierade stödet mellan 4 öre och 40 kr per invånare.
Det är också uppenbart så att våldet mot kvinnor har ökat. Det är inte bara antalet anmälningar som har ökat, utan det faktiska våldet har också ökat. Det är långt ifrån jämställdhetens och jämlikhetens bas, nämligen kvinnofrid. Jag yrkar därför gärna bifall till det eniga förslaget om ett tillkännagivande om att flytta fram positionerna för kvinnoskyddet en bit.