KBLab/rixvox huggingface dataset:
Beatrice Ask (M):
Det enda ministrar inte ska lova är att det går bra, men vi kommer i alla fall att arbeta för det. Låt oss säga så här: Ja, utredningen bereds vidare. Det är naturligtvis inte avsikten att den ska hamna i någon byrålåda. Det finns tillräckligt mycket i byrålådorna efter tidigare regeringar. De är fyllda! De här barnen finns.
Det är min utgångspunkt, och vårt ansvar är att ta reda på hur man på ett rimligt sätt ser till att deras trygghet säkras och att andra inblandade också får sina rättigheter och skyldigheter hanterade på ett vettigt sätt. Det är min praktiska synpunkt. Jag vet att de här frågorna är känsliga.
Det kan bero på att det finns människor som har en tro som gör att de kanske inte har samma syn på homosexualitet som den som inte delar den tron har. Det finns fördomar och det finns myter. Det är komplicerat med familjebildning. De senaste decennierna har ju inneburit att familjer ser väldigt olika ut. Det kommer vi inte undan. Den diskussionen kommer vi att behöva ha här i riksdagen och i alla möjliga och omöjliga sammanhang.
Just därför är det så viktigt att frågan på ett sakligt sätt bereds, hanteras och diskuteras som alla andra frågor och att vi lyfter på stenarna. Det är min utgångspunkt. Vi kommer att hantera den här frågan på samma sätt som andra frågor. Utgångspunkten är som sagt att barnen finns. Barn har rätt till föräldrar; barn har rätt till trygghet; barn har rätt att veta var de kommer ifrån. Det tror jag är enkla slutsatser som de flesta är överens om.
Sedan ska vi komma överens om regelverken. Där vill jag återge vad utredaren sade till mig när vi gick igenom det här i går: Det är en väldigt komplicerad lagstiftning redan som det är innan man har ändrat något, och ännu svårare blir det när man ska ändra. Därför finns det också ett särskilt yttrande med lite andra varianter i förslaget. Det är alltså ganska komplicerade frågor att hantera, vilket också är skäl för att ha en gedigen och saklig beredning i de här frågorna.
Jag ser fram emot att så småningom kunna landa och lägga fram ett förslag till riksdagen. Vi har fått ett bra underlag, och jag ser som sagt fram emot de synpunkter som kommer, både i debatter här i riksdagen och i form av remissvar från olika instanser. Det kommer kanske inte i alla delar att underlätta arbetet, men det är ju på det sättet vi bedriver politik.
När det gäller familjelagstiftning över huvud taget finns det många frågor som diskuteras i dag, och jag tror att vi kommer att få diskutera dem också de närmaste åren. Jag kan även konstatera att familjerättsfrågorna är uppe också i EU-sammanhang. Det är inte bara så att familjer ser annorlunda ut här hemma, utan de rör sig dessutom över gränserna på alla möjliga och omöjliga sätt.
Det kommer alltså att bli diskussioner om det här, och vi kommer att få ägna mycket kraft och engagemang åt dem de kommande åren.
Beatrice Ask (M):
Kristdemokraterna är en del av regeringsunderlaget. Men hur kd kommer att ställa sig till de specifika frågorna när det gäller den här utredningen måste man ju fråga kd om. Det har jag inte haft möjlighet att göra eftersom utredningen kom i går. Det är naturligtvis så att vi diskuterar frågor gemensamt, och jag tycker att det är ett arbete som går väldigt bra. Jag ser faktiskt oftast olika infallsvinklar på frågor som någonting som berikar och gör saken bättre.
Min erfarenhet är att Sveriges riksdag och politiken i de olika partierna i någon mån speglar de uppfattningar som finns ute i samhället. I den här typen av frågor bör vi hamna vid ställningstaganden som alla känner sig bekväma med. Jag är alltså inte ett dugg bekymrad över det, men kd får svara för sin partiståndpunkt själva. Frågan om fler föräldrar än två är faktiskt mycket komplicerad.
Min grundinställning är att jag förstår resonemangen, men jag är inte tvärsäker på att det är lösningen. Jag känner mig lite tveksam till det, för det rör till det hela. Det vore ju väldigt skönt för många barn i heterosexuella förhållanden också att få någon extra förälder som legal förälder, för man kanske inte är nöjd med de föräldrar man har. Jag känner några barn som känner så ibland.
Det som har diskuterats i den här utredningen och i anslutning till den är också frågor som handlar om något slags rätt till socialt umgänge eller någon typ av legal relation. Ibland är det ju så med skilsmässor och förändrade familjebilder att en person som har haft väldigt stor betydelse för ett barn helt plötsligt bara är borta ur bilden, vilket är väldigt besvärligt.
Men det är otroligt svårt att reglera detta, väldigt svårt att hitta rimliga ståndpunkter. Jag tror att lösningen ändå är att hålla sig något till den struktur som vi har haft när det gäller familjelagstiftningen och att försöka göra den mer neutral än vad den har varit. Men jag har ingen bestämd uppfattning när det gäller flera. Det är intressant hur man gör i andra länder givetvis, men behov av mer än en vuxen har de allra flesta barn.
Så gäller det att se till vilka som ska vara juridiska föräldrar och vilka som ska vara andra viktiga relationer.
Beatrice Ask (M):
Hans Wallmark har frågat mig om jag avser att, innan Grundlagsutredningen presenterar sina ställningstaganden, vidta några åtgärder som möjliggör för någon eller några kommuner att på prov anordna det lokala valet vid en annan tidpunkt än det till riksdagen.
Hans Wallmark har vidare frågat om jag avser att se över om det finns några möjligheter att redan nu vidta åtgärder för att underlätta att valdagarna skiljs åt för det fall en majoritet av Grundlagsutredningen öppnar för den möjligheten. Frågan om skilda dagar för ordinarie val till riksdagen och till landstings- och kommunfullmäktige har diskuterats under lång tid. Exempelvis hade 1999 års författningsutredning i uppdrag att se över frågan.
Någon politisk enighet i den delen kunde dock inte nås i utredningen, varför något förslag inte lades fram. Därefter har Grundlagsutredningen fått i uppdrag att bland annat göra en utvärdering och översyn av hela det svenska valsystemet. I den delen av uppdraget ingår även att utreda hur valen till riksdagen respektive landstings- och kommunfullmäktige tidsmässigt förhåller sig till varandra. Grundlagsutredningen ska redovisa sitt uppdrag den 31 december 2008.
Enligt min bedömning är det inte lämpligt att nu föregripa Grundlagsutredningens diskussioner om hur den här delen av valsystemet eventuellt bör reformeras. Jag avser alltså att avvakta resultatet av utredningens arbete innan jag är beredd att ta ställning till om skilda valdagar bör införas och om det i så fall bör föregås av den typen av försöksverksamhet som Hans Wallmark förespråkar.
Beatrice Ask (M):
Jag delar uppfattningen att den lokala politiken är viktig. Det brukar framför allt framhållas av tidigare aktiva kommunalpolitiker. Till min glädje har jag dock noterat att också väljarna delar den uppfattningen. Det som har hänt de senaste åren är ju att röstsplittringen ökar.
Människor väljer i ökad utsträckning olika i lokala val och i riksdagsvalet, vilket visar att det även med den gemensamma valdagen uppenbarligen finns en förmåga - jag har aldrig tvekat om den - hos väljarna att se att det är olika frågor som diskuteras.
Så finns då frågan om man skulle öka och ge ett större fokus och ett större intresse för de lokala frågorna om man skilde valdagarna åt. Det finns fördelar, och det finns nackdelar. Det är just därför det är så bra att vi har Grundlagsutredningen.
Jag tror att Hans Wallmark och jag kan vara överens om att just när det gäller hur valsystemet ser ut och vad vi har för grundläggande regelverk för demokratin i det här landet ligger det ett värde i en viss konservatism och en viss hållning där man faktiskt ser till att alla är med på båten. Det är ju inte regler som vi ändrar fram och tillbaka och hur som helst.
Grundlagsutredningen är en utredning där jag tror att man har verktygen och möjligheten att i lugn och ro diskutera igenom fördelar och nackdelar och kan försöka hitta den breda uppslutning som måste finnas för radikala förändringar. Det är bra att Ängelholm och andra visar intresse för de här frågorna, för det kommer naturligtvis också att vitalisera ledamöterna i Grundlagsutredningen.
Det är frågor som bör diskuteras återkommande, för vi vill alla ha ett högt valdeltagande och ett otroligt engagemang kring den frågeställning som valet innebär. Redan i dag ser vi att intresset för de lokala frågorna ökar. Medborgarna har uppfattat betydelsen av vad som sker i kommunfullmäktige och i landsting i dag. Det är något som jag ser väldigt positivt på.
Det återstår att se om det finns behov av förändringar i regelverken när det gäller valsystemet. Jag vill i vart fall för min del se vad Grundlagsutredningen kommer fram till innan jag är beredd att ta ställning och lägga fram förslag i de delarna.
Beatrice Ask (M):
Jag ska med intresse läsa beslutet från Ängelholm. Det är bra att det finns ett engagemang ute i kommunerna för hur vi på olika sätt ska öka intresset för den lokala demokratin och faktiskt också få ett engagemang som återspeglas i valen.
Jag tror att diskussionen kommer att fortsätta, med Hans Wallmark och andra, för det finns uppenbarligen ett intresse på många håll för de här frågorna, inte bara i Ängelholm. Men jag har noterat att Ängelholm står först i kön om det skulle bli någon typ av försöksverksamhet i framtiden.
Beatrice Ask (M):
Monica Green har frågat mig varför Polisutbildningsutredningen lagts ned bara en månad innan resultatet skulle ha presenterats. Hon har vidare frågat mig mot vilken bakgrund jag kommer att värdera behoven av polisutbildning om man inte utgår från den nu nedlagda utredningen. Hon har avslutningsvis också frågat mig hur jag kommer att tillgodose behovet av poliser och polisutbildning i Västsverige. Vi i alliansen ser som en av våra viktigaste uppgifter att öka människors trygghet.
Vi har därför sjösatt den mest ambitiösa satsningen någonsin på rättsväsendet. Vi har bland annat annonserat en kraftig ökning av antalet poliser med målet att det ska finnas 20 000 poliser år 2010. Denna ambitionsökning kommer att ge tydliga resultat i form av ökad polisiär närvaro och synlighet såväl i landet som helhet som i Västsverige. Polisens förmåga handlar naturligtvis inte bara om ekonomiska och personella resurser.
En lika viktig förutsättning är att enskilda poliser har hög kompetens och god förmåga att bemöta människor. Det är mot denna bakgrund som regeringen tillsatt en ny utredning om den framtida polisutbildningen. Den tidigare utredningen har utfört ett viktigt arbete och det blir ett självklart bidrag till den nya utredaren. Det framgår också uttryckligen av direktiven att den nya utredningen ska ta till vara de kunskaper och erfarenheter som den tidigare utredningen gjort.
Skälet till att det tillsätts en ny utredning är helt enkelt att direktiven till den förra var alltför snäva. Regeringen anser att frågan om hur utbildningen av poliser ska vara utformad är så viktig att den måste utredas på ett mer förutsättningslöst sätt och det har vi säkerställt genom de nya direktiven. Monica Green oroar sig avslutningsvis i sin interpellation för hur polissituationen kommer att se ut i Västsverige. Mitt engagemang är inte begränsat till Västsverige eller någon annan del av landet.
Regeringens ambition är att se till att vi får fler poliser, synliga poliser, i hela landet. Jag är därför glad att kunna konstatera att en rad kommuner är intresserade av att etablera polisutbildning. Nu är det angeläget att utredningen kommer i gång och jag kommer givetvis att noga ta del av de överväganden och förslag som utredaren presenterar.
Beatrice Ask (M):
Den regering som jag arbetar i satsar 1,7 miljarder kronor mer än vad Socialdemokraternas budget hade 2005. Siffrorna stämmer. Det är bara för Monica Green att läsa innantill i betänkandet från justitieutskottet. Där står i svart på vitt att Socialdemokraterna för budgetåret 2007 anslår 342 miljoner kronor mindre i anslag till polisen än vad regeringen satsar för det året.
Socialdemokraterna är dessutom, vilket framgår av både betänkandet och texterna i övrigt, det parti som satsar minst på polisen för närvarande. Det får naturligtvis effekter om man genomför en sådan politik. När det gäller polisutbildningen är det intressant att notera den kritik som kommer.
Jag har aldrig uppfattat att Socialdemokraterna tidigare har tyckt att man ska genomföra stora utbildningsreformer utan ett gediget underlag. Men det kanske är en del av den nyordning som gäller. Jag tycker också att det är intressant att få kritik för den politik vi driver. Monica Green sade i inlägget att det kanske finns väljare som trodde på vad vi sade i valrörelsen.
I en debatt alldeles nyss med en annan socialdemokratisk ledamot blev jag kritiserad för att vi väldigt snabbt genomför just det som vi gick till val på. Det är en svår verklighet, det här med politiken. Men det är så att vi genomför den politik som vi gick till val på, som innebär en kraftig satsning på rättsväsendet, en storsatsning på fler synliga poliser över hela landet och en ny, modern, reformering av polisutbildningen.
Jag hoppas naturligtvis att väljarna ska se resultatet av den politiken - och också se att vi menade allvar med den agitation som vi förde i valrörelsen. När det gäller siffrorna som har förekommit i debatten nu föreslår jag som sagt en genomgång av justitieutskottets betänkande, som är mycket tydligt på den här punkten.
Beatrice Ask (M):
Anders Karlsson har frågat mig om jag är beredd att stå bakom det tidigare beslutet att det ska finnas dömande verksamhet lokalt stationerad i Landskrona. Bakgrunden till interpellationen är uppgifter i medier om att Lunds tingsrätt ska undersöka möjligheterna att minska bemanningen vid tingsrättens kansli i Landskrona och framöver endast avgöra vissa måltyper där. Lunds tingsrätt ska enligt förordningen om rikets indelning i domsagor ha kansli i Landskrona och Lund.
Att en tingsrätt har flera kansliorter innebär att tingsrätten ska ha permanent verksamhet på dessa orter. Vilka orter som ska vara kansliorter beslutas av regeringen. Domstolsverket har i ett förslag till regeringen i mars 2004 redovisat bedömningen att Lunds tingsrätts kansliort i Landskrona bör dras in. Det ärendet är ännu inte avgjort.
Regeringen gav i december 2006 Statskontoret i uppdrag att utvärdera de förändringar av tingsrättsorganisationen som genomförts under åren 1999-2006. Utvärderingen ska redovisas senast den 30 juni 2007. Innan utvärderingen har genomförts kommer regeringen inte att ta ställning till några förslag till förändringar av Lunds tingsrätts organisation.
Beatrice Ask (M):
Anders Karlsson säger att kommunen har gjort allt. Och jag har väldigt stor respekt för detta engagemang, och jag är också väl medveten om att man verkligen har agerat och sett behov av att ha tingsrätten på plats. Jag har förstått att min företrädare också har lovat att tingsrätten ska få vara kvar. Men uppenbarligen har det skett en massa trots detta.
När regeringen har beslutat om att det ska finnas en kansliort, att det ska finnas en tingsrätt, så finns det naturligtvis ändå betydande frihet när det gäller hur detta organiseras. Men det ska finnas ett kansli som ska ha vissa öppettider och fungera. Det är inte så att regeringsbeslut innebär att man går in på detaljerna.
Jag tycker ändå att jag är väldigt tydlig när jag säger att inga förändringar ska ske från regeringens sida innan vi har ett underlag som visar vilka effekterna har varit. Jag har den synen att jag tror att lokal förankring när det gäller rättsväsendet har betydelse. Jag är väl medveten om att en del förändringar har att göra med nödvändigheter som att kunna rekrytera personal, att få en bra organisation och mycket annat.
Och det finns fördelar. Men det ska, precis som sades här tidigare, vägas mot en del andra aspekter. Dessutom är avstånden i Skåne så enorma att problemen är så stora när det gäller att se möjligheter att samverka även om man har lokala kanslier. Sammanfattningsvis kan jag säga att jag inte ville ge sken av att jag trodde att det var problem med allt i Landskrona. Anders Karlsson påpekade här att det inte är så illa som det låter. Nej, det vet jag också.
Landskrona är en otroligt trevlig stad, och väldigt mycket går åt rätt håll, och det är väldigt roligt att det är så. Men det är tillräckligt allvarligt som det är för att man ska ta medborgarnas oro och det engagemang som kommunpolitiker visar i denna fråga på stort allvar. Därför ska man vara omdömesgill när det gäller förändringar i fråga om rättsväsendets aktörer.
Jag tror att det är ett viktigt verktyg i det arbete som bedrivs för att Landskrona ska utvecklas i en ännu mer positiv riktning. Det som jag har sagt gäller. Vi kommer inte att ändra några beslut innan vi får utredningens resultat och den analys som görs. Jag tycker att det är bra att kommunen fortsätter att vara engagerad och aktiv. Jag hoppas att de har bra samtal så här på förmiddagen.
Jag är också övertygad om att man i rättsväsendet är glad över det samarbete man kan ha med kommunala politiker och andra. Det handlar om att hitta bra former för verksamheten.
Beatrice Ask (M):
Jag tycker att Anders Karlsson ska åka hem till Landskrona och ge det tydliga beskedet att regeringen inte kommer att ändra tingsrättsorganisationen kopplad till Lunds tingsrätt utan en analys av resultatet av de nedläggningar och förändringar som har gjorts av den förra regeringen. Vi har många gånger varit bekymrade.
Jag kan däremot inte lova att inga förändringar sker av det enkla skälet att statsrådet inte har rätten att lägga sig i varje typ av personalbemanningsfråga eller skrivbordsfråga. Så fungerar det inte. Det är svårt att vara tydligare än vad jag varit. Torkild Strandberg tillhör ett av de partier som ingår i alliansen.
Han har också under lång tid varit ledamot av justitieutskottet och en mycket uppskattad kollega för min del. Jag känner till de synpunkter som han har och som man har från lokalt håll. Jag har förstått att det också finns ett brett engagemang från Skånebänken i den här frågan. Jag tar med mig det i det fortsatta arbetet. Jag tycker nog att man kan ge tämligen tydliga besked.
Jag hoppas också att man redan har övertygat lokala aktörer genom de samtal som man bedriver på plats i dag.
Beatrice Ask (M):
Lena Olsson har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta vad gäller polisutbildningens längd och innehåll. Den nya regeringen har sjösatt den mest ambitiösa satsningen någonsin på rättsväsendet. Vi har bland annat annonserat en kraftig ökning av antalet poliser med målet att vi ska ha 20 000 poliser senast 2010. Det är en kraftfull åtgärd som ska ge tydliga resultat i form av ökad polisiär närvaro och synlighet.
En fråga som på sikt är minst lika viktig som antalet poliser är naturligtvis vilken kompetens framtidens poliser ska ha. Utvecklingen av brottsligheten och samhället i stort leder till förändrade krav på polisväsendet och därmed också på kompetensen hos enskilda poliser. I samband med utformningen av den framtida polisutbildningen är det viktigt att identifiera och ta hänsyn till sådana förändringar.
Regeringen överväger därför om inriktningen på den utredning som nu pågår om polisens grundutbildning ska förändras eller utvidgas. Jag kommer inom kort att återkomma med resultatet av våra överväganden. Redan nu kan jag försäkra Lena Olsson om att jag ser polisens utbildning och kompetens som en nyckelfråga både för rättssäkerheten och för polisens effektivitet.
Beatrice Ask (M):
Jag förstår att Vänsterpartiets skäl för att förorda en akademisk polisutbildning är att man då kan lägga utbildningen på olika högskolor runtom i landet. Ja, det är ju ett intressant skäl. För mig är drivkraften kvaliteten i utbildningen som sådan, och då kan den mycket väl vara akademisk. Jag tror dock inte att man ska sprida utbildningen till hur många utbildningsenheter som helst. Det finns en gräns för det, men det är klart att man inte behöver bedriva den på bara två eller tre ställen.
Jag vill också nämna att vi sedan tidigare har en väl fungerande distansutbildning. Den har fungerat mycket bra och gett goda resultat. Det finns en del att lära av just den utbildningen, vilket inte heller tas till vara i det utredningsdirektiv som finns i dag. Jag tror att man av den kan lära sig en del både vad gäller rekryteringen och hur utbildningen kan läggas upp. Man får inte vara så fyrkantig att man inte tar in den typen av erfarenheter i arbetet med en framtida utbildning.
Det finns aspekter på detta som man kan väga in, men regeringens ambition handlar, som sagt, om utbildning, om att vi ska kunna lägga fram ett genomtänkt förslag vad gäller helheten. Ambitionen är att skapa en polisutbildning som håller över tid, och då tror vi inte, eller är i vart fall tveksamma till, att det räcker med det som den nu arbetande utredningen kan leverera med de direktiv den har i dag.
Det är skälet till att vi ser över direktiven, alltså i syfte att eventuellt vidga dem. Vi återkommer inom kort, för självklart vill vi inte dra ut på tiden i onödan vad gäller det arbetet. Tvärtom, ju fortare vi får fram ett bra underlag desto bättre. Då får både riksdag och andra intressenter möjlighet att diskutera underlaget. Låt mig också säga att de högskolor och andra som är intresserade av att bedriva polisutbildning själva tagit fram en hel del intressanta koncept, om jag kallar dem så.
Även de kan studeras i ett arbete som har en något vidare ram än vad direktiven för den nuvarande utredningen har.
Beatrice Ask (M):
Thomas Bodström har frågat mig om jag avser att verka för att införa en gräns för sjöfylleri på 0,2 promille i enlighet med Rattfylleriutredningens förslag. Rattfylleriutredningen har under våren 2006 föreslagit en rad olika åtgärder som syftar till att öka möjligheterna att förebygga och bekämpa trafikonykterhet både till sjöss och på vägarna.
Utredningen har bland annat föreslagit en nedre promillegräns på 0,2 promille för sjötrafiken men också andra åtgärder för att mer effektivt kunna bekämpa sjöfylleriet, till exempel en förstärkt roll för Kustbevakningen. Förslagen har remitterats fram till i början av hösten förra året. Förslagen är omfattande. Vissa är intimt förknippade med varandra. Det gäller till exempel förslaget att ge Kustbevakningen befogenhet att ingripa mot både sjöfylleri och rattfylleri.
Andra förslag kräver eller kan kräva ytterligare överväganden. När det gäller just sjöfylleri är det redan i dag straffbart att till exempel framföra ett fartyg under påverkan av alkohol om det kan antas att man då inte kan utföra sin uppgift på ett betryggande sätt. Detta gäller oavsett promillehalt. Frågan om att införa en direkt nedre promillegräns kräver noggranna överväganden och kan ses tillsammans med andra typer av frågor med anknytning till sjösäkerheten.
En sådan är hur ett eventuellt obligatoriskt förarbevis för förande av vissa större eller snabbgående fritidsbåtar skulle kunna utformas. Frågan bereds för närvarande inom Regeringskansliet.