KBLab/rixvox huggingface dataset:
Annika Strandhäll (S):
Tack, Jonas Sjöstedt, för en viktig interpellation! Precis som du säger är det ju: I Sverige har vi råd att ge människor som verkligen behöver det den sjukpenning de ska ha för att kunna känna sig trygga. Det är denna sjukförsäkring jag vill ha, och det är denna sjukförsäkring som vi arbetar för att uppnå. Jag är fullt medveten om de problem som Jonas Sjöstedt har talat om under den här interpellationsdebatten.
Därför vidtog vi ytterligare åtgärder så sent som förra veckan med förtydliganden om vilken sjukförsäkring vi vill se. Vi kommer att arbeta för att detta också ska bli verklighet. Människor ska kunna känna sig trygga i sjukförsäkringen. Den får lov att kosta det som krävs.
Men de människor som har en arbetsförmåga och vill och kan komma tillbaka till jobbet igen eller till hälsa, som ju är det viktigaste, ska också ha det stöd som de förtjänar. Där har myndigheterna och hälso- och sjukvården en roll att spela. Det har även vi som arbetsgivare i kommuner och landsting när det gäller vilka förutsättningar vi ger de människor som arbetar där, så att de inte blir sjuka av sitt jobb.
Jag kommer att fortsätta att kämpa för att vi ska ha en sjukförsäkring som är trygg och som stöder och hjälper människor tillbaka igen. Jag är fullt beredd att vidta de åtgärder som krävs. Den 1 juli kommer en ny lagstiftning på plats. Den ska ge ytterligare stöd för initiativ i rehabiliteringsarbetet. Vid årsskiftet kom en annan lagstiftning på plats som vi började arbeta med under förra året.
Den handlar om att Försäkringskassan inte ska dra in sjukpenning retroaktivt. Jag är beredd att vidta fler åtgärder för att människor ska kunna känna sig trygga i sjukförsäkringen. Och jag är inte nöjd förrän vi har uppnått det.
Annika Strandhäll (S):
Lotta Finstorp har frågat mig om jag avser att verka för en mer transparent och flexibel föräldraförsäkring för egenföretagare. Föräldraförsäkringen och särskilt föräldrapenningen är ett centralt inslag i familjepolitiken. Hur föräldrapenningen används varierar dock, främst med avseende på kön men även när det gäller exempelvis arbetsmarknadssituation.
För föräldrar med eget företag, och då särskilt för män, är användningen av föräldrapenning lägre än vad den är för anställda. Enbart ca 65 procent av män med enskild firma använde åtminstone en föräldrapenningsdag innan barnet fyllde tre år. Motsvarande siffra bland anställda män var 86 procent.
För kvinnliga företagare var användandet inte lika villkorat. Bland kvinnor var det 96 procent av dem med enskild firma som tog ut åtminstone en föräldrapenningsdag under samma period, och skillnaden var inte lika stor i jämförelse med anställda. Det finns även skillnader i användningen av föräldrapenning mellan olika företagsformer.
Antalet använda föräldrapenningsdagar var lägst för dem med eget aktiebolag, både bland män och kvinnor, vilket kan vara en indikation på att det är svårt att helt släppa företaget och att ledigheten därför blir kortare. Regelverket om sjukpenninggrundande inkomst kan vara en del av förklaringen till lägre användning av föräldraförsäkringen för företagare.
En egenföretagares SGI kan vara svår att fastställa och förutse. För den som startar ett företag är reglerna för beräkning av SGI i dag olika beroende på vilken bolagsform företagaren väljer, vilket inte är tillfredsställande.
Regeringen vill därför förändra reglerna om så kallat uppbyggnadsskede så att de gäller även för aktiebolag samt utöka tiden till tre år oavsett bolagsform. Regeringen räknar med att lägga fram en proposition med detta innehåll under våren, och ambitionen är att de nya reglerna ska finnas på plats den 1 augusti 2018.
Förslaget ökar förutsägbarheten och möjligheten till planering, vilket kan underlätta för företagare att vara föräldralediga. När tryggheten ökar så hoppas jag att det även kan bidra till att öka kvinnors företagande. Vikten av tydlig information om ersättning vid föräldraledighet är något som Riksrevisionen pekar särskilt på i sin rapport. Det är en prioriterad fråga även för regeringen.
Därför betonas särskilt det informationsansvar som Försäkringskassan har genom att sätta upp ett informationsmål i regleringsbrevet. För 2018 är målet att Försäkringskassans information ska bidra till att föräldrarna får bättre kunskap om föräldraförsäkringens regelverk. Det gäller självklart även för företagare.
Utredningen om en modern föräldraförsäkring har nyligen lämnat sitt betänkande. I de bedömningar, förslag och kartläggningar som gjordes har hänsyn tagits till att föräldrar har olika förutsättningar när det gäller att vara föräldralediga, till exempel på grund av arbetets beskaffenhet.
Utredningen lämnar förslag som kan ge ökad transparens och flexibilitet även för företagare och som ökar jämställdheten i uttaget av föräldrapenning och föräldraledighet. Betänkandet är nu på remiss under våren.
Annika Strandhäll (S):
Tack, Lotta Finstorp, för den här interpellationen! Det känns glädjande för mig att kunna komma med några ganska tydliga besked. Till exempel kommer vi att från och med den 1 augusti ha ett nytt regelverk på plats som jämställer aktiebolag med andra företagsformer.
Vi utökar också tiden för det så kallade uppbyggnadsskedet till tre år oavsett bolagsform. Vi vet att detta är någonting som kommer att välkomnas av Företagarsverige och förhoppningsvis också bidra till att öka tryggheten så att kvinnor i högre utsträckning känner att de både kan bilda familj, vara förälder och driva företag.
När jag svarar på den här interpellationen blir det väldigt tydligt, bortom alla tvivel, att kön även här liksom i övrigt när det gäller föräldraförsäkringen är den största särskiljande faktorn.
Män som är egenföretagare väljer i hög utsträckning att inte nyttja sin föräldraförsäkring, medan skillnaden mellan kvinnor som driver företag och kvinnor som är anställda är mycket liten, nästan försumbar.
Så är det alltså nu, 42 år efter att vi genomförde den fantastiska reform som föräldraförsäkringen är och som har skapat förutsättningar för kvinnor att både ta del i arbetslivet i mycket större utsträckning och våga satsa på att bli egna företagare.
Som jag också sa har vi i regleringsbrevet till Försäkringskassan tryckt på just deras informationsuppdrag, vilket Riksrevisionen pekar på.
Jag skulle vilja beröra frågan som Lotta Finstorp lyfter här om de andra delarna i den parlamentariska socialförsäkringsutredningen, inte minst frågan om historisk SGI, eller EGI, som det kallas, vilket står för ersättningsgrundande inkomst.
Jag delar uppfattningen att särskilt, skulle jag vilja säga, för egenföretagare och för människor som jobbar på tidsbegränsade anställningar och går mellan olika anställningsformer - kombinatörer på olika sätt - är vårt socialförsäkringssystem i dag och SGI väldigt svårt att kunna förstå sig på och få ett rättvisande utfall från.
I maj 2017 antog riksdagen propositionen Uppgifter på individnivå i arbetsgivardeklarationen . Genom den propositionens förslag om att låta arbetsgivare redovisa individuppgifter om inkomst i arbetsgivardeklarationen ges nu förutsättningar för att gå vidare med den parlamentariska socialförsäkringsutredningens förslag om ett nytt inkomstbegrepp i socialförsäkringen, det så kallade EGI.
Det pågår just nu ett utredningsarbete på Socialdepartementet där vi tittar på hur vi skulle kunna genomföra den här förändringen. Jag är övertygad om att Lotta Finstorp känner till, i och med att du är väl insatt i den här frågan, att det här är en jättestor omställning. Men jag tror att den är helt nödvändig, och jag ser framför mig att den skulle kunna komma på plats under en kommande mandatperiod.
Annika Strandhäll (S):
Jag delar de reflektioner som du gör här, Lotta Finstorp. Jag satt under alliansregeringens period vid makten i Delegationen för jämställdhet i arbetslivet som tillsattes av dåvarande arbetsmarknadsministern och jämställdhetsministern.
Vi tittade då på olika faktorer relaterade till arbetsmarknaden och kopplade till ett jämställdhetsperspektiv. Vi tittade naturligtvis även på företagares möjligheter. Jag tänkte på exemplet du lyfte upp här från intervjun med Anna-Lena Bohm. Det var en sådan fråga som vi diskuterade väldigt mycket.
Det är tydligt att kvinnor för att ta steget vill känna tryggheten på ett annat sätt. Statistiken visar att kvinnor alltjämt tar ett väldigt stort ansvar för de små barnen och för familjesituationen. Det är så, och därmed behöver man också kunna känna en trygghet för att våga sig på ett eget företagande.
Vi hade en dialog med företrädare för Företagarna som beskrev tydligt hur man som kvinna till exempel valde att skjuta upp att ta steget ut i ett eget företagande till dess att familjebildningen var klar. Det är klart att jag delar uppfattningen att vi behöver försöka undanröja den sortens hinder.
Vi har som sagt några saker som kommer att komma på plats under det här året. Försäkringskassan har också ett tydligt uppdrag i sitt regleringsbrev som ska bidra till att föräldrar får bättre kunskap om föräldraförsäkringens regelverk. De har också faktiskt nu, säkerligen med Riksrevisionens rapport som grund, satsat på att förbättra informationen till företagare.
Jag kommer naturligtvis att följa upp det och se att det får genomslag. När det gäller förslaget om historiska inkomster, EGI, var det en förutsättning att vi fick igenom den här propositionen om att arbetsgivare redovisar individuppgifter om inkomst i arbetsgivardeklarationen.
Det var en förutsättning för att kunna lägga om systemet. Det har vi nu på plats, och då måste ambitionen vara att ta tydliga steg i den riktningen. Det handlar inte minst om trovärdigheten i socialförsäkringssystemen.
Oavsett vilken anställningsform jag har eller om jag är egenföretagare ska jag kunna känna att socialförsäkringssystemen som jag betalar in till är till för mig. Det är viktigt. Vi måste se sanningen i vitögat. Vi har en arbetsmarknad som är stadd i förändring, och som kommer att vara det under överskådlig tid. Det skulle vara ett steg tillbaka att alla ska ha en tillsvidareanställning på ett och samma ställe under lång tid.
Det kommer inte att se ut på det sättet. Då måste vi också ha en välfärd och ett välfärdssystem som klarar av att skapa trygghet på en föränderlig arbetsmarknad. Därför är jag en stark förespråkare för en förändring mot EGI. Därför är det arbetet påbörjat i Regeringskansliet.
Och oavsett vilken regering vi har efter valet hoppas jag att det tas vidare.
Annika Strandhäll (S):
Ja, precis så är det, Lotta Finstorp. Det finns möjlighet att få hjälp med att räkna ut SGI utan att ha ett ersättningsärende hos Försäkringskassan. Det är viktigt att Försäkringskassan försöker nå ut med den informationen och att man sprider den på olika sätt. Jag har tagit del av skriften från Småföretagarnas Riksförbund. Den är väldigt bra.
De är engagerade i de här frågorna, vilket är glädjande. De ser vikten av ett fungerande socialförsäkringssystem för att vi ska få fler småföretag, kanske också för att skapa tryggheten att våga satsa och förhoppningsvis tryggheten att sedan anställa sin första medarbetare.
Om man räknar på det på det sättet blir talen när det gäller möjligheten till arbetstillfällen strålande, om man ska vara riktigt ärlig. Förutom de här olika delarna vill jag passa på att peka på något som är på väg och som jag tycker är bra steg i rätt riktning. Jag tog emot Föräldraförsäkringsutredningens slutbetänkande före årsskiftet. Och den innehåller flera olika förslag.
Vi har också, i ett snabbspår, bland annat tagit möjligheten vidare att det ska bli möjligt att överlåta dagar på någon annan än sambo. Det är något jag vet har efterfrågats, inte minst av företagare. Jag passar på att uppmärksamma Lotta Finstorp på att det är något som är positivt för företagare. Tack för en bra debatt!
Annika Strandhäll (S):
Tack, Rossana Dinamarca, för den här interpellationen! Jag måste ändå säga att jag blir lite häpen. Rossana Dinamarca har suttit väldigt länge i Sveriges riksdag och torde ha en god bild av hur myndighetsstyrning fungerar.
Varken regeringsformen eller jag, för den delen, tycker att ministerstyre är ett bra sätt att bedriva verksamhet på. En regering kan inte heller säga till en myndighet att bryta mot lagen. Detta vet Rossana Dinamarca.
Rossana Dinamarca vet också att vi under den här mandatperioden har vidtagit över 50 olika åtgärder för att skapa en trygg och välfungerande sjukförsäkring. Många av de åtgärder som har vidtagits har också diskuterats med Vänsterpartiet. Vi har vidtagit flertalet åtgärder för att förebygga att människor blir sjuka.
Vi har vidtagit flertalet åtgärder för att se till att människor tidigt vid ett sjukfall ska få stöd och hjälp för att komma tillbaka till arbete igen. Vi har vidtagit flertalet olika åtgärder för att öka kvaliteten och skapa en mer rättssäker prövning i försäkringen. Människor ska få sin arbetsförmåga prövad och inte bara trilla igenom försäkringen in i en lång sjukskrivning. Vi har tagit bort stupstocken eller den bortre tidsgränsen i sjukförsäkringen.
Så sent som för några veckor sedan presenterade jag en räcka med åtgärder för att ytterligare stärka tryggheten för individen i sjukförsäkringen. Detta vet Rossana Dinamarca. Vi tillsätter till exempel en nationell samordnare som ska ta ett helhetsgrepp om sjukförsäkringen för att stötta individen.
Nyligen beslutade vi om två regeringsuppdrag när det gäller samarbetet mellan Försäkringskassan och hälso- och sjukvården och för att ytterligare stärka Försäkringskassans arbete med att samordna olika aktörer inom sjukskrivningen. Vi har lämnat ett nolltoleransuppdrag för att människor inte ska falla mellan stolarna. Vi kommer att tillsätta en utredning som ska se över normalt förekommande arbete och särskilda skäl.
Det är åtgärder som en minister kan vidta för att öka tryggheten i sjukförsäkringen. Det som Rossana Dinamarca nu pratar om är något helt annat som inte det minsta kommer att gynna de som är sjukskrivna. Jag tror också att den här diskussionen måste få lite proportioner, Rossana Dinamarca. Människor ska inte behöva hamna i kläm eller falla mellan genom stolarna. Människor ska få hjälp att komma tillbaka till hälsa och arbete igen.
Det är där som vi ska ha fokuset. Försäkringskassan handlägger årligen 600 000 ärenden. I 10 procent av dessa ärenden begär man komplettering när det gäller läkarintygen - detta för att kunna göra en sjyst bedömning av rätten till försäkring för den enskilde. Det här är inget nytt system.
Det systemet har vi haft under väldigt lång tid i Sverige, och det har en stark uppbackning också från arbetsmarknadens parter. I dag är det några procent som får avslag på sin sjukpenning. För dem ska naturligtvis tryggheten öka så att de känner att de förstår dessa beslut och så att det är rättssäkert.
För att åstadkomma det har vi system med domstolar, med justitieombudsman och med andra.
Annika Strandhäll (S):
Den här regeringen vill skapa en trygghet för människor, både genom sjukförsäkringen och genom att man om man blir sjuk ska få rätt stöd för att komma tillbaka igen till hälsa och arbete. Har du någon annan bild av vad vi har försökt genomföra, Rossana Dinamarca?
Vi har vidtagit över 50 åtgärder under den här mandatperioden för att åstadkomma detta. När jag hör dig läsa upp dessa exempel, Rossana Dinamarca, håller jag med dig. Håret reser sig på mitt huvud.
Jag beskrev också i mitt svar till dig att jag har fått berättelser om fall där jag inte alltid känner att individen fått det stöd som man behöver för att kunna känna sig trygg och ta sig tillbaka till hälsa och arbete igen.
Men, Rossana Dinamarca, det är ju inte så att jag ska sitta på Socialdepartementet och tycka till i magen om huruvida Försäkringskassan följer lagstiftningen eller inte. Då vore det fråga om ministerstyre. Vi har i Sverige en ordning för att göra de prövningarna.
Denna ordning innebär att man får sin rätt till sjukpenning prövad av domstol. Menar Rossana Dinamarca att det är socialministern som ska sitta på departementet och känna i magen i stället? Försäkringskassans handläggning kan för den delen också bli föremål för granskningar av Justitieombudsmannen. Vi har modeller för hur vi ska hantera detta.
Med utgångspunkt från sådana domar ska Försäkringskassan tillämpa lagen, precis som andra myndigheter som har motsvarande ansvar. Jag ska inte stå och läsa upp hela det papper jag har här, men det handlar om den lagstiftning, de förordningar - som regeringen har beslutat om - och de föreskrifter som Försäkringskassan lutar sig mot för att göra bedömningar av arbetsförmågan. Vi får ha lite ordning och reda i debatten.
Det måste vara rim och reson, Rossana Dinamarca. Jag är den första att känna att man ska vidta åtgärder när människor kommer i kläm. Det har också regeringen gjort. Vi håller just nu på att tillsätta en utredning som ska titta på begreppen "normalt förekommande arbete" och "särskilda skäl" för att se om vi behöver göra lagstiftningsförändringar.
Men från regeringens sida väntar vi inte på den utredningen, utan vi presenterade för mindre än en månad sedan en räcka andra åtgärder från hela regeringens verktygslåda.
Redan nu ökar vi tryggheten för den enskilde genom regeringsuppdrag, genom förändringar i regleringsbreven och genom att vi tillsätter en nationell samordnare för sjukförsäkringen.
Försäkringskassan har utöver bestämmelserna i socialförsäkringsbalken också att förhålla sig till handläggningsbestämmelser på förordningsnivå beslutade av regeringen samt föreskrifter beslutade av myndigheten.
Är det så att Försäkringskassan inte följer lagstiftningen ska det bedömas av domstol, Rossana Dinamarca, inte av socialministern på Socialdepartementet.
Annika Strandhäll (S):
Jag har under den här debatten vid ett flertal tillfällen svarat Rossana Dinamarca hur Försäkringskassan styrs och vad Försäkringskassan lutar sina bedömningar mot. Utöver socialförsäkringsbalken gäller förordningar beslutade av regeringen.
Precis som alla andra myndigheter har Försäkringskassan dessutom regelverk som man beslutar om på myndigheten för att kunna tillämpa lagen på det sätt som avses. Om myndigheten inte gör detta är det inte Rossana Dinamarca eller jag som ska ta upp det i riksdagen på det här sättet, utan det ska prövas av domstol.
Det är en grundläggande rättsprincip i det här landet. Sedan ska människor ha en trygg sjukförsäkring. Det är jag beredd att göra vad som helst för att uppnå, och jag ska använda de medel som står mig till buds för att åstadkomma detta. Jag har under den här interpellationsdebatten berättat för dig hur jag avser att göra. Människor ska kunna känna sig trygga. Jag kommer att arbeta vidare för det. Men den här debatten är inte värdig.
Annika Strandhäll (S):
Vi kan konstatera att jag delar bilden att det är en utomordentligt allvarlig situation. Vi har tagit del av Karolinskas rapport, och vi följer frågan noggrant. Samtidigt vill jag vara väldigt tydlig mot ledamoten: Det är ingen tvekan om att både regeringen och migrationsministern gärna debatterar frågan om asyllagstiftningen och migrationen.
Men då måste frågan ställas om asyl och migration. I den här interpellationen handlar det väldigt tydligt om självmord, psykisk ohälsa och vård. Därför blir det mitt ansvar att svara på frågan.
Jag tror ändå att vi under den här interpellationsdebatten förhoppningsvis kan ha en dialog där jag lite mer tydligt får berätta om de olika satsningar som görs.
Det ska också väldigt tydligt sägas att även jag är otroligt medveten om de fantastiska insatser som väldigt många gör på frivillig basis i dag, eller utifrån sitt engagemang, för att bidra till en tryggare situation för en grupp som är väldigt utsatt i Sverige. Det ska de ha tack för.
Jag berättade i mitt svar om de 50 miljoner kronor årligen som vi skjuter till för att förbättra tillgången till vård. Regeringen har också sedan 2017 en satsning på att öka tillgängligheten till vård och behandling för traumatiserade barn och vuxna som är asylsökande och nyanlända. Denna satsning pågår mellan 2017 och 2020 och uppgår till 40 miljoner kronor per år.
Bland annat stöttar vi Röda Korset i ett projekt som syftar till psykoterapeutisk, fysioterapeutisk och psykosocial behandling av vuxna flyktingar och migranter. Där ges också ett visst stöd till barn och unga. Vårsta diakoni är en annan aktör som har fått ta del av dessa medel för att utveckla ett traumacenter för asylsökande och nyanlända i Härnösand.
Vi har även gjort en satsning till Röda Korset på 1,9 miljoner 2017 för utveckling och förstärkning av verksamheter som arbetar hälsofrämjande för nyanlända och asylsökande. I interpellationen till mig refererar man också till elevhälsan. Det är ett otroligt viktigt område att fortsätta stärka.
Där har vi tillsammans gjort flera satsningar under den här mandatperioden, och vi kan konstatera att vi i dag, jämfört med när regeringen tillträdde, har ungefär 700 fler medarbetare inom elevhälsan. Mer behöver dock göras. Det handlar om att fortsätta ta steg i rätt riktning.
Jag skulle också i det här inlägget vilja passa på att lyfta den oerhört allvarliga frågan om självmorden, som vi ser en så tydlig ökning av i just den här gruppen. Sedan 2015 har Folkhälsomyndigheten ett särskilt uppdrag från regeringen att samordna det suicidförebyggande arbetet på den nationella nivån.
Jag beskriver det gärna lite mer senare. En viktig del är att man nu har två nationella samverkansgrupper, där den ena gruppen består till exempel av ideella aktörer. Vi kan konstatera att engagemanget har ökat väldigt mycket.
Under 2017 uppgick den nationella samordningen och antalet aktörer i gruppen till drygt 30, varav ungefär 10 var ideella organisationer. Jag berättar gärna mer om det arbete som pågår där i mitt nästa inlägg.
Annika Strandhäll (S):
Som jag sa initialt i mitt förra inlägg vet jag att riksdagsledamoten är väl medveten om att när det rör de delar som inte är mitt ansvarsområde har vi en migrationsminister som väldigt ofta står här i kammaren och debatterar precis dessa frågor.
När det gäller lagstiftningen som rör migrationsministerns område liksom åldersbedömningarna och övriga delar måste därför dessa frågor ställas till det statsråd som är ansvarigt för de frågorna.
Jag kommer med utgångspunkt från min del i ansvaret för situationen runt ensamkommande barn och vuxna att svara på de frågor som ledamoten har ställt.
De frågor som ledamoten ställer handlar mycket om suicid, suicidprevention och vad regeringen gör för att stärka situationen för de ensamkommande barn och unga som mår dåligt. Frågorna i interpellationen ställs utifrån ett strikt vårdperspektiv, och jag svarar gärna på dem.
Ledamoten vet också mycket väl att regeringen har gjort stora satsningar inom psykiatrin under mandatperioden. Jämfört med när vi tillträdde 2014 avsätter vi i dag dubbelt så mycket resurser för att stärka psykiatrin i Sverige. Det är för att vi ser att det behövs i dagens situation.
Vi har också under mandatperioden gjort flera satsningar särskilt på ensamkommande barn och vuxna eftersom vi ser den situation som ledamoten här beskriver.
I mitt förra svar försökte jag berätta dels vad regeringen gör inom ramen för de medel som i dag finns avsatta, dels om det särskilda arbete om suicid som pågår och har satts igång under mandatperioden. Det handlar om att ta ett nationellt grepp genom uppdraget till Folkhälsomyndigheten.
Det är fråga om att öka resurserna till de organisationer som är aktiva i suicidprevention. En positiv del i detta är att de aktivt ingår i det arbete som sker på Folkhälsomyndigheten, och de får ta del av de ökade resurserna.
I de sammanhang man får höra dessa beskrivningar, som jag är säker på att Christina Höj Larsen får höra, och som också jag får höra emellanåt, känner man sig som politiker maktlös. Samtidigt vet man att det är vi som sitter på så många av nycklarna. Vi måste fortsätta att följa situationen och göra satsningar för att öka tillgången till förebyggande insatser för ensamkommande barn och vuxna.
De måste fångas upp tidigt så att de snabbt kan få tillgång till den specialiserade barn- och ungdomspsykiatrin. Vi vet att det på många håll i dag är alldeles för långa väntetider.