KBLab/rixvox huggingface dataset:
Fredrik Schulte (M):
Helena Leander säger att ridning och golf är någonting som man associerar med Moderaterna. Vad gäller ridningen råkar det vara den tredje största sporten i Sverige, och det råkar dessutom vara den största sporten som tjejer utövar. Därför får den jättegärna associeras med Moderaterna. Det tackar jag för.
När det gäller att få göra avdrag för kostnader och begränsningen på 5 000 kronor står vi fast vid att det var en del av finansieringen av jobbskatteavdraget.
Vi tycker inte att man i tider av ekonomisk oro som vi befinner oss i nu ska gå tillbaka och riva upp reformer som vi har finansierat, utan vi står fast vid att de ska finnas kvar. Beträffande sedelpressar är min uppfattning att vänsterblocket äventyrar statsfinanserna.
Ni kommer med väldigt frikostiga utspel, och det kan ibland vara lite svårt att utröna vem som säger vad, om det är ett uttalande som får stå för bara Mona Sahlin och Socialdemokraterna, eller om Miljöpartiet och Vänstern är eniga i utspelen. Men det kommer väldigt många. Ibland får man lite grann intrycket att det dagligdags kommer utspel om olika krispaket.
Ni gör det till den grad att ni äventyrar statsfinanserna. Det tänker jag inte avstå från att påpeka.
Fredrik Schulte (M):
Det finns många olika saker som står på Miljöpartiets, Vänsterns och Socialdemokraternas önskelista. Nu kanske just detta med kostnadsersättning för frivilligarbete i kommunen är en till synes liten kostnadspott. Men det handlar fortfarande om många bäckar små.
Vi i alliansen står fast vid att vi tänker värna statsfinanserna, och vi tänker inte riva upp reformer som vi har gjort bara för att det nu från många håll krävs stimulanser av ekonomin. Ska man dessutom stimulera ekonomin tror jag att det finns klokare sätt att göra det än genom att just öka möjligheten för frivilligarbetarna i kommunen att få kostnadsersättning.
Det är värt att påpeka att trots våra bidragsåtstramningar har Sverige fortfarande en av världens mest generösa bidragsersättningar för dem som är arbetslösa. Vi har fortfarande en situation där en stor del av våra bidrag går till att ge en relativt hög ersättning till höginkomsttagare.
Jag skulle snarare vilja vända på steken och säga så här: Jag tycker att det är väldigt angeläget att vi ser till att det inte lönar sig för höginkomsttagare att fastna i bidragsfällan och att låginkomsttagare inte tvingas betala höga skatter för att vara med och finansiera avgående eller avskedade bankdirektörers höga bidragsersättningar.
Det tycker vi är en viktig rättvisefråga och en viktig fråga för att upprätthålla en känsla i det svenska samhället om att det faktiskt ska löna sig att arbeta och att arbete är någonting som ska premieras och uppmuntras.
Fredrik Schulte (M):
Jag kan instämma i Marie Engströms inställning att det krävs en stor ödmjukhet från oss politiker i den situation som Sverige nu befinner sig, att det finns väldigt många som nu kommer att gå in i arbetslöshet och att det kommer att vara väldigt tufft. Men min poäng är fortfarande att Sverige står mycket bättre rustat nu än någonsin tidigare när vi ska gå in i en sådan här typ av kris.
Tidigare har Sverige varit ett land som har varit värst drabbat av denna typ av lågkonjunkturer. Nu står vi kanske bäst rustade. I USA kommer budgetunderskottet i år att vara prognostiserat till 12 1⁄2 procent av bnp. I Storbritannien ligger det på 8 procent, om jag inte minns siffran fel. Sverige har extremt goda statsfinanser tack vare en ansvarsfull ekonomisk politik från den sittande regeringen.
Sverige har haft en otroligt god sysselsättningsutveckling under de senaste två åren tack vare att vi har haft en politik som har gjort det lönsamt att arbeta. Det gör att vi nu står bättre rustade än de flesta länder att tackla denna kris trots att Sverige är ett litet väldigt exportberoende land. Det tycker jag ändå att vi ska vara stolta över. Det är värt att kommunicera.
I kristider måste vi politiker, som sagt, också ta ansvar för att staka ut en känsla av hopp inför framtiden. Mycket tyder på att det finns. Vi straffbeskattar ingen. Vi har gjort det lönsamt att arbeta. Vi har sett till att de människor som går upp tidigt på morgonen, som arbetar åtta timmar om dagen och sedan kommer hem trötta faktiskt får någonting mer för det.
Sverige har varit ett land där skillnaden är minimal mellan dem som jobbar och dem som inte jobbar. Men jag tycker att Marie Engström också är svaret skyldig vad gäller på vilket sätt vi får fler människor i arbete genom att höja skatten för dem som arbetar och höja bidragen till dem som är höginkomsttagare och arbetslösa.
Fredrik Schulte (M):
Det är väldigt intressant att se hur Vänstern på något sätt retoriskt försöker få till det så att en skattesänkning är en skattehöjning. Om vi sänker skatten för dem som jobbar har vi inte höjt skatten för dem som inte jobbar. Visst är det så att de som inte jobbar relativt sett och givet sin inkomst får betala mer i skatt än de som jobbar. Men fortfarande är det så att en skattesänkning aldrig är en skattehöjning.
Jag förstår inte hur Marie Engström kan få det till det, men det är så klart den politiska retoriken som här försöker spela ett spratt. Vi har sänkt skatten för dem som arbetar just för att göra det lönsamt att arbeta. På så sätt har vi skapat tillväxt och gjort att Sverige står bättre rustat inför den kris som nu väntar.
När jag läste Marie Engströms reservation i betänkandet noterade jag - en formulering som jag nästan lite grann skrattade åt - att Vänsterpartiets skattepolitik handlar om att få fler i arbete. Upprepade gånger både i den här debatten och i tidigare debatter har jag ställt frågan: På vilket sätt får vi fler människor i arbete genom att höja skatten för dem som jobbar?
Fortfarande har jag inte fått något svar, inte i tidigare debatter och inte heller den här gången. Det är väl så att bakom den här retoriken ligger trots allt den gamla vänsterpartistiska politiken, den politik som Lars Ohly under valrörelsen gick ut med - att man skulle massanställa inom offentlig sektor; 140 000 fler människor skulle arbeta där.
Man förbiser helt att en anställning i offentlig sektor måste åtföljas av en anställning i privat sektor. Det tycks man helt ha glömt. Jag antar att det är enkelt att vara vänsterpartist, för då har man alltid sedelpressarna att tillgripa. Svårare är det nog att vara socialdemokrat och behöva kompromissa och komma överens om en sådan politik.
Fredrik Schulte (M):
Alla seriösa bedömare är överens om att regeringens politik har ökat sysselsättningen och har fått fler människor i arbete. Alla seriösa bedömare är också överens om att den lågkonjunktur som vi nu står inför inte är skapad av alliansregeringen, utan den kommer från en global finanskris.
Men åtminstone Monica Green tycks vara väldigt tydlig med att hon inte delar de åsikterna, utan allting är alliansens fel. Men om vi då ändå väljer att lyssna på de seriösa bedömarna, LO till exempel, som har konstaterat att regeringens reformer har skapat nya jobb kan vi fundera över detta.
Om vi inte hade vidtagit de åtgärderna, om vi inte hade fört den politiken, ja, då hade vi stått kvar och stampat i samma jobblösa tillväxt som präglade regeringen Persson under så lång tid. Och då hade vi stått klart sämre rustade när nu finanskrisens svallvågor slår in över Sverige och kommer att ställa oss inför tuffare tider. Då hade ännu fler människor varit arbetslösa.
Jag tycker fortfarande att Socialdemokraterna borde reflektera över hur pinsamt det kommer att bli för er om ni inför valet 2010 står inför den situationen att vi faktiskt, trots den enorma lågkonjunkturen, har fått fler människor i arbete än när ni satt vid makten. Sedan kan jag bara konstatera att ni tolkar alliansens politik som fan läser Bibeln.
Än så länge är det väl bara SAS-piloterna som möjligen har fått lite lägre löner. Vi lär väl aldrig få en situation där Socialdemokraterna erkänner att de här konspirationsteorierna inte stämmer, oavsett hur många rapporter från verkligheten som vi får.
Sedan kan jag också bara konstatera att det var väldigt dåligt med svar på mina frågor om ni står vid er partiledares sida eller de skånska socialdemokraternas sida i fråga om budgetreglerna.
Fredrik Schulte (M):
När Socialdemokraterna förlorade valet 2006 gjorde de det därför att de inte lyckades fixa jobben. De hade en politik som i huvudsak präglades av fokus på bidragssystemen. Utgångspunkten var att bidragen skulle vara väldigt höga och väldigt generösa så att det inte lönade sig att arbeta.
Man ägnade stor kraft och möda åt att flytta om och mixtra mellan de olika bidragskategorierna för att se till att undanhålla och förneka problemen. Sedan lade man också stor kraft på att arbeta med arbetsmarknadspolitiska program. Man jobbade väldigt lite med att skapa reella förutsättningar för nya jobb.
Han säger att bidragen är för låga och att de arbetslösa har placerats i fel kategori. I nästa interpellationsdebatt, som vi ska ha efter denna, handlar det om de arbetsmarknadspolitiska programmen. Om det är oklart om Socialdemokraterna har förnyat sig och skaffat en politik som inriktar sig mer på att skapa nya jobb än på bidragssystemen är det i alla fall solklart så att Bosse Ringholm inte har förnyat sig.
Han står kvar och stampar i samma utgångspunkter. Jag tror nog att när det blir tydligare vad det är för politik som Socialdemokraterna kommer att gå till val på 2010 kommer vi att se att även hans parti är kvar i samma hjulspår. Det är inte fokus på att skaffa nya jobb utan det är fokus på bidragen. De ska vara mer generösa.
Det ska vara mindre lönsamt att arbeta och fokus på att mickla med systemet. Ett sådant exempel som vi kunde höra från talarstolen alldeles nyss från Bosse Ringholm var när han pratade om att arbetslösheten aldrig har varit högre. Om man ska titta på den relevanta siffran handlar det om det begrepp som vi försökte introducera i slutet av förra mandatperioden, nämligen begreppet utanförskap.
Om vi tittar på det begreppet, nämligen de människor som verkligen inte får komma till sin rätt, inte bara snävt tittar på just arbetslösheten, kan vi konstatera att trots brinnande finanskris, trots en historisk lågkonjunktur är faktiskt utanförskapet ännu inte så stort som det var när Bosse Ringholm var vice statsminister. Vår utgångspunkt är att det ska löna sig att arbeta och att man ska skapa system som gör att människor inte fastnar.
Det är en annan intressant aspekt av debatten som det vore kul att höra hur Bosse Ringholm förhåller sig till. Det är skillnad på arbetslösa och arbetslösa. Det finns de som blir arbetslösa och snabbt kommer ut på arbetsmarknaden, snabbt får ett jobb. Det finns de som stannar kvar i arbetslöshet under lång tid. Vi har inrättat garantiprogrammen, och vi har sett till att försöka skilja på arbetslösa och arbetslösa och se mer till individens behov.
Socialdemokraterna hade en mer homogen inställning till arbetslösheten. Det gjorde att ni inte lyckades hitta en bra politik för dem som är mest utsatta. Om ni kommer tillbaka till makten, Bosse Ringholm, kommer ni då att återgå till den homogena bilden där alla betraktas som lika, där man inte ser den individuella personens egna hinder för att komma tillbaka till arbetsmarknaden?
Fredrik Schulte (M):
Jag tycker att det är positivt att regeringen har beställt rapporten och att man vill följa upp situationen på arbetsmarknaden bland dem som är arbetslösa. Sedan behöver inte nödvändigtvis slutsatsen av den beskrivningen vara att vi ska landa i Bosse Ringholms politik. Man vill så klart hålla sig informerad om hur situationen är på arbetsmarknaden. Vi kan återigen notera hur Bosse Ringholm upprepade mantrat att arbetslösheten är värre än den någonsin har varit.
År 2006 ville man låtsas att problemen inte fanns. Då ville man genom att flytta människor från kategorin arbetslösa till att vara förtidspensionerade och liknande låtsas att problemet var mindre än det är. Nu försöker man göra gällande att problemet är värre än det faktiskt är. Jag upprepar att utanförskapet sammantaget fortfarande faktiskt är lägre än det var när Bosse Ringholm var vice statsminister.
Det är anmärkningsvärt, och det borde Bosse Ringholm på något sätt ta ansvar för i talarstolen. Han borde förklara hur det kan komma sig att vi trots brinnande finanskris faktiskt har ett sammantaget lägre utanförskap. Det blir väl någonting som du får förklara för väljarna 2010. Jag vill inte på något sätt ge sken av att vi nu inte har ett enormt samhällsproblem med arbetslösheten - det har vi.
Men jag tror samtidigt att svenska folket har förståelse för att det i huvudsak beror på den finanskris som världen har genomlidit och som har slagit väldigt hårt mot ett litet, exportberoende land som Sverige. Men man ska komma ihåg att hade vi inte fört den politik som vi har fört - hade vi inte gjort det lönsamt att arbeta, hade vi inte genomfört jobbskatteavdragsreformen - hade vi varit ännu värre ute.
LO har konstaterat att våra jobbskatteavdrag kommer att skapa 60 000 nya jobb. Vi hade varit ännu värre ute om vi inte hade genomfört den reformen. Då hade vi stått med en arbetslöshet som var många procent högre än den nu är.
Fredrik Schulte (M):
Om vi börjar med rekryteringsbidraget var Riksrevisionen sylvass i sin kritik mot det. Man konstaterade att det inte träffade rätt målgrupper. Det var väl inte så konstigt att vi tog bort det. Det är ganska symtomatiskt hur Louise Malmström väljer att förhålla sig till debatten om utbildningspolitiken.
Man låtsas som att de 30 000 eleverna som slås ut varje år, som har gjort det under så lång tid, inte finns. Man ser inte, man hör inte, och man vill inte prata om dem. I stället pratar man ständigt om fler platser till komvux, fler utbildningsplatser, och så vidare. För att vi ska komma till rätta med problemen i svensk utbildningspolitik måste vi se till att i grunden förändra den utbildning som finns i grund- och gymnasieskolan.
Det är den stora återvändsgränden i vuxenutbildningspolitiken att man inte har gjort det, att man låter problemen få fortsätta ända till komvux. Det är här som jag faktiskt tycker att Louise Malmström och socialdemokratin borde be om ursäkt för den utbildningspolitik som man har fört. Ni borde faktiskt erkänna att det är väldigt många elever som under er tid vid makten har drabbats och inte fått komma till sin rätt. Där lägger vi grunden genom att förändra politiken för att komma till rätta med de problem som finns.
Sedan är det så att komvux fyller en viktig funktion för dem som vill sadla om och göra någonting annat, för dem som blir arbetslösa och i väntan på att högkonjunkturen kommer tillbaka inte bara ska vänta på bättre tider utan förkovra sig och fila till sin kompetens. Men utgångspunkten måste ändå vara att vi ger människor en första chans, inte fokuserar på den andra chansen.
Fredrik Schulte (M):
Jag ser inget egenvärde i att locka in människor i utbildning, Louise Malmström. Utgångspunkten måste vara att man känner ett behov av att förkovra sig och bredda sin kunskap. Det kan inte vara så att vuxenutbildningen ska vara en del i den politik som Socialdemokraterna så framgångsrikt har fört för att försöka dölja arbetslösheten.
Det viktiga är ändå att människor är i jobb och att man försörjer sig själv. Sedan är det självklart så att vuxenutbildningen och hela utbildningsväsendet fyller en otroligt viktig funktion. Jag ägnade en stor del av mitt inledningsanförande åt att lyfta fram betydelsen av utbildning, men det är fortfarande så att man måste se det större sammanhanget.
Vi debatterar vuxenutbildningen, men vi gör det också utifrån en situation där vi kan konstatera att den svenska grund- och gymnasieskolan inte har fungerat. Min utgångspunkt när det gäller att hantera det samhällsproblemet är fortfarande att lösa problemen där de uppstår. Du blundar för de problemen och försöker i stället hitta en massa sidolösningar som i grunden inte tillrättalägger det som är det fundamentala felet.
Sedan kan du raljera över att du tycker att jag försöker leda in debatten på allmänpolitik och inte diskuterar det specifika betänkande som vi har framför oss att debattera om i dag. Vi måste ändå se det större utbildningspolitiska sammanhanget, och det är att man ständigt har skjutit problemen på framtiden. Där vill vi se till att komma till rätta med problemen tidigare. Sedan ska komvux fungera som en andra chans.
Vi vill locka och uppmuntra människor som i dag befinner sig i utanförskap att delta i de olika utbildningssatsningar vi gör. Vi har en stor bredd av olika typer av program, alltifrån arbetsmarknadsåtgärder till komvux för att åtgärda detta. Men man måste se det större sammanhanget, Louise. Det är det ni försöker blunda för och det är det som också är problemet med er skolpolitik.
Fredrik Schulte (M):
Det är lite svårt att ta Lars Johanssons argumentation på allvar. Här står Lars Johansson och säger: När vi lämnade över regeringsmakten var det minsann 70 miljarder i överskott, och nu är det är 70 miljarder i underskott. Jag vet inte om Lars Johansson har noterat det, men vi har faktiskt haft en finanskris och den har drabbat svensk ekonomi. Det är inte konstigt att man har underskott i lågkonjunkturer.
Det var underskott 2002 och 2003 när det var lågkonjunktur, och det var ingen som hade synpunkter på det. Så länge man håller överskottsmålen och har koll på ekonomin får man leva med att det i tider av lågkonjunktur och tuffa kriser blir underskott. Det intressanta är att titta på vad vi har åstadkommit totalt sett för svensk ekonomi under den här mandatperioden.
Trots finanskrisen har vi sänkt statsskulden från 47 procent till 41 procent. Det om något visar på den här regeringens ekonomiska ansvarstagande. Lars Johansson skriver i sin interpellation att han vill ha en siffra på hur långt vi vill gå när det gäller att sänka skatten.
För mig är det självklart att man ska sänka skatten så mycket som möjligt, givet att man klarar en välfärd i världsklass. Det är också vår ambition. Utöver det vill vi såklart arbeta för att sänka skatterna så mycket som möjligt eftersom det ökar människors frihet. Vem har fått mer frihet, frågar Lennart Axelsson väldigt lättvindigt.
För låg- och medelinkomsttagare har vi sänkt skatten med mellan 1 000 och 1 700 kronor i månaden. Det är mycket frihet för de människorna. Sedan talas det om att vi vill sänka och har sänkt skatterna för de absolut rikaste. Ni vill också återinföra en förmögenhetsskatt. Faktum är dock att er förmögenhetsskatt inte träffar de absolut rikaste. Nu vill ni återinföra den för att beskatta vanliga familjer i vanliga förorter.
Fredrik Schulte (M):
För att svara rakt på din första fråga om jag tycker att skattefusket är ett lika stort problem som bidragsfusket: Ja, absolut, minst, om inte mer! På den punkten är vi inte oense. Jag tycker att Peter Persson borde rannsaka sig själv lite grann. Vad var det egentligen den socialdemokratiska regeringen gjorde under de tolv år som ni styrde mellan 1994 och 2006 som var så fantastiskt för att bekämpa skattefusket?
Jag har kollat hur många internationella informationsutbytesavtal ni slöt och kommit fram till att ni slöt noll. Det var möjligen så att Göran Persson inte vägde tillräckligt tungt i de frågorna. Men det gör Fredrik Reinfeldt och Anders Borg. Och vi har sett till att sluta ett trettiotal informationsutbytesavtal som kraftigt förbättrar möjligheten att minska bidragsfusket - jag menar skattefusket. Peter Persson nämnde bidragsfusk, så därför hade jag det på tungan.
Vill jag utveckla systemet med personalliggare till andra branscher? Ja, det nämnde jag i mitt inledningsanförande - absolut! Men det kräver utredningsarbete, och tyvärr har ni socialdemokrater dragit in resurser till Statsrådsberedningen vilket gör att det finns mindre resurser till att genomföra det arbetet. Då kan ni säga: Ja, men det är så lite pengar att det borde inte påverka.
Men ta till exempel de satsningar som ni vill göra på Skatteverket: Ni tycker att de har för lite resurser och kan inte genomföra tillräckligt med kontroller. Om jag minns rätt handlar det om ungefär 50 miljoner kronor. Ni sparade 300 miljoner kronor på Regeringskansliet. Det får effekt.
I fråga om olika bekantskapskretsar är det nog lite åldersskillnad mellan oss. Jag har ingen kompis som någonsin har renoverat ett badrum. Jag bygger det bara på vad Skatteverket estimerar, där det fanns ett stort fusk inom den branschen.
Fredrik Schulte (M):
Det blir lite parodiskt. Det blir väldigt bombastiskt från Peter Persson om att vi inte bryr oss om skattefusket. Men vi är ju helt överens om att det är ett jättestort problem. Anledningen till att jag ens nämnde bidragsfusket är att du har tjatat om det. Jag är här för att diskutera skattefusket. Det är du som drar in bidragsfusket i diskussionen. Skattefusket är ett jättestort problem. Vi har vidtagit många flera åtgärder än vad ni vidtog under er tid vid makten.
Vi ska komma ihåg att skattefelskartan som Skatteverket tog fram, där de kom fram till dessa 130 miljarder, är ett kvitto på tolv år av socialdemokratiskt styre. Jag tycker faktiskt att Peter Persson är svaret skyldig. På vilket sätt minskar vi skattefusket genom att ta bort RUT och ROT? Hur ska man komma till rätta med det tidigare enorma problemet med svartarbete inom den sektorn?
Jag har en kompis som är elektriker. Han berättar att svinnet på det företag där han jobbar är så gott som obefintligt, eftersom ingen av hans kolleger jobbar svart på fritiden, på kvällar, nätter och helger. Jag tycker att Socialdemokraterna borde redovisa mer vad ni gjorde under er tid vid makten. Vi har faktiskt åstadkommit förändringar, och Skatteverkets generaldirektör har konstaterat att skattefusket minskar för i stort sett första gången.
Det är tack vare den politik som vi har fört. Men jag tycker inte att vi ska polemisera för mycket, för vi är i grunden överens om ambitionen. Göran Perssons regering var knappast känd för att spotta fram nya, innovativa idéer och förslag. Vi har förändrat väldigt mycket under de fyra år vi har suttit vid makten. Det har gjort att saker och ting tar lite tid.
Nu har ni dessutom gjort enorma besparingar på Statsrådsberedningen, vilket gör att vi inte har kunnat genomföra alla de reformer som vi vill genomföra. Men vi är helt överens: personalliggarsystemet bör införas i byggbranschen och ett liknande system med tömningscentraler i taxibranschen.
Fredrik Schulte (M):
Jag var med vid några interpellationsdebatter under föregående mandatperiod. Vid ganska många av dessa tillfällen kunde man se Monica Green. Vid flera av dessa debatter återkom hon till retoriken att det minsann är vi inom socialdemokratin som redde upp efter borgerligheten 1991-1994. Då kan man fråga sig hur länge Monica Green tänker leva på gamla meriter.
Man kan också passa på att fråga hur retoriken går ihop. Å ena sidan sägs det att socialdemokratin till och med är bättre än borgerligheten på detta med stabila statsfinanser, trots att Sverige kanske är bäst i världen. Men Socialdemokraterna säger: Vi är bättre, men vi ska spendera ännu mer pengar. Det räcker inte. Det är alldeles för lite, och det är alldeles för sent. Det behövs mer. Den ekvationen går inte ihop. Man måste mätta munnen efter matsäcken.
Jag tycker att socialdemokratin i allmänhet och Monica Green i synnerhet borde titta på vad som hände i England. Efter tio års styre, och de senaste åren med Gordon Brown som tog springnota, som dubblade statsskulden under ett års tid och som förde precis den politik som Monica Green förordar, står England nu inför en situation där man måste ta till kraftfulla besparingar.
Man har tagit bort barnbidraget för många familjer på grund av att den socialdemokratiska regeringen ledd av Gordon Brown tog en springnota. Man spenderade mer pengar än man hade. I Sverige behöver vi inte göra det. Vi har klarat finanskrisen kanske bäst i världen, och vi har gjort det genom att freda välfärden. Det är ingen som känner igen sig i din beskrivning, Monica Green, om att det är massneddragningar i välfärden, utan det finns förklaringar.
Jag pratade om att SCB har tagit fram siffror på att vi har ökat sysselsättningen i välfärden med 120 000. Ljuger SCB? Jag tycker att du ska svara på frågorna om du är emot att fler som jobbar deltid faktiskt går över till heltid. Det är nämligen en viktig förklaring till att siffrorna ser ut som de gör.