Stefan Attefall (KD):
Det är en spännande diskussion. Jag tolkar det som att Jan Lindholm har problem med hur hyressättningssystemet i förslaget om andrahandsuthyrning fungerar på vikande marknader, på orter där efterfrågan inte är så stor. Jonas Gunnarsson antyder att om vi bara kan behålla någon typ av retroaktivitet så kan man få hyran prövad också i efterhand om man tycker att den är oskälig.
Nina Lundström, alliansvännerna i utskottet och regeringen ställer upp man all den expertis vi har, och då kan vi säkert hitta en lösning. Men visa att ni har förmåga att komma till beslut och tala om vilka de springande punkterna är! Om vi får en bred uppgörelse får vi också långsiktiga och stabilare spelregler, och det eftersträvar vi. Om det är dessa konkreta frågor det handlar om kanske vi kan lösa frågan redan i kväll.
Och, som sagt, om ni behöver hjälp från Regeringskansliet så säg bara till så skickar vi de experter som behövs. Jonas Gunnarsson säger att han är orolig för att marknadshyror ska införas i hyressättningssystemet. Nej, det handlar om privatägda bostäder som får en lite annan typ av hyressättningsregler än det vanliga hyresrättsbeståndet.
Det är avgränsat så att det handlar om en privatpersons rätt att hyra ut en bostad och att under vissa tidsperioder få en hyra som täcker både avgifter och de kapitalkostnader man har. Det finns ingen risk för att det får spridning i hela hyresrättsbeståndet. Det är noggrant tänkt att regleras att det inte ska få den effekten. Det finns inget skäl att hysa en sådan oro.
Jag vet att Hyresgästföreningen hyser en sådan oro, och problemet är kanske att man i dessa frågor lyssnar mer på dem än på sakexpertisen. När det gäller tillgängligheten och ifrågasättandet av regler för ungdomsbostäder vill jag säga att jag tänker ifrågasätta alla regler. Vad det blir för resultat av ifrågasättandet, vad vi ska landa på, får vi se när förslaget och motiveringen kommer.
Det kan innebära att inte hundra procent av varje nyproducerad etta uppfyller alla tillgänglighetsaspekter. Det kan bli effekten av detta. Om vi kan hitta en lösning där vi får ned kostnaden för just smålägenheterna, där vi vet att unga människor bor under en kortare tidsperiod, exempelvis studentbostäder, är Jan Lindholm, om han får frågan, beredd att fatta ett sådant beslut?
Eller är vi så fångna i de nuvarande regelverken att vi inte vågar ifrågasätta och därmed pressa kostnaderna och på så sätt få lägre hyror för de unga som ska bo i dessa bostäder? Det är ett val vi kommer att stå inför. Om vi vågar fatta de nödvändiga besluten och gå från ord till handling visar vi vad vi verkligen går för. Jag håller helt med om att bolånetaket är ett problem, vilket Jonas Gunnarsson tar upp. Inte minst pekar småhusbranschen på det.
Det finns en viss poäng i det även om jag tror att de ibland överdriver dess betydelse. Det gäller också en del bostadsrätter. Vi måste självklart fundera på hur de olika systemen kan förfinas och utvecklas utan att vi släpper på det viktiga med att få kontroll över skenande skuldsättning och därmed hotet mot hela det finansiella systemet. Jag välkomnar en diskussion om hur vi kan stimulera bosparande. Vi måste få mer av sparandekultur och av amorteringskultur i Sverige.
Där har vi tappat greppet. Jag skulle vilja påstå att vi håller på att lära en ny generation att man inte behöver amortera på sina bostäder. Det är en oroande utveckling som jag tror långsiktigt är osund både för samhällsekonomin och för den enskilda individens synsätt beträffande vad saker och ting kostar. Den diskussionen välkomnar jag och deltar gärna i. Jag tror att vi måste göra mycket mer, och där finns en del intressanta besked från Socialdemokraterna som jag välkomnar.
Jag tackar för en intressant debatt. Vi kommer tillbaka med konkreta förslag. Jag hoppas att vi har en riksdag som då är beslutsförmögen och att riksdagen också är det före jul.