John Widegren (M):
Först yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. För Moderaterna är äganderätten fundamental. Det är grunden, särskilt när det kommer till utgiftsområde 23. Då är det absolut grunden. Det är grunden eftersom vi har duktiga svenska jord- och skogsbrukare.
Vi har män och kvinnor som äger skog i Sverige och som gör rätt saker, helt enligt skogsvårdslagen, som vi antog 1993. Det är frihet under ansvar. Det är en jättebra lag. Det är bra skogspolitik. Det som vi har sett på senare tid är inte bra.
Staten tar mer och mer mark från enskilda skogsägare eftersom det offentliga tror att de tar hand om höga miljövärden bättre än vad den enskilde skogsägaren gör. Det är tvärtemot vad Moderaterna tycker om äganderätt och skog. I den budget som vann riksdagens gehör har vi tagit bort 400 miljoner i utgiftsområde 23.
Det är 400 miljoner som är kopplade till den skogsutredning som Miljöpartiet och Centerpartiet har trätt om ända sedan februari 2019 och som vi fick på vårt bord för ett litet tag sedan. Det roliga är att man efter det har fortsatt att träta om vad överenskommelsen faktiskt innebär. Det verkar inte finnas någon riktig tydlighet i vad man kom överens om. Då verkar det väldigt märkligt att stoppa in en massa budgetpengar för detta.
Därför har vi tagit bort de 400 miljonerna i utgiftsområde 23. Vi har inte tagit bort någonting som fanns innan. Detta var nya medel som tillfördes just med koppling till Skogsutredningen. Och det är inte så att det inte finns medel kvar för att jobba med granbarkborreproblematiken. Det finns medel kvar för det hos Skogsstyrelsen. Det finns fortfarande medel för skogsskador hos SLU.
Det finns fortfarande kvar 410 miljoner kronor till skogsbönder som blir nekade avverkning i framför allt fjällnära områden. Det var precis vad Skogsstyrelsen äskade. Det var vad de ville ha i budgeten. Och den pengen finns kvar. Försvagas äganderätten när man tar bort dessa medel? Det beror på vad man menar med äganderätt.
Om man med äganderätt menar att staten ska ha pengar att lösa in privat mark för har vi försämrat detta. Men för Moderaterna är det inte det som är äganderätt. Äganderätt är när man brukar sin skog på ett föredömligt och hållbart sätt för att bevara höga miljövärden och bygga upp höga miljövärden över generationer.
Det är ofta så det svenska familjeskogsbruket ser ut - över generationer. Fru talman! Under en längre tid har vi lagt mer och mer skog under det statliga. Det har också inneburit att vi har byggt upp ett skötselunderskott. Det vittnar både Skogsstyrelsen och Naturvårdsverket om. Vi har ett skötselunderskott i fråga om de höga naturvärdena. Det är såklart jätteolyckligt.
Men varför ska vi då rusa vidare och ta mer mark ur produktion? Ett exempel är hela diskussionen om den fjällnära skogen. Det är alltså områden där vi redan har mest skyddad skog. Där ska vi fortsätta att skydda ännu mer. Det förstår inte vi från Moderaterna. Vi har alltså redan skyddat skog. Och i förhållande till många andra länder i Europa ligger vi väldigt bra till i fråga om hur mycket mark vi har tagit ur produktion.
Det är bara det att vi inte har rapporterat att vi har gjort det. Vi har i stället rapporterat med någon form av självskadebeteende till Europa. Det har också Naturvårdsverket konstaterat. Men man säger väl i stället: De andra gör fel, och vi gör rätt. Det kan man i så fall ha en annan diskussion om. Det är detta som den stora förändringen i utgiftsområde 23 handlar om. Vi tror på den enskilde skogsägaren.
Vi tror på en stärkt äganderätt, och vi tror på att höga naturvärden hanteras bäst av enskilda skogsägare. När det kommer till jordbruket, fru talman, har det lyfts många tankar om det småskaliga och om att vi ska ha mer livsmedelsförädling. Jag säger: Absolut, det ska vi ha.
Men det finns en anledning till att vi har drivit svenskt jordbruk otroligt hårt i fråga om storleksrationalisering och att vi fortsätter att göra det. Det heter lönsamhet, och vi har tyvärr dålig lönsamhet i svenskt jordbruk. En tidigare talare sa att om man producerar världens bästa livsmedel ska man ligga i framkant. Men vi producerar ju världens bästa livsmedel i Sverige!
Svenska bönder producerar världens bästa livsmedel. Ändå har vi inte lönsamhet. Svenska bönder har nästan de bästa produktionsresultaten i hela världen, fru talman. Men lönsamheten är bland de sämsta. Det är ett systemfel. Varför ska det vara på det viset? Ungefär 50 procent av den mat vi konsumerar i Sverige i dag är importerad.
Om vi får en sämre utveckling under 2022 och minskar vår produktion kommer vi att gå under 50 procent, detta i ett spänt säkerhetsläge men också i ett läge när vi i stället skulle kunna öka produktionen just för att vi har en hållbar svensk livsmedelsproduktion. Ekologiskt eller konventionellt spelar ingen roll - den svenska livsmedelsproduktionen är hållbar. Då ska vi väl bestämma oss för att vi ska öka den. Men då måste man vidta åtgärder.
Vill man inte vidta åtgärder för en ökad livsmedelsproduktion, till exempel sänkta skatter, stärkt äganderätt, långsiktiga spelregler och minskat regelkrångel, byråkrati och administration för svenska bönder, då ska man säga det. Vill man inte leva upp till livsmedelsstrategins intentioner, oavsett om den är som den är i dag eller om livsmedelsstrategin ska vara grön, då måste man säga det.
Det går inte att prata sig varm om att man tror att det här är vägen framåt och sedan inte göra någonting. Så har vi gjort länge nog. Precis som jag sa innan upplever svenska bönder mer och mer att livsmedelsstrategin är någonting som inte finns. Det var bara ett beslut som vi tog för fyra fem år sedan i Sveriges riksdag. Den betyder ingenting. Då har det gått långt, fru talman. Då är vi ute på väldigt farlig mark, för Sverige behöver producera mer livsmedel.
Vi brukar säga att mjölkproduktionen i Sverige är motorn i svenskt jordbruk. Precis som den tidigare talaren sa kan 1 000 mjölkbönder komma att försvinna inom en ganska snar framtid, och antalet mjölkbönder brukar halveras vart tionde år. Om tio år ska vi ha nått upp till livsmedelsstrategins intentioner - med hälften så många mjölkbönder. Jag vet inte hur vi ska klara att höja produktionen då.
Det finns alltså många saker vi behöver titta vidare på, och jag tror att vi också måste vara beredda att ta lite beslut om någonting som faktiskt gynnar svenskt jordbruk. Vi kan inte luta oss tillbaka och hänvisa till livsmedelsstrategin hela tiden, för det hjälper inte längre. En, två och tre handlingsplaner hjälper inte. Det måste till konkreta förslag och konkret politik för att det här ska bli verklighet.
Om vi får ett starkt svenskt jordbruk, en stark svensk livsmedelsproduktion och en stark äganderätt i skogen med en hög produktion på landsbygden, oavsett var vi befinner oss, är det en framgångsfaktor för Sverige. Ett starkt, grönt näringsliv i hela Sverige är också garanten för en levande landsbygd, även om det är ett ganska tråkigt uttryck.
Men det är dit vi måste komma, och jag hoppas att Socialdemokraterna i regeringsställning nu ska visa oss att de har medicinen för detta. Sverige förtjänar lite mer än det här i den svåra situation som svenskt skogsbruk och jordbruk är i nu.