Carina Adolfsson Elgestam (S):
Jag kan konstatera att Eskil Erlandsson inte sade någonting angående om man hade gjort en konsekvensanalys med anledning av det som blir de ekonomiska konsekvenserna. Jag köper den del av det ministern säger som handlar om att det fanns stark kritik, för det fanns det.
Det finns saker som behöver förbättras vad det gäller kontrollen av djurskyddet. Det kan vi vara fullständigt överens om. Hur man åtgärdar det är vi däremot inte överens om. Jag är inte övertygad om att det blir bättre i och med att man förstatligar det och lägger det på länsstyrelsen, framför allt inte när det blir minskade resurser, för det är det som är sanningen. Det är precis så som Krister Örnfjäder redogör för när det gäller Kalmar. Vi ser samma sak i Kronoberg.
Och det är säkert så runt om i landet på olika sätt. Det beror säkert på hur man räknar fördelningsnyckeln. Och är det nu så att man har tittat på folkmängden i varje län och utifrån det har gjort en fördelningsnyckel är det mycket märkligt avseende hur det exempelvis ser ut i olika delar av landet. Om vi bara tar det som är kopplat till jordbruk är det ju en himla skillnad. Visst ingår det också sällskapsdjur.
Det var därför jag undrade lite grann över det här. När det gäller de människor som på olika sätt ibland inte sköter sina husdjur eller andra djur vet vi att det ofta, när det är vanvård, är kopplat till hälsoproblem eller andra sociala problem. Då brukar det spela stor roll om man har den lokala kännedomen och känner till människorna.
Med den nya riggade organisationen, som är en centralisering, kommer man de facto längre från människorna. Det kan vi aldrig komma ifrån. Därför blir jag ändå lite orolig utifrån det ministern säger. Han pekar så oerhört tydligt på att det finns samordningsvinster när det handlar om det som länsstyrelsen redan i dag har hand om, EU-stöd och lantbruk och så vidare.
Då kan jag börja med att säga till ministern att jag är väl insatt i vilket ansvar länsstyrelsen har i de här frågorna. Ministern vet ju också att det även här finns problem med de ekonomiska förutsättningarna för länsstyrelserna, som har många lantbruk att klara av och hinna med när det gäller kontrollbehovet, för att Sverige ska få del av de EU-stöd vi är berättigade till.
Så jag vet inte om det var ett bra argument från ministerns sida angående detta. Vad det gäller den kritik som har funnits gentemot hur djurskyddstillsynen har gått till finns det ett problem som bygger på alla de besparingar som vi var tvungna att genomföra under 1990-talet.
Utifrån hur ekonomin då såg ut fick den här verksamheten också stryka på foten. Den har väl inte blivit kompenserad fullt ut. Man kan ju fundera över varför man inte i stället valde att utbilda och förbättra kompetensen hos de djurskyddsinspektörer som finns i våra kommuner i dag. Det hade också kunnat vara en väg.
Sedan blir jag lite orolig när ministern säger: Då har kommunerna stått utan djurskyddsinspektörer. Jag vet inte hur det ser ut i alla kommuner runt om i landet. Men jag tillhör en liten kommun i Kronobergs län, Uppvidinge. Vi har faktiskt mer än en. Till och med i vår lilla kommun har vi två. När de i vår personal - de är kvinnor - har varit föräldralediga har vi i god tid före nedkomsten, så att säga, sett till att vi har tagit in vikarier.
Det går till på samma sätt som vanligt. Jag har inte upplevt att det har varit något problem. Därför tycker jag att det är lite märkligt att ministern tar upp det i det här perspektivet. Som jag uppfattar det saknas det pengar på länsstyrelserna för att genomföra en bra skyddstillsyn för framtiden.