KBLab/rixvox huggingface dataset:
Thomas Östros (S):
Det gläder mig att Martin Andreasson har uppmärksammat standardiseringens viktiga roll för tillväxt. Det är en gravt underskattad fråga i den allmänna debatten. Det gläder mig att Martin Andreasson har samma engagemang som jag att fortsätta att utveckla standardiseringsarbetet. Sverige är mycket aktivt. Särskilt när det gäller produktsäkerhetsstandarder har Sverige en mycket stor aktivitet och stort inflytande. Det är också viktigt.
Man ska vara med i ett tidigt skede för att kunna bidra till höga och bra standarder och till att svenska företag får framgångar när man kan utnyttja gemensamma standarder för export och försäljning. Från Sveriges Standardiseringsråd har vi i ett strategidokument på ett mycket förtjänstfullt sätt fått fram de utmaningar som kommer framöver.
Med snabb teknisk utveckling och nya varor och tjänster är standardiseringsarbetet ett ständigt arbete för att vara med och driva våra intressen och våra frågor. Det är en utmärkt startpunkt i vårt arbete som vi har inlett med att formulera den nya strategin för standardiseringsarbetet. Här kommer vi naturligtvis att lyssna på många intressenter. Det ligger i sakens natur.
Standardiseringsarbete är både lagstiftning på nationell eller internationell nivå och mycket av företags och intresseorganisationers frivilligarbete. Om det ska bli bra måste man involvera breda grupper. Vi kommer att arbeta fram en strategi som ser på standardiseringen ur tillväxtperspektiv, innovationskraftsperspektiv och, inte minst, svensk konkurrenskraft.
Jag räknar med att vi kommer att vara klara under nästa riksdagsår. Då kommer vi att kunna återkomma i en skrivelse till riksdagen med den strategin. Vi är framgångsrika. Vi är aktiva. Vi har många svenska intressenter. Vi vill fortsätta att vara ledande på det här området. Därför moderniserar vi och utvecklar vår strategi. Jag är glad att Martin Andreasson också har upptäckt standardiseringsfrågorna.
Thomas Östros (S):
Gabriel Romanus har frågat mig om jag är beredd att verka för att alkohol undantas från kraven på liberalisering av tjänstesektorn i GATS-förhandlingarna och arbeta för att det klargörs att EU inte kräver avveckling eller uppluckring av de nordamerikanska offentliga alkoholmonopolen eller en försvagning av andra alkoholpolitiska regleringar. GATS, WTO:s avtal för tjänstehandel, syftar till att skapa icke-diskriminering och förutsägbarhet på de tjänstemarknader som redan är privata.
Genom avtalet förbinder sig WTO:s medlemmar att inte diskriminera mellan privata tjänsteleverantörer från olika länder samt att inte behandla utländska tjänsteleverantörer sämre än sina egna. Varje medlemsland väljer själv vilka sektorer som ska ingå. Förhandlingarna syftar således inte till att avreglera nationella marknader eller att avveckla monopolstrukturer. Det är upp till varje enskilt land att besluta om marknadsregleringar och monopol, precis som mål om skydd för folkhälsan.
Redan i GATS-avtalets inledande text bekräftas medlemmarnas rätt att reglera och införa nya regleringar för att tillgodose nationella målsättningar. Sveriges möjligheter att lagstifta eller införa regler för att skydda människors hälsa påverkas inte av GATS. I EU har vissa medlemsländer nationella begränsningar för försäljning av alkoholhaltiga drycker medan andra har starka exportintressen.
I de interna EU-förhandlingarna har regeringen varit tydlig med att några åtaganden inte kommer att bli aktuella för vår egen del och att vi inte stöder krav på andra länders distributionsmarknader för alkoholhaltiga drycker. Vi har klargjort att vi inte vill att alkoholhaltiga drycker ska täckas av kraven, men har dock inte vunnit gehör hos övriga medlemsstater. Detta betyder dock inte att vi eller någon annan WTO-medlem blir tvungna att göra åtaganden.
EU:s exportintressen i distributionssektorn för försäljning av alkoholhaltiga drycker rör de sektorer som tillåter privata tjänsteleverantörer. EU vill att europeiska företag ska behandlas på samma sätt som privata inhemska leverantörer. Exempelvis bör inte licensförfarandet vara mer komplicerat eller kosta mer för utländska än för inhemska privata leverantörer.
Nationellt tillverkade produkter bör inte heller lättare bli auktoriserade än utländska produkter. De önskemål som framförts i distributionssektorn för försäljning av alkoholhaltiga drycker måste förstås mot bakgrund av icke-diskrimineringsprincipen. Jag delar i hög grad interpellantens syn på alkohol som en viktig folkhälsofråga. Av den anledningen är det centralt att Sverige kan bevara möjligheten att föra en självständig alkoholpolitik. GATS hotar inte denna möjlighet.
Thomas Östros (S):
Låt mig säga att det är stimulerande att debattera med en folkpartist av den gamla socialliberala sorten som jag tycker ligger väldigt nära socialdemokratins syn på de här frågorna. Det handlar om öppenhet, frihandel som grund för välstånd både för länder som Sverige och för tredje världen, en engagerad kamp för frihandel och samtidigt insikt om att allting inte kan vara marknadsekonomi.
Det finns också sfärer och delar av samhället som inte ska drivas av vinstintresse. När det gäller alkoholfrågan menar jag att vi har överväldigande bevis genom decennierna på att olika typer av restriktioner för alkohol är bra för folkhälsan och därmed för landets utveckling.
Jag har inga problem alls att både följa Gabriel Romanus resonemang och dela den kritiska blick man måste ha i sådana här sammanhang om det skulle innebära att alkoholpolitiken skulle hotas. Men som jag redovisat är det vår absoluta bedömning att så inte är fallet. Vi är väldigt aktiva inte bara som frihandelsförespråkare som tar fajten för det, utan vi är också väldigt aktiva när det gäller de här viktiga intressena.
De måste värnas, och där kan inte frihandel vara den överordnade principen utan det måste folkhälsan vara. Jag tackar för en bra och upplysande diskussion. Vi kommer att fortsätta att följa den frågan mycket noggrant.
Thomas Östros (S):
Vi förbereder en översyn av skattesystemet, som naturligtvis måste ha med sig idén om att ha ett skattesystem som är stabilt, som klarar globaliseringen, som ger drivkrafter till företagande och entreprenörskap samt har rättvis fördelningsprofil. Det var klassiska folkpartistiska ståndpunkter en gång i tiden, men icke så nu när man helt och hållet har sålt sig till högeralliansen.
I stället rycker man ut frågor styckevis och delt på ett icke trovärdigt sätt. Det bekymmersamma är politik på det statliga ägandet. Carl B Hamilton vill inte säga klart ut - men konstaterar ändå - att det handlar om att sälja ut till rätt pris och vid rätt tillfälle stora statliga tillgångar, med stor risk för att företag som LKAB eller Vattenfall hamnar i ett ägande som inte gynnar långsiktiga investeringar.
Det är en viktig slutsats av den här debatten.
Thomas Östros (S):
Sten Tolgfors sitter i en regering nu och måste ta ansvar för regeringens politik. Det duger inte att göra inlägg i kammaren som om man inte var ansvarig för i det närmaste en halvering av exportfrämjandet och investeringsfrämjandet. Sten Tolgfors måste förklara varför han tycker att det är viktigt att göra detta. Nu när man är pressad försöker man med minskande ramar rädda en del verksamheter. Jag tycker att det är bra - fortsätt med den räddningsaktionen!
Men om man nästa år minskar med 80 miljoner kronor blir det ju verksamhet som försvinner, med nödvändighet. Vad händer med satsningarna på nyckelbranscherna i Sverige, på fordonsindustrin, IT, biotech och pappersindustrin? Det finns rader av viktiga verksamheter där små och medelstora företag nu växer fram och där exportfrämjandet har varit oerhört viktigt för att de ska komma ut på växande marknader. Vad händer med exportsäljarutbildningen? Också där har det tagits pengar för att satsa.
Hur ska de 80 miljoner kronor som dras bort finansieras i form av nedskuren verksamhet? På Invest in Sweden Agency har man också fått mycket dystra besked från ledningen. Det är en verksamhet som syftar till att dra in utländska investeringar till Sverige. De måste nu stänga kontor utomlands, enligt deras bedömning. Man måste minska verksamheten.
Man måste sätta stopp för projekt inom till exempel biobränsle, där man har haft framgångsrika förstudier och förarbeten för att dra utländska investeringar till Sverige. Det är dramatiska effekter. Vi var mycket tydliga i valrörelsen: Vi ska fortsätta den här satsningen. Vi var klara i budgetförhandlingarna - pengarna fanns där. Vi har lagt pengarna i vår budgetmotion.
Vi ligger med ramar som överstiger regeringens ramar med 211 miljoner kronor nästa år och 427 miljoner kronor året efter det. Men regeringen halverar exportfrämjandet. Sten Tolgfors statssekreterare sade att det var ett misstag. Min fråga är: Var det ett misstag, eller står statsrådet för regeringens budgetproposition?
Thomas Östros (S):
Det är någonting märkligt med näringsministerns sätt att beskriva näringspolitiken. Man skulle kunna tro att det den 1 januari väntar kraftigt sänkta arbetsgivaravgifter. I själva verket är det kraftigt höjda arbetsgivaravgifter. Efter statssekreterarens besök i utskottet i dag skulle man kunna tro att det kommer stora satsningar på att hjälpa småföretagen med export. I själva verket halverar man de pengar som ska gå till att hjälpa företag med export.
Efter att ha hört näringsministerns inlägg här blir man övertygad om att det kommer en stor satsning på småföretagens forskning. I själva verket har man strukit den posten i budgeten. Det programmet avvecklas; det uttrycks mycket tydligt i budgeten. Under hösten har man lovat att detta ska rättas till. Det har inte rättats till. När ministern kommer till riksdagen för att diskutera frågan blir det väldigt tydligt: Det finns inga mer pengar till detta.
Men, säger Maud Olofsson, vi har kommit överens med Vinnova. Det är klart att regeringen kan komma överens med sin myndighet, men regeringen säger ju: Ni har en summa pengar till ert förfogande. Använd nu den på ett sådant sätt att ni prioriterar bort det ni har tänkt göra och rädda oss från den här prekära situationen där vi har strukit Forska och väx! Det är klart att det i den meningen inte är någon svårighet att komma överens. Det är ju regeringen som bestämmer och som skriver regleringsbrev.
Men det innebär ju mindre forskning riktad mot bioteknikföretag, underleverantörer till fordonsindustrin, mikroelektronikföretag eller företag inom något annat spännande område där Vinnova använder sina pengar. Denna förmåga att komma överens är jag kanske inte helt imponerad av. Dessutom säger statsrådet att Vinnova får mer pengar. Ja, det var den socialdemokratiska regeringen som lade fram den planen för Vinnova och som tog fram de resurserna.
Näringsministern har dock inte på något sätt rättat till det misstag som man säger sig ha gjort, väl beskrivet i budgetpropositionen. Det innebär att en av våra mest framgångsrika insatser för företags utveckling nu blir av med sina resurser. Jag tycker att det är urdåligt.
Thomas Östros (S):
Det är några viktiga diskussioner som vi har framför oss i dag. Man kan säga att utgångspunkten för alla dem är att detta är en process som har misskötts grovt av regeringen.
De tidigare inläggen visar väldigt tydligt att regeringen har drivit igenom och tagit första steget i en stor utförsäljning, av i detta fall Telia Sonera, utan att göra en grundläggande analys och utan att inhämta den kunskap som man behöver från bland annat expertmyndigheter. Man har under tiden också behandlat riksdagen på ett sätt som är uppseendeväckande.
Reaktionen blir omedelbar. Tre borgerliga riksdagsledamöter går till kraftigt angrepp mot sin egen regering på Dagens Nyheters Debatt. Det innebär att det bara behövs att ytterligare en borgerlig ledamot ställer sig på oppositionens sida så har vi därmed satt stopp för den utveckling som Mats Odell nu har inlett. Det är också en väldigt underlig process på andra sätt.
Efter det att propositionen lämnas till riksdagen vidtas i all hast ett antal åtgärder. En är uppdraget till PTS för att just göra en expertbedömning av denna mycket svåra och viktiga fråga som kommer att vara mycket viktig för konkurrensen på inte minst bredbandsmarknaden.
Den utredningen kommer den 15 juni, men förslaget är framlagt i riksdagen i form av en proposition, beslutet är taget av en majoritet i näringsutskottet och debatten sker den 20 juni, men vi kan inte ta hänsyn till vad PTS tycker och tänker! Om man minskar ägandet med 8 procent har man gjort det än svårare att göra ett särskilt bolag av kopparnätet med statligt ägande.
Man har försatt riksdagen för ett fait accompli, en fräckhet mot riksdagen som institution som jag menar saknar motstycke. Det andra gäller Försvarsmaktens synpunkter. Kan ni tänka er att regeringen inte inhämtar Försvarsmaktens synpunkter förrän efter det att propositionen är framlagd? Försvarsdepartementet ber att få Försvarsmaktens synpunkter efter det att propositionen är framlagd!
När näringsutskottet tillsammans med andra utskott i riksdagen ordnar en offentlig hearing får vi ett mycket tydligt budskap från Försvarsmaktens representant: stor oro för vad detta innebär ur säkerhetsperspektiv.
Det görs ett konstaterande, vilket är okänt för de allra flesta, att Försvarsmakten har avtal med Telia Sonera med klausuler om mycket stora skadestånd och ett uttalande från Försvarsmaktens representant att man måste säkerhetspröva framtida stora ägare av Telia Sonera. Känner marknaden till att de skadeståndsklausulerna faktiskt påverkar bolagets utveckling mycket starkt?
Ingenting av detta har regeringen tagit hänsyn till i en process kring en mycket allvarlig fråga som kräver grundläggande beredning och som orsakat uppror i den borgerliga gruppen. Det är en usel hantering av ett bolag som inte bara står för en mycket viktig infrastruktur utan också är ett av Sveriges viktigaste företag.
Thomas Östros (S):
Lika mycket som hela processen har präglats av en ansvarslöshet, lika svårt är det att få en seriös diskussion med statsrådet om de här viktiga och svåra frågorna. Det blir genast ett flaxande och ett uppbröstande på ett sådant sätt som jag inte tycker passar när vi nu talar om ett mycket viktigt företag som behöver ett långsiktigt ansvar och som har utvecklats väl som börsnoterat bolag.
Men om man väljer att gå ifrån att staten är dominerande ägare till att sälja ut bolaget, som den borgerliga regeringen nu gör, då ställs man inför ett antal strategiska frågor som man måste ta mycket seriöst. Det gör inte Mats Odell. Det gläder mig att du läser ledarsidorna. Jag läste just den mycket långa ledare i Svenska Dagbladet som Mats Odell hänvisar till. Den handlar om att regeringen har förlorat greppet om det som de trodde var deras paradfråga, dessa ideologiskt motiverade utförsäljningar.
Man noterar att där står Mats Odell ensam med ärtbössan, att ingen annan hjälper till och att Mats Odells argument inte håller. Det står i en lång rad av borgerliga ledarsidor att regeringen förlorar i denna fråga och att det har att göra med en oseriös hantering. Låt mig påpeka, Mats Odell, att det inte är Hugo Chávez som är ordförande i Riksrevisionen, utan det är folkpartisten Eva Flyborg.
Riksrevisionen kommer med förödande kritik mot regeringens hantering av detta ärende och skriver: Regeringen har inte gjort en genomgång enligt vad som var aviserat i budgetpropositionen. Regeringen har till riksdag och allmänhet förmedlat en oklar bild av vilken genomgång som ligger till grund för dess agerande. Och man har inte inhämtat de kunskaper som myndigheterna har. Vi har visat att allt detta kommer i gång bara efter press från oppositionen. Det är in som jästen efter degen och ett uppdrag till PTS.
Man efterhör vad Försvarsmakten tycker efter att man har börjat sälja av. Det är inte en seriös hantering av mycket viktiga frågor.
Thomas Östros (S):
Ja, inte är det lätt att tolka Maud Olofssons synpunkt och ståndpunkt efter det här senaste inlägget. Men vad jag förstår är det fortfarande så att det inte ska vara riktlinjer till de statliga bolagen som förhindrar och sätter stopp för bonussystem för vd:ar. De riktlinjerna finns nu, och de gäller sedan 2003. Det pensionsavtal i LKAB som Maud Olofsson tog som exempel gjordes före 2003.
Efter riktlinjernas genomförande har det följts upp och följts. Nu öppnar ju Maud Olofsson för just detta i DN-intervjun. Hon säger: Att ha så strikta riktlinjer är att peta i bolagen. Då vill hon ta bort stoppet för bonusarna. Det innebär ju, som Maud Olofsson sade i sitt första inlägg, att ibland ska det vara bonusar. Då tänder man den brasa som Raimo Pärssinen med flera pekar på.
Det vet vi, att är det något som skadar förtroendet för de statliga bolagen är det om Maud Olofsson börjar införa bonussystem för vd:ar. Sedan har vi kopplingen till avtalsrörelsen. Det blir brännhett. Maud Olofsson kommer inte undan ställningstagandet, för till syvende och sist är det bolagsstämman som ska ta ställning.
Därför vill jag nu fråga Maud Olofsson även om hon nu vill ta bort dessa riktlinjer som sätter stopp för bonusar: Kommer Maud Olofsson och Maud Olofssons representant att rösta ja till förslag om bonussystem för statliga vd:ar i de bolag där vi faktiskt bestämmer? Kommer Maud Olofsson att göra detta? Det är en skarp frågeställning som hon måste ta ställning till. De statliga bolagen är betydelsefulla för Sveriges utveckling.
Här finns LKAB, här finns Vattenfall, här finns SJ och Posten. Det är rader av företag som spelar stor roll. Var rädd om förtroendet för de bolagen och förstå att näringsministern har en väldigt viktig normgivande funktion i samhället. I det ögonblick du släpper upp för bonusavtal börjar bonusfesten.
Thomas Östros (S):
Det är riktigt att vi hade en sådan schablonintäkt. Det handlade bland annat om att vi var med i återköpsprogram i börsbolag som återköpte egna aktier men där vi behöll ägarandelen. Vi har alltid haft en pragmatisk syn på det statliga ägandet.
Det som oroar mig djupt är att den väg som Odell nu beträder - trots att han drabbats av rynkan i pannan, som jag tycker att han förtjänar - är en mycket komplicerad väg, och när den styrs av den ideologiska föresatsen att staten icke ska äga, att ägandet ska minskas och man ska ha ett program som omfattar hela 150 miljarder, då räcker det inte med bara en utan tre fyra rynkor redan i det här stadiet.
Det du utsätter dig för, Mats Odell, är att du bundit dig vid att sälja. Du har rader av intressanta aktörer som nu kommer och vill köpa. Du börjar redan backa när det gäller priset, att det viktiga inte bara är priset utan också vem som köper. Du kommer att hamna i ett moras av ställningstaganden. Ni har redan börjat.
Den stora utrensning som görs i Telia Soneras styrelse uppfattas av alla som en signal om ökad kortsiktighet för Telia Soneras framtid. Vice ordföranden Carl Bennet ställs fullständigt åt sidan, och i Dagens Nyheter anmäler facket vid Telia Sonera i dag stor oro för vad som är på väg att hända. Det rimmar illa med försöken att nu moderera sig och verka lite förståndigare än vid höstens aktioner.
När det gäller försäljningen undrar jag: Är regeringen beredd att ta ansvar för Nordeas och Telia Soneras framtid genom att sälja till långsiktiga ägare? Kommer det att vara överordnat, eller är det priset som kommer att vara överordnat? Kan regeringen tänka sig att backa från den ideologiska föresatsen att staten aldrig får äga?
Vi har i dessa företag mycket goda och framgångsrika exempel på hur staten som delägare bidragit till långsiktig stabilitet och internationalisering av företagen.
Thomas Östros (S):
Jag skulle vilja rekommendera Anders E Borg att åka ned till Gnosjöföretagen och säga: Nu ska jag hjälpa er med den dödviktskostnad som ni dignar under genom att höja era arbetsgivaravgifter rejält. De pengarna ska jag ta och använda till att låta några andra företag få sänkt arbetsgivaravgift. Jag tror inte att det kommer att vara populärt. Problemet för regeringen är att de inför Sveriges småföretagare har gett ett intryck av att arbetsgivaravgifterna sänks från årsskiftet.
I själva verket höjs de, och inte med småsummor! För ett litet företag betyder en höjning med 37 000 kr per år väldigt mycket. Det är mycket mer försäljning man måste åstadkomma för att skrapa ihop de pengarna. Där har ni vilselett Sveriges företagare. Det är därför som Företagarförbundet och Företagarna reagerar så skarpt.
Dessutom: När vi kommer till vad ni sedan ska göra - i slutet av mandatperioden - nämner Anders E Borg inte det med en enda stavelse. Vad ligger det för rättvisa och logik i att hotellet får höjd arbetsgivaravgift och restaurangen får sänkt? Vad ligger det för rättvisa och logik i att den lilla elinstallationsfirman får höjd arbetsgivaravgift, medan det lilla städföretaget får en sänkning?
Vad är det för rättvisa i att den stora McDonaldskedjan får sänkt arbetsgivaravgift, medan det lilla företaget i turistnäringen, som tar hand om folk som får bo, får en höjning? Detta gör att ni sammantaget har en skattepolitik som lägger hela bördan på de små företagen. Där tar ni 6 miljarder kronor brutto i höjda arbetsgivaravgifter.
De pengarna använder ni sedan till att ta bort förmögenhetsskatten - något som de flesta företagare redan i dag inte betalar - och pengarna används till att någon gång i framtiden göra en väldigt konstig selektiv skattesänkning för bara några få företag. Man betalar sina egna skattesänkningar med råge och gynnar de mest förmögna. Det är ingen bra företagarpolitik. Jag förstår att Företagarförbundet och Företagarna högljutt protesterar.
Thomas Östros (S):
Det förvånar mig verkligen att landets vice statsminister inte kan visa en gnutta ödmjukhet när det är så uppenbart att det är allvarliga missgrepp som har gjorts från Maud Olofsson. Bland annat avskedade hon för snart ett år sedan regeringens utredare av en så viktig fråga som småföretagarnas trygghet.
Jag som tidigare näringsminister tog initiativ till den översynen för att den är väldigt viktig för småföretagarna, inte minst vid nystart av företag och för att det ska vara möjligt att gå från en anställning till ett företagande. Man måste se till att också socialförsäkringssystemen fungerar. Den utredaren avskedades för ett år sedan, och det visade sig att det var fel person. Bara det skulle få vem som helst att be om ursäkt.
Sedan dröjer det ett helt år innan en ny utredare tillsätts. Också det är ett missgrepp. Men mest allvarligt, Maud Olofsson, är just detta. Maud Olofsson är näringsminister och landets vice statsminister och menar därmed att man som vice statsminister på presskonferenser offentligt kan chikanera av regeringen utsedda offentliga utredare.
Är det så landet ska styras i framtiden - att med regeringsmakten till förfogande angripa människor som har fått statliga uppdrag? Vad sänder det för budskap till offentlig förvaltning och till av regeringen utsedda personer som ska utföra viktiga saker för folkhushållet? Slutsatsen måste vara uppenbar för Maud Olofsson, vice statsminister.
Be om ursäkt till den person som du offentligen har chikanerat och tala om för kammaren att du inte ytterligare någon gång kommer att bete dig på detta vis som företrädare för Sveriges regering.