KBLab/rixvox huggingface dataset:
Larry Söder (KD):
Corona har medfört nya förutsättningar för oss alla. Saker som för bara ett år sedan var ganska långt borta är nu helt naturliga vardagssaker. Jag tänker på hur vi själva och vår arbetssituation har förändrats, från att vi varje vecka har tagit oss upp till Riksdagshuset, haft möten inom huset och även runt om i stan till att nu ha arbetsplatsen i hemmet. Zoom, Teams och Skype har blivit viktiga redskap för att vi ska klara av vår arbetssituation.
Jag hävdar dock att den förändring som vi har tvingats till är liten i jämförelse med den situation som de hårt arbetande företagare som finns i vårt avlånga land behöver hantera. De har över en natt fått möta en helt ny verklighet.
De gamla sanningarna gäller inte längre, utan överlevnaden för deras företag, som de kanske har haft i årtionden, ligger i att förändra och göra på nya sätt för att kunderna ska kunna hitta tillbaka. En del är väldigt bra på att se förändringarna, på att genomföra de åtgärder som behövs och på att ganska snabbt komma på fötter igen.
Jag hävdar att många duktiga företagare, som inte vill annat än att rädda sitt företag för framtiden, gör allt i sin makt för att göra förändringarna, men det tar lite längre tid än man förväntar sig. Jag hävdar att varje företagare som vågar satsa, driva och utveckla men som även vågar göra förändringar i sådana här tider är guld värda för en nation som vår.
De står för de viktiga företag som skapar arbetstillfällen, och de skapar i framtiden intäkterna till den välfärd som både du och jag vill ha. Jag menar att vi som nation är skyldiga att underlätta för dem i denna omställningsprocess, att våga lita på deras förmåga och att våga göra avsteg för att låta dem få den tid som behövs, även om det kan medföra en större risk för staten.
Det är en liten del i sammanhanget att ge företagare en förlängning av tidsfristen för att göra en andra kontrollbalansräkning. Vi anser inte att tillkännagivandet är fullföljt i den meningen att regeringen har genomfört de åtgärder som riksdagen ansåg behövde genomföras. Man har varken gjort någon riktig utredning eller någon konsekvensbeskrivning eller vidtagit några åtgärder.
Att följa utvecklingen är inte tillräckligt, utan ett förslag om förlängning bör läggas på riksdagens bord. Att försätta företagare i än större risk och att kanske försätta företag som över tid kan bli bärkraftiga i konkurs gynnar inte nationen, samhället eller välfärden. Vi anser att tidsfristen för att göra en andra kontrollbalansräkning bör förlängas i denna tid.
Regeringen bör återkomma med ett sådant förslag. Jag yrkar bifall till reservation 2.
Larry Söder (KD):
Jag tycker att vi ska återgå till företrädaransvaret och tidsfristen för att upprätta en andra kontrollbalansräkning. Det är riktigt att man ska fundera över vem som vinner och vem som förlorar på en förlängning av en tidsfrist. Jag hävdar att alla vinner utifrån att de som är borgenärer, leverantörer till dessa bolag, får en möjlighet att få tillbaka sina pengar. Säkerligen är det bolag som är på obestånd redan skyldigt leverantören rätt mycket pengar.
Det betyder att bolagen får lite längre tid på sig att komma på fötter igen och att leverantören faktiskt kan få sina pengar. Det största problemet för de allra flesta leverantörer är när de har en konstaterad förlust, det vill säga en förlust som de måste skriva av från sin bokföring. Det betyder att de i sin tur måste upprätta en kontrollbalansräkning. Jag tror att det finns en missuppfattning att det är andra kontrollbalansräkningen som avgör vem som får ett personligt betalningsansvar.
Det är tyvärr inte så, utan du måste upprätta den första kontrollbalansräkningen och den andra kontrollbalansräkningen. Det betyder att det inte spelar någon roll om tidsfristen förlängs två, tre, fyra eller fem månader eftersom det personliga ansvaret blir likadant alldeles oavsett när tidsfristen kommer.
Jag tror att regeringen och samarbetspartierna har gjort en missvisning, och jag tror att man kan rädda många företag från konkurs om man ger dem lite mer tid att hämta upp.
Givetvis måste man se att det finns en bärkraft, men om man förlänger tiden två månader till tror jag att många av borgenärerna och leverantörerna skulle bli glada om det vänder till plus i stället för att de faktiskt måste ta smällen i sina bokföringar.
Larry Söder (KD):
Att inte antalet första kontrollbalansräkningar har ökat kan bero på att det finns de som faktiskt inte har upprättat en kontrollbalansräkning. Då faller det personliga betalningsansvaret på dem om de är oaktsamma. Det ska det göra.
Men om man gör vad som står föreskrivet i lagen men sedan inte får längre tid på sig att hantera bolaget och upprätta en andra kontrollbalansräkning där det syns att bolaget är i balans igen är det inte ett argument för att inte ge en tidsförlängning. Du har gjort ditt koncept; du har upprättat första kontrollbalansräkningen. Då borde staten ge företagaren lite längre tid.
Sedan var det frågan om garantierna till bankerna för lån till småföretag. Fråga bankerna hur mycket de används för småföretagen. Jag tror att många småföretagare får samma svar från banken som jag fick när jag gick dit och frågade om mitt bolag, nämligen att det är så krångligt, att det är bättre att ge en högre checkräkning. Det är mycket enklare. Titta på antalet små bolag som har fått högre checkräkning i stället för att få del av garantin som bankerna har fått.
Jag är övertygad om att det var en felsatsning. Satsningen är tyvärr gjord på så sätt att småföretagen inte kan använda den. Men det är egentligen en helt annan diskussion. Detta är vällovligt, men tyvärr funkar det inte. Jag är orolig för att vi försätter bolag i konkurs, bolag som faktiskt skulle kunna vara livskraftiga om tre, fyra, fem eller sex år. Det är därför jag vill ha en förlängning. Det är inte för att skurkarna ska kunna sko sig. Jag tror att det är ganska många som ger upp.
Har du ett bolag som konkar startar du inte ett annat, för du har en tyngd med dig rent ekonomiskt. Det betyder att vi förlorar den företagaren för ganska lång tid framöver. Jag vädjar till er att titta på detta igen, för jag tror att det är en väg framåt för att kunna få fler företagare att våga satsa och driva.
Larry Söder (KD):
Om man menar allvar med att inte införa en fastighetsskatt ska man inte ställa sig bakom en socialdemokratisk statsminister, vilket Centerpartiet gör. Det är min uppfattning. Precis som Carl-Oskar Bohlin redovisade i talarstolen verkar Socialdemokraterna bestämma tågordningen och vad som genomförs i bostadspolitiken alldeles oavsett vad Centerpartiet säger.
Så ställer man sig bakom en socialdemokratisk statsminister i valet 2022 ställer man sig också bakom ett införande av fastighetsskatt, vilket Socialdemokraterna går fram med till sin kongress. Vill man inte ha fastighetsskatt är man välkommen att ställa sig bakom den borgerliga statsministerkandidaten Ulf Kristersson.
Larry Söder (KD):
Jag konstaterar bara faktum, och det är att Socialdemokraterna och Miljöpartiet har styrt Regeringskansliet i sju år och att vi inte ser någon utveckling i bostadspolitiken. Centerpartiet stöder en regering som inte för bostadspolitiken framåt, och ni får ge er på punkt efter punkt. Man kan redovisa ett januariavtal som inte blir genomfört, men det är inte praktisk politik.
Praktisk politik innebär att Regeringskansliet bestämmer över bostadspolitiken, och stöder man den statsministerkandidaten får man vackert ta i hand och säga: Ja, vi vill införa en fastighetsskatt.
Larry Söder (KD):
Först vill jag kommentera detta med investeringsstödet, som jag personligen kanske inte är så väldigt glad över. Jag tror inte att det skapar fler bostäder i Sverige. Däremot har det skapat fler hyresrätter - det är solklart. Men jag tror inte att det skapar fler bostäder. Vi tenderar att bygga bara hyresrätter i Sverige i dag, vilket jag tror är alldeles fel. Jag tror att vi behöver småhus och bostadsrätter men också hyresrätter.
Men det kan vi ta en annan debatt om, vid ett annat tillfälle. Det är jättebra att länsstyrelsernas process när det gäller överklagande digitaliseras och att man säkerställer att den har så god kvalitet som möjligt. Att man gör en uppföljning från regeringens sida av att detta fungerar är en förhoppning som jag har. Men jag kan också se att man borde kunna kapa i andra ändan.
Det bästa för att minska processtiden är ju att vi inte får så många överklaganden till länsstyrelserna. Jag menar att länsstyrelserna då borde kunna jobba mer proaktivt. De är ju ändå vår - statens - förlängda arm i regionerna. Den väg man kan gå är att ge länsstyrelserna mer möjlighet att agera inom sin region.
Man kan till exempel tänka sig att länsstyrelserna tillsammans med kommunerna pekar ut områden som är bra att bygga bostäder på, så att man redan från början känner till länsstyrelsernas inställning innan man planlägger ett område. Man kan tänka sig att vi hjälper till med att se till att de som kan överklaga ett bygglov eller en plan till antalet blir färre, så att vi inte får upp för många ärenden till länsstyrelsen. Det ska vara de som av olika skäl faktiskt är viktiga som kommer till länsstyrelsen.
Jag tror att länsstyrelserna också kan vara en motor för att våra mål om antalet bostäder i Sverige ska kunna uppfyllas. Det finns egentligen inget mål i riksdagens eller regeringens dokument som säger hur många bostäder vi ska bygga, utan det är Boverket som tar fram en prognos om hur många bostäder som kommer att behövas i Sverige. Det är ju den vi utgår från.
Jag tror att man måste få kommunerna att inse att det är deras ansvar att se till att vi bygger bostäder. Det kan man bara göra genom gemensamma åtgärder, det vill säga att man ser vidare än kommungränsen och regionalt ser på hur många bostäder man bygger, hur många man skulle kunna bygga och hur man kan göra för att uppnå måluppfyllelse för det antal bostäder som behövs. Annars bygger vi fel typ av bostäder.
Vi bygger bara det som den enskilda kommunen vill och inte det som vi faktiskt skulle behöva för staten Sverige. Jag tror att man måste se länsstyrelserna som en motor i detta koncept. Jag skulle gärna vilja höra om ministern kan se länsstyrelserna som en motor i bostadsbyggandet på samma sätt som jag gör.
Larry Söder (KD):
Det verkar som om statsrådet och jag är ganska överens om att vi behöver öka bostadsbyggandet och att det på ett eller annat sätt är ett regionalt ansvar att få detta till stånd. Dock är vi kanske inte överens om länsstyrelsernas roll i detta. Jag tror att länsstyrelserna kan vara mer av en motor och att man inte bara ska lägga detta på regionerna och kommunerna.
Jag tycker att man skulle kunna ge länsstyrelserna en möjlighet att till exempel peka ut områden i kommunerna där man skulle kunna bygga bostäder, där det finns förutsättningar efter x, y och z med en argumentation som kommunerna kan ta till sig. Sedan är det givetvis kommunerna som har planmonopol och beslutar hur man hanterar den mark som finns.
Jag håller med om att överklagande är en demokratisk rättighet. Man har rätt att överklaga sådant som gäller ens nära omgivning. Men jag funderar ibland på begreppet "nära omgivning". Hur nära den plats där man bor ska det handla om för att man ska ha rätt att överklaga?
Om det gäller ett bostadsområde i min lilla by, Frillesås, kan jag kanske inte se att någon som bor i en helt annan del av kommunen har det som sin nära omgivning och ska ha rätt att påverka det, utan det ska givetvis vara de som bor i Frillesås som ska ha den rätten. Jag tycker att man skulle kunna inskränka möjligheten att överklaga till en lite mindre krets än i dag för att minska processhanteringen.
Sedan är det jättebra med digitalisering, processtöd och att vi försöker hjälpa länsstyrelserna med att göra det hela så tydligt som möjligt. Jag hoppas att vi ska uppnå målet att alla länsstyrelser ska klara av de 80 dagarna, men jag skulle kanske hellre se att det blir 30 eller 40 dagar i stället. För varje dag som går är det ju någon som får betala. Antingen är det statskassan som betalar, eller också är det den som ska bygga ett hus.
Och i slutändan är det inte den som bygger huset som betalar utan den som flyttar in i huset. I dag är det alldeles för dyrt att bygga bostäder, och vi måste få ned den kostnaden också. Detta är ett sätt att göra det på.
Larry Söder (KD):
Lite siffror bara till att börja med: Skogsindustrin hade 2019 ett exportvärde på 150 miljarder kronor. Investeringar gjordes i Sverige för 13,4 miljarder kronor, och 120 000 är sysselsatta i skogsnäringen i Sverige. Det är bara att komma ihåg att detta inte är någon liten näring i Sverige. Det är en omfattande sektor vi pratar om; jag tror att ministern är fullt medveten om detta.
Jag vet också att ministern värnar oerhört om den positiva utvecklingen för träbyggnaden i Sverige och internationellt. Vi vet båda två att det i en konservativ bransch som byggbranschen ibland är svårt med förändringar. Men vi måste nog ändå konstatera att utvecklingen har gått ganska fort på detta område. Sverige är i själva verket redan i dag, menar jag, ledande inom denna utveckling i Europa.
Som ett utpräglat skogsland kan vi förstås också bli en stark exportör på området. Jag vill informera ministern om att jag tillsammans med din partikollega Emma Hult har initierat ett råd i riksdagen i syfte att öka byggnationen med trä i utemiljön.
Tillsammans har vi också i en debattartikel belyst möjligheterna att använda impregnerat trä i stadskärnor runt om i landet eftersom alternativen ofta påverkar miljön negativt betydligt mer. Stål, betong och oljebaserade plastprodukter används ofta, menar jag, slentrianmässigt eller av gammal vana.
Jag menar att man ska använda det material som har bäst förutsättningar ur alla aspekter, det vill säga sett till både uppdrag och miljöhänsyn. När man bygger med trä utomhus eller i utsatta konstruktioner måste träprodukten som används ofta skyddas från röta, precis som ministern berättar i sitt svar. Då är det lämpligt att använda ett träskyddsmedel eller göra en kemisk modifiering av träet.
Några andra alternativ som ger träet en lång hållbarhet och beständighet finns egentligen inte. Byggnationer där träskyddsmedel inte används ruttnar snabbt, och risken för att en brygga trampas igenom eller att en lekplats faktiskt blir en fara ökar. Kostnaden för ombyggnation är alltså också en viktig aspekt när man tänker på den modifiering av träet som behöver göras.
Jag ser en betydande risk för att vi i Sverige om vi inte ser upp slår undan benen på en bransch som har möjlighet att på allvar öka byggandet med trä runt om i landets kommuner och stadskärnor. Risken finns också att Sveriges konkurrensmöjligheter minskar om Sverige ska ha andra villkor och regleringar än andra länder i Europa. Jag syftar på att Naturvårdsverket nu arbetar om föreskrifterna för hantering av träskyddsmedel.
Det naturliga hade i stället varit att avvakta regleringen som ändå kommer att hanteras inom ramen för industriutsläppsförordningen och bästa tillgängliga teknik, som numera inkluderar träskyddsindustrin i Europa genom de så kallade BAT-slutsatserna, precis som ministern sa.
Jag skulle vilja fråga ministern en gång till: Är det inte lämpligt att vi har samma regler som i Europa och inte gör så att svensk industri utsätts för mer regleringar än konkurrenterna i Europa gör?
Larry Söder (KD):
Det är jättebra att man har möjlighet att ställa högre miljökrav på alla typer av material som används, antingen det är trä, stål eller betong.
Det som är min poäng i detta är att om vi har en bransch, skogsbranschen, med en produkt som finns inom Sveriges gränser och som faktiskt är bra för miljön - vi är alla överens om att det är bra för miljön med mycket skog - har vi en vara som vi kan använda i Sverige och bygga stadskärnor på ett helt annat sätt, vilket rent miljömässigt är väldigt bra.
Då tycker jag att det vore alldeles fel att ställa högre krav på producenterna i Sverige än på producenterna i EU. Miljön är ett globalt problem. Därför förstår jag inte varför vi skulle ställa högre miljökrav på producenterna i Sverige än exempelvis på dem i Tyskland. Jag menar att det ska vara samma mål för alla.
Om nu EU har jobbat fram mål borde vi applicera dem i Sverige. Här verkar det som om man jobbar två gånger på samma boll, och jag tycker inte att det verkar särskilt bra. Många med mig kanske har den gamla bilden av träskyddsmedel som väldigt miljöfarliga och att de inte är bra över huvud taget. Alla har inte snappat upp att det har skett en utveckling på senare tid.
Jag menar att det också borde räknas in här. Verksamheten är alltså inte så miljöfarlig i dag, och precis som ministern säger finns det regleringar kring detta som gör att vi kanske skulle klara oss utan högre krav i Sverige och bara följa de regler som finns inom EU. Man kan alltid önska sig saker som ledamot.
Jag önskar att ministern ska vara tydlig med att vi inte kommer att ställa högre krav på svenska producenter än EU ställer på övriga producenter. Det vill säga att vi inte gör något extra i Sverige, utan vi gör precis som det är i EU. Sedan får EU gärna höja kraven, men då ska det vara gemensamma krav som gäller för alla producenter inom EU.
Larry Söder (KD):
En gemensam reglerad EU-marknad är det som är positivt. Det tycker både ministern och jag. Jag uppfattar ministerns svar som att det inte är någon ambition att lägga mer pålagor på svenska företag än vad europeiska företag har. Vi ska försöka att ha en gemensam ribba, kan man väl säga.
Om ribban är något högre eller något lägre kan man alltid diskutera, men jag uppfattar att det är ett positivt svar. Däremot kan jag fortfarande tycka att det är problematiskt när Naturvårdsverket dubbelarbetar. Man skulle kunna använda EU-direktivet eller EU-reglerna och applicera dem direkt på de svenska delarna.
När man pratar med kommuner och med andra människor inser man ganska tidigt att information om utvecklingen när det gäller träindustrin och den innovativa del som finns inte över huvud taget når ut till kommuner eller dem som producerar vår utemiljö eller skapar våra stadskärnor. Det skulle jag vilja att ministern tar med sig.
Kan man hjälpa till med att informera och se hur man innovativt kan arbeta med trä i stadskärnor och utemiljöer på ett mer positivt sätt? Det finns ganska många exempel i Sverige som visar hur det kan göras på ett bra sätt. Det är ett material som vi har i Sverige. Det är ett material som är bra för miljön. Jag tror att det skulle vara väldigt bra om man kan ta bort den rädsla som finns. Då kan man välja material utifrån förutsättningarna.
Man kan givetvis välja andra material, men just när det gäller trä tror jag att detta med information och vår nedärvda bild av hur det fungerar skapar problematik för träindustrin. Detta skulle kunna vara mycket mer använt på många olika sätt.
Larry Söder (KD):
Tekniken går framåt, och det är klart att vi måste fatta beslut framåt i tiden med den bas som vi har i dag och på något se hur verkligheten ser ut i dag. Då menar jag att det är väldigt viktigt med en informationsinsats så att man faktiskt bedöms lika oavsett var någonstans i Sverige som man har sin produktion så att man inte blir undanskuffad eller bedöms annorlunda i en kommun jämfört med i andra kommuner. Jag brukar säga att man ska ha rätt produkt vid rätt tillfälle.
Och det är klart att det också är rätt träslag vid rätt tillfälle som gäller. Att kunna göra rätt bedömning av träimpregneringen är också en bas för att kunna välja rätt produkt. Jag ska ge en lite större bild av vad detta egentligen handlar om. Sveriges yta är täckt av skog. 70 procent av Sveriges yta är täckt av skog.
Det är klart att all denna skog inte är lika bra, utan det finns olika kvaliteter. Men jag menar att det visar att vi har en potential som andra EU-länder kanske inte har, och vi måste ta vara på denna potential. Jag sa att skogen är Sveriges guld, men jag menar att det är någonting som vi har här - någonting som är gratis, någonting som vi faktiskt kan förädla och någonting som vi kan bygga våra industrier på.
Då är det viktigt hur ministern och regeringen ser på den industrin i Sverige så att den inte får svårare att hanteras i EU utan att den får leva och frodas. 80 procent av skogsnäringens produkter går faktiskt på export, och mycket av dem går till Europas länder. Det är därför oerhört viktigt att vi är en stark röst för skogsnäringen i EU.
Jag hoppas att ministern tar till sig detta. 120 000 människor är sysselsatta i denna bransch i Sverige. Det är alltså inte få människor som är det. Ministern pratade om märkning. Om man märker träprodukter enligt NTR är det en märkning som branschen känner till.
De som ska välja träslag vet också vad det innebär. Jag tror att det är ganska bra. Men jag uppfattade inte om ministern tycker att det finns tillräckligt med kunskap runt om i Sverige i dag för att de nödvändiga besluten ska kunna fattas så att det blir likvärdigt över hela Sverige. Jag uppfattade att ministern menade att man ser framåt och försöker skapa detta.
Men jag vet inte om ministern höll med mig när det gäller min bild av att jag tycker att kunskapen i Sverige är ojämlik och att företag behandlas olika. Sedan uppfattade jag inte om ministern tycker att det är bra att vi ökar användningen av trä i Sverige och att vi ökar användningen av impregnerat trä i Sverige. Om ministern tycker det borde vi på något sätt ha en gemensam bild av att man borde öka kunskapen om de framsteg som har gjorts inom impregnerat trä.
Larry Söder (KD):
Om vi är för ett samhälle som har tillväxt - att vi får fler människor, fler fabriker och en ny infrastruktur - ställs vi ju inför ett val när vi ska bygga det: Vilken typ av produkter ska vi använda?
Jag menar att man inte kan välja något som inte gör avtryck på miljön utan att frågan är vilket som gör minst avtryck på miljön. Jag menar att impregnerat trä har gjort en sådan resa att man i många fall skulle kunna välja det i stället för någonting annat.
Därför menar jag att vi måste se till att informationen och kunskapen om vad dagens impregnerade trä faktiskt innebär finns där ute. Jag menar inte att det inte gör något avtryck på miljön, för det gör det. Vi ska ställa höga krav på det, och vi ska se till att det är likadana regler i hela EU. Men vi måste även se sanningen i vitögat, det vill säga välja rätt material vid rätt tillfälle - och jag tror att det finns fler tillfällen där impregnerat trä faktiskt är rätt material.
Jag ska ge ministern ett tips som han kan ta med sig. Det handlar om hur vi kan använda trä på ett bättre sätt och öka produktionen och användningen av trä ganska mycket i Sverige. Vi kan låta småhusbyggnationen öka betydligt i Sverige. Där används nämligen trä; 90 procent av alla småhus byggs i trä.
På det sättet skulle vi använda träet inom landet - det blir inga långa resor för det - och vi skulle få det förnybara guldet att blomstra igen. Jag tror ändå att vi har en samsyn gällande att detta är någonting vi måste jobba vidare med. Jag tror att det är oerhört viktigt inför framtiden.