Anders Ygeman (S):
Det är en oppositions privilegium att kritisera regeringen. Det är rimligt, och det är okej. Jag tror dock att man ska vara varsam med orden när man beskriver utvecklingen i Sverige. Det är inte så att brottsligheten ökar, som Mikael Oscarsson ger uttryck för. I undersökningar från Brottsförebyggande rådet ser vi att till exempel våldsbrottsligheten visar på en sjunkande trend över 20 år. Den sjönk även under den tid som Mikael Oscarssons parti satt vid regeringsmakten.
Det är en glädjande utveckling. Ta hellre åt er äran av att ha skapat ett tryggare Sverige än att säga att otryggheten växer! NTU, Nationella trygghetsundersökningen, som Brottsförebyggande rådet också gör, visar att vi har de tryggaste medborgarna i Sverige på 20 år. Ta gärna åt er äran av att ni har varit med och skapat tryggare medborgare snarare än att säga som Mikael Oscarsson gjorde nu, att otryggheten växer! Det finns otrygghet som växer i delar av Sverige. Vi ska göra någonting åt den.
Men vi ska inte låtsas som att allt går åt fel håll, för det gör det inte. Mikael Oscarsson säger att det är för mycket detaljstyrning. Låt mig påminna om att Mikael Oscarssons parti tillsammans med de tre andra allianspartierna föreslog 37 nya prioriteringar för polisen vid diskussioner i justitieutskottet, inklusive djurrättsbrott som skulle prioriteras.
Låt mig också påminna Mikael Oscarsson om att hans parti tillsammans med de tre allianspartierna inte hade ett enda förslag på vad som skulle prioriteras bort. 37 områden skulle prioriteras och inget skulle prioriteras ned. Den typen av politisk styrning är inte bra för polisorganisationen. Regeringen har halverat regleringsbrevet för polisen. Vi har skurit bort pinnjakten. Skälet är att vi tror att polisen är bäst på att vara polis.
Vi ska inte skicka ut direktiv och dekret från Stockholm som sedan ska trickla ned i polisorganisationen. Utifrån lokalbilden i Norduppland gör man en bedömning av hur polisresurserna ska användas. I Stockholm ser bedömningen annorlunda ut. Det är poliserna som jobbar lokalt som kan ta fram den bästa problembilden. Jag instämmer egentligen i Mikael Oscarssons grundanalys om detaljstyrning, men jag skulle önska att Mikael Oscarssons parti och allianskollegor också levde upp till den i praktiken.
När det gäller frågan om ledarskap inom polisen är jag beredd att hålla med Mikael Oscarsson. Det är en lång väg att vandra där. Trots att det råder ett stort missnöje inom polisen med lönerna är missnöjet med ledarskapet nästan dubbelt så stort som missnöjet med lönerna. Det är en signal vi måste ta på allvar. Vi måste också fundera över om det var en bra idé, som alla partier var överens om, att tillsätta 2 900 nya chefer under en kortare period än ett år.
Det gjorde att så många undrade om de skulle bli chef och så många undrade vem som skulle bli deras chef. Det gjorde ledarskapet svårt och otydligt i en situation där Sveriges polis stod inför större utmaningar än på många år. Jag tror inte på att återinrätta beredskapspolisen. Den avskaffades av alliansregeringen, och den användes knappt av alliansregeringen. Det var ett klokt beslut att avskaffa beredskapspolisen.
Däremot kan det vara så att vi behöver andra mellanformer mellan polisvolontärer och poliser. Låt oss diskutera vad de ska innehålla och vilken kompetens det ska vara fråga om. Låt oss utgå från polisens behov och vad polisen anser att man behöver hjälp med. I dag löser vi situationen på flyktingboendena bättre med att Migrationsverket har personal där nattetid och att det finns ordningsvakter och väktare på plats när det är stökigt snarare än att det ska finnas beredskapspoliser.
Poliser som slutar är ett problem - det nämnde jag i mitt svar - speciellt de yngre, men omsättningen inom polisen är lägre än för de flesta andra statliga myndigheter. Det är ett problem vi ska fokusera på, men vi ska inte överdriva det.