Désirée Pethrus (KD):
Sverige deltar, som flera tidigare har sagt, i den parlamentariska församlingen till Medelhavsunionen med tre ordinarie ledamöter och tre ersättare, varav jag själv är en. Det här samarbetet är mycket spännande eftersom alla de nordafrikanska länderna, Mellanöstern och numera även Balkanländerna deltar.
Med 43 länder och 280 parlamentsledamöter är detta en mycket spännande samling, som alla förstår. Man har möjlighet att diskutera och ventilera saker som händer i den här regionen. Syftet med den här församlingen är att skapa fred och stabilitet, delat välstånd och samarbete på det sociala och kulturella området.
Kerstin Engle gick mycket ingående in på konkreta frågor som har debatterats under det senaste året och det konkreta arbetet, och därför går jag inte in mer på det här. Men jag tycker att man ska fortsätta att lyfta upp den här möjligheten att skapa dialog mellan länderna i Europa och länderna kring Medelhavet.
I spåren av den så kallade arabiska våren ser vi hur länder som Tunisien, Libyen och Egypten nu försöker finna vägar framåt i en för dem och för många av medborgarna helt ny kontext. Det är lite av några steg framåt i rapporteringarna i medierna, och sedan blir det några steg bakåt. Men på sikt hoppas vi förstås att det blir fler steg framåt än bakåt.
Vi i EU och i våra länder har en mycket viktig roll att fylla som stödjare i deras demokratisträvanden. Medelhavsunionen är också det enda forum där politiker från Israel och den palestinska myndigheten möts regelbundet.
Det är en möjlighet, men hittills också, det får man väl erkänna, en prövning där de ofta öppet kommer i konflikt med varandra. Men i korridorerna talar de med varandra, och när man talar med deras representanter separat säger de ofta att de vill ha hjälp och stöd till dialog.
Förhandlingskanalerna verkar fortfarande vara ganska fåtaliga, och därför har vi en viktig funktion att fylla genom att försöka uppmuntra samtal och dialog. Vår delegation från riksdagen till PA-UfM försöker arbeta aktivt med att ha den goda dialogen med Menaregionens länder. Det är ett uppdrag som också kräver, som Kerstin Engle sade tidigare, kunskapsinhämtning om händelseutvecklingen i regionen.
Därför var vi nyligen på besök i Tunisien. Vi fick möta ministrar, vi fick information om konstitutionsarbetet och vi fick träffa olika organisationer och aktivister som jobbar för ökad demokrati och rättvisa för bland annat kvinnor och journalister.
Sveriges höga internationella förtroendekapital gällande demokrati och mänskliga rättigheter gör att vi välkomnas brett, och man söker ökat utbyte med Sverige. Det gäller inte minst på jämställdhetsområdet. Här är det viktigt att vi är med och försöker säkerställa kvinnors politiska deltagande i reformeringsprocesserna. Men vid varje tillfälle tar man också upp ökad handel och investeringar.
Det är en fråga som återkommer i de personliga relationerna, när man träffas som delegationer och när man möts i korridorerna på PA-UfM. Framför allt i Tunisien kan vi tydligt se en ökad social oro därför att ekonomin står still och därför att man inte kommer fram med konstitutionen tillräckligt snabbt. Ekonomin står och hänger, och investerarna vet inte om de vågar investera.
Samtidigt ökar radikaliseringen bland de grupper som motverkar en demokratisk utveckling. Vi har ett stort uppdrag att försöka stötta och snabba på den demokratiska utvecklingen. Herr talman! Flera länder efterfrågar ökad rörlighet mellan partnerländerna i Medelhavsområdet och Europeiska unionen.
Det är något som jag tycker att vi ska uppmuntra när det gäller forsknings- och stipendieprogram, kanske särskilt riktade till unga. Vi ska se över möjligheten till viseringsförenklingsavtal för att underlätta utbildnings- och forskningsutbytet och stärka affärsförbindelserna till fördel för både EU och partnerländerna. Det här är någonting som vi i Sverige har drivit på och som vi också har tagit fram dokument om.
Nu kan vi också se detta i olika dokument från EU-kommissionen. Även om parlamentet inte kan fatta formella beslut är vi med och trycker på framåt i EU-processen. Jag tror att Bodil Ceballos var lite inne på frågan hur vi gör för att underlätta för dem som har en ekonomiskt svår situation i våra partnerländer.
Vi kristdemokrater anser att stödet inom EU:s grannskapspolitik ska öka, men det ska också vara motkrav. När vi upprättar våra samarbetsavtal ska vi inte göra det helt förbehållslöst, men vi ska ha en positiv anda. Avslutningsvis utgör PA-UfM ett värdefullt parlamentariskt komplement till det arbete som bedrivs på regeringssidan.
Jag tycker inte som Sverigedemokraterna att det här är någonting som kan ersättas av andra forum, för det finns inte någonting liknande. De här partnerländerna vid Medelhavet vill närma sig EU, men de pratar inte om något medlemskap, utan de vill ha stöd i sitt utvecklingsarbete.
Jag tror att det vi nu gör i nästa vecka - vi har bjudit in till ett miljöutskottsmöte här i den svenska riksdagen - kan visa vad vi gör på miljöområdet, och det är också ett viktigt steg. Om vi inte har en hållbar miljö i de här områdena kommer det att kosta stora summor pengar framöver för att försöka åtgärda miljöproblemen.
Med det vill jag yrka bifall till att redogörelsen läggs till handlingarna och avslag på motionen.