Anders Borg (M):
Det råder ingen oenighet i denna fråga i Sverige. Det råder ingen oenighet i riksdagen, och det råder ingen oenighet mellan regering och riksdag. Det är centralt att vi får kommissionen att förstå hur vi ser på denna fråga. Jag tror att kommissionen kan ha ett behov av att vi talar mer om detta, för jag har precis som Hans Olsson upplevt att de inte riktigt förstår problemet. Jag vet vad det beror på.
Alla europeiska länder har inte en sådan stor ideell sektor som Sverige. Det föreningsliv vi har, inte minst för våra barn och ungdomar, är bredare och djupare än i många andra europeiska länder. Det är viktigt att kommissionen tar till sig att detta är en central del av vårt samhälle. Sverige ska inte ha mindre föreningsliv, utan de andra ska ha mer. Det ger nämligen stadga och stabilitet åt hela samhället.
Kommissionens motförslag är helt orimligt. De vill att vi i stället ska ha en generell momsgräns för alla företag. När vi har talat med föreningarna tycker de att 1 miljon är en bra gräns, vilket skulle kosta oss 14 miljarder kronor. Skulle vi sänka gränsen till 500 000, vilket föreningarna tycker inte fungerar, kostar det 7 miljarder kronor. Det är viktigt att komma ihåg att vi talar om momsen. Det är vår bästa skattebas.
Den har mycket små effekter på jobb, kapital och investeringar och ger oss breda och bra skatteintäkter. Vi kan också konstatera att det svenska momssystemet har bland de lägsta nivåerna av fusk i Europa. Vi har alltså ett väl fungerande momssystem i Sverige som vi inte har något behov av att förändra.
Man kan givetvis alltid önska att företag ska få lättnader på alla möjliga sätt, men varför ska vi ha en miljongräns på momsen som skulle kosta oss 14 miljarder för att hantera ett problem som inte finns? Vi har inget problem. Den ideella sektorn utgör inte någon snedvriden konkurrens. Den utgör inte något problem i samhället och behöver följaktligen inte kosta oss 14 miljarder. Låt mig klargöra tidsförloppet.
Kommissionen har ännu inte lagt fram några förslag om momsdirektivet. Man kommer inte att lägga fram ett helt momsdirektiv, utan man kommer att lägga fram det i flera delar. Signalen är att vi under 2013 kommer att börja få delförslag. Vi har alltså ett bra tag på oss innan vi är framme vid skarpt läge.
Jag och mina tjänstemän har gjort bedömningen att kommissionen inte kommer att tvivla på vad den formulering vi nu väljer betyder. Det är mycket ovanligt att Sverige skickar signaler om att vi kommer att börja blockera samarbete. Under min tid som finansminister har vi bara gjort det en enda gång, och det var när man försökte hindra oss från att driva våra alkoholkrav på gränshandelssidan. Då lade vi in veto.
Tittar vi i ett längre perspektiv är det ytterst sällsynt att Sverige är berett att hota med veto. Jag tror därför att det inte råder något tvivel om att kommissionen uppfattar att vi sänder en stark signal. Låt mig understryka en av de poänger som Hans Olsson gjorde och som jag tycker är central. Kommissionen ska inte avfärda oss. Det är ingen kampanj.
Det är en viljeyttring i ett demokratiskt system från tusentals medborgare i Sverige som ska tas på stort allvar. Det är viktigt att denna viljeyttring fortsätter.
Vi får inte ge intrycket av att vi har vunnit striden eller att det inte är viktigt att fortsätta uppmana idrottsrörelsen och andra att trycka på kommissionen, för kommissionen måste förstå att vår ideella sektor inte är något samhällsproblem och att det inte finns något konkurrensproblem på det sätt som de beskriver det.
Givet hur mycket problem vi har med offentliga finanser, skatter och annat är det obegripligt att kommissionen driver linjen att vi skulle behöva tappa miljarder i momsintäkter för att lösa ett problem som inte finns.