Adam Marttinen (SD):
Vi debatterar betänkandet om det straffrättsliga skyddet mot människohandel och människoexploatering. Utöver de föreslagna straffskärpningar som Sverigedemokraterna välkomnar har vi för det här betänkandet en reservation som inte varit helt odebatterad genom årens lopp. Sverigedemokraterna har tidigt analyserat problematiken och problembilden kring det utbredda tiggeriet och föreslagit det som på riktigt gör en skillnad.
Ett nationellt ansvar för att få utländska tiggare att återvända kräver ett nationellt tiggeriförbud. Sedan Sverigedemokraterna för flera år sedan föreslog ett nationellt tiggeriförbud har nu även Moderaterna valt att ansluta sig till förslaget om ett nationellt tiggeriförbud, och de står också bakom reservationen i detta betänkande. Frågan har som sagt inte varit helt odebatterad.
Jag hade för någon vecka sedan en interpellationsdebatt med justitieminister Morgan Johansson där han tydligt delgav att det inte finns något stöd för ett tiggeriförbud i någon form vare sig i regeringen eller i det socialdemokratiska partiet. Herr talman! Vi kan konstatera att den politiska debatten om tiggeriet hittills har gått ungefär samma väg som så många andra frågor. Först förnekas problemet av er andra.
Det organiserade tiggeriet var en högerextrem, fascist-rasistisk myt, och Sverigedemokraterna var ondskan personifierad som påtalade det uppenbara. Sedan börjar polletten trilla ned hos er andra, och under allt tyngre bevisning runt om i landet och inte minst press från den folkliga opinionen börjar ni byta fot. Helt plötsligt fanns det organiserade tiggeriet.
Helt plötsligt ser även regeringen att tiggeriet i Sverige leder till människohandel. Insikten om problemet är såklart en bra start, men den insikten har regeringen nu haft under en halv mandatperiod. Samtidigt meddelar regeringen att man under den nyvunna insikten minsann har vidtagit handlingskraftiga åtgärder. Problemet är bara att dessa handlingskraftiga åtgärder inte resulterat i någon skillnad alls.
Antalet utländska tiggare som uppehöll sig i Sverige innan regeringen vidtog de handlingskraftiga åtgärderna och antalet i dag är i princip detsamma, nämligen 4 000-5 000 personer. Om någon har lämnat landet beror det sannolikt inte på någonting som regeringen har presterat. Herr talman! Om Sverigedemokraterna hade fått bestämma hade vi löst det här problemet på ett par veckor.
Då hade samtliga utländska tiggare fått lämna landet, förhoppningsvis till sina egna hemländer med bättre förutsättningar att etablera sig där. När själva förutsättningen för människohandel eller människoexploatering upphör i Sverige, så som vi har sett genom tiggeriet, har vi gjort vårt yttersta för att från första början motverka att brott ska ske.
Det är såklart glädjande att Moderaterna nu för i år har valt att agera i riksdagen genom att stödja förslaget om ett nationellt tiggeriförbud. Men det tål ju att nämnas att det utbredda tiggeriet i Sverige inte var något som uppstod sommaren 2017. Vill man ha ett parti som tidigt ser problemen och som tidigt föreslår åtgärder mot problemen tror jag att de flesta även i den här kammaren och även för denna fråga förstår att Sverigedemokraterna är det bästa alternativet.
Nu kommer inte Sverigedemokraternas förslag om ett nationellt tiggeriförbud att vinna riksdagens stöd i dag, men det glädjande i sammanhanget är att det inträffar ett val om några månader. Det finns i tiggerifrågan mycket tydliga positioneringar. Det gör det enkelt för väljarna att välja rätt parti. Om man vill fortsätta att se ett utbrett tiggeri i Sverige där människohandlare stärker sina positioner ska man rösta på något av de andra partierna.
Vill man se omedelbara lösningar som slår sönder de nätverk som utnyttjar människor och en lösning som förmår utländska tiggare att lämna landet ska man rösta på Sverigedemokraterna. Jag yrkar bifall till reservation 2.