Jan Björklund (L):
Tack för interpellationen från Hannah Bergstedt och för inläggen från både interpellanten och Hillevi Larsson. Jag delar helt och hållet både problembeskrivningen och er upprördhet över att samhället och vi allihop tillsammans gör för lite. Jag funderar också mycket, även när jag fick interpellationen, över hur vi ska gå vidare.
Precis som ni blev jag oerhört upprörd över de här fallen som har uppmärksammats mycket men som naturligtvis är toppen på ett isberg. Det är uppenbart att ett gäng grabbar har betett sig fullständigt svinaktigt, men rättsväsendet blir ändå maktlöst i slutänden. I våra partier funderar vi alla på hur vi kan skärpa lagstiftningen och hur vi kan ge rättsväsendet mer tänder att agera när det sker.
Men i interpellationen är ni inne på om vi kan förebygga mer så att det inte sker över huvud taget. Det är också en oerhört viktig diskussion. Innan jag går in på vad skolan kan göra rent konkret måste vi förstå att skolan inte kommer att kunna lösa detta ensam. Hur många uppdrag vi än ger till Skolverket kommer det inte att ensamt lösa problemet. Vi talar om värderingar som överförs från generation till generation, från människa till människa. De ser annorlunda ut i dag.
Jag skulle vilja säga att värderingarna ser bättre ut i dag än de gjorde om vi går tillbaka i tiden, men värderingsförändringen är inte tillräcklig. Vi måste gå längre. Mycket handlar om samhällsdebatt. Det handlar inte alltid om en paragraf vid lagstiftning eller ett regleringsbrev till en myndighet. Samhällsdebatten påverkar värderingar. Debatten förs också. Ni är båda aktiva.
Jag själv, många i mitt parti och många politiskt verksamma är också aktiva i samhällsdebatten för att påverka värderingar. När man talar om skolans uppdrag i sammanhanget måste man förstå skolans begränsade möjligheter, men jag delar ändå uppfattningen att skolan har möjligheter. Därför är läroplanen för 2011 mycket tydlig på den här punkten. Vi vet dock alla att det som står i en läroplan bara är en del.
Den viktiga frågan är det som händer där ute i klassrummet. Jag har givit i uppdrag åt både Ungdomsstyrelsen och Skolverket att ta fram olika typer av stöd för lärarna i de här situationerna. Det är mycket lättare att undervisa i de biologiska processerna kring hur barn blir till än i detta som handlar om värderingar. Det är otroligt mycket svårare att undervisa i det. Det måste man ha respekt för. Ungdomarna är ju inte nollställda när de kommer till undervisningen i ämnet.
Ungdomar i 16-årsåldern har en massa värderingar med sig, och då ska läraren ibland försöka vända och vrida på de värderingarna och diskutera och ifrågasätta. Jag uppfattade att Hannah Bergstedt sade att uppdragen som har givits är bra men att man nu bör titta på hur det har fallit ut. Jag tycker att det är en bra idé. Det står inte i interpellationssvaret, men jag tycker att det är en bra idé att göra en uppföljning.
Det är möjligt att det är lite för tidigt att dra slutsatser ännu. Man måste låta det gå några läsår, inte bara sedan läroplanen har börjat gälla utan också några läsår sedan stödmaterialet och stödet till lärarna har börjat ges från Skolverket och Ungdomsstyrelsen. Jag tycker dock att det är en bra idé att utvärdera detta så snart det är meningsfullt, att utvärdera och se hur det har fallit ut och om vi ska göra ännu mer.