Patrik Björck (S):
Utredning, utredning, utredning - sedan ska vi räkna på hur många gånger Katarina Brännström ville utreda Arbetsförmedlingen under den här interpellationsdebatten. Moderaternas besatthet av en utredning av Arbetsförmedlingen är lite avslöjande.
Arbetsmarknadsministern och Eva-Lena Jansson har tidigare tagit upp hur Katarina Brännströms moderatledda regering under åtta år totalt misslyckades med arbetsmarknadspolitiken och framför allt körde Arbetsförmedlingen i botten genom en väldigt dålig politisk styrning.
Katarina Brännström tycker att vi har haft åtta år på oss att komma med någonting. Det som är avslöjande i den här debatten är att Moderaterna och Katarina Brännström inte har någonting att komma med. I stället upprepar man hela tiden det här med en utredning av Arbetsförmedlingen.
Det gör man inte i en eller två interpellationer, utan man ställer samma interpellation upprepade gånger. Arbetsmarknadsministern svarar tålmodigt. Gång på gång räknar hon upp allting som görs, alla nyheter, alla förbättringar som görs och alla initiativ som tas. Arbetsmarknadsministern har också på ett pedagogiskt sätt förklarat för Katarina Brännström hur en regering regerar. Men då lyssnar inte Katarina Brännström, och det är klart att då blir det en väldigt konstig debatt.
Då går Katarina Brännström åter upp och säger att det blev ju ingen utredning. Om Katarina Brännström hela tiden får sakliga svar i en debatt skulle man kunna tänka sig att hon analyserar arbetsmarknadsministerns svar och säger: Nej, den förändringen gillar inte jag, för vi moderater skulle ha velat göra så här i stället. Hon kunde då ha gått in och diskuterat sakinnehållet i politiken på ett konstruktivt sätt. Då kunde det ha blivit något att lyssna på, och då kunde vi ha fört politiken framåt.
Katarina Brännström kunde då möjligen, utifrån sina moderata värderingar och sin moderata samhällssyn, ha lagt fram andra förslag och ställt dem emot ministerns förslag. Då hade vi kunnat få en intressant politisk debatt.
Här har vi alltså en minister som konstruktivt och sakligt lyssnar, förklarar och berättar hur vi socialdemokrater ser på det här och vilka mått och steg vi vidtar för att lösa arbetslösheten som är ett stort samhällsproblem och det åtagande som vi har tagit på oss inför väljarna att hantera. Då kommer det tillbaka igen.
Det spelar ingen roll vad arbetsmarknadsministern säger om hon inte omedelbart kan lägga direktiv till en utredning som hon, herr talman, dessutom lovar att komma till. Katarina Brännström har redan fått det hon vill ha och skulle här kunna föra en saklig debatt i sakfrågan. Men hon vägrar, och det är symtomatiskt.
Man misslyckades med den tidigare politiken, och man har i dag inget alternativ till regeringens politik. Det är viktig information till väljarna och till dem som lyssnar på den här debatten: Nu har vi en regering som tar itu med sakerna, som analyserar problemen och som riktar sin politik mot de verkliga problemen och gör skillnad.
Så har vi en opposition, personifierad av Katarina Brännström, som inte har något sakinnehåll att komma med när det gäller förslag om hur man ska förbättra arbetsmarknadspolitiken eller hur man ska få Arbetsförmedlingen att bli mer effektiv. Det är väldigt symtomatiskt, det är väldigt tydligt och det är väldigt avslöjande.