Maud Olofsson (C):
Jag tror att det är väldigt viktigt att utveckla Glasriket. Det är ett fantastiskt turistmål och dessutom fantastiska produkter. Det symboliserar också väldigt mycket av det som Sverige står för. Det är ett fantastiskt hantverk som efterfrågas världen över. Men glasföretagen drabbas av samma finansiella kris som alla andra företag i vårt land.
Även om mycket går att skylla på regeringen kan vi inte ta på oss skulden för den finansiella krisen, snarare tvärtom. Tack vare att vi har jobbat så mycket med jobbskapande åtgärder har vi skaffat oss en position som gör att vi faktiskt har råd att göra en del saker i detta läge när det är så svårt. Dock kan vi inte göra allting. Jag tror att det är viktigt att fundera över vilket angreppssätt som man ska ha som näringsminister eller som ansvarig regering i detta sammanhang.
Jag tror att det bästa angreppssättet är att skapa bra förutsättningar för alla företag, annars kommer vi att sitta med glasproducenterna ena dagen, bilproducenterna nästa dag, mineralindustrin den tredje dagen och så vidare som säger att de måste ha speciella åtgärder. Det bästa som vi kan göra är att sänka kostnaderna för företagen. Jag har här en katalog som omfattar 82 åtgärder för att förbättra företagsklimatet i Sverige.
På två år har regeringen genomfört en rad åtgärder för att göra det enklare, roligare och lönsammare att vara företagare i Sverige. Det gynnar också glasindustrin. Sedan inser jag att det naturligtvis är jättetufft just nu på grund av den finansiella krisen. Just därför har vi också förbättrat villkoren, som jag sade, i Almi så att man kan ställa upp med krediter om bankerna inte finns tillgängliga. Vi har hjälpt till med exportmöjligheter så att Svensk Exportkredit kan hjälpa till i detta sammanhang.
Det är direkta åtgärder som syftar till att finnas där för de företag som behöver dem när det är besvärligt i en finansiell kris. Vi har sänkt arbetsgivaravgifter generellt men också för de unga. Det innebär minskade kostnader. Det är bra för denna typ av företag som är, som sades här, oerhört personalintensiv. Det är också viktigt att veta att länet disponerar pengar.
Vi tycker inte att vi ska sitta i Stockholm och hitta på utbildningsprogram och andra program för den ena och den andra företagsgruppen, utan vi trycker så att säga ut ansvaret regionalt. Vi har precis bestämt att vi ska gå vidare med regionaliseringen. Men detta är ett sätt att ge makten och dagordningen till de regionala aktörerna. Jag tror att vi är överens om att det är bra.
Bara för 2009 disponerar man i regionförbundet 40 miljoner kronor och 2 miljoner kronor från Länsstyrelsen i Kalmar län. För perioden 2007-2013 finns det 600 miljoner kronor i de regionala strukturfondsprogrammen. Vad ska dessa pengar användas till?
Jo, de ska användas just till denna typ av utveckling av turistattraktioner och företagsverksamhet för att kunna marknadsföra och stärka näringslivet och jobben ute i regionerna. Vi har sett till att vi har så lite pengar som möjligt här i Stockholm. I stället lägger vi ut dem regionalt och lokalt för att man ska kunna göra saker och ting själv.
För mig som decentralist är det en helt rimlig utgångspunkt för hur vi ska jobba med dessa saker. Jag ska se till att det är generellt bra åtgärder. Sedan ska resurser och annat lyftas ut regionalt och lokalt. Till sist vill jag säga att vi också har ökat anslaget till Visit Sweden med 10 miljoner kronor per år. Det är till för att öka marknadsföringen av denna typ av turistattraktion. Visit Sweden har gjort ett fantastiskt bra jobb och gör det också fortsättningsvis.
Det är den nationella rollen som vi tar på oss när det gäller att marknadsföra Sverige i fråga om turismen.