Kerstin Engle (S):
I dag behandlar vi ett betänkande med den något kryptiska rubriken Vissa frågor om globalisering m.m . Det handlar om motioner om internationella handelssystem, de internationella finansiella institutionerna och internationella frågor om utveckling och miljö. För nästan exakt ett år sedan hade vi en debatt om globaliseringen. Nu behandlar vi ytterligare motioner som berör angelägna frågor för vårt samarbete i världen och allas rätt till välfärd och utveckling.
Vi är i många stycken överens om att globaliseringen i huvudsak är positiv, men vi måste bli ännu bättre på att arbeta med grundläggande frågor om korruption och mänskliga rättigheter. Globaliseringens fördelar måste komma alla till del. Fru talman!
Inledningsvis vill jag säga att vi socialdemokrater givetvis står bakom alla våra reservationer, men jag yrkar bifall till reservation 1, Samarbete med Asien och Latinamerika och reservation 4, Internationella handelssystem. Många följer Asiens utveckling med både oro och tillförsikt. Hela den globala utvecklingen styrs av hur Asiens utveckling formas. I Asien finns dynamiska tillväxtmarknader samtidigt som hälften av världens fattiga lever där.
Indien och Kina utgör de stora ekonomiska loken. Den indiska medelklassen växer, och Kinas tillväxt ligger runt 8-10 procent. De asiatiska ländernas växande ekonomier har bidragit till att miljontals människor lyfts ur fattigdom. Asien kommer att spela en ökande roll i världsekonomin och ha stor betydelse också för den svenska ekonomin.
Även om merparten av länderna i Asien ser ut att uppnå det första millenniemålet om halverad fattigdom till 2015 lever majoriteten av världens fattiga i Asien, och ett antal länder har problem med att klara övriga millenniemål. Sverige måste öka sina egna ansträngningar och arbeta för att påverka det internationella samfundet så att millennieutvecklingsmålen även uppnås i Asien.
Många oroar sig över att jobben ska flyttas från Sverige, medan andra menar att en expansion i Asien även skapar jobb i Sverige. Ju fler indier och kineser som ökar sin köpkraft desto bättre för svensk ekonomi. Många svenska exportföretag har redan i dag en stor del av sin försäljning på den asiatiska marknaden. Kinas och Indiens ekonomiska utveckling ställer krav på vårt eget samhälles förändringsvilja. Indien skiljer sig från Kina genom att landet är en demokrati.
I alla våra kontakter med Kina måste därför kraven på demokratisering och mänskliga rättigheter vara mycket tydliga. Ett viktigt led i att öka förståelsen för förändringarna i Asien och att bredda och fördjupa ett ömsesidigt samarbete är ett tätt och brett besöksutbyte. I Sverige måste vi fortsätta att överväga hur vi ännu bättre ska tillvarata det mellanfolkliga samarbetet med Asien inom högre utbildning, forskning, folkrörelser och kultur.
Samarbete mellan svenska och asiatiska forskningsinstitutioner har goda förutsättningar att öka, och inom forskningsbiståndet förordar vi ökade satsningar på Asien. Regeringen bör agera för att EU:s närvaro i Asien fördjupas och att EU blir en aktiv och engagerad partner. I detta läge har Sverige beslutat att lägga ned flera ambassader i Asien, till exempel i Laos och Filippinerna.
Neddragningarna för utlandsrepresentationen tillsammans med minskningen av antalet samarbetsländer i utvecklingspolitiken gör att Sverige förlorar närvaro, kontaktytor och inflytande. Det oroar oss socialdemokrater. Sådana ändringar kräver noggranna överväganden och en genomtänkt strategi.
Regeringen ska inom EU driva större samordning och sammanhållning för att med kraft driva målen inom demokrati, mänskliga rättigheter, handel, miljö, hälsa och säkerhetspolitik gentemot länder i Asien. Fru talman! I år, 2010, ska det hållas val i Burma.
Förutsättningarna för att valet ska bli någorlunda demokratiskt är små, och den församling som enligt den nya konstitutionen ska väljas är inte heller demokratisk till sin karaktär. Inför valet har regimen sett till att fängsla oppositionsledare så att de inte kan ställa upp. Militärjuntan gör nu allt för att förhindra Aung San Suu Kyi att ta del i valet, och vi i Sverige fördömer våldet och förtrycket i Burma.
Fru talman! Människans inverkan på klimatet eskalerar, och vi har ingen tid att spilla. Exemplets makt är stor. Vi måste visa att det är möjligt att ha en tillväxt kombinerad med hållbar utveckling. Inte minst i Asien är miljöhoten överhängande. Om ingenting görs kommer vi att se miljontals klimatflyktingar och miljökatastrofer som vi nu har svårt att föreställa oss. Det multilaterala samarbetet för hållbar utveckling har avgörande betydelse.
FN måste ta aktiv ledning i arbetet för hållbar utveckling, vilket också bör prägla organ som Världsbanken, IMF och de regionala utvecklingsbankerna och WTO. Den internationella handelns regler och avtal måste kombineras med miljökonventioner och internationell miljölagstiftning. Miljöpolitiken får inte heller begränsas så att den bara handlar om klimatfrågan.
Vatten och sanitet, farliga utsläpp och ett hållbart jordbruk är frågor som inte heller får glömmas bort. Fru talman! Demokratiska republiken Kongo, DRK, är sedan många år drabbat av väpnade konflikter som har sin grund i striden om landets naturresurser.
Sverige måste i FN och inom EU lägga ned stor möda på att bekämpa den hänsynslösa plundringen av DRK:s naturtillgångar och motverka de kriminella nätverk som byggts upp av korrumperade politiker, militärer och företag.
Den svenska regeringen bör också inom IMF, Världsbanken och FN verka för att komponenttillverkare och elektronikbolag i väst tar ett större ansvar för att de mineraler som importerats från DRK utvinns under förhållanden som inte innebär kränkning av de mänskliga rättigheterna.
Bland annat tenn och volfram säljs vidare till länder i Östasien och där de förädlas till metaller som sedan används till olika elektronikprodukter som mobiltelefoner och bärbara datorer. Detta belyser med all tydlighet att vi måste agera på många fronter. Vi vill handla med Asien. Men det är också självklart att bekämpa brottslighet och korruption.
EU har ännu inte någon lagstiftning som förhindrar att mineralerna som underblåser konflikter säljs vidare till Europa. Det räcker inte att företag hävdar att de handlat med licensierade exportörer samtidigt som uppköpare handlar med mineraler som kan benämnas konfliktmineraler eller illegala mineraler. Vi konsumenter måste vara säkra på att konfliktmineraler inte finns i produkter som vi köper.
Fru talman! I Latinamerika har vi sett en utveckling där demokratin vunnit mark och där ursprungsbefolkningen alltmer får sin röst hörd. I många fall handlar det om bräckliga demokratier där den stora utmaningen är att befästa det demokratiska statsskicket av egen kraft och med stöd av andra demokratiskt styrda länder i världen. Inte minst Sverige kan göra en stor och viktig insats där.
Vi var många som blev förvånade när Carl Bildt i sin senaste utrikespolitiska deklaration endast tog upp Brasilien, vilket bekräftar att Latinamerika kommit att betraktas som den bortglömda kontinenten. För ett ökat svenskt samarbete och utbyte med Latinamerika och länderna där bör en heltäckande strategi utvecklas. Samarbetet bör omfatta såväl handel, ekonomi, forskning och fattigdomsbekämpning som fredsfrämjande arbete.
Genom samarbetet bör man bygga vidare på de starka band som finns mellan Sverige och Latinamerika och som har byggts upp av människor som bor i Sverige och har latinamerikansk bakgrund, de starka svenska solidaritetsrörelserna med Latinamerika och genom Sveriges utvecklingssamarbete med Latinamerika. Fru talman!
Det är ett stort problem om utvecklingen fortgår mot att EU-20 tar över delar av de roller som IMF, Världsbanken och andra internationella institutioner hittills haft. Kopplingen mellan IMF, Världsbanken och FN-systemet behöver stärkas. FN bör kunna fatta beslut som även finansiella institutioner måste rätta sig efter.
Sverige bör i Internationella valutafonden och Världsbanken verka för att valet av ordförande föregås av en öppen nomineringsprocess och att lämplig person väljs utifrån meriter och inte utifrån landtillhörighet. I och för sig har IMF och Världsbanken tagit en del steg i reformarbetet mot mer transparens och inflytande för låg- och medelinkomstländer. Men arbetet kan inte ses som slutfört, utan mycket mer finns att göra.
Här menar vi att regeringen måste öka sina ansträngningar.