Lotta Finstorp (M):
Jag tackar ministern för svaret. År 2003 menade LO att det inte fanns några skillnader i antalet sjukskrivna i offentlig respektive privat välfärdssektor. LO menade att eventuella skillnader i så fall berodde på statistiska fel. Det är viktigt att belysa problemen och inte försöka mörka dem. Det tror jag att vi är många som anser, för det är först då detta går att förändra. Därför är det väldigt bra att Försäkringskassan har gjort den här rapporten, för nu finns det svart på vitt.
Båda sektorer kan också lära mycket av varandra för att få ned sjuktalen. Den nya statistiken från Försäkringskassan visar att kvinnor inom vård- och omsorgsbranschen, särskilt de som arbetar på boenden för äldre och funktionsnedsatta, har högst sjukfrånvaro av alla grupper på arbetsmarknaden. Samtidigt visar statistiken att privata företag inom just vård- och omsorgsbranschen har lägre sjukfrånvaro.
I rapporten redovisar Försäkringskassan antalet startade sjukfall som varat längre än 14 dagar per 1 000 sysselsatta år 2015, uppdelat på bransch och sektor. Sedan kan det - förhoppningsvis - bli så att Försäkringskassan fortsätter att bryta ned statistiken så att vi kan få ett ännu bättre underlag. Antalet sjukskrivningsdagar ger en bra beskrivning av pågående sjukfrånvaro och inkluderar även de långa sjukfallen, som startade före 2015.
Privat sektor har betydligt lägre sjukfrånvaro generellt, för både kvinnor och män, jämfört med övriga sektorer. Av dem man analyserat arbetar dock flest kvinnor och män i den privata sektorn. Lars-Åke Brattlund, som är chef för Försäkringskassan, kommenterar rapporten på ett väldigt intressant sätt.
Han säger att det finns drivkrafter i privat sektor som gör att sjuktalen är lägre, och han menar att till exempel högre chefstäthet kan vara en sådan sak. Det är högre chefstäthet hos privata arbetsgivare än det är hos offentliga, och det skulle kunna vara orsaken. Om det finns fler chefer upptäcks signalerna tidigare.
Ministern och jag har ju stått här i kammaren många gånger och försökt analysera och hitta lösningar på frågan hur man ska kunna minska sjuktalen, och då är bland annat detta en sådan sak där arbetsmiljöfrågorna kommer in väldigt tydligt. En chef som har 70 anställda ska försöka se hur de mår och se till att de utvecklingsmässigt känner sig stimulerade i sitt arbete - det gör ju också att människor mår bättre på arbetsplatsen - och så vidare.
Det är inte rocket science på något sätt att drivkraften faktiskt kan vara till exempel att en chef har färre anställda under sig. Den analys han gör är egentligen inte svår att förstå. Däremot tänker jag att man borde titta på varandra och mycket mer lära av varandra.
Dessutom är det när jag tänker efter rätt smärtsamt att det faktiskt är vi politiker som är arbetsgivarna i offentlig sektor, där sjuktalen är så oroande höga. Man borde alltså ta till sig hur den privata sektorn arbetar med dessa frågor. Offentliga arbetsgivare är politiskt styrda, både i kommuner och i landsting, och det är vi förtroendevalda som är arbetsgivare.
Av 21 landsting och regioner är 15 stycken S-ledda, och av Sveriges 290 kommuner är 198 stycken S-ledda. Sedan finns det vissa kommuner där vi moderater och socialdemokrater arbetar tillsammans; till exempel i Sörmland finns det flera kommuner som ser ut så. Varför har inte offentliga arbetsgivare närvarande chefer som kan fånga upp tidiga signaler?
Min erfarenhet är att man ofta tar de lägst hängande frukterna när man måste spara pengar inom kommunal och landstingskommunal verksamhet.