KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mats Persson (L):
Jag kan lova Håkan Svenneling att jag är en cool gubbe, om jag nu är Sveriges yngsta gubbe. Det jag som denne coole gubbe har noterat när jag träffar företagare och arbetsgivare och när jag också tar del av företagarnas egna undersökningar - de gjorde nyligen en företagarbarometer - är att det har hänt någonting. Det har hänt någonting med synen på arbete. Det har hänt någonting med arbetsmoralen i vårt samhälle.
De anekdotiska exempel som ofta lyfts fram i debatten handlar om människor som frågar sin chef om de ska begära sjukledigt eller ledighet för vård av barn när husdjuret är sjukt och man därmed inte vill jobba. Jag träffar så många företagare och arbetsgivare som bekräftar att de anekdotiska exemplen faktiskt vittnar om en ny syn på arbete. Det där hänger givetvis samman med hur skolan är utformad. Har vi förväntningar på människor?
Har vi synen att man har skyldigheter och inte bara rättigheter i samhället? Jag tycker att man har skyldigheter och inte bara rättigheter i vårt samhälle. Samhällskontraktet är att man gör rätt för sig och att man om man har möjlighet att arbeta gör allt för att söka arbete. Det är basen för vårt samhälle.
Hur ska den som går upp halv sex varje morgon och i fyrtio års tid har betalat skatt känna förtroende för samhällssystemet om inte han eller hon vet att den som för stunden inte kan arbeta ändå gör sitt yttersta för att återgå i arbete? Jag tror att detta är fundamentalt för vårt samhälle. Det här är gamla klassiska värderingar som har präglat den svenska arbetarrörelsen genom historien.
Men jag noterar i debatten att de inte längre genomsyrar samma arbetarrörelse. Kritiken kommer nämligen alltid från vänster. Kritiken kommer alltid från Socialdemokraterna när jag lyfter fram vikten av att man tar eget ansvar och faktiskt kommer i tid till jobbet och gör det man har sagt att man ska göra. Det är att stå upp för samhällskontraktet.
Mats Persson (L):
Det blir tydligt i debatten att det finns två vägval för svenska folket och att det finns två olika synsätt på vart Sverige är på väg. Å ena sidan har vi Håkan Svennelings syn på att företagare är usla och vill suga ut människor och erbjuda dåliga villkor i varje läge. Det handlar inte om eget ansvar, utan förslag om medborgarlön blossar upp i debatten.
Människor ska få lön av samhället, staten och skattebetalarna utan att behöva utföra någon form av arbete. Det är den politik som Håkan Svenneling, Miljöpartiet och delar av Socialdemokraterna företräder. Jag menar att det är helt fel väg för Sverige att gå.
Vi kan fråga såväl privata som offentliga arbetsgivare - en rektor på en skola, en förskolechef eller en föreståndare på ett särskilt boende - om det har hänt något med arbetsmoralen. Det samstämmiga svaret är ja.
Det har hänt något med synen på det egna ansvaret för att komma i tid till jobbet, för att göra det lilla extra på arbetsplatsen, för att inte sjukskriva sig på måndagen och så vidare. Jag hittar inte på detta, utan man har frågat 5 000 småföretagare och offentliga arbetsgivare vad de uppfattar som det största problemet när det gäller att växa och bedriva en bra verksamhet.
Jo, det är att något har hänt med samhällsmoralen och arbetsmoralen. Detta om något är en politisk uppgift att tydliggöra. Det handlar om motprestation för att få försörjningsstöd och om att ha tydliga förväntningar i arbetslöshetsförsäkringen. Det handlar om att från politiskt håll sända en tydlig signal att det alltid ska löna sig bättre att arbeta än att leva på bidrag. Det är en framtidsinriktad politik, och det är så vi bygger Sverige starkt.
Mats Persson (L):
Den första frågan gällde om jag tycker att regeringen nu går fram med skattehöjningar som slår mot vanligt folk. Svaret är ja. Det slår mot barnmorskor, mot poliser och mot småföretagare runt om i vårt land. De kommer nu att få högre skatt. Grundfrågan man behöver ställa sig är: Vilket samhällsproblem är detta en lösning på? Vilket samhällsproblem löser man genom att en småföretagare får högre skatt?
Vilket samhällsproblem löser man genom att en barnmorska, en polis eller en förstelärare får högre skatt? Jag brukar utgå från att vi politiker här i kammaren ska lösa de problem människor har i sin vardag och försöka göra samhället bättre utifrån de ideologiska utgångspunkter vi har.
Min ideologiska utgångspunkt är att vi ska uppmuntra flit och strävsamhet och att den som utbildar sig och avstår från en inkomst under ett antal år för att investera i en utbildning också ska få behålla frukterna av denna investering i utbildning och av den strävsamhet man visar upp.
Eller den som startar ett företag och från början inte har en enda kund men som efter ett tag får kunder och efter ett antal år har fyllda orderböcker och ligger sömnlös på natten för att räkningarna ska betalas - det är klart att han eller hon ska få skörda frukterna av att man investerar och tar den risk som det innebär att starta ett företag. När man gör det tror jag att man bygger Sverige starkt.
I det strävsamma Sverige ska utbildning, flit och entreprenörskap löna sig, och det är en förutsättning för att kunna bygga välfärden stark och se till att vi har barnmorskor som vill gå till jobbet, tycker att de har en rimlig arbetsmiljö och tycker att det är värt att gå dit så att det också betalas in skatt till den gemensamma skattekistan. Min utgångspunkt - vi har möjligen olika ideologiska utgångspunkter - är att det regeringen gör nu är dåligt och skadligt för Sverige.
Mats Persson (L):
Det är väl bättre att du ställer den frågan till Moderaterna än att jag ska svara för andra partiers politik. Det är uppenbart att vi har olika ideologiska utgångspunkter.
Du manifesterar en socialistisk rättvisesyn - det blir tydligt när du beskriver detta med det, jag ska inte säga föraktfulla utan känslomässiga, tonfall som du har när det gäller dessa yrkesgrupper - som handlar om att jämlikhet är att alla människor har lika mycket. Socialistisk rättvisa är att alla människor har lika mycket.
Jag tror på liberal rättvisa som innebär att alla människor har samma förutsättningar, men den som investerar i en utbildning eller startar ett företag utan en enda kund ska också få skörda frukterna av det arbete, den investering och det risktagande man gör. Det är en annan rättvisesyn. Är det då så att det är få människor som får betala för de här skattehöjningarna? Sanningen är ju att det är fyra av tio barnmorskor och fyra av tio poliser.
Jag trodde att vi behövde fler barnmorskor och poliser och att de barnmorskor och poliser vi har jobbar mer i stället för att göra annat. Då tänker jag att det är bättre att vi gör allt vi kan för att fler ska utbilda sig till de här yrkena och för att de som redan har utbildat sig till de här yrkena jobbar med det de har utbildat sig till i stället för att göra annat. Av ideologiska skäl låter Socialdemokraterna, Miljöpartiet och Vänsterpartiet vanligt folk betala för detta.
Vänsterpartiet skriver till och med i en debattartikel om hur bra detta är och hur nöjd man är när dessa grupper nu ska betala högre skatt. Vilket samhällsproblem är det som detta ska lösa? Ni representerar i den här kammaren hur det blir när de ideologiska skygglapparna får stå över vanliga människors vardag. Det är beklämmande.
Mats Persson (L):
Min fråga går till Per Bolund. Jag ser en oro för att många människor i vårt land har låga pensioner, inte minst ensamstående kvinnor som i slutet av månaden känner att pengarna inte räcker till.
Från Liberalernas sida har vi därför föreslagit att bostadstillägget för pensionärer ska höjas, I det budgetförslag som regeringen röstar nej till lägger vi 1,3 miljarder på att höja levnadsstandarden för de pensionärer som har lägst ekonomisk standard i dag. Vi ska ha ett pensionssystem som genererar trygghet och som man kan lita på. Vi har under hösten kunnat se hur en rad olika företag i PPM-systemet inte agerar seriöst och ansvarsfullt.
Det senaste som har uppmärksammats är att en ledamot i en AP-fond också är ordförande i ett bolag som inte tycks agera korrekt. Är det rimligt att man ska kunna sitta i en statlig AP-fond samtidigt som man sitter i ett privat bolag i PPM-systemet?
Mats Persson (L):
Tack för svaret! Jag är dock inte nöjd med innehållet i svaret. Jag hade önskat att ministern här i dag tydligt hade sagt till svenska folket att man inte ska kunna sitta i en AP-fond samtidigt som man sitter i en styrelse för ett privat bolag inom ramen för PPM-systemet. Det är klart att om man agerar oansvarigt i det privata PPM-systemet får det också påverkan på förtroendet för det statliga systemet.
Min förhoppning är att regeringen tänker om och tydliggör att regelverket ska innebära att man inte kan sitta på dubbla stolar.
Mats Persson (L):
När förslaget om ett förstärkt amorteringskrav presenterades gick en lång rad bedömare ut i debatten och förde fram kritik av tre slag. För det första är det ett krångligt förslag, som det är svårt för konsumenten att förstå sig på. För det andra är det trögrörligt. Åtminstone bidrar det till att bostadsmarknaden blir trögrörlig eftersom det gäller nya lån och inte gamla.
Detta gör att en person som köpte villa på 60, 70- eller 80-talet har ännu mindre anledning att sälja den och flytta till en lite mindre lägenhet. För det tredje är det ett orättvist förslag, eftersom det på ett tydligt sätt har en generationsaspekt i sig. Den problematik vi har på svensk bostadsmarknad med ökad skuldsättning vill regeringen nu skicka notan för till nästan enbart den unga generationen.
Så här lät kritiken, och jag tycker att det ligger väldigt mycket i den. Det tycker även bostadsminister Peter Eriksson. Han har varit väldigt tydlig med att detta försämrar bostadsmarknaden, ökar osäkerheter, gör att det blir inlåsningseffekter och gör att rörligheten blir mindre. Han har lyft ett varningens finger i debatten. Det här är för övrigt väldigt likt det som vi i oppositionen har tagit upp.
Jag förstår Peter Eriksson, för han är ansvarig för bostadsmarknaden och vill ju att den ska fungera så bra som möjligt. Det är klart att han lyssnar väldigt mycket på den kritik som har förts fram. Vad är det du ser, Per Bolund, som inte Peter Eriksson ser? Varför viftar du bort hans varningsfinger på ett så tydligt sätt genom att rösta för förslaget? Varför tar du inte den kritik på allvar som han och många andra har fört fram?
Mats Persson (L):
Vi lever upp till ramverket och menar att politiken till syvende och sist ska ta ansvar. Det är ett sådant ansvar som ni inte tar när ni inte gör en egen analys av vad förslaget skulle innebära. Ni får fatta det beslut som ni har gjort. Det är väljarnas dom som avgör på valdagen om de tycker att det här var rätt val att göra. Jag tror inte det.
I det läge vi befinner oss nu, då vi behöver vidta åtgärder när det gäller skuldsättning, är det viktigt att dessa åtgärder slår rätt och inte enbart slår mot unga människor eller framtida generationer, som detta förslag just nu gör. Det här är inget som bara jag har hittat på, utan alla är överens om detta. Finansinspektionen säger själv att det här egentligen inte är vad den vill göra utan lägger fram förslaget för att regeringen är passiv.
Jag tycker att man behöver stanna upp en stund och fundera på vad förslaget betyder. Det betyder ju att den som ska flytta till Stockholm eller som bor i Stockholm eller Göteborg och precis går ut skolan och ska skaffa sig en bostad i dag - om man inte har köat sedan barnsben - är tvingad att söka sig till andrahandsmarknaden, köpa ett svart kontrakt eller ändå har en möjlighet att köpa sig en bostad.
Vad ni nu gör är att väldigt tydligt stänga dörren, och det blir tydligare för den som vill flytta till Stockholm och ta sig in på bostadsmarknaden genom att skaffa sig en lägenhet som man vill äga själv. Jag tycker inte att det här är att ta ansvar för framtida generationer. Jag tycker inte att det här gör att arbetsmarknaden fungerar bättre. Och jag tycker inte att det gör att bostadsmarknaden fungerar bättre.
När handelskamrarna i både Stockholm och Göteborg tydligt går ut och säger "snälla regeringen, gör inte detta, för det försvårar för våra företag" tycker jag att regeringen borde lyssna på och ta in kritiken. Regeringen borde fundera på om man kan göra något annat än att göra så att bostadsmarknaden fungerar sämre.
Mats Persson (L):
Det är naturligtvis så, Oscar Sjöstedt, att precis som Liberalerna i kammaren tycker att vi ska hålla i pengarna till hundra procent, tycker vi också att man på europeisk nivå ska hålla i pengarna till hundra procent. Men när man börjar en diskussion om vad EU ska syssla med i framtiden behöver man börja med att ställa sig frågan vad man vill att EU ska syssla med i framtiden. Det som EU historiskt har sysslat för mycket med är att man har lagt pengar på jordbrukspolitik i stället för tillväxtinriktad politik.
I stället för investeringar i forskning och utveckling, i stället för investeringar i infrastruktur, har man lagt för mycket pengar i regionalstöd och jordbrukspolitik. Det som kommissionen föreslår nu är en början till en rejäl reformering av EU:s budget. I det läget säger vi att vi inledningsvis ska ta diskussionen om vad EU ska göra och se till att vi med full kraft driver de frågorna så att EU gör rätt saker.
Om det skulle innebära att EU lägger mer pengar på forskning och utveckling gagnar det också Sverige att så sker. Det kan då även för Sveriges del finnas anledning att betala för detta. Här är det en helt annan utgångspunkt i förhållande till den Oscar Sjöstedt har. Jag är inte nationalist i dess negativa bemärkelse, utan jag tror på internationellt samarbete.
Jag tror på det europeiska samarbetet. I en liten, öppen och exportberoende ekonomi som den svenska är alla företag beroende av att kunna verka på en internationell marknad. Då är det viktigt att den europeiska ekonomin går bra. Jag är född och uppvuxen i Markaryd i södra Småland. Det stora företaget där, Nibe, som gör värmepumpar, exporterar i hela världen. Tyskland och Europa är företagets viktigaste marknad. Om Europas ekonomi utvecklas bra är det bra för jobben i Markaryd och i Sverige.
Det är den kopplingen vi gör, men det är den kopplingen ni inte gör.
Mats Persson (L):
Det är så här det är när man debatterar med Sverigedemokraterna. Oscar Sjöstedt lyssnar inte på vad jag säger. Jag har inte sagt att vi är för att Sveriges EU-avgift ska öka med 15 miljarder. Låt mig vara tydlig på den punkten. Jag har sagt att vi först ska diskutera vad EU ska göra. Låt oss först hävda att EU ska driva en mer tillväxtorienterad politik. Om det blir så att EU gör så, låt oss då se om Sverige kan bidra mer - om det innebär att EU:s ekonomi blir starkare och därmed att Sveriges ekonomi blir starkare.
60 procent av Sveriges export går till EU-området. Vi är helt beroende av den europeiska marknaden. Ju bättre det går för Europa och EU, desto bättre går det för Sverige. Vilken värld lever vi i? Vi lever i en extremt globaliserad värld. Konkurrenterna heter USA, Asien, Sydkorea och Japan. Det är växande ekonomier. Den europeiska ekonomin har allt svårare att stå emot detta.
Är då svaret på det att pumpa in pengar i jordbrukspolitik? Svaret är nej. Låt oss ha en mer tillväxtorienterad politik. När kontinenten Europas ekonomi, världens största ekonomi, blir mer konkurrenskraftig finns inget land som gynnas mer av det än Sverige eftersom 60 procent av vår export går till EU. Då behöver man som politiker ställa sig frågan: Vad vill vi med detta Europa?
Ska vi fortsätta, som nu, och stå lite utanför och titta på, eller vill vi vara med och bidra till ett nytt och mer konkurrenskraftigt Europa? Vill vi fullt ut vara en del av det europeiska samarbetet? Vi svarar väldigt tydligt ja på detta, därför att vi är ett liberalt parti som tror på öppenhet, modernitet och tillväxt, och vi tror att vi löser gemensamma problem genom att samarbeta.
Vi är den direkta motsatsen till det som Sverigedemokraterna representerar.
Mats Persson (L):
Kollegor i finansutskottet! Finansutskottets kansli! Stort tack för ert arbete, och tack för gott samarbete under de här åren! Tack, Magdalena Andersson, för ditt inlägg! Många människor som jag träffar känner en frustration. I Sverige betalar man väldigt mycket i skatt. Sverige har världens högsta marginalskatt på arbete.
Men man känner att man inte får tillbaka tillräckligt mycket i välfärd, trots de höga skatter man betalar. Den här regeringen, med Magdalena Andersson i spetsen, skär ned på LSS-stödet till dem med funktionshinder, de sköraste i samhället. Människor som behöver hjälp med att äta får nu inte den hjälp de kräver och behöver. Grunden för ett välfärdssamhälle är ju att människor arbetar.
Nyligen kunde vi läsa om Ali Omumi, som är ingenjör och arbetar på ABB. Han utvisas nu från Sverige. De senaste åren har flera människor med hög kompetens utvisats. I hans fall sker det därför att han saknade personnummer de första tre veckorna i Sverige, vilket gjorde att hans arbetsgivare ABB, ett anrikt svenskt företag, inte kunde teckna den försäkring som krävdes.
Som en konsekvens av det ska Ali Omumi, som är ingenjör, utvisas från Sverige. Det finns gott om exempel. Vd:n på ett läkemedelsbolag hemma i Lund där jag bor drabbades av samma sak. I ett läge där vi har brist på kompetent arbetskraft och där företagen skriker efter ingenjörer och programmerare utvisar vi den typen av personer från vårt land.
Varför, Magdalena Andersson, ska hårt arbetande ingenjörer och programmerare kastas ut ur Sverige?
Mats Persson (L):
Med ena handen beslutar regeringen att 9 000 personer som har fått avslag på sin asylansökan får stanna. Med andra handen utvisas människor som inte har gjort något ont i vårt land utan bara bidragit genom att arbeta i vårt land. Den logiken är hårresande och omöjlig att förklara eller förstå. Du säger att ni tycker att det är fel, Magdalena Andersson, att det här sker och att människor utvisas. Men det sker ju.
Det sker varje vecka. Liberalerna föreslår en lagändring gällande fall där man upptäcker fel. Om Migrationsverket påtalar ett bagatellartat misstag för en arbetsgivare ska arbetsgivaren ha möjlighet att rätta till det misstaget i efterhand, enligt vårt förslag. Det råkar också vara Migrationsverkets uppfattning. Det var nämligen detta Migrationsverket sa när man yttrade sig över den nya lag regeringen klubbade i december förra året.
Men ni säger nej till detta. Ni säger nej till att göra den här lagändringen, som hade inneburit att människor hade kunnat få stanna i vårt land. Den hade inneburit att vi inte hade kastat ut människor från Sverige. Ni säger nej till det. Jag tror att förklaringen finns i att ni i grund och botten inte tycker om arbetskraftsinvandring. Vi är skeptiska till arbetskraftsinvandring, sa ju Magdalena Andersson själv. Konsekvensen av er ideologiska hållning blir att hårt arbetande människor kastas ut från vårt land.
Jag vill se ett samhälle där det är möjligt att komma till Sverige, bygga sin framtid här, bidra till vår välfärd och bidra till en bättre framtid för egen del. Samtidigt behöver vårt land programmerare, ingenjörer och andra viktiga kompetenser. Varför, Magdalena Andersson, ska hårt arbetande ingenjörer och programmerare kastas ut ur Sverige? Varför säger ni nej till den här lagändringen? Varför ser ni inte problemen? Varför kastar ni ut människor?
Mats Persson (L):
Det är klart att vi i och med den situation vi har i Sverige i dag - med de kriminella gängen, med otrygghet och med växande brottslighet - måste ta itu med problemen här och nu. I denna budget tar vi de första stegen för att göra det. Under de senaste åren har man i politiken i Sverige - det gäller inte minst den budget som Jakob Forssmed själv lade fram och som fick bifall i Sveriges riksdag - skjutit till pengar till polisen.
Men man har inte skjutit till tillräckligt mycket pengar till de andra rättsvårdande myndigheterna. Om polisen gör sitt jobb och är bättre i sin brottsbekämpning ökar trycket på andra rättsvårdande myndigheter. Det vi gör i den här budgeten är att vi skjuter till mer pengar till alla rättsvårdande myndigheter: Tullverket, Åklagarmyndigheten, domstolarna och Kriminalvården. Det är ju en kedja som måste fungera.
Har alla myndigheter fått exakt den summa de efterfrågat? Nej, det har de inte. Jakob Forssmed vet nästan bättre än jag själv att en budgetprocess fungerar så: Alla myndigheter får inte alltid exakt den summa de har velat ha. Men tillskotten till rättsväsendet är i miljardklassen de kommande åren. Är det tillräckligt? Vi utesluter inte att vi i de kommande budgetarna kommer att behöva skjuta till ännu mer pengar till rättsväsendet, om det visar sig att det finns sådana behov. Nu ska denna budget klubbas.
Låt oss sedan utvärdera och se hur myndigheterna hanterar det och om man gör bedömningen att det räcker. Gör man bedömningen att det behövs ännu mer pengar än de miljarder vi nu skjuter till är vi öppna för att skjuta till det.
Mats Persson (L):
Jakob Forssmed har rätt i att detta är en budget som består av många viktiga delar. Det är en historisk satsning på försvaret. Det är borttagande av värnskatt. Det är satsningar på det svenska företagsklimatet. Det är satsningar på välfärden. Det är också satsningar på rättsväsendet. Det är klart att detta är en budget som tar ansvar för hela Sverige. Vi försöker ta itu med de problem vi ser kortsiktigt. Vi försöker också investera i Sverige långsiktigt. Det gäller inte minst företagssidan och företagsklimatet.
Innebär det att varenda budgetpost är av Gud given och perfekt konstruerad? Troligen inte. Det finns säkert någonting som kan behöva ändras i nästa skede. Rättsväsendet är ett sådant område. Visar det sig att de miljarder som nu skjuts till inte är tillräckliga är vi öppna för att diskutera och skjuta till mer pengar. Vi kommer att studera och följa detta mycket noga, för rättsväsendet är väldigt prioriterat.
Mats Persson (L):
Jag är lite förvånad. Jag trodde att Miljöpartiet var det parti som tycker att klimatfrågan är överordnad allting. Det betyder att det handlar om så mycket mer än enbart vilka energislag vi ska ha, även om det är en viktig del. Jag kommer att återkomma till det. Klimatfrågan är stor och viktig och handlar till exempel om hur vi bygger vårt transportsystem. Är det elfordon, eller är det dieselfordon? Hur ser vi till att lastbilstrafiken i Sverige kan ställa om från dagens tunga trafik som spyr ut mycket koldioxid till att tänka mer klimatvänligt?
Därför har vi i den här budgeten, som också Karolina Skog är ansvarig för, drivit igenom en elektrifieringskommission med syfte att se till att tunga transporter i Sverige ska bli mer klimatvänliga. Det är så vi tar oss an den här frågan: Det handlar om transporter och om hur samhällets byggs. Vi måste göra det på ett mycket mer klimatvänligt sätt. Sedan drar vi slutsatsen av det, och det är det inte bara vi som gör.
Även Svenskt Näringsliv, Ingenjörsvetenskapsakademien och en rad olika aktörer säger att om vi ska klara den här omställningen och om stålindustrin ska klara sina fantastiska uppsatta mål, då kommer det att krävas mer el i Sverige. De processer som nu gör att klimatomställningen är möjlig att göra är nämligen elbaserade. Vi kommer att ha elbilar i framtiden. Det kommer att kräva mer el. Hur ska vi klara det?
Om vi har ett behov av att öka mängden med 60 procent fram till 2040 eller 2045, hur ska vi klara det? Då drar vi slutsatsen att alla fossilfria energislag kommer att behövas: vattenkraft, kärnkraft, vindkraft och solkraft. Då kan man inte utesluta ett energislag för att man lever kvar i en tro från 1970- och 80-talen och bygger det på en uppfattning från en folkomröstning som ägde rum innan jag själv ens var född.
Detta är att ta ansvar för klimatet.