KBLab/rixvox huggingface dataset:
Annika Strandhäll (S):
Svaret är nej. Statsrådet är inte oroad över detta. Vi följer utvecklingen mycket noga och kommer naturligtvis också att komma tillbaka - en vårbudget kommer inom kort - om vi ser några förändringar. Då kommer vi att avisera det.
Som jag har sagt i mina tidigare inlägg håller regeringen just nu på att implementera ett väldigt ambitiöst åtgärdspaket för att ta itu med de sjuktal som har ökat ända sedan 2010. När det gäller historieskrivning och vad som var bra eller dåligt är jag den första att säga att jag tror att det var jättebra att den borgerliga regeringen när den tillträdde fortsatte att prioritera att få ned sjukskrivningarna.
Jag är den första att säga att det är extremt olyckligt att Sverige nu under tre decennier har haft en situation där sjuktalen kraftfullt har hoppat upp och ned beroende på en mängd olika faktorer. Det finns bland annat i en rapport som Försäkringskassan har släppt. Vi har egentligen inte klarat uppgiften att se till att få låga och stabila sjuktal. Vi försöker inte frisera statistik. Vi utförsäkrar inte folk och skriver in dem som nya sjukfall.
Vi har också satt ett väldigt ambitiöst mål som handlar om att förtidspensioneringarna inte ska öka som en följd av regeringens politik, just därför att vi vill lösa sjukförsäkringsproblematiken på riktigt. Det gör vi på arbetsmarknaden. Det gör vi med tidiga insatser. Vi har inte råd med ytterligare 70 000 sjukskrivna, till stor del kvinnor och välfärdsmedarbetare, under 2019-2020. Det är prioriterat för regeringen att vända denna utveckling, och det kommer vi att göra.
Annika Strandhäll (S):
Lotta Finstorp har frågat mig om jag gör bedömningen att läkare bör ta ett större ansvar i sjukskrivningsprocessen. Vilka initiativ tänker jag i så fall ta för att detta ska förverkligas? Det är oroande att sjukfrånvaron har stigit med ca 75 procent sedan 2010. Att bryta denna utveckling och stabilisera sjukfrånvaron är en av regeringens mest prioriterade frågor.
Det kräver insatser på bred front och från ett antal olika aktörer för att komma till rätta med problemet. Jag anser att hälso- och sjukvården och inte minst läkaren är en viktig aktör och har en mycket viktig roll att spela i sjukskrivningsprocessen. Under hösten 2015 presenterade regeringen ett åtgärdsprogram för ökad hälsa och minskad sjukfrånvaro.
I det har regeringen identifierat sju områden där insatser behöver vidtas under mandatperioden och där Försäkringskassan, arbetsgivarna och hälso- och sjukvården är de viktigaste. När det gäller hälso- och sjukvården planerar regeringen därför en rad åtgärder, till exempel att utveckla kunskapsstöd för primärvården avseende vård och behandling av sjukdomar som i hög grad leder till sjukfrånvaro.
Regeringen kommer också att vidta åtgärder för att öka kunskapen om sjukskrivningspraxis och sjukskrivningsprocessen. Vidare planerar regeringen att ge berörda myndigheter i uppdrag att utveckla utfallsmått inom hälso- och sjukvården för sjukskrivnas återgång i arbete i syfte att öka kunskaperna om i vilken utsträckning vårdens insatser leder till avslutad sjukskrivning.
I regeringens överenskommelse med Sveriges Kommuner och Landsting om åtgärder för en effektiv sjukskrivningsprocess satsar vi 1,5 miljarder kronor för att stimulera bättre sjukskrivning och rehabilitering inom hälso- och sjukvården.
Avsikten med de olika åtgärderna är att på olika sätt underlätta hälso och sjukvårdens eget arbete vid sjukskrivning men även samarbetet med andra aktörer i sjukskrivningsprocessen i syfte att förebygga eller förkorta sjukskrivning samt främja patienters återgång i arbete.
Annika Strandhäll (S):
Jag tackar Lotta Finstorp för interpellationen. Jag är övertygad om att det vi står och diskuterar i dag är en helt central fråga för sjukfrånvaron i Sverige och för vår syn på sjukfrånvaro.
Även under den förra uppgången av sjuktalen, i början av 2000-talet, försökte Försäkringskassan ha ett sådant här fokus. Man lanserade nationellt en stor kampanj, som många av oss minns, om att det är just människors arbetsförmåga man bedömer och inte hur sjuka de är.
Den blev väldigt omdiskuterad, men jag tror att det finns något som är extremt centralt i den synen. Det är också någonting vi, nu när sjuktalen ökar igen, de facto behöver plocka upp i den allmänna debatten och även försöka hålla i över tid.
Försäkringskassans nya generaldirektör Ann-Marie Begler beskriver det som att vi skulle behöva en folkbildningskampanj i Sverige om synen på sjukskrivning och sjukfrånvaro - och nyttan av sjukskrivning och sjukfrånvaro. Det gäller framför allt kanske nyttan emellanåt av sjukskrivning kopplat till psykisk ohälsa.
Det vi självklart bör och ska ha i fokus är att tillvarata den förmåga människor har.
Där tror jag att Lotta Finstorp sätter fingret på en möjlig väg framåt för vår del, där vi definitivt skulle kunna titta vidare på det här med en mer steglös återgång till arbete. Jag vet att vi har ganska rigida procentsatser och att det emellanåt kan vara ett hinder.
Det är någonting vi tittar på och är beredda att återkomma med. Återgång till arbete är också någonting som är genomgående i det åtgärdspaket regeringen presenterade i höstas, inte minst när det gäller de satsningar vi gör inom hälso- och sjukvården.
Vid årsskiftet gjorde vi även om den tidigare överenskommelse man haft med SKL, hälso- och sjukvården och regeringen. Bland annat trycker vi särskilt mycket på att vi gärna vill att inte bara vissa utan alla landsting till exempel ska utveckla så kallade rehabiliteringskoordinatorer, som just kan vara den tidiga länken mellan arbetsgivare och hälso- och sjukvård.
Det handlar om att se till att människor både kanske behåller en kontakt med sin arbetsplats och kommer tillbaka så snart som möjligt om de är heltidssjukskrivna. Det finns många studier som pekar i en riktning där man talar om sjukskrivning som en behandlingsmetod. Det är nämligen så vi måste börja prata om sjukskrivning: som en behandlingsmetod bland andra behandlingsmetoder.
Sjukskrivning som behandlingsmetod kanske egentligen inte är det lämpligaste vid lätt eller måttlig psykisk ohälsa, vilket är en av de absolut största orsakerna till sjukskrivning i dag. Vi vet att det för människors möjlighet att komma tillbaka till hälsa och till arbetsmarknaden igen är oerhört viktigt att de har kvar en kontakt med sin arbetsplats. Det kan till och med handla om att i viss mån fortsätta att arbeta, eller komma tillbaka så tidigt som möjligt.
Detta måste vi våga prata mer om.
Annika Strandhäll (S):
Tack, Lotta Finstorp! Du sätter fingret på flera viktiga saker i det som du tar upp här. Låt mig börja med de regionala skillnaderna. Det är någonting som vi har sett under lång tid. Dessutom ser vi att så fort sjuktalen ökar, ökar också de regionala skillnaderna. Det är precis det vi ser nu.
I det åtgärdspaket som vi lanserade i höstas finns en del som handlar om att vi ska ta initiativ till analys av sjukskrivningspraxis och sjukskrivningsmönster som tar sikte på just detta. Detta arbete håller vi nu på med.
Utan att för den sakens skull rista någonting i sten finns det olika sätt att stärka det hela så att man får en jämnare bedömning över landet när det gäller likartade diagnoser. Det ena är det som redan ligger i åtgärdsprogrammet.
Socialstyrelsen har nu ett uppdrag från åtgärdsprogrammet som handlar om att de ska följa upp, uppdatera och utvärdera det försäkringsmedicinska beslutsstödet. Vi räknar med att den del som handlar om psykisk ohälsa kommer att komma redan i höst. Det är ett verktyg för att stärka bedömningarna - att de görs mer likartat.
Om inte detta skulle räcka förs det en diskussion sedan tidigare om möjligheten att införa så kallade förskrivningskoder för läkare. Där är vi inte ännu, men jag tycker att det är lite spännande.
Man skulle alltså på läkarintygen tydligt kunna identifiera vilka läkare det är som har sjukskrivit för att till och med kunna följa en viss läkares eller en viss vårdcentrals sjukskrivningsmönster.
Vi ser, vilket ESO-rapporten också pekar på, att det i undantagsfall tyvärr dyker upp varianter där enskilda individer om de får ett nej till sjukskrivning på ett ställe går till en annan vårdcentral för att där kanske få en annan bedömning och en sjukskrivning. Det här är naturligtvis någonting som vi alla vill stävja, och förskrivningskoder skulle kunna vara ett sätt att få en bättre bild av det hela. Men det är något som jag får återkomma till.
Jag delar bilden av dem som inte har en arbetsgivare och som är långtidssjukskrivna. Regeringen skjuter nu till 59 miljoner årligen för att stärka Finsam. Det handlar bland annat om att fokusera på just långtidssjukskrivna. Vi kommer att följa upp arbetet, och vi är också beredda att vidta fler åtgärder. Jag har en stark tro på att Finsam kan vara ett gott verktyg.
När det handlar om återgång i arbete som en del av hälso- och sjukvården delar jag bedömningen att det är viktigt att fortsätta att ta steg i den riktningen. I de stimulansmedel som vi nu har förhandlat om med Sveriges Kommuner och Landsting finns detta tydligt med.
Det står till och med att för att man ska ianspråkta dessa sjukskrivningsmedel ska sjukskrivningen vara en del av vård och behandling, och hälso- och sjukvårdens insatser ska främja patientens återgång i arbete. Det är ett steg i en riktning. Jag tror att Lotta Finstorp vet hur känslig frågan om att gå in i lagstiftningen är. Det är i hög grad en kulturfråga som vi kommer att behöva fortsätta att arbeta med.
Vi är inte där riktigt ännu, men jag delar i grunden synen i det som du säger kopplat till detta.
Annika Strandhäll (S):
Tack, Lotta Finstorp! Jag brukar försöka beskriva det så här: Om man i grunden har den ambition som också ni hade under den långa tid som ni satt i den parlamentariska socialförsäkringsutredningen att på riktigt försöka lösa frågan om sjukskrivningarna är det komplext. Det finns flera olika delar i detta.
Jag tror att det någonstans är detta man måste ha för ögonen i det som vi nu gör. I grund och botten handlar det om att de individer, medborgare etcetera som verkligen är i behov av sjukskrivning på grund av sin diagnos naturligtvis ska ha det. Då ska man veta att försäkringen finns där, att den är trygg och att man kan få det stöd och den hjälp som man behöver.
Men då ska sjukskrivning också bedömas vara den rätta behandlingsmetoden för den diagnosen. Just nu har vi ett läge i Sverige där vi kan konstatera att den vanligaste sjukskrivningsorsaken är lätt till måttlig psykisk ohälsa. Två av tre drabbade är kvinnor. Många är relativt unga och har småbarn hemma och hela arbetslivet framför sig.
Det finns studier som tydligt pekar mot att en långvarig heltidssjukskrivning är direkt kontraproduktiv för den diagnosen. Då ska det här inte vara en partipolitisk diskussion i grunden.
Vi ska i stället diskutera hur vi kan stötta och se till att de instrument som vi har till vårt förfogande och våra myndigheter på bästa sätt kan stötta dessa många gånger relativt unga kvinnor tillbaka till hälsa och till arbetslivet och arbetsmarknaden igen, så att de inte fastnar i det ena eller det andra. Det kommer också att bidra till att vi lyckas med att få en låg och stabil sjukfrånvaro.
Annika Strandhäll (S):
Man kan börja med, Johan Forssell, att fundera över det faktum att under de sista fyra åren av er regeringstid ökade sjuktalen med över 50 procent.
Johan Forssell vet likaväl som jag att de utförsäkringar som ni ägnade er åt i hög utsträckning var en lek med statistik. Ni utförsäkrade människor ur sjukförsäkringen.
Apropå att lyssna på expertmyndigheter uttryckte inte minst Arbetsförmedlingen att de människor som utförsäkrades och som kom till Arbetsförmedlingen för att gå på ALI i många fall var för sjuka eller för oroade för sin ekonomi för att kunna ta till sig insatserna. Det gjorde att den tiden blev en karens.
Efter lite fifflande med statistiken kom man in igen som ett nytt piggt sjukfall i försäkringen. Det var vad ni ägnade er åt. Det kallar inte jag för att ta itu med problemen. Den här regeringen har satt upp ett tydligt mål för vart vi ska nå och var sjuktalen ska ligga till 2020.
Vi har utformat ett brett åtgärdspaket inom sju olika områden med 25 olika åtgärdspunkter riktade till försäkringskassa, samordningsförbund, hälso- och sjukvård och arbetsgivare. Jag har kommit hit från att precis ha varit i samtal med arbetsmarknadens parter i frågorna. Att säga att vi inte tar frågan på allvar är att leka med orden.
Att vända utvecklingen med de ökande sjuktalen är en av de mest prioriterade frågorna för mig och en av de topprioriterade frågorna för regeringen. Låt mig vara tydlig på den punkten, Johan Forssell, att om det var någon som lekte med statistik var det den borgerliga regeringen. Vi försöker göra skillnad på riktigt i frågorna.
Johan Forssell känner väl till, likaväl som jag gör, att regeringen följer de beräkningstekniska konventionerna i budgeten. I budgeten redovisas, som Johan Forssell vet, en sammantagen bedömning av effekterna av regeringens politik på potentiell bnp och sysselsättning.
Våra reformer i budgeten och deras finansiering bedöms samlat leda till en något högre potentiell bnp och en högre potentiell sysselsättning samt en lägre jämviktsarbetslöshet framöver.
Vi är tydliga med att det inte är meningsfullt att göra bedömningar av långsiktiga effekter på sysselsättning och bnp av enskilda reformer utan vi gör det samlat. De bedömningar som regeringen har gjort avseende kostnaderna för borttagande av den bortre tidsgränsen delas också av Försäkringskassan, som är vår expertmyndighet.
Det är också en bedömning som delas av Moderaterna själva. Så här skrev ni i er egen budgetmotion: Moderaterna säger nej till att riva upp den bortre tidsgränsen i sjukförsäkringen. Detta bedöms stärka de offentliga finanserna med ca 300 miljoner kronor per år.
Annika Strandhäll (S):
Johan Forssell pratar väldigt ofta om dessa remissvar, och i många av dem uttrycktes det att det skulle vara olyckligt om man tog bort den bortre tidsgränsen utan att vidta några åtgärder.
Johan Forssell vet att regeringen har vidtagit en mängd åtgärder för att vända utvecklingen efter det att remissinstanserna lämnade sina svar.
Det är åtgärder som har riktats till hälso- och sjukvård, försäkringskassa, arbetsgivare och samordningsförbund, och vi kommer att presentera fler åtgärder för att vända utvecklingen.
Skillnaden, Johan Forssell, mellan er politik och vår politik är att vi försöker vända den här utvecklingen på riktigt, det vill säga stötta människor tillbaka till hälsa och arbete igen, och det gör man inte när människor har ramlat igenom den bortre tidsgränsen i sjukförsäkringen, utan det gör man tidigt i ett sjukfall. Där brast ni ordentligt.
Faktum är till och med att under era sista fyra år i regeringsställning lyckades ni inte bara utförsäkra 100 000, utan ni lyckades dessutom sitta och titta på utan att vidta några åtgärder medan sjuktalen steg med 50 procent, Johan Forssell. Ni väntade på att människor skulle bli utförsäkrade.
Apropå att lyssna på utvärderingar och ta del av forskning på området visar de uppföljningar som har gjorts att det var en mycket liten del av de personer som utförsäkrades som kom tillbaka till arbetsmarknaden igen. Jag skulle vilja säga att den åtgärden var ett komplett misslyckande.
Det som regeringen nu försöker göra är att med alla till buds stående medel vända utvecklingen på riktigt där den kan och ska vändas, nämligen genom att bygga ett mer hälsofrämjande arbetsliv där man kan få stöd och hjälp och genom att utforma arbetsplatser som stimulerar till friska och hälsosamma medarbetare och som på ett bra sätt bidrar till att utveckla både företag och samhälle.
Jag tycker att man ska vara lite försiktig med hur man uttrycker sig. Det är vår absoluta ambition att vända den här utvecklingen, Johan Forssell. Vi står i den här kammaren och debatterar gång efter gång borttagandet av den bortre tidsgränsen.
Du anför då ofta att regeringen inte vidtar några åtgärder, och vid något tillfälle har jag stått här och läst upp vilka åtgärder regeringen vidtar för att vända utvecklingen. Sedan kommer nästa interpellation och då står vi och diskuterar borttagandet av den bortre tidsgränsen igen. Jag skulle vilja säga att i de här frågorna är det Johan Forssell och Moderaterna som står för en idélöshet.
Men jag skulle verkligen uppskatta en konstruktiv diskussion med Moderaterna om deras förslag för att bidra till att vända utvecklingen, för det kan inte bara vara att kasta ut folk ur sjukförsäkringen. Det är klart att då går kostnaderna ned, men man löser inget problem.
Annika Strandhäll (S):
Tack, Johan Forssell, för debatten! Johan Forssell säger att det är fel åtgärder. En tydlig målsättning är att sjukfrånvaron över tid bör ligga lågt och stabilt i ett land som Sverige. En åtgärd som jag vet att Moderaterna åtminstone tidigare har tyckt är viktig och bra har regeringen nu genomfört.
Vi stärker Försäkringskassans handläggning vid de tidiga tidsgränserna i rehabiliteringskedjan. Det gör vi på grund av att det är nödvändigt, eftersom prövningarna vid de tidiga tidsgränserna i sjukförsäkringen drastiskt föll under Ulf Kristerssons tid som socialförsäkringsminister, samtidigt som man utförsäkrade 100 000 personer.
Man kan tycka att det inte låter så farligt, men för de enskilda individerna innebar det att arbetsförmågan inte prövades efter 90 och 180 dagar, att de ramlade igenom sjukförsäkringen och inte fick tillgång till de åtgärder som behövs för att ta sig tillbaka till arbetsmarknaden igen.
Regeringen har nu vidtagit åtgärder mot detta och förstärkt Försäkringskassans resurser och möjligheter att göra dessa prövningar, och de gör det nu i mycket större utsträckning än vad de gjorde under den borgerliga perioden. Det går alltså åt rätt håll, Johan Forssell. Vi håller nu sakta på att implementera vårt åtgärdspaket i dialog med parterna på arbetsmarknaden och i dialog med våra ansvariga myndigheter.
Och precis som jag sa i mitt tidigare inlägg handlade den remisskritik som du väljer att kalla det, det observandum som riktades, de facto om ifall regeringen inte skulle vidta några åtgärder. Det har vi gjort. Vi kommer att vända den här utvecklingen och vidta alla åtgärder som krävs för att göra det.
Annika Strandhäll (S):
Solveig Zander har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att personer som startar och driver företag i aktiebolagsform ska omfattas av likvärdiga regler under uppbyggnadsskedet som gäller för andra företagsformer. Solveig Zander har även frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att företagare, oavsett företagsform, ska kunna få fiktiv SGI i 36 månader under uppbyggnadsskedet. Regeringen är mån om att förbättra näringslivsklimatet.
Små och medelstora företag är de viktigaste jobbskaparna i Sverige. Därför kommer regeringen att fortsätta stärka förutsättningarna för att starta företag och för att befintliga företag och potentiella företag ska kunna växa, exportera och anställa fler. En trygg och förutsebar sjukförsäkring är en del i det arbete som pågår.
Jag delar Solveig Zanders uppfattning att det finns ett stort värde i att den som startar företag känner sig trygg i att försäkringssystemet finns där om han eller hon blir sjuk, får barn eller tvingas lägga ned företaget. De offentliga trygghetssystemen ska inte vara utformade så att de hämmar entreprenörskap och leder till att människor avstår från att starta företag. Frågan om uppbyggnadsskede har behandlats av den parlamentariska socialförsäkringsutredningen.
Slutbetänkandet innehåller förslag om såväl uppbyggnadsskedets längd som att företagare som bedriver sin verksamhet i aktiebolagsform ska omfattas av likvärdiga regler under uppbyggnadsskedet som egenföretagare. Företagares villkor i trygghetssystemen är en viktig fråga och reglerna för uppbyggnadsskede är därför någonting vi arbetar vidare med, och ärendet bereds för närvarande i Regeringskansliet.
Annika Strandhäll (S):
Tack, Solveig Zander, för inlägget och för en bra och viktig interpellation. Jag delar uppfattningen att det finns en samsyn i trygghetsfrågorna för små och medelstora företag som grundar sig på det gemensamma arbete som har gjorts i den parlamentariska socialförsäkringsutredningen.
Samtidigt delar jag inte Solveig Zanders syn att vi på något sätt skulle ha försämrat för de små företagen, tvärtom. I vårändringsbudgeten föreslår vi nu att det ska bli billigare för alla 800 000 enmansföretag i det här landet att anställa en första person genom en kraftig sänkning av arbetsgivaravgiften under det första året.
Dessutom var en av de första åtgärder som jag som socialförsäkringsministern vidtog just att införa ett högriskskydd för små företag som drabbades av sjuka medarbetare. Under den första sjukveckan skulle man slippa ökade kostnader.
Förslaget om hälsoväxling, som vi ska diskutera senare här i dag, innebär ju de facto att de allra minsta företagen i stället för en ökad kostnad i stor utsträckning ska få en sänkning av arbetsgivaravgiften. Detta är en följd av regeringens förslag om hälsoväxling.
Som det ser ut i dag för sjukskrivningarna hos de offentliga arbetsgivarna skulle det annars landa på en högre kostnad. Precis som jag säger i mitt svar bereds frågan just nu inom Regeringskansliet.
Solveig Zander känner också väl till att den parlamentariska socialförsäkringsutredningen var en enormt stor utredning som renderade i ett slutbetänkande som omfattade över tusen sidor. Utredningens förslag har under det här året bearbetats i Regeringskansliet.
Och jag kan glädja Solveig Zander med att det som står absolut först på tur när det gäller regeringens prioriteringar kopplade till den parlamentariska socialförsäkringsutredningen är just de förslag som rör företagarna.
Samtidigt är det en fråga som man naturligtvis måste titta nogsamt på innan man går vidare med ett konkret förslag. Man måste förhålla sig till olika skatterättsliga regler, socialavgifter etcetera. Det är inte helt okomplicerade frågor. Därför är det naturligt att beredningen av den här sortens frågor tar en viss tid. Det får man nog räkna med. Men jag kan också ge ett positivt besked i den delen.
Vi vill göra förändringar i den här riktningen.
Annika Strandhäll (S):
Vi är nu i den del av processen där vi tar ställning till vilka delar vi ska gå vidare med.
Jag är nu tydlig här i kammaren med att frågan om de små företagen och deras förutsättningar hör till de delar av den här utredningen som regeringen vill prioritera främst. Detta bereds just nu i Regeringskansliet.
Det är det svar som jag kan lämna här i dag, och det svaret borde vara tillräckligt även för Solveig Zander. Det är prioriterat för regeringen att förbättra och förenkla för de små företagen. Därför genomför vi ett antal olika reformer.
Jag vill i detta sammanhang understryka att det förslag om högriskskydd för de små företagen som regeringen genomförde redan i januari 2016 visserligen arbetades fram under den borgerliga regeringsperioden, men att inget hindrar en regering från att ta till sig ett förslag som man tycker är bra och genomföra det, vilket är precis vad denna regering gjort.
Vi gjorde detta i dialog med arbetsmarknadens parter, både fack och arbetsgivare, som tyckte att förslaget var bra och tillstyrkte det. Det har också visat sig i efterhand att detta är någonting som nyttjas väldigt frekvent av företag. Det är väl det svar jag har att lämna i dag, Solveig Zander. Jag ser som sagt fram emot att återkomma med ett konkret förslag som kan genomföras.