KBLab/rixvox huggingface dataset:
Larry Söder (KD):
Alla partier har på något sätt framhävt att Lantmäteriet faktiskt jobbar ganska bra med denna del. Det de behöver är det politiska systemets stöd att kunna göra detta tillgängligt för alla. Jag brukar ibland tänka när det gäller digitalisering att man ska låta tusen blommor blomma. När man låter tusen blommor blomma brukar det bli tio tusen blommor. Det är på något sätt så man måste tänka när det gäller digitaliseringen. Vi tjänar på att göra det öppet.
Fler kan ta vara på det, fler kan vara innovativa med digitaliseringen och fler kan hitta på nya sätt att använda den information som uppstår. På det sättet blir det en vinst för hela samhället. Den kostnad som vi skulle ta från staten när det gäller detta är ganska försumbar, precis som ledamoten från Sverigedemokraterna sa i talarstolen. Jag tror att skiljelinjen i kammaren inte går vid om vi ska använda detta eller inte eller vid hur vi ska använda det, utan det handlar om hur vi betalar.
Det finns två olika sidor i detta, och just nu finns det bara en sida, det vill säga vi tycker att det ska vara öppet och fritt. Den andra sidan talar inte om hur de vill ha det. Jag skulle önska att man är tydlig från regeringssidan med hur man vill betala detta och om det ska vara öppet och fritt för alla, för det är nog ganska viktigt. Andra länder har gått före, ja. Danmark är mycket långt före oss, och vi ser hur det har gjort gott och gjort nytta för det danska samhället att man har öppna geodata.
Men jag tror att vi, oavsett hur det ser ut i Danmark, skulle kunna göra vinster här också. Jag önskar att Socialdemokraterna kunde göra det till sin valslogan att det ska vara öppet och fritt.
Larry Söder (KD):
Inledningsvis ska jag säga att vi står bakom samtliga våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation nummer 12 när det gäller elmarknadsöversyn. Vi har under de sista åren haft en stor debatt om energi, och det är förstås kopplat till det som har hänt. Vi har stängt två reaktorer de senaste åren. De finns ganska nära där jag bor.
Detta har föranlett den situation vi har i dag med skenande elpriser under vintern som ett resultat av det underskott som har rått under en länge tidsperiod. Dagens spotpris är ett pris som man för ett år sedan bara kunde fantisera om, det vill säga att det faktiskt är högt. Vi kan konstatera allihop att vi har misslyckats här, i det långsiktiga perspektivet men också i det korta perspektivet.
Vi kan alltid diskutera vems felet är eller vad vi skulle ha gjort, men vi är där vi är. Skenande elpriser påverkar den enskilde medborgaren, men vi har även sett att det påverkar företag. Senast denna vecka såg vi att ett bageri som hade producerat bröd i 108 år faktiskt fick stänga på grund av det skenande elpriset, vilket är beklagligt, vill jag påstå.
Långsiktiga spelregler inom energipolitiken ska ligga till grund för att bygga ut den förnybara energiproduktionen, fasa ut fossila bränslen och ge förutsättningar för kontrollerade generationsskiften i den svenska kärnkraften, menar jag. Frågan om elproduktionen är viktig men inte det enda som ska vara i fokus. Elnäten är lika viktiga för helheten och förtjänar sin uppmärksamhet för att vi ska kunna lösa framtida problematik.
Utan utbyggt elnät kommer vi inte att kunna utveckla samhället så som vi önskar. Företag kommer inte att kunna etableras, och nya bostäder kommer att stoppas i vissa områden. Vi är nog rörande överens om att elnätets utbyggnad behöver snabbas upp. Vi är redan efter i detta och behöver komma ikapp det behov som faktiskt finns. En snabb utbyggnad av elnätet löser inte alla problem.
Vi tror fortfarande att vi behöver bygga ut elproduktionen i södra Sverige, men en förbättrad överföringsförmåga för el från norr till söder kan ändå vara en dellösning, i alla fall i ett kort perspektiv. Vi har dock ett inbyggt problem med dagens elmarknadsmodell, och den behöver utvecklas. I dag får elproducenterna betalt för den el de levererar, men på systemnivå måste det finnas en stabilitet som garanterar robusthet och leveranssäkerhet.
Vi bör i framtiden även ha med det så att man får betalt för leveranssäkerhet. Leveranssäkerhet är nödvändig för näringslivet och dess möjlighet att leverera och utvecklas. Därför vill vi att det skapas en elmarknadsmodell som ger bättre ersättning för de planerbara energislagen som kan garantera el vid varje givet tillfälle. Vi pratar om vattenkraft, kärnkraft och kraftvärme.
Vi menar alltså, uttryckt på ett annat sätt, att de planerbara energislagen behöver få bättre betalt för att sitta barnvakt åt de intermittenta energislagen.
Larry Söder (KD):
Man kan konstatera att de elfakturor som både ledamoten Rickard Nordin och jag får hem är dyra i dag. Vill man få ned priserna på dem på något sätt måste man hitta ett system som också gör att det är robust och säkert så att vi kan få vår el när vi behöver den.
Det är klart att gör man om ett system, som i dag bara bygger på att man får betalt när man levererar elen, så att det i stället går att få betalt för att det är robust och att det finns en säkerhet i att vi faktiskt kan få elen när vi behöver den kommer det att kosta lite mer. Det är helt solklart så. Som ledamoten noterade sa jag i mitt tal inte bara vattenkraft, utan jag sa även kärnkraft. Jag tror att vi behöver det i framtiden.
På ett eller annat sätt måste vi se till att de olika kraftslagen får möjlighet att överleva. Jag tror att de som har en möjlighet att ge robusthet, att ge energi hela tiden, måste få möjlighet att överleva på de villkoren. Vindkraft och solkraft är jättebra. Vi behöver dem. Men de kan bara leverera vid de givna tidpunkterna. Då måste vi ha något som kan leverera på annat sätt. Jo, det blir lite dyrare för den enskilde konsumenten och för företaget. Det är solklart. Men vi har ganska dyra elräkningar i dag.
Jag tror att vi skulle få lägre kostnader i framtiden med ett sådant system. Men det finns inget system som är självklart. Inget system är fulländat. Det har Rickard Nordin alldeles rätt i. Men vi måste på något sätt hitta ett system som gör att vi kan ha en säkerhet, så att företagen kan få el när de behöver det.
Larry Söder (KD):
Inte bara när det gäller elmarknaden utan i all politik, till exempel när det gäller bostadsmarknaden, hjälper det föga att tala om vem som har fel eller rätt, utan man ska se framåt. Jag är nog en vän av det. Vårt parti brukar alltid försöka prata med alla partier och hitta möjliga lösningar, om det finns förutsättningar. Precis som Rickard Nordin säger är jag här i Camilla Brodins frånvaro.
Hon får svara närmare på om det är möjligt att hitta en gemensam lösning. Men medborgarna är nog ganska ointresserade av vem som hade fel från början. Man vill att det ska bli rätt i framtiden. Vi måste ha den inställningen. Man kan alltid diskutera hur man ser på framtiden och om man ser lite olika saker. Jag ser till exempel att vi behöver alla kraftslag, det vill säga också kärnkraft. Andra ser att vi inte behöver det. Då får man bryta de ståndpunkterna mot varandra.
Larry Söder (KD):
Vi ska givetvis vara på plats ett. När man jobbar inom det område som ministern och jag jobbar ser man hela tiden exempel på att planeringsprocessen digitaliseras. Jag tror att det är viktigt inte bara ur effektiviseringssynpunkt utan också ur rättvisesynpunkt. Många kan med detta system behandlas precis likadant alldeles oavsett vilken kommun de är i, och det känns väldigt bra.
Jag skulle ändå vilja problematisera lite grann. Låt oss säga att kommissionen säger att detta inte kommer 2022 heller utan att det kommer 2023. Då sitter vi i samma situation igen, och jag tror att varje år som går är ett förlorat år för Sverige för just den här delen, som vi skulle kunna utnyttja på bästa sätt. Jag skulle vilja att ministern och regeringen i så fall trots allt påskyndar processen.
Det finns ett stöd i riksdagen för att göra detta om man vill. Skulle man behöva ändra det efter genomförandeakten är väl det i så fall inte svårare än så, om det nu går i rätt riktning. Jag skulle nog helst vilja att ministern säger: Vi kör, alldeles oavsett vad EU gör! Men om EU kommer fram med den är det ju jättebra.
Larry Söder (KD):
Vi vill alla att våra kommuner ska bygga nya bostäder utifrån det behov som finns. I dagsläget har de allra flesta kommuner brist på bostäder. Orsaken till bristen på bostäder kan vi diskutera vid ett annat tillfälle. Men att vi alla vill skapa fler bostäder gör förhoppningsvis att vi kan lyckas i vår strävan att få kommunerna att planera och sedan bygga fler bostäder.
Att bygga fler bostäder är inte en isolerad sak, utan man bygger eller förändrar i de allra flesta fall ett samhälle. Man skapar nya behov som behöver tillgodoses i form av samhällsservice. Denna samhällsservice är skolor, förskolor, äldreboenden och förhoppningsvis även att näringslivet flyttar in på platsen.
I samband med dessa ny- och ombyggnationer följer allt som oftast ett behov av en ökad förmåga att lösa akuta lokalproblem - alltså inte problem under fem eller tio år utan akuta - tills man lyckas bygga permanenta lokaler för barnomsorg, skola, äldreomsorg, tillfälligt boende eller annat. I dessa fall fyller rentalmoduler en viktig samhällsfunktion.
Dessa byggnader har syftet att alltid användas temporärt - en kort period - som en brygga mellan det gamla som rivs eller byggs om och det nya till dess att står klart. Det kan vara i samband med en vattenläcka, en brand eller en översvämning eller när behov annars uppstår för en kortare period, för att ta några exempel. Ministern skriver i sitt svar att Boverket har en vägledning kring dessa, men jag hävdar motsatsen.
Boverket har i dag ingen vägledning som rör tillfälliga moduler, utan det finns en vägledning som rör permanenta moduler, som står över en längre tid än de jag pratar om. Detta skapar problem eftersom det rimligen bör vara betydligt starkare regler för permanenta än för tillfälliga moduler. Där är cloun i detta.
Kommunen har att bedöma de tillfälliga modulerna utifrån ett regelverk som är framtaget och anpassat efter permanenta byggnader. Det gör det svårt för kommunala handläggare att göra rimliga och rättvisande avväganden i sina bedömningar. Det gör att verkligheten ser ut så att hyrmoduler årligen byggs om för motsvarande 10 procent av vad hela branschen faktiskt omsätter. I många fall har modulerna varit i bruk endast ett fåtal år.
De bedöms alltså med samma måttstock som byggnader som ska stå i 30 eller 40 år eller som har stått lika länge. Det kan inte vara rimligt - inte när det ställs mot att modulerna ofta ska lösa akuta behov. Enligt mitt sätt att se på det bör Boverket få i uppdrag att ta fram en förtydligande vägledning till kommunerna kring hur man ska förhålla sig till tillfälliga moduler.
Det gör också att byggnaderna snabbare kan vara på plats och fylla en viktig samhällsfunktion så att barn kan få barnomsorg, unga kan få skola och äldre och sjuka kan få den vård som behövs. Själva poängen är att man inte ska ställa samma höga krav på tillfälliga moduler som på permanenta moduler. Det finns ett glapp däremellan som vi på ett eller annat sätt måste lösa.
Larry Söder (KD):
Grundtanken att tvinga marknaden att ständigt utveckla ny teknik för att minska klimatpåverkan har jag givetvis ingenting emot. Att man skärper kraven i Boverkets byggregler är bra. Det man kan ställa sig tveksam till är hur miljömässigt hållbart och cirkulärt det är att tillfälliga moduler måste byggas om. 10 procent måste byggas om.
Det blir ganska mycket material som går till spillo. Det hade kanske inte behövts om det funnits regler och tillämpningar som gör att man kan använda dessa moduler flera gånger även om man flyttar dem en bit. Jag tror att det är något vi borde titta på. Även om jag och säkerligen också ministern gillar cirkulär ekonomi ska man göra på rätt sätt.
Det borde vara ett rimligt antagande att nyproducerade moduler har längre hållbarhetstid än 24 eller 36 månader så att man inte behöver göra en ny bedömning efter det. De tillfälliga reglerna borde säga att dessa moduler håller i X månader. Sedan är man tvungen att göra en ny bedömning, men det borde vara efter längre tid än 36 månader.
Branschen bedömer att spillet vid ombyggnation på grund av BBR-kraven uppgår till ungefär 437 ton varje år. Trots att cirka 50 procent kan återvinnas kasseras varje år närmare 219 ton material. Ur ett miljömässigt perspektiv är det alltså inte lämpligt att göra så här. Jag menar att BBR behöver förtydligas i vissa delar.
Jag tror att man kan se över även PBL ur det perspektivet om man vill, kanske inte bara i just denna del men när man gör en större förändring av PBL. En annan lösning är att införa ett nytt begrepp som man exempelvis kan kalla uppställningstillstånd för att förtydliga vad som är flyttbara moduler och särskilja dem från BBR-kraven för nyproduktion.
Uppställningstillståndet skulle kunna vara tidsbegränsat och jämförbart med exempelvis tidsbegränsade bygglov. Då gör man det också tydligt att dessa moduler bara är till för några få år och inte någon längre tid, och man kan ställa de krav som behövs på just dem. Ett alternativ eller komplement är det förslag om en mer förutsägbar byggprocess som omfattar bostäder, som regeringen skickade ut på lagrådsremiss i september 2021. Det finns en möjlighet att hantera det i den delen.
Man ska inte klaga på dem som sitter ute i kommunerna och hanterar detta, för de har bara de direktiv och rekommendationer som finns. Det är vi som ska se till att de har rätt underlag, och här finns det en glipa i systemet som vi måste hantera. Det är ganska mycket pengar som går åt.
De moduler som man flyttar tillfälligt blir mycket dyrare om man måste bygga om dem varje gång. Det är inte heller någon liten summa. De flesta kunderna är faktiskt kommuner och regioner. Det är med andra ord våra skattemedel som går åt till detta, vilket jag tycker är en icke oväsentlig del att fundera på. Vi behöver pengarna till annat än att bygga om tillfälliga moduler som faktiskt fungerar.
Min önskan är att ministern har samma uppfattning som jag, det vill säga att man kanske kan ge Boverket ett uppdrag att titta på detta och göra rekommendationer så att kommunerna kan hantera det mycket enklare.
Larry Söder (KD):
När det gäller miljön brukar jag ibland tänka att den bästa trävaran är den man inte använder. Den är bäst för miljön. Den trävara man använder ska man använda så flitigt och bra som möjligt, det vill säga att den ska göra den nytta den kan göra under hela sin livslängd. I detta fall ser jag att vi kanske skapar miljöonytta genom våra regelverk.
Vi skulle kunna göra miljönytta. Vi skulle kunna hjälpa miljön på ett tydligt och enkelt sätt. Egentligen är alla vinnare i det - stat och kommuner är vinnare genom att det kanske blir billigare att hyra dessa moduler, och miljön blir vinnare genom att vi inte slänger och gör avfall av dem. Jag tror att ministern och jag har ungefär samma uppfattning.
Jag hoppas att ministern tar med sig detta och tittar på om det finns en möjlighet att göra så som jag önskar. Det skulle vara väldigt trevligt.
Larry Söder (KD):
Det är intressant att höra på ministern, som har samma engagemang i frågorna som jag själv. Min interpellation gällde hur regeringen ser på dessa frågor och vad man tänker sig framåt. Jag vet hur läget ser ut, det vill säga att det pågår en utredning. Men min fråga var faktiskt hur regeringen ser på detta och vad man tänker sig framåt. Det får jag inte svar på. Jag får bara svaret att det pågår en utredning.
Jag menar att vi kanske inte kan passivt vänta på den. Vi ska kanske vara framåtlutade, precis som ministern är i sitt anförande. Vi ska vara framåtlutade och tala om att vi behöver detta för att kunna ställa om, att vi behöver detta för att kunna bygga nya bostäder och att vi behöver detta för att kunna vara en industrination med de kompetenser som behövs. Jag tror att vi skulle behöva den framåtlutningen för att komma framåt i frågorna.
Det finns ett antal åtgärder som man kan vidta och som det finns ett fönster för att vidta. Man behöver inte hela tiden vänta på utredningen. Men min fråga gällde hur regeringen ser på detta. Regeringen kan förtydliga hur de ser på teknikvalen. Om det är ministerns ord här som gäller låter det ganska bra.
Det kan utvecklas på ett ganska tydligt sätt att det är det teknikval som är bäst för stunden, just där, som gäller och att det inte är andra komplikationer som gör att man måste titta på om det ska vara markkablar. Jag tycker till exempel att man måste titta på kostnadsskäl, effektivitet och vad som är bäst. Det är faktiskt branschen som kan allra mest om det. Då är det kanske där vi ska landa, menar jag. Det är kanske branschen själv som vet bäst.
Vi kanske ska undanröja de hinder som finns för att branschen själv ska kunna få välja. Jag tror också att mycket av problematiken med att bygga ut nätet beror på att det finns andra hinder, det vill säga andra intressen som på ett eller annat sätt står emot detta. Man ska kanske göra detta till ett riksintresse så att det står på samma stabila grund som andra intressen.
Politiken tenderar ibland att mena att allt ska vara riksintressen, men jag tror att det är av intresse för riket att vi har el som kan levereras till de industrier och bostäder som finns. Ministern tog också upp digitaliseringen. Jag kan inte nog understryka den möjlighet som finns där. Givetvis gäller det även processer i denna del.
Jag är mer van vid att prata om byggprocesser, och i de processerna är digitaliseringen oerhört viktig. Jag tror att de två delarna kan gå hand i hand för att Sverige ska digitaliseras på ett tydligt och bra sätt. Fortfarande undersöker jag möjligheten att få ministern att ge regeringens svar på de frågor som jag har ställt - inte att det pågår en utredning. Tycker man att vilket teknikval som ska göras behöver konkretiseras?
På vilket sätt skulle man kunna tänka sig att korta handläggningstiderna så att vi kommer framåt i frågorna? Det är två av de tre frågor som jag ställde och som jag tycker är viktigast.
Larry Söder (KD):
Vi verkar vara rörande överens om att elanvändningen kommer att öka på grund av klimatomställningen. Utbyggnaden av elen kan inte gå från noll till hundra på fem sekunder. Det inser även jag. Men utbyggnaden bör ske i takt med den ökade attraktiviteten för elanvändningen för att vi inte ska dra på oss för stora puckelkostnader.
Vi måste bygga ut i den takt som behövs och samtidigt hålla ned kostnaderna för konsumenten. Det är detta som jag ser som ett problem, det vill säga att vi inte kommer igång på grund av tillståndsprocesserna. De tar så lång tid att vi kanske inte riktigt vet hur det ska bli. Om tillstånd för en utbyggnad tar tio till tolv år betyder det att vi måste kunna se tio till tolv år in i framtiden.
Det hade varit mycket enklare om det räckte att se fem eller sex år framåt i tiden och kunna bygga ut utifrån vad vi faktiskt behöver. Det är i detta avseende som jag tycker att det är viktigt att vara framåtlutad och säga: Vi ska klara av detta på kortare tid. Vi ska kunna leverera den el som behövs för industrin. Vi ska kunna leverera el så att människor kan flytta till sina bostäder och så att vi får bostäder till alla människor.
Vi måste också inse att vi inte alltid fattar rätt beslut första gången utan att vi ibland behöver komplettera besluten. Som jag uppfattade det tog man i propositionen om moderna tillståndsprocesser inte med alla förslag som fanns i själva utredningen. Man ska kanske gå tillbaka och se om det finns ytterligare förslag som behöver läggas till för att kunna påskynda det hela. Det vore ett bra sätt för att vara framåtlutad.
Man behöver inte tänka att allt ska vara riktigt från början, utan man kan hela tiden lägga på saker så att man får fram det här så fort som möjligt.
Larry Söder (KD):
Så sent som i juni förra året lade Kristdemokraterna fram ett utskottsinitiativ om att titta på möjligheten att behålla Ringhals 1 till dess att annan elproduktion finns på plats i södra Sverige. Detta ville S, C, V eller MP inte ens fundera på och såg inga problem i samband med nedläggningen. Men nu ser vi konsekvenserna i skenande elpriser och skillnader i elpris i landet.
Detta faktum kan alla se och följa. Marknaden signalerade även att fem av de sex kvarvarande reaktorerna skulle komma att fasas ut med start i maj 2024 om inte regeringen tog ett samlat beslut om mellanlagringen och slutförvaret senast i augusti i år. Det är nu oktober, och inget samlat beslut har kommit. Regeringen riskerar att göra elbristen i södra Sverige mycket långvarig om man inte presenterar någon plan.
När fattar regeringen beslut om slutförvaret?
Larry Söder (KD):
Vi har ett läge där södra Sveriges hushåll får betala extra på grund av Sveriges dåliga energipolitik. I februari börjar omprövningen av Sveriges samtliga 2 000 vattenkraftverk, och jag menar att vi kommer att få ännu större problem då. Vad har regeringen för plan för Sveriges energipolitik?
Hur kommer man att lösa de problem som kommer att uppstå om det inte fungerar?
Larry Söder (KD):
Min fråga går till utbildningsministern. Coronapandemin har fått betydligt fler människor att vilja skriva ett testamente. Enligt begravningsbyråer och jurister är det nästan fyra gånger fler förfrågningar om hur man går till väga med att skriva ett testamente. Det är bra att många har förstått att fatta det viktiga beslutet att skriva testamente. Men tyvärr finns ett problem i Sveriges avlånga land, nämligen att det inte finns något offentligt testamentsregister.
Att det saknas ett system för att säkerställa en persons sista vilja innebär enligt mig en allvarlig brist i rättssäkerheten. Avsaknad av testamentsregister ökar risken för att testamenten förfalskas, förstörs eller helt enkelt kommer bort. Vi i Sveriges riksdag har vid flera tillfällen diskuterat frågan om testamentsregister. Vid två tillfällen har riksdagen tillkännagivit för regeringen om att återkomma med förslag om hantering av ett testamentsregister.
När kommer förslaget?
Larry Söder (KD):
Min fråga går till statsrådet Ida Karkiainen. Att vi tar stora kliv i den hållbara omställningen är nödvändigt. Att man går före inom den offentliga verksamheten tycker jag är viktigt för att vi ska nå de hållbarhetsmål som finns, men det känns allt oftare som att näringslivet både är snabbare på bollen och har mycket enklare att lösa uppgiften. Därför har jag funderat lite grann på hur man ska kunna få våra upphandlingar inom LOU att faktiskt bidra i arbetet för att uppnå hållbarhet.
Kommuner och regioner gör ju upphandlingar värda ungefär 600 miljarder varje år, och de pengarna borde kunna bidra till hållbarhet. Att finna rätt upphandlingskriterier kan vara knivigt för en liten, enskild kommun, men det finns ju hjälp att få i form av tredjepartscertifieringar. De är anpassade, utredda och uppföljda.
Min fråga till statsrådet är därför om man kan tänka sig att lagstifta om den möjligheten längre fram.
Larry Söder (KD):
Jag håller med Malcolm Momodou Jallow om att det inte är bra att vi har hemlösa i Sverige. Tyvärr är det ett växande problem. I varje ny rapport kan man läsa att antalet hemlösa i Sverige ökar, vilket är väldigt dåligt. Det finns också en nationell hemlöshetsstrategi i dag, vilken jag tycker att man ska fortsätta arbeta med. Den förra regeringen skapade den, och jag tycker att den här regeringen ska fortsätta arbeta med den.
Problemet förändras inte från det ena året till det andra, utan det är ett strukturellt problem att människor är hemlösa. Jag håller inte med Malcolm Momodou Jallow om att Bostad först inte är del i detta. De som har andra problem än bara ekonomiska behöver också en trygg bostad, och då är Bostad först en väldigt bra sak. Jag tycker att kommunerna ska ta till sig det och försöka arbeta utifrån Bostad först.
Det gör också att man kanske tänker lite annorlunda i kommunerna. Om någon faktiskt har behov av en bostad kanske man inte ska tänka att kommunen bara förfogar över sociala kontrakt utan kanske se till att skapa de bostäder som behövs i stället. Jag tror att den nationella hemlöshetsstrategin och Bostad först kan göra att man börjar tänka på ett annat sätt i kommunerna. Vi måste hjälpas åt med det.