Ulrik Lindgren (KD):
Tack till Ana Maria Narti och Tuve Skånberg för era starka berättelser! Det är väldigt viktigt att levandegöra en sådan här diskussion och peka på hur det kan se ut i vardagen. Skolverket redovisade nu i januari en stor ambitiös granskning av 25 fristående skolor efter det larm som kom via TV år 2003 om oegentligheter på religiösa fristående skolor.
De brister som nu Skolverket har funnit och redovisat är tämligen harmlösa i jämförelse med TV-påståendena. Men Skolverket ryckte ändå ut ungefär som brandkåren vid eldsvåda. Jag är glad över vad jag uppfattar som en precisering av statsrådet att statsrådet ska tala med Skolverket nu efteråt om lite mer handfasta saker.
Men jag efterlyser lite mer konkretion än så. Man kan undra hur januarirapporten kom till. Var det bara genom TV?
Kan även en minister säga till Skolverket att nu får ni faktiskt titta på det här, eller är det att hoppa över skaklarna och ur ramen för vad en minister får göra att konkret säga till Skolverket att beakta detta och se vad som måste göras? Det Tossavainen berättar i sin rapport om tillståndet i skolan är ju alarmerande.
Det verkligt alarmerande är inte att samtliga lärare som intervjuas vittnar om problem med ett stort antal invandrarungdomar med arabisk och muslimsk bakgrund som bojkottar undervisningen, är allmänt fientliga mot judar och förnekar Förintelsen. Det verkligt alarmerande är inte ens att enskilda elever uppträder kränkande mot överlevandes föredrag om Förintelsen.
Det verkligt alarmerande är den enighet bland de intervjuade lärarna som Tossavainen redovisar om att skolledningarna visar ovilja att åtgärda problemet eller ens erkänna att det existerar. Oavsett orsaken till den här passiviteten är det enligt min mening brott mot läroplanen.
Läroplanen är väldigt tydlig i värdegrundsskrivningarna om att hävda de grundläggande värden som vårt samhällsliv vilar på, människolivets okränkbarhet, individens frihet och integritet och så vidare. Läroplanen är också väldigt tydlig med att skolans uppgift ska vara att framhålla betydelsen av personliga ställningstaganden och ge möjligheter till sådana, som det står ordagrant.
Skolan ska hävda en värdegrund, den ska aktivt driva den, och skolan ska också arrangera en arena för att ge möjlighet för elevens personliga ställningstagande. Om skolan underlåter att göra detta är det ett brott mot läroplanen. I min föreställningsvärld ska då Skolverket rycka ut. Blir det en inspektion från Skolverkets sida av de faktiska förhållandena?
Min andra fråga, fru talman, var vilka åtgärder i övrigt som statsrådet avser att vidta för att stävja den tilltagande antisemitismen. Jag skulle velat få höra om något mer initiativ än det som redovisas i svaret. Jag vet att statsrådet fått förfrågningar om hjälp med möten mellan muslimska ledare och företrädare för oroliga judar i Sverige och också, vad jag förstår, lovat företrädare för det judiska samfundet att försöka medverka till sådant.
Vi vet alla att för att komma någonstans i konflikter fordras det två viktiga ingredienser. Det är dels förmåga att ta till sig kunskap om motparten och den situation som faktiskt är, dels att låta sig beröras av hur det står till med den andre för att få fördomar och sådant desarmerade.
Därför är det angeläget, om inte de själva kan, att någon annan medverkar till att dessa möten kommer till stånd. Kan statsrådet ge något besked på den punkten?