Peter Hultqvist (S):
Hans Wallmark har frågat mig om det försämrade säkerhetsläget i Östersjön och hur det påverkar Ålands säkerhet och behovet av ett utökat svensk-finskt försvarssamarbete kring försvaret av Åland.
Inledningsvis vill jag påminna om att den ryska aggressionen mot Ukraina, Rysslands illegala annektering av Krim och Sevastopol men också Rysslands agerande i närområdet har försämrat den säkerhetspolitiska situationen i Europa.
Ryssland gör stora satsningar på sin militära förmåga och har visat att man är beredd att använda den för att uppnå sina politiska mål, även när det innebär brott mot internationella folkrättsliga principer. Detta påverkar den säkerhetspolitiska situationen både i vårt närområde och i Europa som helhet.
Regeringen betonar fortsatt vikten av europeisk och transatlantisk enighet, stöd till Ukraina samt en tydlig och principfast politik för att bemöta Ryssland. Svar på interpellationer Låt mig i detta sammanhang också påminna om att Åland är en autonomi under finsk suveränitet men enligt internationella avtal sedan 1856 en demilitariserad zon och även neutraliserat sedan 1921.
Sverige värnar om Ålandsöarnas speciella status och den demilitariseringsregim som reglerat området i mer än 150 år. Att Åland är demilitariserat innebär att militära styrkor, anläggningar och befästningar inte får förekomma. Neutraliseringen av Åland innebär att inga krigshandlingar får äga rum inom Åland. Finland är förpliktat att garantera att denna status upprätthålls.
Har ett angrepp trots allt riktats mot Åland eller genom öarna mot fasta Finland har Finland inte bara rätt utan även skyldighet att försvara Ålands neutralisering. Ryssland har under den senaste tiden visat att det inte respekterar ingångna internationella avtal.
Rysslands aggression mot Ukraina bryter i grunden mot den europeiska säkerhetsordningen, såsom den kodifierats i Helsingforsslutakten och Parisstadgan, liksom mot andra relevanta internationella och bilaterala avtal. Sverige och Finland har en likartad säkerhetspolitisk utgångspunkt. Samarbetet med Finland är redan i dag omfattande.
Ett ytterligare fördjupat bilateralt försvarssamarbete är av särskild vikt och har blivit än viktigare mot bakgrund av händelseutvecklingen i vårt närområde. Regeringen ser stora möjligheter till ett långtgående samarbete med Finland inom alla stridskrafter och andra områden, såsom säker kommunikation mellan länderna.
Försvarssamarbetet mellan Finland och Sverige omfattar även operativ planering och förberedelser för ett gemensamt användande av civila och militära resurser bortom fredstida förhållanden. Exempel på detta kan vara hävdandet av respektive lands territoriella integritet eller utövande av rätten till självförsvar enligt artikel 51 i FN:s stadga. Sådan planering bör vara ett komplement till men skilt från respektive lands nationella planering.
Samarbetet innebär en möjlighet till gemensamt agerande, men inte några utfästelser. Under förutsättning att nödvändiga politiska beslut fattas kan länderna agera gemensamt. Samarbetet syftar ytterst till att upprätthålla säkerheten i Östersjöområdet. Genom att skapa en handlingsfrihet att agera gemensamt höjs tröskeln för incidenter och angrepp, vilket i sin tur bidrar till ökad stabilitet.
Regeringen avser att i närtid tillsätta en utredning med uppgift att se över de rättsliga förutsättningarna för fördjupade försvarssamarbeten, bland annat det svensk-finska samarbetet. Säkerhet byggs solidariskt tillsammans med andra. Hot mot fred och säkerhet avvärjs i gemenskap och samverkan med andra länder och organisationer.