KBLab/rixvox huggingface dataset:
Eva-Lena Jansson (S):
Den delen av svaret känns tillfredsställande. Jag konstaterar att jag inte upplevt att regeringen har ett bemyndigande från svenska folket att faktiskt göra utförsäljningarna, varken när det gäller Vin & Sprit eller de andra bolagen. Det gäller i alla fall de väljare jag möter och de som hör av sig.
Genom att se på försäljningen och diskutera hur staten agerar affärsmässigt vid försäljning av statens tillgångar kan jag konstatera att man inte agerar affärsmässigt när man säljer ut Vin & Sprit. Om vi enbart ser på de strikt affärsmässiga bedömningarna kan regeringen i dag inte lägga fram några beräkningar som visar att det är mer lönsamt att sälja ut bolagen än att behålla dem.
I stället visar de bedömningar som gjorts, bland annat av riksdagens utredningstjänst, att de tillgångar vi får in från de statliga bolagen vida överstiger en utförsäljning av tillgångarna. Man kan jämföra med att äga kor och få pengar från försäljningen av mjölk. Om man säljer korna tjänar man visserligen lite mer på det än på att sälja mjölk, men sedan har man ingen mjölk att sälja.
Det är precis så ni gör, Mats Odell, när ni säljer de statliga bolagen. Ni gör er av med något som staten tjänar pengar på. Nu överlämnar ni till marknaden att tjäna de pengarna. Det handlar om pengar som skulle kunna användas i statens budget, till att fördela på vård, skola och omsorg. Jag beklagar det djupt.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag ska läsa min fråga i sin helhet. Den finns inte med i svaret: Anser statsrådet att det senaste lagförslaget om FRA:s avlyssning av all tele- och datakommunikation till och från Sverige har beretts på ett tillfredsställande och rättssäkert sätt utifrån de ingrepp på medborgarnas personliga integritet som lagförslaget innebär och avser statsrådet att ta några initiativ med anledning av de synpunkter som Lagrådet och remissinstanserna lämnat?
Jag ska läsa ett par citat från några av remissinstanserna. Anders Eriksson, ordförande i Registernämnden säger så här: "Om förslaget genomförs skulle Sverige vid internationell jämförelse komma att framstå som ett skräckexempel vad gäller rättssäkerhet och skydd för den personliga integriteten."
Chefsjurist Lars-Åke Johansson på Säkerhetspolisen säger: "Det är således fråga om en massiv telefonavlyssning och förslaget innebär en kränkning av enskilds integritet som vida överstiger den kränkning som förslagen om buggning och preventiva tvångsmedel sammantaget innebär."
Post- och telestyrelsen säger att det torde vara en väsentlig skillnad ur integritetssynpunkt mellan att avlyssna radiomeddelanden genom att passivt sätta upp en antenn i luften och att avlyssna ett meddelande genom att aktivt och fysiskt ta sig in i en operatörs kommunikationsnät. Det är märkligt att lägga denna skillnad i skyddsnivå till grund för att tillåta avlyssning i tråd.
Man är också från PTS tveksam och menar att det i dessa sammanhang inte går att tala om en inhemsk respektive utländsk trafik eftersom näten inte är uppbyggda på ett sådant sätt att en klar skiljelinje går att dra. Anledningen till att jag citerar dessa är att Integritetsskyddskommittén hade haft möjlighet att tycka till om lagförslaget. Mikael Odenberg tyckte inte att det var viktigt. Han säger att det är bättre att de får tycka till när man har stiftat lagen.
Då blir frågan: Om man har stiftat en lag som Integritetsskyddskommittén kommer fram till innebär så stora ingrepp på den personliga integriteten att man måste riva upp samma lagförslag, var det inte dumt att inte redan från början lyssna på och ta till sig vad Integritetsskyddskommittén skulle kunna tänka sig?
Man ska kunna avlyssna och särskilja utländsk och svensk tele- och datakommunikation, sägs det. PTS konstaterar att man inte kan särskilja det. Min fråga till Mikael Odenberg är fortfarande: Anser ni verkligen att det har beretts på ett tillfredsställande och rättssäkert sätt utifrån de ingrepp på medborgarnas personliga integritet som lagförslaget innebär?
Varför inte lyssna på Integritetsskyddskommittén innan man fattar beslut i lagärendet?
Eva-Lena Jansson (S):
Jag tackar försvarsministern även för det svaret, även om jag inte riktigt delar hans uppfattning i frågan. Det har väl tydligt framgått, tycker jag. Jag förstår fortfarande inte att man inte tar allvarligt på kritiken. Förra veckan hade Socialdemokraterna en offentlig hearing med bland andra Anders Eriksson från Registernämnden som fortfarande framför mycket stark kritik.
Advokatsamfundet, som också deltog i hearingen, framförde också allvarlig kritik. De fick tyvärr inte delta som remissinstans under jullovet. Telia Sonera hade också en representant som framförde allvarlig kritik. Att säga att alla har varit positiva vore väldigt naivt.
Justitiedepartementet, Beatrice Asks område, har också varit oerhört kritiskt och menar att man inte har utrett frågan där man särskiljer försvarsuppgifter från Justitiedepartementets uppgifter. En fråga som också berörs i propositionen är meddelarskyddet.
Den som i publiceringssyfte sålunda kommunicerar med en utländsk tidningsredaktion eller ett utländskt radio- och tv-företag får därför som regel inte efterforskas av det allmänna. Hur säkerställer man det? Jag har inte kunnat läsa i propositionen hur man säkerställer att man inte avlyssnar några medier.
Jag kanske inte har läst på samma sätt som Mikael Odenberg, men jag är i alla fall allvarligt bekymrad över den här frågan. Och jag tycker inte att jag får ett tillräckligt bra svar heller. Du sade att jag möjligtvis hade citerat fel. Men följande står där: "Lagrådet anser att det i och för sig funnits fog för att låta en granskning av kommittén ingå i beredningsunderlaget innan slutligt ställningstagande tas till om den nu föreslagna lagstiftningen bör komma till stånd, bl.a.
för att den inte ska behöva ändras som följd av kommitténs arbete." Det är ju det jag anför. Tänk om kommittén kommer fram till att lagstiftningen inte är tillräckligt tillfredsställande utan faktiskt behöver rivas upp. Man hade faktiskt kunnat ge kommittén ett annat uppdrag också. Det hade varit möjligt för regeringen. Men det vill man inte.
Man har bråttom, och jag är oerhört bekymrad över att denna diskussion förs som om det inte vore något problem alls att avlyssna all data- och telekommunikation till och från Sverige.
Eva-Lena Jansson (S):
Tack, Mikael Odenberg, för att du recenserar min möjlighet och min rätt att som riksdagsledamot ställa interpellationer i riksdagen. Jag förbehåller mig den rätten så länge detta finns som ett instrument, och jag kommer att fortsätta att ställa interpellationer oavsett hur många propositioner som regeringen avser att lägga fram. Av diskussionen framgår det att regeringen inte tycker att det är lika viktigt med personlig integritet som jag tycker.
Mikael Odenberg svarar att han anser att det snarare förhåller sig precis tvärtom och att det är bra att regeringen har tagit fram sitt lagförslag så att detta kan ingå vid de viktiga överväganden om integritetsskydd som kommittén ska göra i sitt slutbetänkande. Han visar då att han är beredd att kasta ut barnet med badvattnet, som man brukar säga, det vill säga att Integritetsskyddskommittén kan komma till en helt annan slutsats.
Jag kan inte säga att jag tycker att detta är positivt, och jag tror att det är många som gärna vill diskutera avlyssningsförslaget. Låt mig påminna om att det har förekommit många diskussioner om att den tidigare regeringen hade att hantera detta förslag. Jag vill också påminna om att man stoppade förslaget, och det tycker jag var klokt. Det finns ibland saker som vi måste överväga.
Och vi måste fundera på vart dessa steg tar oss när vi sätter upp kameror, när vi tillåter buggning, när vi tillåter avlyssning och i dessa fall när man inte ens behöver gå till domstol för att avlyssna. Jag måste därför erkänna att jag är bekymrad över utvecklingen och att jag inte tycker om den.
Eva-Lena Jansson (S):
Maud Olofsson, det är korrekt att vi inte delar den borgerliga regeringens motiv för en försäljning av de statliga bolagen. Men det betyder inte att vi, trots att vi inte gillar utförsäljningen, inte vill ha konsekvensanalyser. Där tror jag att vi har varit ganska tydliga. Den enda konsekvensen vi nu känner till är, som sagt, att vi kommer att tappa inkomster. Vi vet att ni fördubblar arvodena för ordförande och styrelseledamöter. Det känner vi alltså till, men någonting mer får vi inte reda på.
Precis som Bosse Ringholm redovisade har Vin & Sprit många anställda i Sverige. Vilket intresse har en kanadensisk sprittillverkare av att behålla en spritfabrik i Sverige? Varför ska man över huvud taget ha det? Det kan man diskutera. Kunde det vara en konsekvens? Fortfarande tycker jag att du inte vill svara på de här frågorna. Du säger att det är ideologiskt motiverat att sälja bolagen. Det har jag förstått. Ni gillar inte att äga bolag.
Vi gillar att äga bolag. Där är vi överens. Men varför kan man inte redovisa vilka konsekvenserna blir för statskassan? Vi ska ta en vårbudget här i riksdagen. Och vi ska ta en höstbudget och så småningom en vårbudget igen. Det kommer att få konsekvenser om man inte har de intäkter som man tidigare haft. Sedan kan man tycka vad man vill om de bolag som ger intäkterna. Antingen kan man säga att det är viktigt att ha ett ägande.
Då kan man bestämma sig för att styra dem på ett visst sätt - att ägaren, staten, ger direktiv och säger: Ni ska sköta er på bästa sätt därför att ni ska föregå med gott exempel. Det är ett sätt att vara en ägare. Eller också kan man säga: Vi struntar i hur de här företagen drivs. Vi säljer dem till vilket pris som helst. Maud Olofsson, en konsekvensanalys är inte samma sak som en genomgång av statliga företag.
En konsekvensanalys efter det att man har sålt är ungefär som att kasta ut barnet med badvattnet.
Eva-Lena Jansson (S):
Tack för en bra interpellation, Johan Löfstrand. Vad svarar arbetsmarknadsminister Littorin på en sådan här fråga? Han svarar: Det är befängt att satsa på ungdomar. Befängt att satsa på ungdomar - smaka på det! Jag blir jätteupprörd när jag hör det.
I Örebro har den tidigare majoriteten - Socialdemokraterna, Vänsterpartiet och Miljöpartiet - varje år under den senaste mandatperioden byggt ut och ökat antalet feriepraktikplatser. Feriepraktikplatser som vi pratar om här är inte att vikariera extra på ett sommarjobb. Feriejobb är för dem som inte får vanliga sommarjobb. Man får en kommunal ersättning.
För första gången på fyra år kommer man nu att sänka antalet feriejobb i Örebro med 200 platser. Man tar alltså bort nästan 15 procent av antalet feriejobb. Det gör man samma sommar som antalet ungdomar är rekordstort eftersom vi har babyboomen från 1989 och 1991. 1991-orna slutar nian den här sommaren.
De ska ut och konkurrera på arbetsmarknaden. Många av dem kommer inte att få sommarjobb. Då är alternativet kommunens viktiga verksamhet som heter feriejobb. Sven Otto Littorin säger att det är befängt att satsa på dessa ungdomar. Ursäkta att jag blir så upprörd. Han hänvisar till att Svenska Dagbladet skriver om rekordmånga lediga sommarjobb.
Det löser inte frågan. Det löser inte sommarsituationen för många av de ungdomar i Örebro som inte vet vad de ska göra till sommaren och som av olika orsaker inte får de här lediga jobben. När de får möjlighet till feriepraktik innebär det som Johan och Helene har påtalat en viktig meningsfull sysselsättning under några veckor då man också får möjlighet att få ersättning.
I min hemkommun Örebro har vi sett att väldigt många av de här ungdomarna sedan kan söka ett sommarjobb och få det eftersom de har fått erfarenhet. Något som de här ungdomarna inte gör är att vara ute och strula. Det är en viktig social funktion. Det är alltså befängt, säger Littorin.
Jag skulle vilja veta varför statsrådet i den här interpellationsdebatten säger att det är befängt att satsa på Sveriges framtid - ungdomarna.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag ställde frågan om Regeringskansliet har någon jämställdhetsplan. Den andra frågan som jag ställde till näringsministern var: Varför var det så viktigt för regeringen att avskaffa jämställdhetsmålet? Om man nu tycker att det är viktigt att kvinnor och män har lika möjligheter, rättigheter och skyldigheter i vårt samhälle och därmed också kan ta del av makt och inflytande, tycker jag att det rimmar illa med att man tar bort jämställdhetsmålet.
När det gäller insynen i de statliga bolagen kan jag inte se att det skulle vara någon nackdel att vara folkvald. Jag lägger ingen betoning på att det måste vara socialdemokrater. Men jag kan inte heller se att det skulle vara en försvårande omständighet att vara socialdemokrat och sitta i en statlig bolagsstyrelse. Det är riksdagen och regeringen som bestämmer vilka som ska sitta i dessa statliga styrelser.
Telia Soneras aktieägarförening sade att man tyckte att det var viktigt att man särskilt beaktar kravet på ökad jämställdhet mellan kvinnor och män. Och man skulle faktiskt kunna utöka kravet, det vill säga att man särskilt skulle beakta detta krav. Jag tycker att det är viktigt. Sedan såg man resultatet i Telia Sonera.
Där är det en övervägande representation av män i styrelsen men också i bolagets ledning. Och detta får efterverkningar överallt, därför att om de statliga bolagen inte föregår med gott exempel, varför ska då det privata näringslivet göra det? Efter att tidigare jämställdhetsminister Margareta Winberg hotade med kvotering har det faktiskt hänt något. Och det som vi har sett är att andelen kvinnor har ökat i näringslivet.
Men när man till och med avskaffar sina egna mål från regeringen tycker jag att det ger en signal om att regeringen inte tar detta på allvar och att det inte är viktigt. Vi har till och med en statsminister som säger att det är kompetensen som ska betonas. Det kan tolkas som att man är kompetent bara om man är man. Det har jag svårt att se.
Jag tror att problemet är att valberedningarna ofta består av män som bara känner andra män och som kommer att nominera män. Därför är det viktigt att valberedningarna får dessa tydliga regler. Jag skulle därför önska att näringsministern ger valberedningarna i de statliga bolagen mycket tydligare styrning och också ställer lite större krav på sina egna styrelser om hur det ska se ut och sedan gå vidare i bolagen.
Mina frågor var alltså: Har Regeringskansliet någon jämställdhetsplan? Och varför var det så viktigt för regeringen att ta bort jämställdhetsmålet?
Eva-Lena Jansson (S):
Jag ska komplettera, Maud Olofsson, med att säga att de statliga bolagen aldrig har gett så stor avkastning som nu. De är välskötta och vinstdrivande trots eller tack vare att det har suttit folkvalda i deras styrelser. Man pratar om behovet av politisk kompetens. Det bedöms som mycket viktigt i vissa sammanhang och i andra sammanhang inte.
Jag är ganska säker på att man vill ta bort den politiska insynen; det var därför man plockade bort de folkvalda ur just de här bolagen. Som jag har försökt poängtera är det viktigt att ge signaler som minister. Det är också viktigt för en regering att ge signaler. Det man tyckte var absolut viktigast i december och som man också gjorde var att avskaffa den gamla regeringens jämställdhetsmål för statliga bolag. Det ger en signal om att det här inte är viktigt.
Vi sätter kompetens före kön, säger man - ungefär som om kvinnor inte skulle kunna vara kompetenta! Det är detta jag har vänt mig emot. Det är bra att Regeringskansliet har en jämställdhetsplan. Du tvekade några gånger med att svara på den frågan. Men återigen skulle jag vilja ha svar på varför det var så viktigt för den borgerliga regeringen att avskaffa jämställdhetsmålet om vi nu är överens i sak om att det är viktigt att få kvinnor i bolagsstyrelser och kvinnor i ledande befattningar inom staten men också i politiken.
Vi hade en jämställd regering. Vi har 65 kvinnliga och 65 manliga ledamöter för Socialdemokraterna i riksdagen. Det visar att vi tar frågan på allvar. Jag hoppas att den borgerliga regeringen också ska göra det. Men det finns ingenting som talar för det när man börjar med att avskaffa jämställdhetsmål.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag tycker inte att jag får något svar från Anders Borg. Min fråga grundar sig ju på att man 2004 sade att moderat politik är orättvis och att man skulle göra en omläggning. Men sedan genomför man precis samma politik tre år senare. Då har man ju inte gjort någon omläggning av politiken. På Moderaternas hemsida står det att skattesystemet i Sverige gynnar brottslighet och svartarbete.
Det visar vilken syn man har på skatter. Min syn på skatter är däremot att man är med och betalar efter förmåga och får tillbaka utifrån behov, inte att vi använder skatterna för att gynna brottslighet och svartarbete. Det är liksom inte syftet. Skattesänkningar, säger Moderaterna, måste motsvaras av minskade offentliga utgifter.
En offentlig utgift är barnbidrag, och en annan är skolan. En tredje offentlig utgift är sjukvården och en fjärde är till exempel studiebidraget. Vad är det man vill minska när man sänker skatterna? Man minskar bland annat för dem som är arbetslösa. Man minskar för dem som är sjukpensionärer så att de får en sämre ersättning.
Jag vet inte hur det kan göra så att de blir friskare och får jobb. A-kasseavgiften höjde man, vilket betydde att den skattesänkning som man sade att LO-medlemmarna skulle få del av inte blev den tusenlapp man stod och skröt om i valet. Man höjde dessutom arbetsgivaravgifterna för småföretagarna i Sverige till upp till 30 000 per år. Det var inte riktigt det man gick till val på.
För mig är det tydligt att det är samma gamla moderata politik. Den här moderata politiken, som dessutom är ganska oansvarig, leder till att bostadssektorn, bostadspolitiken och arbetsmarknadspolitiken i princip lämnas åt sidan. De som är arbetslösa och skulle behöva en ganska kvalificerad arbetsmarknadsutbildning för att komma ut i arbete får inget stöd.
Regeringen eldar på finanserna vilket leder till att de LO-familjer som har skaffat sig ett hus nu kommer att få höjd ränta. Det kommer att påverka deras ekonomi, och då förstår jag att Anders Borg för att klara av att behålla LO-familjerna nästa val måste sänka skatten ännu mer för dem. Det kommer förmodligen att leda till att räntan sticker i väg ännu mer. Då pratar vi om inflation.
Och när inflationen sticker i väg ökar arbetslösheten, och då har vi ingen arbetsmarknadspolitik som kan möta de människor som blir utan jobb. Jag får alltså inget svar. Var är omläggningen? Det är en orättvis politik ni genomför. Jag ogillar den starkt, men jag tycker att ni ska stå för den. Det tycker jag inte att ni gör. Ni har gömt er bakom att ni skulle genomföra en socialdemokratisk politik. I stället blev det, som väntat, gammal moderat politik.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag har med stort intresse läst arbetsmarknadsministerns svar på Fredrik Lundhs fråga om sommarjobb. Jag tror att det ibland blir en sammanblandning av sommarjobb, feriejobb och feriepraktikplatser, för ministern svarar: Vi ser nu att antalet feriearbeten ökar utan statligt stöd.
Jag vet inte om arbetsmarknadsministern menar feriepraktik som kommuner och landsting har eller om han pratar om sommarjobb - vikariat och så vidare - eller vilken del hans svar gäller. Också där skulle jag vilja ha ett svar. I svaret från arbetsmarknadsministern, herr talman, finns det också ett påstående: "Vi ser nu resultatet av de satsningar som regeringen gjort för att öka sysselsättningen även på feriearbetena." Min bild är att man har dragit ned med 100 miljoner på denna verksamhet.
Hur det då kan framställas som en satsning skulle jag också vilja ha ett svar om. Vi pratar ju om gruppen 14-17 år. Den grupp som man för så där 14-17 år sedan brukade kalla för babyboomen kommer nu ut. Den här veckan eller nästa vecka går de ut nian. De ska ut och konkurrera om sommarjobben. Det är som Fredrik Lundh beskrivit sommarjobben.
En hel del företag ställer faktiskt krav på körkort eller yrkesutbildning, något som 14-17-åringar sällan har. De är i stället ofta hänvisade till kommunal eller landstingskommunal verksamhet där de får prova på att komma i tid och där de får en ersättning på ungefär 45 kronor i timmen och därmed gör sitt första besök på arbetsmarknaden. Jag skulle vilja ha ett svar från arbetsmarknadsministern på frågan om vilka satsningar regeringen har gjort, för jag uppfattar att det faktiskt är en neddragning med 100 miljoner.
Eva-Lena Jansson (S):
Min fråga till arbetsmarknadsministern är: Anser arbetsmarknadsministern att det är kommunerna som ska ta över mer av arbetsmarknadspolitiken? Han säger ju att man klarar av det här med feriejobb själv. Är det så man ska tolka hans svar? Sedan tycker jag att det är bra att han klargör att det inte är någon satsning, trots att man kunde tolka svaret så, utan att det är en neddragning som regeringen gör med 100 miljoner på ungdomar. Man gör det därför att man prioriterar skattesänkningar.
Den borgerliga regeringen prioriterar skattesänkningar för rika framför att satsa på sommarjobb för ungdomar. Det är en tydlig prioritering, en prioritering som jag inte delar. Jag hade gjort ett helt annat val om vi hade haft en annan regering. Det tycker jag är synd.
Eva-Lena Jansson (S):
Det finns många synpunkter på detta med försäljning. När det gäller försäljningen av Telia Sonera har Mats Odell i samband med en tidigare interpellationsdebatt sagt: "Låt mig också säga att varje företag som finns på listan över dem som nu är till salu är föremål för en mycket noggrann analys vad gäller den effekt ett ägarskifte får för den marknad som företaget arbetar på. Dessutom handlar det om effekterna på sysselsättningen."
Inte någonstans nämner han säkerhetsaspekten. Därför, herr talman, tycker jag att det blir märkligt när man i svaret till Peter Jeppsson, Börje Vestlund och Désirée Liljevall svarar att huvudägarskapet inte ska sammanblandas med frågan om det fasta telenätet eller frågan om Sveriges säkerhet. Varför inte? De hör ihop. Det fasta telenätet ägs av Telia Sonera.
Det är klart att man inte kan separera den frågan. Mats Odell svarar också att det ska vara en väl fungerande konkurrens på tele- och bredbandsmarknaden, och frågor om rikets säkerhet ska vara analyserade och tydligt adresserade. Till vem då? Till en eventuell rysk oligark som köper Telia Sonera? Är det de som ska ha tydligt adresserade frågor om rikets säkerhet?
I förra veckan fattade PTS ett beslut som innebär påverkan på Telia Sonera. Kan man då säga att staten inte har ett ansvar för detta företag? Det är uppenbart att man har olika spelregler trots att man befinner sig på en och samma marknad. Fortfarande framgår det inte vilken tydlig analys man har gjort av säkerheten. Man talar om vikten av analys i olika frågor.
I en intervju i helgen svarade Mats Odell att han redan 1991-1994 hade agerat i Telia. Uppenbarligen är detta ett av hans flaggskepp med vilket han vill gå till historien. Risken är uppenbar att Mats Odell med denna försäljning kommer att omnämnas i många år därför att den genomfördes på ett felaktigt sätt och med dålig analys.
Det är inte bara risk för rikets säkerhet utan också för dålig förvaltning av det svenska folkets pengar. Min fråga till Mats Odell är: Hur kan man låta bli att blanda in det fasta telenätet och Sveriges säkerhet i statens roll som huvudägare av Telia Sonera och försäljningen av detta?