KBLab/rixvox huggingface dataset:
Maria Weimer (L):
En masterstudent i Uppsala har fått avslag på sin ansökan om uppehållstillstånd och riskerar att utvisas innan hon har tagit examen. Det är inte första gången som detta händer. Det har drabbat rätt många skötsamma studenter under de senaste åren. Anledningen till utvisningarna är ofta rent teknisk. Det är ett mönster som visar på ett systemfel. Det är en skam för Sverige att våra regler leder till att flitiga studenter utvisas.
Jag ber inte statsministern att kommentera ett enskilt fall, men regeringen har ju ansvar för regelverket. Dagens regler får gång på gång orimliga konsekvenser. Uppsala och Sverige behöver ju fler internationella studenter, inte färre. Vi ska vara en kunskapsnation, och vårt budskap till studenter som kommer hit ska vara lite som Uppsalas egen slogan: Välkommen hit, välkommen hem! Varför accepterar statsministern att vi utvisar flitiga studenter?
Maria Weimer (L):
Jag skulle gärna vilja ställa en fråga till biståndsminister Isabella Lövin. Frågan rör Kuba. Kuba har fått en ny president, Miguel Díaz-Canel. Efter 58 långa år är det inte längre en Castro som är Kubas högsta ledare. Tyvärr är det inte mycket annat som är nytt på Kuba. När USA släppte sitt embargo var ju förväntningarna höga på att det nu skulle ske en förändring. Många hoppades på politisk öppning, kanske till och med lite mer yttrandefrihet och demokrati.
Tyvärr har motsatsen inträffat. Demokratirörelsen är mer trakasserad än på länge. Senast i söndags fängslades företrädare för Damas de Blanco - damerna i vitt. Min fråga till biståndsministern gäller hur Sverige ska agera. När ska regeringen börja ställa krav på Kubas diktator, och vad vill vi uppnå med vårt samarbete med Kuba i dag?
Maria Weimer (L):
Jag menar att det finns mer som Sverige kan göra. En väg går genom EU. När EU ska implementera det avtal man har med Kuba bör demokratirörelsen bjudas in. De har inte fått vara delaktiga i framtagandet av avtalet, men den här gången borde de få en formell plats vid bordet och på det sättet också erkännas. Jag skulle vilja veta om biståndsministern är beredd att driva frågan i EU-kretsen. En annan fråga gäller det avtal Sverige har med Kuba. Där skulle vi kunna ställa högre krav på mänskliga rättigheter och demokrati.
Stefan Jakobsson (SD):
Jag hör vad du säger, Lena Hallengren. Jag ska förklara det väldigt enkelt för alla som har suttit i kammaren. Jag har lyssnat på många debatter under de här dagarna. Om vi har två skrotbilar att välja på, och den ena bilen har fint avgasrör och den andra bilen har en fin ratt, är det tyvärr inget som vi kan lägga någon aspekt på. Vi gjorde ett val. Vad innebär det? Jo, troligtvis ett extraval som kommer att utlysas.
Vi tog den bilen som vi troligtvis inte kan få igenom besiktningen men åtminstone kan få att puttra fram i tre månader och inte skada landet alltför allvarligt. Hade Socialdemokraterna kommit och pratat med oss och haft en socialdemokratisk politik i grunden tror jag säkert att vi hade kunnat komma överens om skolan. Åtminstone i ett av utskotten tror jag att vi hade kunnat komma bra överens. Jag tror att vi är ganska så lika med att vi vill satsa på de små barnen, tidigt. Där är vi överens.
Stefan Jakobsson (SD):
Jag ska försöka hinna med att svara på de bägge frågorna. Modersmålsundervisningen har tyvärr drabbat skolan negativt. De barn som läser modersmål kapas oftast från den befintliga undervisningen. Vi är i så fall mycket mer för att stödja andra resurser. Alla partier har föreslagit olika saker för att komma åt detta. Hur ska vi göra för att de barn som kommer hit ska lära sig svenska språket så snabbt som möjligt? Det finns olika åtgärder.
En av dem - och detta anser Sverigedemokraterna är bra - är att ta bort modersmålsundervisningen och att satsa helt och hållet på den svenska biten och att lära sig det svenska språket. Ett modersmål, om man kommer från ett annat land, torde kunna komma att skötas av familjen. Fråga nummer två gäller låga födelsetal. Jag har barn som är födda från 2004 och framåt, och jag kan inte riktigt hålla med dig om din analys, Lena Hallengren. Herr talman! Sedan 2004 var det i år första gången det föddes fler än 100 000 per år. Sedan dess har kullarna konstant ökat.
Om jag inte minns fel var vi uppe i ungefär 120 000 barn förra året, vilket innebär att barnkullarna håller sig ganska konstanta.
Stefan Jakobsson (SD):
Tack, herr statsråd! Det är alltid intressant att lyssna. Jag skulle vilja ta upp en fråga som har dykt upp ganska aktivt i dag, nämligen det epitet vi sätter på våra medspelare här - jag är nordkorean, fascist, rasist och en otäck person. Jag vet inte ens om jag kan få in det i en och samma person. Det är ett debattklimat som jag tycker är ganska otäckt. Vilka signaler sänder vi till våra barn som sitter uppe på läktaren och tittar på oss?
Är det konstigt att världen ser ut som den gör? Med det sagt, statsrådet Gustav Fridolin, är ditt parti och mitt parti de partier som står nästan absolut längst ifrån varandra ideologiskt.
Om vi som människor, om vi båda två som lärare, kan komma fram till att vi kan ta samtalet, om vi kan visa för våra elever och för vuxna och andra människor ute i Sverige hur vi uppför oss i den här salen, på ett sådant sätt att vi kan samtala i god ton med varandra, kan vi, för att använda statsrådets egna ord, ge den här kammaren en liten knuff i rätt riktning.
Stefan Jakobsson (SD):
Jag ska, Gustav Fridolin, vara tydlig i sak. Vi röstade framför allt först för vår egen budget, och den innehåller alla de satsningar som vi avsåg att göra. Då tycker jag att vi för alla personer som sitter här inne och för de elever som är här ska visa att vi kan önska varandra god jul med en handskakning och visa att vi kan uppföra oss som vuxna människor.
Jag har definitivt inte anklagat dig personligen, Gustav, för något, utan det handlar om debattklimatet här inne som i dag har stigit i ton, tycker jag, vilket jag som lärare och de andra i utskottet som är lärare inser innebär att vi skickar felaktiga signaler.
Stefan Jakobsson (SD):
Jag har tidigare med flit valt att inte gå upp i debatt med Daniel Riazat. Det Daniel Riazat säger, fru talman, är nämligen oftast trams och snömos. Men Daniel Riazat står här och kastar epitet för jag vet inte vilken gång i ordningen. Nu sitter det elever uppe på läktaren och lyssnar på vår debatt, så vi kanske skulle ta och tänka på hur vi uppför oss här.
Om vi riksdagsledamöter uppför oss som föredömen kanske eleverna kan ta med sig det hem. Men tyvärr har Daniel Riazat, fru talman, inte visat det beteendet hittills. Det verkar som att söndagsskolan var någonting som både Miljöpartiet och Vänsterpartiet missade. Eller också har Daniel Riazat helt enkelt valt att kasta ut lögner från talarstolen, fru talman.
Läser man den senaste friskolerapporten visar det sig att 22 procent av de elever som går i friskolor är utlandsfödda, medan det i den kommunala skolan är 17 procent - alltså tvärtemot vad Daniel Riazat står och säger i talarstolen, fru talman. Söndagsskolan kanske är någonting som Vänsterpartiet borde besöka. När det gäller epitet och härskartekniker tycker jag att vi kan diskutera politik i stället för att kasta en massa olika epitet på varandra.
Jag kan stå och kalla Vänsterpartiet Sverigefientligt om jag skulle vilja. Men jag tycker inte att det är ett bra klimat. Det är inte så vi ska debattera. Vi ska uppföra oss som vuxna personer och föredömen för de elever som sitter och tittar på oss. Fru talman! Jag avser att komma fram till min fråga. Helt plötsligt dyker frågan om kulturarvet upp. Hade Daniel Riazat, fru talman, lyssnat på mig hade han hört att jag sa att det gäller det svenska språket och de gemensamma värderingarna.
Men anser Vänsterpartiet att vi inte har något svenskt kulturarv, Daniel Riazat?
Stefan Jakobsson (SD):
Vi ska väl återigen korrigera några saker som sas i talarstolen tidigare av Daniel Riazat. Daniel Riazat, fru talman, lyfte fram det här med kommunaliseringen. Men det var faktiskt så att V med hjälp av Ylva Johansson röstade igenom det här på den tiden. Här står man och säger att kommunaliseringen är ett stort problem, men man har själv röstat fram det.
Daniel Riazat tog upp ett exempel, fru talman, som handlade om dans och om att behöva gå och sätta sig på bänken. Jag vet inte om Daniel Riazat lyssnar med ett halvt öra och sitter och leker med Facebook på telefonen i övrigt. Sverigedemokraterna anser att bedömning genom skriftligt omdöme, betyg eller annat ger en indikation som ska göra att man kan tillsätta resurser för de elever som behöver dem.
Det har ingenting att göra med att sätta sig på bänken, tvärtom. Snarare blir det för de här eleverna extra mycket dansträning, fotbollsträning eller vilket exempel nu Daniel Riazat vill använda, fru talman. Jag fick visserligen inget svar på fråga nr 1, vilket är ganska vanligt här i talarstolen, fru talman, men vill gå över till fråga nr 2.
Menar alltså Vänsterpartiet att tydlighet och regler för elever är skadligt och att man gemensamt i någon sorts flumskola - som man försökt genomföra sedan 1976 - ska sitta och komma fram till gemensamma saker? Jag tror att eleverna som sitter på läktaren och lyssnar vill ha väldigt tydliga regler från lärarna om vad som gäller, vad man har att förhålla sig till och hur man ska förhålla sig till varandra.
När det gäller hur vi förhåller oss till varandra kan jag säga att jag står här och uppför mig som en vuxen, trevlig person mot dig, Daniel Riazat, medan du står och fortsätter att kasta epitet och påstå saker om mig. Jag har aldrig någonsin, Daniel Riazat, påstått någonting om ert parti och försökt plasta på saker som inte stämmer och inte hör till. Om alla är lika mycket värda enligt din egen utsago, är då Sverigedemokraterna lika mycket värda?
Stefan Jakobsson (SD):
Annika Eclund nämnde Bunkefloprojektet, och då kunde jag tyvärr inte låta bli att springa upp till talarstolen. Jag avser inte att dra ut på debatten. Men vi har ett stort gemensamt intresse, många partier här inne, fru talman. Det är utökade idrottstimmar. Som jag förstår det har KD en lite annorlunda linje än de övriga allianspartierna. Man vill utöka; man vill inte ta bort någonting. Man utökar tiden. Bunkefloprojektet hänger egentligen ihop med benskörhet hos de äldre. Det var så man började arbetet.
Tanken är att parallellgrupperna ska jämföras hela vägen till dess de uppnår pensionsålder och hur träningen har fungerat. De positiva bieffekterna har visat sig, precis som Annika Eclund föredömligt har nämnt här, vara att eleverna blir friskare och får bättre resultat. Allt har blivit positivare.
Den stora skillnaden med Bunkefloprojektet, fru talman, är att de lokala entreprenörerna inkluderas. I det här fallet är det den lokala fotbollsföreningen, den lokala innebandyföreningen och en lokal dansförening. De har varit tre gånger i skolan. Här måste vi bli mycket bättre på att använda de externa resurser som faktiskt finns utanför skolan. Jag har två frågor.
Min första fråga gäller om KD har några tankar här. Min andra fråga gäller om KD kan tänka sig samtala med den övriga Alliansen och se till att vi kommer fram till ett gemensamt förslag så att vi kan införa fler idrottstimmar utan att ta bort elevens val.
Stefan Jakobsson (SD):
Jag är lite chockad. Jag fick svar på frågorna. Det är fantastiskt! Jag brukar alltid få ställa dem en gång till. Det var trevligt, fru talman. Ytterligare en sak nämndes, nämligen teorin. Jag är själv idrottslärare, och jag anser att teorin inom idrotten tyvärr har ökat. Man sitter stilla i idrottshallen i stället för att aktivera sig i idrottshallen.
Framför allt är det viktigast för eleverna att ha något tillfälle i veckan att få röra sig. Vi ser tyvärr en nedåtgående trend i skolorna att skära bort idrotten till fördel för mer teoretiska ämnen. Bunkefloprojektet visar att det snarare ska vara tvärtom. Eleverna kommer med utökad idrott att tillföras kunskaper.
De syresätter hjärnan bättre, de har fått rasta av sig och de kan sitta still mycket längre. Jag har egentligen ingen ytterligare fråga utan jag är nöjd med de svar jag fick.
Stefan Jakobsson (SD):
Vad kommer det här att innebära rent konkret? Sverigedemokraternas enda oro är att eleverna kanske inte kommer att ha möjlighet att uppfylla de betygskriterier som finns, det vill säga att de inte kommer att kunna nå det betyg de vill sträva efter. Framför allt är det viktigt att den fysiska närvaron av lärare är absolut. Speciellt en behörig lärare är otroligt viktig, fru talman.
Men som biskop Brask sa: Till detta är jag nödd och tvungen. I Skolverkets underlag för betygssättning står det att läraren enligt läroplanen ska "använda all information som finns tillgänglig om elevens kunskaper i förhållande till de nationella kunskapskraven. Läraren ska göra en allsidig bedömning av dessa kunskaper vid betygssättningen. Inget prov, inte ens ett nationellt prov, kan ensamt utgöra betygsunderlaget.
Läroplanerna betonar att eleverna ska få tillfälle att visa sina kunskaper på olika sätt. Vid betygssättningen är det viktigt att flera olika typer av underlag används. Det finns en risk för att skriftliga prov överbetonas." Nästa avsnitt heter "olika redovisningsformer", och där står det att en elev ofta kan "visa sina kunskaper på olika sätt. Bedömningstillfällen kan vara av olika slag, till exempel praktiska arbetssituationer, klassrumdiskussioner, rollspel, laborationer och prov.
Vid betygssättningen ska läraren utnyttja all tillgänglig information om elevens kunskaper. Eleverna kan med fördel vara delaktiga i valet av redovisningsformer." Detta är vad som står när det gäller betygssättningen, fru talman. Jag är helt övertygad om att en handledare på plats kommer att kunna hjälpa den betygssättande eller behöriga läraren i ämnet. Jag ser dock det här som någonting vi genomför därför att vi i dagsläget är tvungna.
Vi måste nämligen värna sameskolorna, skärgårdsskolorna och glesbygdsskolorna. Går vi inåt landet mot norska gränsen har vi oerhört små elevunderlag just nu. Det som gör mig trygg i det hela är att fjärrundervisningen endast bör genomföras om det inte finns någon legitimerad eller behörig lärare att tillgå inom skolenheten eller när elevunderlaget är otillräckligt. Det gör att vi har lagt in en säkerhetsspärr.
Vi tvingar verkligen skolenheterna att på alla möjliga sätt försöka komma med andra lösningar innan de tar till det här. För elevens del är dock det absolut viktigaste att man får den utbildning man har rätt att få och att man kan välja det språk man vill välja. Däremot kommer en vidareutveckling att behövas, fru talman.
Det som slår mig direkt är att tekniken i dag finns och att vi ska använda den, men om vi genomför det här är det viktigt att tekniken som används är kompatibel på olika håll. Vi ska kunna ta reda på vad vi har ute i landet, så att vi kan nyttja varandras olika system. Det är tyvärr väldigt vanligt att vi inte implementerar det från början, och det är någonting att ta med i beräkningen inför framtiden.
Det kommer inte att vara en färdig regel här, fru talman, utan det kommer att krävas mer regler. Till Alliansens försvar - det är väl inte ofta jag säger det i talarstolen - kan man notera att tekniken för att genomföra det vi avser att genomföra inte fanns för nio år sedan.
Stefan Jakobsson (SD):
Jag vill börja med att yrka bifall till Sverigedemokraternas reservation nr 1. Vi i Sverigedemokraterna ser mycket positivt på att en definition av begreppet nyanländ införs i skollagen och därmed också krav på kunskapsbedömning och särskilda åtgärder för den nyanlände. Rättigheter och skyldigheter måste följa varandra. Svenskundervisningen är grundbulten för en lyckad integration och assimilering.
Det Sverigedemokraterna i det här fallet vänder sig emot är så kallade papperslösa, eller i tydligare ordalag illegala personer, som ska få rätt till samma sak. Landets lagar ska följas. Att de som inte, efter oftast långa processer där man har prövats och omprövats, har getts uppehållstillstånd ska ges samma möjligheter är helt fel, enligt Sverigedemokraterna. Det kan inte vara så att vi omyndigförklarar en instans.
Signalerna som vi sänder är att vi totalt omyndigförklarar Migrationsverket och dess personal samt underminerar deras verksamhet. Hur motiverande tror min talman att det är att arbeta på Migrationsverket när vi har en sjuklöver som totalt omyndigförklarar dem?
Vi sänder även signaler till alla de nyanlända och de tidigare anlända: Du behöver inte uppfylla alla krav som ställs på dig, utan du kan bara välja att gå under jord. På så sätt har du tillgång till hela vårt välfärdssystem samt dess fördelar utan att på något sätt bidra till det. Min talman! Här inne sitter det många lärare och föräldrar.
Tror ni på fullaste allvar, mitt herrskap, att så inkonsekventa signaler till barn och ungdomar fungerar? Det tror inte Sverigedemokraterna. Vi kan inte ha myndigheter i Sverige som ska arbeta på olika sätt. Sveriges lagar måste följas, och personer som inte uppfyller de väldigt liberala krav som finns för att få asyl eller bli anhöriginvandrare ska absolut inte omfattas av detta system.
Återigen vill jag lyfta fram punkten att det är bra att vi inför en definition av nyanländ. Men mot den bakgrunden anser Sverigedemokraterna att de barn och ungdomar som ska vistas i landet utan stöd av myndighetsbeslut eller författning inte heller ska omfattas av definitionen nyanländ.
Stefan Jakobsson (SD):
Självklart ska mänskliga rättigheter gälla. Mänskliga rättigheter gäller för att söka asyl. Om man har blivit nekad en, två, tre eller till och med fyra gånger i vissa fall har man uppenbarligen ingen rätt att vistas här, enligt asylpolitiken vi för och som är väldigt liberal, vilket jag upprepar. Det är signalpolitik vi talar om, Betty Malmberg. Nej, självklart är det inte deras fel. Min talman, det här är personer som är medföljande för att komma till Sverige.
Men om vi börjar glida på reglerna, om vi sätter de olika myndigheterna emot varandra så att den ena ska göra en sak och den andra ska göra en annan sak, kommer vi att få stora problem i Sverige. Vi har lagar som finns till för att följas.
Stefan Jakobsson (SD):
Betty Malmberg och jag är helt överens i frågan om att utbildning är grundstommen för att komma någonstans i ett samhälle. Där håller jag med mig. Problemet är fortfarande att om vi har en signalpolitik som låter folk ta sig till Sverige på illegala vägar och illegalt vistas i Sverige motiverar vi inte de personer som är nyanlända att ta tag i sitt liv och motiveras till att komma in i utbildningssystemet och i arbetslivet. Vi ger hela tiden olika signaler.
Det är här som jag vänder mig mot er som föräldrar och mot de som jobbat som lärare. Vi kan inte skicka olika signaler till barn och ungdomar eller till föräldrar som kommer hit. Det är ju inte barnens fel att föräldrarna har tagit sig hit. Det är faktiskt föräldrarnas fel att de har tagit sig hit och vistas här i dag. De har blivit prövade och tyvärr inte fått rätt att stanna.
Stefan Jakobsson (SD):
Jabar Amin har talat om många saker han uppenbarligen brinner för. Jag tror att vi har det gemensamt att vi brinner för skolan och att det ska gå bra i skolan för alla elever. Thomas Strand talade om varje elev som börjar skolan, och det är det vi i Sverigedemokraterna vänder oss mot. Vi anser inte att människor som vistas illegalt i Sverige ska ha möjlighet att komma in i den svenska skolan, hur behjärtansvärt det än är att dessa barn ska få gå i en svensk skolklass.
Herr talman! Jabar Amin nämnde mänskliga rättigheter och allas lika värde. Han säger att det vore så tråkigt om folk som har flytt från krig och annat inte fick gå i skolan. Om man flyr från krig eller andra otäckheter får man faktiskt asyl i Sverige. Min fråga till Jabar Amin är därför: Hur tänkte du här?
Stefan Jakobsson (SD):
Jag fick tyvärr inte svar på min fråga. Dessa personer som vistas här illegalt har fått sina ärenden prövade, och de har då uppenbarligen inte flytt från ett krig, vilket Jabar Amin påstår. Vi har talat om signalpolitik många gånger. Jag tror att vi skickar helt fel signaler till dem som kommer till Sverige som asylsökande och som får asyl.
De har oftast gått igenom en lång process som kräver mycket tid och energi och ska då få samma rättigheter som de som väljer att vistas här illegalt. Vilka signaler sänder politiken till dem som kommer hit för att göra rätt för sig och för att se till att bidra med skatt? Sverige är en välfärdsstat som bygger på ett välfärdssystem. Jag kan se att det finns mycket som skiljer mig och Jabar Amin åt när det gäller synen på människor.
Det påståendet slängs alltid i ansiktet på oss sverigedemokrater. Ja, självklart är synen på människor olika. Om jag tvingas välja mellan att rädda min dotter eller en vilt främmande man från att drunkna väljer jag självklart min dotter. Har jag då en otäck människosyn? Nej, det har jag inte. Man värderar människor på olika sätt. Och Sverigedemokraterna värderar de personer som har fått komma till Sverige, som bor i Sverige och som vistas här på laglig rätt, före dem som vistas här olagligt.
Är jag som sverigedemokrat välkommen in i Miljöpartiets enhet här i riksdagshuset? Får jag vistas där? Nej, det får jag troligtvis inte. Får jag vistas där illegalt? Det dras hela tiden paralleller mellan mänskliga rättigheter och var vi står. De mänskliga rättigheterna gäller alltid. Jabar Amin, är jag fortfarande välkommen in i Miljöpartiets allra heligaste?
Stefan Jakobsson (SD):
Min fråga går till utbildningsminister Gustav Fridolin, vilket han säkert har gissat. Den svenska skolan har inte direkt fått en flygande start under ministerns första tid. Däremot har Shanghais skolor under de senaste 30 åren flugit från absoluta botten till toppen. Tyvärr har Sverige gått i motsatt riktning under samma tid. Nu har Sverigedemokraterna lyssnat på OECD och försökt lyssna in. Vi har i dag lämnat in två utskottsinitiativ om Shanghaimodellen.
Ministern kan väl bara nicka ifall han kan bekräfta att han har hört talas om Shanghaimodellen. Det ena initiativet gäller en statlig utredning av nationella karriärtjänster samt en löne- och utvecklingstrappa för våra lärarkollegor med både en frivillig och en obligatorisk del. Vi har ju många utmaningar i skolan - man får inte hjälp som nyutexaminerad, och det är svårt att locka tillbaka lärare som har lämnat yrket, svårt att behålla lärare i yrket och svårt att attrahera folk till yrket.
Hur ser ministern på att sluta med plåsterlösningarna som vi konstant håller på med i utskotten och faktiskt sätta sig ned och titta på Shanghaimodellen - på riktigt?
Stefan Jakobsson (SD):
Tack, Gustav! Jag fick inte riktigt svar på frågan huruvida Shanghaimodellen kommer att involveras i det här. Jag hoppas att Gustav Fridolin sätter sig ned och läser de två utskottsinitiativen som vi har lämnat in i dag. Det andra initiativet som vi har lämnat in gäller en statlig utredning om en förbättrad lärarutbildning, där fokus kan läggas på ledaregenskaper, pedagogik och kognitivt kunnande. Det är där OECD trycker på att vi saknar lärarkunskaper.
I dagsläget finns det till exempel någonting som heter icke-verbal kommunikation. Man ska gnugga näsan och rumpan mot varandra för att lära sig hur man umgås icke-verbalt. Jag kan se att det kan ta en ände med förskräckelse för mig som manlig lärare om jag skulle ställa mig och gnugga rumpan mot någon av eleverna. Lägstanivån för att komma in på lärarutbildningen i Borås var 0,05 på högskoleprovet. Är det dessa personer som förväntas utveckla skolan?
Jag har hört uttrycket att det är lättare att flytta en kyrkogård än att förändra lärarutbildningen, så jag förstår att utbildningsministern säkert inte har något lätt jobb att göra. Men hur ser ministern på Shanghaimodellen som förs fram, och hur är han beredd att förändra eller implementera den?