KBLab/rixvox huggingface dataset:
Markus Wiechel (SD):
Det råder inga tvivel om att migrationsministern vill göra väldigt mycket. Han vill ta emot fler människor i Sverige och vill att fler ska kunna få trygghet i Sverige. Problemet är att det inte bara är vilja och visioner som krävs; man måste ha lösningar också. Man kan fråga sig om det inte är lite märkligt att det enligt ministern bara är Sverige som ska ta ansvar och inte övriga världen.
Som det är nu framstår det som att det bara är Sverige, och eventuellt också Tyskland i en del fall, som tar ansvar. Men det är inte riktigt så det ser ut. Eftersom närapå hälften av de ensamkommande barn som kommer till Europa söker sig till Sverige är det något som är lite märkligt.
Vad är det som får ministern att tro att dessa, som enligt egen utsago är minderåriga barn och i många fall också är det, helt på eget bevåg färdas ca 7 000 kilometer genom nio eller tio länder för att till slut hamna i Sverige?
Vad är det som gör att det är värt för dem att i vissa fall betala flyktingsmugglare 20 000 euro för att komma till Sverige, i många fall på vägar som är livsfarliga att resa på? Ministern talar som sagt ofta om att Sverige ska ta ansvar. Naturligtvis ska vi vara ett land som stöttar utsatta.
Jag har i flera debatter och inlägg tidigare tydliggjort att vi vill stötta dem som behöver vårt stöd, men det ska ske på ett effektivt sätt. Man kan fråga sig hur man bäst gör detta. Varför är det så många som aktivt söker sig hit?
Varför kom det runt 7 000 ensamkommande barn till Sverige förra året samtidigt som det kom 838 till Danmark, 1 204 till Norge och bara 196 till Finland? Varför denna skeva fördelning? De barn vi talar om är, som ministern sa, till 80-85 procent pojkar, och fler än hälften säger sig vara 16-17 år gamla.
För några år sedan visade det sig att 72 procent av de asylsökande ensamkommande barnen i Norge i själva verket var vuxna. Detta konstaterades efter medicinska prövningar - något som man i Sverige inte får göra utan medgivande. I Danmark var siffran ännu högre. Där låg den på 75 procent förra året. Jag skulle inte bli förvånad om dessa som bedöms som vuxna i våra grannländer till slut söker sig till Sverige för att försöka här.
Herr talman! Varför skulle situationen i Sverige vara annorlunda än i våra grannländer? Svenska Dagbladets skribent Merit Wager avslöjade för inte så länge sedan att personal vid Migrationsverket och på HVB-hem rapporterat att det bland de många asylsökande i Sverige som sa sig vara minderåriga fanns mängder av betydligt äldre personer.
En person som arbetat som modersmålslärare för asylsökande ensamkommande barn hade sagt att det kändes märkligt att han som är 32 år gammal skulle undervisa barn som är lika gamla som han själv. Varför ska vi vara rädda för de medicinska åldersbedömningarna i Sverige när vi vet vad detta kostar samhället, vilka konsekvenser det får och hur det ser ut i våra grannländer?
Markus Wiechel (SD):
Jag vill inte misstänkliggöra några barn. Men det finns något som migrationsministern själv borde fundera över. Statistiskt sett i våra grannländer är det så att 70-75 procent av dem som säger sig vara minderåriga inte är det. Borde det vara annorlunda i Sverige, eller kanske det kan vara så här också?
Om man kommer hit och har rätt till asyl ska man självklart ha det, oavsett ålder. Det spelar liksom ingen roll. Men faktum är att många av dem som kommer till Sverige mycket väl kan vara över 18 år. Det har vi sett i våra grannländer. Det är ganska uppenbart.
Det är faktiskt Sverige som för en märklig och i sammanhanget extrem politik på det här området, inte de andra länderna i Europa. Det är samma sak när vi talar om att stötta utsatta här. Jag förstår att migrationsministern vill hjälpa så många det går här. Det har vi gått igenom flera gånger tidigare. Men han har fortfarande inte sagt varifrån pengarna ska tas.
Han har fortfarande inte presenterat några lösningar på hur man ska bekosta mottagandet, för det är väldigt dyrt. Det finns boenden i dag som kan kosta mellan 2 000 och 16 000 kronor per dygn för ett ensamkommande barn. Det står skattebetalarna här för. Varifrån ska de pengarna tas? Ska ni fortsätta att höja skatterna med 60 miljarder nästa år? Javisst, men vad är det då som ni inte ska lägga pengar på?
All politik handlar som sagt om prioriteringar. Här har migrationsministern tyvärr inte redogjort för hur regeringen ska finansiera detta.
Markus Wiechel (SD):
Min fråga går till justitie- och migrationsministern och berör något som kan ses som minst sagt mycket allvarligt. Dagens Nyheter har genom en granskning fört fram en verklighet som vi alla kan tycka är fruktansvärd. På ett grymt och hänsynslöst sätt utnyttjas tusentals fattiga migrantarbetare i Sverige. Om de över huvud taget får en lön kan de räkna med en lön som i vissa fall ligger på under 20 kronor i timmen.
De saknar också i många fall helt kontakt med omvärlden. Efter att ha arbetat sina tio till tolv timmar kan vissa även räkna med att utnyttjas sexuellt. Herr talman! Människorna jag talar om utnyttjas som en följd av den fria rörligheten, den svaga kontrollen och de rykten som finns utomlands om Sverige som land. Av den anledningen önskar jag svar från ministern vad regeringen gör för att få ett stopp på detta.
Markus Wiechel (SD):
Det gläder mig att jag och ministern är överens om att vi behöver ta tag i detta. Slaveri ska inte förekomma i Sverige. En av dem som Dagens Nyheter har talat med säger något som ministern borde fundera på: att till skillnad från i Europa verkar den svenska polisen inte jaga papperslösa lika intensivt.
Vidare frågar hon sig själv varje dag om det är värt det, och hon gläds åt att åtminstone slippa utnyttjas sexuellt. Migrationsverket har noterat en ökning i antalet fall av misstänkt människohandel. Med fler tillståndslösa ökar risken för detta fenomen.
Av denna anledning undrar jag om ministern avser att ge polisen mer resurser och ett utökat uppdrag att verkställa avvisningsbeslut.
Markus Wiechel (SD):
Jag är, liksom flera andra riksdagsledamöter, också en kommunpolitiker. Till de riksdagsledamöter som likt mig har jobbat med budgetmotioner och försökt att planera långsiktigt i kommunerna ställer jag några enkla frågor. Hur kan ni? Vad är det som gör att ni tar er rätten att använda något så drastiskt som tvång och lagstiftning för att rakt av påtvinga kommuner ett åtagande som de inte klarar av?
Vad ger er rätten att fullständigt strunta i de problem som redan finns? Vad är det som gör att ni indirekt slår mot era egna kollegor runt om i kommunerna? Kommunerna får i dag en viss ersättning från staten för mottagandet. Faktum är att siffror tydligt pekar på att den med råge inte är tillräcklig. Flera har talat om bostadsbristen.
Den kan i sammanhanget ses som ett mycket litet problem, om vi drar ihop allt annat, när kommuner ska stå redo med grundläggande välfärd, till exempel skolgång. Herr talman! Jag tänkte ta en titt på min hemkommun Norrköping och statistiken där. Närapå hälften, 49,5 procent, av dem som i dag får försörjningsstöd är födda i utlandet.
Den gruppen ökar dessutom stadigt. Inte nog med det; den grupp som i dag får arbeten, som tidigare har varit i arbetslöshet, är faktiskt svenskfödda, inte utlandsfödda. Säger inte de siffrorna någonting om hur det ser ut i dagens Sverige, om hur segregationen och utanförskapet ökar och hur kommunerna inte kan göra särskilt mycket?
Glöm inte heller det faktum att de som kommer hit i dag kommer att ta hit sina anhöriga, som också kommer att behöva försörjning och grundläggande välfärd från vårt samhälle. Klart är att man i denna proposition struntar i enkla fakta. Man struntar i att det är kommunerna som får ta den hårdaste smällen när en bred majoritet av Sveriges riksdag bedriver en extrem migrationspolitik på nationell nivå.
Man struntar likaså i att vi i detta ansträngda läge kan vänta oss den hårdaste smällen mot vårt samhälle först om några år, när bland annat anhöriga till dem som har kommit hit i dag kommer hit. De ledamöter som stod bakom propositionen borde rimligtvis kunna förklara för våra kommunpolitiker hur de har tänkt att hjälpa till när de har orsakat alla dessa påtvingade problem.
Hur ska ni förklara för kommunerna att den ökade segregationen sker och de nya utanförskapsområdena skapas som en följd av er så kallade solidaritet? Hur ska svenska skattebetalare kunna bekosta allt detta när de redan är ett av världens mest beskattade folk? Herr talman! Grunden till detta är en demokratifråga.
Jag kan helt enkelt inte tolerera att man i grunden inskränker det kommunala självstyret, och jag kan inte tolerera de andra problemen som absolut inte kan negligeras. Flera företrädare har talat om att kommunerna ska ta ansvar. Men faktum är att det är precis vad kommunerna gör.
De som på allvar bör ta sitt ansvar är ni riksdagsledamöter som fortsätter med en politik som sliter isär vårt land och som raserar den välfärd som generationer före oss har byggt upp. Ni ska alla skämmas för att ni i detta sammanhang fullständigt struntar i kommunerna och låter en ohållbar politik rasera vårt land.
Markus Wiechel (SD):
Det har varit intressant att stå här och lyssna på Hanif Bali om kompromisser. Självklart kan Sverigedemokraterna också kompromissa. Vi i Sverigedemokraterna har tidigare varit öppna med att vi samarbetar med de partier som är redo att ta ansvar för vårt land. Migrationspolitiken och integrationspolitiken är i det sammanhanget grundläggande och central för att vi ska kunna bedriva en politik som är positiv för vårt lands utveckling.
Jag är övertygad om att även Hanif Bali anser att migrationspolitiken i mångt och mycket spårade ur fullständigt för länge sedan. Om Hanif Bali är villig att kompromissa och försöka nå en bättre lösning för hela Sverige, varför sätter sig inte Hanif Bali med Sverigedemokraterna och pratar om detta? Tillsammans kan vi säkert, inte minst med Moderaternas retoriskt nya hållning på migrationsområdet, komma fram till många bra lösningar.
Enligt en opinionsmätning förra veckan skulle våra två partier tillsammans kunna bilda en majoritet i Sveriges riksdag med 50,2 procent. Det är en bra väg för någon som anser sig vilja ta ansvar och dessutom kompromissa.
Markus Wiechel (SD):
Nu är politik inte riktigt så problematisk att man behöver välja mellan ökad volym och tvångslagstiftning. Sverigedemokraterna säger totalstopp när det kommer till asylinvandring. Det har vi varit raka med från första början. Vi vill verka för att människor som kommer hit till vårt land faktiskt ska bli en del av samhället. Det är därför vi står för öppen svenskhet. De ska kunna bli svenskar.
Det är i sammanhanget intressant att se att det är den politik som förs i dag. De kraftiga migrationsströmmarna till Sverige finns till stor del på grund av att den borgerliga regeringen den förra mandatperioden uppmuntrade människor att komma hit på ett eller annat sätt.
Det är beklagligt att man som företrädare för ett parti som har haft regeringsmakten i åtta år helt plötsligt får för sig att det är en slump att människor kommer till Sverige. Vi kan styra migrationsströmmarna, och det ska vi göra. Det är så vi får ett värdigt mottagande, och det är så vi ser till att de människor som har kommit till Sverige och som framöver kommer hit blir en del av vårt land. Ett gemensamt ansvar för mottagande av nyanlända
Markus Wiechel (SD):
Johanna Jönsson nämnde i sitt anförande att allting hänger ihop. Det är precis det jag vill fokusera på: Allting hänger ihop. Vad är det då Johanna Jönsson försöker nå ut med i sitt prat om asylrätten? Vem har egentligen rätt att söka asyl? Självklart ska en person som är på flykt ha rätt att söka asyl. Men med asylrätten finns inte rätten att välja asylland.
I och med att allting hänger ihop, precis som Johanna Jönsson sa, måste man också tänka långsiktigt. Vad ger Johanna Jönsson rätten att på något sätt ge privilegier till dem som har ekonomiska och andra möjligheter att ta sig till Sverige i stället för till människorna i flyktingläger? På vilket sätt ska de få gå före i kön?
Markus Wiechel (SD):
Både Johanna Jönsson och jag var i Turkiet. Då borde Johanna Jönsson ha lyssnat på vad som sas där. Turkiet bidrar enormt för mänskligheten. De tar emot mängder med människor som flyr från olika konflikter. Men Turkiet får inte tillräckligt med stöd i dag. Varför det? Därför att det är så många länder runt om i världen som bara fokuserar på sig själva. Man lägger pengar på flyktingmottagande i exempelvis Sverige. Det är människor som kanske har varit i Libanon eller Turkiet i några år och har bott där i trygghet.
Sedan väljer de att söka sig hit. Varför det? Därför att deras barn inte har rätt till skolgång. De har inte rätt till skolgång på grund av att det saknas resurser i närområdet. I stället säger Johanna Jönsson med flera att de är välkomna till Sverige. Här kan de få bo i tält och eventuellt få lite skola. Men man struntar fullständigt i dem som inte har tillräckligt med pengar för att ta sig till norra Europa. Det är inte humant, Johanna Jönsson.
Markus Wiechel (SD):
Christina Höj Larsen vill inte ge svenska folket och vårt samhälle andrum. Hon fortsätter med det gamla vanliga att kasta epitet mot dem som har varnat för den situation som vi står inför i dag och som Christina Höj Larsen inte har någon lösning på.
Det är enkelt för en vänsterpartist att stå och lova allt åt alla, men det är inte ett dugg seriöst.
Det finns ingen finansiering, och man sviker grundprinciper som jag trodde tillhörde en typisk vänsterinriktning, det vill säga man låter förhållandevis välbeställda migranter gå före i kön, precis som jag sa tidigare till Johanna Jönsson.
Varför ska Vänsterpartiet upprätthålla en politik där de som gynnas mest är de som har pengar och kan ta sig hela vägen till Sverige? Man slår på dem som inte har något annat val än att sitta i flyktingläger, som har barn som mister två tre års skolgång och som kanske är i behov av mat men inte får det på grund av att FN inte har tillräckligt med pengar.
På vilket sätt är det här vänsterpolitik?
Markus Wiechel (SD):
Jag kan inte vara nog tydlig med att jag delar all den kritik som har framkommit mot Turkiet. Jag har personligen ställt många olika frågor om Turkiets agerande mot flyktingar men framför allt mot den kurdiska befolkningen.
Jag är väldigt kritisk till det, och jag anser att regeringen borde sätta betydligt mycket mer press på Turkiet och försöka främja de mänskliga rättigheterna även i den regionen. Alla flyktingar flyr inte Turkiet, och alla flyktingar i den här delen av världen blir inte utsatta.
Sedan är det väl få som har det särskilt bra, men vi ska försöka förbättra deras möjligheter genom att stärka FN:s roll i regionen och se till att det finns pengar till att kunna erbjuda skolgång, pressa Turkiet att kanske erbjuda arbetstillstånd och förbättra flyktingarnas situation så att de kan ha ett bra liv som vi andra.
Varje dag dör 1 400 barn på grund av att de inte har någonting så enkelt som rent vatten. Det här struntar Vänsterpartiet i. I stället är man mån om att försvara det som man kallar asylrätten för människor som aktivt har valt att komma till Sverige. Det här går inte ihop.
Man kan inte fokusera på att ge stöd till människor som har nått säkerhet framför människor som riskerar att dö på grund av att de inte har något så enkelt som rent vatten.
Markus Wiechel (SD):
Det är den här regeringen och till stor del även den förra som har orsakat den situation som vi nu står inför. Detta är någonting som vi skulle ha kunnat förutspå. Vissa av oss har väldigt länge förutspått hur det skulle se ut. Det är därför glädjande att regeringen nu skärper migrationspolitiken. Det är någonting jag välkomnar. Att man anammar SD-förslag är extra positivt.
Men faktum är att regeringen har varit väldigt ansvarslös. Jag har egentligen en ganska enkel fråga till Carina Ohlsson, som säger sig värna hjälp till flyktingar: Är det rimligt att man tar från biståndsbudgeten för att bekosta uppehälle och annat för en person som har kommit från Danmark eller Tyskland?
Markus Wiechel (SD):
Om man tittar på förslagen ser man att det är ganska tydligt att vi helt plötsligt faktiskt delar åsikter i vissa frågor. Det är inte mig emot - tvärtom. Men det är ingen slump att människor väljer just Sverige. Varför har man passerat sju, åtta säkra länder? Jag fick inget svar på frågan om det är rimligt att man tar från biståndsbudgeten för att bekosta uppehälle för en person som har passerat Öresundsbron.
För mig är det totalt orimligt att man gör en sådan sak när människor, som vi har hört tidigare i dag, svälter runt om i världen för att det inte finns tillräckligt med stöd till FN:s läger. Om man nu värnar asylrätten - det gör även Sverigedemokraterna - måste man kanske också värna ett rättssäkert system. Vad gör Carina Ohlsson och Socialdemokraterna för att verkställa avvisningsbeslut?
I dag är det tusentals människor som har fått ett avvisningsbeslut som gömmer sig i Sverige. Avser Carina Ohlsson och Socialdemokraterna att försöka se till att de också lämnar vårt land? Sist men inte minst: Till och med Socialdemokraterna har insett att gränsen sedan länge är nådd i Sverige. Är det inte läge för Sverige att likt Danmark inrätta en aktiv signalpolitik för att minska trycket i Sverige?
Markus Wiechel (SD):
Miljöpartiet har nu fått tampas med ett antal brutna vallöften, vilket har irriterat väljare. Det handlar om kolkraft, Förbifart Stockholm, licensjakt på varg med mera. Någonting som jag tycker är rätt häpnadsväckande är det brutna löftet, om man nu ska kalla det för löfte, om avräkning i biståndsbudgeten. Miljöpartiet kritiserade tidigare det väldigt hårt.
Nu är MP-S-regeringen beredd att höja avräkningen till hela 30 procent. Detta var ett svek som jag personligen tyckte var fruktansvärt att höra. Men sedan fanns det också att annat svek som jag faktiskt blev glad över. Det är den nya migrationspolitiken som Miljöpartiet har gått ut med. Det är naturligtvis inte perfekt, men det är steg i rätt riktning.
Alldeles nyss har vi fått se uppgifter om att regeringen vill stänga Öresundsbron. Är det inte då mer hederligt att bara säga att man vill stänga gränserna?
Markus Wiechel (SD):
Magdalena Rasmusson vet mycket väl att Sverigedemokraterna står för en betydligt mer effektiv biståndspolitik än Miljöpartiet. Hon vet mycket väl att vi i våra förslag lägger mycket mer pengar på riktig flyktinghjälp till människor. Hon vet också mycket väl att vi inte vill stoppa invandringen. Däremot vill vi ha en reglerad invandring som vi har kontroll över. Problemet är nu att regeringen och även förra regeringen sedan länge har haft en totalt okontrollerad invandring vilket innebär att kostnaderna skenar.
Det här har inneburit att regeringen nu - och vi ser det också för nästkommande år - höjer skatter. Välfärden slås sönder, och kommuner och landsting struntar regeringen fullständigt i på grund av ökade kostnader. Nu kommer regeringen dessutom att låna 10 miljarder för att bekosta någonting som vi sedan länge har varnat för. Vi har absolut ingenting emot människor från något annat land. Däremot är vi realister. Vi inser att om människor kommer hit som kanske framför allt har svårt att ta sig in på svensk arbetsmarknad behöver man också stötta dem.
Det klarar vi inte av i dag. Det är svenskt välstånd som möjliggör ett effektivt bistånd. Det verkar inte Miljöpartiet riktigt ha brytt sig om. I ett tidigare replikskifte mellan Magda och någon annan tydliggjorde hon att det ska finnas en skillnad mellan dem som har rätt att vara här och dem som inte har rätt att vara här.
Då undrar jag hur Magda kan försvara att tillståndslösa får privilegier som inte ens svenska medborgare har.
Markus Wiechel (SD):
Min fråga går också till Åsa Romson. Migrationsverket har nu som bekant stora problem som följd av det hårda migrationstrycket. Som följd av detta har man bland annat valt att aktivera en krisplan och upprätta ett flyktingläger i Rinkaby. Rinkaby är en ort med ungefär 800 invånare, och tältlägret skulle inhysa ungefär 10 000 människor.
Min fråga är hur regeringen väntar sig att förberedelserna ska vara? Vad finns det egentligen för förberedelser gjorda just nu, och hur kommer detta att påverka orten?
Markus Wiechel (SD):
Att vi gör väldigt mycket är inte riktigt något svar på frågan. Hur kommer egentligen vård, skola, omsorg och grundläggande välfärd att påverkas i den här orten? Mottagandet skulle innebära en ökning av invånarantalet med ungefär 1 300 procent. Det är alltså 800 invånare som helt plötsligt ska bli 10 800.
Ett folkpartistiskt kommunalråd i Kristianstad har redan deklarerat att man inte klarar mottagandet som det är nu. Kristianstad har haft ett väldigt stort mottagande. Hur ska det då funka med 10 000 nya migranter med väldigt kort varsel i en liten ort som Rinkaby?
Markus Wiechel (SD):
Aldrig förr har Sverige haft ett sådant massivt asyltryck som i dag. Detta tryck kommer inte bara att innebära enorma förändringar för samhället i stort, utan det kommer också att kosta svenska skattebetalare åtskilliga miljarder kronor. Det enda enfrågeregeringen bryr sig om är att fortsätta att finansiera en urholkad och urspårad migrationspolitik.
Man kan fråga sig hur mycket det kommer att kosta exakt, och faktum är att det handlar om ofantliga belopp som man bara kan drömma om. Regeringens tänkta skattehöjningar räcker inte. Mina frågor till finansministern är: Varifrån tänker finansministern ta dessa pengar? Vilka är det som får ta smällen?
Markus Wiechel (SD):
Jag är trött på hyckleri, lögner och brutna löften. Jag är också trött på ansvarslösa politiker som låter svensk välfärd gå i graven för att man fortsätter att försvara en havererad migrationspolitik och en illusion om en välgärning. Samtidigt som man talar om att göra en god gärning är det de facto svenskt välstånd som möjliggör ett generöst bistånd.
Regeringen är tydlig med sina prioriteringar. Svensk välfärd slaktas, och det är uppenbart att det till stor del är våra sjuka, våra elever, våra pensionärer och våra företagare som får stå för notan. Statsministern talade om empati i gårdagens partiledardebatt. Hur kan då finansministern med gott samvete försvara denna sorts prioriteringar?
Markus Wiechel (SD):
Min fråga går till socialförsäkringsministern. Vi befinner oss just nu i en migrationskris där antalet asylsökande för 2015 kan komma att uppgå till 190 000. Det är en kris som den här regeringen och den förra har skapat på grund av de generösa villkor som man har skapat.
Sverigedemokraterna har länge påpekat problemen med den förda politiken, som inte bara skapar segregation och utanförskap utan dessutom slår mycket hårt mot svensk välfärd. Mycket riktigt ser vi nu också hur regeringen har talat om att skära ned på assistansvården. Därför är det med stor oro som jag önskar att ministern svarar på om hon kan försvara förslag som leder till minskad assistansersättning för behövande.
Markus Wiechel (SD):
Funktionshinderföreningar över hela landet har i likhet med sina medlemmar och deras anhöriga protesterat högljutt. Det handlar om att regeringen ställer olika grupper mot varandra, vilket man i många fall själv har kritiserat. Assistansvården är i dag redan mycket hårt ansatt.
I dessa tider är det ytterst hjärtlöst att slå mot utsatta i vårt samhälle, vilket regeringen nu gör på grund av ökade utgifter till följd av den förda migrationspolitiken. Socialdemokraterna har tidigare gjort sig kända, åtminstone retoriskt, för att inte vilja ställa grupper mot varandra. Men det är precis det som man nu gör. Man nedprioriterar människor som vårt land och vår välfärd faktiskt har ett ansvar för att stötta.
Än en gång skulle jag vilja fråga om ministern anser att det är rätt att i rådande situation nedprioritera människor som är beroende av assistans.