Cristina Husmark Pehrsson (M):
Till Tobias Krantz vill jag säga att mycket av det jag sade inledningsvis naturligtvis kommer att debatteras i en utredning. Jag kan beklaga att den utredningen har blivit ungefär en månad försenad, men vi är nu i slutet på diskussionen om direktiven.
Jag kan samtidigt beklaga att den utredningen inte kunde sättas i gång under den socialdemokratiska regeringen när riksdagen faktiskt beslutade om en parlamentarisk utredning, något som Socialdemokraterna och den dåvarande ansvariga ministern helt förbisåg så till den mildra grad att man dessutom blev KU-anmäld. Man gick faktiskt emot ett av riksdagens beslut, att få en parlamentarisk utredning. Men nu är livet som det är.
Den nuvarande regeringen tänker faktiskt leva upp till det riksdagsbeslut som en gång har fattats, och där måste vi naturligtvis ta med de här aspekterna. Det känns bra att kunna få skriva de direktiven nu utifrån ett synsätt som jag ser blir alltmer påtagligt, nämligen hur viktigt det är med samverkan mellan aktörer inom sjukförsäkringen, att man är beroende av varandra.
Vi ser arbetsmarknaden och sjukförsäkringen lite grann som kommunicerande kärl. Självklart måste detta också få ges uttryck i direktiv till en utredning. Så det finns en möjlighet att i stället för att komma fram med en slätstruken utredning kunna komma ett steg vidare.
Jag håller med Tobias Krantz om att det ska vara de här kriterierna, att vi ska ha rätt ersättning till rätt person, och den ska levereras i rätt tid. Det ska vara en robust försäkring som håller, som man kan lita på, precis som Tobias Krantz säger. Det ska vara en socialförsäkring där man ser på arbetsförmågan snarare än arbetsoförmågan. Alla ska känna en trygghet i detta, och alla ska införlivas i detta.
Det är självklart utgångspunkten. Jag kan hålla med Tobias Krantz. Anna Hedborg har i den här förutredningen bekräftat att socialförsäkringen många gånger inte bara har varit till för sjuka personer och arbetsskadade utan varit en arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Det är något som ett tryggt sjukförsäkringssystem absolut inte har råd med.
I vilket fall som helst har våra barn och barnbarn inte råd med en skuld på 730 miljarder kronor, som Tobias Krantz sade. Med den demografi vi har framför oss måste vi garantera ett tryggt och robust system som folk kan lita på och få ersättning ifrån när de blir sjuka eller får en arbetsskada samtidigt som det inte släpper in personer som har en arbetsförmåga.
Det är just därför som alliansregeringen, vilket jag sade i en tidigare interpellation, har lagt fram en mängd åtgärder för att hjälpa i synnerhet dem som står långt från arbetsmarknaden att på olika sätt ta sig tillbaka i arbete.
Jag träffar många unga personer som är väldigt olyckliga över att den långa tiden i handläggning och sjukskrivningsprocess har inneburit att man i dag har en förtidspension. Till Göte Wahlström vill jag också kort säga att jag hänvisar till Jan Edling, LO-utredaren, som ser just det här sambandet mellan arbetslöshet och långtidssjukskrivningar.
Det är för att komma till rätta med långtidssjukskrivningarna och för de sjuka och arbetsskadades skull som vi fokuserar på arbetsmarknaden. Vi ser nu för första gången hur arbetslösheten och även ohälsotalen går ned. Det är första gången på 40 år. Det gläder jag mig åt, och det hoppas jag att även Göte Wahlström gör.