Hillevi Engström (M):
Jag tycker att man ska hålla sig till den verklighet vi har. Det är inte den verklighet som Monica Green beskriver. Monica Green säger i sitt anförande att 25 procent av ungdomarna söker ett jobb. Jag föreslår att Monica Green sätter sig in i SCB:s statistik, för Monica Green har totalt fel. Man måste veta hur statistiken är uppbyggd innan man uttrycker att 25 procent av ungdomarna söker ett arbete.
Jag skulle önska att Monica Green håller sig till fakta. Vi har en bekymmersam situation i Sverige. Det är inte 25 procent av ungdomarna, Monica Green. Varför är det inte det? Monica Green har inte läst på, vågar jag påstå. Tittar man på den statistik som SCB producerar kan man se att det finns ungefär 1,2 miljoner ungdomar i åldern 15-24 år. De delar man in i två grupper.
Man har en grupp som är i arbetskraften, och man har en grupp som inte är i arbetskraften. Den siffra som jag har just nu är att det är drygt 600 000 ungdomar som är i arbetskraften av de 1,2 miljoner ungdomarna. Detta är viktigt, Monica Green. Jag hoppas att Monica Green kan lyssna och inte sprida villfarelser. Av dem som är i arbetskraften har man antingen dem som är sysselsatta eller dem som är arbetslösa.
Av dem som är arbetslösa av dessa ungdomar, Monica Green, finns ytterligare mindre grupper. Det är de som är heltidsstuderande och går i skolan och de övriga som är arbetslösa. Det är inte 25 procent. Låt oss hålla oss till fakta. Det är ett nog så bekymmersamt problem utan att Socialdemokraterna ska förstora upp det till enorma proportioner.
Jag vill också nämna någonting om vad vi gör för dessa ungdomar som är arbetslösa och finns i arbetskraften. Det är viktigt. Detta gäller alla som skriver in sig på Arbetsförmedlingen. Vi ska också veta att alla inte är inskrivna. Men de har svarat på telefonfrågan att de har sökt ett arbete när de blivit uppringda på telefon. De som är inskrivna på Arbetsförmedlingen har rätt till tidiga insatser och förstärkt förmedlingsstöd.
Förutom det kan de komma in i någon form av program. De kan få praktik. Många behöver också rehabilitering. Vi har en stor grupp med funktionsnedsättningar. Vi har en folkhögskolesatsning som har gett bra resultat, utifrån att den gruppen har det ganska svårt. Vi har också sänkt arbetsgivaravgifterna markant. Det är någonting som vi också kommer att gå vidare med i trepartssamtalen. Vi har halverat restaurangmomsen.
Jag vill också understryka att vi inte har dragit ned på några gymnasieplatser. Vi har heller inte för avsikt att ge alla ungdomar en insats från första dagen. Av dem som är arbetslösa är det många som har gått ut gymnasiet. De håller på att söka ett arbete. De ska inte in i en insats direkt, av det skäl som Jan Ericson tar upp. Många får jobb på egen hand väldigt snabbt.
Att låsa in dem i en insats i en arbetsmarknadsutbildning eller på en praktikplats är förödande för den grupp ungdomar som klarar sig på egen hand. Svårigheten, och det är det viktiga, är att sålla agnarna från vetet. Vilka behöver en praktikplats? Vilka behöver en utbildning? Vilka behöver rehabilitering? Vilka behöver hjälp hos en psykolog? Vilka behöver någonting annat? De allra flesta ungdomar som har klarat av gymnasiet går det bra för, Monica Green. De ska inte in på en praktik.
De ska söka jobb, få hjälp att söka jobb och få en lön att leva på i stället för ett aktivitetsstöd som de har när de har praktik.