Gunilla Wahlén (V):
Jag har full respekt för och vet att det pågår en utredning. Vi fick information om det i försvarsutskottet i förra veckan. Därför har jag avsiktligt ställt frågan så att vi inte ska diskutera det som har hänt. Vi kommer att få en utredning. Det är bra att försvarsministern har tagit med att dessa frågor ska utredas. Jag ser i huvudsak fyra områden som bör ses över inom de svenska utlandsstyrkorna.
Det första området är de regler och rutiner som handlar om återrapportering till Sverige. Vi kunde höra här att de frågorna kommer att ses över.
Den största kritiken som tas upp i programmet Uppdrag granskning gäller att Hans Alm inte rapporterade om tortyren, men i programmet framkom det också uppgifter om att det medvetet rapporterades om färre dödade än i verkligheten i samband med en eldstrid i byn Miala.
Det andra området är den machokultur och våldsglorifiering som fortfarande verkar råda i specialstyrkorna - våra allra mest välutbildade, vältränade och erfarna soldater. Jag anser att det finns ett allvarligt problem med ledarskapet när den högsta chefen på plats för svensk del låter sig fotograferas poserande med sitt vapen framför en brinnande by i Kongo.
Jag kan också se att det var brister i hur och på vilket sätt man annonserade förra sommaren efter ungdomar som skulle delta i Nordic Battlegroup. Bilden i annonserna var en beväpnad man med solglasögon som ser macho ut. Det blev ett totalt misslyckande att få med kvinnor i NBG-styrkan. Inte ens 4 procent är kvinnor.
Vi lever inte upp till resolution 1325. Det finns mycket att göra. Det tredje området är rasismen. Jag anser att det finns problem med att Sverige deltar i militära insatser med länder som är gamla kolonialherrar. Flera länder i Europa har fortfarande stora politiska intressen i de gamla afrikanska kolonierna. Det finns även en utbredd rasistisk tradition i flera länder gentemot Afrika.
I Uppdrag granskning vittnar en svensk soldat om en händelse när en fransk soldat skulle ha kommenterat paraderandet med strypsnaran runt halsen med att säga att det var "en gammal tradition som belgarna använde sig av under förra seklet för att stävja negrerna i Kongo". Sådant får absolut inte förekomma från något land.
Det fjärde området är mörkläggning, nedtystande och brist på information till oss i riksdagen som faktiskt är de som formellt beslutar att sända militära styrkor till andra länder. Flera ledande personer i svenska försvaret har känt till händelsen i flera år utan att ha agerat. ÖB blev informerad om händelsen i juni 2006 och tillsatte en utredning.
Kunskap fanns hela tiden i den militära ledningen i december, samtidigt som det sammansatta utskottet arbetade med frågan om att sända svensk trupp till Sudan och Tchad - samtidigt som NBG-styrkan sattes ihop och det var debatt om utbildning, utrustning och säkerhet för våra svenska soldater. Vi hörde inte ett ord om den ytterst allvarliga händelsen i Kongo.
Jag fick personligen höra talas om detta för några veckor sedan när en journalist ringde till mig och ställde frågor. Vi borde ha fått information om att något var på gång. Amnesty International har ett 15-punktsprogram om hur mänskliga rättigheter ska implementeras, verkställas och garanteras i fredsbevarande styrkor. Får våra soldater rätt utbildning och träning om detta? Vet de i dag hur de ska agera i ett hårt och spänt läge?