Lars Tysklind (L):
Jag börjar med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga fyra reservationer. Sedan kan jag också instämma i Anti Avsans anförande. Vi tycker väldigt lika i den här frågan. Vi kan konstatera - det har också många påpekat - att energieffektivisering är absolut nödvändigt inom alla sektorer för att vi ska kunna nå inte minst klimatmålen och minska klimatpåverkan.
När det gäller byggnader är det helt uppenbart att det finns en stor potential. Det är inte bara klimatet som är vinnare utan även enskilda fastighetsägare och enskilda personer har naturligtvis vinster att göra genom att få minskade energikostnader. Ingenting talar ju för att vi ska få sänkta energikostnader, utan vi kommer snarare tvärtom att få höjda energikostnader. Jag tror inte att någon räknar med något annat.
Utgångspunkten för debatten är regeringens skrivelse Vägen till nära-nollenergibyggnader , som i sin tur bygger på EU:s direktiv om energiprestanda. Det handlar i korthet om att nyproduktionen senast den 31 december 2020 ska vara nära-nollenergibyggnader. När det gäller offentliga byggnader ska det vara två år tidigare, den 31 december 2018. Fru talman!
Precis som titeln på både skrivelsen och betänkandet anger handlar det om vägen mot detta mål. Det framhålls tydligt att detta är det första steget. En viktig del i denna svenska strategi är att successivt skärpa kraven på energihushållning.
När man kommer fram till 2021 ska vi ha rättsligt bindande regler för nya byggnader som ska bygga på ett bra och säkert underlag. Precis som har framkommit i diskussionen finns det många faktorer som vi fortfarande har bristande kunskaper kring. Det är viktigt att skärpningarna som görs jämfört med dagens krav ska vara miljömässigt, fastighetsekonomiskt och samhällsekonomiskt motiverade.
Det är kanske huvuddiskussionen. Mycket är tekniskt möjligt, men åtgärderna måste också vara motiverade utifrån dessa hänsyn. De främjandeåtgärder som finns med i direktivet och i skrivelsen från regeringen finns för att underlätta genomförandet av kravet på införandet av nära-nollenergibyggnader. Det handlar om ytterligare demonstrationsobjekt.
Från regeringen framhålls det framför allt att vi behöver större geografisk spridning för att se hur olika typer av byggnader fungerar i olika klimat. Det kommer att vara till hjälp när vi kommer fram till hur den slutliga definitionen för nära-nollenergibyggnader ska utformas.
Centralt i direktivet är att det ska finnas ett etappmål till år 2015, så att man ska kunna redovisa vägen mot slutmålet 2020 respektive 2018. I skrivelsen från regeringen lyfts det fram en kontrollstation 2015. Då bör ett tillräckligt stort antal insatser ha utvärderats, och vi bör ha fått ett bra kunskapsunderlag om verkliga miljövinster och kostnader för energieffektivt byggande.
Det handlar också om spridande av kunskap till olika aktörer. Av debatten kan man nästan få intrycket att vi nu sätter väckarklockan på ringning år 2015 och så vaknar vi och är vid den punkt där vi befinner oss i dag. Det är naturligtvis ett ständigt arbete fram till 2015.
Det tror jag nog att alla inser, men man kan ändå få intrycket att vi ska sitta still till 2015. I direktivet sägs det också att det ska vara förnybar energi. Vi kan konstatera att Sverige har en hög grad av förnybar energi.
När det gäller byggnader nämns det att siffran förnybar energi ligger på 62 procent, så där ligger vi väldigt bra till. I Sverige har vi generella styrmedel gentemot tillförsel av förnybar energi. Vi har certifikatsystemet, vi har även energideklarationssystemet, där vi gör en analys vid nybyggnation, och vi ser på alternativ uppvärmning och liknande. Där kommer naturligtvis detta med förnybar energi in i bilden.
Fru talman! Så några ord om följdmotioner och reservationer. Sverigedemokraternas yrkande om ett tillkännagivande till regeringen om att det inte är försvarbart med ytterligare skärpningar på energihushållning tycker jag nästan att man kan lämna därhän. Den kan man nästan avstå från att kommentera över huvud taget, för naturligtvis krävs det ytterligare skärpningar. Vi andra är säkert väldigt eniga om att det krävs skärpta krav.
Ser man på övriga motioner och reservationer tycker jag att de till stor del delar Folkpartiets och regeringens uppfattning att den svenska handlingsplanen innebär skärpta krav på energihushållning jämfört med dagens byggregler. Det som skiljer är väl bedömningen av om det behövs mer underlag eller inte, om man har de färdiga lösningarna.
Det finns många lösningar i motionerna och även i reservationerna som kanske kan vara aktuella i det framtida arbetet. Det vill jag definitivt inte utesluta.
Sedan tycker jag definitivt inte att vi ska underskatta de krav som konsumenter och byggherrar, både enskilda och offentliga, ställer på sin byggnad när man beställer den, att den ska vara energieffektiv, och den utvecklingskraft som finns i detta när det gäller att utveckla olika tekniker.
Därför kommer högst sannolikt nyuppförda byggnader att ha betydligt bättre värden än de minimikrav som anges i byggreglerna. Om man ser det generellt ska skärpta energikrav utformas utifrån ett brett underlag.
Då gäller det att man har erfarenheter från befintliga lågenergibyggnader och demonstrationsobjekt. Det pratades förut om frukter i en fruktkorg.
Det gäller att se att det finns ett behov av energibesparing, effektivt resursutnyttjande och inte minst god inomhusmiljö, som också måste finnas med i bilden, så att man inte förlorar på den ena kanten vad man vinner på den andra. Som jag sade i början handlar detta om ett första steg i en process med en kontrollstation 2015. Jag vill återigen trycka på att det är en process som ska tydliggöra de krav som ska gälla 2021.
Precis som vi säger i utskottet kommer många av de frågeställningar som tas upp i motionerna sannolikt att uppmärksammas och kunna tillföras diskussionen fram till 2015.