Gunilla Carlsson (M):
Per Bolund har frågat miljöministern om miljöministern kommer att verka för att regeringens stöd till Världsbankens Clean Technology Fund kvarstår eller om miljöministern kommer att verka för att pengarna i stället förs över till fonder inom FN-systemet. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Sveriges bidrag till CTF har aktualiserats till följd av att USA nyligen meddelade att deras planerade inbetalning till CTF om 400 miljoner US-dollar inte kommer att göras inom nuvarande budgetår, som löper fram till september 2009.
Men jag hoppas att Per Bolund förstår att grunderna för Sveriges utvecklingspolitik generellt, och bidraget till CTF specifikt, inte påverkas av USA:s bidrag. Regeringens stöd till CTF kvarstår. Vi tar våra åtaganden och klimathotet på allvar, och vi är beredda att leverera finansiella resurser. Jag anser att CTF är ett bra instrument för att testa metoder för storskaliga investeringar i klimatvänligare teknik i utvecklingsländer.
CTF kan även katalysera marknader så att tekniken blir hållbar och självförsörjande utan behov av långsiktig subvention. Sverige verkar för att CTF ska leverera snabba resultat med förhoppning om att framgångsrika program under CTF kan tjäna som goda exempel för eventuella framtida tekniksatsningar under FN:s klimatkonvention. Per Bolund påpekar att det svenska bidraget till CTF har finansierats med biståndsmedel. Detta stämmer. Per Bolund menar att det strider mot såväl FN:s klimatkonvention som Kyotoprotokollet och fondens stadgar.
Jag ber att få hänvisa Per Bolund till artikel 11.5 i klimatkonventionen vilken ger oss, och andra länder, möjlighet att bidra med finansiella resurser för genomförandet av konventionen genom bilaterala, regionala och andra multilaterala kanaler. Beslut under FN:s klimatkonvention har regelbundet uppmuntrat både givare och mottagare att använda sig av olika kanaler för att öka utbudet av förmånlig finansiering av klimatåtgärder i utvecklingsländer.
När det gäller det amerikanska bidraget till CTF har USA och andra givare åtagit sig att betala till fonden inom två år. Det besked som har nått oss är att USA:s inbetalning inte kommer att ske under innevarande budgetår. Det hade naturligtvis varit önskvärt om den nytillträdda Obamaadministrationen hade kunnat ge stöd till CTF redan nu. Jag känner mig dock trygg över att administrationen tycks stå fast vid sitt stöd för CTF inom den åtagna tidsperioden. Det bekräftades av USA:s klimatsändebud, Todd Stern, vid klimatkonferensen, U.S.
Climate Action: A Global Economic Perspective , i Washington den 3 mars i år. Fru talman! Per Bolund kritiserar även det svenska bidraget till CTF för att CTF administreras av Världsbanken som Per Bolund beskriver har en dålig historik vad gäller klimat- och energifrågor. Sverige har verkat för att miljö- och klimathänsyn ska ges större plats i Världsbankens verksamhet. Denna prioritering har fått gehör i och med ett nytt ramverk för klimat- och utvecklingsfrågor som antogs i samband med Världsbankens årsmöte i höstas.
Detta ramverk fastslår att banken kommer att investera 1,9 miljarder US-dollar i förnybar energi och energieffektivisering fram till år 2009 samt kraftigt öka satsningar på förnybar energi och andra lågkoldioxidprojekt fram till år 2012. Resurser från CTF blandas med resurser från Världsbanken och de regionala utvecklingsbankerna i landinvesteringsprogram. Därigenom sätter CTF klimatfrågan högt på dagordningen inom dessa institutioner samt också att katalysera investeringar i miljövänlig teknik.
Sverige kommer självklart även i fortsättningen att arbeta för att stärka miljö- och klimathänsynen inom banken. Klimat och miljö är, som bekant, en av regeringens tre prioriteringar inom biståndet. Jag har nyligen själv återvänt från en resa till Bolivia, där jag har sett klimatförändringar på mycket nära håll och vet vad de betyder både för låginkomst- och medelinkomstländer. Fru talman! Mottagarländernas inflytande är starkt inom CTF. Upprättandet av investeringsplaner för CTF-finansiering görs av mottagarlandet självt i samarbete med den relevanta regionala utvecklingsbanken.
Detta arbete stöds av Världsbanken, men det är sedan mottagarlandet och den regionala utvecklingsbanken som vidareutvecklar konkreta projekt under planen. Ökat inflytande från utvecklingsländer var en viktig fråga när Sverige beslutade om medverkan i CTF, och detta var något regeringen verkade för i de inledande diskussionerna om fonden. CTF styrs på ett demokratiskt sätt med en jämn representation från utvecklingsländer och industrialiserade länder i styrelsen, och alla beslut måste fattas enhälligt.
Relevanta NGO:er och FN-organisationer deltar dessutom aktivt i styrelsemötena. Per Bolund antyder att resurser från CTF kan användas för att finansiera kärnkraft, storskalig vattenkraft eller så kallade end-of-pipe - lösningar. Det stämmer inte riktigt. De planer som hittills godkänts i CTF:s styrelse innehåller investeringar i förnybar energi och utveckling av moderna kollektivtrafiksystem i Turkiet, Mexiko och Marocko. Hittills har inget land presenterat förslag om investeringar i fossila bränslen till CTF.
Eventuella ansökningar kommer att bedömas utifrån de strikta kriterier som styrelsen har enats om. Fru talman! CTF ska inte ses som något alternativ till mekanismer som beslutas under FN:s klimatkonvention utan som ett komplement. Det finns för närvarande ingen mekanism för storskalig tekniköverföring inom ramen för klimatkonventionen. Eventuella nya mekanismer som kan upprättas i Köpenhamn kommer inte att vara operationella förrän 2013.
Klimatfrågan är för angelägen, för pressande, för att vi ska kunna vänta till 2013 med att agera. Det krävs insatser redan i dag för att förhindra en ännu allvarligare påverkan på klimatet med förödande konsekvenser för de fattigaste. Jag står fast vid regeringens beslut att leverera resurser för att nu bemöta klimathotet.