KBLab/rixvox huggingface dataset:
Eva-Lena Jansson (S):
Jag vet inte om jag talar för döva öron, men jag försöker tala om vad Migrationsverket ska göra. Det är klart att man kan hänvisa till praktikplatser, ideella organisationer eller den organisation som finns på plats. Ställdalen är en ort utan någon som helst service och med 250-300 asylsökande. Orten har ungefär 450 invånare. Jag lovar att praktikplatser inte växer på träd där, även om det finns många träd i området.
Jag har varit i Stråssa, där det finns ungefär 300 boende och 100 asylsökande. Bussen kanske går varje dag men inte varje helg. Det finns inte heller någon service där. Det byalag som finns där har försökt göra en insats, men när det är stor omsättning klarar man inte av att hantera det själv. Fru talman!
Ljusnarsberg och Lindesberg tar ett stort ansvar. Lindesberg har flyktingmottagning i Vedevåg, Stråssa, Fellingsbro, Gusselby och Storå. Ljusnarsberg har flyktingmottagning i hela sin kommun. Och ABF gör en fantastisk insats för att säkerställa att de asylsökande får någonting att göra. Då måste det vara rimligt att Migrationsverket inte bara kan vara den som sitter och tittar på och bistå med lokaler.
Man kanske måste bistå med personella resurser. Det är därför jag frågar igen: Är inte regeringen beredd att göra någon som helst mer insats? De här kommunerna tar ett fantastiskt stort ansvar och gör en jättebra insats. ABF gör också en bra insats. Migrationsverket jobbar naturligtvis utifrån de förutsättningar de har. De har tuffa förutsättningar. Frågan är om regeringen är beredd att ge dem andra förutsättningar än vad de har i dag.
Det är det jag har försökt få reda på med min interpellation, och jag har ställt frågorna tre gånger. Jag hoppas, fru talman, att Tobias Billström i sitt sista inlägg kan säga något om Migrationsverkets ansvar i den här frågan.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag vill börja med att tacka Lars Mejern Larsson för en viktig interpellation. Förra veckan hade socialförsäkringsutskottet möte med generaldirektören för Migrationsverket. När vi ställde frågor om hur Migrationsverket - Lars Mejern Larsson lyfte frågan här - samverkar med kommuner var svaret inte helt enkelt.
Migrationsverket beskriver, som också Lars Mejern Larsson beskriver, att det kommer många nya flyktingar hela tiden i Sverige, och det är viktigt att ordna boendet. En offentlig upphandling ska göras, men jag vet inte riktigt hur man ska göra den per dygn eftersom det hela tiden kommer nya människor och man inte riktigt vet var man ska placera dem.
Från Socialdemokraternas sida har vi tryckt på att vi skulle vilja se ett tydligare uppdrag för Migrationsverket att stödja kommunerna i arbetet med att stärka mottagningsverksamheten och menar att Migrationsverket bör se över förutsättningarna för hur deras personal kan samverka med det lokala samhället under asylprocessen. Det har vi framfört, och det framför vi i vår motion till riksdagen. Jag tänkte höra ändå hur Tobias Billström ser på den frågan.
Om Migrationsverket inte har den här dialogen och finns med som en part blir det bara kommunerna som får försöka lösa de här frågorna. Vi vet sedan tidigare att kommunerna tar ett stort ansvar. Vi vet också att de som tar störst ansvar i dessa krigstider är grannländerna till Syrien.
Libanon tar emot 752 000 flyktingar, Jordanien härbärgerar över 523 000 och Turkiet har nästan en halv miljon, 500 000, flyktingar. Irak har 192 000 och Egypten 126 000 flyktingar. Det är många i närområdet. Därför är det viktigt att också Sverige kan vara med och bidra.
Min bild är, precis som Lars Mejern Larssons, att våra kommunpolitiker i Örebro län vill ta ett stort ansvar och gör det, men vill ha en bättre dialog med Migrationsverket. Då kan det inte handla om att varje kommunstyrelseordförande ska ha ett enskilt samtal med Migrationsverkets generaldirektör.
Det är mycket smartare om migrationsministern och regeringen i stället ger i uppdrag till Migrationsverket att ha den här dialogen och samverka med kommunerna så att man får till en bra mottagning där både barn och de vuxna får ett bra bemötande och kommunerna får de förutsättningar som de behöver.
Min fråga till statsrådet är: Ska statsrådet fortsätta att hänvisa till Arbetsförmedlingen, eller tänker Migrationsverket ta det ansvar som ligger på den myndigheten? Det räcker inte i att bara hänvisa till att Arbetsförmedlingen har ansvaret för etableringen.
Här pratar vi om flyktingmottagande och om asylmottagande som går i varandra och där Migrationsverket hela tiden är den part som kommunerna ska föra en dialog med. Då håller det inte att bara hänvisa till Arbetsförmedlingen. Det är inte de som finns på de små orterna. Jag skulle vilja ha ett mer utförligt svar från migrationsministern, om det går att få.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag ska upprepa frågan i Lars Mejern Larssons interpellation: Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att förbättra och utveckla samverkan mellan Migrationsverket och de mottagande kommunerna?
Det enda svar jag kan hitta från ministern - någonting som liknar ett svar på själva frågan - är: "Regeringen följer noga utvecklingen inom de frågor Lars Mejern Larsson tar upp." Det kan vara vällovligt att följa utvecklingen, men det är inte det Lars Mejern Larsson efterfrågar. Det är inte det man efterfrågar från Sveriges kommuner, som har att ta ett stort ansvar för flyktingmottagandet runt om i Sverige.
Det är inte det man efterfrågar i de kommuner i Örebro län, bland annat Lindesberg och Ljusnarsberg, som nu försöker få en dialog med Migrationsverket. Jag vill än en gång poängtera, herr talman, att vi socialdemokrater skulle vilja se ett tydligare uppdrag för Migrationsverket att stödja kommunerna i arbetet med att stärka mottagningsverksamheten.
Jag tar det exempel som Migrationsverkets generaldirektör själv tog, där han tillsammans med en kommun hade kommit överens om att man skulle finansiera en tjänst. Men det kan inte vara så att vartenda kommunalråd i Sverige ska behöva göra det egna avtalet med Migrationsverkets generaldirektör.
Det måste ankomma på migrationsministern och regeringen att lägga det uppdraget på Migrationsverket att ha en samverkan med kommunerna för att stärka mottagningsverksamheten och se till att människor som flyr för sitt liv får ett bra mottagande, men också att kommunerna kan göra det på ett så bra sätt som möjligt. Jag tror att det blir bra både för de flyktingmottagande kommunerna och för Sverige som helhet.
Med det, herr talman, hoppas jag att migrationsministern kan besvara den fråga som Lars Mejern Larsson och jag nu har ställt.
Eva-Lena Jansson (S):
En arbetsmarknadspolitisk åtgärd som försöker bidra till att människor som i dag har begränsad förmåga att tala, läsa och skriva svenska får den förmågan och utvecklar den i kombination med teori och praktik tycker jag är bra. Jag förstår inte varför Paula Bieler motsätter sig det. Vill man inte att människor som kommer till Sverige ska få detta? Alla kan inte tala svenska när de kommer hit. Det tror jag att vi vet. Jag förstår inte riktigt detta.
Jag har också förstått att ni inte är för kvotering. Merparten av oss som sitter här i riksdagen är kvoterade. Vi har bestämt oss för att alla 349 inte ska komma från Stockholm. Vi tycker att det är utmärkt att några kommer från Kristianstad, några från Härnösand och några från Örebro. Det tycker vi är bra.
Vi tycker att det är bra att vi representerar hela Sverige, för vi tror inte att det blir bra med bara 349 örebroare även om vi kan vara ganska bra ändå. I det avseendet är vi kvoterade. Vi socialdemokrater införde tidigt, för 20 år sedan, varannan damernas. Vi konstaterar att det alltid finns kompetenta kvinnor och män till platserna.
Men vi kan också konstatera att män har varit kvoterade hela tiden. Man väljer nya män till samma uppdrag, och männen väljer varandra. Därför tycker vi att den här typen av kvotering är viktig för jämställdheten, till exempel inom föräldraförsäkringen. Det är inget konstigt att vi driver de frågorna. Jag förstår inte varför Paula Bieler är nöjd med att det är 75 procent män som företräder hennes partis åsikter i riksdagen.
Men det kan vara så.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag blir förolämpad varje dag när kompetenta kvinnor blir bortkvoterade för att män har valt män. Det är ju detta vi kan se i dag. Vi kan se hur kompetenta kvinnor konsekvent väljs bort till förmån för män.
För mig handlar detta om att det finns lika många kompetenta kvinnor som män, men i dag ser vi att en maktstruktur - det patriarkala samhälle som vi har haft - fortsätter att dominera. Det tar sig uttryck på olika sätt. Vi ser att pengarna följer männen i stegen. Vi kan se att det är fler män som finns där. Det syns också i alla de partier vi har i riksdagen nu. Ni har en man som är partiordförande.
Ni har en vice partiordförande som blir föregången av en annan man, och nu har ni valt en man som partisekreterare efter en annan man. Det är möjligt att ni inte har kompetenta kvinnor för de uppdragen i ert parti, men jag försöker beskriva att det finns en struktur. Den strukturen förhindrar att kvinnor kommer fram. Lika många kompetenta kvinnor som män - då blir det ett bättre samhälle, och politiken blir också bättre!
Eva-Lena Jansson (S):
Jag har inte deltagit i någon interpellationsdebatt sedan före valet 2014. Det som nu är slående är de moderata tappade sugarna. Det är förvånansvärt att man inte tror på människors drivkraft och inte på att människor ska kunna ta sig ut i arbete om de bara får en rimlig förutsättning och inte blir inlåsta i fas 3.
När det gäller systemet med etableringslotsar har ju både Katarina Brännström och Hanif Bali med flera varit med och lyssnat på Riksrevisionen och dess granskning av ett fullständigt horribelt system. Jag tror aldrig att jag har varit med om en så brutal sågning någon gång under mina åtta år i riksdagen som den Riksrevisionen gjorde i sin granskning av etableringslotssystemet. Jag antar att de borgerliga tycker att det var ett väldigt bra system.
Det är viktigt att man tittar på de personer som kommer till Sverige. Men jag har en fråga till både Katarina Brännström och Hanif Bali utifrån personers utbildningsbakgrund: Är det bara låglönejobb som ska lösa arbetslösheten för personer som kommer till Sverige? Är det bara tillbakapressade löner och sänkta skatter som skapar jobb?
Tidigare arbetsmarknadsminister Elisabeth Svantesson sa: Det är inte politiker som skapar jobb. Politiker skapar förutsättningar för jobb. En sak som man kan göra är att se till att människor kan ta lediga jobb. Om man satsar på utbildning och investering i människor, då skapar man också förutsättningar för att de ska kunna ta de jobb som redan finns. Att låsa in människor i fas 3 och bara säga att de ska ha låga löner löser ingenting.
Så svara gärna på frågan: Hur blir det fler jobb genom att ni sänker lönerna?
Eva-Lena Jansson (S):
Till Hanif Bali vill jag säga att det var Katarina Brännström som sa att regeringen inte vill ha låglönejobb, alltså skapa en låglönejobbsmarknad. Som jag uppfattade det handlar det om helt andra löner än de som Hanif Bali nämnde. Vi talar inte om kollektivavtalslöner. Om man hela tiden sätter press och ska sänka lönerna, för det är det som den borgerliga politiken har handlat om, får man en helt annan lönesituation.
Sedan vill jag säga följande till Katarina Brännström: Om Katarina Brännström efter åtta år inte har förstått skillnaden mellan plusjobb och fas 3 - läs på! Plusjobben innebar kollektivavtalsenlig lön. Du hade semester och möjlighet att få ett riktigt jobb. Fas 3 är en passiv förvaring där du kan ha socialbidrag och lägsta a-kassa. Det är inte alls samma sak.
Det trodde jag att Katarina Brännström visste, för hon har suttit i arbetsmarknadsutskottet tidigare. Det som blir tydligt i den här debatten är att man inte tror på människors inneboende kraft. Man tror inte på deras förmåga. Dessutom kritiserar man att vi har en regering som har ambitionen att få människor i jobb inom två år. Vad är Moderaternas ambition? Är det tre år, fyra år, fem år eller kanske åtta år?
Jag har ingen aning, men tydligen har de inte ambitionen att människor ska komma i jobb inom två år. Att tro att människor, som tagit sig till Sverige från svåra situationer, inte har kraft och förmåga, och dessutom tro att alla är lågutbildade, är att göra det väldigt dystert för sig.
Eva-Lena Jansson (S):
Christian Holm är kanske ny i arbetsmarknadsutskottet, men han är inte ny i riksdagen. Han lär känna till att det har funnits massor av olika anställningsformer där man kan få stöd via Arbetsförmedlingen. Han var med vid debatten nyss där man redogjorde att visstidsanställd, det kan man vara upp till fem år. Då är frågan: Vad är behovet av att förlänga provanställning? Hur många fler jobb blir det för att man förlänger provanställning från sex till tolv månader?
Det måste ju Christian Holm ha gjort någon uträkning på. Varför skulle det bli fler jobb för att de anställda blir otryggare och arbetsgivarna har lättare att säga upp dem? Kan Christian Holm redogöra för den undersökningen? Jag kan inte se några evidens över huvud taget i den här frågan.
Eva-Lena Jansson (S):
Det stämmer som Christian Holm säger att jag har ett fackligt perspektiv. Jag har den bakgrunden. Därför vet jag också skillnad på de olika anställningsformerna, och jag vet hur arbetsmarknaden fungerar med trygga och otrygga anställningar. Min fråga till Christian Holm gällde hur många fler jobb det blir på grund av att de som jobbar blir otryggare. Varför skulle det skapa fler jobb om man förlängde provanställningen från sex till tolv månader?
Skulle arbetsgivaren få ökat behov av att anställa för att han lättare skulle kunna göra sig av med någon som jobbat längre på en arbetsplats? Detta har inte Christian Holm kunnat svara på. Det finns inget bevis för det han säger heller. Det enda som händer är att man flyttar ännu mer makt till arbetsgivaren och gör de anställda otryggare. Då kan väl Christian Holm säga att det är just detta som är avsikten, att ge arbetsgivarna mer makt. Var tydlig med det, då!
Jag vill inte det, men ni vill det. Var tydliga med era avsikter i stället för att stå och låtsas som om det ger jobb.
Eva-Lena Jansson (S):
Med anledning av interpellationen vill jag säga någonting om det här med arbetsgivaravgifter för unga. Den frågan har diskuterats en hel del, bland annat i arbetsmarknadsutskottet där jag sitter. Man föreslår nu normaliserade arbetsgivaravgifter för dem under 26 år, det vill säga att man behåller arbetsgivaravgiften på samma nivå. Erik Andersson måste svara på vad som händer med de företag som har anställda som fyller år.
Anser Erik Andersson att det är en chock för de företagen att unga fyller år? Man blir ju äldre så småningom. Det tycker vi är positivt. Då passerar man den här gränsen för arbetsgivaravgifter. I mitt län, Örebro län, finns det 15 000 ungdomar mellan 18 och 24 år. Av dem är 1 500 inskrivna på Arbetsförmedlingen. Erik Andersson borde berätta varför han då tycker att vi ska finansiera arbetsgivare som redan har andra anställda.
Vi kan konstatera att de ungdomar som är långtidsarbetslösa ofta saknar utbildning. De får inte jobb. De har varit långtidsarbetslösa trots den nedsatta arbetsgivaravgiften. När det gäller RUT tänkte jag fråga Erik Andersson om han känner många enskilda personer som köper RUT-tjänster för över 25 000 kronor per år. Är det en stor målgrupp som köper dessa tjänster för över 25 000?
Det skulle vara intressant att veta, eftersom han hävdar att det kommer att försvinna en massa jobb om de som köper för över 25 000 ska betala hela tjänsten själva i stället för att få bidrag. Det är en bidragspolitik som han beskriver. Jag tycker att Moderaterna också ska försöka förklara och försvara varför man gör det.
Går man på Niklas Wykmans resonemang om fakta och statistik kan man fråga sig vad den ökade sjukskrivningstakten i dag beror på. Vi ser ju att sjukskrivningarna ökar i Sverige, framför allt bland kvinnor. Poängen med den förändrade sjukförsäkringen och jobbskatteavdraget var att fler skulle jobba. Nu ser vi att fler unga blir sjuka. Hänger det också ihop med jobbskatteavdraget, menar Niklas Wykman?
Niklas Wykman försöker ju empiriskt visa att vissa saker får effekt. Hela gruppen omfattas ju inte. Sjuka och arbetslösa fick inte del av jobbskatteavdraget. Ändå ökar sjukskrivningarna. Det vore bra om Niklas Wykman försökte använda sin statistik på mer än ett kreativt sätt.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag har hittills aldrig träffat en enda arbetsgivare som anställer en person mer än vad man behöver i sitt företag eller i sin verksamhet. Man anställer precis så många som behövs. Det finns vissa branscher som mer eller mindre har satt i system att bara ha unga anställda.
Då måste man ställa sig frågan: Är det relevant att ge bidrag till företag som redan har unga anställda, som de uppenbarligen behöver? Eller är det relevant att se på hur man ska lösa ungdomsarbetslösheten? Vilka är det som är arbetslösa i dag? De ungdomar som är arbetslösa i dag är de som inte har lyckats gå igenom gymnasieutbildningen. Efter åtta år av borgerlig politik måste man också börja ta ansvar för den frågan.
Då kan man välja att fortsätta att ensidigt ge pengar till företag som redan har unga anställda, eller så investerar man i de unga som finns. När det gäller RUT vet vi att det har förekommit fusk. Vi vet också att det var kända moderater i den här staden som trots införandet av RUT-avdrag fortsatte att köpa tjänsten svart tills de uppmärksammades i medierna. Det var en familj med en inkomst på 150 000 i månaden.
Den ena var kommunalråd - det kallas väl borgarråd här i Stockholm. Den andra var EU-parlamentariker. Det visar att det finns ett behov av att köpa tjänsterna, men frågan är hur mycket man ska ge i subvention och bidrag i fråga om de här tjänsterna. Det är det som jag ifrågasätter.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag har tagit del av interpellationen och av svaret, och jag hade inte tänkt lägga mig i debatten. Jag måste dock ställa några frågor till Hans Rothenberg och Margareta Cederfelt. Vi har i Sverige under åtta års tid haft en moderat utrikesminister som heter Carl Bildt. Kina och Taiwan har funnits under hela den tiden. Jag undrar alltså om det är först nu ni har sett situationen.
Varför har ni inte ställt frågan till Carl Bildt tidigare? Är det så att ni känner att det är först nu man skulle kunna bedriva en annan typ av utrikespolitik? Varför ett så sent uppvaknande - vad har ni gjort under åtta års tid?
Eva-Lena Jansson (S):
Paula Bieler svarade inte på frågan om vad hon skulle göra med de människor som redan är här, som har fått uppehållstillstånd. Om man har fått uppehållstillstånd i Sverige tycker vi att det är rimligt att om man är en barnfamilj ska man inte bo på gatan, man ska inte bo under en gran, utan det är rimligt att man får en bostad att bo i. Då är det också viktigt att vi har ett bostadsbyggande som gör det möjligt att inte ställa människor mot varandra. Det är viktigt att vi har integrationsinsatser som gör att de här människorna kommer ut i arbete och kan vara med och bidra till att bygga Sverige starkt.
Om man tar bort de pengarna - som ni gör i er budget - finns ju inte de insatserna kvar. Då låtsas ni att det liksom är tomt i Sverige, att det inte finns några människor här som behöver ha de insatserna. Men det är ohederlig politik. Er budget är en hittepåbudget, och då förstår jag att ni väljer att rösta på Moderaternas, för de har åtminstone förhållit sig till hur Sverige och verkligheten ser ut.
För er som riksdagsparti på er andra mandatperiod borde det vara rimligt att ta ansvar för de människor som är här. Men det vill ni inte göra, för ni vill inte att de ska vara här. Det är väldigt tydligt med er politik.
Eva-Lena Jansson (S):
Christian Holm Barenfeld argumenterar mot en årlig lönekartläggning för att det skulle innebära administrativa uppgifter för företagen. Men precis som jag sa och som Finansförbundet säger tappar man kompetens under de tre åren, kompetens som försvinner. Jag är ganska säker på att man betalar ut lön årligen - till och med varje månad - till alla arbetstagare. Man gör säkert även arbetsmiljöplaner på företag som har färre anställda.
Fortsätter man att jobba kontinuerligt med dessa frågor blir man bättre på det. Jag tror att alla arbetsgivare behöver utvecklas. Jag kan inte se att jämställdheten skulle vara mindre viktig bara för att man har färre än 25 anställda.
Eva-Lena Jansson (S):
Precis som jag redogjorde för handlar det inte om ökade kostnader utan om att bli effektivare i det arbete man gör. Är man effektiv minskar man kostnaden. Det trodde jag att Christian Holm Barenfeld också var medveten om. För att referera Ledarna: Skillnaden har varit ganska stabil i många år och tenderar möjligen att öka snarare än att minska. Ledarna representerar chefer som ser att de osakliga löneskillnaderna ökar.
Ni vill inte göra någonting åt det och hänvisar till att det är enklare för arbetsgivarna att bara få göra det här vart tredje år. Detta tror jag inte på. Jag tror att man blir effektivare och bättre med årliga lönekartläggningar. Framför allt ser man till att ta till vara kompetens och blir en attraktiv arbetsgivare. Och blir man en attraktiv arbetsgivare har man alla möjligheter i världen att tjäna mer pengar och göra större vinster. Därmed går det bättre för företagarna.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag vet inte om oppositionen lyssnar dåligt på mig, men jag har försökt beskriva argumentationen. Varför tror jag och vi i utskottet att det är viktigt att göra detta varje år? Jo, det är för att vi tror att det blir ett effektivare arbete och att det blir enklare för arbetsgivarna att genomföra det här tillsammans med den fackliga organisationen. Framför allt är det ett uttryck för en politisk vilja. Vi vill ha ett jämställt samhälle utan osakliga löneskillnader. Vår uppfattning om årliga lönekartläggningar är vi ganska brett överens om.
Till och med Centerkvinnorna skrev ju under en debattartikel den 8 mars i år om vikten av årliga lönekartläggningar för företag med fler än tio anställda. Jag tror att vi har ett ganska brett politiskt stöd i den här frågan.
Eva-Lena Jansson (S):
Som jag redan beskrivit: Arbetsgivarna kommer att bli effektivare. Man kommer att se att man diskriminerar och har ojämställda löner och vilja göra någonting åt det. Jag tror att detta är en viktig åtgärd. Om man gör det vart tredje år kommer man kanske inte att vara medveten om det och kommer dessutom att kunna upprätthålla osakliga löneskillnader som man inte ser om man inte gör det varje år. Jag tror på vanans makt också när det gäller att åstadkomma förändringar. Om man fattar politiska beslut och vill åstadkomma förändringar har jag och Centerkvinnorna samma argumentation.
Vi vill ha ett jämställt samhälle och upprätta det genom att bland annat införa årliga lönekartläggningar. Vi tror att det påverkar diskussionen på arbetsplatsen om just löneskillnaderna. Om man kan se att World Economic Forum visar att Island har minskat sin löneskillnad medan Sverige inte alls har gjort det i samma omfattning tycker jag att man ska ta de signalerna på allvar. Vad blir resultatet om vi inte gör det? Det kanske går ännu långsammare.
Annika Qarlsson är svaret skyldig om vad som händer om vi inte gör det.
Eva-Lena Jansson (S):
I både betänkandet och propositionen framgår det tydligt att arbetsgivaren ska göra det tillsammans med arbetstagarorganisationerna. Det är där man kommer överens om hur det ska ske. Jag har inte sett någon som helst kritik från till exempel Lagrådet att det skulle påverka den personliga integriteten. Jag ser inte att den risken finns. I så fall skulle den risken finnas även i företag med över 25 anställda.
Då får Désirée Pethrus svara på varför den risken skulle vara mindre i det sammanhanget.