KBLab/rixvox huggingface dataset:
Gustav Nilsson (M):
Vad gäller sfi är tillgången till en bra svenskutbildning en hörnsten för att man ska kunna få en bra etablering i samhället. Sedan finns det anledning att ställa en del frågor kring sfi - det kan vi nog vara överens om - och hur den fungerar. Samtidigt vet vi att det finns uttalat i skollagen att hänsyn ska tas till den enskildes behov och att man ska kunna kombinera studier i svenska med praktik och andra utbildningar.
Det är väldigt viktigt, men så kanske inte sker överallt i vårt land i dag. Jag tror att det är viktigt att man kan kombinera sfi med arbete eller praktik. Där kan vi nog vara överens om att det kan behövas mer individuella lösningar, att man anpassar utbildningen till den enskilde individen. Så tror jag att den här utbildningen kan bli bättre.
Regeringen har satsat pengar för att förbättra kvaliteten på sfi. Vad gäller utredningen är målet att anpassa utbildningen till den enskilde individen och att man ska kunna upphandla sfi-tjänster av även andra aktörer.
Utredningen är inte klar med sitt arbete än, utan det kommer ett slutförslag senast den 1 oktober i år. Vi får se vilka förslag som kommer. Men helt klart finns det en del att göra när det gäller utbildning i svenska för dem som kommer till vårt land. Vi får ta en debatt när förslaget kommer. Att det finns en del att förändra och förbättra inom sfi är vi nog överens om.
Gustav Nilsson (M):
Etableringsreformen var en väldigt viktig reform, en av de största reformerna nästan i modern tid vad gäller integrationsfrågor. Det ska vi komma ihåg. I en så stor och omfattande reform finns det naturligtvis en del att förändra, och det gör regeringen. Man har förbättrat den, och man ser över hur den fungerar.
Statskontoret har utrett hur etableringsreformen har fallit ut, och Stockholms universitet har en utredning om detta som pågår och alltså ännu inte är klar. Man kan säga att etableringsreformen fortfarande är under ett uppbyggnadsskede. Jag kan gärna hålla med om att det finns en del övrigt att önska, men i grunden är reformen riktig.
Man ska korta handläggningstiderna för att se till att de som kommer till vårt land snabbare får möjlighet att få kontakt med det svenska samhället och snabbast möjligt kommer ut i arbetslivet och in i den svenska gemenskapen. Här återstår ett arbete att göra. Etableringsreformens syfte är bra. Reformen ska ses över och utvärderas kontinuerligt. Arbetsförmedlingen har huvudansvaret i dag, och kommunerna har sin roll.
Länsstyrelsen har regionalt att se till att det fungerar när det gäller boende så att man får bostäder. Det är alltså många aktörer inblandade. Arbetsförmedlingen anlitar redan i dag kompletterande aktörer på olika sätt - etableringslotsar och andra. Det här är en stor fråga och en fråga som ställs under debatt, och den debatten välkomnar jag.
Gustav Nilsson (M):
Vad gäller olika stöd till personer med funktionsnedsättningar har alliansregeringen gjort betydande insatser inom en rad olika områden. Man har bland annat ökat stödet till Samhall under de senaste åren, ökat stödet till arbetsgivare som anpassar arbetsplatsen så att personer med funktionsnedsättning får en rimlig chans och större möjligheter att börja jobba.
Lönebidragen har förbättrats för att kompensera arbetsgivaren för den nedsättning av arbetsförmågan som individen kan ha. Jag vill också nämna den så kallade FunkA-utredningen, ett initiativ som regeringen tog. Den utredningen har remissbehandlats och fått ett mycket positivt mottagande från nästan alla.
Om de förslagen blir verklighet kommer personer med funktionsnedsättning att få ännu bättre möjligheter, bättre levnadsvillkor och större chanser att få ett arbete. Mycket är gjort, men det återstår naturligtvis mycket mer att göra för den här stora gruppen människor. Det gäller att kunna se möjligheterna, inte problemen.
Förutom alla de stödformer som finns tror jag att det är viktigt att förändra attityder. Det handlar mycket om det, att se alla möjligheter som finns. Även om det har skett en liten förbättring, eftersom fler arbetsgivare anställer människor med funktionsnedsättning, finns det mycket att göra. Det är många privata arbetsgivare, ofta småföretag, som anställer personer med funktionsnedsättningar.
Stat, kommuner och landsting måste bli mycket bättre på det här området. Personer med funktionsnedsättning är en viktig resurs för framtiden, när vi nu talar om att det finns ett stort behov av arbetskraft under kommande år för att kunna klara framtida välfärd. Det finns stöd och bidrag i olika former, och det finns många insatser man kan göra på olika sätt.
Förekommer det missbruk i något eller några fall, så att man missbrukar möjligheten att exempelvis använda lönebidrag, ska det naturligtvis beivras. Arbetsförmedlingen har där en viktig roll. De ska först och främst se till behovet av lönebidrag och bedöma nedsättningen av arbetsförmågan. De ska också kontrollera att reglerna följs.
Följs de inte ska man naturligtvis se över detta och vidta lämpliga åtgärder. Det får inte ske något missbruk - det kan vi nog vara överens om. Människor med funktionsnedsättning måste ges en rimlig chans att komma in på arbetsmarknaden. Lönebidragen är en viktig del för att underlätta detta. Människor med funktionsnedsättning ska ses som en resurs och inte som ett problem.
Gustav Nilsson (M):
I dagarna lämnar många stolta studenter landets gymnasieskolor för att sedan ge sig vidare ut i vuxenlivet. Vissa ungdomar kommer att påbörja vidare studier redan till hösten medan andra kommer att söka sig till arbetsmarknaden. Många ungdomar känner oro inför framtiden och undrar om de ska lyckas få något jobb eller om de ska hamna i arbetslöshet. Det är viktigt att inte skrämma bort framtidsdrömmarna, framtidstankarna och visionerna från ungdomar som söker jobb.
Ibland sägs det att en hel generation kan gå förlorad, vilket är ett felaktigt påstående. Många ungdomar får relativt snabbt ett arbete. Långtidsarbetslösheten bland ungdomar i Sverige är den lägsta i Europa. För oss moderater och för Alliansen är det viktigt att se till att skolan förbereder eleverna för en anställning och att trösklarna mellan studier och arbetsmarknad är låga, till exempel genom att vi kopplar ihop skola och arbetsliv genom ett utbyggt lärlingssystem.
Här har kommuner, näringsliv och fackliga organisationer en mycket viktig roll. För en del ungdomar är vägen till jobb lång och krokig. Svårast har den som har gått ut gymnasiet utan fullständiga betyg. Att inte ha fullgjort sin utbildning minskar chanserna att få ett arbete, då många arbetsgivare ser en fullgjord gymnasieutbildning som ett minimikrav.
Förutom satsningen på att återupprätta kunskapsskolan är det viktigt att med olika medel få unga utan fullständiga betyg på arbetsmarknaden tillbaka till studier. Det är den vägen man måste gå. Regeringens folkhögskolesatsning innebär exempelvis att arbetslösa ungdomar under 25 år som saknar slutbetyg från grund- eller gymnasieskolan med studiemedel kan ta del av insatserna från första dagen i arbetslöshet.
Det handlar även om att sänka trösklarna in på arbetsmarknaden för unga genom att göra det enklare och billigare för företagen att anställa ungdomar. Genom satsningen på halverade arbetsgivaravgifter för unga och sänkt restaurangmoms ser vi nu att allt fler företagare välkomnar ungdomar till arbetsplatser runt om i landet.
Svenskt Näringsliv har presenterat en undersökning som visar att fyra av tio företag har fler unga anställda tack vare sänkt arbetsgivaravgift, och satsningen på halverad restaurangmoms har lett till 6 000 nya arbetstillfällen i Sverige, enligt branschorganisationen Visita. Siffrorna talar sitt tydliga språk. Våra reformer har haft effekt.
I det läget är det fel väg som Socialdemokraterna och Patrik Björck vill gå när man lägger fram förslag som gör det dubbelt så dyrt att anställa ungdomar. Det är mycket anmärkningsvärt. Vårt mål är att fler unga ska få ett jobb efter studentexamen eller fortsätta med högre studier om det är det vägval man som ung gör efter sin examen.
I dessa examenstider tror jag att det är viktigt att vi visar på de möjligheter som finns till fortsatt utbildning eller jobb, att vi förmedlar den framtidsbilden i stället för det mörker som oppositionen sprider.
Gustav Nilsson (M):
För att rusta ungdomar för framtida jobb har regeringen gjort omfattande insatser både inom utbildningsområdet och inom arbetsmarknadspolitiken. En del har redovisats här i dag, och jag vill gärna poängtera satsningen på lärlingsutbildningen. Det är viktigt att vi kopplar ihop skola och arbetsliv. Det är ett system som fanns tidigare.
Här har vi mycket att lära av Tyskland och Danmark, och det är viktigt att vi nu återupprättar just lärlingsutbildningen i Sverige. Jag tror också att det är viktigt att vi ute i kommunerna skräddarsyr utbildningar och jobbar tillsammans med lokala företag så att fler ungdomar får chansen att komma in och ta ett första steg på arbetsmarknaden. Har man bara tagit det första steget blir det ofta fler. Det vet vi.
Trepartssamtal och yrkesintroduktionssamtal är oerhört viktiga. Arbetsgivare, fack och staten är tre parter som gemensamt strävar efter att få fler unga i arbete. Det är viktigt att processen fortsätter och att denna samverkan resulterar i fler jobb. Regeringen har genomfört viktiga reformer för att fler ungdomar ska få jobb. Sju av tio ungdomar får arbete inom fem månader.
Fler måste vara delaktiga. Parterna på arbetsmarknaden och arbetsgivarna måste på olika sätt bidra. Här är det viktigt att man som arbetsgivare ser till framtida rekryteringsbehov. Det gäller såväl privata som offentliga arbetsgivare. När ungdomar knackar på dörren till arbetsmarknaden är det inte läge att bomma igen genom att göra det dyrare och försvåra för ungdomar att få en chans på arbetsmarknaden.
Det gäller att fortsätta att sänka trösklar och att underlätta de ungas inträde på arbetsmarknaden. Patrik Björck talade om aktivitetsförbud. Det finns inte. Om det finns ett behov går det att få hjälp, stöd och uppbackning från första dagen. Men det är fel att låsa in ungdomar direkt i en åtgärd om det är möjligt för dem att ta egna initiativ för att få ett jobb.
Gustav Nilsson (M):
Som framgår av svaret på interpellationen är en av regeringens viktigaste uppgifter att bekämpa ungdomsarbetslösheten. Många viktiga insatser görs inom arbetsmarknadsområdet. Det har vi hört en hel del om i tidigare interpellationsdebatter i dag. Sommarjobb kan vara ett första steg till ett fast jobb i framtiden, och därför är sommarjobben viktiga. Jag tror att vi är överens om det.
Utöver de insatser som staten gör måste också kommuner och landsting uppmanas att arbeta systematiskt med sin kompetensförsörjning, exempelvis genom att göra riktade satsningar mot sommarjobbande ungdomar, nyutexaminerade akademiker med flera. Sommarjobb kan vara det första steget in på arbetsmarknaden. Det ger erfarenhet och kunskap.
Det gör att man kan bygga nätverk och goda kontakter. Med tanke på det stora rekryteringsbehovet inom kommuner och landsting, som SKL har bekräftat, tycker jag att kommuner och landsting måste vara än mer aktiva. Många kommuner och landsting är det, men fler kan säkert bli mycket mer aktiva. Sveriges Kommuner och Landsting talar i sin rekryteringsprognos om att det behövs 420 000 nya medarbetare inom välfärdssektorn fram till 2020.
Mot den bakgrunden måste kommuner och landsting vara mer aktiva i sitt rekryteringsarbete. Det tror jag att vi kan vara överens om. Vi kan också konstatera att för dem som i framtiden vill arbeta inom ett omvårdnadsyrke eller ett pedagogiskt yrke finns det väldigt goda möjligheter. Det kommer att finnas brist på lärare, förskollärare, vårdpersonal med flera.
Staten, självklart, men också kommuner och landsting har en gemensam uppgift att se till att klara av kompetensförsörjningen för att vi ska klara allt arbete som måste ske inom välfärdssektorn i framtiden med tanke på en åldrande befolkning och så vidare. Ett sommarjobb kan vara första steget in på arbetsmarknaden, ett steg som kan följas av flera. Det kan också ge ett fast jobb i framtiden. Därför är det viktigt.
Men jag vill gärna betona att kommunerna - många kommuner och landsting är duktiga - själva måste vara delaktiga i detta. Även staten kan på olika sätt underlätta för fler unga att få jobb.
Gustav Nilsson (M):
Olika former av stöd inom arbetsmarknadspolitiken är viktiga för att personer med funktionsnedsättning ska få en större chans och bättre möjligheter att få in en fot på arbetsmarknaden. Lönebidragen är viktiga för att kompensera arbetsgivaren för den nedsättning av arbetsförmågan som individen kan ha. Det finns stöd som arbetsgivaren kan få för att anpassa arbetsplatser, stöd till personligt biträde med mera.
Regeringen har förbättrat stödformer och infört nya typer av stöd för att personer med funktionsnedsättningar ska få bättre möjligheter att få ett arbete, känna större delaktighet och få bättre levnadsvillkor. Det gäller att se möjligheterna, inte problemen. Det gäller att förändra attityder och se vad personer kan bidra med i arbetslivet. Vi måste jobba på många olika sätt för att personer med funktionsnedsättningar ska känna större delaktighet i samhället.
Anställning med lönebidrag är avsedd för personer med nedsatt arbetsförmåga som bedöms i bästa fall kunna öka gradvis. Därför ska Arbetsförmedlingen och arbetsgivaren komma överens om olika former av utvecklingsinsatser. Bidragets storlek beror på hur mycket som arbetsförmågan är nedsatt. Det finns också ett särskilt anställningsstöd.
I arbetet med att hjälpa människor som står långt från arbetsmarknaden behövs självfallet den mångfald av åtgärder som Arbetsförmedlingen har att arbeta med och också har ett ansvar för. Det finns regler och instruktioner. Följer man dessa ska inte exempelvis ett överutnyttjande av stöd kunna ske. Det ska finnas en tydlig styrning och en hantering av de olika kontrollmekanismerna så att missbruk inte sker.
Arbetsförmedlingen har ett ansvar för bedömning av insatserna och storleken på dessa, och man har också ett ansvar för kontroll och uppföljning av att reglerna för stödinsatser följs. Sker det missbruk och överutnyttjande ska det beivras. Missbruk skadar i förlängningen den svenska modellen och välfärdspolitiken och missgynnar dem i samhället som bäst behöver olika stödinsatser.
Av statsrådets svar på interpellation framgår att fusk och överutnyttjande av de arbetsmarknadspolitiska stöden aldrig kan accepteras. Det framgår också vilka ytterligare åtgärder som ska vidtas för att undvika missbruk och osund konkurrens. Det är viktigt att lönestöden används på det sätt som de är avsedda att användas. Något annat ska aldrig accepteras, herr talman.
Gustav Nilsson (M):
Vi har alla kunnat ta del av Sveriges Kvinnolobbys rapport. I rapporten går man, till skillnad från tidigare år, igenom alla delar av budgetpropositionen. Jag tycker att det är viktigt att det presenteras rapporter i ett aktuellt och viktigt ämne, och det är positivt med insatser som bidrar till ökad jämställdhet. Det är viktigt att man i budgetskrivningar och på annat sätt beskriver det jämställdhetsarbete som pågår.
Att Svensk Kvinnolobby även denna gång har engagerat sig hoppas jag på något sätt kan bidra till debatt i en viktig fråga. Däremot ställer jag mig frågande till många av slutsatserna i Svensk Kvinnolobbys rapport. Man skriver att det saknas kunskap alternativt vilja för att aktivt jobba med att jämställdhetsintegrera ett stort politiskt område. Jag tror inte att det brister i engagemang.
Jag tycker att regeringen gör mycket värdefulla insatser på detta område. Där delar jag absolut inte den slutsats som Svensk Kvinnolobby drar. Det är viktigt att Sveriges Kvinnolobby inte glömmer den nya tidens valmöjligheter och att enskilda individer - män och kvinnor - fritt kan välja på lika villkor. Man kan välja sin husläkare.
Om man inte kan få sin operation genomförd i tid i sitt hemlandsting kan man välja ett annat landsting eller få vård på annat sätt. Det är alltså viktigt med de valfrihetsreformer som regeringen har genomfört, och man kan göra val oavsett kön. Därför är regeringens fortsatta arbete med fokus på tillgänglighet och tillgång till en god hälso- och sjukvård för alla viktigt.
En väl fungerande hälso- och sjukvård med ett jämställdhetsperspektiv är viktigt för vården, för vårdpersonalens arbetssituation och för vårdyrkenas attraktionskraft. Mot bakgrund av detta har regeringen genomfört kraftfulla reformer och satsningar. Det är viktigt att ta del av rapporter som lyfter fram viktiga frågor.
Men man får inte heller blunda för andra rapporter och studier som visar exempelvis på att ökad valfrihet förbättrar kvinnors möjligheter i vården och även i vårdarbetet. De kan bättre påverka arbetstider och förbättra sin arbetssituation och arbetsmiljö. Regeringens politik gynnar patienten oavsett kön. Det visar också Öppna jämförelser som diskuterades här tidigare.
Det som vi kallar jämlik hälsa har utvecklats positivt. Enligt SKL:s mätningar och kvalitetsindex har medborgarna blivit alltmer nöjda med sjukvården under Alliansens regeringsperiod. Mycket är gjort, men självklart återstår mycket mer att göra för att vi ska få en än mer jämställd vård och mindre regionala skillnader i vården.
Här tycker jag att det är viktigt att lyfta fram landstingens roll som många gånger måste känna större engagemang och också ta sitt ansvar för en bättre och mer jämställd vård.
Gustav Nilsson (M):
Jag tycker att det är bra att många deltar i denna intressanta debatt. Först ska jag vända mig till Hillevi Larsson. Antalet högskoleplatser har inte minskat. Tvärtom har vi fler högskoleplatser i dag än tidigare. Yrkeshögskolan har byggts ut, det finns komvuxplatser, och folkhögskolesatsningar är en viktig del för att grundskoleelever och gymnasieelever ska kunna komplettera sina betyg. Raimo Pärssinen tog upp frågan om att man ska kunna ha personal inom exempelvis äldreomsorgen.
Jag antar att han då menade outbildad personal. Visst kan man ha outbildad personal till vissa serviceuppgifter och lite enklare uppgifter. Men det är mycket allvarligt om han tror att man kan byta ut yrkesutbildad vårdpersonal mot människor som inte har den kompetensen. Vi ska ha respekt för de olika kompetenser och yrkesutbildningar som vi har i vårt samhälle. Jasenko Omanovic tog upp frågan om utförsäkring.
Det är inte så att någon människa lämnas vind för våg. Enligt aktuella uppgifter får 10 procent av dem som har kommit fram till den sista tidsgränsen arbete, 45 procent finns i utbildning inom Arbetsförmedlingen och får förhoppningsvis jobb i förlängningen, och 45 procent går tillbaka till sjukskrivning. Det är en bra modell som vi har.
Det är ett av de bästa socialförsäkringssystemen i världen på det sättet att arbetsförmågan prövas. Kan man inte arbeta får man gå tillbaka till sjukskrivning eller kanske bli pensionerad. När det gäller det som Patrik Björck sade bedömer Konjunkturinstitutet att jobbskatteavdraget skulle ge ungefär 100 000 nya jobb. Det är deras bedömning. Sedan är det så att ni har sagt ja till alla jobbskatteavdrag. Först säger ni nej, och sedan säger ni ja.
När det gäller det femte jobbskatteavdraget har ni strulat till det ordentligt eftersom det innebär att det fattas 11 miljarder som ni inte kan finansiera. Ni har alltså ett budgethål. Det är intressant och mycket anmärkningsvärt. Det är inte så man gör en budget. Man måste ha ansvar för ekonomin och för finanserna.
Gustav Nilsson (M):
Till föregående talare vill jag gärna säga att det i regleringsbrevet för 2014 betonas att Arbetsförmedlingens arbete med arbetsgivarkontakter ska stärkas, dels för att de personer som bör hitta sig ett arbete ska göra det, dels för att underlätta för arbetsgivaren att hitta rätt arbetskraft, eftersom man är i behov av att rekrytera. Det här är en viktig uppgift för Arbetsförmedlingen.
Man gör i dag bra insatser, men man får kanske också tänka nytt och förändra sina metoder. Vad gäller småföretagen behövs det måhända mer av uppsökande verksamhet, alltså att man tar kontakt, besöker företagen, jobbar lite okonventionellt och inte bara har möten i Arbetsförmedlingens lokaler.
En småföretagare har många gånger fullt upp i sitt dagliga värv med att vara lite av en alltiallo, kanske såväl vd som kamrer och inköpare. Man har många arbetsuppgifter och hinner kanske inte alltid med att följa vad som händer på arbetsmarknaden och ha kontroll på allt stöd, all handledning och alla insatser som man kan få del av.
Jag tror att det är viktigt att Arbetsförmedlingen bedriver mer uppsökande verksamhet just vad gäller småföretagarna. Det sker säkert också, men i en omfattning som är svår att bedöma. Det varierar kanske från arbetsförmedling till arbetsförmedling. Enligt utvärderingarna är de allra flesta nöjda med de kontakter de har, men inget är så bra att det inte kan bli bättre.
Det är viktigt att det här följs upp och utvärderas i den översyn av Arbetsförmedlingen som ska ske. Det finns alltså en klar strategi för Arbetsförmedlingen att jobba med det här. Det betonas tydligt i regleringsbrevet. Det är viktigt att man följer detta, och det är viktiga insatser som måste göras, både för arbetstagaren som söker jobb och för arbetsgivaren som vill ha kompetent och bra arbetskraft.
Gustav Nilsson (M):
Bara för att man har blivit äldre är det inte per automatik så att kommunens politiker och tjänstemän vet bättre vilken hjälp man behöver. Lennart Axelsson talar i sin interpellation om att kommuner ska tvingas att privatisera äldreomsorgen. Den frågeställningen är ytterst märklig. Privatisering innebär egentligen att man överför något samhälleligt i privat ägo. Men det handlar inte om det.
När det gäller landstingen finns det i dag en lag som inom primärvården innebär att man måste införa LOV. Inom offentlig skattefinansierad vård tillåter vi att privata läkare och andra aktörer får möjlighet att utföra vården. Det har inneburit en förbättring, och vi har fler vårdcentraler i dag. Vi har en hög kvalitet, och de som väljer en privat aktör är mer nöjda.
Det är därför viktigt med denna mångfald. Vill man vara kvar hos landstingets vårdcentral kan man självklart vara det, men valfriheten finns. Det är inget tvång att välja heller, för den delen, och man kan välja om. Ordet privatisering är fel ord i sammanhanget. Vi vill alla ha en offentlig skattefinansierad vård. Sedan tycker vi från Alliansens sida att det är bra om det finns en mångfald av utförare.
Jag vill återkomma till behovet av arbetskraft inom äldreomsorgen och inom vården över huvud taget. Om vi har en mångfald finns det större möjligheter att öppna eget om man har ett vårdyrke och vill satsa på att bli egen företagare. Man får som vårdanställd också större möjligheter att välja arbetsgivare. Det innebär att det blir mer attraktivt att välja ett vårdyrke. Det finns ett mycket stort behov av vårdpersonal i framtiden. Även där kan det alltså vara en tillgång.
När det gäller skattesänkningarna har Socialdemokraterna sagt ja till nästan alla skattesänkningar - 84 miljarder i fråga om jobbskatteavdrag. Vi har sänkt skatten och sett till att äldreomsorgen har fått mer pengar. Det är bara att ta reda på vad SKL säger i sammanhanget. De har en mycket bra statistik för detta.