KBLab/rixvox huggingface dataset:
Kent Ekeroth (SD):
Jag måste säga att motiveringen att det påverkar rörligheten i Europa är svag när det handlar om att skydda våra medborgare från terrorattentat i likhet med det som inträffade i Stockholm, som kanske kan upprepas. Säpo sade i sin rapport, vilket jag också sade i mitt anförande, att detta är ett av de största inhemska hoten. Att då hänvisa till att det hotar den fria rörligheten när det handlar om människors liv, väl och ve i det här landet är ett svagt argument.
Det känns lite som att man duckar för frågan på samma sätt som man försökte ducka för frågan i extremistdebatten när det egentligen handlade om muslimsk extremism. Jag tycker över huvud taget att det är anmärkningsvärt att man inte ställer sig bakom motionen två dagar efter det att en person försökte spränga sig själv tillsammans med så många andra som möjligt i Stockholm. Det var två dagar efter detta, och ändå var det ingen som stödde motionen. Även i ljuset av detta, lite senare, var det vid justeringstillfället ingen som stödde den.
Man kan fortfarande undra varför. Hänvisning till fri rörlighet är kanske ett av de svagaste argument jag någonsin har hört.
Kent Ekeroth (SD):
Det är en sak om man bidrar till att lösa brott och sedan får straffrabatt, men i svensk lag är det i dag per definition så att man blir frigiven efter två tredjedelar av tiden. Det sker per automatik. Dessutom finns den här mängdrabatten. De extra brotten ger helt enkelt kortare straff. Om man misshandlar två eller tre personer ger brott två och tre, om det är samma sorts misshandel, kortare straff. Det innebär att man får rabatt dels vid tvåtredjedelsfrigivning, dels i form av mängdrabatt.
Inget av detta verkar stämma överens med det du sade i ditt anförande om att ni de facto vill att de som begår brott ska sitta i fängelse den tid som är avsedd. Därför framstår det som lite konstigt att ni inte stöder de motioner som vill ta bort detta när det verkar vara er ambition enligt vad du själv säger.
Kent Ekeroth (SD):
I betänkandet om de processrättsliga frågorna har Sverigedemokraterna sju reservationer, bland annat en om att införa straffansvar för osanna uppgifter under förundersökning. Vi menar att det inte borde vara rimligt eller acceptabelt att ljuga för polisen eller åklagaren för att försvåra undersökningen. Det borde vara straffbart att göra det.
En annan reservation handlar om hemliga tvångsmedel vid förundersökningar om övergrepp i rättssak eller mened. Argumentet för varför man inte skulle ha det var att det var ett intrång i integriteten. Vi menar att rättssäkerheten och möjligheten för vittnen att våga vittna väger mycket tyngre än motargumentet i det här fallet. Vi har även reserverat oss för enklare regler för införande av kameraövervakning.
Jag vet att polisen har efterfrågat enklare regler för att utföra kameraövervakning runt om. Det har bevisligen minskat brottsligheten på de platser där de här kamerorna finns, och dessutom hjälper de till att lösa brott när de väl sker. Vi har också en motivreservation när det gäller texten om nämndemän.
Vi framhåller att det är kompetensen som ska vara avgörande vid tillsättning och inte, som det står nu, att det ska spegla Sveriges befolkning. Det innebär implicit att man kvoterar in personer, till exempel invandrare, kvinnor, gamla, unga eller vad det kan vara. Vi menar att kompetensen ska vara avgörande och ingenting annat. Jag ska hålla mig kort. Vi står bakom alla våra reservationer rörande de processrättsliga frågorna, men jag yrkar av tidsskäl bifall bara till reservationerna 3, 6 och 8.
Kent Ekeroth (SD):
Jag har några korta frågor, bland annat om tvångsmedel och övergrepp i rättssak. Roger Haddad talade om att det var integritetskränkande. Ja, det kan vara integritetskränkande, men övergrepp i rättssak är extremt allvarligt enligt mitt sätt att se. Att använda tvångsmedel i dessa fall menar jag är mycket viktigare än integriteten för potentiella brottslingar. Menar du, Roger Haddad, att integriteten skulle vara viktigare i det här fallet än att upprätthålla rättssäkerheten i landet? Det är den första frågan.
Den andra frågan gäller kameraövervakning. Om den utredning som du hänvisar till kommer fram till att man inte ska göra det lättare att införa kameraövervakning, kommer du då att vara emot att man gör det lättare eller kommer du att vidhålla att det ska vara lättare? Om du vidhåller att det ska vara lättare att införa kameraövervakning spelar det ingen roll vad utredningen kommer fram till, eller hur? Det spelar ingen roll om de säger att det ska vara lättare eller svårare. Det är samma sak. Så länge man tycker att det ska vara lättare kan man ju motionera om det alldeles oavsett vad utredningen kommer fram till. Jag undrar hur du ställer dig i sådant fall?
Kent Ekeroth (SD):
Jag vill bara upprepa vad jag sade tidigare om buggning och andra integritetskränkande saker. Vi tycker att de ska användas när det gäller övergrepp i rättssak, om man hotar vittnen eller försöker störa rättegången. Det är långt viktigare än att skydda mot potentiella brottslingar. När det gäller detta med kameraövervakning är det bra att Folkpartiet åtminstone inte vill göra det svårare att få tillstånd för det.
De poliser jag har talat med sade att detta var något de ville få lättare att göra, för de har sett stora effekter när de har tillåtits sätta upp kameror i övervakningssyfte och i brottsbekämpande syfte. Vi får väl anledning att återkomma till detta när utredningen är klar. Om utredningen föreslår någonting dumt kanske till och med Folkpartiet gör gemensam sak med oss.
Kent Ekeroth (SD):
Vår reservation är egentligen rätt enkel. I utskottstexten står att nämndemännen ska återspegla majoritetsbefolkningen. Det innebär att det kan bli aktuellt med kvotering i dag eller i framtiden om det skulle vara någon form av underrepresentation av någon etnisk grupp eller vad det nu kan vara. Vår generella inställning till detta med att sammansättningen ska återspegla det ena eller andra - det finns i en massa olika förordningar i kommuner och ute på arbetsplatser och så vidare - är att vi är emot kvotering.
Det är detta vi poängterar i motiveringen.
Kent Ekeroth (SD):
Vi är självfallet inte emot att det kommer in fler unga i nämndemannakåren, men det är inte något som är ett självändamål, lika lite som det är ett självändamål att ha ett visst antal invandrare och så vidare. Vi ser gärna att det kommer fler unga, men precis som du, Johan Linander, säger är det partierna som föreslår vilka som ska utses till nämndemän. Vi kan inte ställa oss bakom en skrivning där man säger att man ska återspegla befolkningen. Vi har inte den uttalade ambitionen.
Vi ser andra fördelar med att partierna utser dem som ska företräda deras parti. Vilken kompetens de har får varje parti avgöra. I vårt fall handlar det om kompetens att företräda våra åsikter i de frågor som vi driver, alltså att återspegla den del av befolkningen som röstar på Sverigedemokraterna i synen på brott och straff. Det ska givetvis ske inom lagarna, men det finns ju ett visst svängrum där. Det är detta vi syftar på.
Kent Ekeroth (SD):
Det är intressant att höra detta om lågt förtroende för rättsväsendet i och med nämndemannakåren. Jag vet att det finns många som har lågt förtroende också för de moderater, folkpartister och vänsterpartister som förespråkar öppna gränser i vår domstol. Så visst - man kan diskutera om man ska nämndemän eller inte, men jag kan säga att problemet finns exakt lika mycket när det gäller alla de ultraliberala mångkulturförespråkare som har suttit i våra domstolar och sitter där fortfarande i dag.
De, inte minst Vänsterpartiet och Folkpartiet med flera, har suttit i lång tid i våra domstolar och dömt. Nyss hörde jag prat om att det är jätteviktigt att spegla befolkningen. Men helt plötsligt ska vi inte spegla befolkningen med Sverigedemokraterna, Folkpartiet eller vem det nu är som svenska folket har röstat fram. Helt plötsligt var det inte alls viktigt med befolkningens åsikter och ståndpunkter om saker om ting. Domstolarna och nämndemannakåren är kryddade med intolerans, sägs det här. Men de är också kryddade med dem som förespråkar öppna gränser och andra galenskaper.
Visst kan vi diskutera om vi ska nämndemän, men detta är en ganska intressant utgångspunkt att ha.
Kent Ekeroth (SD):
Det är absolut en diskussion som vi kan köpa. Det är helt klart det bästa att utgå från kompetens. Men Maria Abrahamssons utgångspunkt var att vi har kommit in i riksdagen och att vi får utse nämndemän runt om i landet. Det var utgångspunkten, precis som om rättssäkerheten skulle bli sämre då. Jag vet inte om jag heller är nöjd med den rättssäkerhet som finns när Vänsterpartiet eller några liberala folkpartister som förespråkar öppna gränser sitter och dömer. Man kan ha denna utgångspunkt också.
I övrigt kan man helt klart vara öppen för en diskussion om ifall vi ska ha nämndemannasystemet eller inte. Men det finns fler galningar, om man får uttrycka sig så. Om Maria Abrahamsson anser att SD är galningar anser jag att det finns en salig massa i denna kammare.
Kent Ekeroth (SD):
Jag ska svara på frågan som du, Stefan Attefall, ställde. Du vet ju att vi inte vill bygga fler moskéer över huvud taget i det här landet, så det är ett steg på vägen. För den delen vill vi inte ha muslimska friskolor heller, av ovannämnda anledning, för de har en väldigt segregerande effekt och är dessutom inte heller en del av den kristna tradition eller de västerländska värderingar som du nämnde att svenska skolor ska eftersträva. Jag förstår inte hur det går ihop med muslimska friskolor som i likhet med den där skolan som vi nämnde tidigare lär ut väldigt icke-västliga värderingar, eller för den delen moskéer.
Det går inte ihop över huvud taget med kristna traditioner eller västerländska värderingar. Vi vill inte ha mer moskéer. I fråga om finansieringen från Saudiarabien är det så att har man möjlighet att säga nej tack så borde man göra det. Sedan borde man också överväga lagmöjligheter för att förhindra finansieringen från framför allt den saudiska staten men även andra aktörer inom Saudiarabien.
Som jag precis var inne på innan: Deras eget system i deras eget land och det de bevisligen har gjort de senaste 32 åren - minst - med alla de pengar till alla skolor och moskéer runt om i världen talar sitt tydliga språk.
Det har en segregerande effekt, och då måste man ta sitt ansvar. Då måste man kunna svälja sin stolthet och inse att man kanske inte har gjort rätt. Beslutet 2005 var kanske inte ert, men frågan kvarstår: Om det vore ert, hur skulle ni ha agerat i dag? Jag misstänker att ni skulle ha gjort precis detsamma som sossarna gjorde då.
Kent Ekeroth (SD):
Det är roligt att höra, Ewa Björling, att man står för svenska värderingar. Det är bara synd att man inte visar det när man legitimerar den här demonstrationen, där man hyllade en muslimsk stat. Ewa Björling uppmanade mig att läsa på om islam. Jag har faktiskt läst både Koranen och de andra två böckerna. Jag undrar om Ewa Björling ens vet vad de två böckerna heter. Kan hon, som uppenbarligen kan islam, nämna namnen på de andra två viktiga böckerna i islam?
Det är de som de facto utgör en majoritet av islams texter och som sharialagarna i mångt och mycket baseras på. Jag vet vilka de är, men jag betvivlar att Ewa Björling vet det. Jag har läst delar av dem. Jag är alltså ganska väl förtrogen med islam. Problemet är att ju mer man läser desto värre blir det. Det som händer i Nordafrika måste jag kommentera. Jag var uppe i den utrikespolitiska debatten och diskuterade de här frågorna.
Jag hoppas att utvecklingen går i riktning mot demokrati och sekularisering, men med vetskap om att 95 procent av den egyptiska befolkningen stöder islam och sharia i lagarna i samhället och med tanke på att det muslimska brödraskapet är den starkaste kraften i Egypten har jag inte jättestora förhoppningar om att det kommer att gå väl där. Varenda gång man talar om dessa frågor hör man företrädare för regeringen eller för de andra sju partierna tala om religionsfrihet.
Detta handlar inte om religionsfrihet. Detta handlar om vad den här personen sade på demonstrationen, där han hyllade en muslimsk stat. Om Ewa Björling är så väl förtrogen med islam måste hon också veta vad en islamisk stat innebär. Man kan inte gå därifrån utan att nämna detta eller att ta ställning mot det. Det har inget med religionsfrihet eller yttrandefrihet att göra.
Det har att göra med vad den här personen sade på demonstrationen och som handelsministern lät passera. Jag hade önskat att hennes svar skulle vara enkelt och tydligt, men det verkar inte vara fallet.
Kent Ekeroth (SD):
Som William Petzäll var inne på är detta ett väldigt angeläget ämne. Förekomsten av svenskfientlighet i vårt samhälle i dag är tyvärr väldigt utbredd. Jag har personliga erfarenheter av det från min egen skolgång. Mina vänner kan vittna om samma sak. I den senaste valkampanjen inför valet 2010 besökte jag själv ett antal skolor. Totalt sett besökte vårt ungdomsförbund SDU säkert över 100 skolor, om inte fler, i valkampanjen.
Nästan alla kan vittna om de problem som vi tar upp här i dag där invandrare förnedrar svenskar och dominerar svenskar på olika sätt. En studie av Petra Åkesson som gjordes för några år sedan visade också på den här svenskfientligheten. Hon djupintervjuade ungdomar som förnedrar svenskar för att de gillar att förnedra svenskar. Höjden av lycka var, enligt dem, att svensken skulle kyssa deras fötter.
I en studie från Brottsförebyggande rådet från år 2000 där man undersökte ungdomar som rånade ungdomar visade det sig att invandrarungdomar rånade svenskar. Det var en etniskt motiverade brottslighet mot svenskar för att de var svenskar. Det är självklart att de här värderingarna spiller över. Det sker inte bara i skolan utan även utanför, vilket Sydsvenskans artikel för bara några dagar sedan kunde vittna om. Där kunde man läsa om några invandrarungdomar som jagade ett medelålders par bara för skojs skull.
Orsakerna till att det ser ut så på våra skolor kan man diskutera, men jag skulle tro att svenskar generellt sett är fredliga till sin natur och vill undvika konflikt. Det är en mycket bra egenskap att ha i ett samhälle. Det borgar för ett fredligt samhälle, och det fungerar om alla andra har samma inställning.
Tyvärr har inte alla andra samma inställning i dag, utan det finns vissa grupper, framför allt i våra skolor, som har en väldigt aggressiv ton och förnedrande och nedvärderande syn på det svenska och på svenska ungdomar som de anser är mesiga, mindre värda eller någonting sådant. Det är ett mycket utbrett fenomen. Vi fick aldrig något svar i utbildningsministerns första inlägg.
Förnekar utbildningsministern förekomsten och framför allt utbredningen av svenskfientligheten i vårt samhälle och i våra skolor i dag?
Kent Ekeroth (SD):
Jan Björklund sade att detta inte har med den etniska dimensionen att göra. Det stämmer att det är individer som utför mobbningen, att det är individer som utövar våld och vad det nu är. Det är också mot den enskilde, som i det här fallet, det ska vidtas åtgärder, inte mot en grupp. Därmed är det ingen generalisering. Man måste dock vara naiv om man inte tror eller ser mönstret på våra skolor, att det ofta är invandrargrupper, dessutom vissa specifika invandrargrupper, som utför våldet.
Jag är den förste att beklaga att det ser ut så, men tyvärr är det så verkligheten ser ut. Det är någonting vi måste förhålla oss till. Om man ser på mönstret i dessa grupper förstår man också att det handlar om kulturella skillnader. Det är värderingsskillnader som gör att invandrare till exempel ofta förnedrar svenska tjejer för att de tycker att de är smutsiga och inte känner någon respekt för dem i våra skolor.
Det är värderingar som de tagit med sig eller som de fått när de växt upp i Sverige, i den kulturella atmosfär de lever i. Den svenska regeringen uppmanar dem dessutom, tyvärr, att leva i den när man uppmanar dem att behålla sina kulturella särdrag och rättigheter. Därmed växer de upp i ett parallellt samhälle. Då får man också dessa värderingar, och dem tar man med sig till skolan. Tyvärr blir många svenska ungdomar - kvinnor och även killar - utsatta för de här övergreppen.
Det är en verklighet man måste förhålla sig till. Värderingar styr hur människor agerar mot andra människor, och dessa värderingar måste man komma till rätta med. Det Jan Björklund sade i sitt senaste inlägg var något upplyftande. Han sade att detta ska uppmärksammas. Frågan är: Kommer Jan Björklund att sätta i gång en kampanj för att uppmärksamma svenskfientligheten på våra skolor?
Kent Ekeroth (SD):
Tack för svaret! Utrikesministerns förhoppning om att Sveriges eventuella deltagande i rådet medför någon skillnad kan jag inte riktigt hålla med om. Länderna till rådet utses på regional basis, vilket innebär att om Sverige deltar i rådet ersätter vi något annat västland. För majoritetsförhållandena i rådet kommer det inte att spela någon roll över huvud taget. Vi kanske ersätter ett land i Europa till exempel.
Det är inte heller troligt, som jag indikerade tidigare, att Sverige skulle kunna tala till exempel Kina eller Uganda till rätta. Jag tror inte att utvecklingen i världen mot mer demokrati har någonting med FN att göra över huvud taget, allra minst med det här människorättsrådet som man var tvungen att göra om därför att det misslyckades kapitalt. Detta råd och föregående råd har snarare varit en hemvist för diktaturerna för att skydda sina egna system och sig själva från kritik, eller vad det nu kan vara.
Jag ser det mer som ett medel för dem att verka. Det är kanske därför de är så intresserade av att ingå i det här människorättsrådet. Jag är medveten om utrikesministerns ställning i frågan - det är lovvärt att tro att man kan påverka genom rådet - och även regeringens ställning i frågan. Men jag har inte hört några övertygande argument som kan försvara deltagandet i detta råd. Jag anser att det bästa vore om vi stod utanför för att signalera att vi inte tänker låta oss dras med i det här skämtet till organisation.
Ännu bättre vore om alla demokratiska länder valde att hoppa av MR-rådet, för då skulle dess betydelse sjunka till noll och ingenting. Det är ungefär där dess betydelse borde vara. Såsom det är i dag legitimerar andra väststater rådet. Om Sverige går med kommer vi också att göra det. I det långa loppet är lösningen, menar jag, högst troligen ett FN utan diktaturer eller teokratier, ett Förenta demokratiska nationerna. Men där är vi tyvärr inte än.
Kent Ekeroth (SD):
Man kan utnyttja de här forumen till att visa att man inte gillar dem, att man inte gillar det de står för, att man inte gillar den fristad de icke-demokratiska staterna har gjort dem till sig själva genom att lämna den, genom att inte delta. Det är precis som när man lämnar ett möte om någon säger något olämpligt, såsom var fallet bland vissa deltagare, inte Sverige vad jag minns, där Ahmadinejad talade i FN:s generalförsamling. Det är också ett sätt att påverka att inte delta i ett råd som detta.
Det är ett sätt att bedriva politik på helt enkelt. Det jag pratar om som en lösning i det långa loppet är ett FN med demokratiska stater. Jag menar att det vore mycket bättre ifall de icke-demokratiska staterna inte skulle ingå i vare sig människorättsrådet eller generalförsamlingen. Jag tycker att det är någonting man borde eftersträva. Det kanske är en vidare diskussion än vad den här interpellationen tar upp, som i första hand handlar om människorättsrådet.
En diskussion om hur FN ska se ut i framtiden och om dess vara eller icke-vara i nuvarande form är ytterst aktuell. Det är en diskussion som jag gärna tar.
Jag är en av dem som förespråkar ett Förenta demokratiska nationerna och inte ett FN som, återigen, domineras av icke-demokratiska stater som kan använda FN som ett vapen, vilket de ofta gör, för sin agenda och sina ändamål, ofta och gärna mot Israel och andra demokratiska stater och ofta för att skydda islam från berättigad kritik och vad det nu må vara. FN har alltså extremt många stora brister som jag gärna diskuterar, även om det ligger utanför denna interpellation.
Kent Ekeroth (SD):
Jag vill yrka bifall till vår reservation i ärendet. Reservationen berör en motion om juridiskt skydd för ofödda barn, skriven av mina kolleger Mattias Karlsson och Julia Kronlid. Våld som riktar sig mot gravida kvinnor och deras ofödda barn är ett allvarligt samhällsproblem. Enligt en studie genomförd av Rikskvinnocentrum drabbas varje år mer än en av 100 gravida kvinnor av våld från någon närstående.
Enligt uppgifter från Stockholms läns landstings folkhälsoguide är våld i nära relationer en riskfaktor för gravida som är jämförbar med diabetes och havandeskapsförgiftning. År 1992 utsattes den amerikanska kvinnan Tracy Marciniak som var gravid i nionde månaden för mycket allvarlig misshandel. Hon beskriver själv händelsen på följande sätt: Han höll mig mot en soffa i håret.
Han slog mig hårt två gånger i magen, vägrade att begära hjälp och förhindrade mig sedan att ringa. Efter ca 15 minuters skrik av smärta gick han till en bar och ringde därifrån efter hjälp. Jag kördes till sjukhuset där Zachariah förlöstes med kejsarsnitt. Min son var död. Läkaren sade att han hade avlidit efter att ha förblött. Själv var mina skador livshotande. Jag dog nästan, och jag fick tillbringa tre veckor på sjukhuset.
Medan jag kämpade för att överleva kontaktade myndigheterna min syster. Hon berättade för mig vad hon fann otroligt, nämligen att enligt Wisconsins lagar hade ingen dött natten den 8 februari. Det var hennes vittnesmål. Tracy Marciniak kunde inte acceptera att lagen inte erkände att hennes son Zachariah var ett brottsoffer eller ens att han någonsin hade existerat.
Efter flera års kamp lyckades hon till slut få till en lagändring som innebär att det i Wisconsin blir straffbart att mot moderns vilja skada eller döda ett ofött barn och att ofödda barn ska kunna erkännas som brottsoffer. I dag finns en liknande lagstiftning i 35 av USA:s delstater. Även Storbritannien har en lagstiftning som ger ofödda barn juridiskt skydd. Inte i vare sig England eller USA har detta lett till någon skärpning av abortlagstiftningen.
I Sverige är skyddet för gravida kvinnor och deras barn tyvärr inte alls lika starkt. Trots att ofödda enligt svensk lag börjar räknas som barn redan vid 22 veckor har de inget juridiskt skydd. När en gärningsman i Sverige misshandlar en gravid kvinna och det ofödda barnet skadas eller dör finns det enligt svensk lag bara ett brottsoffer. Svenska kvinnor möts fortfarande av samma besked som Tracy Marciniak mötte 1992.
Den nuvarande ordningen är enligt vår mening inte bara djupt omoralisk, den riskerar också att förvärra traumat för de utsatta kvinnorna, förnekar brottsoffret rätt till upprättelse och medför att gärningsmännen får alltför låga straff som inte står i rimlig proportion till det brott de begått.
Med anledning av detta föreslår vi att ofödda barn som mot moderns vilja utsätts för våld ska ges status som brottsoffer.
Kent Ekeroth (SD):
Jag satt här och lyssnade på de olika anförandena från framför allt Alliansen. Jag undrade ifall någon över huvud taget ville ta upp det som jag pratade om. Motionen avstyrktes av Alliansen och de övriga. Jag tänkte att någon kanske skulle nämna någonting om det, men det hände inte. I betänkandet var motiveringen till att man inte skulle bifalla den här motionen att det redan finns lagar mot misshandel i Sverige.
I och med det ansåg majoriteten att man inte behövde göra någonting åt den speciella situationen när en gravid kvinna blir misshandlad varpå hennes barn dör. Då tolkar jag det så här: Trots att det räknas som ett barn, enligt svensk lag, vid 22 veckors ålder har det inget juridiskt skydd. Och det är Alliansen nöjd med.
Jag finner det lite märkligt att man inte ens betraktar det som ett brottsoffer när lagen själv säger att det är ett barn. Jag skulle vilja höra Caroline Szybers uppfattning om det. Är det någonting som Alliansen verkligen är nöjd med, att en gravid kvinnas barn, i juridisk mening, helt enkelt räknas bort om barnet blir ihjälslaget?