Lotta Finstorp (M):
Tack, ministern, för svaret! Svaret är nästan identiskt med det svar som ministern lämnade till Edward Riedl för cirka ett år sedan. Då skulle förslaget komma inom kort. I ministerns svar till mig hoppas ministern att arbetet snarast ska kunna slutföras. Vad orden "inom kort" och "snarast" betyder för ministern vet inte jag. Men nu har det gått ett år sedan det förra svaret, och jag får ett liknande svar i dag. Det krävs fler åtgärder för att förbättra dagens bärgningsmöjligheter.
Ofta uppstår köbildningsproblematik, eftersom maxhastigheten under bärgning är begränsad till 40 kilometer i timmen. Andra fordon med maxhastigheter runt 40 kilometer i timmen får av trafiksäkerhetsskäl inte köra på motorvägar, men bärgningsbilar får inte köra fortare än så på samma vägar - detta trots att de i dag har utrustning som gör att bärgning i högre hastigheter kan göras utan ökade trafiksäkerhetsproblem.
Alla våra grannländer tillåter betydligt högre hastigheter i samband med bärgning än vad Sverige gör i dag. Det finns ett färdigt förslag från Transportstyrelsen, precis som ministern säger i svaret, om att öka den tillåtna hastigheten till 80 kilometer i timmen. Remissinstanserna - jag har tagit del av deras synpunkter - är positiva till förslaget, men tyvärr har någon förändring ännu inte kommit till stånd. Vid en trafikolycka eller ett fordonshaveri tillkallas ofta en bärgningsbil för att transportera bort det havererade fordonet.
Det gäller såväl personbilar som lastbilar och bussar. Om bogseringen sker genom att ett fordon fästs i en fast upphängningsanordning och det har två hjul som rullar får man bogsera i högst 40 kilometer i timmen. Det är en hastighet som sällan överensstämmer med hastigheten i omkringliggande trafikmiljö. Det är därför det ofta blir problem.
Det händer faktiskt också att det blir olyckor för att själva bogseringen leder till ytterligare problematik, trafikfara och framkomlighetsproblem. De ca 300 bärgningsföretagen har under en lång tid utvecklat och förbättrat sina bärgningsbilar för att på ett effektivt sätt kunna ta hand om havererade fordon. Ett exempel är de bärgningsbilar som vid ett och samma tillfälle kan bärga två fordon, vilket underlättar framkomligheten för den övriga trafiken.
De bättre och säkrare bärgningsbilar som nu används ligger också till grund för att Transportstyrelsen föreslår en högre hastighet än 40 kilometer i timmen. Det har ju hänt mycket i utvecklingen av dessa bilar. Jag har granskat Transportstyrelsens förslag. Det var redan under våren 2013 som ett förslag till förändringar i trafikförordningen lades fram. Transportstyrelsen förordade 80 kilometer i timmen.
Teknikutvecklingen har gjort att det är mycket säkrare i dag att köra i en högre hastighet. Därför föreslår Transportstyrelsen att hastigheten ska begränsas på samma sätt som för bil som kör med bromsad släpvagn - alltså 80 kilometer. Såväl Rikspolisstyrelsen som Sveriges Åkeriföretag har förordat den föreslagna hastighetshöjningen. Totalt 85 remissinstanser har yttrat sig.
Ingen av de 85 var emot förslaget om att höja gränsen till 80 kilometer i timmen, förutom en som i stället förordade 60 kilometer i timmen. Sedan dess, 2013, har frågan beretts i Regeringskansliet, det vill säga i snart fyra år. Så sent som förra året fick min moderatkollega Edward Riedl ungefär samma svar som jag har fått i dag.
Jag undrar: Varför dras den här trafikförordningsförändringen i långbänk? Vad anser ministern är kontroversiellt i förändringen?