Åsa Romson (MP):
Tack, miljöministern, för att du fortsätter att vara med oss här. Jag kunde inte låta bli att delta även i den här intressanta debatten som Jonas Sjöstedt har bidragit till. Det är en oerhört viktig fråga. Sverige har en av världens mest liberala minerallagstiftningar när det gäller att välkomna utländska investerare att söka mineraler i vårt land. Vi har just nu ett stort uppsving i den sektorn.
Vi ser oerhört många prospekteringsansökningar, vi ser många företag som är intresserade av att prospektera och vi kan på flera ställen se långtgående planer på att öppna nya gruvor. Det är en industri som välkomnas på många håll, särskilt som etableringar sker i landsändar där det är ont om arbetstillfällen.
Problemet med en utökad näringssektor inom det här området med många olika aktörer - alla är inte lika välkända i det svenska regelverket - är att det är viktigt att vara tydlig och klar med sin hemläxa om hur miljöreglerna ser ut, hur de kommuniceras och framför allt att de efterföljs.
Det är lätt att tro att Sverige med sin ambitiösa och många gånger framåtsyftande miljöpolitik och miljölagstiftning, som vi många gånger får berätta om för andra, kan slå sig till ro och säga att efterlevnaden är ett problem för framför allt utvecklingsländer. Jag har själv sett att många utvecklingsländer på papperet har en bra miljölagstiftning men att det är efterlevnaden som är problemet.
Jag tror att det ibland är ett problem i Sverige, särskilt inom sektorer där det finns starka motstående intressen. Integreringen med miljöbalken och tillståndsbesluten har funnits under ett antal år, men det sker fortfarande förändringar. Det gäller inte minst de senaste åren med skärpningar av villkorens innehåll.
De måste få tillräckliga resurser. Miljödomstolarna är möjligtvis Beatrice Asks bord, även om jag tycker att Andreas Carlgren kan hålla det samtalet med Beatrice Ask. Länsstyrelserna har ändå en viktig del på många ställen i Sverige när det gäller att formulera villkoren, när det gäller att våga ompröva gamla villkor. Det är tyvärr inte bara på minerallagstiftningens område, men det är det som den här debatten handlar om. I dag ser vi att länsstyrelserna inte orkar fullfölja det.
Jag tror inte att det bara handlar om resurser. Det handlar inte bara om vilken ambitionsnivå man har, vilka direktiv man får, vilka signaler man får eller vilket viktigt arbete man har att sköta. Det handlar om en kombination. Där är ledarskapet från miljöministern oerhört viktigt.
Jag skulle i denna debatt vilja vädja om ett högre ledarskap när det gäller att också på allvar se att våra miljömyndigheter generellt måste kunna stå upp för att utveckla och också efterleva den svenska miljölagstiftningen. När kommer till exempel revideringen av förordningen kring hanteringen av utvinningsavfall att vara klar? Det är oerhört viktigt.
Vi vet att de centrala myndigheterna på flera områden tar väldigt god tid på sig att ge den vägledning och det stöd som ger andra praktiserande myndigheter möjligheter. Där har miljöministern ett oerhört stort ansvar att säkerställa att det här kommer i tid och kommer till den hjälp som också behövs, inte minst när det gäller ett sådant viktigt område som minerallagstiftningen där vi, herr talman, ser en oroväckande stor ökning av ansökningarna.