Per Bolund (MP):
Jag vill tacka finansmarknadsministern för svaret, även om jag ska erkänna redan här och nu att det inte var det svar jag hade hoppats på. Jag hade hoppats att regeringen menade allvar med de ord den skriver i sina policydokument och de hållbarhetsmål den sätter upp för de statliga bolagen.
Jag tycker att det är ganska tydligt - och jag tror att de som ser på den här debatten och följer denna fråga inser detta - att om det är någon fråga ett hållbarhetsmål och en ägarpolicy borde adressera och hantera är det om ett bolag öppnar fem nya brunkolsgruvor som kommer att släppa ut 60 miljarder ton koldioxid i atmosfären om de används fullt ut.
Om ett hållbarhetsmål och en ägarpolicy inte angriper den typen av aktiviteter, vad är då de dokumenten värda? Det tycker jag att både jag och svenska folket förtjänar ett svar på. Jag vill dock börja med att ta livet av en myt som tyvärr även Peter Norman försöker sprida i sitt svar, nämligen att Miljöpartiet skulle vara delansvarigt för att Vattenfall har investerat i kolkraft. Den myten kan jag ta livet av på en gång. Så har det aldrig varit. Miljöpartiet har vid varje tillfälle motsatt sig den typen av investeringar med full kraft.
Under samarbetet med den socialdemokratiska regeringen KU-anmälde vi till och med den ansvarige ministern Björn Rosengren och prickade honom i konstitutionsutskottet just för att han gjorde den typen av investeringar. Det samarbete vi hade rörde inte de statliga bolagen. Vi hade gärna velat se att det gjorde det. Då hade vi påverkat så att det inte hade blivit denna typ av investeringar. Tyvärr omfattade inte det samarbetet statligt ägande. Jag utgår från att Peter Norman inte vill vilseleda svenska folket och sprida felaktigheter.
Jag hoppas att vi kan släppa den diskussionen i den kommande debatten. Jag tycker att det finns en hel del bekymmer i det svar Peter Norman ger på min interpellation. Till att börja med skriver Peter Norman att det krävs en långsiktig ordnad omställning för att undvika omfattande kapitalförstöring för Vattenfall. Jag kan hålla med om det, men jag förstår inte riktigt vad det har med den här saken att göra.
Inte menar väl finansmarknadsministern på allvar att en investering där man öppnar fem nya brunkolsgruvor med 60 miljarder ton brunkol och vräker 1 600 personer från deras hem för att öppna dem är en ordnad omställning? Det är ett steg i precis motsatt riktning. Det är ett steg mot ökade utsläpp och ökat fossilberoende. Det kan inte på något sätt liknas vid en omställning, Peter Norman. Det hoppas jag att finansmarknadsministern inser.
Men i det här svaret vill jag fokusera på en av de interpellationer vi nu debatterar och som rör hållbarhetsmålen för statliga bolag och den ägarpolicy staten har. Jag lyssnade på Ekots lördagsintervju för några veckor sedan när miljöminister Lena Ek var med där. Hon fick en väldigt relevant fråga från Ekots journalist.
Frågan var helt enkelt: Är det i linje med regeringens hållbarhetsmål och den ägarpolicy som finns att öppna fem nya brunkolsgruvor i Tyskland som kommer att leda till att man släpper ut 60 miljarder ton koldioxid och förvärrar klimatpåverkan? Det är en så pass enkel fråga att det inte finns några gråzoner. Det finns ett tydligt svar. Man kan säga: Ja, det är i linje med regeringens hållbarhetspolicy. Jag tolkar Peter Normans svar så, men jag skulle vilja att han ger ett tydligt svar på frågan.
Är det i linje med de hållbarhetsmål och den ägarpolicy regeringen har att öppna fem nya brunkolsgruvor för ett statligt ägt bolag eller är det inte det? Ja eller nej, så enkelt är svaret. Peter Norman har själv sagt att de statligt ägda företagen ska vara föredömen, inte minst när det gäller hållbart företagande. Är Vattenfall - med fem nyöppnade brunkolsgruvor - ett miljöföredöme, Peter Norman?