KBLab/rixvox huggingface dataset:
Monica Green (S):
Det där sista kan jag hålla med om. Jag tycker att Catharina Elmsäter-Svärd har ett bra sätt att resonera. Vi ska ha så bra lösningar som möjligt, och vi ska titta på vad som faktiskt sker. Jag är stolt över att det hände saker när jag satt i trafikutskottet. Vi tog det första spadtaget och vi tog oss an nya vägsträckor i Skaraborg.
Tyvärr har det inte hänt någonting på fyra år, mer än att det som vi påbörjade har färdigställts. Jag ställde interpellationen eftersom jag tycker att E20 är en nationell angelägenhet. Det borde vara statens ansvar att satsa på två-plus-två-väg. Politiker hemma försöker göra en grej av detta.
Trots att det inte finns mer pengar avsatta i budgeten i regionen påstår de borgerliga ledamöterna att de kan reservera sig till förmån för något som inte finns. Trafikverket skrev till regionen om fyra alternativ - alla alternativen var två-plus-ett-vägar. Man skulle välja ett av dem. De borgerliga ledamöterna reserverade sig då till förmån för något som inte fanns för att kunna göra en grej av det i valrörelsen. Det är bara ord.
Det är ett spel för gallerierna från de borgerliga ledamöterna. Jag vill att man ska gå från ord till handling och faktiskt se till att det händer saker med E20 så att vi får en två-plus-två-lösning. Socialdemokraterna ville regera tillsammans med Folkpartiet och Centerpartiet i regionen - det har vi gjort i många år på ett framgångsrikt sätt. Centern och Folkpartiet har valt att avstå från det framgångsrika konceptet.
Nu har de hoppat av det samarbetet för att de hellre ville samarbeta med Moderaterna. Det beklagar jag. Nu går Socialdemokraterna till val på egen hand med sin politik. Vi får se vad som händer. Kanske Centern och Folkpartiet tar sitt förnuft till fånga efter valet den 15 maj.
Monica Green (S):
Jag vill också hälsa IT-ministern välkommen till interpellationsdebatterna. Vi har redan hälsat på varandra i en frågestund om samma fråga som vi nu debatterar, nämligen den digitala klyftan. Jag tycker precis som IT-ministern att det inte är något problem att några går före. Det har inte varit ett problem att Sverige har gått före och legat i framkant när det gäller att satsa på både telefoni och IT i hela landet.
Men det blir ett problem i takt med att rika blir rikare och fattiga blir fattigare. Det är inget fel att bli rik, men det är fel att det blir väldigt stora klyftor och att vi får det tvåtredjedelssamhälle som nu rycker fram. Om det då också innefattar att de människor som står utanför inte har tillgång till Internet blir det ett ännu större problem för dem, för då hamnar de ännu längre bort; då lämnar vi dem bakom oss.
Jag tror förstås inte att IT-ministern kan lösa alla sociala problem genom att se till att alla får tillgång till en smart telefon som också är en dator, utan det måste nog hela regeringen ta ett ansvar för. Det gäller bland annat det vi diskuterade tidigare med Ulf Kristersson om att sjuka och så vidare ska kunna vara med i samhället.
Men IT-ministern kan göra mycket för att se till att de som ännu inte tagit steget in i IT-samhället gör det. Det är många vackra ord vi får höra av IT-ministern, och det är bra att ministern är ambitiös. Men det gäller också att gå från ord till handling, för om klassklyftorna ökar och tvåtredjedelssamhället rycker fram blir det en oroande framtid.
Då börjar Sverige likna många andra länder där inte alla är med längre. Vi behöver ett kunskapslyft för IT. Vi måste se till att vi förenklar användningen, att hela samhället är med och att det blir möjligt att se en samhällsnytta för alla.
Vi behöver alltså en folkbildning värd namnet, som satsar på alla. Att skolan gör sitt är viktigt. Vi hade under vår tid vid regeringsmakten något som vi kallade för ITiS, alltså IT i skolan. Vi genomförde också en reform, som vi kallade pc-reformen, som gjorde det möjligt för alla att skaffa sig en dator i hemmet, och det ingick även viss utbildning.
Det gjorde att Sverige kom väldigt snabbt i framkant och att vi fick en hög andel av befolkningen som använde sig av datorer. Men nu gäller det att se till att alla hänger med. Folkbildning nämnde jag.
Biblioteken kan säkert också göra väldigt mycket i den här folkbildningssatsningen liksom studiecirklar för äldre, folkhögskolorna och olika satsningar på socialkontoren som gör att de som ännu inte har sett nyttan av IT-samhället kommer att göra det. Vi behöver gå från ord till handling.
Monica Green (S):
Jag vill tacka för de här inläggen. Jag noterar att många känner sig nöjda och tycker att vi är fantastiska. Och vi ska vara både glada och stolta över hur långt vi har kommit, men vi måste också våga se problemen, för annars kan vi inte rätta till dem. Vi måste också våga se de utmaningar vi står inför.
När klassklyftorna ökar och tvåtredjedelssamhället rycker fram kommer det också att bli ett större problem för de människor som har stått utanför IT-samhället hittills. De kommer att få en ännu högre tröskel för att ta sig in i IT-samhället om vi inte gör någonting åt det. Vi måste alltså se till att det underlättas för fler.
Jag lyssnade på Eliza Roszkowska Öberg som säger att vi är så fantastiska och att hon är nöjd. Det låter nästan som om hon är minister, men det är ju så att hon får stödja ministern här i dag för att visa att vi är bra. Jag har inget emot att tala om att Sverige är bra på många olika sätt. Jag känner till PTS arbete eftersom jag själv har suttit i den styrelsen.
Vi jobbade då bland annat fram Tolken i fickan, som var ett väldigt bra instrument och fortfarande är det för funktionshindrade. Det handlar om att man kan få saker översatta på ett bra sätt. Problemet är att det fortfarande finns väldigt många som står utanför, och risken är att det blir fler om vi inte gör någonting åt det. Vi måste se till att fler blir delaktiga i informationssamhället.
Det är ju faktiskt så att Punkt SE i sin årliga rapport i år har pekat på att svenskarna känner oro för att köpa med kreditkort. Man känner inte den tillit som man borde göra. Det finns också många som fortfarande står utanför. Problemen kvarstår alltså. Några sticker iväg nu. Det har jag ingenting emot.
Några får gärna använda tekniken, ny teknik, mycket mer, och några kan vara det som vi kallar för försökspersoner och så vidare och pröva sig fram med tekniken. Men vi får inte glömma dem som ännu inte tagit steget in.
Även om det är några som sticker iväg framför oss måste vi se till att bredden kommer med och att fler får möjlighet så att inte klyftorna ökar ännu mer så att det blir en avgrundsdjup skillnad och att det blir ett oerhört svårt steg att ta senare om några har stuckit iväg. Vi måste alltså ge fler möjlighet. Vi måste skynda på möjligheten för äldre.
Vi måste skynda på möjligheten för nyanlända och för dem som ännu inte känner sig hemmastadda i vårt svenska språk. För dem är det ju en ännu större möjlighet att använda informationstekniken, kanske på sitt eget hemspråk eller sitt modersmål, till att komma in i samhället snabbare. Det gäller att visa på möjligheterna, för det är enorma fördelar med att använda sig av IT-samhället.
Om vi bara underlättar för de personer som fortfarande står utanför så kommer de att få möjlighet till ett fantastiskt språng och få en stor möjlighet till att vara delaktiga i det samhälle som vi nu bygger på. Det är alltså ett demokratiproblem om inte alla känner sig delaktiga.
Fler och fler går in i IT-samhället, och om då 10 procent, 15 procent eller kanske så mycket som 20 procent känner att de inte är delaktiga blir det ett demokratiproblem. Vi måste se till så att alla följer med nu, ministern!
Monica Green (S):
Jag skäms inte ett endaste dugg för att Sverige ligger i framkant eftersom jag varit med om att bygga ut bredband i Sverige, eftersom vi varit med om att göra de reformerna, eftersom vi infört både hem-pc-reformen och IT i skolan. Jag är stolt över det, och jag är stolt över att Sverige är ett IT-samhälle.
Men när klyftorna i samhället nu ökar med den borgerliga kalla politiken blir jag orolig för dem som ännu inte tagit steget in i IT-samhällets alla fantastiska tjänster. Jag är orolig för att klyftan för att kunna ta sig in ska bli ännu större. Hur ska Anna-Karin Hatt göra med uteliggarna?
Ska det bli en reform för att de ska få en liten dator i fickan? Hur ska Anna-Karin Hatt göra med de äldre som ännu inte har insett möjligheten? Hur ska Anna-Karin Hatt lösa problemet med att fler och fler blir fattiga? När vi får ett tvåtredjedelssamhälle och vi ännu inte har en lösning så att alla kan vara med i IT-samhället blir problemet mycket större.
Sedan är jag både glad och stolt över att Sverige ligger i framkant, och har legat i framkant under väldigt lång tid. Vi måste fortsätta att ligga i framkant. Vi måste fortsätta att hela tiden erövra nya marknader, våga göra nya försök och underlätta. E-legitimation är en fantastisk möjlighet för att kunna betala räkningar.
Naturligtvis måste vi vara glada över dem som vill försöka satsa. Vi ska underlätta även för dem, men vi får inte lämna människor i sticket.
Monica Green (S):
Tack så mycket för svaret! Vi får lite motstridiga uppgifter från regeringen. Ibland får vi höra om att det är bra med större skillnader, att det är bra med incitament, att man måste vidta åtgärder för att folk ska komma i arbete, och därför måste vi sänka deras ersättningar och så vidare. Det är den ena linjen som regeringen brukar driva.
Den andra brukar vara den motsatta. Anders Borg brukar påstå att man gynnar låginkomsttagarna mest med sin politik. Inget av det här är särskilt framgångsrikt, och att man skulle gynna låginkomsttagarna, som Anders Borg just läste upp, är fel. Socialdemokraterna har tagit reda på det genom riksdagens utredningstjänst.
Riksdagens utredningstjänst har gjort en noga genomgång av hur det egentligen har slagit. Det har visat sig tydligt att er politik helt och hållet har gynnat höginkomsttagarna. Det viktigaste är att få jobb. Det absolut viktigaste är att vi sätter jobben först - jobben, jobben, jobben - och ser till att människor blir anställningsbara.
Alltså måste vi investera i människors kunskap, och vi måste investera i utbildning, utbildning och utbildning och ge människor många chanser, inte stänga ute människor. Den borgerliga regeringens politik har inneburit att människor har stängts ute, bland annat från chanser till jobb. Jag delar Anders Borgs uppfattning att det är oerhört viktigt att få människor i arbete.
Men er politik har inte lett till att fler har kommit i arbete. Ni brukar säga att krisen inte var ert fel. Den uppfattningen delar jag; jag tycker inte att det var ert fel att det blev en kris. Men om man nu säger att det inte är ert fel att det blev en kris men att det är ert "fel" att krisen är över håller argumenten inte riktigt ihop.
Då brukar Anders Borg lägga till att eftersom vi har så bra ekonomi kom vi snabbare ur krisen än andra länder. Det kan ligga någonting i det. Men varför har vi bra ekonomi, Anders Borg?
När Anders Borg var nytillträdd finansminister brukade han berömma Göran Persson och Socialdemokraternas aktiva åtgärder för att bygga en stark ekonomi på 90-talet. Det är Göran Persson som ska hyllas för det här och som Anders Borg brukade hylla, åtminstone i början. Sedan har han försökt att glömma bort vad vi gjorde.
Det är ändå så, och där är vi överens, att de starka fundamenten och de starka stabila ekonomiska regler som vi har i Sverige har gjort att Sverige står starkt. Men vi ska också komma ihåg att det var en airbag som Anders Borg ärvde med 100 miljarder i överskott. Nej, Anders Borg, ni kan inte påstå att krisen inte är ert fel och sedan dra åt er äran av att krisen går över och att vi går in från en lågkonjunktur till en högkonjunktur.
Jag delar uppfattningen att det är jobben som ska till och att det är de som utjämnar klyftorna. Men ni måste också se till att er politik - det kanske inte ni vill, men det skulle jag vilja - leder till det Anders Borg påstår, nämligen att minska klyftorna. I praktiken har det visat sig att det är höginkomsttagarna som har tjänat på er politik och att klyftorna har ökat under hela den här tiden.
Monica Green (S):
Åter tränar Anders Borg retorik för att det ska låta tjusigt och så att han kan påstå att han jobbar för rättvisa - men han gör inte det. Anders Borg hävdar att vi socialdemokrater gjorde det sämre. Han vet dock mycket väl vad vi gjorde och hur vi byggde Sverige starkt.
Vi såg till att varje människa, varje individ fick chansen i ett kapitalistiskt samhälle som förtryckte arbetarna. Vi såg till att samhället blev starkt och gynnade den lilla människan. Vi satte jobben först. Det var alldeles för hög arbetslöshet - jag håller med om det. Vi lyckades inte alltid. Och vi lyckades inte heller alltid hålla ihop grupperna. Men vi ville hålla ihop grupperna.
Även när vi sanerade ekonomin ansträngde vi oss för att skydda alla dem som har det allra sämst ställt. Sedan säger Anders Borg: Men vi sätter jobben först. Ja, trots det har arbetslösheten ökat. Då säger han: Det är inte vårt fel, utan det är någon annans fel. Men varför ökade ni på så att arbetslösheten ökade ännu mer? 33 000 välfärdsarbetare fick lämna den gemensamma sektorn.
Det var 33 000 skolsköterskor, lärare, förskollärare och vårdbiträden som tog hand om våra gamla och såg till att våra barn fick en bra uppväxt. Av dessa 33 000 välfärdsarbetare var det 3 000 lärare som fick lämna skolan. Här står Anders Borg och säger att "vi satsar på skolan". Men resultaten i skolan är ju sämre i dag. Då brukar skolministern säga: Det är också sossarnas fel. Men det går ju att vända.
Om man nu vill någonting med skolan kanske man inte ska avskeda 3 000 lärare. Då kanske man ska se till att alla får chansen, och inte göra som ni när ni nu bygger in hinder för dem som väljer fel linje redan i årskurs 5 och inte har chansen att ta sig in på högskolan. Ni stänger ute människor. Ni ökar klyftorna, Anders Borg.
Monica Green (S):
Tack för svaret! Jag ställde interpellationen till statsministern eftersom vi i finansutskottet hade en utfrågning av Anders Borg för tre till fyra veckor sedan. Det tar lite tid innan vi får svar på interpellationerna.
Vi hade ett flertal utfrågningar en och samma vecka där vi bland annat - inte enbart - kom in på den eventuella bostadsbubblan, den eventuella överhettningen av ekonomin som bubblan kan innebära och de åtgärder som Anders Borg såg framför sig.
Hans besked var att det inte går att stimulera byggandet mer nu eftersom regeringen har satsat på ROT. De som äger något, de som har fina hus, ska få ännu finare hus, och de som inte äger något ska inte få någon chans att bo någonstans över huvud taget. Regeringen har valt väg, det vill säga att satsa på dem som redan har. Det var Anders Borg tydlig med i de svar vi fick i finansutskottet.
Samma vecka var det frågestund i kammaren där Stefan Attefall var med. Han gav mig ett annat svar, nämligen att det var viktigt att satsa på byggnation och att man skulle se till att även hyresrätter skulle byggas. Av det skälet skrev jag interpellationen till statsministern. Jag tycker då att det har kommit olika besked från regeringen om vad som gäller egentligen.
Är det som vanligt Anders Borg som bestämmer? Vi vet att Moderaterna bestämmer över de små partierna i regeringen. Jag bedömer att det här är ett Anders Borg-svar. Ni har frågat finansministern om det går bra att stimulera byggandet och fått svaret att det inte går. Därför svarar Attefall på det här sättet. Det är tragiskt att det blir så här.
Det är de utan bostad som lider. Det är de som får fortsatt vara utan bostad, och de ser ingen ljusning. I takt med detta ser vi den oro som också finansministern har visat, nämligen att det kan bli en bostadsbubbla framöver och en brist på byggnadsarbetare framöver.
Det är för att ni har valt den vägen att satsa på att de som redan har ska ha mer. De som redan har villor, som äger någonting, ska få bygga om sina hus och göra det tjusigt och ännu finare för varje år. Det är den väg ni har valt.
Eftersom Attefall svarar i stället för statsministern kan jag fråga om Attefall tycker att det är en bra väg att den som har ska ha ännu mer och de som är bostadslösa ska vara fortsatt bostadslösa. Det är inte som Attefall säger, att ni ska komma i gång med byggandet, att ni har avreglerat marknaden, nu kommer det att byggas automatiskt.
Ja, det byggs, men från en låg nivå. Det blev totalt byggstopp när ni tog bort subventionerna. Det tvärnitade. När det har varit tvärnit under flera år är det klart att det sedan byggs eftersom det finns en efterfrågan. Men det blir så dyra hyror att ungdomar inte har råd att skaffa sig en nyproducerad lägenhet.
Det blir inte särskilt stor rotation på bostadsmarknaden eftersom de dyra lägenheterna inte kan hyras av särskilt många. Jag känner till strategin att det ska vara en rotation så att de rika ska flytta in i de nya lägenheterna och de fattiga i de gamla lägenheterna. Men inte ens det gäller i er strategi.
Monica Green (S):
Det är en märklig syn, men jag är inte förvånad, eftersom den här regeringen har den synen. När det handlar om att stimulera eller använda skattebetalarnas pengar för att subventionera dem som äger hus, villor och annat, då spelar det ingen roll. Det har tydligen ingen påverkan, då överhettas inte ekonomin, då använder man pengarna på rätt sätt och så vidare.
Då är det väldigt bra - om man ger pengarna till de rika.
Vi behöver på många olika sätt se till att vi bygger om hela miljonprogrammen till att bli klimatsmarta och väl rustade. Men det är regeringen fullständigt emot, för där bor det människor som inte äger någonting. Däremot kan man subventionera dem som äger. Jag är inte emot ROT - jag fick en fråga om det.
Däremot tycker jag att ROT ska användas som det var tänkt från början, när vi införde det, för det var ju vi som införde det. Vi ville använda det som en stimulans i lågkonjunkturer. Vi ville använda det instrumentet när det behövs - inte så att det ska bli överhettning när det är högkonjunktur. Då är det ett mycket bra instrument för just arbetstillfällen men också för att kunna bygga om på ett smart sätt.
Det hade vi velat göra, och vi gick också till val på att vi skulle använda ROT under den här mandatperioden och även utvidga det till hyresrätter. Men jag märker att regeringen har en annan syn: Man vill satsa på dem som redan har. Det är jag inte förvånad över. Det behövs fler bostäder. Stefan Attefall verkar vara nöjd och säger att det byggs så mycket nu. Ja, det är inte så konstigt, för det stod ju still helt och hållet förut.
Det rasade fullständigt egentligen från det att ni tog över. Det blev fullständigt stopp på byggandet över huvud taget. När byggnationen har stoppats så är det klart att det nu finns en efterfrågan. Därför har byggnationen kommit i gång igen. Vi har också kommit ur lågkonjunkturen. Stefan Attefall säger att vi ungefär följer de nordiska länderna.
Men jag har SCB:s siffror här, och de säger att Sverige tappade mest i jämförelse med de övriga nordiska länderna, så vi har inte alls följt de nordiska länderna, som Stefan Attefall påstår. Det behövs fler bostäder. De bostadslösa blir inte hjälpta av att de rika får det ännu bättre, utan de behöver någonstans att bo, och det behöver byggas i hela landet.
Jag är inte nöjd med vad regeringen har åstadkommit hittills.
Monica Green (S):
Det verkar som att Stefan Attefall börjar bli lite rädd för Socialdemokraterna. Anfall tycks vara bästa försvar. Ni brukar skylla på sossarna för det mesta, men det är faktiskt ni som styr. Det är ni som ska se till att det finns bostäder till alla, och det finns det inte. Det råder stor bostadsbrist, och det finns människor som lider varje dag för att de inte har en bostad. Det är Stefan Attefalls ansvar.
Han kan försöka gömma sig bakom Håkan Juholt eller att vi ska rädda honom igen, men nu måste han försöka leverera själv och inte bara skylla på sossarna. Ni har styrt i fem år, och det saknas tusentals och åter tusentals bostäder. Byggandet har stått still. Stefan Attefall påstår att vi har samma ROT-förslag som Alliansen.
Det är milsvid skillnad. Vi vill satsa även på dem som inte äger sina bostäder. Vi vill att även hyresrätter ska kunna byggas om till miljösmarta och klimatanpassade bostäder och att allmännyttan blir miljöanpassad. Det är som natt och dag.
Ni säger att ni har ROT bara till dem som äger för att det ger så mycket arbetstillfällen. Men ni har ju misslyckats även med jobben. Det är 8 procents arbetslöshet, och ni kallade det massarbetslöshet 2006 när arbetslösheten var 6 procent. Vi har haft en kris, och den var inte ert fel, så vi kan inte skylla på er.
Men vi har fortfarande skyhög arbetslöshet trots att det nu går bra för Sverige. Vi har både hög arbetslöshet och saknar bostäder, men ni tänker inte göra något åt det. Ni nöjer er med att marknaden ska fixa detta. Det duger inte, Attefall!
Monica Green (S):
Tack, ministern, för svaret. Det är stora skillnader när det gäller mäns och kvinnors möjlighet till arbete, själva arbetet och lönerna. Kvinnors medelinkomst är ungefär 18 600 kronor. Mäns medelinkomst är 26 400 kronor.
Det är en skillnad på 67 000 kronor om året. Det är matkostnaden för en tvåbarnsfamilj. På tio år är det 670 000 kronor. Det kanske är en del av en sommarstuga. Männen drar ifrån på arbetsmarknaden. Skillnaden mellan män och kvinnor som jobbar är den största på 20 år.
Även när det gäller sysselsättningsgraden är det stor skillnad. Männens sysselsättningsgrad är 76,3 procent medan kvinnornas sysselsättningsgrad är 71 procent. Det är 229 000 fler män än kvinnor som har jobb. Jobben är nu på väg tillbaka i industrin. Det välkomnar vi alla. Det är fantastiskt bra.
Vi kan i dag vara extra välkomnande när det gäller Volvo som i dag har gett besked om att ytterligare 1 000 personer ska anställas på Volvo, antagligen i Göteborg. Eftersom jag är från Skövde hoppas jag att det blir något där också. Det är inte alls samma utveckling i vår gemensamma sektor. Under er tid vid regeringsmakten har 33 000 jobb försvunnit inom välfärdssektorn.
Det är en välfärdssektor som betalas med skattemedel, det vill säga både privat och offentlig vård, förskola och så vidare. Det är alltså 33 000 jobb som har försvunnit. Det ser inte ut som om kommuner och landsting och privata vårdgivare kommer att anställa fler. Det kan man beklaga eftersom det behövs en satsning på kvalitet i sjukvård, förskola och skola.
Det behöver vi satsa på. Precis som Hillevi Engström var inne på behöver man också jobba för att bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden. Här har vi det andra felet: Regeringen gör för lite. Om vi tittar på uppdelningen på arbetsmarknaden ser vi att inom vården är 83 procent kvinnor.
Inom industrin är 77 procent män. Det är stor skillnad mellan män och kvinnor. Man jobbar inom de traditionella yrkena. Det behöver man göra något åt. De som inte är fackligt organiserade klarar sig sämre på arbetsmarknaden.
De får tidsbegränsade jobb, och de har inte samma löneutveckling. Den borgerliga regeringen har sett till att många människor har lämnat fackligt medlemskap. De unga går inte med för att det är för dyrt. Det gäller i alla fall för LO-yrkena. Ni har sett till att det är skillnad även där. De som har hög utbildning har låg avgift för a-kassan.
För dem som jobbar inom ett LO-yrke, hotell och restaurang eller handel är det väldigt dyrt att vara med i a-kassan. Ni har gjort det svårare för dem som har det svårt att vara med i a-kassan och facket. Regeringen har ökat på skillnaderna mellan män och kvinnor. Jag återkommer i nästa inlägg med fler problem.