Katarina Brännström (M):
Jag vill börja med att tacka ministern för väldigt bra och uttömmande svar på två ganska knepiga frågor. Monica Greens sista fråga var: Vad avser man att göra för att minska antalet som lever utanför utanförskapet - det vill säga helt utanför våra trygghetssystem? Jag vet inte hur mycket man ska behöva påtala att ingen ska behöva leva utanför våra svenska trygghetssystem.
Troligen har inget annat land i världen så bra trygghetssystem som Sverige. Ändå kan vi inte blunda för att antalet - om vi nu kallar dem så - socialbidragstagare, människor med försörjningsstöd, under och efter den enormt djupa världskris som även Sverige drabbats av har ökat. Det är inte märkligt. Men självklart är detta ett problem; det duckar vi inte inför.
Därför tycker jag att det är viktigt att framhålla alla åtgärder som regeringen vidtagit för att motverka utanförskap, för att stimulera till arbete. Det är bara arbete som kan motverka utanförskap. Det gäller olika former av anställningar med olika former av stöd.
Att sänka trösklarna in på arbetsmarknaden är det viktigaste man kan göra för alla som länge funnits i utanförskap, som kanske aldrig haft ett jobb och som kan vara 30 eller 35 år men aldrig haft förmånen att få komma in på arbetsmarknaden. Det handlar inte om nya arbetslösa, om nya i utanförskap, utan vi har haft detta förhållande länge i Sverige. Senaste toppåret var år 2002.
Jag behöver väl inte påminna Monica Green om vem det var som då styrde. Dessutom var det före år 2006 en kraftig högkonjunktur. Trots det hade vi ett enormt utanförskap och väldigt många socialbidragstagare. Det är klart att det finns saker som kan göras för att motverka här, men kanske går det aldrig att få ett nollsummespel på området.
Däremot ska vi se till att människor får verktyg för att själva kunna arbeta, för att själva kunna komma närmare en arbetsmarknad. Det är en regerings skyldighet. Detta är något som vi otroligt intensivt jobbar med. Jag vill också framhålla att både RUT- och ROT-avdrag liksom andra sänkta skatter stimulerar till arbete. På tåget på vägen upp hit i dag läste jag en ledare i Sydsvenskan.
Någon hade gjort en beräkning av vad det skulle ha inneburit för den person som använt RUT- och ROT-avdrag och lite annat om Socialdemokraterna under det senaste året hade fått bestämma. Att människor har kunnat få just de kanske enkla jobben inom RUT-området har självklart stimulerat till arbete.
Låt oss påminna oss om varför vi vidtar de här åtgärderna, och samtidigt vill jag påminna om att det handlar om utbildningar. Många människor har inte avklarade studier. Då är man väldigt långt ifrån en arbetsgivare som vill anställa. Vi har fått rusta upp hela skolsystemet. Även det är det i sammanhanget värt att påminna om.
Tidigare hade vi ett skolsystem som släppte igenom människor som var helt omöjliga i fråga om att få ett jobb. Mycket återstår att göra. Ingenting är längre, som sagt, rosenrött i Sverige. Det ska vi nog vara glada över. Men med alliansregeringen har Sverige under den djupa kris som varit klarat sig så mycket bättre än nästan alla andra länder i Europa.
Det tycker jag att man ska vara stolt över i stället för att från oppositionens sida bara klanka på saker.