Mikael Damberg (S):
De här debatterna blir lite tjatiga, men det får väl vara så. Kommer någon kolkraft att läggas ned i Tyskland? Ja, det är min bedömning. Tysk energipolitik kommer att ställa krav på minskade utsläpp från kolkraftverk i Tyskland.
Även om man har sagt att man vill behålla kolkraftverken under en omställningsperiod kommer en tuff tysk lagstiftning på plats, som kommer att innebära att en del av de tyska kolkraftverken blir olönsamma och kommer att läggas ned. Det kan drabba Vattenfall eller andra bolag.
Jag är nästan säker på att detta kommer att ske tack vare att man vill minska utsläppen av koldioxid, inte minst inför Parismötet senare i år, där Tyskland kommer att vilja visa allvar med sin energipolitik. Jag tror alltså att det kommer att stängas kolkraftverk i Tyskland de kommande åren, för energipriserna är inte lägre, och det kommer en tuffare tysk lagstiftning på plats. Sedan blir jag lite irriterad.
Det är svårt att föra en diskussion om regeringens politik om jag på något sätt indirekt ska stå till svars för att Moderaterna tycker att Miljöpartiets miljöpolitik är extrem. Jag tror att Moderaterna kan lära sig av Miljöpartiets miljöpolitik. De har varit lite mer framåtsyftande och tänkt runt hörnet när det gäller de utmaningar som Sverige står inför. Regeringen för en väldigt aktiv miljöpolitik.
Vi anser att det är nödvändigt, inte bara av moraliska skäl, att lämna över en värld som fungerar bättre till våra barn. Det handlar också om att ställa om vårt energisystem så att det blir hållbart för både industrin och konsumenterna framöver. Det är inte en extrem politik att ta hållbarhetsfrågorna på allvar, utan det är en politik för att klara av att långsiktigt säkra vår energiförsörjning på ett bra sätt.
Sedan kan jag tänka mig att man säger: Nej, det är just de här uttalandena som är extrema. Och så blir det en diskussion om det. Men nu talar vi om regeringens hållning och beslut. Jag blir lite fyrkantig, för det är inte regeringen som bestämmer om investeringsbeslut i enskilda bolag. Så går det inte till i den statliga ägarportföljen.
Om vi har ett bolag som har att bedriva verksamhet affärsmässigt är det bolagets styrelse och ledning som är ansvariga för besluten. Det är så ägarstyrningen går till. Regeringen går inte in i varje bolag och hittar på affärer vare sig för eller emot.
Men om ett bolags styrelse finner att det är en affär som är väldigt omfattande och som berör stora värden finns det ett tydligare krav på styrelsen i dag än vad det gjorde före Nuon att komma till regeringen och begära en ägarsamordning. Då hamnar regeringen i en dialog om den affären. Det är exakt det som kommer att hända med den tyska brunkolen.
Om det blir så att bolaget finner en ny affär som de vill presentera kommer de att komma till oss i regeringen och säga: Vi vill presentera en affär som vi tror på och som vi kräver en ägarsamordning för att komma fram till. Det är så det går till. Det är inte regeringen som sitter och hittar på affärer för de statliga bolagen, utan det är bolagsstyrelsen som ansvarar för den delen av verksamheten. Jag tycker därför att det blir märkligt om regeringen skulle hitta på affärer vare sig åt det ena eller det andra hållet.
Jag trodde att Moderaterna var överens med oss om att det är så ägarstyrning av statliga bolag ska gå till.