Annika Hirvonen (MP):
Inledningsvis vill jag påpeka att Fredrik Malm från Liberalerna och Annika Qarlsson från Centerpartiet gärna får skynda sig tillbaka till kammaren för att förklara ett och annat när det gäller bristerna i deras jämställdhetspolitik. Jag återkommer till de frågorna. Herr talman! Jag är stolt över att representera Miljöpartiet när partiet för första gången ingår i en regering - världens första feministiska regering.
Det är fantastiskt, inte minst i dessa tider när vi ser hur kvinnofientlig retorik flyttar in i världens mäktigaste finrum! Vi levererar resultat.
Regeringen presenterade nyligen en ny jämställdhetspolitik med fler mål på fler områden, bland annat en tioårig handlingsplan för att få bukt med mäns våld mot kvinnor. Där ingår bland annat hedersrelaterat våld och förtryck, prostitution och människohandel.
Fokus är för första gången på att förebygga våldet, att se till att våldtäkten inte sker, att slaget inte utdelas - som vår eminenta jämställdhetsminister sa när hon presenterade satsningen. Det är viktigt att vi satsar på att förebygga våldet.
Tio år av politisk enighet om att vi ska få bukt med mäns våld mot kvinnor har inte varit tillräckligt. Det behövs också konkreta åtgärder för att uppnå jämställdhetspolitiska mål. Detta för mig till något som Moderaternas Elisabeth Svantesson sa i ett replikskifte tidigare.
Hon sa att vi är överens i sak men oense om medlen för att nå de jämställdhetspolitiska målen. Men, herr talman, det jag ser är att det inte finns några medel för att nå de jämställdhetspolitiska målen hos vissa av de borgerliga partierna.
Till exempel pratade Moderaterna i dag en del om hedersrelaterat våld och förtryck - det är mycket viktiga frågor - och en del om företagande. Men man sa ingenting om jämställda löner, där regeringen nu aviserar en handlingsplan, och ingenting om hur vi får ett jämnt uttag av det obetalda hem- och omsorgsarbetet, där de borgerliga partierna med Moderaterna i spetsen höll fast vid vårdnadsbidraget, vilket ökar ojämställdheten på området. Herr talman!
Detta tydliggör skillnaden i svensk jämställdhetspolitik. Är man villig att komma med konkreta, verkningsfulla lösningar för att möta jämställdhetsutmaningen brett eller inte? Centerpartiet pratar om att jämställdhet är viktigt, men man tänker inte betala för det.
Annika Qarlsson sa tidigare att man tänker skära bort 90 miljoner från den nationella strategin mot mäns våld mot kvinnor och ersätta den med vackra ord. Det är vad som finns i utgiftsområde 4 Rättsväsendet, som klubbades för en vecka sedan i kammaren, och jag var med och debatterade området.
Centerpartiet har flera punkter där man vill utreda lagförslag som även vi från Miljöpartiet, Socialdemokraterna och regeringen har aviserat, men inte en krona till att faktiskt arbeta förebyggande mot våld i hederns namn. Det är verkligheten när Centerpartiet talar.
Samma sak gäller utvärdering av några av de viktigaste verktygen i verktygslådan för att uppnå jämställdhet i staten, nämligen utvärderingen av jämställdhetsintegrering och jämställdhetsbudgetering. Där skär man också bort pengar. Det ska klaras inom befintliga ramar. Med andra ord är frågan viktig, men jämställdheten får inte kosta.
Liberalerna har i dag talat mycket om vad de inte vill. Det gäller flera partier, men jag vill veta vad Liberalerna vill göra för att uppnå jämställd representation, jämställd makt och jämställt inflytande i samhället. Regeringen har konstaterat att frivilliga åtgärder inte räcker.
Därför finns ett förslag om kvotering i börsbolagsstyrelser, inte för att det är den viktigaste jämställdhetsåtgärden men för att jämställdhet är viktigt också i näringslivet. Herr talman! Vi har talat mycket om våld i hederns namn.
Jag vill understryka att jag delar den bild som har framkommit från flera debattörer om att det här är en otroligt viktig fråga. Jag träffar företrädare i kommunerna. Jag träffar lärare som inte får stöd av sina rektorer när de ställer krav på att alla barn har rätt att delta i sex- och samlevnadsundervisningen i svensk skola.
Jag ser att vi fortfarande misslyckas med att skydda flickor mot några av de yttersta övergrepp som en människa kan utsättas för.
Kompetensteamet mot hedersrelaterat våld i Östergötland har redogjort för 65 fall där olika kommunala eller andra myndigheter känt till risken för bortgifte, och flickorna är ändå i dag förda ut ur landet - mot sin vilja.
Dessa stora utmaningar tar regeringen på stort allvar i handlingsplanen - den nationella strategin mot mäns våld mot kvinnor - och i aviserade utredningar. Herr talman! Jag vill yrka bifall till förslaget i betänkandet i jämställdhetsdelen. Men jag vill också ställa ytterligare en fråga.
Det har inte talats så mycket om diskriminering i dag, trots att vi har debatterat i många timmar. Moderaterna skär ned med 19 miljoner kronor. Sverigedemokraterna vill lägga ned Diskrimineringsombudsmannen. Centern skär ned med 28 miljoner, och Liberalerna och KD tycker inte att det finns utrymme för lönehöjningar för dem som jobbar mot diskriminering. Vilka är det som vi inte längre ska skydda mot diskriminering?
Det är frågan till oppositionspartierna.