Alexander Christiansson (SD):
Tack för svaret, ministern! Det är fortfarande så att vi talar om saker som de stöd som finns nu. Det jag är ute efter är de åtgärder som ska ske efter pandemin. Det är någonstans de som vi måste börja planera för nu . Det kan vi inte börja göra då . Ministern nämner också att pandemin har negativa konsekvenser för näringslivet. Men hur ska vi lösa det? Det är vad jag skulle önska ett svar på.
Låt mig bara ta ett exempel på hur enskilda näringsidkare kan ha drabbats under pandemin. Vi kan ta en enskild firma, låt oss säga en massös, som under förra våren drabbades av pandemin. Hon skrev då in sig i akassan för att överleva. Massösen fick ersättning från a-kassan som gav lite pengar under ett par månader så att hyran kunde betalas, maten kunde serveras till barnen och verksamheten kunde överleva.
Det är en a-kassa som för övrigt beräknas på vinsten efter alla kostnader för en enskild näringsidkare. Det skulle kunna jämföras med en arbetare som skulle få beräkna sin SIG efter fasta kostnader. Jag menar att det är helt orimligt eftersom de betalar samma arbetsgivaravgift genom egenavgiften som alla andra. Sommaren kom, och verksamheten började rulla på igen. Till hösten kom den andra vågen.
Även enskilda näringsidkare skulle kunna ta del av omsättningsstödet, vilket skulle hålla massösen flytande under slutet av året. Men icke. Om du gått på a-kassa under året kan du inte ta del av omsättningsstödet, blev beskedet. Det kom som en kalldusch för väldigt många små enskilda näringsidkare.
Jag skrev för övrigt en fråga till ministern, jag tror det var i januari, gällande just frågan om det skulle vara möjligt för dem som blivit nekade stöd på grund av a-kassa att kunna få ta del av stödet retroaktivt. Men dessvärre blev svaret nej från ministern. Men för massösen går det inte längre att betala fakturorna. Hon går helt enkelt i personlig konkurs. Vaccinationen kommer igång, och nu börjar samhället öppna upp igen.
Efter en lång mörk tid för så många små enskilda näringsidkare börjar ljuset komma i tunneln. Men för massösen är betalningsanmärkningar och skulder det som återstår. Hur ska hon nu kunna starta upp sin verksamhet igen? Hon kan ju inte ens teckna ett mobilabonnemang på grund av de betalningsanmärkningar som staten indirekt givit henne genom restriktionerna. Herr ålderspresident! Coronapandemin 2020 visar att förebyggande åtgärder av krisberedskapskaraktär behövs.
Detta gäller inte minst underlättnad mot att hamna i skuldsättning, att ta sig ur skuldsättning och att kunna återstarta sin verksamhet. Detta gäller naturligtvis i händelse av kris där företagaren inte kunnat förutse situationen. Sverigedemokraterna lade under våren 2020 i civilutskottet fram ett förslag till utskottsinitiativ om behoven av att regeringen tar fram förslag om detta. Dessvärre vann vårt initiativ inte gehör.
Fortfarande kvarstår behov av att ta fram förslag på en krisberedskapsplan för liknande situationer, så att problematiken kan undvikas eller åtminstone hanteras bättre i framtiden. Som jag nämnde i mitt tidigare anförande har 8 procent av de företagsamma försvunnit, och många anställda har drabbats. Särskilt utsatta har företagare inom hotell- och restaurangverksamheten varit, precis som ministern också nämnde. Ett företag eller en person kan försättas i konkurs om skulderna inte kan betalas.
Faktiska konkurser kan liknas vid uppsägningar och för med sig en stigande arbetslöshet. Många personer har blivit av med jobb och inkomster, och arbetslösheten stiger. Efter en kris behöver företagare få hjälp att kunna återstarta sin verksamhet. Det därför som Sverigedemokraterna är fast beslutna om att en krisberedskapsplanering på området behövs. Hur ska de som nu sitter fast i skulder och betalningsanmärkningar få hjälp?
Det gäller speciellt enskilda näringsidkare som blivit personligt drabbade av statliga restriktioner under pandemin. Vad kan regeringen göra för att lätta på de skulder och betalningsanmärkningar som hindrar möjligheten till återstart?