Göran Hägglund (KD):
Jag vill tacka Thomas Nihlén för att han tar upp denna viktiga fråga. Det är en fråga som förstås har en prislapp, alltså en kostnadsaspekt för det offentliga. Ännu viktigare är förstås att det är en fråga om livskvalitet och ytterst en fråga om liv och död för den enskilde patienten.
Vi talar om potentiellt mycket farliga ämnen som vid felaktig användning eller i felaktig kombination kan ge förfärliga effekter för den enskilda personen. Därför är det av enormt stor betydelse att vi diskuterar problemet. Ännu viktigare är förstås att vi vidtar rätt åtgärder.
Thomas Nihlén har ställt frågan om jag avser att vidta några åtgärder och i så fall vilka för att utreda omfattningen, kostnaderna och orsakerna till den felaktiga läkemedelsanvändningen. Mitt sätt att resonera är att det finns tillräckligt bra underlag för att konstatera att detta orsakar stora kostnader.
Det finns tyvärr ett tillräckligt bra underlag för att konstatera att väldigt många människor drabbas. Det finns tyvärr inte ett tillräckligt bra underlag när det gäller att veta exakt vilka åtgärder som ska vidtas fullt ut, även om mycket är på gång.
Att använda de begränsade resurserna på departementet för att göra dessa beräkningar om det skulle vara si eller så många tiotals miljarder är en underordnad fråga.
Det mest betydelsefulla handlar om att varje enskild person som blir föremål för läkemedelsbehandling ska kunna lita på att de läkemedel som sätts in får till effekt att det innebär förbättringar för denna person. Jag redogjorde i mitt svar för en del av de åtgärder som vi vidtar. Det handlar, utöver detta, om den nationella IT-strategin.
Ett viktigt anslag ytterligare handlar tekniskt uttryckt om ett elektroniskt expeditionsstöd. Det innebär kort att Apoteket AB genom verksamhetsavtalet med staten har fått möjlighet att utveckla ett nytt elektroniskt expeditionsstöd.
Det kan enkelt beskrivas som ett verktyg som kontrollerar alla elektroniska recept så att man ser om läkemedel är dubbelförskrivna, feldoserade eller interagerar med andra läkemedel som patienten går på. Då larmar systemet. Man får in ytterligare ett moment av säkerhetskontroll som gör att det oftare blir rätt och färre gånger blir fel.
Jag tror att det kan bli oerhört betydelsefullt. Vi har också gett Socialstyrelsen i uppdrag - mot bakgrund av vårdskademätningen där man bland annat har tittat på denna fråga - att utreda förutsättningarna för att införa ett nationellt system med fastställda rutiner för egenkontroll inom hälso- och sjukvården. Det tror jag också kan bli betydelsefullt.
Inom kort, innan året är slut, kommer också Patientsäkerhetsutredningen att lämna sitt betänkande där man har fått till uppgift att se över frågor som rör just det faktum som Thomas Nihlén tar upp, nämligen att många människor varje år drabbas av vårdskador eller till och med avlider i den svenska hälso- och sjukvården. Vad kan vi göra för att möta den problematiken?
Där tror jag att Patientsäkerhetsutredningen kan ha en hel del att komma med. Läkemedelsgenomgångar har vi nämnt helt kort också. De är av central betydelse. Här gör man en professionell genomgång på individuell basis med den enskilde patienten. Det är en nyckelfråga i sammanhanget.