Anna-Karin Hatt (C):
Marie Nordén har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta med anledning av att teleabonnenter i framför allt landsbygd inte erbjuds fullgoda och fungerande alternativ till fast telefoni i ej lönsamma områden. Isak From har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att fler ska erbjudas riktigt bredband i stället för det fasta telefonnätet. Maria Stenberg har frågat mig vilka åtgärder jag avser vidta för att säkerställa att lagen om elektronisk kommunikation och hemtelefoni verkligen omfattar hela befolkningen i Sverige.
Jag har valt att besvara interpellationerna i ett sammanhang. Först och främst vill jag poängtera att när det gäller tillgången till telefoni finns det i dag, enligt uppgifter från Post- och telestyrelsen, PTS, inga hushåll eller företag i Sverige som saknar telefoni och som vill ha det till sin stadigvarande bostad eller sitt fasta verksamhetsställe.
Bakgrunden är att Telia Sonera genomför ett teknikskifte där bolagets kopparledningar byts ut mot trådlösa anslutningar i delar av landet. Bolaget har i en utfästelse försäkrat att fungerande trådlösa alternativ kommer att erbjudas de abonnenter vars fasta kopparförbindelse inte kommer att upprätthållas. Interpellanterna gör gällande att Telia Sonera inte erbjuder fungerande alternativ.
Jag förmodar att vad som avses är Telia Soneras initiala försök med så kallad fastmobilsteknik, som varit behäftad med vissa brister. Detta var bland annat märkbart när man försökte återställa telefonnäten efter stormen Gudrun. Bristerna var dock inte av en sådan omfattning som Isak From påstår. PTS har konstaterat att tjänsten uppfyllde lagens krav om god funktion och teknisk säkerhet.
Telia Sonera har sedan dess vidareutvecklat en mobil ersättningstjänst, och den fungerar enligt PTS utan större avvikelser. Lösningarna innebär att en liten adapter monteras i hemmet och kunderna på så vis kan ringa med sina vanliga telefoner om de vill det. Den redovisning som hittills har lämnats från både Telia Sonera, PTS och berörda kommuner är att teknikskiftet fortlöper utan problem och under kontrollerade former.
Maria Stenberg undrar om jag avser att föreslå ändringar i lagen om elektronisk kommunikation så att hemtelefoni verkligen omfattar hela befolkningen. Så som framgår av svaret är det i dag ingen som saknar telefoni till sin stadigvarande bostad eller sitt fasta verksamhetsställe. Utgångspunkten är att marknaden ska tillhandahålla samhällsomfattande tjänster, vilket följer av lagen om elektronisk kommunikation som lades fram av den dåvarande socialdemokratiska regeringen 2003.
De åtgärder som regeringen och PTS vidtar har denna inriktning, och de insatser som görs syftar till att i första hand uttömma marknadens potential. Därför ser jag för närvarande inte något behov av en förändrad lagstiftning. För det fall vare sig marknaden eller andra åtgärder inte räcker till, såsom bland annat täckningskrav, är regeringens bedömning att det har funnits och fortfarande finns ett behov att upphandla åtminstone telefoni i enstaka fall.
En rimlig utgångspunkt är att man ska ha haft telefoni tidigare samt att det ska vara fråga om stadigvarande bostäder eller fasta verksamhetsställen. Det innebär att exempelvis fritidsboenden inte kan räkna med telefoni utöver vad marknaden är beredd att bygga ut. Regeringens politik utgår ifrån att så många som möjligt i Sverige ska ha tillgång till elektroniska kommunikationer, inklusive telefoni, genom marknadens aktörer.
Därför har vi i första hand gynnsamma lagar och regler för att främja investeringar i branschen och konkurrensen mellan operatörer. Det finns inte längre ett statligt televerk som alla är anslutna till, utan ett antal olika operatörer att välja mellan för de flesta. Hushållens och företagens telefoni- och bredbandslösningar skiljer sig åt, och denna trend kommer sannolikt att fortsätta, bland annat beroende på olika behov.
Olika lösningar kommer att samverka för att tillgodose behovet av samhällsomfattande tjänster. När det gäller trådlösa alternativ är dessa på frammarsch både tekniskt och marknadsmässigt. Fler och fler väljer att bara ha ett abonnemang för trådlös kommunikation. Operatörerna har byggt ut sin mobiltäckning utöver tillståndskraven, vilket i sig är ett tecken på att just geografisk tillgänglighet är en konkurrensfördel på marknaden.
När det gäller bredbandstillgång i områden som är mindre kommersiellt intressanta kommer de statliga täckningskraven, som villkorar en av operatörernas tillstånd i det så kallade 800-megaherzbandet, att användas. Villkoren kommer att bidra till att merparten av de hushåll och fasta verksamhetsställen som i dag saknar överföringshastighet på en megabit per sekund kommer att tillhandahållas en sådan anslutning. Anslutningarna kommer också att medge taltelefoni.
Denna insats är en viktig och bärande del i regeringens bredbandsstrategi. PTS har dessutom ytterst alltid en möjlighet att med lagstöd vid behov utse en operatör med uppgift att tillhandahålla alla rimliga krav på samhällsomfattande tjänster, vilket inbegriper telefoni.