Sten Tolgfors (M):
Jag repeterar: Detta är inte ett beslut som riksdagen fattar. Detta är inte en sak som kommer att ingå i inriktningspropositionen. Det är entydigt från fyra allianspartier att grundorganisationen inte kommer att förändras under denna mandatperiod. Uppsala garnison är en verksamhet som skulle omfattas av ett riksdagsbeslut. Det kan inte fattas av myndigheten själv.
Däremot är själva flygplatsverksamheten, de 70 procent av ytan som det refererades till här tidigare, något som myndigheten, Försvarsmakten, själv ansvarar för. Jag tror att vi gör allra bäst i att överlåta militära bedömningar till Försvarsmakten och inte politisera dem.
Det är alldeles entydigt så att det inte är grundorganisationen som försvarar Sverige, utan det är försvarsförmågan, de tillgängliga, användbara, effektiva, övade och erfarna förbanden, och det är det som vi prioriterar resurserna till. Flygplatsen är alltså Försvarsmaktens beslut. Försvarsmakten är en självständig myndighet.
Man har en viss organisatorisk frihet, det vill säga riksdagen beslutar om grunderna för grundorganisationen, och regeringen styr upp en del av organisationen, men Försvarsmakten har inom ramen för de besluten att själv utforma verksamheten så effektivt som möjligt. Det är de och inte jag som svarar för att räkna på sina förslag och sin egen budget för att använda varje krona de har på effektivast möjliga sätt.
Jag tror att Cecilia möjligen gjorde en felsägning när hon började prata om nedläggning av F 16. Jag tror att man kan konstatera följande: Detta lades ned av den tidigare regeringen och Socialdemokraterna, och man kan ha synpunkter i dag på om det var rätt eller om det var fel. Mycket talar för att det inte var rätt, men beslutet är likväl fattat, det är verkställt, och man har gjort investeringar på andra håll.
Där lider vi möjligen av att vi kommer ett antal år i efterhand med delar av den här debatten, Cecilia. Det är inte alls på det sättet som Mikael Oscarsson säger, att tre missiler gör att vi inte har något svenskt flygvapen. Det är inte heller på det sättet som han beskriver i sin interpellation, att flygvapnet är starkt försvagat. Sverige har ett dubbelt så stort flygvapen som våra grannländer har. Det är inte heller på det sättet som han hävdar, att detta är spiken i kistan för att försvara luftrummet kring huvudstaden.
Jag har redogjort för de bedömningar Försvarsmaktens högkvarter gör kring användning av andra flygplatser som ligger mycket nära Stockholm och som kan vara tillgängliga för att värna luftrummet här. Solveig använde formuleringen "om Försvarsmakten får bestämma". Ja, det får de, inom ramen för de beslut som riksdagen och regeringen har fattat. Alternativet är att vi lyfter upp alla frågor till riksdagen.
Svaret på frågan är väl egentligen detta: Som ledamot av Sveriges riksdag är man oförhindrad att lyfta upp i princip vilka politiska beslut som helst hit. Sedan är det en helt annan fråga om det är lämpligt att göra, därför att då hamnar på Solveig att göra hela avvägningen, om Försvarsmakten inte längre anses kapabel att göra det, mellan det ena och andra, mellan den ena orten och den andra orten och mellan att öka där och minska där. Då ställs den ena verksamheten mot den andra.
Jag tror att vi har en ganska god balans där riksdagen reglerar en betydande del av grundorganisationen och där regeringen fyller på men där sedan Försvarsmakten har ett visst utrymme att inom denna ram fatta beslut om hur man använder pengarna på effektivast möjliga sätt. Jag vänder mig återigen till Cecilia på slutet. Att överlåta till en civil aktör sade hon var ett problem.
Jag räknade upp hur det runt om i Sverige ser ut på precis det sättet, till exempel i Ronneby, i Luleå och i Visby. I Halmstad tror jag också att det är på det viset. Det finns en samverkan mellan det civila och det militära flyget för att få en kostnadseffektivare verksamhet.