Åsa Romson (MP):
Tack för intressanta frågor kring en fråga som jag ofta är här i kammaren och diskuterar med olika ledamöter! Som jag redovisade i svaret var det en interpellationsdebatt för endast några veckor sedan. Jag förstår självklart att intresset är stort kring hur vi ytterligare kan stimulera inte minst bostadsbyggandet i hela Sverige. Hela Sveriges land behöver användas. Sverige är ett vattenrikt land.
Vi som bor här gillar att vistas nära vatten, och det är också en av grunderna till att strandskyddsreglerna har vuxit fram i vårt land. Allmänhetens tillgång till de strandnära zonerna har nämligen varit så viktig. Detta blir en målkonflikt i det lokala perspektivet om det är några som vill bo och avskärma dessa stränder så att en vidare allmänhet inte kan nyttja dem.
Sedan har vi, vilket också poängterades i svaret, naturligtvis den, som man kan tycka, schablonmässiga men vetenskapligt baserade ståndpunkten att just strandzonen, mellan det biologiska livet i hav och sjöar och det biologiska livet på land, är en väldigt känslig zon.
Ett generellt skydd och stöd till de insatser som görs för biologisk mångfald i den zonen skulle jag säga är en nyckel till att vara både kostnadseffektiv och effektiv när det gäller implementeringen av målsättningar som handlar om att vi ska levande sjöar, hav och skogar i Sverige och en biologisk mångfald på alla ledder.
Detta bidrar strandskyddslagstiftningen till på ett effektivt sätt just i och med att strandzonen har dessa kvaliteter.
Jag har i många år deltagit i debatter i den här kammaren kring avvägningar, och de ganska stora åsiktsskillnader som finns mellan partierna har hittills hanterats väl genom att vi diskuterar igenom vilka justeringar och steg framåt man kan ta.
Det gäller bland annat steg för att säkerställa tillräckligt med utrymme på lokal nivå på landsbygden för att planera för en utveckling som också innebär bostadsbyggande, till exempel att det finns särskilda skäl för ett decentraliserat beslut för strandnära boenden.
I andra delar av landet, till exempel i storstadsområdena där allmänheten är mycket större, är det i stället extra viktigt att hävda strandskyddsbestämmelserna i förhållande till allmänheten. Detta återges också i den lagstiftning som nu finns kring landsbygdsutveckling och de så kallade LIS-områdena, som nämndes av Tysklind.
Jag har förstått att flera länspartier är väldigt besvikna över vad man åstadkom med de ändringar som man genomförde under den förra mandatperioden, och jag tror att det är viktigt att vi ser och verkligen tar till oss vad som händer i tillämpningen. Där var Strandskyddsdelegationens arbete viktigt, inte minst för att sprida information och likvärdighet kring detta i hela Sveriges land.
Om man vill slå vakt om de här bestämmelserna ska man inte tro att det jobbet är gjort i en handvändning och någonting som man snabbt kan återkomma med som en pamflett till Sveriges riksdag, för då tror jag bara att förändringen blir till det sämre. Vi har sett att de förändringar som gjordes under den förra mandatperioden inte alla gånger har avsedd effekt, och vi ser också att reglerna är ganska komplexa och komplicerade.
Regeringen kommer att återkomma och svara på tillkännagivandet; det gör alltid regeringen.