Helena Leander (MP):
För mig är det en viktig demokratisk princip att beslut ska fattas så nära de människor som berörs som möjligt. Det ökar människors möjligheter att vara delaktiga och påverka besluten. Det gör också besluten bättre när man kan anpassa dem efter lokala förutsättningar. Dessutom kan det faktiskt vara så att alla människor inte vill ha samhället likadant. Det kan finnas lite olika idéer om det, och då finns det ett värde i att låta en mångfald av lösningar existera sida vid sida.
För näringslivet kan det finnas fördelar med att regelsystemen i varje land är anpassade efter varje lands näringslivsstruktur. Men det finns också nackdelar för dem som verkar över gränserna och som då har en massa olika regelsystem att hålla reda på. Det är den här senare delen som har gjort att EU-kommissionen nu lägger fram ett förslag till en gemensam konsoliderad bolagsskattebas, CCCTB.
Den innebär ett gemensamt sätt att räkna på bolagsskattebasen som företagen kan använda som alternativ till ländernas egna regler. Det kan mycket väl innebära fördelar för företagen även om det också kan innebära nackdelar att man måste räkna på alla de här systemen samtidigt innan man kan avgöra vilket som är mest lönsamt för just det egna företaget.
Men det är egentligen inte det vi diskuterar i dag, utan det vi diskuterar i dag är om förslaget är förenligt med EU:s subsidiaritetsprincip. Man kanske inte alltid tror det när man ser saker som EU lägger sig i, men EU har en subsidiaritetsprincip som innebär att man bara ska reglera saker på EU-nivå om man inte kan göra det bättre eller åtminstone lika bra på nationell nivå. Hur är det då med bolagsskattebasen?
Är den en sådan sak som man bättre reglerar på EU-nivå? Som tidigare talare har varit inne på ska vi vara ärliga med att det här inte handlar om att man ska reglera allt på EU-nivå. Man ska inte harmonisera skattesatserna, utan det handlar om ett gemensamt sätt att räkna, och de nationella systemen kommer att existera parallellt.
Men det handlar inte bara om det gemensamma räknesättet, utan det handlar också om en konsoliderad del som innebär att man lägger ihop en koncerns vinster och förluster i olika medlemsländer och sedan pytsar ut dem enligt en fördelningsnyckel. Detta gör att skatteintäkter kan hamna i andra länder än vad som var tänkt från början. Det är ju lite ingripande.
För mig känns det svårt att hävda att de inskränkningar som detta ändå innebär i medlemsstaternas möjligheter att själva påverka sina skatter verkligen är nödvändiga för att den inre marknaden ska fungera. Där delar jag utskottets bedömning. Sedan har jag stor respekt för dem som menar att det visst är förenligt med subsidiaritetsprincipen, för det är ju inte en svartvit fråga.
Jag har däremot väldigt svårt att respektera det argument som framkommit i debatten där man säger att det visserligen kan vara så att det här inte är förenligt med subsidiaritetsprincipen, men vi ska inte tala om det nu, utan vi ska låtsas som om det regnar och gå in i förhandlingarna med liv och lust. Sedan när allt är klart och alla tror att nu kan man gå hem slänger vi in vårt veto och säger: Haha, lurade! Jag tror inte att det stärker vår förhandlingsposition för framtiden.
Menar vi att det här förslaget strider mot subsidiaritetsprincipen, och där delar jag som sagt utskottets bedömning, ska vi säga det nu. Därför, fru talman, yrkar jag bifall till förslaget i utlåtandet.