Mats Odell (KD):
Det är spännande. Här har vi uppenbarligen en ledande socialdemokrat som inte tycks ha några som helst problem att samarbeta med Lars Ohly. Han kanske är en kandidat för en eventuellt kommande ministär att just ha posten som finansmarknadsminister eftersom han tycks ha samma syn som Peter Hultqvist när det gäller statligt ägande. Det kanske snarare är något för Mona Sahlin att fundera på. Jag måste säga att jag blir väldigt osäker.
Är det så att Peter Hultqvist tycker att det var fel att staten tog över Carnegie? Hur går det i så fall ihop med hela resten av inlägget som jag ändå uppfattade i huvudsak riktade in sig på att staten bör ta över så många banker som möjligt? Jag tycker att Peter Hultqvist själv har en del att förklara när det gäller logiken i hans frågor. Varför gick Riksbanken in och gav ett likviditetsstöd till Carnegie?
Jo, det gjorde man därför att både Riksbanken och Finansinspektionen bedömde att Carnegie var systemviktigt. Vad innebär det?
Jo, det innebär att om man hade låtit Carnegie gå i konkurs hade det drabbat företagen i Borlänge på samma sätt som det drabbade företagen i Borlänge när Lehman Brothers tilläts gå i konkurs den 15 september. Det blev ett tvärstopp i kreditgivningen, faktiskt nästan globalt, av detta.
Detta är komplicerade förhållanden som jag inte är säker på att vi hinner utreda här helt och hållet. Men en detalj i detta är att Carnegie må vara en liten bank, men den förvaltar över 120 miljarder kronor av svenska företags och hushålls pengar.
Om dessa 120 miljarder skulle frysa inne låt oss säga under två, tre, fyra, fem eller sex månader i ett konkursbo tror jag att Peter Hultqvist själv kan räkna ut att hans väljare i Borlänge är människor som jobbar i företag som har kontakter som drabbas av detta. Då är det klart att det får en stor effekt.
Det var många andra indirekta effekter av detta som gjorde att det var en naturlig sak för Riksbanken att ta över. När det sedan kom till den situationen att Finansinspektionen drog in tillståndet för Carnegie att bedriva bankverksamhet hade staten dessa panter och övertog då detta företag och dotterbolagen.
Nu ska det avvecklas i ordnade former och vid en tidpunkt som Riksgäldskontoret bedömer är rätt för att få ut bästa möjliga pris för den tillgång som man har.
I det paket som vi röstade igenom i riksdagen, och jag förmodar att också Peter Hultqvist stödde det förslaget, finns det en annan komponent vid sidan av garantiprogrammet, nämligen en stabilitetsfond som samtliga institut i Sverige som kan tänkas få del av denna ska vara med och bygga upp. Den kommer att bekostas helt och hållet av bankerna. Den ska vara till för att täcka denna typ av kostnader.
Det ska inte vara de vanliga skattebetalarna som sitter med slutnotan när detta är över, utan det är den här fonden, och den har en lånemöjlighet i Riksgälden, men detta ska betalas tillbaka. Det är en försäkringslösning som är upprättad enligt försäkringsmässiga villkor.
När Peter Hultqvist tänker igenom detta tror jag att han ändå tycker att det var ganska klokt, både att Riksbanken gav ett likviditetsstöd och att Riksgäldskontoret sedan tog över banken. Alternativet hade varit förödande för svenska hushåll och svenska företag.