Sanne Lennström (S):
I dag debatterar vi justitieutskottets betänkande nr 21, Genomförande av brottsofferdirektivet . Det är närmare bestämt EU:s brottsofferdirektiv som handlar om att säkerställa att brottsoffer får lämplig information, stöd och skydd samt kan medverka i straffrättsliga förfaranden. Möjligheten för EU att lagstifta på detta område kom i och med Lissabonfördraget.
Brottsoffer ska erkännas och behandlas på ett respektfullt sätt, individuellt, professionellt och också icke-diskriminerande. Det finns många som arbetar för detta i dag, exempelvis brottsofferjourerna. De tar emot samtal dygnet runt. De hjälper till och vägleder både brottsoffer och vittnen. Dessa behöver alltså inte möta den tilltalade ensamma. Det ska tilläggas att många av dem som jobbar där jobbar ideellt.
Det arbetet är ovärderligt för den enskilde men också viktigt för rättssäkerheten. Även kvinnojourerna gör ett enormt arbete på detta område. Jag har under min första tid i riksdagen besökt en del kvinnojourer och fått en enorm respekt för dem och det arbete som de utför, som ibland också kan vara väldigt riskfyllt. Våld i nära relationer är och kommer att förbli ett av samhällets största problem om vi inte gör någonting åt det.
Därför satsar regeringen nu 25 miljoner kronor på kvinnojourerna för att säkerställa att deras verksamhet kan fortsätta. Detta är för 2015. I fortsättningen kommer det att vara 100 miljoner årligen. Herr talman! Socialdemokraterna anser i likhet med de övriga partierna, förutom Folkpartiet - och Vänsterpartiet, ska jag tillägga - i betänkandet att Sverige i stora drag når upp till brottsofferdirektivet. Det finns dock en del ändringar.
Om en målsägande inte behärskar svenska ska en tolk anlitas till sammanträden inför rätten. Det är punkt nummer ett. Detta ska gälla oavsett om tolk har begärts eller inte. Det ska gälla under hela den del av sammanträdet där målsäganden närvarar.
I praktiken tillämpas bestämmelsen redan i dag, men för att vara helt säker på att kraven i direktivet uppfylls är det bra att lagstadga detta så att det blir en lagreglerad skyldighet för en domstol att anlita tolk för målsägande som inte behärskar det svenska språket. Punkt nummer två är att domstolen på begäran ska översätta en handling eller de viktigaste delarna av den om en översättning är av väsentlig betydelse för att målsägande ska kunna ta sin rätt till vara.
I dag finns det ingen skyldighet för rätten att översätta handlingar. Förslaget är därför att handlingar ska översättas då en sådan begäran har framförts - detta mot bakgrund av åklagarens skyldighet att ta vara på målsägandens rätt i det här fallet. Även en översättning under förundersökningen ska ingå.
Översättningen kan vara både muntlig och skriftlig; huvudsaken är att den ska leda till en rättvis rättegång. Rätten till information ska stärkas - det är punkt nummer tre - genom att målsäganden alltid kan begära att bli underrättad om tid och plats för sammanträdet inför rätten. Detta sker redan i dag, men inte heller detta är reglerat i någon lag. Det bör därför kompletteras.
Dessutom bör inte bara huvudförhandlingarna omfattas utan också de övriga sammanträdena inför rätten. Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 november i år. Med anledning av detta yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga reservationer och motioner samt önskar utskottets ledamöter en trevlig sommar.