KBLab/rixvox huggingface dataset:
Heléne Fritzon (S):
Jag tänker uppehålla mig kring den fråga som Jeff Ahl har ställt om återvändandearbetet. Jag förbiser de ständiga påhoppen om löjeväckande och om lögner och hot- och hatdebatterna mot invandrare.
Jag är innerligt trött på att höra dessa tongångar, och det måste vara besvärande att som politiker drivas av ett sådant hat i sitt politiska arbete. Frågan om återvändande är viktig för regeringen.
Jag kan nämna för Jeff Ahl att de mörka bilder som målades upp av vad som skulle hända med Sverige när vi tog vårt solidariska ansvar i Europa för asylprövningen inte har besannats. Vi kan i dag redovisa en väldigt god ekonomi för Sverige.
Vi kan redovisa att arbetslösheten under dessa år har sjunkit väsentligt. Vi har varje dag fler i arbete. Också personer med utländsk bakgrund som har kommit till Sverige finns i dag på den svenska arbetsmarknaden. De lever, bor och verkar i Sverige och är inte, som Jeff Ahl uttrycker det, några gäster i vårt samhälle.
Om man har rätt att stanna i Sverige ska man ha ett arbete att gå till, ha en bostad, kunna ta sitt medborgerliga ansvar och fungera i den svenska demokratin. Om man däremot inte har rätt att stanna i Sverige ska man, apropå Jeff Ahls fråga, naturligtvis återvända. Detta arbete pågår med mycket hög intensitet.
I det regleringsbrev som regeringen har lämnat till Migrationsverket om uppgifter och medelstilldelning framgår tydligt att både Migrationsverket och Polismyndigheten har i uppdrag att effektivisera arbetet med att verkställa avvisnings- och utvisningsbeslut, i syfte att öka antalet verkställda beslut. Vi går i den riktningen.
Det är därför regeringen varje år har ansett och markerat i budgeten att det behövs fler förvarsplatser. För närvarande finns 357 förvarsplatser på fem orter i Sverige, och under innevarande år kommer antalet förvarsplatser att vara 456. Det är en ökning under dessa år med 80 procent.
Det pågår också arbete med utökning av antalet platser under 2019 och framöver. Det krävs kraftfulla åtgärder, och det har regeringen presenterat på återvändandeområdet.
Heléne Fritzon (S):
Detta är en mycket märklig debatt. Jeff Ahl ställer en konkret fråga om återvändande och håller ett national- och högerpolitiskt anförande som om han tror att det är det som Sveriges riksdag vill lyssna på i dag. Jag vet att jag inte övertygar Jeff Ahl, men jag tror att jag kan ge honom någon insikt.
Jeff Ahl uttrycker att invandrare är systembelastande och genast ska åka härifrån. Jeff Ahl kan då reflektera över hur många gånger som han har åkt taxi med en chaufför som har utrikes härkomst, om någon med utrikes härkomst har städat hotellrummet åt honom vid något tillfälle eller om en läkare i sjukvården som Jeff Ahl har mött kanske kommer från ett annat land.
Det finns anledning att reflektera över de värderingar som Jeff Ahl så hårdfört för fram i riksdagsdebatten i dag. Han håller sig inte på något sätt till frågan utan tar detta som ett tillfälle att kunna föra ut någon ny partipolitisk höger- eller nationalvinkling på sin nya tillhörighet.
Jag har i dag haft anledning att få redovisa regeringens politik på asyl och migrationsområdet men framför allt när det gäller återvändandefrågorna, det vill säga det som Jeff Ahl ställt sin interpellation om. Jag konstaterar att det har gett mig utrymme att tala om för Jeff Ahl och riksdagen att det pågår ett intensivt arbete med återvändandefrågorna.
De är viktiga för att vi ska få Sverige att fungera på ett bra sätt och för att vi ska stå upp för våra grundläggande värderingar om en fungerande asyllagstiftning.
Heléne Fritzon (S):
Johan Forssell har frågat mig när jag och regeringen bedömer att frågan om obligatorisk samhällsorientering under asyltiden, som ingick i 2015 års överenskommelse om insatser med anledning av flyktingkrisen, kan få sin lösning och hur jag och regeringen motiverar att frågan dragit ut så mycket på tiden.
I november 2015 beslutade regeringen att ge en särskild utredare i uppdrag att föreslå åtgärder för att skapa ett sammanhållet system för mottagande och bosättning av asylsökande och nyanlända. I maj 2017 utvidgades uppdraget gällande bland annat tidiga insatser för asylsökande.
Mottagandeutredningen ska således inom ramen för det ursprungliga uppdraget föreslå hur ett system för tidiga insatser kan utformas, där dagersättning kopplas till deltagande.
Jag håller med Johan Forssell om att frågan om obligatorisk samhällsorientering för asylsökande är viktig, och även jag önskar att vi redan nu hade haft ett enhetligt system på plats för mottagandet av asylsökande och nyanlända.
Men nu när Mottagandeutredningen har arbetat så länge och snart är färdig kan jag inte motivera att vi vid sidan av den ska arbeta fram, bereda och implementera ett nytt system med obligatorisk samhällsorientering för asylsökande, då det löper risk att inte passa in i det helhetsförslag som utredningen kommer att lämna.
Det här betyder inte att regeringen sitter passiv i väntan på utredningen. I budgetpropositionen för 2018 föreslog regeringen till exempel en förstärkning av medlen för tidiga insatser i syfte att asylsökande och nyanlända i väntan på bosättning ska få tidig och bättre tillgång till information om det svenska samhället.
Vidare föreslog regeringen att ytterligare medel tillförs Svenska från dag ett, vilket har varit en framgångsrik satsning där asylsökande och nyanlända får grundläggande språkträning och samhällsinformation via folkbildningen.
Obligatoriet är en komplicerad fråga, och hur ett sådant system skulle kunna utformas beror på en rad andra omständigheter som Mottagandeutredningen ser över, till exempel var de asylsökande ska bo och vilken eller vilka aktörer som ska ansvara för insatsen.
Utredningar är grunden för beredning av förslag i Sverige, och för mig är det viktigt att vi skapar ett sammanhållet system för mottagande och bosättning av asylsökande. Mot den bakgrunden anser jag att det är rimligt att frågan behandlas inom utredningen. I juli hemställde Mottagandeutredningen om fem månaders förlängd utredningstid.
För att kunna lämna ett så bra och välarbetat förslag som möjligt har utredningen fått förlängt och kommer att lämna sitt slutbetänkande senast den 31 mars 2018. Detta, fru talman, var mitt inledande svar.
Heléne Fritzon (S):
Precis som Johan Forssell anför har regeringen implementerat de flesta av de insatser som fanns med i överenskommelsen som tecknades mellan regeringen, Moderaterna, Centerpartiet, Liberalerna och Kristdemokraterna.
Några av insatserna utreds fortfarande, och frågan som Johan Forssell tar upp om uppdraget om obligatorisk samhällsorientering är en av de frågor som ännu inte är upptagna. Det finns ingenting, säger Johan Forssell. Det är inte riktigt sant.
Trots att vi inte har ett obligatorium deltog under 2016 hela 86 procent av männen och 85 procent av kvinnorna i Migrationsverkets gruppinformation för asylsökande.
Den lever inte fullt ut upp till obligatorisk samhällsorientering, men det är ändå viktigt att säga att den innefattar information om vad som krävs under asyltiden men också berör frågor om boende, ekonomi, hälso och sjukvård och förskola och skola.
Man informerar om viss svensk lagstiftning - tryck- och yttrandefrihet, religionsfrihet, jämställdhet, barns rättigheter, förbud mot diskriminering med mera.
Regeringen anser att det är viktigt att asylsökande så snabbt som möjligt får information om det svenska samhället, om grunderna i det svenska systemet, om jämställdhet och om vad som gäller i fråga om individens rättigheter och skyldigheter.
Därför vill jag ta tillfället i akt att nämna en rad åtgärder som stärker nyanländas etablering i Sverige, som ett svar på Johan Forssells påstående att det inte finns någonting. I februari i år fick länsstyrelserna ansvar för samordningen av tidiga insatser för asylsökande och personer med uppehållstillstånd som bor kvar i Migrationsverkets anläggningsboenden.
I budgetpropositionen för 2017 förstärkte regeringen medlen för tidiga insatser för asylsökande för att främja just kunskaper i svenska språket och om det svenska samhället. Nu, inför budgeten för 2018, föreslår regeringen en ytterligare ökning av anslagen för tidiga insatser i syfte att ge asylsökande och nyanlända i väntan på bosättning tidig och bättre tillgång till information om just det svenska samhället.
I budgetpropositionen för 2018 finns det också förslag om ytterligare medel som tillförs Svenska från dag ett. Det är en framgångsrik satsning, där asylsökande och nyanlända får grundläggande språkträning och samhällsinformation.
Sedan starten i augusti 2015 fram till december 2016 har fler än 120 000 unika deltagare fått grundläggande språkträning och samhällsinformation via folkbildningen genom insatsen Svenska från dag ett. Det pågår ständigt åtgärder med den här inriktningen.
I övrigt ser jag fram emot Mottagandeutredningen, som jag hänvisade till i mitt svar.
Heléne Fritzon (S):
Regeringen har arbetat intensivt med de här frågorna ända sedan det väldigt tuffa året 2015, skulle jag vilja säga. Det var också i det ljuset som överenskommelsen mellan partierna tecknades. Jag är glad över att både jag och Johan Forssell kan konstatera att regeringen faktiskt har implementerat de flesta av de punkter som ingick i den gemensamma överenskommelsen.
Sedan är jag lika angelägen som Johan Forssell om att gemensamma överenskommelser ska vårdas, och man ska också på alla sätt se till att de ska verkställas. Detta är naturligtvis ytterst regeringens ansvar.
Jag har också i interpellationsdebatten fått utrymme att redogöra för skälen till att just detta som rör obligatorisk samhällsorientering ännu inte har verkställts och finns med som ett obligatorium.
Det handlar helt enkelt om att den stora och mycket omfattande Mottagandeutredningen, som också har mycket bred förankring i riksdagen, också innefattar uppdraget om tidiga insatser.
När vi nu är så nära att ta emot utredningens förslag hoppas jag att vi inom ganska kort tid ska kunna stå här och gemensamt konstatera att vi också kan nå den punkt i överenskommelsen som handlar om obligatorisk samhällsorientering.
Ordningen är den - och detta känner Johan Forssell väl till - att vi tar emot utredningens slutbetänkande den 31 mars 2018. Därefter är det upp till regeringen att bedöma vilka förslag som vi eventuellt vill gå vidare med. Det kan sedan resultera i en proposition.
När utredningen har lämnat sitt slutbetänkande kan det också finnas anledning för oss att i kraft av den gemensamma överenskommelsen föra en dialog om på vilket sätt vi går vidare med de förslag som kommer från utredningen.
Det är en stor glädje för mig att höra att också Johan Forssell ger uttryck för detta. Ministern är alltså inte på något sätt nöjd. Men när Johan Forssell säger att det inte finns någonting ger det mig ett utrymme att berätta om alla de åtgärder som är beslutade, på gång och planerade för att vi ska nå upp till alla delar av överenskommelsen.
Heléne Fritzon (S):
Jag var tydlig med att jag inte på något sätt är nöjd. Vi har ännu inte alla frågor i hamn. Detta hoppas jag att Johan Forssell hör. Däremot är jag imponerad av de insatser som är gjorda av hela vårt samhälle. Jag står inte här i dag och säger att jag endast är nöjd med regeringens agerande.
Det är många ute i samhällsorganisationen - Migrationsverket, civilsamhället, kommuner, landsting och regioner - som varje dag tar ett väldigt stort ansvar för att arbetet och introduktionen för våra asylsökande och nyanlända ska fungera på ett bra sätt. Jag tycker inte att Johan Forssell ska förringa de insatser som görs.
Jag nämnde exemplet Svenska från dag ett. Det är en väldigt framgångsrik satsning som görs av folkbildningen. Där har fler än 120 000 unika deltagare fått både grundläggande språkträning och samhällsinformation. Jag tycker att det är viktigt att lyfta fram det. Det finns ytterligare åtgärder, till exempel möjligheter till praktik.
Det är ett väldigt bra verktyg för att öka kunskaperna när det gäller både språket och samhällsinformationen. Det finns en insats som handlar om svenska under föräldraledigheten. Den har samma syfte. Det är en rad åtgärder som tillsammans gör att vi tar kliv framåt. Jag vill avsluta med att tacka Johan Forssell för interpellationen.
Jag hoppas att vi båda ser fram emot Mottagandeutredningens slutbetänkande till våren. Jag önskar också en dialog om hur vi sedan ska formulera eventuella förslag i ljuset av den överenskommelse som vi har gjort mellan regeringen och de borgerliga partierna. Tack för debatten!
Heléne Fritzon (S):
Jag vill tacka för värdefulla inlägg i debatten. Jag vill inleda med att rikta mig till Vänsterpartiet. Jag gömmer mig verkligen inte. Jag har varit kommunalråd i 25 år och tror inte att jag har omdömet om mig att jag gömmer mig som politiker. Jag må vara ny som statsråd, men jag har en politisk bakgrund där jag vet vad gömma sig betyder. Däremot respekterar jag riksdagens beslut, och det är inte att gömma sig.
Jag respekterar fullt ut riskdagens beslut om vilken ordning som vi ska ha för asylprövning i Sverige. Jag respekterar också att Vänsterpartiet har en helt annan uppfattning. Vänsterpartiet vill ju ha fri invandring och amnesti, och det är man naturligtvis fri att både framföra och tycka. I den här debatten företräder jag hela regeringen.
Regeringens uppfattning är att det inte i dag är angeläget med ytterligare lagstiftning på det här området. I det sammanhanget vill jag replikera till Moderaterna, att jag inte tror att någon regering kunde förutse det som hände 2015.
Varje regering, oavsett hur den hade sett ut 2015, hade behövt fatta erforderliga beslut som innebar lagstiftning. Jag tycker att det är bra att regeringen gjorde en överenskommelse med de borgerliga partierna. Den har burit framåt i många frågor. Det var viktigt och avgörande med en tillfällig lag.
Bestämmelserna om medicinska åldersbedömningar var en del i detta. De var viktiga för att processen ska kunna fungera. Men jag ser inte att vi i dag skulle kunna underlätta asylprocessen genom att införa ytterligare en lag.
Om man vill göra en förändring vill jag vara tydlig med att det är lagstiftning som gäller, och då är det riksdagen som måste fatta beslut. Det tog sju månader för regeringen att ta fram underlaget till den tillfälliga lagen.
Jag har nu fått löfte från generaldirektören om att alla ärenden som rör ensamkommande barn som kom hit 2015 och 2016 ska prövas före årets slut. Det är lite mindre än fyra månader dit. Jag ser då att man på ett bra sätt kan hantera också dessa prövningar. Det förekommer många siffror i debatten.
Låt mig ändå säga att i alla de ärenden som Migrationsverket under detta år har hanterat och som gäller ensamkommande barn är utfallet positivt. Beslut om uppehållstillstånd har fattats i 83 procent av de ärenden som berör ensamkommande barn från Afghanistan. För alla länder är siffran 82 procent.
Mitt fokus är tydligt och klart. Det handlar om att fortsätta med arbetet att få ned handläggningstiderna. Migrationsverket har en enorm arbetsbelastning. I mottagningen finns det i dag 88 000 personer som väntar på att få beslut.
Även om man under detta år kommer ned i ungefär 28 000 asylsökande pågår det ändå ett arbete med att pröva ansökningar från 88 000 personer. Det är viktigt att känna till för att man ska skapa en förståelse för att det är en hög arbetsbelastning på Migrationsverket.
Heléne Fritzon (S):
Jag vill börja med att rikta mig till Vänsterpartiet och Christina Höj Larsen som uppenbarligen vill misstolka mitt svar. Jag vill vara mycket tydlig och upprepar att regeringen självfallet följer av riksdagen fattade beslut. Så är det. Jag har också sagt att regeringen inte bedömer att svaret skulle vara ny kompletterande lagstiftning.
Skälen för att det inte skulle vara en framgångsrik väg har jag redovisat här i talarstolen. Jag har det största förtroende för den ordning som riksdagen har beslutat om. Det är en myndighet, i det här fallet Migrationsverket, som har att pröva såväl skyddsbehovet som säkerhetsläget i landet.
Jag har också sagt att jag känner stor oro över att vi har långa handläggningstider. Det är såklart, precis som Liberalerna och Fredrik Malm framför, ett stort bekymmer att handläggningstiderna är omfattande.
Jag har försökt belysa att även om antalet kommande till oss ser ut att bli lägre detta år, runt 28 000, har vi 88 000 personer i mottagningen, varav 74 000 väntar på beslut. Det innebär en enorm belastning på Migrationsverket.
Utmaningarna är flera. De består också av att andra lagstiftande områden styr förutsättningarna, såsom boende, skola och utbildning. Det finns ett stort antal utmaningar i mottagandet. Jag vill avsluta med att säga att jag har stor respekt för alla som på olika sätt engagerar sig för de asylsökande och nu för de afghanska ungdomarna.
Men jag förväntar mig också motsvarande respekt för den ordning som vi har beslutat om, nämligen att myndigheterna gör allt de kan för att hantera den uppkomna situationen.
Heléne Fritzon (S):
Asylprövningar innebär alltid svåra beslut. Så har det alltid varit, och så kommer det alltid att vara. Alla beslut som berör människor i oro, i ängslan, på flykt och i längtan efter ett bättre liv är svåra beslut. Jag känner engagemanget i debatten, och jag tar det med mig.
Debatten gör mig också övertygad om att vi har den enda rimliga ordning som man kan ha i en asylprövning. Rollfördelningen mellan politiken och professionen är viktig. Regeringens arbete fortsätter. Redan i kväll kommer jag att bege mig till Bryssel för att närvara på mitt första ministermöte.
En viktig fråga som har stor betydelse för den fråga vi diskuterar här i dag är det solidariska ansvarstagandet bland de 28 medlemsländerna. En annan viktig fråga och ett viktigt besked är att vi ökar antalet vidarebosättningsplatser. Det kommer under 2018 att uppgå till 5 000 platser.
Det här är två viktiga delar som, om vi lyckas få framgång i de förhandlingarna, flyttar Sveriges positioner framåt och också har betydelse för hur Europa ska stå rustat i framtiden. Jag vill tacka meddebattörerna och partierna för en viktig och engagerad debatt.
Mitt och regeringens arbete kommer att fortsätta med fullt fokus på att värna asylrätten, var så säkra på det.
Heléne Fritzon (S):
Jag vill tacka Johan Forssell för frågan. Det är en oerhört viktig och angelägen fråga, och regeringen följer den väldigt noga. Vi kan faktiskt se en försiktig ökning av de kontroller som är avgörande för att vi ska ha ett väl fungerande system. Det arbetas på många fronter med att återvändandet i det samlade återvändandeprogrammet ska fungera väl.
Heléne Fritzon (S):
Man kan mäta detta på olika sätt. Man kan mäta det i antal inre kontroller, och man kan mäta det i innehållet och värdet av vad det är man faktiskt når fram till när man gör kontrollerna. Jag tycker att båda parametrarna är väldigt viktiga. I den första delen ser vi, som jag nämnde i mitt första inlägg, en ökning. Även i volymdelen, som jag vet att Johan Forssell kritiserar, ser vi faktiskt en förändring i positiv riktning.
Jag är dock mycket tacksam för frågan. Regeringens arbete fortsätter.
Heléne Fritzon (S):
Tack för frågan, Fredrik Lundh Sammeli! Jag blev lika glad som du när jag hörde på morgonnyheterna att utskottet i parlamentet syntes gå mot ett väldigt brett beslut om mer solidaritet mellan medlemsstaterna i Europa.
Jag har haft glädjen att även under min korta tid redan ha haft ett möte med vår svenska rapportör Cecilia Wikström, som representerar Liberalerna. Vi hade ett mycket bra samtal. Hon har ju jobbat med en modifiering av kommissionens förslag och på alla sätt gjort ett alldeles fantastiskt arbete och också företrätt den svenska ståndpunkten. Nu går arbetet vidare.
Det ger oss lite råg i ryggen att föra de svenska förhandlingarna vidare i ministerrådet.
Heléne Fritzon (S):
Jag tror att vi kommer att ha stor glädje av den justering och den ändring som Cecilia Wikström har presenterat, det vill säga att man ger ett utrymme för vissa medlemsstater att gå lite långsammare fram. Kravet vidhålls att man ska dela på ett solidariskt och ansvarsfullt mottagande men ger en viss tid för genomförandet.
Det tar jag med mig till kommande ministerråd, precis som jag tar med mig den svenska ståndpunkten, som är väl förankrad här i Sveriges riksdag.
Heléne Fritzon (S):
Jag tackar Boriana Åberg för frågan. Det korta, konkreta svaret är: Nej, det tycker inte statsrådet att de skånska kommunerna ska göra. Frågan handlar om de framställningar som samtliga kommuner i landet har till Migrationsverket för de kostnader som de har haft och har i samband med mottagandet.
Det pågår en bra dialog mellan myndigheterna och Sveriges kommuner, och det är ett tydligt löfte från Migrationsverket att man ska ha en snabb hantering av utbetalningarna av ersättningarna.
Det finns en plan för detta, och regeringen har underlättat i budgeten genom att ge förutsättningar för Migrationsverket att utbetala detta så att man kan bli överens om vad framställan handlar om och vad ersättningsnivån ska vara.
Heléne Fritzon (S):
En konsekvens av det höga mottagandet är att det fortfarande finns framställningar från bakåt i tiden. Vi har ställt frågan till myndigheten och fått ett tydligt besked: Ambitionen är att utbetalningarna ska slutföras under detta år. Men i det ligger också en förhandling om de ersättningsnivåer som kommunerna gör en framställan om, och det är kommunerna mycket medvetna om.
Mitt svar är mycket konkret: Ambitionen är att utbetalningarna ska klaras av före årets slut.
Heléne Fritzon (S):
Mitt svar till Paula Bieler blir att regeringen i början av veckan presenterade ett förslag som innehåller tre delar. Förslaget tar sikte på att svara på aktuella frågor inom migrationsområdet.
På grund av väldigt långa handläggningstider vill vi ge en möjlighet till gymnasiestudier för dem som kom som ensamkommande barn och unga före den 24 november 2015. De får då ett tillfälligt uppehållstillstånd. I och med detta tar vi ansvar för de långa handläggningstiderna.
Vi ger även ett besked om den tillfälliga lag som ger oss ett bra planeringsutrymme och bra läge i förhandlingarna på Europanivå. Avslutningsvis öppnar vi också för att reformera EBO. Detta är viktiga svar i migrationsdebatten.
Heléne Fritzon (S):
Detta ger mig en alldeles utmärkt möjlighet att svara på frågan om de uppehållstillstånd vi har för arbete. Även här har regeringen presenterat förslag. Vi har dessutom en pågående utredning som kommer att presenteras före årsskiftet. Vi har fullt fokus på att den som utför ett arbete inte ska behöva straffas för att mindre felaktigheter har begåtts.
Vi vill på alla sätt värna att man kan ha arbete i Sverige.
Heléne Fritzon (S):
Beskedet från i måndags påverkar inte asylrätten. Den ligger fast. Den lagstiftning vi har i dag ligger naturligtvis fast. Förslaget innehåller inget stopp för avvisningar. Den lagstiftning vi har ska naturligtvis följas. Det tror jag att också Christina Höj Larsen vill som riksdagsledamot.
Jag tror också att Vänsterpartiet vill att vi har ordning och reda. Det är ju så att svensk lag, stiftad av Sveriges riksdag, gäller tills vi säger någonting annat. Det förslag som regeringen har lagt fram innebär att vi föreslår en tillfällig reglering som, om den vinner riksdagens gehör, kan träda i kraft tidigast sommaren 2018.
Heléne Fritzon (S):
De konsekvenser som Christina Höj Larsen beskriver är två. Det ena är att vi ger ett tydligt besked till dem som kom hösten 2015 och har väntat väldigt länge. Det andra, vilket är ett problem, är att vi i dag har - och redan innan detta förslag lades fram hade - alldeles för många som väljer att inte åka tillbaka när de har fått ett nej och alltså finns kvar i Sverige.
För detta krävs en mängd olika åtgärder; tiden medger inte att jag presenterar dem.
Heléne Fritzon (S):
Tack för frågan, Niklas Karlsson! Den beskrivning du ger av EBO är en betraktelse från verkligheten. Vi kommer båda från södra delen av Sverige, från Skåne, och detta har förts fram i flera av kommunerna, inte minst i Malmö. Intentionerna med EBO var goda; det skulle gynna integrationen.
Nu har vi snarare hamnat i ett läge där vi möts av trångboddhet och segregation. Mot den bakgrunden har regeringen föreslagit en reformering av EBO. Vi ser fram emot betänkandet från Mottagandeutredningen, som kommer att innehålla delar av detta, och därefter avser regeringen att återkomma i frågan.