Aron Modig (KD):
När Försäkringskassan kom med sin senaste prognos i slutet av oktober innehöll den åtminstone försiktigt positiva uppgifter när det gäller kostnadsutvecklingen för sjukpenningen och för aktivitets- och sjukersättningen. Myndigheten skrev att prognoserna för dessa förmåner kan justeras ned jämfört med tidigare prognoser. Jag tycker att det är viktigt att säga detta eftersom utvecklingen under flera år har gått åt helt fel håll.
Att vi nu ser en viss vändning ska dock inte tolkas som att vi inte står inför stora utmaningar framöver. Kristdemokraternas utgångspunkt är att sjukförsäkringen ska vara trygg för den som saknar arbetsförmåga på grund av sjukdom. Den som kan återfå arbetsförmågan helt eller delvis ska samtidigt få hjälp och gott stöd för att åter komma i arbete. Allt annat utgör ett stort slöseri med både mänskliga och samhälleliga resurser.
Det finns tydliga risker med lång sjukfrånvaro. Det gäller en ökad risk för dels följdsjukdomar, dels social isolering och psykisk ohälsa. Rehabiliteringskedjan med dess tidsgränser och fastställda avstämningspunkter har bidragit till en sjukskrivningsprocess som präglas av mer aktivitet, tidigare insatser och tydligare regler. Därmed säkerställs att sjukskrivna får en kontinuerlig kontakt med Försäkringskassan och ett tidigt individuellt stöd.
Allt detta är mycket viktigt för att den enskilde så snabbt som möjligt ska kunna återgå till arbete. Försäkringskassan har på senare tid förstärkt sitt arbete med att genomföra individuella avstämningar i samband med tidsgränserna i rehabiliteringskedjan. Detta ser Kristdemokraterna som mycket positivt. Det här har lett till att fler sjukfall har avslutats under det första året.
Det är tydligt att rehabiliteringskedjan har effekt på sjukskrivningarna, även om det såklart krävs insatser från flera håll. Ersättningsnivåerna i sjukförsäkringen ska erbjuda en ekonomisk trygghet. Samtidigt måste det finnas ekonomiska incitament att komma tillbaka till arbete. Av denna anledning avvisar Kristdemokraterna regeringens förslag om en höjning av taket i sjukförsäkringen. Herr talman!
Jag sa inledningsvis att vi på senare tid har sett en viss vändning på området. Under året har det så kallade sjukpenningtalet äntligen börjat minska. Sjukpenningtalet anger hur många dagar med sjukpenning och rehabiliteringspenning som betalas ut per försäkrad i Sverige under ett år. Under oktober låg det på 10,2 dagar.
Enligt Försäkringskassans senaste rapport om sjukfrånvarons utveckling är den troligaste förklaringen till att utvecklingen vänt just att myndigheten har förstärkt arbetet med sjukskrivningsprocessen. Sedan detta inleddes har avslagen på initial ansökan om sjukpenning blivit vanligare. De bedömningar som ska göras vid rehabiliteringskedjans tidsgränser har gjorts i större utsträckning, och andelen av de bedömningar där sjukfallet avslutas har ökat.
Sammantaget innebär detta att sjukfallen på senare tid generellt har avslutats snabbare under det första sjukskrivningsåret. Så länge detta är ett resultat av en fungerande rehabiliteringskedja, snarare än av allt snävare bedömningar, är det naturligtvis positivt. Herr talman!
Samtidigt som sjukpenningtalet utvecklas i rätt riktning har dock de sjukfall som överstiger två år blivit fler och i genomsnitt längre än tidigare, vilket är en oroande utveckling. Det beror till viss del på att antalet startade sjukfall ökade fram till 2015 och att en minskande andel personer med sjukfall har beviljats sjukersättning sedan samma år.
Den oroande utvecklingen beror emellertid också på att den bortre tidsgränsen i sjukförsäkringen har avskaffats och att utflödet från de långa sjukfallen i dag är mycket lågt. Enligt Försäkringskassan innebär detta att fler och fler personer framöver kommer att ha sammanhängande sjukskrivningsperioder på fem år eller längre.
Den här utvecklingen måste brytas så att fler får chansen att komma tillbaka till arbetslivet med allt vad det innebär av sammanhang och gemenskap. Herr talman! Med tanke på den utveckling vi ser av de långa sjukfallen är det extra märkligt att regeringen förra året valde att ta bort den bortre tidsgränsen i sjukförsäkringen och den arbetslivsinriktade introduktionen, ALI. Inför denna förändring var flera tunga remissinstanser kritiska.
Försäkringskassan, Institutet för arbetsmarknads- och utbildningspolitisk utvärdering, Arbetsförmedlingen, Inspektionen för socialförsäkringen och Saco påtalade alla att förändringarna riskerade att leda till ännu fler långa sjukfall. Utöver detta påpekade IFAU och ISF att regeländringarna skulle minska incitamenten för både myndigheter och enskilda att låta kraftfulla resurser sättas in för att möjliggöra återgång till arbete.
Till detta kan läggas att Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi under 2015 skrev följande om den bortre tidsgränsen i sin rapport Sjukskrivningarnas anatomi : "För en långsiktigt stabil sjukfrånvaro är en bortre tidsgräns en central komponent.
Genom den skickas en signal om att en sjukskrivning inte kan pågå för evigt vilket skapar drivkrafter för alla inblandade aktörer att agera för att hitta en lösning innan den bortre tidsgränsen nås. - - - Forskningen inom såväl sjuk- som den angränsande arbetslöshetsförsäkringen är tydlig såtillvida att tidsgränser minskar användningen av försäkringen både direkt, via tidsgränsen i sig, och indirekt via ökade drivkrafter att avsluta ersättningsperioden innan tidsgränsen."
Om man lyssnar till detta är det inte svårt att förstå att Sverige väl är det enda land i världen som saknar en bortre tidsgräns i sin sjukförsäkring. Kristdemokraterna anser att den bortre tidsgränsen och den arbetslivsinriktade introduktionen snarast bör återinföras.
Det är inte värdigt Sverige att under så lång tid lämna människor därhän i sjukförsäkringen utan att verkligen göra allt för att ge stöd och drivkrafter så att en återgång i arbete möjliggörs. Herr talman! Många arbetsgivare, framför allt mindre företag, har svårt att leva upp till de skyldigheter och förväntningar som ställs på dem med nuvarande regler.
Inte sällan saknas tillgång till adekvat professionell rådgivning i rehabiliteringsfrågor. Denna brist försvårar förebyggande insatser på arbetsplatserna, tidig upptäckt och en effektiv planering av rehabiliteringsinsatserna. Det bidrag för arbetsplatsnära stöd som arbetsgivare kan söka och få sedan 2014 svarar delvis upp mot detta problem.
Bidraget ska gå till köp av utredande insatser för arbetstagare som har eller riskerar att få nedsatt arbetsförmåga. Då Försäkringskassan nyligen gjorde en utvärdering av detta stöd framkom dock att huvuddelen av de arbetsgivare som beviljades bidrag hade minst 200 anställda. Små företag utgjorde samtidigt bara 3 procent av dem som beviljades detta arbetsplatsnära stöd.
Regeringen har sedan dess meddelat att det arbetsplatsnära stödet från och med nästa år ska utökas och, utöver utredande insatser, även omfatta planering, genomförande och uppföljning av anpassnings- och rehabiliteringsåtgärder. Kristdemokraterna är positiva till detta. Men vi vill vid sidan om ett vidareutvecklat stöd även prova en modell med arbetsplatsrådgivare, anställda av Försäkringskassan eller annan lämplig myndighet.
Dessa ska kunna utgöra ett stöd såväl i arbetsgivarens rehabiliteringsverksamhet generellt sett som i enskilda rehabiliteringsfall. Genom detta stöd skulle arbetsgivarnas kunskap om arbetsmiljölagens krav på arbetsanpassning och rehabilitering öka liksom deras kunskaper om hur rehabilitering går till i praktiken. Då skulle den arbetslivsinriktade rehabiliteringen ännu bättre kunna integreras med det förebyggande arbetsmiljöarbetet på arbetsplatsen.
Eftersom varken någon formell ansökan eller egen ekonomisk insats skulle krävas med detta stöd skulle det sannolikt också vara betydligt mer attraktivt bland mindre arbetsgivare än både den nuvarande och den vidareutvecklade modellen av det arbetsplatsnära stödet. Resultatet av pilotprojektet bör följas upp och utvärderas. Om slutsatserna i en sådan utvärdering är positiva bör initiativen på sikt utvidgas till hela landet. Herr talman!
Jag vill avslutningsvis yrka bifall till Alliansens gemensamma reservation 12. I övrigt hänvisar jag till Kristdemokraternas särskilda yttrande i betänkandet.