Ola Johansson (C):
Under fyra år har jag lyssnat till det här höga tonläget som Johan Löfstrand talar i: Det byggs för lite bostäder, bostadsmarknaderna är dysfunktionella och det enda regeringen gjorde under denna tid var att tillsätta utredningar och ge uppdrag till Boverket och andra myndigheter - duttar hit och duttar dit.
Alla vi som tycker att det är viktigt med bostäder ska erkänna en sak, och det är att det har varit en nervös väntan på hållbara resultat. Ett sådant resultat har varit att nivån på bostadsbyggandet skulle nå över de 40 000 bostäder om året som anses vara det långsiktiga målet för att vara i takt med efterfrågan. Fru talman och utskottsvänner! Nu är vi där! Antalet beviljade bygglov har fördubblats på ett år.
Bara i september månad påbörjades 4 500 lägenheter, och prognoserna visar nu på en byggtakt som ligger över 42 500 bostäder per år. Berodde det på att vi i september fick en ny regering, vars företrädare när de var i opposition anklagade Alliansen för att duttelidutta med en massa utredningar? Nej, naturligtvis inte!
Under den förra mandatperioden behandlade riksdagen 112 förslag som skulle förenkla bostadsbyggande, planering och genomförande bara i ett enda syfte, nämligen att göra fler bostäder tillgängliga för människor. Centerpartiet har lyssnat till Byggindustrin, kommunala bostadsföretag och fastighetsägare, som alla säger samma sak: Ge oss regelförenklingar för företag!
Ge oss kortare och mer förutsägbara planprocesser och långsiktigt hållbara villkor! Kom inte med nya subventioner och kortsiktiga stöd som snedvrider konkurrensen, som är osäkra och som driver byggkostnaderna, som redan är bland de högsta i Europa!
Det är ju bara Vänsterpartiet i dag som tycker att nya bostäder ska subventioneras och som håller fast vid det bostadspolitiska mål ni som tidigare var i opposition var överens om. Att regeringen nu står bakom det, betyder det att ni är nöjda med vad som har åstadkommits under den förra mandatperioden? I så fall är det en inställning som skrämmer mig. Vi i Centerpartiet är inte nöjda.
De närmaste åren behöver vi öka bostadsbyggandet och i stället bygga 50 000 bostäder per år. För att nå dit behövs det fler regelförenklingar, ännu kortare planprocesser, färre överklaganden, mer konkurrens och ökad tillgång till byggklar mark samt ett ökat tryck på kommunerna att ta fram aktuella planer och program för bostadsbyggande. Sverigebygget, som Ewa Thalén Finné var inne på, handlar om detta.
Framför allt handlar det om att hela Sverige ska betraktas som attraktivt att befolka och bebygga. Fru talman! Vi gläder oss i dag åt att se att den ansvariga ministern är här. Det kanske är bäst att titta noga, för det är inte säkert att det blir så många fler gånger. Vi är alla säkert lika nyfikna på vilken bostadspolitisk inriktning han kommer att peka ut.
Det är illavarslande när den rödgröna regeringen i sin budget utlovar så mycket som 250 000 bostäder utan att berätta hur man tänker gå till väga för att förverkliga det målet. Tittar vi på den gångna mandatperioden ser vi att framför allt Miljöpartiet har haft egna åsikter om bullerregler och bygglovsbefriade åtgärder, som har vunnit gehör i Sveriges riksdag.
Hur ska ni få fram fler bostäder när den ena parten i regeringen gör allt den kan för att försvåra? Tillsammans med Vänsterpartiet, Sverigedemokraterna och Socialdemokraterna har ni ju förhindrat kommuner att själva besluta om detaljplan behövs och om det går att göra undantag från gällande planer som har uppnått sin genomförandetid.
Bara det skulle göra bostadsplaneringen mycket enklare för kommunerna, samtidigt som möjligheten att utnyttja redan befintliga bostäder skulle öka. Det enda konkreta ni haft att komma med är 200 miljoner nästa år till energieffektivisering i miljonprogrammet och 500 miljoner per år därefter. Av 600 000 bostäder i miljonprogrammet är det kanske 400 000 - jag vet inte säkert - som är i akut behov av renovering eller energieffektivisering.
Många är redan åtgärdade, utan bidrag, så jag tror inte att besvikelsen inom branschen är så stor över att detta blygsamma stöd försvinner ur budgeten. Då är nog byggbranschen betydligt mer nöjd med att kostnadschocken på 2,4 miljarder per år uteblir. Fru talman! I byggbranschen arbetar 50 000 personer som är under 25 år.
Med en rödgrön budget, där skatte- och avgiftshöjningar på 19 miljarder lurar runt hörnet, skulle byggkostnaderna öka för varje nyanställd från gymnasiernas byggprogram med 40 000 kronor per person och år. Det skulle leda till dyrare nybyggnation och dyrare renoveringar som helt och hållet skulle få bekostas av bostadskonsumenterna, det vill säga hyresgästerna.
Ärligt talat är inte 1,7 miljarder över fyra år en summa som imponerar ens på den mest övertygade subventionstillskyndaren. Det räcker som sagt på sin höjd till en ny duschblandare i varje lägenhet eller några rullar tapet. Och med högre arbetsgivaravgifter för unga skulle nettot för byggindustrin bli ett rejält minus om regeringens ram skulle gälla.
De verkningsfulla åtgärderna som sparar driftspengar och ökar fastighetens värde betalar sig själva, och det vet långsiktigt planerande, seriösa fastighetsägare om. Samma argument gäller för skolupprustningen. Ska det bytas ut ventilation, bytas fönster eller sättas upp ny fasad är inte 100 miljoner mycket att komma med på ett år. Vi har 290 kommuner i landet. Fru talman!
Låt mig avslutningsvis yrka delvis bifall till förslaget i utskottets betänkande, med undantag av de delar av betänkandet där det finns motivreservationer från allianspartierna. Om inte tid medges senare vill jag passa på att önska utskottskansliets medarbetare en god jul och ett gott nytt år. Tack för ett gott samarbete!