Ewa Björling (M):
Återigen: Det är roligt att så många vill vara med och delta i interpellationsdebatten. Jag ska försöka besvara så mycket jag kan. Först till Jennie Nilsson: Vi har alldeles nyligen lanserat nya siffror på exporttrender 2012-2016. Var ser vi störst potential i världen? För Asien är det 26 procent och för Central- och Sydamerika 24 procent. Sedan är det en fallande skala ned till endast 9 procent för Norden.
Varför är det viktigt? Det handlar om våra bedömningar av var i världen vi behöver utöka vårt främjande. Därför är det också glädjande att kunna säga att vi utökar främjandet i både Kina och Indien till att börja med. Vi tittar också på var i världen det är viktigt att starta nya ambassader. Allt handlar inte om dessa procent. Var behövs det offentliga främjandet bäst? Var behövs vi för att öppna dörrar? Var är det ett svagt utvecklat näringsliv?
Var finns det inte fullt utvecklade demokratier där det ändå är viktigt att vara? Det är många saker som ska tas med i bedömningarna. Jag vill också kort kommentera svaveldirektivet. Det är ett gott initiativ, eftersom det handlar om miljöhänsyn. Men det är också viktigt att det blir konkurrensneutralt.
Jag vet också att man tittar på om man ska kunna komma med ett bra förslag som gör att det blir konkurrensneutralt. Samtidigt går vi faktiskt i bräschen och visar miljöhänsyn i Östersjön. Det handlade också om gruv- och mineralstrategin. Den frågan tycker jag att Sven-Erik Bucht får ställa till någon minister på Näringsdepartementet, för jag är inte detaljinsatt i den.
Däremot kan jag säga: Nu är Sverige ordförande i Nordiska ministerrådet, och som samarbetsminister har jag initierat ett nytt förslag när det handlar om gruvindustrin och också att satsa stora resurser på att få ökad kompetens inom det området. Vi har därför satsat mycket resurser på Luleå tekniska universitet, som utbildar gruvingenjörer och också tittar vidare på forskning.
Det är ett gemensamt nordiskt initiativ som jag vet är mycket efterfrågat av hela gruvindustrin, inte bara LKAB utan också i Pajala och långt söderut. Vi ser hur många nya gruvor startas, vilket är mycket glädjande. I detta har vi gjort stora infrastruktursatsningar för att underlätta för logistiken, inte minst från Pajala och Svappavaara och för vägen ut till Narvik.
Men även här finns det viktiga frågor som handlar om samarbete mellan de nordiska länderna. Jag vet att det görs mycket arbete även inom det området. Jag är positiv till framtiden där. På våra ambassader görs tydliga, långsiktiga främjandeplaner med tydliga mål för vad vi har bestämt oss för att uppnå de närmaste tre åren.
Jag tycker att vi har ganska specifika mål, och jag kan försäkra Jennie Nilsson att vi tar frågorna på fullaste allvar. Det gör alla som arbetar med export. Naturligtvis handlar det, som Carina Adolfsson Elgestam sade, om att vi borde revidera tidpunkten 2015. Det finns redan gjort.
Det finns faktiskt på UD:s hemsida, där vi har sagt precis det jag säger i talarstolen, nämligen att det kommer att vara ytterst svårt att uppnå målet till 2015. Men det handlar fortfarande om att vidta de här 40 åtgärderna och kanske också lägga till några nya. Vi är öppna för fler förslag. När vi är inne på det vill jag nämna att vi har exportmentorer inte minst inom kosmopolitnätverken.
Det är precis vad de är till för: att vara mentor, att vara vägvisare när någon vill ut i världen. När det gäller mässdeltagande vill jag säga att vi nästa vecka kommer att delta i en mässa för livsmedelsföretag i samband med mat-VM i Lyon. Detta förekommer alltså redan inom Business Sweden.