Anette Åkesson (M):
Ja, visst genomförde Alliansen skattesänkningar, och de kanske trots allt var lösningen på problemet eftersom det tillsammans med andra alliansreformer innebar ökade skatteintäkter för kommuner och landsting, det vill säga mer pengar till välfärden - vården, skolan och omsorgen. Vi kan försöka se situationen utifrån ett landsbygdsperspektiv.
Darwin sa inte att det är den starkaste som klarar sig utan att det är den som är bäst på att anpassa sig som överlever. Det visar man dagligen på landet. Även landsbygdsministern känner säkert till många som bedriver sina lantbruk på halvtid medan de har ett fast jobb för en säker inkomst. Eller så finns det de som utvecklar värdekedjan, kanske öppnar en butik, erbjuder korvstopparkurser eller arrangerar matvandringar, bara för att nämna några exempel på det jag ser i min närhet. Det visar att man anpassar sig.
De är överlevnadskonstnärer och i många fall de där mikroentreprenörerna, som vi ofta pratar om i andra sammanhang. Det betyder att vår uppgift som politiker är att säkerställa att vi, även om vi inte förbättrar förutsättningarna för människor på landsbygden, åtminstone inte försämrar dem. Vårt mål borde vara att det ska vara lättare och billigare att leva på landet. Det är inga offer som bor där. Det är människor som har lärt sig att klara sig själva om de bara har möjligheten. En höjd bensinskatt kanske man klarar.
Men den är en av flera delar som läggs på varandra och som gör att livet blir tuffare. I kombination med att man sannolikt har långa restider till jobbet eller för att köra barnen till olika aktiviteter blir det dyrare. Därutöver bidrar det kreativa, i negativ bemärkelse, införandet av indexeringen av bensinskatten till att ökningen inom några år blir väldigt stor, dessutom utan att någon politiskt behöver stå till svars för den.
S-MP bygger in i systemet att de som politiker ska slippa stå till svars när människor plötsligt upptäcker hur dyr bensinen har blivit. Det är både fegt och ovärdigt. I stora delar av landet står skogen för en betydande del av sysselsättningen, och skogen har stor potential, även ur miljöperspektiv. Enligt Skogsindustrierna finns en möjlighet att öka antalet anställda med upp till 25 000 personer till år 2020.
Det borde vara intressant för regeringen, inte minst för att det är jobb på landsbygden. Tyvärr har S-MP lagt en budget som, vilket de själva anger, minskar antalet jobb. Det betyder att även om man, liksom landsbygdsministern gjorde i sitt svar, säger att man har ett övergripande mål att Sverige år 2020 ska ha lägst arbetslöshet inom EU är det bara ord. Det visas inte i handling. Att regeringen väljer att försämra för RUT- och ROT-avdragen, som har omvandlat svarta jobb till vita, är ingen hemlighet.
Just RUT-avdragen har vuxit i hela landet eftersom hemserviceföretag har vuxit upp där efterfrågan finns. Den största ökningen av kunder har de senaste fem åren varit i Kronoberg, Norrbotten och Skåne. Där finns jobbtillväxt som nu stryps.
Sammanfattningsvis kan sägas att S-MP väljer att höja bensinskatten till en nivå som från år 2019 kommer att vara världens högsta, och det i Europas näst mest glesbefolkade land, samtidigt som man minskar antalet jobb. Jag undrar: Hur hänger den faktiska politiken ihop med det man kallar övergripande mål för arbetslösheten? Har regeringen räknat på de långsiktiga konsekvenserna av indexeringen av det höjda bensinpriset?
Hur slår det mot glesbygdsbor?