Rigmor Stenmark (C):
Det är intressant att återvända till en debatt som lagutskottet har ansvar för. Det var ett av mina första utskott i riksdagen när jag kom hit för ungefär tolv år sedan. Agne Hansson från Centerpartiet var då utskottets ordförande. Ett av de uppdrag som jag fick var att ingå i den grupp som utskottet tillsatte för att bland annat se över fastighetsmäklarlagen.
Det här gjordes kort tid efter det att fastighetsmäklarlagen trätt i kraft. Utskottet ville då utvärdera effekterna av den nya lagen och bedöma om syftet med lagen hade uppnåtts. Utvärderingen ledde också till att det senare tillsattes en särskild utredare med uppdrag att göra en översyn. En bred översyn gjordes och förslag om ändringar lades fram. Så gick det några år.
Och inget är naturligtvis så bra att det inte kan bli bättre, och så är det dags igen för en utredning. Samhället förändras hela tiden. Vi får nya levnadsmönster. Vi rör på oss på ett helt annat sätt än bara för tio år sedan. Vi är européer. Alltfler i Sverige har fler bostäder samtidigt, både inom landet och utomlands.
Bostaden är också hemmet, som fler av er har sagt. Det är en livets viktigaste investeringar, och det är därför väldigt betydelsefullt hur bostäder säljs och köps. Det är betydelsefullt hur fastigheterna förmedlas. Det är där fastighetsmäklaren har en viktig roll att spela, eftersom bostäder ofta byts genom en fastighetsmäklares roll.
Hon eller han ska vara en opartisk ställföreträdare som ska ta till vara både säljarens och köparens intresse. Kärnan i uppdraget är att mäklaren ska sammanföra parter som har ett intresse av att sluta ett avtal med varandra. Det traditionella sättet är att man ser på en mäklare som att det är en mycket sakkunnig person som både säljare och köpare kan lita på.
Det är därför viktigt att fastighetsmäklarlagen ger så klara direktiv som det är möjligt så att både konsumenter och mäklare kan arbeta efter den. Det finns som sagt åter en utredning som ska se över lagstiftningen.
Av det här betänkandet och också av de direktiv som utredaren har fått framgår det att utredaren ska lägga fram förslag som ska ge konsumenter ett gott skydd anpassat till nuvarande förhållande vid affärer som avser det egna boendet. Jag har ingen anledning att misstro utredaren.
Jag tror att utredaren kommer att komma med bra ändringsförslag, men jag hade hoppats att lagutskottets majoritet skulle bifalla de motioner som ändå finns i detta betänkande. Åtminstone borde man ha haft en mening om de motioner som lämnats och kanske skickat dem, gjort en klar deklaration och skickat dessa till utredaren.
Nu hoppas jag ändå att utredaren är av den kaliber att han lyssnar på debatter i riksdagen. Jag anser dock att vi har en mycket märklig behandling av motioner som riksdagsledamöter framställer till riksdagen. Ofta återkommer motionerna år efter år. Det har min motion bland annat gjort. Lika ofta har de avslagits. Jag tycker att det är lite tråkigt att man gör så med riksdagsledamöters motioner.
Ofta har ju motionerna kommit till efter kontakt med medborgarna. Vi är ju folkets förtroendevalda. Vi har fått se hur det ser ut i verkligheten, och så kommer man fram till att det kan vara något som man kan väcka en motion om i riksdagen, öppna upp för en fråga och en diskussion och kanske ett förslag till beslut. På det här området tycker jag att det behövs en förändring.
Lagutskottet har alltså behandlat vår motion där vi kräver att det ska ges ett tillkännagivande till regeringen om att bostadsrättsmäklare måste ha ett tydligt informationsansvar gällande när man förmedlar så kallade oäkta bostadsrätter. Det begär vi efter att vi har sett att det är så få egentligen som känner till att det finns oäkta bostadsrätter. Det är inte så underligt att det är så.
Inte ens vår samhällsbyggnadsminister Mona Sahlin kände till problematiken med den boendeformen när jag ställde henne en fråga på riksdagens frågestund här i kammaren. Hon lovade att hon skulle titta på saken och komma tillbaka. Fru talman! Det är alltså viktigt att bostadsrättsmäklare informerar dem som står i beredskap att köpa en oäkta bostadsrätt.
De ska bli väl informerade om vad det innebär. Det innebär försämringar rent skattemässigt den dag man vill sälja sin oäkta bostadsrätt. Jag hade i går en interpellationsdebatt med finansminister Nuder. Jag blev uppriktigt sagt glad åt hans inställning när det gällde den här boendeformen. Han såg att det fanns problem.
Han ansåg att man skulle se över skattebestämmelserna och ansåg att vår kritik mot skattebestämmelserna för den här boendeformen var berättigad. Då tog jag även upp informationsansvaret för fastighetsmäklaren. Men på frågan vad regeringen skulle göra åt det passade han och sade att det inte var hans bord trots att han ansåg att även det förslaget var berättigat.
Därför yrkar jag, fru talman, bifall till reservation 1 där Viviann Gerdin för Centerpartiets räkning framfört kravet om ett tydligt informationsansvar för fastighetsmäklare. Jag står även bakom reservation 2.
Det allra bästa vore om vi inte hade den här problematiken utan att vi alltid ägnade oss åt äkta vara, äkta bostadsrätter. Men den frågan passar ju inte in i det här betänkandet. Så jag tvingas säga som finansminister Nuder: Den hör inte hemma på det här bordet.
Men, fru talman, det aktualiserar ändå frågan om hur utskottet i riksdagen ska se ut nästa mandatperiod. Vilka frågor ska sammanföras från dagens utskott för att kunna behandlas i ett sammanhang så att ingen kan säga att en fråga inte hör hemma på bordet? Vi måste få se en helhetslösning för bostadsfrågorna.