Patrik Lundqvist (S):
Ända sedan den förra regeringen tog över har vi successivt skjutit till pengar till Tullverket för att de ska kunna fullgöra sitt uppdrag bättre, göra fler kontroller och stoppa mer av den problematiska smuggling som vi ser i Sverige.
Vi har vänt utvecklingen och skiftat fokus från skattesänkningar till rejäla tillskott både till Tullverket och till polisen för att få bukt med samhällsproblem som har funnits under en lång tid. För tullens del handlar det främst om att skärpa kampen mot vapen och droger som förs in i landet, men det handlar självklart även om att delta i och utveckla det europeiska samarbetet och förenkla handeln med till exempel nya e-tjänster.
Denna utveckling har bara börjat och kommer att behöva fortsätta. Vi kommer inte att vara nöjda förrän vi har rimlig kontroll över vad som kommer in i landet och det är så enkelt som det kan vara att handla med andra länder. Att tillföra ytterligare uppgifter och befogenheter till en redan ansträngd myndighet innan detta är på plats är inte särskilt smart. Riksrevisionens granskning visar att vi är på väg åt rätt håll.
Men man pekar också ut vissa förbättringsområden, framför allt inom kunskapsinhämtning och sammanställning för att värdera olika insatser samt uppbyggnaden av nya system som tar lite för lång tid. Mycket är som sagt på gång. En utredning av postspärrar har redan gjorts för att utöka möjligheterna att stoppa gods även i kurirflödet.
Den bereds nu av regeringen. Frågan om myndighetsgemensamma insatser och möjligheter att utbyta information och samarbeta mer är ständigt aktuella frågor som det arbetas med. Flera motioner behandlar utförsel av stöldgods samt utökningar och breddningar av Tullverkets verksamhet.
Självklart är det ett problem att människors egendom stjäls runt om i Sverige. Varje insmugglad vara, oavsett om det är droger, vapen eller annat olagligt som kommer in i landet, är ett stort problem. Men överlag är Tullverkets verksamhet på väg i en god riktning. Fler tjänstemän utbildas varje år och kommer in i verksamheten.
Även materiellt stärks myndigheten med både utrustning och möjligheter att utöka verksamheten till fler platser och med nya metoder vid behov. Det är ändå viktigt att i denna kammare poängtera att mycket av det som det motioneras om är frågor som myndigheten själv råder över.
Hur det ska skötas och vad som ska användas vid varje givet tillfälle är inte någonting som vi behöver detaljstyra härifrån. De stöldligor som vi känner till agerar snabbt och för ut stöldgods ur landet innan polisen hinner reagera. Ofta är stöldgodset troligen ute ur landet redan när stölden upptäcks.
För att lösa denna problematik har regeringen redan gett polisen, tullen och Kustbevakningen i uppdrag att se över vad som behöver göras och hur de bättre gemensamt kan få bukt med problemen. Dessa tre myndigheter har i dag olika ansvarsområden, och stöldgods är i dag framför allt en polisiär fråga.
Hur vi i framtiden ska hantera detta mellan myndigheterna måste de kunna få lämna förslag om innan vi går fram med några beslut i denna kammare. Vi är alla överens om målet att stoppa stöldligornas verksamhet och säkra stöldgodset för att det ska komma tillbaka till ägaren. Det råder nog inget tvivel om det.
Om det ska vara fler tulltjänstemän som granskar utförseln, fler poliser i landet eller vid gränserna för att jaga misstänkta och större möjligheter för Kustbevakningen att övervaka trafiken på sjön eller en kombination av detta är än så länge en öppen fråga. Tendensen i debatten har varit att bara titta på Tullverket och peka ut denna myndighet som ansvarig för allt som korsar gränserna. Så enkelt är det inte.
Det är rätt dumt att göra det, även om det självklart är den lättaste kopplingen att peka på gränsen och den myndighet som arbetar där. Många gånger är enkelt såklart bra, men den enklaste debattinlagan är inte alltid det enklaste sättet att uppnå de faktiska målen. Detta arbete måste göras med försiktighet och noggrant övervägande, inte som en ryggmärgsreflex med bara en sak för ögonen.
När vi genomför åtgärder tenderar ligorna nämligen att byta vägar ut ur eller in i landet, och vi behöver vara flexibla i hur vi bemöter det. Dessutom har förändringar och utökningar av myndigheters befogenheter och ansvar stor påverkan på hela verksamheten. Vi har hört ett par gånger här hur dåligt med resurser både polis och tullverk har, och det stämmer.
Det är därför vi hela tiden har tillfört resurser så att fler kan utbildas och anställas. Men att urvattna myndigheterna innan man har tillräckligt med personal på plats känns väl inte riktigt som en bra lösning för att få bukt med några som helst problem. Det uppdrag som har getts myndigheterna ska dessutom redovisas den 14 februari.
Därefter kommer vi att ha en bättre bild av hur de vill lösa problemen och hur vi kan vara behjälpliga där, alltså om det är resurser som behöver flyttas eller skjutas till, om det behövs nya befogenheter eller om det är nya lagrum som ska skapas. Fru talman! Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag och avslag på motionerna.