Ewa Björling (M):
Jens Holm har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att inte bara garantera att Indien kan fortsätta att producera som i dag utan även för att underlätta framtidens produktion av generiska mediciner.
Jens Holm har även frågat mig om jag kan redogöra för vilken alternativ dataskyddsmodell EU vill att Indien ska anta inom eller utanför frihandelsavtalet, vilka åtgärder jag avser att vidta för att frihandelsavtalet inte ska försämra miljön, om jag avser att använda frihandelsavtalet som ett sätt att stärka miljöarbetet och i så fall hur samt om jag avser att verka för att EU lyfter ut alkohol och tobak ur förhandlingarna.
Regeringens linje är att EU:s frihandelsavtal med Indien, inklusive eventuella skrivningar om dataexklusivitet och investeringsskydd, inte ska underminera rätten till hälsa och fattiga människors tillgång till mediciner. Avtalen ska utformas så att hänsyn tas till dessa aspekter. Här är den flexibilitet som följer av TRIPS-avtalet och Dohadeklarationen av stor betydelse.
Avtalen ska varken begränsa Indiens möjlighet att använda sig av tvångslicenser för produktion eller kringskära möjligheten för Indien att exportera läkemedel under tvångslicens till andra utvecklingsländer vid akuta folkhälsoproblem. Från svensk sida har vi under förhandlingarnas gång varit mycket tydliga med dessa ståndpunkter i våra kontakter med EU-kommissionen, som är de som förhandlar med Indien.
De uppgifter vi har erhållit från kommissionen vad avser risken för att avtalet ska få de negativa konsekvenser som Jens Holm befarar har också hittills varit tillfredsställande. I den mån dataskydd diskuteras verkar Sverige för att Indien inte ska tvingas anta regler som underminerar rätten till hälsa. Vilka effekter en ökad handel får på miljön är inte alltid lätt att slå fast.
Det beror i hög utsträckning på den politiska viljan hos parterna och påverkas av vilket tidsperspektiv som anläggs. Jag är övertygad om att en stärkt handel har stor potential att vara en viktig del i strävan efter en mer hållbar utveckling. Handel leder till ekonomisk tillväxt, vilket bidrar till ett större ekonomiskt utrymme för att tackla de stora miljöutmaningarna.
Att miljö- och klimatvänliga teknologier, varor och tjänster sprids snabbare bidrar också, som Jens Holm påpekar, till att förbättra förutsättningarna för ett effektivare miljöarbete. Samtidigt är det givetvis viktigt att vara vaksam på de utmaningar som en snabbare tillväxt och ett större utbyte skapar.
Hållbarhetsbedömningar, så kallade sustainability impact assessments, är viktiga verktyg som används av EU inför handelsförhandlingar, bland annat i syfte att ta fram riktlinjer för kompletterande stödåtgärder - så kallade flanking measures - som kan minska de potentiella negativa effekterna av avtalen. Hållbarhetsbedömningen används sedan som grund för EU:s position i förhandlingarna.
I frihandelsförhandlingarna med Indien driver EU på för att ett särskilt kapitel om hållbar utveckling ska ingå. Inom ramen för EU:s och Indiens strategiska partnerskap samarbetar vi redan i dag kring miljö- och klimatfrågor. Detta samarbete inbegriper bland annat frågor som rör avfall, vattenrening, luftföroreningar, transporter och energi.
Ett hållbarhetskapitel i frihandelsavtalet skulle förbättra möjligheterna till samverkan, något som kan bidra till att möta de miljöproblem som Jens Holm tar upp. I förhandlingarna med Indien driver Sverige och EU därutöver även på för att miljövänliga varor, teknologier och tjänster ska utgöra föremål för tidig liberalisering, något som även det givetvis skulle bidra till positiva klimat- och miljöeffekter.
EU eftersträvar i sina frihandelsförhandlingar rent generellt regler som är icke-diskriminerande. Detta gäller även alkohol. Ambitionen är att reglerna för EU-producerade varor och lokalt producerade varor inte ska skilja sig åt. Jag ser detta som rimligt, men vill samtidigt påminna om att de instrument som normalt används för att begränsa alkohol- och tobakskonsumtion inte omfattas av handelsförhandlingarna.
Ett frihandelsavtal begränsar därför inte möjligheterna att införa inhemska icke-diskriminerande regler som syftar till att värna folkhälsan.