Leif Pagrotsky (S):
Gunnar Andrén har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta för att uppmuntra att tv-kanaler som riktar sig till svenska tittare ska kunna etablera sig i vårt land i stället för att tvingas flytta utomlands på grund av de svenska reglerna för reklam i tv-sändningar. Jag skulle vilja börja med att säga att jag inte tycker att begreppet "flytta" motsvarar verkligheten i det här fallet.
De svenska kanaler som ägs av företag som är etablerade i Storbritannien följer brittiska regler, men hela verksamheten är ändå förlagd i Sverige. Kanal 5 blev till exempel för några år sedan till och med utsedd till Sveriges bästa arbetsplats.
Det problem Gunnar Andrén tar upp gäller därför inte i första hand att programföretag flyttar från Sverige, utan problemet gäller utformningen av tv-direktivets jurisdiktionsregler. Enligt tv-direktivet är varje medlemsstat skyldig att se till att det egna landets regler tillämpas för alla tv-företag som är etablerade i den medlemsstaten.
Bakgrunden till denna så kallade sändarlandsprincip är att det ska vara möjligt att rikta en tv-sändning till många olika medlemsstater utan att behöva förhålla sig till de särskilda reglerna i varje enskilt mottagarland. Det är en viktig princip för att möjliggöra för kanaler som BBC World eller Eurosport att sända samma program till hela Europa.
I sin nuvarande utformning ger sändarlandsprincipen emellertid också möjlighet för ett tv-företag som riktar sig till enbart en medlemsstat att skaffa sig en konkurrensfördel genom att etablera sig i en medlemsstat som har mer tillåtande regler än den stat som är målet för sändningarna - detta trots att det inte skulle vara något problem för kanalen att följa det mottagande landets regler.
Direktivets regler för jurisdiktion undergräver därmed i sin nuvarande utformning möjligheten för enskilda medlemsstater att upprätthålla sin egen lagstiftning genom att uppmuntra programföretag att segla under bekvämlighetsflagg. Tv-direktivet riskerar därmed att förvandlas till ett direktiv för totalharmonisering trots att detta inte har varit avsikten.
Behandlingen av tv-direktivet har under våren inletts, och vid kulturministrarnas rådsmöte den 18 maj skedde en första politisk diskussion. Mitt intryck är att den svenska ståndpunkten i jurisdiktionsfrågan har fått ett starkare stöd och att det finns ett stort intresse för att finna lösningar på problemet. I interpellationen tar Gunnar Andrén också upp ett antal frågor som har aktualiserats av TV 4.
Frågorna gäller den svenska lagstiftningen i relation till de gemensamma europeiska reglerna och är i flera fall av relativt teknisk karaktär. Flera av frågorna har behandlats av Radio- och tv-lagsutredningen i betänkandet Anpassning av radio- och tv-lagen till den digitala tekniken . Betänkandet har remissbehandlats, och förslagen bereds nu i Regeringskansliet.
I vissa delar kan förutsättningarna för svensk lagstiftning också påverkas av hur det framtida tv-direktivet kommer att utformas. Jag tycker inte att vi ska reglera tv-sändningar i onödan. Däremot tycker jag att det finns anledning att reglera mängden tv-reklam och hur reklam placeras i sändningarna. Det är en uppfattning som uppenbarligen delas av kommissionen och av resten av Europa.
Det är också en allmän mening att de europeiska reglerna bör vara minimiregler som ger medlemsstaterna möjlighet att upprätthålla nationella regler som går utöver de gemensamma. Kommissionen har föreslagit att de gemensamma reglerna för reklam ska liberaliseras i förhållande till dagens regler. Sverige delar inte kommissionens bedömning i alla delar.
Vi menar att det är viktigt att upprätthålla ambitiösa gemensamma regler både för mängden reklam och för hur reklam utformas och hur den placeras i programmen. Mitt svar på Gunnar Andréns frågor är detsamma som när han förra gången ställde frågor i samma ämne. Det är först när förhandlingsarbetet i rådet och parlamentet är avslutat och utformningen av direktivet är känd som det finns anledning att bedöma hur direktivet bör implementeras i den svenska lagstiftningen.
Jag är inte heller i övrigt beredd att föregripa regeringens ställningstagande till Radio- och tv-lagsutredningens olika förslag.