Ylva Johansson (S):
Låt mig först kommentera det Finn Bengtsson sa i sitt första inlägg. Jag reagerade väldigt starkt på beskrivningen av kvinnor som kommer till Sverige med låg utbildningsbakgrund. Beskriv inte kvinnor som offer! De kvinnorna har också oerhört stora resurser och oerhört stora möjligheter. Du tog upp detta i ditt första anförande, Finn Bengtsson, och jag svarar på det nu. Jag vill också säga att jag i går träffade Mina från Afghanistan.
Hon har under sin uppväxt gått i skolan i tre månader, i sju- till åttaårsåldern. Efter fyra år i Sverige talar och skriver hon nu svenska bra och praktiserar på ett äldreboende. Hon har goda möjligheter att etablera sig på den svenska arbetsmarknaden. Det finns en enorm drivkraft hos människor. Självklart är förutsättningarna olika, och självklart är resan olika lång.
Det är dock oerhört viktigt att vi möter människor där de befinner sig och att vi har stor tilltro till alla människors förmåga att lära nytt och ta sig in på den svenska arbetsmarknaden. Jag får återigen frågan om regeringens jobbpolitik. Jag upprepar mig, men jag tar inte alla förslag igen. Det viktigaste är att vi har en ekonomisk tillväxt som skapar nya jobb och ökar produktiviteten i Sverige.
Där krävs en lång rad förslag, som regeringen har lagt fram och som har blivit nedröstade men som regeringen kommer att återkomma med. Det krävs också en förändrad arbetsmarknadspolitik, och det krävs riktade insatser när det gäller utrikes födda kvinnor - även om man givetvis har helt olika förutsättningar och olika behov. Det som har hänt på arbetsmarknaden är inte bara att det faktiskt är fler som står till arbetsmarknadens förfogande. Det är dock en framgång; jag delar Erik Ullenhags uppfattning att det är bra.
Det är en av de bra effekterna från den tidigare regeringens tid. Men samtidigt har matchningen försämrats, och det betyder att de lediga jobben är lediga under längre tid. Det är svårare att få de lediga jobben tillsatta. Detta är ett tecken på en dåligt fungerande arbetsmarknad, och det är därför det krävs en förnyad arbetsmarknadspolitik. Regeringen har lagt fram ett förslag om en reformering av och större flexibilitet i sfi.
Det är bra att Erik Ullenhag stöder det, och jag vet att det är i alla fall delvis baserat på förslag som fanns även tidigare. Regeringen har också gett ett nytt uppdrag till Arbetsförmedlingen om att jobba systematiskt med jämställdhetsintegrering och för en jämställd arbetsmarknad. Vi vill avskaffa vårdnadsbidraget.
Vi håller på att arbeta med stora reformer av etableringsuppdraget, där jag ser betydande förbättringsmöjligheter för att se till att människor får ett individuellt bemötande och hinner få de insatser som krävs under den tvåårsperiod etableringsuppdraget gäller. I dag rinner det iväg enormt mycket tid som inte används på ett produktivt sätt under etableringsuppdraget.
Den tid man har haft med sin lots är tre och en halv timme i månaden, och det är en på tok för låg intensitet för att människor ska komma in på arbetsmarknaden i ett hyggligt tempo. 4 procent i vuxenutbildning är också en oerhört låg siffra, så här krävs helt andra insatser. Regeringen kommer att återkomma med förslag om detta. Vi jobbar också tillsammans med parterna för att ta fram det vi har kallat snabbspår, där vi utnyttjar den kompetens och den utbildning nyanlända har med sig.
Jag har bjudit in parterna till fem branschvisa överläggningar, och vi har hittills haft två. Intresset har varit mycket stort från både arbetsgivare och fackliga representanter, och jag är väldigt glad för det.
Jag hoppas och tror att jag kommer att möta ett stort gensvar så att parterna branschvis och gemensamt vill ta ett större ansvar för att snabbt ta emot sina blivande kolleger och anställda och utnyttja den kompetens som väldigt många kommer med nu. Det kommer många lärare, byggnadsarbetare, ingenjörer, it-tekniker, läkare och annan vårdpersonal.
De behövs på svensk arbetsmarknad, och jag räknar med att parterna vill hjälpa till att få in dem snabbt på arbetsmarknaden.