Mats Persson (L):
Socialförsäkringsministern! Det är glädjande att höra socialförsäkringsministern idka en viss form av självkritik, till skillnad från hennes partikollega Hillevi Larsson. Det är välkommet. Det är klart att den politik som Socialdemokraterna förde under andra halvan av 90-talet och fram till maktskiftet 2006, precis som ministern själv var inne på, innebar att människor förtidspensionerades i onödan.
Jag delar den bilden, och det är precis därför som jag har ställt den här frågan i interpellationen. Vid den tidpunkten var det framför allt kvinnor som drabbades av det system som vi byggde upp. Det är en styrka att vi i den parlamentariska socialförsäkringsutredningen nu har en samsyn om hur rehabiliteringskedjan och insatserna ska se ut. Passiva sjukskrivningar är inte svaret.
Det handlar om arbetslinjen, om möjlighet för den enskilde att få arbetsträning, om möjlighet för den enskilde att få rehabilitering och om möjlighet för den enskilde att komma tillbaka till arbetsmarknaden. Jag förstår att ministern vill tala om det. Och det talar även jag som interpellant gärna om.
Men jag vill också understryka att det då är viktigt, precis som man pekar på i utredningen, att också diskutera den bortre tidsgränsen i socialförsäkringen och sjukförsäkringen. År 2006 befann sig 8 procent av befolkningen i utanförskap - 8 procent av befolkningen. I dag är den siffran halverad, till 4 procent.
Jag håller med ministern om att vi kan göra mer på området med de aktiva insatser som gjordes. Men det är klart att de i kombination med exempelvis den bortre tidsgränsen har inneburit att fler människor har kunnat komma tillbaka till arbetsmarknaden från en sjukskrivning. Herr talman!
Av socialförsäkringsministern och debatten här kan man få intryck av att det är svårt att bli sjukskriven i Sverige - jag tror att det var Hillevi Larsson som sa det. Det är nog riktigt att vi har haft det på det sättet. Det som sägs mellan raderna är att vi tidigare inte hade tillräckligt starka system för att läkare skulle ha tillräckligt stöd i beslutsfattandet om sjukskrivningar. I dag har vi en bättre process för det.
Vi har ett bättre regelverk med tydligare medicinska indikationer för den som blir sjukskriven och den som inte blir sjukskriven. Det är viktigt att ha ordning och reda i sjukförsäkringen så att människor blir sjukskrivna på rätt grunder. Och när man väl blir sjukskriven ska det finnas åtgärder från sjukvården och arbetsmarknaden när det gäller arbetsträning för att människor ska kunna komma tillbaka till arbetsmarknaden. Detta är inte minst viktigt för kvinnor.
Den ökning av sjukskrivna som vi ser nu handlar till stor del om kvinnor som ofta blir sjukskrivna på grund av psykisk ohälsa. Det handlar, som socialförsäkringsministern är inne på, om aktiva insatser. Men det handlar också om att se till att vi inte tar tillbaka de gamla regler som vi hade tidigare som innebar att människor då, framför allt kvinnor, förtidspensionerades i onödan eller hamnade i passiva sjukskrivningar år efter år.
Det är viktigt att man som enskild människa får möjlighet att komma tillbaka till arbetsmarknaden, att man får möjlighet att arbetsträna, att man får möjlighet att få tillbaka en koppling till arbetsmarknaden och att inte, år efter år, hamna i en passiv sjukskrivning. Min avslutande fråga till socialförsäkringsministern är återigen: På vilket sätt bidrar det till högre sysselsättning att ta bort den bortre parentesen i sjukförsäkringen?