KBLab/rixvox huggingface dataset:
Kent Persson (V):
Det är inte brist på riskkapital i Sverige, Hans Rothenberg. Det finns gott om sådant kapital. Det finns gott om kapital för att gå in när en idé är så pass mogen att det inte är någon risk. Ni har avskaffat förmögenhetsskatten.
Trots alla era åtgärder lyckas en del företag, som vi kunde läsa senast i dag i Svenska Dagbladet, inom bemanningsbranschen med konststycket att lura svenska staten på skatteintäkter genom olika företagskonstruktioner.
Men det brister när vi ska kommersialisera en idé från sådd tills det är färdigt. Det är där det privata kapitalet inte går in. Det är där den riskkapitalfond som vi har föreslagit ska in och verka. Här är det satsningar som behöver göras kanske åtta tio tolv år innan saker och ting är färdiga för en mogen marknad.
Och det finns inga riskkapitalister i dag som är beredda att gå in där. Det finns ju snabbare pengar att göra på skolan och inom sjukvården. Där är det snabba pengar, dessutom säkra, och ingen lågkonjunktur. Det är där de satsar pengarna i dag, inte där de skulle behöva göra det för att kunna utveckla ny miljöteknik och det som finns i dag.
Det finns gott om exempel på idéer som i dag ligger vilande på grund av att det inte finns någon som går in och gör de nödvändiga satsningarna. Det är där det brister, och där brister också regeringens politik.
Kent Persson (V):
Det var intressant att lyssna till Hans Rothenberg när han faktiskt medger att det finns brister i regeringens politik. Det är nog första gången jag hör just det. Det haltar betänkligt här, för den analys som ni säger att ni ska göra nu har vi från Vänsterpartiet och även Socialdemokraterna och Miljöpartiet påtalat behovet av under en rad år. Och det är inte bara vi som har gjort det, utan det har även branschen själv gjort.
Riskkapitalbranschen har gjort det, de fackliga företrädarna har gjort det, branschförbunden och industriförbunden har också gjort det.
Det som gör att det blir lite extra intressant är att ni redan har skapat ett bolag, Inlandsinnovation, som delvis har den uppgift som vi eftersöker, fast betydligt bredare, för hela Sverige, utan den analys som Hans Rothenberg säger att regeringen nu ska göra. Det hänger inte ihop.
I och för sig ska jag medge - och vi var ett enigt utskott - att vi var väldigt kritiska till inlandsfonden, därför att det egentligen inte finns någon substans utan mer ett behov av det hela. Nu ska ju regeringen återkomma. Någonstans här har regeringen sett att det här behövs.
Ändå kommer det inte, utan man säger att det behöver utredas ytterligare och att vi får vänta och se. Det är lite grann som i den gamla teaterföreställningen som jag såg 1976, I väntan på Godot : Vi får väl se. God afton!
Kent Persson (V):
Det var intressant att lyssna på Liselott Hagberg. Hon gjorde en utvikning och pratade om den globaliserade världen och dess påverkan på oss. Hon avslutade det hela med att med rätt insatser blir Sverige en vinnare i en globaliserad värld. Vilka insatser menar Liselott Hagberg? Jag uppfattade inte vilka insatser det handlar om för att vi ska bli vinnare.
Kent Persson (V):
Då hörde jag rätt: Ingenting nytt. Produktiviteten i svenska företag föll under den här regeringens första mandatperiod. Vi har under hela perioden tappat marknadsandelar på exportmarknaden. Det är resultatet. Då hjälper inte detta. Vi är inte dåliga på forskning.
Vi är och har varit relativt duktiga på forskning i Sverige. Den forskningsproposition som regeringen lade fram var också väl tilltagen. Det vi är dåliga på är att kommersialisera våra resultat. Där ligger vi i botten inom OECD. Det är där insatserna behöver göras.
Det har jag, och flera med mig, påpekat under en rad år här i kammaren. Att regeringen nu avser att tillsätta olika utredningar för att se över det hela är inte detsamma som att komma med skarpa förslag. Man kan kritisera oss för att vi tillskjuter 5 miljarder kronor och dränerar Vattenfall. Så är det inte i det här fallet.
Vattenfall har fortfarande god vinstmarginal. Det är också symtomatiskt att Liselott Hagberg pratar om konkurrens på lika villkor och offentliga monopol när vi har stora problem inom privata sektorn.
Bemanningsbranschen är det senaste området där man via fusk och olika skattetrick stärker sin ställning. Det förekommer även inom städbranschen och byggbranschen. Vad gör ni där för att stävja detta uppenbara fusk som snedvrider konkurrensen?
Kent Persson (V):
Jag kan dela Per Åslings uppfattning om att energipolitiken är grunden för en framgångsrik näringspolitik. Den är grunden för väldigt mycket här i livet.
Men att nuvarande regeringsrepresentant tar åt sig äran för satsningen på bio- och kraftvärme här i Sverige är väl ändå att ta i. Den satsningen gjordes för oerhört många år sedan, under den period då det fanns en energiöverenskommelse mellan Socialdemokraterna, Centerpartiet och Vänsterpartiet. Det gäller att vara riktigt sann här.
Jag misstror inte Per Åsling över huvud taget när han talar om vikten av att satsa på det förnybara. Jag vet att det är många centerpartister som vill det. Du säger också att det är ert bidrag i energiöverenskommelsen, och då får man köpa kärnkraften. Men jag ställde frågan till Vattenfalls vd: Finns det någon motsättning mellan satsning på kärnkraft och det förnybara? Då svarade han: Ja, det finns det uppenbarligen.
Det kan finnas en motsättning. Det är självklart; den motsättningen är tydlig, och jag tror att det är viktigt att se detta. En annan del av detta är att Per Åsling pratar mycket om egenföretagare och deras vikt. Det är ingen homogen grupp. Det finns de som är egenföretagare mer i form av att man driver ett levebrödsföretag.
Men det finns också de som vill växa men inte vågar göra det därför att de ser att risken är för stor. En av de frågor som många egenföretagare pratar om är sjuklönekostnaden vid en eventuell anställning. Är ni beredda från regeringens sida att se över denna fråga och komma med förslag som underlättar för egenföretagare att anställa med tanke på sjuklönekostnaden?
Kent Persson (V):
Det är klart att jag ger Centerpartiet kredit för satsningen på det förnybara, för det faller tillbaka även på Vänsterpartiet. Satsningen vilar ju på den energiuppgörelse som varade under elva års tid och där även Miljöpartiet och Socialdemokraterna var med och bidrog. Det finns en rad hinder för att detta ska ta fart.
Det är en viktig del också i en satsning på framför allt landsbygdskommunerna, där det finns möjlighet att utveckla för företagarna när det gäller det förnybara. Men vi har en rad utmaningar som vi står inför. Hur löser vi frågan om effekterna av uttagsbeskattningen på vindkraftskooperativen?
Den frågan är fortfarande inte löst trots att Maud Olofsson för drygt sju månader sedan med anledning av De rödgrönas förslag att snabbutreda detta - och jag återger vad hon sade fritt ur minnet - sade att det är att dra frågan ur långbänk. Jag trodde att det innebar att det skulle komma något förslag.
Den andra frågan när det gäller vindraft gäller missbruket av det kommunala vetot, som nu inte bara vi i De rödgröna och Vänsterpartiet har tagit upp utan också Energimyndigheten. Myndigheten har i skarpa ordalag kritiserat kommunernas misskötsel av det kommunala vetot. Är ni beredda från regeringens håll att göra någonting för att underlätta utbyggnaden av vindkraften här i Sverige?
Det påskyndar också omställningen och skapar nya jobb och nya företag, inte minst i landsbygdskommunerna.
Kent Persson (V):
Jag tackar också för Erik A Erikssons anförande. Så fort det blir knepigheter i frågor om fiskeripolitik och jordbrukspolitik hänvisar du till att detta sker parallellt i andra förhandlingar och att frågorna kommer att lösas på något sätt. Det var underförstått positivt.
Men arbetet med dessa 50 meddelanden och frågor, till exempel patentfrågan och standardiseringsfrågan, bedrivs också parallellt. Det kan inte vara så att bara vissa saker lyfts fram. Det här är att fly undan problemen med till exempel fiskeriavtalet där den svenska hållningen har varit svag.
Det har också drabbat afrikanska länder och befolkningen på ett negativt sätt. Men jag tänkte inte ta upp dessa frågor nu. Det står i kommissionens text att det här handlar om att återfå förtroendet för vår sociala marknadsekonomi som ekonomisk modell genom att återge de europeiska medborgarna en central roll på marknaden.
Där handlar det bland annat om de fackliga rättigheterna. Det var ju ett av era tydliga budskap inför valet 2006 att den svenska arbetsmodellen och de fackliga rättigheterna är viktiga och ska bevaras. I det sammanhanget säger du att det är de fyra friheterna som är grunden för hela EU:s inre marknad.
Det stämmer - så är det. Det är det som EG-domstolen också hänvisar till i samtliga sina fyra rättsfall när det gäller arbetstagarnas rättigheter, och där man i alla fallen har dömt mot arbetstagarna. Rüffertdomen var ett tydligt exempel och Lavaldomen, Vaxholmsdomen, ett annat. Hur bedriver ni arbetet för att stärka de arbetstagarnas fackliga rättigheter?
Kent Persson (V):
Jag håller nog med - där haltar det betänkligt. Erik A Eriksson sade ingenting om de fackliga rättigheterna utan undvek noggrant att prata om det som var min huvudfråga.
Jag ska läsa upp vad EG-domstolen skriver i Rüffertdomen, som kom för inte så länge sedan: Domstolen ser det som oförenligt med den fria rörligheten för tjänster inom EU att det finns nationella regler som tvingar ett gästande företag att tillämpa löner i ett icke-allmängiltigt förklarat kollektivavtal när det finns ett allmängiltigt kollektivavtal med längre minimilön.
Det är social dumpning. Vi får ett förhållande på arbetsmarknaden och inom ett land där företagen inte lever under samma villkor. Det leder till press på lönerna nedåt, och det blir sämre arbetsmiljö. Det här är ett resultat av EG-domstolen.
Då vill jag fråga: På vilket sätt driver ni frågorna om de fackliga rättigheterna, den svenska modellen, vid förhandlingarna? Inte med ett ord tar ni upp den problematiken i ert utlåtande och i meddelandet om en inre marknadsakt. Det här är en viktig del för att stärka konsumenternas och arbetstagarnas rättigheter, som man säger i meddelandet att man ska göra. På vilket sätt?
Hur ser ni på möjligheterna att bevara de fackliga rättigheterna och skydda arbetstagarnas möjligheter att vidta stridsåtgärder?
Kent Persson (V):
Jag vill tacka dig, Mats Odell, för ditt anförande. Jag förstår att du är beredd på en replik efter det på många sätt, tycker jag, ganska utmanade anförandet. Det finns en stor skillnad mellan Vänsterpartiet och Kristdemokraterna. Vänsterpartiet vill avveckla kärnkraften, medan Kristdemokraterna har svängt och ser framför sig en utbyggnad.
Mot den bakgrunden förstår jag att frågan om uranprospektering och uranbrytning kommer i en helt annan dager. Däri ligger den stora skillnaden. Vänsterpartiet vill alltså avveckla kärnkraften. Vi ser inget behov av uranbrytning och därmed inte heller av prospektering. Då blir motsatsen logisk. Eftersom Kristdemokraterna är för vill man också ha uranprospektering och uranbrytning; det hänger liksom ihop.
Att ett förbud mot prospektering allvarligt skulle skada svensk gruvnäring är ett häpnadsväckande påstående. När du går in med en ansökan talar du också om vilken förstahandsprospektering det handlar om. Är det uran då är det uran, inget annat. Att man sedan hittar andra mineraler i sammanhanget är en självklarhet.
Det är likadant om du går in och letar efter andra mineraler; då kan du hitta uran. Det säger vi ingenting om. Det är alltså en väldig skillnad, och det är det som är poängen när vi säger att vi vill ha ett förbud - om det nu är ett kommunalt veto - när det gäller prospektering. Vi ger människorna verktygen så att de kan upprätthålla den kommunala demokratin också när det gäller prospektering av uran.
Det är förstahandsansökan efter uran, och jag har svårt att förstå och se att det på ett allvarligt sätt skulle skada svensk gruvnäring om man fick kommunalt veto på detta.
Kent Persson (V):
Vi är inte där. Det är lätt att stå här i talarstolen och raljera, men jag tycker att också Mats Odell ska vara ärlig. Jag hoppas verkligen att du har läst den överenskommelse vi har med Socialdemokraterna och Miljöpartiet när det gäller energipolitiken, Mats Odell. Vi säger att kärnkraften ska ersättas i den takt vi kan införa förnybar energi.
Det är ganska klart och tydligt. Nej, det är nog på det sättet att uran inte skulle vara brytvärt i Sverige så som det ser ut i dag.
Å andra sidan gör de bedömningar som görs av kärnkraftsutvecklingen, framför allt ifrån regeringen som öppnar upp för att ersätta befintliga reaktorer med nya och mer kraftfulla, att frågorna om uranbrytning kommer i en helt annan dager än tidigare. Vi har haft uranbrytning i Sverige tidigare. Det är förenat med enorma miljörisker.
Det är bara att åka ned till södra Billingen och se hur det ser ut där i dag, fortfarande, efter så lång tid. Det är mer än 40 år sedan denna brytning skedde. Det finns alltså all anledning att ge kommunerna även det verktyg de bör ha när det gäller prospektering.
Det är Bergsstaten som ger tillstånd i dag, och de har gett tillstånd i Natura 2000-området Laponia. Det kom år 2006. Jag hade en interpellationsdebatt med Maud Olofsson om det vid ett tillfälle. Det finns, menar jag, anledning att se över minerallagen, stärka den och ge kommunerna det inflytande vi båda två tycker att de borde ha när det gäller industriell verksamhet.
Kent Persson (V):
Jag har ett par kommentarer när det gäller prospektering. Prospektörerna gör ju inte detta för att kartlägga den svenska berggrunden. De gör det givetvis för att de söker efter uran och för att se om den är brytvärd. Det är syftet. Vi ska inte vara naiva när det gäller prospektering efter uran.
Jag ska gå in på ett annat spår och diskutera naturgas och regeringens beslut att ge Eon tillstånd att bygga ett naturgasnät mellan Gislaved och Jönköping. Hur rimmar det med regeringens ambition när det gäller klimatpolitiken, att vi ska vara ledande i omställningen till förnybart?
Miljöministern har klart och tydligt i valrörelsen talat om att naturgas och olja inte hör hemma i den svenska energimixen. Vad är Folkpartiets inställning? Bryter inte det tillstånd som regeringen har givit Eon mot den uppfattning man säger sig ha?
Kent Persson (V):
Nu är det ju ni som sitter i regeringsställning och har möjlighet att påverka energipolitiken till något bättre än det kanske var tidigare. Det är lite märkligt att gå omvägen och satsa på naturgas, eller fossilgas, för att sedan gå över till biogas.
En organisation som LRF ser ett hot mot biogasutvecklingen. Det tar resurser från en satsning på biogas. Det hotet måste man ta på allvar. Naturvårdsverket har klart och tydligt sagt nej till ett byggande av naturgasnät. Ändå säger regeringen ja.
Jag förstår att Eva Flyborg kanske inte känner till exemplet. Det har skett i skymundan. Det har inte ens legat på regeringens hemsida. Det är Energimarknadsinspektionen som har informerat om beslutet. Min slutsats är att regeringen skäms lite över detta.
Man vet att det strider mot den politik som man säger sig ha och som man har gått till val på. Man vet att det kommer att uppmärksammas av miljöorganisationer.
Ligger det i linje med den framtida svenska energipolitiken att man säger en sak och gör något annat när det blir skarpt läge och bygger ut naturgasnätet?
Kent Persson (V):
Det är så typiskt när man lyssnar på företrädare för regeringspartierna att de talar om kärnkraften som ett bra klimatval, för att använda ditt ord, utan att ta hänsyn till hela livscykelprocessen från brytning till slutförvar. Hela denna process påverkar givetvis miljön.
Vi har inte heller löst slutförvarsfrågan. Inte med ett ord nämner Cecilie heller allt det avfall som i dag är ute på marknaden och som vi faktiskt inte vet var det har tagit vägen någonstans. Det är stölder och försummelser. Men inte ett ord om de risker som finns. Det finns nämligen en koppling mellan kärnkraft och kärnvapen.
Den är väldigt uppenbar. Men det är alltid så vid alla tillfällen, att det inte nämns med ett enda ord. Efterfrågan och tillgång - hela tiden får vi höra det. Givetvis är det det som sätter priset, men energi är inte vilken vara som helst.
Energi är livsnödvändigt, och det måste faktiskt finnas en regeringspolitik som sätter agendan för hur energipolitiken ska se ut. Det är också på regeringen ansvar som uppgraderingar av kärnkraftverken ligger. Inte på någon annan. Det är regeringen som har det ansvaret. Ni kan fatta de besluten om det är så.
Kent Persson (V):
Det är ändå så, Cecilie, att vi inte kommer åt dagens problem med dagens elpriser och den bristande effekt som kärnkraften levererar genom att säga att vi ska satsa och bygga ut kärnkraft som kan stå färdig om 10-15 år. Ska vi leva med de här höga elpriserna fram till dess? Det absolut snabbaste sättet är energieffektivisering och att bygga ut den förnybara energin.
Lös de hinder som nu vindkraftsprojektörerna möter när det gäller kommunala veton, uttagsbeskattning och Försvarsmakten! Lös dessa hinder så att vi kan skynda på den utvecklingen i stället. Då kan vi också komma åt en del av problematiken kring höga elpriser. Det här kommer vi ju att få uppleva även nästa år om inte regeringen agerar kraftfullt.
När det gäller kärnkraften pratar Cecilie här om den tredje och fjärde generationens kärnkraft. Men det ligger 40 år framåt i tiden! Ska vi vänta till dess? Man räknar med 40 år om det nu över huvud taget kommer till stånd.
Det finns åtminstone flera olika internationella välrenommerade institut som har tittat på kärnkraftens kostnad, och de slår fast att ingen kärnkraft kan byggas utan statliga subventioner. Flera finansinstitut avråder också sina investerare från att satsa på kärnkraften, för de får inte tillbaka pengarna.
Ändå ligger ni så fast i kärnkraftsspåret och tror att ni har lösningen på det. Energieffektivisering och förnybar energi är det vi behöver om vi ska ta ansvar för kommande generationer. Vi ska inte lägga ett ansvar på andra att ta hand om ett avfall som man kommer att få leva med i kanske hundratusentals år.
Kent Persson (V):
Genombrott i Cancún, sade Erik A Eriksson. Det var väl snarare så att vi slapp se ett sjunkande skepp - nu är det åtminstone på rätt köl. Men det var knappast något genombrott. Det återstår väldigt mycket och många förhandlingar om vi ska komma fram.
Tyvärr har vi inte lyckats nu heller, men vi slapp åtminstone det fiasko som vi hade i Köpenhamn. Jag har en fundering. I våras lade vi fram ett förslag från De rödgröna om att snabbutreda frågan om effekter av uttagsbeskattningen.
Till svar fick vi då av vår energiminister att det är att dra frågan i långbänk. Vad händer nu i den frågan? Jag ställer frågan till Centerpartiet: Lyckas ni övertyga era borgerliga kamrater i regeringen om att se över effekterna av uttagsbeskattningen?
Eller ska vi konstatera att det här blir ett misslyckande från Centerpartiets sida?
Kent Persson (V):
Tänka sig att Mats Odell och jag har stått på samma barrikad en gång i tiden! Det börjar bli några år sedan nu. Vi borde kanske avvecklas båda två i takt med kärnkraften så småningom. Jag ska ta upp frågan om Vattenfall.
I det nya ägardirektiv som regeringen har tagit fram står det så här, fritt återgivet: Vattenfall ska vara ett av de ledande kraftbolagen i Europa i klimatomställningen. Jag funderar lite grann över hur Mats Odell ser på Vattenfalls planer i Tyskland.
Man har beslutat att utöka brunkolsbrytningen i två fält och att öppna en ny gruva. Man planerar också att öppna ytterligare två. Rimmar det med regeringens politik när det gäller förnybar energi och den ägarstrategi som regeringen har för Vattenfall?
Kent Persson (V):
Det var inte riktigt svar på min fråga. Den gällde hur regeringen ser på Vattenfalls strategi i Tyskland. Det är regeringen som via ägardirektiv styr Vattenfall. Den har sagt att Vattenfall ska vara en av de ledande i klimatomställningen i Europa.
Hur rimmar detta faktum med de planer som Vattenfall har för brunkolsbrytning i Tyskland? Ligger det i linje med regeringens politik? Jag är inte så intresserad av tysk energipolitik, utan jag är intresserad av regeringens syn på ägande av Vattenfall.
Kent Persson (V):
Jag hade inte tänkt begära replik men det sades en hel del saker som jag tror att vi behöver reda ut. Vi har aldrig sagt att vi vill avskaffa elcertifikatssystemet. Det är grunden för att introducera förnybar energi. Det ligger fast. Vi har sagt att vi vill komplettera det med ett fastprissystem, precis som flera andra länder i Europa, för att snabba på utvecklingen.
Det är vad vi har sagt. Helena Lindahl tog upp avtalet med Norge om en gemensam elcertifikatsmarknad som ska ge 26 terawattimmar.
Borde man inte invänta remissyttrandena från de svenska organisationer som har blivit ombedda att yttra sig innan man tecknar avtal med ett annat land? Dagen innan remisstiden gick ut presenterade Maud Olofsson nämligen uppgörelsen.
Jag tycker att det är uppseendeväckande. EU-kommissionen låter i sin senaste rapport om den framtida energistrategin nedslagen när det gäller just energieffektiviseringen. De säger att länderna tar myrsteg.
Vi klarar inte målsättningen för energieffektiviseringen. I Sverige är det business as usual, ingenting nytt.
Kent Persson (V):
Jag kan läsa upp vad EU-kommissionen sade när de presenterade sitt förslag Energistrategi 2020: När det gäller energieffektivisering går vi fram med myrsteg och inte ens det. Vårt mål för energieffektivisering är 25 procent.
Det Helena Lindahl talar om är energianvändningen, andelen förnybar energi kontra det, och det är någonting helt annat. När det gäller energieffektiviseringen har kommissionen sagt att den effektiviseringen ska grunda sig på absoluta tal. Regeringens strategi är att tala om intensitet, och det är någonting helt annat.
Då behöver man nämligen inte vidta de åtgärder som krävs för att nå fram till de 20 procenten som är regeringens politik. Det är en väsentlig skillnad. Varför har regeringen ett annat sätt att tolka EU-kommissionen än det som är kommissionens ambition och intentioner om en energieffektivisering på 20 procent och som ska vara absolut?
Då tar man ändå hänsyn till tillväxtaspekten, och då får man en energieffektivisering. Varför har man gjort den tolkningen i Sverige och använder helt andra siffror än vad avsikten var från början?