KBLab/rixvox huggingface dataset:
Cristina Husmark Pehrsson (M):
Vi är helt överens om att det är väldigt betydelsefullt att Försäkringskassan kan utöva sin kärnverksamhet som bland annat innebär att människor ska känna sig trygga med att de får pengar när de ska ha sina pengar. Jag har fått information om att det blev fel i detta förändringsarbete vid ett tillfälle just i Östersund, men detta är nu tillrättalagt, och det ska inte upprepas. Det var en del i denna omorganisation.
LiseLotte Olsson vet mycket väl att riksdagen har beslutat att Försäkringskassan ska bli en egen myndighet, med en styrelse, med fullt eget ansvar. Denna försäkringskassa har också visat på att det, när man väl blev en egen myndighet, var etapp ett. Etapp två innebär att man skulle göra den här omorganisationen.
Jag har inte hört vare sig från LiseLotte Olsson eller från Vänsterpartiet någon kritik tidigare när det beslutades om de här etappmålen för två år sedan och att man skulle göra en omorganisation. Detta har absolut ingenting med pengar att göra.
Regeringen tillförde socialförsäkringen och administrationen 350 miljoner kronor förra året som kompensation för de 200 miljoner som uteblev. För 2007 och inför 2008 har man fått 700 miljoner extra. Så mycket pengar har socialförsäkringsadministrationen aldrig fått.
När det gäller just kostnaderna och neddragningen var det Socialdemokraterna med stöd av Vänsterpartiet och Miljöpartiet som lade ramen 2006 för den neddragning som sedan kom. Det är inget som den här regeringen har åstadkommit, utan det var en ram som redan var lagd. Tvärtom såg vi att det var för lite. Därför har vi tillfört ytterligare 700 miljoner kronor för att man skulle se till att kunna säkerställa denna omorganisation.
Medarbetarna är en väldigt viktig resurs som är nödvändig för att detta förändringsarbete ska kunna bli av och för att vi ska kunna garantera en rättssäkerhet. Därför är det glädjande att se att den senaste enkäten med medarbetarindex är positiv. Det har gått åt rätt håll när det gäller Försäkringskassan.
Det har inte blivit sämre index när det gäller medarbetarnas syn på sin arbetsplats och det arbete som man nu bedriver. Procentsatsen har ökat. Däremot håller jag fullständigt med LiseLotte Olsson om att när man frågar om tillgängligheten och bemötandet är det inte så positivt som vi önskar. Men det vet jag att också Försäkringskassan arbetar med och ser som en av sina viktigaste uppgifter.
Därför arbetar man med det. Jag har blivit uppvaktad av personal från glesbygdsområden som är orolig för sin arbetssituation naturligtvis men också för att servicen inte blir så god som man hoppas.
Men jag har garantier, som sagt var, från Försäkringskassan att man ska bygga denna nya försäkringskassa med mycket god tillgänglighet, god service och hög rättssäkerhet.
Cristina Husmark Pehrsson (M):
När det gäller den miljard kronor som LiseLotte Olsson nämner i sin interpellation var det den bedömning som försäkringskassorna själva gjorde i samband med att riksdagen skulle besluta om att skapa denna nya myndighet.
Man sade att man bedömer det som att man kommer att klara ett sparbeting på 1 miljard just genom att lägga ihop försäkringskassor och göra saker och ting mer effektiva och använda till exempel datasystem och annat bättre. Det var en uppgift som kom från försäkringskassorna själva. Man gjorde den bedömningen. Det var innan den nya regeringen tillträdde.
När det gäller det fortsatta förändringsarbetet med Försäkringskassan fanns den informationen innan jag kom till departementet. Så det kan kanske inte vara helt utan vetskap för dem som satt i regeringen då att arbetet med den förändrade personalpolitiken var på gång. När det gäller koncentrationen kan vi tala om Dalälven och norr och söder om den. Men jag har besökt Västervik och enheten för bilstöd. Där har vi sett en positiv effekt.
Vi har debatterat ofta i kammaren att för personer som ansöker om bilstöd för att kunna utrusta sin bil och kunna köra även om de har ett funktionshinder har det tagit väldigt lång tid att få besked och att få pengarna. Nu har det blivit en betydligt snabbare och bättre handläggning. Tiderna för att få beskedet och pengarna har blivit betydligt kortare. Där ser jag ett väldigt positivt exempel på vad man har åstadkommit med just denna centralisering.
När det gäller rättssäkerheten vet jag att både LiseLotte Olsson och jag och alla andra är överens om att det inte får förekomma att folk inte får sina pengar när de ska ha dem. När Försäkringskassan blev en myndighet glömdes faktiskt en sak bort. Det tror jag att LiseLotte Olsson också vet. Det var tillsynen. När vi hade de små försäkringskassorna var det Riksförsäkringsverket som hade tillsyn.
När det 2005 beslutades om den här stora myndigheten glömde man bort att göra en oberoende tillsynsenhet och granska Försäkringskassans verksamhet. Regeringen tillsatte en utredning, och den kommer att presenteras här om några veckor. Min förhoppning är att vi i och med den utredningen och det förslag som kommer ska få en ordentlig oberoende tillsyn och granskning av Försäkringskassans arbete och verksamhet.
Det är något som inte har funnits på flera år och som det är hög tid att vi får igenom.
Cristina Husmark Pehrsson (M):
Jag kan ge LiseLotte Olsson garantier om att jag kommer att följa detta väldigt noga. LiseLotte Olsson vet också att Försäkringskassan är en myndighet med en styrelse som ytterst är ansvarig, men jag kommer att följa detta mycket, mycket noga. Jag förstår samtidigt att det föds mycket oro och ångest i ett sådant stort förändringsarbete som man nu går igenom. Många är rädda om sina arbetsplatser, och många undrar om man ska kunna möta någon handläggare och så vidare.
Det är inte konstigt att dessa diskussioner uppstår vid ett förändringsarbete. Jag tror dock att Försäkringskassan är klart medveten om detta och kommer att göra allt för att det ska bli en god service och rättssäkerhet.
Med den tillsyn och bevakning av Försäkringskassans verksamhet och de enskildas rättssäkerhet som jag hoppas kunna sätta i sjön tror jag att det kommer att bli ett lyckat förändringsarbete. Jag är samtidigt medveten om att saker och ting olyckligtvis kan fela mellan det nya och det gamla i en förändringsprocess.
Men låt oss försöka hjälpas åt så att vi inte föder en oro som kanske inte är befogad. Det skrämmer upp väldigt många människor. Många av dem som behöver ha kontakt med Försäkringskassan är utsatta, sjuka eller gamla. Dem hjälper vi inte jättebra genom att elda under en oro som kanske i sig är obefogad.
Jag tycker i stället att vi ska hjälpas åt att bevaka vad som händer och sker och ha, lovar jag, en kontakt med Försäkringskassan i denna fråga. Men att döma ut någonting och föda på med oro är kanske inte det bästa vi kan göra nu.
Till sist vill jag säga att jag tror på Försäkringskassans, Arbetsförmedlingens och Skatteverkets verksamhet att samordna sig på ett och samma ställe för att kunna ge service, sätta individen i centrum och använda de kompetenser som finns för att på samma kontor kunna stödja, hjälpa och ge god information. Personer ska inte behöva springa mellan olika myndigheter.
Det är också ett utvecklingsarbete som jag tror på.
Cristina Husmark Pehrsson (M):
Kurt Kvarnström har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att människor inte ska bli helt utan försäkringsskydd och bli hänvisade till socialt bistånd. Regeringens övergripande mål för mandatperioden är att skapa förutsättningar för fler jobb i fler och växande företag och att därigenom bryta utanförskapet.
Fler människor som kan och vill arbeta ska också ha möjligheter att försörja sig genom eget arbete och få uppleva arbetsglädje och arbetsgemenskap under trygga villkor. Regeringen har genomfört ett antal åtgärder för att minska utanförskapet. Vi kan efter snart ett och ett halvt år se tydliga effekter av regeringens politik. Antalet människor i arbete har ökat med 75 000 personer under regeringens första år.
Regeringens politik har visat sig framgångsrik. Det finns fortfarande åtgärder som behöver genomföras för att minska utanförskapet. Regeringen har därför aviserat ett samlat åtgärdspaket för att minska frånvaron från arbetslivet på grund av ohälsa.
En rehabiliteringskedja införs som syftar till att åstadkomma en aktivare sjukskrivningsprocess med tidiga insatser för att individernas arbetsförmåga i större utsträckning ska tas till vara. Kurt Kvarnström nämner i sin fråga att kombinationen av sjukskrivning och deltidsbegränsningen i arbetslöshetsförsäkringen skapar oro bland människor med svåra sjukdomar.
Jag vill därför särskilt lyfta fram att deltidsbegränsningarna i arbetslöshetsförsäkringen enbart har betydelse för dem som arbetar och får arbetslöshetsersättning i en och samma vecka. Personer som till exempel får sjukpenning eller sjukersättning på halvtid och arbetslöshetsersättning på halvtid omfattas alltså inte av begränsningarna.
Kurt Kvarnström menar att de åtgärder som regeringen vidtagit riskerar att leda till att personer blir hänvisade till socialt bistånd. Jag har motsatt uppfattning. Jag är övertygad om att de åtgärder som regeringen har vidtagit och kommer att vidta kommer att medföra att allt fler personer återgår i arbete.
Cristina Husmark Pehrsson (M):
Jag håller med om den beskrivning som både Hillevi Larsson och Kurt Kvarnström gör. Det har hänt väldigt mycket under lång tid. Går vi tillbaka och tittar kan vi se att folk inte har fått hjälp i tid när de har varit sjukskrivna och att handläggningstiderna har varit långa. Försäkringskassan har arbetat med sju steg. Av dem som varit sjukskrivna mer än ett år är 70 procent fortfarande kvar i steg ett. Företagshälsovården har avlövats.
Det har varit en ettårsgräns som inneburit att man inom ett år ska prövas för förtidspension. Man prövas för förtidspension vare sig man vill eller inte. Man får 64 procent i ersättning. Man ställs utanför arbetslivsinriktad rehabilitering och utanför arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Och det är ett skäl för uppsägning. Jag instämmer till fullo i den beskrivning som ni båda interpellanter har gjort. Så har det varit, och det vill regeringen ändra på.
Därför lägger regeringen nu fram en mängd olika förslag för att åtgärda detta. 550 000 personer har i dag en sjuk- och aktivitetsersättning. 80 000 är fortfarande långtidssjukskrivna. Vi ser tack och lov en nedgång, ett trendbrott, för första gången på 40 år. Sysselsättningen stiger men korttidsfrånvaron sjunker. Det brukar följas åt så att också korttidsfrånvaron ökar. Det vi ser är glädjande. Det är första gången på 40 år. Vi ser hur de långa sjukskrivningarna minskar.
Vi kan också konstatera att 30 000 fler personer är friska i dag jämfört med förra året - 30 000! Jag var i Kristianstad i går, och det är lika många som har blivit friska som antalet boende i hela Kristianstad. Vi ser också att antalet med sjuk- och aktivitetsersättning minskar. Men jag är orolig över den oproportionerligt stora andelen kvinnor.
Jag tror inte att man är mer sjuk som kvinna. Vi måste se hur bemötandet och insatserna är, om kvinnorna får rätt rehabilitering för att kunna komma tillbaka. Jag tror att vi måste kunna enas om att titta på den frågan. Vi kan glädjande nog se att antalet med sjukersättning och förtidspension går ned, både bland män och kvinnor, men kvinnor är fortfarande i alltför hög grad representerade.
Jag tycker att vi ska vara oroliga för allt det som vi inte gjorde för dem som var sjuka, som inte fick rätt insatser i tid, inte blev hjälpta under tiden utan fördes över i en sjukförsäkring. Ni vet säkert att vi har två departementsskrivelser ute på remiss. Förhoppningsvis kommer det en proposition den 27 mars om en hel rehabiliteringskedja.
Vi har 3,4 miljarder kronor mer till rehabilitering. Vi stärker företagshälsovården. Vi kopplar ihop försäkringskassa och arbetsförmedling på ett sätt som aldrig någonsin har förekommit tidigare just för att man inte ska falla mellan stolarna. Jag tänker tillsätta en utredning som ska titta på arbetsförmågebegreppet, för det är olika på försäkringskassa och arbetsförmedling; man talar olika språk.
Vi ska samlokalisera och vi ska arbeta allt vad vi kan för att se till att människor med ohälsa blir hjälpta i tid och kan gå tillbaka till arbete.
Cristina Husmark Pehrsson (M):
Jag kanske inte behöver påminna Kurt Kvarnström, men om Kurt Kvarnström tittar på budgetpropositionen 2005, när ni hade regeringsmakten, och ser vad ni tänkte göra med budgeten för Försäkringskassan för 2006, finns det faktiskt en ordentlig neddragning. Vad vi i stället gjorde när vi kom till regeringsmakten 2007 var att låta Försäkringskassan få använda en anslagskredit på 350 miljoner kronor. Nu lägger vi dessutom till 700 miljoner kronor.
Så vi ska nog akta oss lite grann för att tala om vad socialdemokraterna hade tänkt göra med budgeten för Försäkringskassan. De behöver sina pengar. De behöver pengar för att arbeta med ohälsan, med felaktiga utbetalningar och med sin förändringsprocess. Det gör de absolut.
Vi kommer att återgå till att tala om rehabiliteringskedjan många gånger, men jag är också övertygad om att vi måste ha en betydligt större samverkan mellan arbetsförmedling och försäkringskassa, och gärna samlokaliseringar. Vi måste sätta individen i centrum på ett helt annat sätt än vad som gjorts tidigare.
Den individ som har varit arbetslös och sjuk, som varit utanför väldigt mycket, får springa runt mellan olika myndigheter som har hänvisat till varandra. Därför avsatte ju regeringen i torsdags pengar, 35 miljoner kronor, för en försöksverksamhet med sociala företag, ideella organisationer och privata företag. Sådant sker runt om i Europa och på många andra ställen också. Sätt individen i centrum.
Låt de här företagen rusta personer med rehabilitering, utbildning och arbetsträning och låt oss se om de kan utföra detta på ett effektivare sätt än de stora myndigheterna. Då kan vi få något bra att jämföra med. Vi ser väldigt goda resultat med det här arbetssättet, inte minst i England.
Cristina Husmark Pehrsson (M):
Det bästa vi kan göra mot personer som är sjuka, Peter Hultqvist, är att se till att de blir rätt bemötta och får en rättssäker handläggning. Vi ser i dag hur många människor har gått i långa sjukskrivningar och inte fått rehabilitering och hjälp under sjukskrivningsprocessen.
Många av dem har blivit förtidspensionerade mot sin vilja, till 64 procent utan rehabilitering och arbetsmarknadsåtgärder. Det har varit ett skäl till uppsägning. Jag tror att vi i varje fall kan vara överens om att det inte har varit ett bra sätt. Nu ska vi åtgärda detta på alla sätt och vis. Regeringen har inte lagt fram några förslag om förändringar av lagar eller regler för att förändra och försämra på något sätt.
Jag kan beklaga om det är personer som har blivit felaktigt behandlade. Det gör jag verkligen. Vi ska självklart ha en rättssäker relation mellan läkaren och patienten. Självklart ska patienten eller den som blir sjukskriven bli behandlad på ett rättssäkert sätt. Jag tror vi kan vara helt överens om det. Vi ska inte misstro varandra. Det är vår absoluta uppfattning att det ska vara så.
Jag tror inte att jag som Peter Hultqvist kan stå här i talarstolen och tala om att det är specialistläkaren som ska göra en bedömning och den andra läkaren en annan. Jag tror inte att vare sig Peter Hultqvist eller jag kan göra den bedömningen. Vi ska se till att patienten får en rätt och riktig bedömning och att den är rättssäker. Det tror jag att vi ska göra. Låt oss se vad Tillsynsutredningen kommer att säga på torsdag. Den tillsynsutredningen borde ha varit tillsatt för länge sedan.
Den handlar om tillsynen över socialförsäkringar och bland annat Försäkringskassans verksamhet. Det är inte rimligt att det inte finns en oberoende tillsyn över socialförsäkringarna och Försäkringskassans verksamhet. Där tror jag också att vi kan vara överens. Låt oss också titta på vad utredningen som nu är på gång säger om att försäkringsläkaren och försäkringstandläkaren ska stå under statlig tillsyn. Där händer det i varje fall någonting.
Cristina Husmark Pehrsson (M):
Jag kan börja med att svara på ett par saker som fanns i Monica Greens interpellation. Hon säger att regeringen inte har höjt bostadstillägget för pensionärerna. Det är inte med sanningen överensstämmande. Vi höjde med en gång nivån för bostadstillägg till ålderspensionärer till 5 000 kronor. Så det är fel.
Sedan kan jag konstatera att Monica Green driver en politik som är på gränsen, och så ska man naturligtvis göra när man är i opposition, när Monica Green frågar: Varför släpar bostadstillägget för personer som har sjuk- och aktivitetsersättning efter? Det är faktiskt en skuld som vi har från er regering. Den 1 januari 2005 skilde den socialdemokratiska regeringen på bostadstillägget för ålderspensionärer och dem med förtidspension.
Det var där glappet började. Sedan dess har skillnaden bara ökat. Det var ni som införde en skillnad mellan vilket bostadstillägg man ska ha om man är ålderspensionär och det man ska ha om man är sjuk och utsliten och har fått en förtidspension. Det är det som den här regeringen säger att vi vill åtgärda. Först och främst höjer vi nivån.
Redan efter fyra dagar vid makten beslutade vi i budgeten att höja bostadstillägget för ålderspensionärer, och vi skriver att vi också vill åtgärda detta för dem som är förtidspensionerade. Det var ju ni som den 1 januari 2005 gjorde skillnaden och gav olika mycket höjning av bostadstillägget till dem som är förtidspensionerade och sjuka och dem som är ålderspensionärer. Lite självkritik hade faktiskt varit på sin plats, Monica Green.
Då hade hela pensionärskollektivet fått sänkt pension. Vad den här regeringen ville göra i första hand var att satsa kraftfullt på sysselsättning, få upp antalet som arbetar och få in skattepengar för att därigenom säkra att pensionärerna fick den pension som de har blivit utlovade och gärna mer. Hade vi inte gjort den här kraftfulla jobbsatsningen hade vi inte fått den här effekten på sysselsättningen.
I dag har vi 100 000 personer fler i arbete än när ni satt vid makten. Dessa personer betalar pengar, skatt. De betalar pengar till välfärden och inte minst för att säkra pensionerna. Där tycker jag alltså att Monica Green är lite farligt ute.
Finansdepartementet och Socialdepartementet har nu en arbetsgrupp för att arbeta för att säkra den ekonomiska situationen för de mest utsatta pensionärerna. Vi gör inte som Socialdemokraterna. Vi gör inte en total skattesänkning för pensionärer, också för de rika. Det var inte vi som införde maxtaxan i äldreomsorgen, som gynnade de rika i första hand. Det var inte vi som införde maxtaxa i barnomsorgen, som gynnade de rika mest.
När det gäller effekten för de pensionärer som har sämst ekonomisk situation, som skulle få en skattesänkning, för de behöver mer pengar i plånboken, är vi helt överens, Monica Green. Det är det regeringen jobbar på. Men vad blir konsekvenserna av en skattesänkning? Kostnaderna för hemtjänsttimmar ökar, och man kanske får lägre bostadstillägg. Det blir marginaleffekter, men det är något som Socialdemokraterna inte riktigt har förstått sig på.
Cristina Husmark Pehrsson (M):
Tack, Siw Wittgren-Ahl, för att du går upp och klarlägger detta. Jag håller helt med dig om att det är just bostadstillägget för pensionärer som är det mest träffsäkra för pensionärer och inte skattesänkningen. Det får precis den effekt som Siw Wittgren-Ahl säger. Då får man mer pengar i plånboken, och då kan bostadstillägget för pensionärer sjunka. Jag är väldigt glad över att Siw Wittgren-Ahl går upp och säger att vi är överens om det.
Vi är också överens om att värna pensionssystemet, och därför välkomnar jag att Socialdemokraterna nu också har kommit in i pensionsgruppen. Det är där vi ska diskutera den ekonomiska situationen för de mest utsatta pensionärerna. Vi är helt överens om det också. Till Gunnar Axén vill jag säga att regeringen gör en kraftfull satsning på äldrepolitiken på många områden. När det gäller boendefrågorna vet vi att 14 000-16 000 platser i särskilt boende försvann de sista åren. De håller nu på att byggas upp igen.
Kvaliteten ska säkerställas, personalen ska ha god kompetens och vi ska öka valfriheten för den enskilde, för pensionärerna och de sjuka har inte haft den möjligheten. Monica Green säger att vi nu går in i en inte fullt så kraftig tillväxtsituation. Ja, men så är det - sådant är livet. Det går upp, och det går ned.
Då gäller det att man ser till att ha en ansvarsfull politik när man är på toppen och att se till att göra satsningar så att dalen inte blir så djup. Det är därför vi har gjort de kraftfulla satsningarna på jobben, för att säkerställa inte minst att det finns folk i sysselsättning som kan betala till pensionerna också när vi går in i en lågkonjunktur.
Om vi inte hade fått upp sysselsättningen så hade vi i lågkonjunktur kommit ned i en djup dal, och då hade pensionärerna också drabbats genom påverkan på balanstalet och bromsen, precis som skulle ha hänt 2006. Men det viktigaste tycker jag ändå är att säga att många av dem som i dag är utsatta inte bara är utanför arbetslivet, utan de är sjuka. Många unga personer får aktivitetsersättning för resten av livet.
Jag kan bara avslutningsvis citera vad Anna Hedborg, före detta socialdemokratisk socialförsäkringsminister, skriver i sin utredning: "Kanske är unga med sjukersättning det tydligaste exemplet inom sjukförsäkringen på en situation där en dåligt fungerande försäkring leder till att de som verkligen har behov av den drabbas."