KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ulla Andersson (V):
Jag riktar min fråga till socialminister Göran Hägglund. I söndagens samhällsprogram Agenda tog kristdemokraten Lennart Sacrédeus starkt avstånd från att riksdagen ska fatta beslut om att införa en könsneutral äktenskapsbalk. Lennart Sacrédeus argument byggde på analysen att om det öppnas för äktenskap även mellan samkönade kommer det att leda till att det även öppnas för månggifte, barnäktenskap och relationer med djur.
Här i riksdagen finns det en överväldigande majoritet för en ändring av äktenskapsbalken. Det är bara Kristdemokraterna som är emot. Min fråga till socialministern är om han delar Lennart Sacrédeus argument och analys.
Ulla Andersson (V):
Jag delar kanske inte fullt ut Raimo Pärssinens beskrivning av vad denna ledamot sade i detta program. Men låt det vara osagt. Att använda de argument som användes i denna diskussion i en väldigt viktig sakfråga tror jag inte gagnar den debatt som fordras i den viktiga sakfrågan.
Jag tror dessutom att detta upplevs som kränkande för många personer. Det är en argumentation som känns helt främmande för mig som person, som politiker och naturligtvis som partiledare för Kristdemokraterna. När det gäller själva sakfrågan har det pågått en utredning, som Raimo Pärssinen vet, som för närvarande bereds inom Regeringskansliet.
Ulla Andersson (V):
Jag hade lite svårt att hänga med i det där.
Såvitt jag vet var Moderaterna en gång i tiden emot demokratins införande. Men den diskussionen kan vi ta en annan gång. Du, Göran Pettersson, tar i ditt anförande upp att vi ska ha ett system som ger skattebetalarna största möjliga valuta för pengarna, och du tror att vi vill väl när vi ser till en större samhällsnytta.
Eftersom ditt parti numera, precis som mitt parti, brukar framhålla kollektivavtalens betydelse för arbetsmarknadens funktionssätt är det mycket märkligt att ni anser att vi ska använda skattemedel som ett sätt att bidra till social dumpning.
Det är just det ni säger när ni inte vill ha kollektivavtalskrav vid offentlig upphandling. Det är dåligt av ett nytt arbetarparti. Det visar att ni över huvud taget inte har insett problematiken.
Eftersom Sveriges kommuner och svenska staten är det privata näringslivets största kund kan vi genom lagen om offentlig upphandling påverka stora delar av samhällssektorn och skapa bättre villkor för många som arbetar i företag och runt om i vårt land. Det är något som ni som ett nytt arbetarparti borde kunna ställa upp på.
Jag har också en fråga med anledning av din partikamrats brev till oss i finansutskottet. Han skriver att förutom att de nya reglerna kommer att innebära stora svårigheter att genomföra ramavtalsupphandlingar hos de upphandlande enheterna kommer reglerna också att medföra stora svårigheter för små företag att lämna anbud.
Han fortsätter med att man kommer att sträva efter att ingå avtal med stora leverantörer med stora sortiment. Detta skriver alltså Anders Knape , ordförande i Sveriges Kommuner och Landsting. Hur kommer det sig att han gör den bedömningen medan du står här i talarstolen i dag och inte ens uppmärksammar problemen för de små företagen?
Ulla Andersson (V):
Tack för svaret, Göran Pettersson! Jag undrar vilken lagstiftning du anser att vi ska använda för att garantera att 540 miljarder inte används till social dumpning och diskriminering, till att pressa löner eller till att slå ut de företag som håller sig till de kollektivavtal som vi har stor majoritet för i Sveriges riksdag. Vilken lagstiftning ska det vara anser du?
Varför står du, som tillhör ett nytt arbetarparti, inte upp för den svenska arbetsmarknadsmodellen här i talarstolen i dag? Nu har du möjlighet att förstärka, förbättra och utveckla många arbetares rättigheter på arbetsplatserna. Det skulle kunna vara ett bra sätt att utveckla Sverige som välmående nation och stärka tillväxten. Jag ska också gå vidare när det gäller de små företagen.
Jag känner en stor oro eftersom jag vet hur det går till när man upphandlar i kommunal verksamhet. Man gör det ofta långt ut i en decentraliserad organisation. Jag skulle också vilja hänvisa till Ulf Palm, jurist på SKL.
Han skriver så här: När SKL på kurser och i andra sammanhang har träffat inköpare hos kommuner och landsting och redogjort för de föreslagna reglerna om ramavtal har man samfällt uttalat att lösningen i så fall får bli att man strävar efter att ingå avtal med så få leverantörer som möjligt, helst endast en, med stort sortiment.
Det är alltså inte bara Vänsterpartiet, utan det finns många oerhört stora aktörer som har ansvar för upphandlingar som med bestämdhet påstår att det här kommer att bestraffa små företag. Du säger att du känner dig lugn därför att du har lyssnat på SKL i utskottet. Det blev inte mycket diskussion där. Det var bara Vänsterpartiet som försökte påskina orsakerna. Ni var väldigt tysta i övrigt i sammanhanget.
Ulla Andersson (V):
Emma Henriksson säger i sitt anförande att alla företag ska ha en sportslig chans att konkurrera på lika villkor. Det låter ju väldigt bra. Men du vet lika bra som jag att det inte är lika villkor, Emma. Vissa företag väljer att inte betala avtalsenliga löner och väljer att inte följa den arbetsmiljölagstiftning som vi har i Sverige i dag.
Är det då lika villkor när vi inte ställer krav i lagen om offentlig upphandling på att företagen ska hålla sig till gällande regelverk och till den arbetsmarknadsmodell vi har valt? Det skulle vara bra att få ett svar på det av Emma Henriksson. Jag undrar också om Emma tycker att det ska vara en enkel och lätthanterlig lagstiftning där var sak ska ha sin plats, precis som Moderaternas Göran Pettersson tyckte tidigare här.
Emma tar också upp det här med ramavtal och att man kanske är mer rädd än vad som är befogat. Vi hade en möjlighet att hantera det här på ett annat sätt i finansutskottet, för vi hade ett underlag där det var framtaget att vi kunde ta fram tre andra olika alternativ som skulle ha tillmötesgått den oro som bland andra Sveriges Kommuner och Landsting uttrycker. Men finansutskottets majoritet valde att helt bortse från detta.
Man ville inte heller diskutera frågan över huvud taget. Det gör mig rätt orolig.
Det Sveriges Kommuner och Landsting sade när de var hos oss i finansutskottet och som också branschorganisationen säger är att det är svårt att uppfylla de krav som lagstiftaren nu ställer om man ska ta hänsyn till den äldres förutsättningar när det gäller en höftledsoperation, en hörapparat eller andra proteser eftersom de är så individuellt utprovade. Den här lagstiftningen försvårar detta, säger de.
När båda parter uttrycker samma sak borde majoriteten kunna lyssna.
Ulla Andersson (V):
Emma Henriksson säger att det ska ske inom ramen för arbetsmiljölagstiftningen. Arbetsmiljölagstiftningen är mycket tydlig redan i dag och ändå används skattemedel till social dumpning. Jag vet många kommuner och landsting som handlar varor runt om i världen där arbetarna absolut inte har rimliga villkor. De blir sjuka av sitt arbete och har dessutom löner som ingen av oss ens skulle kunna drömma om.
Här skulle vi kunna förändra och förbättra. Jag förstår inte på vilket sätt kollektivavtalskrav skulle vara en fara för Kristdemokraterna. Det borde väl i stället kännas bra att företag runt om i vårt land konkurrerar på lika villkor.
Och om andra företag kommer hit och vill utföra tjänster hos oss ska också de anställda som de har med sig ha samma berättigade villkor som vi som lever i det här landet har. Du säger att så här är lagstiftningen och att det har vi ett ansvar för. Jag tror att vi också har ett ansvar för att lyssna och både förenkla och förbättra lagstiftningen.
Om två så tunga aktörer som kan ses som motparter eftersom den ena handlar av den andra uttrycker samma farhågor med den lagstiftning som nu föreslås, och som också går mycket längre än vad direktivet från EU kräver, borde utskottsmajoriteten kunna lyssna på detta och ta till sig det.
Om man inte har gjort det skulle man åtminstone ha kunnat säga: Vi får följa upp det här, se vad som händer och om era farhågor är berättigade. Låt oss göra det inom en snar framtid. Men det gör ni inte, utan ni bara går på i gamla invanda hjulspår. Och det gör mig som en del av denna lagstiftande kammare orolig.
Ulla Andersson (V):
Jag begärde replik av två anledningar. Den ena anledningen var att jag ansåg att vi också behövde privata lösningar, alltså att vi genom privata försäkringslösningar precis som i Norge skulle kunna ha en avgift på de objekt vi brandförsäkrar. Man skulle kunna ha en sådan naturskadepool som de har i Norge dit de här pengarna går.
Poolen får inte gå med vinst, men den finns där som en trygghet om det sker en naturkatastrof. Sedan tycker jag, precis som Mats Berglind var inne på, att även staten på något sätt måste ha avsatt pengar för att täcka upp för sådana här händelser. Mats Berglind sade att Socialdemokraterna tänker avvakta till i höst innan man riktigt sätter ned foten och att det är en komplicerad fråga. Javisst, så är det.
Men eftersom Klimat- och sårbarhetsutredningen inte har tittat på den norska modellen menar jag att vi skulle kunna vinna tid genom att redan nu ge ett tilläggsuppdrag till utredningen eller till någon annan att titta närmare på det här och se om det skulle kunna vara något som regeringen sedan skulle kunna lägga fram i sin proposition.
Annars ska propositionen i sin tur gå ut på remiss och det ska påpekas att vi kanske skulle ha den här modellen i stället. Utredningen sade också att man inte såg någon nödvändighet av de privata lösningarna utan att marknaden ska fixa det här helt själv.
Min fråga till Mats Berglind blir: Är det inte lite att fördröja frågan, eller är det kanske så att Socialdemokraterna inte riktigt har satt ned foten men vill öppna för att finna en lösning?
Ulla Andersson (V):
Visst är det väldigt bra med lösningar som är hållbara över tid, särskilt i sådana här komplexa frågor och frågor som bygger på gedigna samhällslösningar. Det är vi helt överens om. Vi i Vänsterpartiet har lyft fram den norska modellen därför att vi tycker att den är värd att titta närmare på. Om den sedan är exakt applicerbar på Sverige eller om det finns bättre lösningar som kan komplettera och så vidare är vi öppna för det.
Men vi tycker att den är värd att fördjupa sig i. Vi tycker att den har sin styrka i att det är parterna i sig som tillsammans har utarbetat ett reglemente och ett styrdokument som sedan har fastställts av de förtroendevalda. En sådan lösning visar också på hållbarhet. Dessutom har man den statliga naturskadefonden. Därför tycker vi att det skulle vara bra om den var utredd tills propositionen kom. Det är därför vi försöker driva på här.
På så vis kanske vi delvis har lika arbetssätt, men också olika arbetssätt eftersom vi menar att den norska modellen är värd att fördjupa sig i. Vi ser att Klimat- och sårbarhetsutredningen inte har gjort det, och då tvivlar ju vi på att regeringen själv kommer att göra det. Vi kan alltid hoppas och hålla tummar och tår, men jag tror inte att det riktigt hjälper i det här politiska klimatet.
Jag hade hoppats att Mats Berglind kanske också kunde hjälpa till och trycka på. Jag vet ju att det finns andra organisationer ute i samhället som förväntar sig och trycker på för att finna en lösning. Lantbrukarnas Riksförbund är självklart en, men jag vet också att delar av försäkringsbranschen är mycket positiv till en sådan lösning som i Norge. Förhoppningsvis kanske Socialdemokraterna också tycker att den norska modellen är värd att titta vidare på.
Ulla Andersson (V):
Det är trevligt att Staffan Danielsson tycker att det norska systemet inte är ointressant och att han är öppen för att finna lösningar. Jag tänkte att jag skulle läsa högt ur vår motion eftersom han säger att vi är så bestämda: "Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillsätta en utredning med uppgift att se över reglerna för försäkringar vid naturkatastrofer."
Sist i motionen står det att vi föreslår att en utredning tillsätts som ska ha till uppgift att se över de regelverk som i dag gäller i syfte att skapa ett liknande system som i Norge. Vi är inte så precisa. Vi vill titta närmare på systemet för att se vilka delar vi skulle kunna använda oss av i Sverige, de delar vi tycker är bra. Det gäller också det arbetssätt som har använts för att ta fram systemet.
Staffan Danielsson säger också att det privata skyddet är det grundläggande och att det ska vara en statlig lösning för att täcka upp när det sker oerhört stora katastrofer. Så tycker också Vänsterpartiet.
Klimat- och sårbarhetsutredningen framför att systemet med privata försäkringslösningar för naturkatastrofer i dag inte fungerar som det borde, men utredningen tänker inte lägga fram förslag till vad som bör göras utan överlämnar det helt till marknaden.
Vi menar att man som beslutsfattare har ett ansvar att även tillgodose behov hos de enskilda privata som faktiskt behöver försäkra sig mot naturkatastrofer. Hittills har vi inte sett så mycket att marknaden har velat ta på sig det ansvaret och jag har inte heller hört några entydiga signaler från dem. Därför borde vi titta på detta och presentera detta för marknaden.
Vi kan se om vi tillsammans med parterna kan arbeta för att skapa ett regelverk. Det är därför tråkigt att vi verkar vara överens om att systemet är värt att titta på medan majoriteten vill vänta till i höst och se vad regeringen har tittat på. Men om regeringen inte har tittat på det då - vad händer då? Ska vi då börja titta på detta?
Ulla Andersson (V):
Det är en intressant dag. Här är Centerpartiet, Vänsterpartiet och Socialdemokraterna överens om att vi behöver finns en lösning på ett stort problem. Vi kan också se gemensamma ingångsvägar i frågan. Vi tycker alla att privata försäkringslösningar är botten och att det behövs en statlig lösning i någon form för att systemet ska vara förutsägbart och på så sätt vara tryggt.
Jag vill påstå att det i motionens att-sats framgår att det ska tillsättas en utredning av reglerna för försäkringar vid naturkatastrofer. Med ett liknande system som i Norge, som framkommer i löptexten, kan det kanske vara de bitar man tycker om. Utskottet kunde också ha tittat på andra motioner där även andra länders lösningar tas upp.
Men vi kan inte se i utskottets svar på motionerna hur man ser på andra länders lösningar. Man väntar passivt in propositionen. Jag tycker att man skulle kunna göra lite mer. LRF skrev i sitt svar till Klimat- och sårbarhetsutredningen att det blir olika konkurrensvillkor för jordbruket i Sverige och i andra europeiska länder där sådana skydd finns. Vi vill inte att det ska vara så.
Om Staffan Danielsson har problem med att ha ett system liknande det i Norge kan man titta på de andra länderna. Jag tycker att utskottet kunde ha varit lite mer framåt i frågan, tryckt på regeringen och tagit fram ett bättre underlag. På så sätt skulle det kanske finnas fler och bättre alternativ när regeringen så småningom ska lägga fram en proposition.
Utskottet kunde ha bidragit på ett bättre sätt. Det är synd.
Ulla Andersson (V):
Visst är det viktigt att få fler människor i arbete. Därför är det så oroväckande att regeringen påskyndar lågkonjunkturens närmande till finanspolitiken. Det är talande när ni drar in på arbetsmarknadsutbildningar och så vidare så att produktivitetsutvecklingen sjunker i företagen.
Du säger att du vill påminna om att 90 procent omfattas av kollektivavtal. Den marknad som ni framför allt stimulerar med sänkta arbetsgivaravgifter, skatteavdrag och så vidare är just sektorer där den fackliga organiseringsgraden är väldigt låg och där lönerna är låga redan innan. Visst kommer det här att få genomslag.
Man sänker dessutom a-kassan väsentligt och man tvingar människor att lämna a-kassan. Genom höjda avgifter påverkar man också den fackliga organiseringsgraden. Visst hänger det ihop med lägre löner. Arbetsmarknadsministern tar upp betydelsen av att ta ett ägaransvar. Det är självklart oerhört viktigt. Jag förväntar mig att det är det man gör i de privata bolagen. Jag förväntar mig det också av staten som arbetsgivare.
Jag tycker inte att ni i regeringen tar ert ägaransvar för till exempel de statliga vd:arna. Vi har vd:ar som har fått väldigt kraftiga höjningar. Ni vill också återinföra bonussystemen i de statliga bolagen. Där tycker jag att ni har ett stort glapp i er retorik. Det är i och för sig inte ovanligt när det gäller er retorik och den politiska praktiska handling ni utför. Det skulle kunna vara intressant att höra en kommentar om det.
Ni gör vad ni kan för att öka skillnaderna i samhället. Två tredjedelar av skattesänkningarna har gått till den rikaste tiondelen, och 10 procent äger 71 procent av förmögenheterna. Då blir det stora inkomstskillnader som kommer att minska sammanhållningen i samhället.
Ulla Andersson (V):
Det var Vänsterpartiet som tog initiativ till den ordning som vi har i dag. Däremot har inte tillämpningen, precis som Bodil Ceballos var inne på, blivit enligt riksdagens intentioner. Därför har vi också ett politiskt ansvar att se till att ändra det i så fall. Jag tog med mig Migrationsverkets information om utlänningslagen. Så här står det där: Svåra motsättningar i hemlandet grund för skydd.
Till skyddsbehövande i övrigt räknas också personer som utan att vara individuellt förföljda behöver skydd på grund av inre eller yttre väpnad konflikt eller andra svåra motsättningar i hemlandet. Jag tycker att det är väldigt tydligt, men tydligen gör inte ministern det. Men jag har ju tidigare påstått att regeringen är kluven.
Man skickar soldater till Afghanistan, ett land där det redan finns 50 000 soldater, för att det är väpnad konflikt, men man avvisar människor dit med hänvisning till att det inte är väpnad konflikt. Jag tycker att Billström har väldigt mycket att förklara, vilket han inte har kunnat göra hittills.
Jag skulle också vilja läsa upp vad regeringen skrev i sin proposition när man beslutade om att sända styrkor till Afghanistan: Situationen i Afghanistan kännetecknas i dag av att landet samtidigt befinner sig i minst tre olika konfliktnivåer. I landets södra delar pågår en intern väpnad konflikt. Landets östra och västra delar liksom Kabul är utsatta för omfattade terrorism och oroligheter. I landets centrala och norra delar råder ett instabilt postkonflikttillstånd.
Sedan fortsätter regeringen att tala om att det här innebär stora osäkerheter inför framtiden. Migrationsverket säger självt att 2008 är avgörande för Afghanistans framtid. Billström har tidigare sagt att det kan finnas enskilda frågor som gör att man måste fatta beslut innan utvärderingen kommer. Jag tycker att vi har en tydlig enskild fråga på riksdagens bord och har haft så under lång tid. Det är dags att ta sitt ansvar och göra någonting åt den enskilda frågan.
Det sitter 600-700 människor och väntar på att regeringen ska ta sitt ansvar.
Ulla Andersson (V):
Jag tänkte också på att Maud Olofsson säger att man nu har en motstrategi och tar upp den lokala närvaron där olika myndigheter går samman. Jag kan ta ett exempel hemifrån, en liten kommun med några tusen invånare. Där innebär det att man kommer att få en timmes samhällsservice i veckan. Tidigare fanns det två olika kontor där man kunde få hjälp också med väldigt svåra ärenden.
I dag är man hänvisad till en timme, och då är det hjälp med de enklaste uppgifterna, typ de som man har på lokala medborgarkontor. Det här tycker jag är värt att belysa och ta upp. Sedan tar näringsministern också upp skattesänkningar, och jag kan inte låta bli att bemöta det. Hon talar om att spara en krona på banken.
Nu har vi sett att två tredjedelar av skattesänkningarna har gått till den rikaste tredjedelen. Tittar man då på hur det ser ut kan man säga att de på landsbygden inte är de som har de största inkomsterna. Man kan till och med titta på hur fastighetsskatten fördelades. Jag tror att det var en person i Hofors som fick sänkt fastighetsskatt medan alla andra låg kvar på ungefär samma nivå eller fick höjd fastighetsskatt.
Jag menar att det finns en struktur i detta som gör att man på landsbygden faktiskt inte tillhör de här miljonärerna som har tjänat så mycket på skattesänkningarna. Näringsministern tar också upp strukturfondernas betydelse. Visst är de viktiga, men man skulle alltid kunna diskutera alternativ till dem. Nu är det så att vissa regioner påverkas väldigt mycket av nedläggningar av till exempel sågverk och pappersindustri. De strukturfonderna har ju inte blivit mer påfyllda än andra regioners.
Jag kan ta mitt eget län som exempel. Det leder till problem när man måste ställa om. Många arbetstillfällen går förlorade, men man har inga mer resurser. Till sist vill jag säga att en del av de generella villkor som Maud Olofsson tar upp också kommer i en egen utredning. Det är socialförsäkringssystemet för småföretagare. Det är självklart oerhört viktigt att se över. När man har startat ett företag tar det många gånger väldigt lång tid att bygga upp ett kapital så att man kan möta en konjunkturnedgång.
Då kanske a-kassa och sådana möjligheter för småföretagare behöver ses över.
Ulla Andersson (V):
Jag förstår att diskussionen förs om teknikutveckling. Det är bra med tanke på att vi kommer att ha väderförändringar med stormar, nederbörd och så vidare. Det påverkar ju våra ledningar. Den modell vi har i dag är kanske inte den bästa med tanke på de resultat vi har sett med strömavbrott och så vidare under de senaste åren. Just därför skulle man kunna titta på även denna kabel på ett lite annorlunda sätt.
Vad jag förstår har näringsministern inte haft något annat underlag än det jag har tagit del av, och därför är det många frågetecken runt de kostnadsberäkningar som Svenska kraftnät har gjort och som, vad jag har förstått, är Vattenfalls beräkningar från början. Man säger att det blir 200-300 procent dyrare. Varför det skulle vara så mycket dyrare med Fennoskankabeln än med Sydvästlänken framgår inte.
Det är beklagligt. Jag berättade i inledningen att mötet hade varit i byn Lövåsen. Det är ett av de samhällen som kommer att få en elkabel alldeles bakom husknuten, 200-300 meter in i skogen. Det är inte så trevligt estetiskt sett att leva i en sådan miljö. Sedan finns alltid en oro för strålning.
Nu är det här en likströmskabel, vilket har mindre effekt, men det forskningen vet i dag kan ifrågasättas om tio år. Självklart funderar man. Därför är det viktigt att titta på teknikutvecklingen och finna alternativa lösningar. Sedan var det frågan om markägarna. Den här gången är det en elkabel. Ibland är det en järnväg eller en väg. Det gäller att ha ett helhetsgrepp.
Ibland är det för att skydda miljö och skog. Det är oerhört viktigt. Därför måste vi ha ett helhetsperspektiv när vi tittar på ersättningsfrågor, också för hur inkomster för berörda påverkas i framtiden.