KBLab/rixvox huggingface dataset:
Gunnar Andrén (L):
Fredagen den 8 december 1989 var det inte så många riksdagsledamöter närvarande som är här nu - det var bara herr talmannen som var riksdagsledamot då. Den dagen debatterades kommunaliseringen av skolan, och det kan ibland finnas anledning att erinra om vad som har förevarit.
Folkpartiet är ett mycket tråkigt parti, enligt min mening, för vi tycker samma sak årtionde efter årtionde.
De partier som den 8 december 1989 var för att vi skulle behålla den statliga skolan var Folkpartiet, Centerpartiet, Moderaterna och, genom det blivande språkröret Claes Roxbergh, Miljöpartiet.
De partier som var emot detta - det är nu 25 år sedan - var Socialdemokraterna och Vänsterpartiet. Vänsterpartiet företräddes i denna intressanta debatt, som talmannen säkert minns, av Ylva Johansson som senare blev socialdemokratisk skolminister.
I debatten, som också var väldigt intressant i det avseendet, deltog också partiledarna Bengt Westerberg för Folkpartiet, Carl Bildt för Moderaterna och Olof Johansson för Centerpartiet. Jag noterar nu att de enda två partier som är så fruktansvärt tråkiga att de inte byter åsikt ständigt och jämt är Folkpartiet och Socialdemokraterna. Alla andra partier har bytt åsikt i den här frågan.
Jabar Amin vill nu vidta åtgärder och frågar vad vi ska göra. Själv byter han åsikt hela tiden. Det har visserligen gått 25 år, så han kanske inte ens vet vad han tyckte på den tiden. Göran Persson, som då var skolminister, deltog i debatten. Han sade väldigt många konstiga saker redan då.
Bland annat lovade han i stort sett att det aldrig skulle bli fler än 25 elever per klass. Det kanske ni också tyckte. Claes Roxbergh tyckte att det var jättebra. Men så har det inte blivit. Det finns massor av saker som inte har blivit som man hade tänkt sig, och det är en av orsakerna, Jabar Amin, till att det behövs ytterligare åtgärder på området. Vi behöver komma tillbaka från kommunaliseringen av skolan.
Den som tror att 290 kommuner kommer att klara av att få en nationell skola i Sverige har ingen riktig förankring i verkligheten. För att få ordning och reda i skolan behöver vi en mer nationell skola och framför allt ett statligt huvudmannaskap. Miljöpartiet borde återgå till sin tidigare ståndpunkt och inte vimsa runt bland alla sina olika ståndpunkter.
Gunnar Andrén (L):
Jag tycker att det är alldeles uppenbart att riksdagens beslut, som vi är eniga om från skatteutskottet, och regeringens ståndpunkter sammanfaller. Sedan är naturligtvis frågan: Hur är det möjligt för Sverige att i olika sammanhang framföra denna ståndpunkt med kraft inom EU-maskineriet? Det är inte alltid helt lätt, ska sägas.
Även Socialdemokraterna, när de stöddes av Miljöpartiet och Vänsterpartiet, hade problem att nå fram med en del ståndpunkter. Det hör ju till ett litet lands situation. Jag har dock en helt annan synpunkt på den här frågan. Det betyder inte att jag inte delar regeringens, skatteutskottets och riksdagens mening.
Den har att göra med vilket inflytande som EU ska ha på skattepolitiken. Det är, fru talman, en delvis annan fråga, men den finns med i detta också. Det är viktigt, tycker jag, att vi i Sverige slår fast att skattepolitiken utformas i det egna landet.
För mig är det en smula förunderligt att höra att det är en representant för Miljöpartiet, som tidigare har varit motståndare till att vi skulle vara medlemmar i EU, som går in så här hårt för att vi ska implementera också skattelagstiftningen i EU. Det här är egentligen två olika saker.
I sak delar jag uppfattningen att det är bra att vi ska ha, som regeringen och skatteutskottet och även mitt lilla parti tycker, gemensam mervärdesskatt för samma produkter. Det gäller enligt min mening även mat.
Gunnar Andrén (L):
Jag tror för min del att det viktigaste som har hänt på det här området under senare år, ett decennium eller så, är att attityden till svartarbete har förändrats. Det anses numera lite fulare och nästan klandervärt att jobba svart och även att köpa svarta tjänster. Det föreligger absolut inte någon partipolitisk oenighet om detta.
Det är det allra viktigaste med den undersökning som vi här har fått. Vi kan se till vad som har skett. Frisörer ska ägna sig åt att klippa hår, gärna en hästsvans till exempel, och inte att frisera sina eller andras ekonomier. Tvätterier är en annan bransch där det förekommit mycket.
De ska ägna sig åt att tvätta kläder eller vad det nu kan vara och inte åt att tvätta pengar. Detta är två ganska bra exempel på de många åtgärder som behövs. Hillevi Larsson var inne på andra åtgärder i andra branscher där det behövs.
Inom transportbranschen vet vi att det förekommer väldigt mycket svartarbete av olika slag, och i byggnadsbranschen, som inte minst Anders Karlsson ofta påpekar, föreligger det väldigt stora behov att gå vidare på det området. Jag är helt övertygad om att det gör det.
Det finns ibland en attityd från Socialdemokraterna och Vänsterpartiet här att man missaktar de reformer som har gjorts. Det tycker jag är tråkigt. Jag tror att vi i grund och botten är överens om införandet av ROT-systemet, som innebär en skattesänkning på ett visst arbete, att vi inför till exempel personalliggare eller kräver att alla ska lämna kvitton. Det är saker vi är överens om.
Särskilt viktigt är det som Hillevi Larsson också var inne på. Alla sådana åtgärder syftar till att utjämna konkurrensen mellan dem som inte vill följa lagarna och de som är väldigt besjälade av det. Det finns ingen som är så gynnad som organiserad brottslighet av att vi inte har en ordentlig kontrollapparat.
Om man inte har en ordentlig kontrollapparat riskerar vi att de seriösa företagen slås ut. Det som har hänt har skett i stor politisk enighet. Det är väldigt viktigt att erinra om det, herr talman. Sedan kan man alltid diskutera om det har gått tillräckligt fort och om rättssäkerheten har tillgodosetts på alla punkter.
Men totalt sett är det en väldigt viktig attitydförändring som har skett under ett antal år i Sverige, nämligen att det är klandervärt att ägna sig åt svartarbete. Vi ska vara positiva till att det är på det sättet. Sedan behöver vi göra saker på väldigt många fler områden. Det gäller inte minst de områden som har nämnts här, nämligen transportområdet och byggnadsområdet.
Gunnar Andrén (L):
Det är viktigt med perspektiv i den ekonomiska politiken. Peter Persson gjorde ganska stor sak av att regeringen och allianspartierna under de senaste åren medverkat till att sänka skattetrycket med 140 miljarder kronor. Det är mycket pengar. Det har gått de offentliga kassorna förbi, kan man säga.
Det är Peter Perssons poäng. Men om man ska få fler jobb måste man samtidigt öka efterfrågan. Jag tycker att det finns ett glapp i Peter Perssons argumentation på den här punkten. Därför, herr talman, skulle jag vilja ställa några kontrollfrågor till Peter Persson.
Den första kontrollfrågan, som jag ställt tidigare, är: Hur många fler Volvobilar hade det sålts i Sverige om vi inte ökat köpkraften för de svenska bilkonsumenterna? Hur många fler Volvobilar hade det sålts, och hur många jobb hade då skapats?
Den andra kontrollfrågan är: Hur många nya jobb hade det skapats om man inte sänkt arbetsgivaravgifterna för unga människor? Det handlar inte, som med jobbskatteavdraget, om 99 miljarder men dock om ungefär 17 miljarder per år. 17 miljarder kronor är också en summa. Hur många nya jobb hade det skapats om man haft kvar en hög arbetsgivaravgift för unga människor?
Den tredje kontrollfrågan handlar om ROT- och RUT-avdragen som en sänkt skatt på arbete. Hur många nya jobb hade det skapats om man inte hade sänkt skatten för arbete med ROT och RUT med ungefär 16 miljarder kronor, som det var förra året? Hur många nya jobb hade det skapats?
Herr talman! Man kan fundera på vad som är alternativet.
Man kan fundera på effekten totalt sett om staten visserligen hade haft 140 miljarder kronor mer att fördela, även på landstingen och kommunerna, men svenska konsumenter hade haft lika mycket mindre. Deras börsar hade då varit ganska mycket tunnare. Vad skulle de ha köpt för?
Min sista kontrollfråga till Peter Persson är därför: Vad skulle man ha köpt om man haft 140 miljarder kronor mindre? Staten, landstingen och kommunerna kunde ha köpt för den summan, men hade det blivit samma sysselsättning? Det är mina kontrollfrågor till Peter Persson.
Gunnar Andrén (L):
Jag vill tacka Peter Persson för svaret som jag fick att jag ska vänta till nästa socialdemokratiska finansminister. Det är oroande att jag ska behöva vänta på svaren så länge. Dess bättre, herr talman, gav Peter Persson själv svaren i sitt anförande, nämligen när han talade om behovet av ökade intäkter för de arbetslösa.
Det skulle skapa fler jobb. Jag måste hålla med om att det är just detta som är poängen. Utan ökad efterfrågan blir det inga fler jobb. Peter Persson var tidigare kommunstyrelsens ordförande i Jönköping.
Jag minns flera av de debatter som dåvarande oppositionsledaren Mona Sahlin och dåvarande ekonomiske talesmannen Thomas Östros hade hösten 2009 om kommunernas ekonomi. De skrev flera debattartiklar, och Anders Borg tvingades att här svara på frågor om hur mycket kommunerna behövde för att slippa friställa personal.
Det är samma sak där, nämligen att utan efterfrågan och pengar i kassorna kan man inte anställa på det sätt vi vill. Jag tackar Peter Persson för det goda svar han gav på frågan, nämligen att om det inte finns en ordentlig efterfrågan blir det inga jobb. Socialdemokraterna borde vara glada för att vi sänkte momsen på lagad mat.
Ni hade de frågorna med i ert eget program den 31 augusti 2010. Ni ska vara glada över att vi har sett till att det har blivit fler jobb i restaurangbranschen. Det var ni själva som lade fram förslaget. Skäms inte för att vi har genomfört er politik.
Gunnar Andrén (L):
För att demokratin ska kunna fungera bra krävs det upplysta människor i norr och söder och i öster och väster. Jag tror att det är två ord som vi måste ta fasta på när vi diskuterar Sveriges Television som en enskildhet. Det ena ordet är "gratis".
Folk tror numera att god journalistik är gratis, men god journalistik kostar. Nyheter må vara gratis, men god journalistik kostar. Det andra är ett annat begrepp, nämligen "medieskugga". Medieskuggan är inte bara, som Lars Nord på Mittuniversitet så väl har utvecklat, en geografisk företeelse.
Den är i högsta grad en företeelse i storstadens omgivningar. Fru talman! Hur blir människorna nere i Botkyrka och Huddinge, med 80 000-100 000 invånare, informerade om vad som händer? Ja, uppriktigt sagt är det inte genom vare sig Sveriges Television eller de lokala tidningarna, av den anledningen att de inte finns. Det finns visserligen en del tidningar som kommer ut en gång i veckan.
Här är en jättestor svårighet. De som satt med i förra Presstödskommittén har försökt utreda hur vi i dagens tekniksamhälle ska komma bort från denna medieskugga, för den är det allra största problemet. Vi ser att tidningarna och inte bara Sveriges Television gör stora ansträngningar där.
Tidningarnas Telegrambyrå, som vi uppfattar är ett rikstäckande medium, har lagt ned alla sina redaktioner norr om Uppsala. Det är klart att det får en effekt så småningom på hur det fungerar i stora delar av i det här fallet just Norrland, och i många kommuner runt om i landet.
Hundratusentals läsare befinner sig i medieskugga och som ytterst är det som Marie Nordéns interpellation handlar om. Vi måste se till att finna nya former för finansieringen. Och det är inte lätt i det samhälle som vi har nu där många människor har vant sig vid att nyheterna är gratis. Man är beredd att betala för tekniköverföringen, men man är inte beredd att betala för den goda journalistiken.
Jag tycker att det är alldeles utmärkt att man ser till att Sveriges Television i det här området bevakar Södertälje bättre. Men i detta län med 25 kommuner och Uppsala län med 7 kommuner, sammanlagt över 30 kommuner som ska bevakas, behövs det mycket mer resurser, inte därför att det är väldigt långa avstånd här. Det är det inte alls. Fru talman!
Jag slutar med en historia som jag har berättat här tidigare. När Jan-Erik Wikström införde närradion 1977 tyckte Grönköpings Veckoblad att man skulle sluta prenumerera på Grönköpings Veckoblad eftersom alla deras tryckta nyheter omedelbart upplästes i Grönköpings lokalradio.
Gunnar Andrén (L):
I den här debatten finns det ett problem som är större än alla andra, och det är att Pia Nilsson tror på det hon själv säger. Det är det största problemet. På vägen hit beslöt jag mig för att delta i den här debatten. Jag hade åkt Roslagsbanan och tunnelbanan och passerade sedan Norrmalmstorg.
Där ligger två snabbmatkedjor, och jag gick in för att göra en ockulärbesiktning av vad det var för människor som jobbade där, om där fanns några anställda i min vördnadsbjudande ålder. Vi kan kalla kedjorna för Max och Mac. Vad var det för människor som var anställda där?
Min bedömning är att samtliga - det var fem eller sex anställda på båda ställena - var mellan 20 och 30 år, men jag kan förstås inte garantera det. Det var ganska intressant att se. När man är ung vill man ofta ha ett första jobb.
Många jobb är sådana att man förutom att vara ung dels ska vara välutbildad - det ska vi försöka hjälpa till med - dels ha lång erfarenhet. Det finns en del motsättningar i det - ung, välutbildad och lång erfarenhet.
För att få unga människor i jobb måste vi sänka trösklarna så att arbetsgivare, företagare, anställer dem. Därför finns, som Pia Nilsson helt riktigt påpekar, nedsättningen av arbetsgivaravgiften. Den uppgår för närvarande till ungefär 17 miljarder, varav 2-3 miljarder går till kommunerna.
Det vill Socialdemokraterna kompensera för, eftersom det när det gäller kommunala anställningar har effekt. Där kan man inte bara ta bort pengarna för då blir det en kostnadshöjning. Dessutom finns det ett annat argument, som Pia Nilsson vänder på. Hon säger att det är klart att den som är anställd vill ha hög lön, och det håller jag med om.
Men det är klart att man skulle kunna säga till arbetsgivaren: Eftersom du får särskilt sänkt arbetsgivaravgift kan du ju höja min lön. Det är ett väldigt bra argument för den som söker jobb och vill bli anställd att de sociala avgifterna och arbetsgivaravgifterna är nedsatta - dock inte pensionsavgiften.
Vad gäller den reform som nu föreslås och som kritiseras av en del myndigheter tror jag för min del att man måste ha lite intuition också. Jag har själv, herr talman, på denna plats för ganska länge sedan, då Hillevi Engström var arbetsmarknadsminister, vilket ligger tämligen långt tillbaka i tiden, föreslagit en omfördelning i just denna riktning. Det gick tidigare upp till 26 år.
Är man mellan 23 och 26 år har man en annan erfarenhet. Därför är det en god reform att se till att flytta arbetsgivaravgiftssänkningen längre ned i åldrarna, så att ännu fler som är yngre och inte har lång erfarenhet kan få arbete. Jag har slutligen en rekommendation till Socialdemokraterna.
Gå till de här matkedjorna, Ica, Konsum och så vidare, och titta i kassorna vilka som jobbar där. Är det gamla gubbar som jag, eller är det unga människor med nedsatta sociala avgifter?
Gunnar Andrén (L):
Jag tror att det är viktigt att ta som utgångspunkt den som ska anställa människorna, att det är företagen i någon form som gör detta. Då kommer jag till den slutsatsen att det är viktigt för företagen vilka kostnader de har. Det här har symboliserats av det yrkesintroduktionsavtal som förre Metallordföranden Stefan Löfven ingick med arbetsgivarna just för att folk skulle få utbildning och arbete och samtidigt en avtalsenlig lön.
Tanken var att man inte skulle höja kostnaderna. Det var ett jättebra avtal, och det borde ha varit fler sådana över huvud taget. Det var en utomordentlig sak. Herr talman! Jag brukar handla i en lokal butik. För en tid sedan, det var inte nu på morgonen, frågade jag: Varför är det alltid bara ungdomar som är anställda här? Det har att göra med kostnader, fick jag som svar.
Så är det, och jag tror inte det är någon skillnad om det är en Icabutik eller en Coopbutik. Jag håller med Eva-Lena Jansson om att det spelar en viss roll när man fyller år. Jag är absolut diskriminerad för att få en anställning på McDonalds eftersom jag råkat fylla inte bara 23 utan också 26.
Det blir dyrare att anställa mig, och åldern är någonting som man tar hänsyn till när man anställer. Jag får väl finna mig i att vara diskriminerad på just den här punkten. Det är säkert dyrare att anställa mig över huvud taget än ungdomar. Jag tycker att det är väldigt bra att ungdomar får möjlighet att tidigt komma in på ett jobb.
Gunnar Andrén (L):
Det är ganska viktigt hur man ställer frågor. Eva-Lena Jansson har frågat hur regeringen ska stärka de offentliga finanserna. En alternativ fråga hade kunnat vara hur man stärker de enskilda människornas ekonomi. Det är en fråga som jag tycker är minst lika viktig som de offentliga finanserna.
De ska vara starka i Sverige - det är viktigt. Men om vi går tillbaka en smula i tiden, kanske inte bara ett halvår utan åtta, tolv eller ännu fler år, kan vi notera, om vi vill, att köpkraften i Sverige hos de enskilda människorna var alltför låg.
Det berodde på att kommunerna, staten och landstingen lade beslag på en alltför stor del av de arbetsinkomster som tillkommer de vanliga arbetande människorna. Det får effekter på människornas köpkraft.
Vi ser nu en kanonad av förslag som ska stärka den offentliga sektorn, och det förstår jag därför att av tillväxten kan man ta mycket till den offentliga sektorn. Just denna morgon har jag åkt från industristaden Göteborg, via Skövde och Hallsberg, till Stockholm.
Jag noterar att i dessa städer finns det en stor industrisektor. Och någon måste, herr talman, köpa produkterna. Det är absolut nödvändigt.
Vi ska exportera 50 procent i det här landet för att kunna upprätthålla den välfärd som vi absolut vill ha, som sjukvård, skola, annan utbildning, administration, rättsväsen och vad det nu kan vara som behövs.
Själva frågeställningen gäller om det viktigaste är att stärka de offentliga finanserna eller se till att folk har arbete. Jag kan inte komma fram till något annat än att Stefan Löfven har gjort en korrekt analys av de omstridda jobbskatteavdragen.
De ska i allt väsentligt behållas av två anledningar. Den ena är att löntagare har vant sig vid att ha denna köpkraft. Den andra är att de har varit bra för Sverige och sysselsättningen. Det är viktigt att komma ihåg att det har varit bra för Sverige att vi har haft en god köpkraft i landet.
Det har varit ett av de stora problemen i Europa där det har varit oreda i många länders finanser. Ska man kunna köpa Volvobilar med motorer från Skövde måste man ha köpkraft. Herr talman! Vi ser en avigsida på detta.
Att Volvo beslutar att flytta tillverkningen av en modell till Kina, vilket de just gjort, har många orsaker, men en effekt blir att antalet som arbetar med att tillverka Volvobilar i Sverige minskar. Det är dåligt för de offentliga finanserna.
Gunnar Andrén (L):
Det finns många punkter där man kan lita på Socialdemokraterna. En särskild sådan punkt är att man alltid kan vara säker på att de vill ha höga och helst högre skatter på arbete. På den punkten skiljer sig jag och även mitt parti från Socialdemokraterna. Vi kan göra upp om olika saker ibland - det skulle kanske vara oftare - men hög skatt på arbete är icke arbetsbefrämjande.
Det är min invändning mot det som den ärade ledamoten Raimo Pärssinen pläderade för. I sak har han dess värre har fel när det gäller om jobbskatteavdraget är något enbart för Sverige. Det finns i ett tjugotal andra länder. Det senaste landet som är på väg att införa det är det socialdemokratiskt styrda Danmark. De gör exakt samma sak som vi i Sverige.
Vi ska bedöma vår skattepolitik ensidigt och inte ta hänsyn till andra, men det är inte korrekt att säga att det inte finns i andra länder. Det är inte heller korrekt att säga som den ärade ledamoten säger, att det alltid har varit så att pensioner har varit lika beskattade. År 1985, som ligger ganska långt tillbaka i tiden, höjdes grundavdraget för vanliga människor men inte för pensionärer. Det var under ministären Palme. Jag sade inte man ville detta - jag känner inte till orsakerna till att man gjorde det.
Men det föranledde samma debatt, att det blev olikhet i beskattningen. Det tog Socialdemokraterna och Folkpartiet bort i 1991 års överenskommelse. Det finns också en del andra saker. Mitt största problem är något annat, som jag har sagt tidigare, nämligen att Socialdemokraterna alltid vill ha höga skatter på arbete. Jag tror att ni måste fundera på om det är riktigt att till exempel höja arbetsgivaravgifterna för unga människor. Hur kan det vara arbetsfrämjande?
Jag är beredd att rösta för många skattehöjningar - men inte skattehöjningar som gör det dyrare att anställa unga människor eller andra. Låga skatter på arbete ska vi ha i det här landet.
Gunnar Andrén (L):
Det har diskuterats om interpellationen borde ha slagits ihop med någon annan, och jag kan hålla med - jag tycker att man borde ha tagit med Jasenko Omanovic interpellation, för den handlar om Arbetsförmedlingens kontakter med företagen. Det var precis det jag försökte tala om: Utan att det finns arbetsgivare blir det inga nya jobb.
Man bör inte trampa på ömma tår, för då kan man få en verklig salva emot sig. Den som skjuter salvan måste dock se till att åtminstone träffa tavlan och inte skjuta vid sidan av. Det var inte jag som sade att man inte skulle anställa 24-åringar!
Det var Johan Andersson som sade att de skulle flyttas, och inte till förtidspensionering utan till utbildning och till offentliga arbeten. Det tycker jag är jättebra. Den sista stora saken, Ann-Christin Ahlberg, är att det ju måste finnas företag som efterfrågar arbetskraft. Det är därför det är problem - för att det finns för få företag. Jag frågade om Volvo, och det fick jag aldrig några svar på. Jag frågade om Norrsundet, och det kanske jag kan få svar på någon gång.
Det vet man inte. Men låt mig fråga om Borås, som jag kommer ifrån: Hur många arbetsgivare ser du numera? Hur många anställda ser du på Algots numera? Hur många är anställda i det bolag jag var på, Rydboholmsbolaget i Viskafors? Hur många av 24-åringarna nere i Svaneholm anställs av Firestone? Hur många anställer de? De anställer inga, för de finns inte längre. Det är det som är problemet.