KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ola Johansson (C):
Jag kan konstatera att den satsning som Momodou Malcolm Jallow nu hyllar är ny. Detta är ett stöd som vi inte har med i vårt budgetalternativ, och det finns inte heller i det som vann riksdagens gillande. Jag var ganska tydlig i mitt anförande. Jag var till och med så ärlig att jag sa att Centerpartiet inte gör några satsningar på utgiftsområde 18 eftersom vi anser att andra saker är viktigare i sammanhanget.
Vi tror faktiskt att det finns större och viktigare satsningar att göra på energi- och klimatområdet än dem som Momodou Malcolm Jallow efterfrågar. Jag är helt övertygad om att en tuffare kravställning från statens sida är minst lika verkningsfull. Det ligger inte heller i någon fastighetsägares intresse att låta sitt bestånd förfalla, förfaras och sluka mer energi än vad som är nödvändigt. Det är vår uppfattning. Jag har också pratat om energilagring. Jag har pratat om satsningar på vätgas.
Jag hade tänkt prata om ett bonus malus-system som gör att vi ställer om vår fordonsflotta till fossilfria fordon, och så vidare. När det gäller synen på hyresgäster har vi en annan åsikt än Momodou Malcolm Jallow.
Ola Johansson (C):
Tyvärr räckte inte min talartid till för att avsluta svaret till Momodou Malcolm Jallow. Jag skulle vilja tillägga att vi visst tänker på hyresgästerna. Vi tänker på de hyresgäster som skulle vilja bli hyresgäster, det vill säga de som står längst ifrån bostadsmarknaden. Dessa tänker Vänsterpartiet inte alls på. Man skyddar sina egna intressen och de befintliga hyresgästerna. Det ska man väl göra, men man måste bredda perspektivet. Till Carl-Oskar skulle jag vilja säga att den 21 juni var en ödesdag för diskussionen om hur vi reformerar hyressättningsmodellen.
Jag tror att både Carl-Oskar Bohlin och jag själv trodde på det förslag som var på väg att presenteras. Jag ser också att Carl-Oskar Bohlin nickar instämmande. Jag kan lova Momodou Malcolm Jallow att jag inte kommer att ta upp den här frågan mer såvida jag inte får besked från främst Moderaterna om hur de tänker driva den här frågan vidare. Kommer Moderaterna att få med bromsklossen - Sverigedemokraterna - på att reformera hyressättningsmodellen? Då är jag jättenöjd och kan förenas med Moderaterna i att argumentera för det.
Jag är helt övertygad om att detta är någonting som måste komma till. Med tanke på att vi inte har en reformering av hyressättningen är vi tvingade att betala privata byggföretag för att bygga, och det är ju ett system som vi vill komma ifrån. När vi i Centerpartiet förhandlade om modellen för investeringsstöd var vi väldigt noga med att detta skulle vässas.
Det skulle sättas av en pott till landsbygdskommunerna, och det skulle gå att sätta av en del av beståndet till sociala ändamål. Dessa saker fanns inte med i systemet tidigare. Det fanns också idéer om hur detta skulle kunna utvecklas framöver. Med den position som vi har i dag är jag helt övertygad om att vi behöver komma bort från subventionspolitiken. Vi behöver skaffa ordentliga incitament för bostadsbyggandet. Där tror jag att Carl-Oskar Bohlin och jag är ganska överens.
Ola Johansson (C):
I postfacket fanns en liten röd skrift som producerats av en tankesmedja som är Moderaterna närstående. I den beskriver man hur det ideala bostadspartiet ser ut. Det är ett parti som förespråkar den typ av reformering på bostadsmarknaden som Centerpartiet har stått för hela tiden.
Jag tycker att detta uppfordrar Carl-Oskar Bohlin och hans partikamrater och samarbetskamrater att se till att även de inkluderas i den krets av partier som uppfyller tankesmedjans krav på hur en bra bostadspolitik behöver utformas. Jag konstaterar att Centerpartiet har varit först ut på den banan.
Ola Johansson (C):
Det känns fint att kunna dra ut på Carl-Oskar Bohlins medverkan här i parlamentet innan han går på föräldraledighet. Jag önskar honom all lycka och glädje med det. Det är viktigt. Charaderna får Carl-Oskar Bohlin stå för. Det måste kännas frustrerande att tillhöra ett parti som inte har haft något som helst inflytande på många år. Jag tror att det är den frustrationen vi märker. Jag tror också att det är viktigt att som moderat beakta att landet måste kunna styras också i minoritet.
Vi har en valrörelse framför oss som blir hård och där sannolikt mycket av det vi diskuterar i dag kommer att följa med oss. Jag tror dock att det är viktigt att ha en ödmjukhet inför det faktum att man måste kunna styra ett land också i minoritet. Det är tråkigt att Carl-Oskar Bohlin inte erkänner det. Carl-Oskar Bohlin tar upp frågan om strandskyddet.
Jag tycker att det är bra att vi diskuterar igenom dessa frågor, för det finns ett intresse från Moderaterna att förminska de reformer som vi har förhandlat fram i januariavtalet. Jag kan förstå det. Det är fel parti som lyckas med det som Moderaterna och vi i alliansregeringen försökte men misslyckades med, eftersom vi hade skilda intressen.
Jag märker att det finns en bristande förståelse hos Moderaterna för vad den reform som kommer att genomföras betyder, nämligen att strandutvecklingsområden inrättas där man kan omfatta en stor del av en kommun, för att inte säga en hel kommun, i ett område utan att det ingår i en översiktsplan till exempel. Det är en viktig sak.
Och den allra viktigaste saken är kanske ändå just det som Carl-Oskar Bohlin ibland vill negligera i debatten, nämligen att en grävd damm, ett dike eller ett mindre vatten undantas från strandskyddsreglerna. Det är en väldigt stor förändring som kommer att påverka väldigt många människor runt om i landet, och jag skulle vilja fråga Carl-Oskar Bohlin om det verkligen är Moderaternas avsikt att stoppa den största reformering av strandskyddet som vi har lyckats med sedan det infördes någon gång på 50- eller 60-talet.
Är det er avsikt att spotta era egna kommunalråd i ansiktet på det sättet?
Ola Johansson (C):
Vi har visst läst lagrådsremissen, och vi har också varit delaktiga i att ta fram den. När det gäller fri passage: Vi kan ta vartenda område som Carl-Oskar Bohlin lyfter fram och skära ned och motbevisa varenda tes som har framförts. Fri passage är något som har funnits i lagstiftningen i alla tider, och att det nu skrivs in ytterligare en gång gör inte att vi ytterligare försvårar för någon som vill bygga och bo.
Grejen är ju också den - och det tycks Carl-Oskar Bohlin inte ha insett - att det faktum att diskussionen om fri passage förekommer är ett resultat av att strandnära byggande har blivit enklare även inom stora områden i kommuner där dessa strandutvecklingsområden införts. Carl-Oskar Bohlin väljer ju att inte ta upp de stora och viktiga förändringarna; strandutvecklingsområdena är något som Carl-Oskar aldrig nämner i sin argumentation i dessa frågor, utan han tar upp små, små saker.
När han nämner kartor är det precis detta som är problemet: Länsstyrelser och kommunernas planavdelningar pekar på kartan och säger "Här får ni inte bygga". Så kommer det inte att vara i fortsättningen.
Ola Johansson (C):
Jag kunde inte låta bli att begära replik på Joakim Järrebrings anförande. Det handlade om allt utom sakfrågan, det vill säga den centrala frågan om vilka behov som kommunerna ska tillgodose. Det är symtomatiskt för Järrebrings anförande att han lägger till ett yttrande av typen att Karthago bör förstöras.
Jag tror att det var filosofen Cato som en gång gjorde yttrandet: För övrigt anser jag att Karthago bör förstöras. Det är säkert så att det borde det. Men det var länge sedan det hände. Det är precis som med byggsubventionerna. De byggsubventioner som Joakim Järrebring hyllar är utformade på ett sådant sätt att de tillfredsställer alla behov, och de går även till de välsituerade områden han ofta raljerar över.
Det innebär att de går till att subventionera bostäder åt människor som har råd att betala. Det vi efterfrågar här och det Joakim Järrebring inte har besvarat är på vilket sätt dessa nya riktlinjer tillgodoser och kartlägger behovet för särskilda grupper, det vill säga de grupper som vi kanske - förutsatt att vi hade valt att prioritera detta - vill ge någon typ av stöd eller förmån.
Det enda detta kommer att leda till är nämligen att de kommuner som i Socialdemokraternas ögon inte bygger tillräckligt mycket pekas ut, medan vi från Centerpartiet och övriga reservanter i stället anser att det allra viktigaste är att veta vilka bostäder kommunerna behöver bygga och vilka gruppers bostadsbehov kommunerna behöver tillgodose i sina bostadsförsörjningsplaner.
Om Joakim Järrebring kunde besvara den frågan vore jag tacksam.
Ola Johansson (C):
En av poängerna i mitt anförande var just att man ska fokusera på vilka bostäder det är som efterfrågas. Vill människor bo lantligt? Vill människor bo med särskild tillgänglighet? Vill människor bo nära kollektivtrafik? Vill människor bo i hyresrätt eller äga sin bostad? Det är den typen av kartläggning jag tror är viktigast, det vill säga av vad människor vill ha. Nu ligger fokus på vad som inte byggs, och det kan vara en aspekt - men vad som inte byggs kan vara väldigt många olika saker.
Joakim Järrebring är förvånad över att det finns en reservation, men det är väl inte så konstigt. Regeringens egen myndighet Boverket, som ska ta fram det här underlaget, tycker själv att det hade varit bättre om man också hade analyserat behovet bland särskilda grupper. Därför är det extra förvånande att regeringen väljer att bortse från det och lägga fram ett förslag där man bara beskriver bostadsbehovet utifrån generella termer, som Joakim Järrebring säger.
Det finns äldre, det finns unga, det finns nyanlända och funktionsnedsatta, och för var och en av dessa grupper kan det finnas ett särskilt behov som regeringen nu inte tycker att det är viktigt att kartlägga. Varför då?
Ola Johansson (C):
Det kunde ju inte undgå någon att den debatt som detta yttrande fälldes i är debatten som handlar om stärkt skydd för hyresgäster. Här har Centerpartiet och Miljöpartiet till stora delar olika åsikter, men i andra delar har de två partierna väldigt lika åsikter. Jag tycker att det är olämpligt att uttrycket används på det sätt som Miljöpartiet tenderar att använda det. I vissa sammanhang kan det vara relevant, men i detta sammanhang är det fullständigt felaktigt.
I många andra sammanhang är det nästan lika felaktigt.
Ola Johansson (C):
Centerpartiet har inga reservationer, utan vi ställer oss bakom förslaget att göra Halland till den tredje region som tillåts vara regionplaneorgan vid sidan om Skåne och Stockholm. Centerpartiet tar ställning för regionplanering men anser att initiativet, som i det här fallet, måste komma från regionerna själva, det vill säga underifrån. Ansökan bör ske i så stor enighet som möjligt.
Så är det i det här fallet, även om vissa kommuner när de gavs tillfälle att yttra sig ändrade sin inställning till förslaget och yttrade sig negativt. Som Hallandsriksdagsledamot välkomnar jag beslutet. Halland har drivit ett hårt lobbyarbete för att få behålla regionen och det regionala självstyret inom sina nuvarande gränser. Det har varit framgångsrikt. Det blev inga storregioner, trots att en utredning föreslog det.
Då var det en fråga om att dela Halland och låta det ingå i två eller kanske till och med tre storregioner. Att låta länet som helhet bli en del av det redan stora Västra Götaland var ett annat alternativ som diskuterades. Men så blev det alltså inte, och det är vi glada för.
Förutsättningarna är ändå utmanande med två eller kanske till och med tre kommuner som berörs av arbetsmarknadsregionen Göteborg. En av kommunerna, min egen hemkommun, har dessutom ett medlemskap i Göteborgsregionens kommunalförbund. En annan kommun är en bruksort och en inlandskommun.
En tredje är en kommun som bara Hallandsåsen skiljer från Skåne. Men hela Halland är en del av ett växande Sydvästsverige. Vi har ett regioncentrum som har såväl högskola som ett länssjukhus och en närvaro av Försvarsmakten. Fru talman!
Hallands utmaningar ligger i att stärka och binda samman de sex kommunerna och att ta hänsyn till varandras skilda förutsättningar och tillhörigheter. Det är ett län som växer med stora och små företag, har en god ekonomi och bra socioekonomiska förutsättningar att fortsätta att växa. Om regionplaneringen blir en framgång för Halland hänger på oss hallänningar själva. Jag ser fram emot att efter mina tolv år som riksdagsledamot återvända hem och kunna delta i det arbetet.
I det här sammanhanget måste det framhållas hur viktigt det är att uppträda i enighet gentemot regering, riksdag och de myndigheter som styr över hur vårt län kan utvecklas. Det måste också i det här sammanhanget påpekas att Trafikverket i sin nationella plan måste prioritera åtgärder som främjar framkomligheten och hastigheten längs vår pulsåder Västkustbanan.
Regional fysisk plane-ring i Hallands län Det är framför allt åtgärder utanför vårt eget län i Maria, mellan Helsingborg och Ängelholm, det vill säga utanför Halland. Det är mötesspår som måste till norr om Kungsbacka och en utbyggd bangård i Halmstad.
Det är en framgångsfaktor om man vill öka inflyttningen och planera för fler bostäder att enas om prioriteringarna, att kunna ge och ta mellan kommunerna, att lyssna till medborgarna och vara tydlig utåt. Varje halländsk kommun ska kunna bidra och vinna på att delta i arbetet med en regionplan som förväntas stå färdig 2026, förutsatt att riksdagen i nästa vecka fattar beslut om bifall till propositionen.
Ola Johansson (C):
Mitt anförande kommer sannolikt inte att ta så lång tid. Vatten är ju vårt viktigaste livsmedel, och de här frågorna är oerhört väsentliga. Det är också väsentligt att ge enskilda personer möjlighet att åstadkomma den för dem själva och miljön bästa avloppslösningen. Men detta har Magnus Ek redan argumenterat för på ett bra sätt för Centerpartiets räkning.
Jag ställer mig bakom hela hans anförande, och jag ställer mig givetvis bakom de yrkanden han gjort på Centerpartiets reservationer och de delar där vi föreslår tillkännagivanden till regeringen. Anledningen till att jag går upp i talarstolen - utan manus, för en gångs skull - är att vi är i tackartagen. Jag har ytterligare minst ett anförande att hålla i dag, så jag sparar en del av tacken till dess.
Jag väljer att gå upp talarstolen nu av en speciell orsak, och det är att vi har Larry Söder kvar i kammaren efter den tidigare debatten. Det är inte säkert att Larry stannar till nästa; det kanske han gör. Vi har också Emma Hult här. Jag talar alltså om vår vice ordförande i utskottet och vår ordförande i utskottet, som har lett arbetet på ett fantastiskt sätt.
Vi som är kvar här i kammaren och representerar civilutskottet här i dag är er evigt tacksamma för det fantastiska arbete ni gjort, den goda stämningen när ni tillsammans har lett utskottets arbete och den trevliga tonen som vi har också när vi debatterar ärendena i kammaren. Vi har också kanslichefen Lisa Gunnfors på plats här.
Jag skulle vilja tacka civilutskottets kansli för det arbete som ni gör och det stöd som ni ger oss. Det har varit många år, och många medarbetare har passerat på våra sammanträden. Alla har gett ett lika gott och fantastiskt och härligt stöd till oss när vi behöver råd, och när vi kanske går lite långt i våra strävanden att förbättra världen får vi ett litet lätt tryck på bromsen. Vi kan kanske lära oss att förbättra världen på andra sätt.
Med detta sagt återstår några tack till nästa ärende. Men nu har jag framfört några stycken. Tack ska ni ha, allesammans!
Ola Johansson (C):
Välkommen, statsrådet, till kammaren och debatt med oss i civilutskottet! Vi lär få ytterligare en innan dagen är slut. Som Angelica Lundberg tidigare påpekade får regeringen ett bakslag här och inte bara av de partier som står bakom det föreslagna tillkännagivandet. Om jag har rätt har Miljöpartiet aviserat en ståndpunkt som inte är den som regeringen har.
Jag är lite nyfiken på hur statsrådet nu resonerar och vad man tänker vidta för åtgärder. Självklart är det svårt att svara på en sådan fråga så snabbt efter debaclet som kommer att ske här i kammaren i eftermiddag. Jag noterar också att statsrådet inte alls delar beskrivningen av styrkeförhållandena mellan en köpare och en säljare av djur. Man betraktar köparen som en konsument och säljaren som en näringsidkare.
Jag vill påstå att det ofta är precis det omvända förhållandet. Det är uppköparen som är den starkare parten och djurägaren som är den som hamnar i ett underläge. Det är just detta som är skälet till att vi förespråkar att köplagen ska användas i de fallen eftersom den är dispositiv och kan användas för att skapa enskilda avtal.
Den kan troligen också stödjas av olika underlag och mallar som de kunniga remissinstanserna, exempelvis LRF och Sveriges Veterinärförbund, kan ligga bakom och hjälpa till med. Min fråga är hur statsrådet ser på det förhållandet att det mycket väl kan vara så att det är köparen som är den starkare parten och näringsidkare i det här fallet och om han kan tänka sig att backa från den ståndpunkten.
Jag vill också få ett besked om vad regeringen tänker vidta för åtgärder med anledning av det tillkännagivande vi får här senare i eftermiddag.
Ola Johansson (C):
Tack för svaret! Jag hörde att den gamla jämförelsen mellan brödrostar och hästar har förekommit i debatten sedan 2017 när vi hade det första tillkännagivandet på den här punkten. Det är först nu som regeringspartierna har lärt sig skillnaderna mellan hästar och brödrostar. Det är någonting som vi välkomnar.
Vi kunde också ha avslagit lagförslaget och hamnat i limbo så att vi fortfarande hade haft ett tillstånd där hästar och brödrostar var liktydiga, men det gör vi inte. Vi är konstruktiva och släpper igenom lagstiftningen och talar om hur det borde vara i stället. Vi är naturligtvis nyfikna på vad som kommer att ske framöver i den här frågan.
Sedan är jag också lite nyfiken på vad som ligger bakom regeringens förslag att överimplementera så till den grad med den omvända bevisbördan att man inte bara fördubblar tiden som är minimiimplementeringen av konsumentskyddsdirektivet utan också fördubblar fördubblingen till två år.
Vi ser i likhet med många andra som är remissinstanser att det är en överimplementering och att det är tveksamt vad möjligen det ytterligare året kan tillföra för förbättringar av konsumentskyddet. Ett fel på en vara torde rimligen kunna upptäckas väsentligt tidigare än inom 24 månader. Vad är det som säger att det ska ta 23 månader att upptäcka ett fel på en vara som man sedan vill reklamera?
Det är någonting som jag gärna skulle vilja höra statsrådets åsikter om. Sedan välkomnar jag att digitaliseringsfrågorna har fått ett utökat utrymme i det här fallet. Det handlar om levande varelser. Mjukvara är mjuk, men den är icke levande, till skillnad mot en hårdvara, som man naturligtvis har rätt att byta ut inom ett år.
När det gäller en mjukvara, som uppdateras ständigt, har Centerpartiet i en reservation förespråkat att man ska ha en ytterligare förlängd möjlighet till i varje fall en uppdateringsgaranti av tillverkaren.
Ola Johansson (C):
Rysslands krig i Ukraina förväntas pågå under lång tid. Ända sedan i februari har vi fått bevittna hur människor får sina hem förstörda eller tvingas bort av ockupationsmakten, vilken understöds av separatister som inte drar sig för att döda, tortera eller våldta civila.
7,7 miljoner ukrainare har nu flytt sina hem. Av dem har 5,1 miljoner lämnat landet. EU gör antagandet att 12 miljoner kommer att fly. Det innebär att 300 000 kan komma att hamna i vårt land inom väldigt kort tid. Många vill och försöker återvända hem.
Men så länge ockupationen pågår, med dödande och ödeläggelse av bebyggelse och infrastruktur, kan vi räkna med att människor inte kommer att kunna återvända till sina hem. Fru talman! Vi ska i dag fatta beslut angående en undantagsregel i plan och bygglagen som redan finns och har tillämpats, men som inte är anpassad för det förhållande som råder när massflyktsdirektivet tillämpas.
De som har flytt till Sverige och som vi öppnar våra hjärtan för nu behöver inte söka asyl, vilket de som drabbats av andra ryska eller ryskstödda attacker mot civila, exempelvis i Syrien, behövt göra.
Som poängteras i Moderaternas och Kristdemokraternas reservation, som är bra men som jag inte yrkar bifall till, är det troligt att liknande situationer kan komma att uppstå och att vi i Sverige alltid måste vara beredda att ta emot och härbärgera människor i nöd som inte kan återvända hem. Det kan röra sig om naturkatastrofer, svåra olyckor, politisk och demokratisk oro eller krig i vårt närområde.
Men jag förutsätter, fru talman, att regeringen tar till sig detta. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. Vi kan räkna med att det tar lång tid att återuppbygga Ukraina, även om vi och andra länder i väst gärna hjälper till med det. Många som flytt kommer att vilja stanna, söka jobb, fortsätta att utbilda sig, bilda familj och etablera sig i Sverige.
Statistiska centralbyrån presenterade helt nyligen ett scenario som pekar på möjligheten att vår befolkning ökar med 1,7 miljoner redan till 2040. Detta, fru talman, är någonting som vi måste ha beredskap för. Vi måste jobba för fortsatta reformer av bostadsmarknaden och en kraftigt ökad byggtakt med nya lösningar.
Ola Johansson (C):
Kampen mot kriminalitet har fått en rättmätig plats i den politiska debatten just nu och finns med i det här betänkandet, som behandlar motioner om ersättnings- och insolvensrätt. För mindre bemedlade personer som har dragit på sig skulder kan de beslut vi fattar här i dag vara livsviktiga.
Det är också viktigt för dem som lånat ut pengar eller sålt en vara eller en tjänst att vi har en ordning så att de kan återfå sina pengar genom utmätning och så att den som har hamnat i skuld kan återbetala den genom att beviljas skuldsanering. Brottsoffren ska inte behöva vänta på sina pengar för att det finns begränsningar för hur en utmätning kan göras.
Det har varit viktigare att en förövare får behålla sitt skadestånd för frihetsberövandet än att brottsoffret ska få ersättning för skadan. Utmätningsförbudet, fru talman, ska ersättas av en ordning där ett brottsoffer prioriteras. Inga tillgångar ska anses vara så privata att de inte kan utmätas. Vi välkomnar en ny lag, men vi vill pressa regeringen ytterligare med ett tillkännagivande.
Det gör inte ont att sparka in dörrar, särskilt inte om de är öppna. Detsamma gäller åtgärder för effektivare utmätning. Man måste kunna göra distansutmätning möjlig. Man ska kunna utmäta tillgångar också när de inte är tillgängliga. Det kan till exempel handla om en bil som någon annan använder eller som står registrerad på en bilmålvakt.
För att kunna göra en sådan tillgång utmätbar krävs det samarbete mellan olika myndigheter och insyn i register, till exempel bilregistret, samt bankfack, bankkonton och annat. Det vill vi i Centerpartiet göra, och det framgår också om man läser vårt särskilda yttrande. Till sist, fru talman, vill jag yrka bifall till Centerpartiets reservation nummer 7. Skuldsaneringslagen trädde i kraft 2016.
Den baserades på en utredning som föreslog en snabbare skuldsanering än vad som nu gäller. Fem år är en lång tid jämfört med de tre år som utredaren föreslog och som vi i Centerpartiet fortfarande står bakom.
Den som är i skuld ska så snabbt som möjligt kunna bli fri och påbörja ett liv där man kan ha tillgång till hela sin lön för att konsumera, köpa kläder och leksaker till sina barn, kanske åka på semester, ta lån i bank och ansöka om kreditkort. Det är inte alltid skuldsättningen beror på vårdslös överkonsumtion eller liknande.
Det kan handla om personliga tragedier, företagsdrömmar som gått i kras, skilsmässor, sjukdom eller andra faktorer som man inte kunnat påverka. För de flesta är det nog viktigare att snabbt bli skuldfri än att ges tre betalningsfria månader. Fru talman! Den som är i skuld ska snabbt komma på fötter. Den som förlorat pengar ska kunna få dem tillbaka genom utmätning.
Den som lidit skada av en brottslig handling ska ha rätt till en ersättning som utmäts från förövaren. Den som är dömd för brottet ska inte kunna komma undan sitt ansvar.