Eva Olofsson (V):
Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 4 om apoteksregleringens konsekvens för konsumenterna och till reservation 7 om apotek i glesbygd. Vi har ett betänkande som handlar om läkemedelsfrågor, apoteksfrågor och försäljning av receptfria läkemedel. Som sagts tidigare är läkemedel en oerhört viktig del i vår hälso- och sjukvård. Det är den vanligaste behandlingsmetoden inom sjukvården. Vi kan i dag bota och lindra många sjukdomar.
Vi kan använda läkemedel där vi förr behövde operera. Vi kan skräddarsy läkemedel för den enskildes behov, vilket sker i alldeles för liten omfattning i förhållande till möjligheterna. Samtidigt finns det, som tidigare talare sagt, risker med felaktig läkemedelsanvändning. Beräkningar visar att det förutom det mänskliga lidandet kostar runt 10 miljarder kronor om året.
Mellan 6 och 16 procent av alla sjukhusinläggningar är orsakade av läkemedelsrelaterade problem, och flera tusen dör årligen på grund av felaktig läkemedelsanvändning. Inte minst är det bekymmersamt för äldre. Äldre har i många fall alldeles för många läkemedel eller läkemedel som inte passar ihop.
Det måste till krafttag mot överbehandlingen av våra äldre med läkemedel. Regelbundna läkemedelsgenomgångar ska vara en självklarhet. Många bor dock hemma och sköter själva sina mediciner, och därför måste läkarna ta ett patientansvar och ett helhetsansvar vad gäller patientens hälsa och läkemedel och regelbundet följa upp medicineringen.
Det måste forskas om hur läkemedel fungerar för äldre så att doserna anpassas rätt, eftersom äldre kan tåla mindre och reagera annorlunda på läkemedel än när de var yngre. Den nationella läkemedelsstrategin är ett steg framåt, men mycket mer behöver göras innan handlingsplanens förslag får genomslag i praktiken.
Som det sades tidigare är det egeninitierade arbete som Socialstyrelsen dragit i gång för att stärka kvaliteten på äldres läkemedelanvändning viktigt. Fru talman! Jag är ganska säker på att vi kommer att få höra hur bra det gått med apoteksreformen och utförsäljningen av det statliga Apoteket AB, hur många fler apotek vi fått och hur mycket tillgängligheten ökat.
Jag skulle vilja säga att det beror på vad man menar med tillgänglighet. Konsumentverket fick i uppdrag att följa upp konsumenternas upplevelse av utförsäljningen och omregleringen av Apoteket. Jag kan inte riktigt förstå Sverigedemokraterna som säger att de var för avregleringen av Apoteket och sedan beskriver de negativa konsekvenser det fått, exempelvis att tillgängligheten inte ökat i verkligheten.
Det handlar ju inte bara om fler apotek. Det faktum att förtroendet bland apotekskunderna minskat rejält, från 95 till 77 procent - från 95 procent före omregleringen till 77 procent 2011 - är ett allvarligt tecken; man får exempelvis vänta mycket längre på de läkemedel man ska ha.
Särskilt har förtroendet minskat på områden som konsumenterna tycker är extra viktiga, som att personalen har kunskap och kan ge råd och stöd om hur läkemedlen ska användas och hur kombinationer fungerar, att man helt enkelt ska kunna tala med någon som kan ge det stöd man vill ha.
Det rankas av konsumenterna som det allra viktigaste, medan tillgängligheten med kort sträcka till apoteket rankas som en av de minst viktiga frågorna. Det är allvarligt att konsumenterna känner ett minskat förtroende för personalens kunskap och för möjligheten att få stöd och information för att använda läkemedlen rätt. Det måste ju vara den allra viktigaste frågan.
Tillgängligheten är sämre för äldre och funktionsnedsatta. Inte heller det är något plus. Det är orimligt att människor ska behöva jaga mellan olika apotek för att få tag i den medicin de behöver. Delvis är det ett resultat av att man slagit sönder ett sammanhållet apotekssystem som fungerade bra, som kunderna var nöjda med, som var patientsäkert och ekonomiskt effektivt.
När det finns många fler kedjor med apotek och ungefär samma antal kunder med recept ska fördelas bland dem blir lagerhållningen förstås mindre. Man har också affärshemligheter i förhållande till varandra. När Apoteket AB drev samtliga apotek var det enkelt för kunderna eftersom de kunde ta fram information om var medicinen fanns om den inte fanns på det apotek man gått till.
Nu har det blivit affärshemligheter av det hela. Vi får hoppas att den av regeringen tillsatta utredningen verkligen kommer med konkreta förslag.
Det behövs, som har sagts här tidigare, ett nationellt register så att människor kan få information om på vilket apotek medicinen finns om den inte finns på det apotek de besöker. Det finns människor i vårt land som inte har råd att hämta ut sina läkemedel. Man kunde få kredit på Apoteket AB.
Nu behöver man plötsligt få kredit på flera olika apotekskedjor eftersom den medicin man ska ha kanske inte finns på det apotek där man först sökt kredit. Det här ställer till det för många människor som har dålig ekonomi, inte minst för äldre med låga pensioner och som har besvärligt att gå runt på olika apotek. Jag tycker att ingen människa ska behöva avstå från medicin i Sverige på grund av att man inte har råd.
Därför borde ett kreditsystem införas som täcker alla apotekskedjorna. Jag har varit inne på apoteken i glesbygd. Jag tror att alla har hört att apoteksombudens avtal ska förlängas till 2015. Det är bra, även om det också är en tillfällig lösning. Som har sagts här tidigare har vi inte sett något förslag för apoteken i glesbygd.
Det kom med ett avtal när delar av Apoteket AB såldes ut att apoteken i glesbygden skulle drivas vidare ett tag. Vad som händer nu har vi inte fått något besked om. Det är en viktig fråga att vi kan få tillgång till läkemedel i hela landet. Farmaciförbundet är en av de fackföreningar som organiserar de som jobbar på apoteken.
Förbundet tog 2011 också fram en arbetsmiljöbarometer. Det intressanta är att den stämmer så oerhört väl med Konsumentverkets rapport. Det är många som känner att de har fått det mer slitsamt, att belastningen på deras hälsa har blivit större, att arbetsmiljön har blivit sämre. Bland dem som arbetar med att ge råd om läkemedel anger hela 57 procent att de inte har tid att ge en bra rådgivning.
Över 20 procent känner oro för att recepthanteringen inte görs på ett korrekt sätt. Många vittnar också om att det inte längre finns tid till att läsa in information om nya läkemedel.
Det här visar återigen att det finns ett reellt problem med att när apoteket har privatiserats, Apoteket AB har delats upp, finns inte längre den kvalitativa höga kompetens, den tid att sätta sig in i olika typer av läkemedel, den tid att ge råd och stöd som har funnits förut. Det är den allvarligaste frågan när det gäller avregleringen av apoteket. Vänsterpartiet var emot avregleringen.
Vi kan inte se att den borgerliga regeringen har uppgett något hållbart skäl mer än att skapa en ny vinstmarknad för stora privata apoteksbolag. Det finns också receptfria läkemedel. De säljs på en mängd olika ställen.
Folkhälsoinstitutet tittade på hur många som är läkemedelsberoende och kom fram till att det är fråga om 65 000 personer i Sverige mellan 16 och 64 år. Missbruksutredningen har lyft fram 13 000 som får vård inom hälso- och sjukvården. Men mörkertalet är oerhört stort, och det gäller både ungdomar och äldre.
Inte minst är det flickor och kvinnor som hamnar i ett missbruk, och det är ofta fråga om smärtstillande preparat. Det är faktiskt en annorlunda upplevelse att gå in i ett apotek. Då får man en känsla av att det är fråga om läkemedel, inte vilken vara som helst, man köper. Det finns också en speciell användning av läkemedlet, och man ska tänka sig för. Samma känsla får man kanske inte på bensinmacken eller i Ica-affären. Det har satts en gräns på 18 år.
Men vi vet att när det gäller folköl och tobak finns det problem med att följa åldersgränsen. Vi i Vänsterpartiet anser att läkemedel i första hand ska säljas på apotek. Det finns ett antal åtgärder som vi tycker bör vidtas för de receptfria läkemedlen. Bland annat behöver det ske en översyn av de läkemedel som säljs i dagligvaruhandel, kiosker och bensinstationer ur ett patientsäkerhetsperspektiv.
Är den godkända listan den bästa listan? Sedan finns inget krav på bassortiment. Det innebär att det finns inget krav på sortiment för både barn och vuxna. Det finns heller ingen personal med kunskap som får säga något eller som man kan fråga. Det ökar riskerna för feldoseringar för barn som ska få läkemedel. Vi tycker att ett bassortiment ska införas.
Det vore också bra att göra försäljningen tillståndspliktig, så att tillstånd kan dras in om försäljningen inte sköts ordentligt. Det här är förslag som vi har för läkemedel. Det är oerhört viktigt att läkemedel hanteras som den viktiga del av hälso- och sjukvården de är. Då måste vi komma till rätta med feldosering, överkonsumtion och läkemedelsmissbruk.
Jag tycker att vi tydligt kan se att apoteksreformen inte har förbättrat den kvalitativa tillgången till läkemedel för dem som apoteket är till för, det vill säga kunderna som ska köpa läkemedel. I stället kan vi se tydliga försämringar. Det här visar på hur rätt vi från Vänsterpartiet har haft. Vi sade nej till att privatisera ett väl fungerande system.