KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ulf Berg (M):
Jag har inte pratat om sänkta skatter. Jag har sagt att man inte ska höja skatterna. Det är helt klart att Socialdemokraterna själva erkänner att skatterna är skadliga. Den sänkta skatten på diesel är ett nollsummespel för bonden. Men man förstår att det skadar svenskt jordbruksföretagande, och därför kompenserar man. Men det är ett nollsummespel, för skatten är högre.
Man kompenserar offentlig sektor, kommuner och landsting, när man höjer arbetsgivaravgifterna. Varför kompenserar man kommuner och landsting? Jo, det är för att man vet att skatterna är skadliga när man höjer dem. Detta tycker jag att vi kan sluta debattera, för det hjälper inte svensk mjölkproduktion. Jag tycker att vi ska hålla oss till fakta.
Varför har den rödgröna regeringen lagt ned Matlandet? Matlandet var väldigt positivt. Vi ser att den svenska livsmedelsexporten ökar. Det har varit ett fantastiskt positivt utfall. Det är en av våra viktigaste näringsgrenar i Sverige. Jag tror att det är den fjärde största när det gäller sysselsättning.
Naturligtvis ska vi se till att detta kan fortgå. I dag har vi ett läge där kommuner och landsting kan handla upp kött som en svensk bonde kan få böter eller fängelse för om han producerar. Jag tycker att det är hög tid att vi funderar på om vi ska sätta regler i den här riksdagen som gör att svenskt jordbruk får det svårare.
Jag tror inte att vägen fram är att sänka svensk djurhälsa, men vi kanske ska fundera över om vi verkligen från offentlig sida ska handla upp kött som har producerats på ett sätt som skulle kunna ge en svensk bonde böter eller fängelse.
Ulf Berg (M):
Anledningen till att jag ställde frågan var en hel del braskande rubriker, som att vargjakt splittrar regeringen. Statsrådet Åsa Romson var ute och - i varje fall som man kan tolka det - ville att både regeringen och Naturvårdsverket skulle ändra sin uppfattning och sina beslut.
Naturligtvis ser jag som riksdagsledamot otroligt allvarligt på om det skulle vara den rådande idén, att man ska ta egna initiativ i regeringen och inte låtsas om de beslut som Sveriges riksdag har fattat. Det är en fantastiskt stor majoritet som är överens om hur förvaltningen av varg ska ske.
Har man då en otroligt svag minoritetsregering - den svagaste under detta sekel - och har ett parti som är ganska litet i denna svaga regering är det lite skrämmande om man inte håller sig till de demokratiska spelreglerna. Det som ändå får betecknas som glädjande är att svaret på interpellationen säger något annat.
Jag kan få ett intryck av att någon har tagit statsrådet i örat och sagt: Hallå där, regeringen har bara en politik. Jag är inte helt nöjd med svaret, men det är i alla fall ett steg i rätt riktning. Det står bland annat: "Det behövs mer samverkan mellan dem som berörs av rovdjurspolitiken och en respekt för både människa och rovdjur."
Då ska vi minnas det brev som åtta landshövdingar skrev, som väl var en av anledningarna till den debatt som blev. De var besvikna på Naturvårdsverket, som inte hade lyssnat när åtta länsstyrelser hade samverkat mellan jägare, befolkning och bevarandeintressen och hade kommit fram till ett gemensamt beslut.
Då överprövade Naturvårdsverket det och satte en annan gräns. Gränsen är lite intressant. Sverige ska ju enligt artikel 17 rapportera vart femte år om gynnsam bevarandestatus. Jag har fått underrättelse om att man under 2013 har anmält 270 vargar.
Det beslutet gäller till 2019. Vi kan sedan tidigare konstatera att EU-domstolen exempelvis när man diskuterade en överträdelse beträffande Finland aldrig ifrågasatte de inrapporterade siffrorna från Finland om antalet vargar. Det har inte gjorts i Sverige heller.
Det är inte Sveriges riksdag som har beslutat att i den här rapporten leverera 270 vargar som gynnsam bevarandestatus, utan det är Naturvårdsverket. Utifrån det är det allvarligt om man försöker få en annan numerär utan att det tas ett nytt beslut i Sveriges riksdag - det är ändå här besluten fattas.
Jag, som lever i varglänen och ser problemen, tycker att vi nu måste få till en förvaltning av varg. Det är också för vargens skull, för just nu är acceptansen i varglänen otroligt låg. Jag tror inte att alla följer den lagstiftning som finns.
Jag tror också att om vi får till en förvaltning kommer vi att få en helt annan syn på detta. Att det skulle vara brist på vargar är inte aktuellt. Vi hade i fjol 36 föryngringar med i snitt fyra valpar, och efter ett år fanns det fyra valpar kvar.
Ulf Berg (M):
Då fick man skäl att vara orolig. Det var nämligen ett ganska klart besked om att det inte finns några garantier för licensjakt. Jag tror att det är väldigt viktigt att vi förvaltar vargen som vi gör med alla andra djur. Vi hade en liknande debatt också innan jakten på björn och lo kom till, och jag vill påstå att ingen i dag har några större bekymmer med det.
I Dalarna var licensen på 64 björnar, om jag kommer ihåg det rätt, med lite restriktioner gällande honbjörn och liknande. Det sköts alltså inte lika många, men det var ingen debatt om det. Det är klart att man kan freda biologiskt viktiga vargar. Det är ingen som helst konst.
Enligt min uppfattning ska man nämligen när man förvaltar varg se till att hela reviret tas bort, och då ska man utgå från revir som ställer till mycket bekymmer - där vargen tar hästar, katter, hundar och så vidare och springer inne på skolgårdar och liknande. Det är inget Naturvårdsverket tycker är ett skäl att utöva skyddsjakt.
Det är klart att vi måste få en helt annan syn för att öka acceptansen, nämligen att vara väldigt frikostig med skyddsjakt när vi har problemindivider. Det kommer också naturligtvis att räknas ifrån det antal man kommer att besluta om för en licensjakt. Man kan ju diskutera varför Tivedenvargarna inte får någon föryngring. Om jag inte är helt ute och seglar är så nämligen inte fallet.
Troligtvis beror det på att Örebro är fullt. Det finns inte geografiska utrymmen att bilda ett revir. Jag är från Dalarna, vilket kanske hörs, men ska vi titta på tätheten vad gäller vargrevir är Örebro väldigt hårt drabbat - liksom naturligtvis Värmland, vilket vi har hört.
Då måste man kanske vid förvaltning av varg se till att skapa utrymme för att genetiskt viktiga vargar också kan bilda revir. Många av oss som bor på landsbygden och i glesbygden är intresserade jägare. Det är ett av skälen till att man bosätter sig där.
Vi vet alla att urbaniseringen i detta land går i ett rasande tempo. Det är inte bara så att människor vill flytta till huvudstaden, utan man flyttar från landet till tätorten inom de flesta kommuner. Det påverkar byskolan, övrig service och liknande.
Då är det väldigt viktigt att de som har intresse för djur och natur också får vara delaktiga i det jobbet och se till att vi får en bra förvaltning. Det jag är väldigt förundrad över är att vi har en ny lagstiftning för förvaltning av älg, och där frågar vi till och med Skogsstyrelsen hur mycket mat det finns och gör bedömningar på olika nivåer om skogsskador och liknande.
När det gäller varg verkar man dock inte fundera över hur maten ser ut och hur övriga stammar ser ut. Om man tar Värmland som exempel lär det ju finnas områden i norra Värmland där det finns en älg på 1 000 hektar. Är man något insatt i det vet man att man borde ha slutat jaga älg för länge sedan. Det här är ju ett samspel som människan är inblandad i, och rätt förvaltat kommer vi att få det att fungera.
Så länge det ska styras från Södermalm och Miljöpartiet kommer problematiken dock att fortsätta, och jag hoppas nu att den breda majoriteten i riksdagen får sin vilja igenom så att demokratin börjar fungera på denna punkt.
Ulf Berg (M):
Jag ska börja med att rätta mig själv. Det har varit en lycklig nedkomst i Tiveden. Däremot har valparna problem med att bilda revir. Då har vi klarat ut det. Det är lite intressant att se på vargförvaltningen historiskt. Låt oss komma ihåg att fram till slutet av 1800-talet var man tvungen att gå ut och jaga varg om man såg någon, och vi hade statliga skottpengar fram till 1960-talet.
Nog tror jag att våra förfäder har insett att vargen är ett problem. Rovdjursstängsel och liknande ställer till problem. Jag har personligen försökt att skapa lite hagmark och frågade en granne om han kunde ha lite får där. Jodå, det gick bra.
Nu är det ett rovdjursstaket där, så nu får jag gå och titta på backen på håll och kommer väl inte att kunna plocka några vitsippor där, som var tanken med att ta bort barrträd och behålla lövträd. Det är alltså inte bara vargen som stängs ute utan även människor. Vi kan inte röra oss fritt. Det är klart att vi inte kan lösa denna problematik genom att stänga in hela Sverige, plus att vi vet att rovdjursstängsel inte ger ett hundraprocentigt skydd.
Det går inte att lösa problemet bara med höjda ersättningar. Jag har träffat dem som nog inte ser till pengar alla gånger, även om de försöker leva på fårskötsel och liknande. Det finns en kärlek till djuren, och den går inte att ersätta med pengar. Jag tror inte att samerna föder upp renar för att de ska bli vargmat. Då får vi väl komma överens om ordningen att vi betalar samerna och ser till att det inte blir något livsmedel.
Det är klart att vi inte kan göra så, utan vi måste se till att vi får en väl fungerande förvaltning. Min tro är att vi då får betydligt skyggare individer. Om vi ser till att det i huvudsak är skyddsjakten som reglerar det vet vi ungefär hur många som blir över när vi ska ha licensjakt. Det finns ju ett samband däremellan.
Ulf Berg (M):
Från ett problem till ett annat, i varje fall i södra Dalarna: Jag bor så pass nära att jag också drabbas när det är som värst. Jag är därför innehavare av en gasolfälla och brukar väl få en deciliter mygg per dygn. Jag är inte så säker på att det är den bästa klimatinsats man gör när gasolen står och brinner, men man försöker överleva. Det blir faktiskt lite bättre i närheten av den typen av fällor.
Jag kan bara vidimera vad tidigare talare har sagt och tackar Mikael Oscarsson, som var den som tog initiativet. Vi var där på dagtid en solig dag, och myggen behagade verkligen gå till anfall. Man behöver nog inget proteintillskott om man bor i de trakterna, för om man öppnar munnen får man det vare sig man vill eller inte.
Stickmyggan är lite speciell, för den kan kläcka flera gånger per år och är beroende av översvämningar. Nedre Dalälven och det område som har blivit nationalpark har fått den statusen just för att de har översvämningsängar som ger en mycket speciell natur. Förmodligen var det bättre förr när det fanns betande djur.
Man har gjort insatser och tittat på olika saker, och de tuvor som blir när det inte brukats på länge påstås vara rena äggkläckningsmaskiner för den här typen av mygg. Det skulle alltså kunna underlätta om man fick bort sly och tog dit djur som åtminstone trampar sönder ägg och liknande.
Jag är väl inte lika förtjust i vindkraft som jag tror att klimat- och miljöministern är, men Dalälven blir också reglerkraft. Det gör att vattennivån åker upp och ned på ett lite annat sätt. Eftersom jag bor så att jag kan se åtminstone när det blir större skillnader ser jag att det händer mycket med vattennivån. Jag tror inte att BTI är hela lösningen.
Om det blir ett enda misslyckat år och myggen får lägga ägg finns de där i upp till tio år, sägs det. Det är väldigt svårt att se till att man får en permanent lösning. Jag tror inte att det är möjligt att utrota stickmyggorna i området, och det är kanske inte så bra för den biologiska mångfalden heller. Men vi måste hitta olika sätt att få det på en åtminstone acceptabel nivå.
Jag efterlyser att man fortsätter arbetet, att Länsstyrelsen i Gävleborg gärna har ett fortsatt ansvar och att vi ser till att man har forskning som ligger lite utanför dem som sysslar med projektet. I dag har nedre Dalälvens förening ett stort ansvar. De är med och driver detta, och de behöver resurser från kommun, region och stat för att få det att gå runt.
Jag tror på forskning som är helt fristående från projekten för att komma vidare men naturligtvis också på att fortsätta dialogen med ortsbefolkningen. Det är väldigt bra. Jag kan bara instämma i det Tomas Tobé sade. Jag är beredd att sträcka ut min hand, och jag hoppas att vi kan hjälpas åt att få det hela att bli acceptabelt i dessa områden.
Nedre Dalälven är extra utsatt, men det finns också andra lokaler runt om i Sverige - i Värmland, och jag tror också här i trakterna runt Stockholm - där stickmyggen dyker upp ibland. Vi måste ha en beredskap, för det kan alltid finnas risk för att sjukdomar och annat sprids. Gärna samarbete i frågan så att vi kan se att det går åt rätt håll långsiktigt!
Ulf Berg (M):
Det har sagts en hel del kloka saker här. Jag väljer också att tro att statsrådet verkligen vill att statliga pengar ska säkerställas kommande år och att arbetet kommer att fortsätta. Värmlandsexemplet är en betydligt mindre geografisk yta som kanske är lättare att jobba med på ett annat sätt.
Det här är en nationalpark som man inte kan göra vad man vill med, och det är som sagt ett betydligt större geografiskt område. Det är många som inte tycker om mygg över huvud taget. Men skogsmyggan har, vilket jag var inne på tidigare, fördelen att den kläcks en gång, och sedan klingar det av.
Det finns dock mycket som tyder på att klimatet kommer att ge oss fler översvämningar, och då kommer vi också betydligt oftare att få lägen då stickmyggan kläcks. För det behövs en översvämning, och det ska bland annat vara rätt vattentemperatur. Jag lever i utkanten av området och drabbas bara de värsta åren men har som sagt varit på besök.
Och jag tror att efter ett besök på ort och ställe under ett myggår kommer klimat- och miljöministern att vara en av dem som verkligen strider för att man ska kunna bo och leva i de här områdena. Det handlar inte bara om oss människor. Jag hade en jämthund - tyvärr gick den bort alldeles för tidigt på grund av sjukdom - som helt plötsligt inte ville vara i hundgården över huvud taget.
Efter ett tag drog jag slutsatsen att det berodde på att det var myggår och att han inte alls tyckte om att vara i hundgården då, vilket han hade gjort innan. Det är alltså inte bara vi människor som mår dåligt utan även våra husdjur. Jag tror även att många jordbrukare ser att deras boskap mår dåligt av detta.
Ulf Berg (M):
Det är väl inte riktigt den frågan som vi diskuterar. Vi diskuterar ett utskottsinitiativ och inte frågan om att tysta vissa ledamöter. Jens Holm har full frihet att stå här och debattera och vara av en helt annan uppfattning än Alliansen i den här frågan. Det är det som är demokrati. Jag skulle egentligen vilja formulera frågan så här till Jens Holm.
Det finns två beslut i denna kammare som regeringen helt uppenbart struntar i. Dels är det ministrar som har sagt att man vill göra om det här, dels tillsätter man en utredning. Det är inte bara någon promemoria, utan man tillsätter en utredning för att göra en analys. Den utredningens resultat hinner så knappt ut och vända för ett remissförfarande.
Är det rättssäkert och bra? Regeringen måste väl ha haft en baktanke att komma åt den beslutade licensjakten, som ska träda i kraft i början av nästa år, genom att ändra i en förordning. Den förordningen äger också regeringen.
Men det finns maktmedel även för Sveriges riksdag att ta fram i de fallen, vilket bland annat har hänt i FRA-debatten då riksdagen talade om för regeringen vad som gällde. Då var det Jens Holms parti med flera som konstaterade att förordningsrätten skulle finnas i riksdagen och inte hos regeringen. Det finns olika delar som kan åberopas om regeringen inte lyssnar på Sveriges riksdag.
Det är väl ändå här inne som det ska avgöras hur beslut fattas. Vi lever ju i en demokrati. Men vad jag förstår är det enligt Jens Holms uppfattning av demokrati bara när det passar Vänsterns syften.
Ulf Berg (M):
Det är intressant att lyssna till detta. I betänkandets lilla ruta på s. 5 står det att "utskottet anfört om att regeringen bör fullfölja intentionerna". Det är inget annat än gult kort till regeringen. Om regeringen tänker lägga fram ett förslag som går emot Sveriges riksdag är risken stor att kortet byter färg till rött. Det är vad det här är fråga om. Vi kan inte neka regeringen att lägga fram förslag.
Det står inte här. Jag har inte läst det så. Det här är ett vänligt påpekande för regeringen: Hallå! Det finns en annan majoritet i Sveriges riksdag. Det vore oerhört klädsamt om Sveriges regering också kunde lyssna till den majoriteten. Det är inte svårare än så. Det här är en betydligt viktigare fråga för dem som drabbas och lever med problemen.
Det är absolut inte roligt att varg springer in på förskolor och gårdar, och det är inte roligt med ständiga angrepp mot tamboskap. Sveriges riksdag har gett länsstyrelser möjligheten att besluta om skyddsjakt. Då finns det en mening med beslutet, nämligen att skyddsjakt också ska genomföras.
Som jag har sagt tidigare ska frågan inte fastna i en byråkratisk process i rättsväsendet. När utslaget från Högsta förvaltningsdomstolen kommer får vi diskutera det. Jag tycker också att vi ska nyansera frågan om EU och Bryssel.
Där finns faktiskt ett förslag att flytta vargen från bilaga 4 till bilaga 5, och då blir vargen förvaltningsbar i varje land. Då är diskussionen snart borta.
Ulf Berg (M):
Mycket riktigt instämmer jag i Isak Froms beskrivning av hur det var inledningsvis under Alliansens tid. Det var ett stort problem som regeringen ärvde av den dåvarande S-regeringen, som inte hade fått en bra regel på plats. Sedan var det lite fram och tillbaka med överklaganden, inhibitioner och liknande. Men 2013 kom en väl genomarbetad proposition som antogs av Sveriges riksdag.
Sedan lät man berörda myndigheter jobba i lugn och ro. Det resulterade i ett beslut hösten 2014 för att sedan i början av detta år bli en licensjakt. Detta överklagades. Jag är boende i Dalarna. Där fick de klagande rätt, och Naturvårdsverket strök jakten. Sedan hann länsstyrelsen formulera en ny ansökan, och den gick igenom.
Det är intressant att det juridiska läget är precis som Isak From säger, nämligen att förvaltningsrätten stoppade jakten, kammarrätten släppte på och, vilket var intressant, Högsta förvaltningsdomstolen tog upp ett enda ärende som berörde ett revir där jakten redan var avslutad. Det blev inte någon diskussion om huruvida jakten skulle stoppas eller inte.
Ibland har man fel, herr talman. Jag ska erkänna att efter den i mitt tycke framgångsrika licensjakten 2015 sa jag att vi nu slipper hålla på med vargfrågan var och varannan dag i Sveriges riksdag. Jag erkänner att jag hade fel. Det beror på att den nuvarande regeringen började ratta i de gällande reglerna och fick upp frågan på bordet igen.
Både vargen och acceptansen hade mått bra om vi hade kunnat gå in i ett normalläge.
Ulf Berg (M):
Jag tror inte att jag ska säga exakt hur många vargar det ska vara i Dalarna. Däremot står jag helt bakom att den gynnsamma bevarandestatusen är 170-270 vargar. Sedan är jag den första att tro att vi får färre problem ju större geografisk yta vi kan sprida ut vargarna på.
Nu kommer det en utredning i mitten av mars, tror jag - eller det kanske till och med är i dag - om det här med rovviltstängsel och liknande och hur effektivt det är. Det kanske är så att man måste se till att stängslen kommer först och vargen sedan, för att undvika problemen.
Man kanske måste fundera lite över var det kan finnas marker där det är lämpligt att vargen finns etablerad. Som vi har haft det så här långt fungerar det nämligen inte bra, och det tror jag att även Isak From är överens med mig om. Då tror jag att man måste tänka lite utanför boxen.
Om nu Sveriges riksdag har bestämt att det ska finnas ett visst antal vargar måste vi också se till att det fungerar så bra som möjligt. Det finns nog all anledning att återkomma till de här reglerna.
I fredags hade vi en interpellationsdebatt om hur fårägare kan hamna i bekymmer och helt plötsligt bli brottsmisstänkta därför att vargen har tagit sig in. Det där måste ju också klaras ut; jag tycker nog att en djurägares skyldighet är att hålla djuren innanför staketet och se till att de mår bra, och sedan kanske staten får hålla reda på sina djur. Vargen är ju ett statens djur.
Jag tror dock att vi är överens om att mycket måste göras för att vi ska få det här att fungera i praktiken.
Ulf Berg (M):
Jag tänker inte försvara det här. Jag tycker att det var olyckligt att man, främst av miljöskäl antar jag, sänkte återbetalningen av dieselskatt. Det är lite svårt att ersätta traktorn, och här måste man ha en process så att vi får andra drivmedel. Men i storstäder går det faktiskt många gånger att undvika att använda bilen.
Det kan man fundera över när man tar sina morgonpromenader i Stockholm med alla bilar som finns här. Det är i städerna det finns alternativ och man måste fundera på vad man kan göra. Det finns goda skäl att jobba vidare med olika biobränslen, och jag tror att vi måste ha en gemensam kamp mot Bryssel där man av någon underlig anledning inte tycker att biobränsle får gynnas.
Det är ju rejäla steg i rätt riktning i klimathänseende som det kan ge, och som jag sa i mitt inlägg är det bättre om olja och kol får stanna i jorden i stället för att vi med dyra processer ska försöka få ned den kol som har kommit upp. Här finns det alltså mycket att göra. Jag ska verkligen vara tydlig. Jag tycker att det här var fel av Alliansen.
Jag har varit med och fattat det beslutet, och jag försöker göra allt för att vi nu ska ha förståelse för att jordbruket sedan EU-inträdet dels är ett företagande, dels finns på en konkurrenskraftig marknad. Då måste vi hela tiden när vi fattar beslut ta ställning till att om det här är en särkostnad för svenskt jordbruk som inte konkurrenter har måste vi också fundera på hur det kan kompenseras.
Ulf Berg (M):
Så länge Johan Hultberg håller i de här frågorna behöver Isak From inte vara det minsta orolig. Jag har ett antal gånger börjat fundera över om inte bränslebranschen själv ska gå före för att se till att vi ska få den här klimatomställningen.
Jag har fått klart för mig att det i vissa fall är upp till 50 procent HVO i diesel, och det kommer alltså inte från fossilt bränsle. Det händer mycket, man vill öka sina tillsatser och man gör det av olika skäl. I vissa fall går man före. Det är inte alla som tycker om den här otäcka marknaden, men jag tror på den.
Flera finansinstitut börjar flytta pengar från företag som på olika sätt håller på med kolbaserad verksamhet.
Jag tror att när kapitalet satsar på nya och betydligt bättre och klimatsmartare verksamheter kan den här omvandlingen gå betydligt fortare än vad vi tror och att vi politiker kan hjälpa den på traven.
Samtidigt får vi se till, än en gång, att jobba för att biobränslen och liknande kan gynnas. Sedan tror jag att man måste vara ärlig och säga att oavsett regering är det bra ur fiskal synvinkel att lägga lite skatt på drivmedel, för pengarna måste på ett eller annat sätt in i statskassan.
Nu är det så illa, har jag förstått, att finansministern till och med överger krona för krona. Skattetrycket lär inte minska, i vart fall inte under den rödgröna regeringen.