KBLab/rixvox huggingface dataset:
Thomas Bodström (S):
Som jag sade tidigare har vi redan börjat diskutera de här frågorna och är tacksamma för de förslag som kommer. Avslutningsvis vill jag peka på en sak. Det handlar inte bara om att vi som arbetar med detta från regeringens sida och ni som beslutar om lagar och på olika sätt är engagerade i detta gör vad vi kan, utan jag är faktiskt också orolig för att vissa kommuner och landsting inte tar sitt ansvar.
Jag har fått information om att Stockholms läns landsting ska lägga ned en del som handlar om att ta emot män som frivilligt söker för de här problemen. Jag ska inte gå in och säga vad som ska göras och inte göras, men jag tycker att det är allvarligt när kommuner och landsting på olika sätt inte gör vad de ska. Jag kan inte bedöma om detta var rätt eller inte, men det är oroväckande när man får rapporter om att saker och ting läggs ned inom kommuner och landsting.
Här kan som sagt kommuner och landsting definitivt också göra mer saker. Det som är medialt uppmärksammat är förstås ofta lagstiftningen och ändringar i den, men det är viktigt att man också arbetar förebyggande med detta.
Thomas Bodström (S):
Som jag sade bereds frågorna nu på Justitiedepartementet. Det är riktigt att det har varit någonting som också har beretts mellan Justitiedepartementet och Näringsdepartementet. Det är självklart, för det här berör också delvis operatörerna. Jag vill inte på något sätt ta ställning för eller emot vad gäller framtiden, utan det här bereds som sagt. Men jag vill berätta att det som vi arbetar med går i den här riktningen.
Det är inget okomplicerat arbete - det handlar nämligen om att kunna spåra trafikdata och huruvida person A ringer till person B. Som ni säkert har hört så är detta inte en alldeles okomplicerad fråga, och det här har stött på motstånd. Det är ändå en betydligt mindre del, det vill säga bara att kunna spåra de telefonsamtal som har ringts och att dessa data ska kunna lagras. Men man kan inte arbeta hur brett som helst, utan man får ta ett steg i taget. Sedan får man se hur mycket man kan gå fram med.
Jag anser att det här att man ska kunna spåra varifrån person A ringer till person B är den mest prioriterade frågan just nu både i Sverige och inte minst inom EU. Man skulle så klart också kunna säga exakt vem som har varje telefon. Men det är också ett stort steg. Det är ett register med fem miljoner människor och kostnader för det. Även om en operatör är positiv ska man vara på det klara med att de inte är särskilt positiva om de inte får kompensation. Men vi arbetar alltså konkret med lagringen av trafikdata.
Det gäller också andra register som DNA-register och sådant. De ska utvidgas. Samtidigt bereds andra saker, så det är ingen tvekan om att vi hela tiden försöker anpassa oss efter teknikens utveckling och hitta rätt balans mellan verktyg som är bra ur effektivitetssynpunkt för polis och åklagare kontra den personliga effektiviteten. Det gäller också de kostnader som detta kan innebära.
Thomas Bodström (S):
Sedan är det förstås fråga om vilka brott och av vilken svårighetsgrad som man ska klara upp när det gäller att spåra huruvida personerna har ringt till varandra och vilka telefoner som har använts i ett register. Det är också någonting som man kan fundera över. Att det skulle vara ett hjälpmedel för polisen ska ställas inte bara mot intresseavvägningen, utan det är också en kostnad som naturligtvis kanske kan läggas på andra saker.
Men som jag sade tidigare vill jag inte på något sätt ta ställning för all framtid i den här frågan, utan jag har informerat interpellanten och medinterpellanten om hur arbetet går. Det som vi nu arbetar med är alltså lagring av trafikdata, och det är ett hårt och svårt arbete både nationellt och internationellt. Men det är nog så viktigt, och det går definitivt i riktningen att man ger polisen bättre verktyg för att klara upp allvarliga brott.
Thomas Bodström (S):
Maria Larsson har frågat vilka åtgärder jag avser att vidta dels för att svenska kvinnor ska få samma skydd av lagen som kvinnor har tillerkänts av Europadomstolen och den internationella domstolen för det forna Jugoslavien, dels för att ett nej till sexuella handlingar som uttalas av en kvinna i Sverige ska tillmätas samma vikt som det gör i till exempel Belgien, Irland och Storbritannien.
Maria Larsson har slutligen frågat vilka åtgärder jag avser att vidta för att regeringen så snart som möjligt ska kunna presentera ett lagförslag till riksdagen som innebär att en frisk och nykter kvinnas nej till sexuella handlingar ska tillerkännas samma vikt som ett nej av en kvinna som är berusad, drogpåverkad, sjuk eller på annat sätt hjälplös. Låt mig inledningsvis säga att regeringen redan inom kort kommer att lämna ett förslag till riksdagen om en ny sexualbrottslagstiftning.
Genom den ökar skyddet mot sexuella kränkningar och vi förstärker och tydliggör ytterligare varje människas rätt till personlig och sexuell integritet och sexuellt självbestämmande. Utgångspunkten för förslaget är att alla människor oavsett ålder och kön i varje situation har rätt att bestämma över sin egen kropp och sexualitet och att en önskan att inte medverka i en sexuell handling ovillkorligen ska respekteras.
Det är riktigt, som Maria Larsson framhåller, att Lagrådet i sin granskning över förslaget med hänvisning till den så kallade Bulgariendomen har efterfrågat en närmare analys av Europadomstolens tolkning av Europakonventionen och hur detta inverkar på vårt förslag i vissa hänseenden. Givetvis kommer också en sådan analys att redovisas i den kommande propositionen. Frågan om kravet på tvång i våldtäktsbestämmelsen bör tas bort till förmån för ett samtyckesrekvisit har utretts grundligt.
Ingen i Sexualbrottskommittén - alltså inte heller det parti som Maria Larsson själv företräder - har förespråkat en sådan utformning, och även hos remissinstanserna har enigheten i princip varit total. Det viktigaste argumentet mot en sådan utformning av bestämmelsen är enligt min uppfattning att den leder till fokusering på offret och offrets beteende i samband med gärningen och därmed till en sämre situation för brottsoffret.
Låt mig slutligen göra klart att när det gäller sexuellt utnyttjande av personer som på grund av till exempel berusning eller sjukdom befinner sig i ett hjälplöst tillstånd, saknar frågan om samtycke helt betydelse för den rättsliga bedömningen. Arbetet med en ny sexualbrottslagstiftning är nu inne i sitt slutskede. Förslagen bygger på ett omfattande arbete som har bedrivits med stor lyhördhet för de synpunkter som har lämnats av berörda instanser och intressenter.
Jag är övertygad om att lagändringarna kommer att få effekter som går utöver vad som följer av den rena tillämpningen och att den kommer att bana väg för en attitydförändring och öka respekten för andra människors sexuella integritet och självbestämmande.
Thomas Bodström (S):
Marietta de Pourbaix-Lundin har frågat mig om jag avser att genomföra den av riksdagen begärda översynen av ersättningsreglerna vid expropriation, vilka åtgärder jag har vidtagit för att tillmötesgå den överenskommelse som har träffats med de borgerliga partierna om en sådan översyn, om jag avser att verka för beslut om direktiv för den av riksdagen begärda översynen och när direktiv i så fall beslutas.
Lars Tysklind har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att den överenskomna översynen av ersättningsreglerna i expropriationslagen ska genomföras skyndsamt. Jag väljer att besvara interpellationerna i ett sammanhang. Ambitionen är givetvis att ta hand om riksdagens tillkännagivanden så snart som möjligt. Arbetet med att utforma direktiv till en utredning om utvärdering av reglerna om ersättning vid expropriation pågår.
Jag räknar med att direktiv till utredningen ska beslutas under hösten och att utredningen då ska kunna påbörja sitt arbete.
Thomas Bodström (S):
Vi har naturligtvis inget emot detta, utan vi välkomnar tvärtom förslag och synpunkter. Även om vi måste jobba fram ett förslag först för att själva kunna ta ställning till det, är det naturligtvis välkommet. Jag kan informera om att LRF har inkommit med förslag. Det har vi inte några invändningar emot. Sedan gäller det vilken form av utredning det ska vara. Det här arbetet pågår nu. Vi har inte tagit slutlig ställning till det själva.
Vi ska inte heller fördjupa oss i att det inte angavs att det ska ske skyndsamt, för det ska ske. Jag håller helt med om det. Det här har diskuterats under många år, och den diskussion som ledde fram till riksdagens arbete var en överenskommelse.
Med den överenskommelsen har man också ett ansvar, och därigenom vill man att detta ska genomföras. Eftersom vi nu är överens om att man inte ska låta tiden förstöra eventuell kvalitet är det faktiskt viktigt att inte låsa fast sig för en tidpunkt. Då finns det en risk att man hamnar i en situation där man låter tidpunkten gå före kvaliteten.
Även om det skulle vara lätt att nu precisera en tidpunkt vore det olyckligt och faktiskt inte heller särskilt hederligt. Jag är trots allt medveten om att det kan hända saker som jag inte rår för. Det kan också dyka upp saker som kan innebära att detta inte kan hållas till hundra procent. Det är därför jag talar om det arbete som nu sker och så detaljerat som möjligt försöker ange det. Vi hoppas att det ska kunna ske nu.
Om det skulle vara så illa att vi behöver vänta på en borgerlig regering tror jag att vi får vänta väldigt länge, trots vissa opinionsmässiga framgångar.
Thomas Bodström (S):
När det gäller resurser ska jag inte dra några siffror. Men ni kan bara se antal kronor, antal miljarder, andelen av bnp under perioden 2000-2005. Kan ni hitta någon period i svensk historia där det har gjorts så stora satsningar på rättsväsendet? Sedan kommer det alltid att vara så att myndigheter kommer att säga att de kan göra ett projekt till och ett projekt till. Det tycker jag är positivt. Det ska man inte på något sätt ha några invändningar emot, därför att det tyder på en hög ambition.
Eftersom domstolarna och pengarna till dem berörts här vill jag säga att det också var domstolarna som fick extra tillskott i vårbudgeten. Framför allt kommer de att få ytterligare tillskott nästa år och 2007, så den här satsningen kommer att fortsätta. Avslutningsvis vill jag bara säga att visst, det har gjorts mycket på lagstiftningsområdet, men det finns saker som återstår.
Till exempel behöver frågan om barnpornografi utredas liksom preskription, möjligheten till skadestånd och gränserna för dessa. Jag vill inte på något sätt säga att vi är färdiga, att vi lutar oss tillbaka - tvärtom. Vi kommer att fortsätta arbetet med samma intensitet och med samma kraft och kommer att vidta alla de åtgärder som behövs, men vi kommer aldrig att bli helt färdiga.
Thomas Bodström (S):
Det är klart att det kommer att rymma människor från svenska fängelser i år liksom andra år. Det har det redan gjort. Vi kan dock se en väldigt positiv trend. Låt oss hoppas att vi slipper de brutala fritagningar vi såg förra året. I en värld där det sitter människor som har begått grova brott kommer det naturligtvis att hända saker även i framtiden. Jag kan hålla med Karin Granbom om att det finns saker som kan göras bättre. Det handlar inte bara om platsutbyggnad. Det kommer nog alltid att vara så att saker och ting kan göras bättre.
Jag tror aldrig att vi, oavsett vem som har regeringsmakten, kan säga: Nu kan ingenting bli bättre när det gäller kriminalvården - eller något annat område över huvud taget. Det förslag till kriminalvårdslag som kan komma tror jag att man ska hålla isär från ekonomin. Det handlar, tycker jag, om den ideologiska synen på kriminalvården. Det ekonomiska är en annan diskussion. Det är viktigt att man håller isär det.
Jag har tidigare konstaterat att vi har en stor samsyn när det gäller kriminalvården och det tycker jag att vi kan se positivt på. Det finns så oerhört många områden där vi inte är överens, så om vi hittar ett område där vi har en stor samsyn tycker jag faktiskt att det är positivt.
Thomas Bodström (S):
Jag tror inte att det finns någon riksdag i Europa som prioriterar de här frågorna så mycket, och det finns heller ingen regering som gör det. Så tror jag faktiskt att det skulle vara även om vi hade en borgerlig regering därför att vi har ett starkt engagemang i de här frågorna. Det faktum att vi satsar väldigt mycket på det här har också givit resultat. Även om det har varit en oroväckande höjning som i och för sig har vänt nu - det är ändå viktigt att poängtera - är det fortfarande på en väldigt låg nivå internationellt sett.
Det tror jag beror just på att vi har en så stark enighet. Men självklart kan saker och ting bli bättre. Så är det. Och det är därför som vi har lyft fram de här sakerna i budgetpropositionen, och också på annat håll, där polisen måste engagera sig mera, och mera samordnat, och på vissa håll öka aktiviteterna. Det här är någonting som också bekräftas av de undersökningar och de rapporter som kommer, att poliserna gärna gör mera.
Polisen är dock bara en del i det hela. Självklart måste man kunna samordna bättre med andra myndigheter. Bland annat gäller det kustbevakningen och tullen. Därför har vi nu skickat ut förfrågningar, vi kallar det för "remiss", till de olika myndigheterna om hur den här samordningen ska kunna bli bättre. Just med tanke på hur vår omvärld förändras och att länder runtomkring oss går med i EU blir arbetet annorlunda framöver.
Det är också detta som ligger bakom. Generellt sett är det ingen tvekan om att myndigheternas samordning kan bli mycket bättre. Det har blivit bättre, men det finns fortfarande saker som kan bli mycket bättre. En del saker kan vara genom lagändringar, men mycket handlar faktiskt också om att myndigheterna själva samarbetar. När man gör det ger det nästan alltid resultat.
Ett samlat grepp har vi ju bland annat genom det uppdrag som Björn Fries har, men vi måste också arbeta var för sig i de olika departementen. Nu har ju riksdagen också bett om en resultatskrivelse, och den kommer att ges till riksdagen senast den 29 april. Då ingår det också nya handlingsplaner, inte bara mot narkotika utan också mot alkohol, som är ett annat stort problem.
Det är väl det närmaste en strategi man kan komma. Men vi kommer att fortsätta driva detta arbete. Vi kommer att fortsätta satsa på myndigheter. Vi kommer också att fortsätta med de tekniska hjälpmedel som jag talade om inledningsvis för att hela tiden ge polisen bättre möjligheter att kunna komma åt narkotikan i brottsbekämpning men samtidigt ha respekt för den personliga integriteten.
Thomas Bodström (S):
Det görs undersökningar just på huruvida det går upp eller ned. Det är en ganska blygsam nedgång. Det har stannat av. Om vi ska tro på när det går upp ska vi väl också tro på att det går ned. Det kan väl inte vara så att vi bara tror på de rapporter som talar i fel riktning. Det är ju samma undersökningar. Vi är fortfarande på en alldeles för hög och oacceptabel nivå, men det kan vara värt att nämna det i sammanhanget. När det gäller prekursorer pågår arbetet för fullt. Det kommer en proposition nästa år.
I det sammanhanget vill jag säga att det är väldigt viktigt att vi fortsätter att ha den inställning som Socialdemokraterna och Folkpartiet har och inte ansluter oss till den moderata inställningen till samarbetet i EU, där man har samma uppfattning som Miljöpartiet och Vänsterpartiet att all detaljlagstiftning ska vara på plats. Då skulle vi aldrig klara att lägga en proposition när det gäller prekursorer eller något annat. Då skulle vi få avstå från samarbetet.
Det skulle bli betydligt sämre för bekämpandet av narkotika i Sverige om vi följde den inställning som Moderaterna mycket märkligt har anslutit sig till. Det kommer som sagt en proposition nästa år. Avslutningsvis vill jag kort säga något om kriminalvården. Det finns sedan tre år tillbaka en stor satsning.
Trots att det finns svårigheter inom kriminalvården, som till exempel att praxis har gjort att det är många som sitter på fängelse och att det är en svår situation för kriminalvården, har vi ändå tillsammans med samarbetspartierna lyckats genomföra en satsning som gjort det möjligt att det ska finnas 1 400 platser. Särskilda anstalter finns nu på ett sätt som vi inte har haft tidigare. Det finns särskilda enheter på andra anstalter. För dem som inte är tillräckligt motiverade har vi ökat repressiviteten.
Man arbetar med flera hundar och annat för att stoppa narkotikan till kriminalvården. Jag håller helt med om att detta är ett mycket prioriterat område. För dem som sitter i fängelse och förblir narkotikamissbrukare eller har kvar begäret när de släpps ut är sannolikheten att de råkar i ny brottslighet mycket hög. Det är helt riktigt att det är ett område som vi måste fortsätta att prioritera.
RPS har ett nätverk med spaningschefer och regionala kontaktmän där man samarbetar för att det inte ska prioriteras i olika grad i olika delar i landet. Det är viktigt. Regeringen har också gett i uppdrag till andra myndigheter att samarbeta och att samordna sina verksamheter bättre så att vi får ett effektivare skydd och kan öka kampen mot narkotika.
Thomas Bodström (S):
Nu tyckte jag att det lät som om Leif Björnlod kom in i den frågeställning som interpellationen gäller, men jag anser att varken justitieministern eller interpellanten behöver ta upp detta vidare. Leif Björnlod kan få ett ytterligare inlägg, men jag vill vädja om att detta då ligger inom det som interpellationen handlar om.
Thomas Bodström (S):
Nu börjar även Johan Pehrson lämna det ursprungliga ämnet. Låt oss bara säga när det gäller det ursprungliga ämnet att jag tycker att det är oerhört bra att justitieutskottet - det är Folkpartiet, Socialdemokraterna och andra partier också - på olika sätt kommer att arbeta för att få fram de lösningar som behövs. Vi arbetar också på Justitiedepartementet. Så låt oss se det som ett parallellt arbete och se till så att vi får den bästa tekniska lösningen.
När det gäller den andra saken har det med Psykansvarskommittén pågått ett intensivt arbete på Justitiedepartementet. Det är antagligen det största och mest komplicerade arbetet någonsin. Det innehåller så oerhört många olika delar. Det tror jag har kommit fram under de senaste dagarna. En sak som dock gör mig tveksam är att fler psykiskt sjuka kommer att komma ut på gator och torg om man genomför hela förslaget.
Förslaget bygger på att öppenvården fungerar om man kommer ut från kriminalvården och fortfarande har psykiska problem. Det är där jag känner en stor tveksamhet, inte minst utifrån de brister som har kommit fram under de senaste åren. Därför måste vi lösa den här biten först. Annars vore det oansvarigt, när vi får rapporter och information om att den öppna vården inte fungerar, att genomföra någonting bara för genomförandets skull.
Vi arbetar nu parallellt på Justitiedepartementet med de delar som jag presenterade tidigare. Men vi måste avvakta Anders Milton, psyksamordnaren, och hans arbete för att se om vi klarar att genomföra hela projektet. Att nu inte låtsas om som om all den information vi har fått inte skulle kunna vara ett praktiskt hinder och faktiskt utsätta fler personer för större fara än i dag tycker jag vore oansvarigt. Jag tycker att det är en väldigt bra idé att vi fortsätter att samarbeta i det här.
Men, som sagt, det finns en del saker som först måste ordnas innan vi kan ta slutlig ställning till hela förslaget. Men vissa delar är definitivt mycket bra, utan tvekan.
Thomas Bodström (S):
Låt mig först säga att vårt samarbete med samarbetspartierna fungerar väldigt bra. Men det är riktigt att det finns frågor där vi också samarbetar väldigt bra. Det är ingen tvekan om det, och det samarbetet uppskattar jag. Många gånger har vi gemensamma intressen, och det är för Sveriges bästa. Det är i och för sig en stor del av det här, den största delen, som bygger på att den öppna vården fungerar. Om man genomför hela förslaget är det faktiskt så att fler psykiskt sjuka och däribland kanske fler farliga psykiskt sjuka kommer ut. Man måste se till så att övergången fungerar.
Det är inte så att jag har funderat i två år. Det har varit ett öppet remissförfarande, till och med ett kompletterande remissförfarande. Det har varit ett väldigt intensivt arbete. Jag kommer inte ihåg om det är 60 eller 70 remissinstanser i denna oerhört komplicerade fråga. Arbetet har verkligen bedrivits med hög intensitet. Men vi får inte genomföra någonting bara för genomförandets skull. Vi ska tänka oss för så att konsekvenserna verkligen blir på allra bästa sättet. Om det handlar om hela förslaget eller delar av förslaget har vi inte underlag för i dag.
Vi måste se till så att den öppna vården fungerar på ett tillfredsställande sätt. Det är det allra viktigaste.
Thomas Bodström (S):
Jag tycker mig uppfatta en positiv viljeinriktning från justitieministern. Vi kommer självklart att fortsätta att bevaka de här frågorna. Det kan jag försäkra justitieministern och andra. De frågor som vi har rest i interpellationen är, som vi tycker, principiellt oerhört viktiga. Det var mycket omskakande händelser i Göteborg 2001. Det var väldigt viktiga frågor som restes där. Det kan jag intyga.
Jag deltog själv i de stora fredliga demonstrationerna. Det är tyvärr signifikativt att många demonstranter hittills har dömts och fördömts, men inte en enda tjänstgörande polis eller polischef har fått någon dom mot sig.
I hovrättens dom liksom i JO:s utlåtande finns konstateranden om att rättsläget är oklart när de gäller de preventiva ingripandena. Vi har en bred politisk enighet om vikten av att ändra i de utlevade lagbestämmelserna i brottsbalken om upplopp. Jag menar att det är hög tid att det händer något mer substantiellt i de här frågorna. Det är väldigt viktiga saker som står på spel.
Det är allmänhetens förtroende för rättsväsendet. Det gäller inte minst bland de unga människorna.