Agneta Börjesson (MP):
Vi debatterar nu KU32 Minoritetsfrågor som är ett rent motionsbetänkande med 29 yrkanden från allmänna motionstiden. Många har gjort väldigt intressanta och tankeväckande inlägg. Det är många exempel på varför minoritetspolitik verkligen behövs. Jag kan i stort sett instämma med alla de tidigare talarna.
Men jag vill ändå hålla fast vid att yrka bifall till utskottets förslag till beslut och avslag på de övriga reservationerna. Jag vill också påminna om att regeringen gör väldigt mycket på området. Just nu bereds förslagen som utredningen om den nationella minoritetslagen lagt fram. Där hoppas jag på ett gott samarbete från utskottet.
Regeringen har också satt fart på samepolitiken med en nordisk samekonvention och förslag om konsultationsordning mellan staten och samerna. Man har dessutom gett höjda anslag till samisk kultur, nationella minoriteters kultur och Sametinget. Det finns också stärkta insatser för säkerhet för minoriteter.
Från i höst finns ett sökbart anslag för de organisationer eller samfund som behöver säkerhetsinsatser. Det var tidigare ett anslag som bara trossamfund kunde ansöka om. Så till själva tillkännagivandet som handlar om att man behöver göra mer mot antisemitism och ta fram en handlingsplan. Det är bra.
Det behöver göras mer. Men även här vill jag påminna om allt som regeringen redan gör. Annicka Engblom har redogjort för några av åtgärderna. Man har i januari 2018 inrättat ett nationellt centrum mot våldsbejakande extremism vid Brottsförebyggande rådet.
Man har deltagit i internationella sammanhang i International Holocaust Remembrance Alliance. Men det finns så mycket mer. År 2016 antog regeringen en nationell plan för att motverka rasism, liknande former av fientlighet och hatbrott.
Planen utgör ett samlat grepp och inbegriper strategier för att förebygga och motverka antisemitism och andra former av rasism genom förbättrad samordning och uppföljning, mer utbildning och forskning, ökat stöd till och fördjupad dialog med civila samhället, ett förstärkt förebyggande arbete på nätet och ett mer aktivt rättsväsende.
Myndigheten Forum för levande historia genomför en stor utbildningsinsats om olika former av rasism i historien och i dag, vilket omfattar antisemitism. Myndigheten framställer bland annat informationsmaterial om de olika formerna av rasism och utbildar skolpersonal i samarbete med Skolverket inom ramen för detta uppdrag.
Förutom skolpersonal har även andra yrkesgrupper, exempelvis anställda vid arbetsförmedlingar, socialsekreterare och polisanställda möjlighet att delta. Statens medieråd arbetar för att stärka barn och ungdomar som medvetna medieanvändare genom medie- och informationskunnighet.
Myndigheten genomför även kampanjen No Hate Speech Movement bland barn och unga bland annat mot rasism på internet. MUCF, Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor, fördelar årligen bidrag i enlighet med förordningen om statsbidrag till verksamheter mot rasism och liknande former av intolerans.
Myndigheten har fått medel för att öka fördelningen av statsbidrag till projekt som specifikt syftar till att bekämpa bland annat antisemitism. Regeringen har också avsatt medel för att stödja hågkomstresor till Förintelsens minnesplatser 2018-2020. Polismyndigheten har höjt ambitionsnivån avseende hatbrott.
Numera finns en nationell kontaktpunkt för dessa frågor liksom så kallade demokrati- och hatbrottsgrupper i Stockholm, Göteborg och Malmö. När det bedöms nödvändigt ökar Polismyndigheten sin övervakning och vidtar andra säkerhetsåtgärder för att skydda judiska intressen. Även Åklagarmyndigheten har vidtagit åtgärder för att höja kvaliteten på arbetet mot hatbrott.
Brottsförebyggande rådet har, som sagt, nyligen fått i uppdrag att göra en fördjupad studie om antisemitiska hatbrott i Sverige. I budgetpropositionen för 2018 finns det dessutom en betydande ökning av anslagen till säkerhetshöjande åtgärder för det civila samhället och skolor.
År 2016 utsåg regeringen ett särskilt sändebud för arbetet med att bekämpa antisemitism och islamofobi på internationell nivå med placering på Utrikesdepartementet. Det särskilda sändebudet arbetar för att bättre samordna mellanstatliga insatser och stärka Sveriges samarbete med viktiga internationella aktörer. Vi kommer att behöva göra oerhört mycket mer framöver.
Men vi ska ändå vara stolta över att det är mycket som redan görs. Jag yrkar bifall till KU:s yttrande.