Tomas Eneroth (S):
Jag tackar statsrådet för svaret. Jag är dock allvarligt bekymrad över att statsrådet i sitt svar verkar tämligen nöjd med de insatser man säger sig ha gjort, trots att vi kan konstatera att man under denna mandatperiod nästan inte gjort någonting. Visst, man har tillsatt en delegation för klinisk forskning. Den utredningen och det förberedelsearbetet var dock på gång redan under den socialdemokratiska regeringsperioden. Därutöver har man fört en dialog, men inte en tät dialog.
Ledande företrädare för läkemedelsindustrin säger att det knappast är någon tät dialog man för med regeringen. Tvärtom råder det brist på initiativ, och framför allt är det en ganska nonchalant inställning till det som just nu pågår inom den svenska läkemedelsindustrin. Det oroväckande är att den attityden känns igen från regeringens sätt att möta kriser och omstruktureringar inom andra delar av industrin. Det är allvarligt eftersom life science-branschen är en av Sveriges viktigaste näringar. Det handlar om 17 000 anställda. Man lägger 15 miljarder enbart på forskning.
Det är väsentligt mycket mer än de offentliga resurser vi satsar i läkemedelsforskningen. Som exempel kan nämnas Astra Zeneca, som jag tror har 40 procent av sin forskning i Sverige medan endast 1 eller 2 procent av försäljning finns här. Det har kunnat motiveras med att man i Sverige, också från samhällets sida, gjort ordentliga investeringar, att det funnits goda förutsättningar för klinisk forskning och god tillgång på utbildad arbetskraft. Inte minst har vi haft en regering som aktivt arbetat med långsiktiga strategier.
Det avbröts i och med att vi fick en borgerlig regering som valde att inte agera utan sade att det är marknadens ansvar och att marknaden också får ta det ansvaret. Effekten av det ser vi nu tydligt. Den nedläggning som sker av verksamheten i Lund är naturligtvis oerhört allvarlig för de anställda, för de som bor där, för regionen, men det är också en varningssignal om den utveckling vi kan komma att se framöver inom läkemedelsindustrin. Nu görs en satsning i Mölndal.
Den är viktig för Göteborgsregionen, men man måste möta upp med både nationella och regionala insatser för att stärka den. Det är en ödets ironi att samtidigt som Astra Zeneca nu koncentrerar en del internationell verksamhet till Göteborgsregionen gör man inom den statliga verksamheten vid Göteborgs universitet besparingar som innebär att man minskar medicinforskningsinsatserna. Här behövs en nationell strategi. Vi kan inte avbryta en nationell strategi, vilket den nuvarande regeringen har gjort.
Jag tog del av ett pressmeddelande från Naturvetarna med 31 000 Sacomedlemmar som jobbar inom läkemedelsindustrin, medicinteknikbranschen och övrig forskning. De är starkt oroade över att regeringen inte tar några initiativ och kräver en nationell strategi. Stig Jørgensen, vd för Medicon Valley, har sagt att han hoppas att detta blir en wake-up call för regeringen i Sverige, för det behövs en långsiktig strategi för hur vi ska göra med life science-sektorn.
Signalerna står som spön i backen, inte minst om vi konstaterar att omgivande konkurrerande länder storsatsar. I Storbritannien har Peter Mandelson från den brittiska regeringens sida presenterat Office for Life Sciences. Där går man in med en tydlig nationell strategi för att stärka forskningen, den kliniska forskningen och utvecklingen för life science-branschen. Dessutom stärker man utbildningsmöjligheterna.
I Sverige väljer regeringen i sin senaste budget att satsa väsentligt mer på avdrag för hushållsnära tjänster i stället för att lägga mer pengar på läkemedelsforskningen eller en strategi för läkemedelsindustrin. Jag tror att det är dags att sluta blunda. Jag tror att det framför allt är dags att regeringen inser att man behöver agera nu. Vi har Olle Stendahls utredning. Vi har Nina Rehnqvists arbete.
Här finns en mängd insatser som skulle kunna sättas i sjön omedelbart för att vända utvecklingen och förhindra att vi inom två tre år får en väsentligt mer dramatisk utveckling i läkemedelsindustrin. Detta är i allra högsta grad en wake-up call, och nu måste regeringen vakna och inte bara passivt titta på när vi får en kris i en av våra viktigaste exportnäringar. Se till att vi får ett nytt branschprogram för läkemedelsindustrin och medicinteknikbranschen! Det är det allra nödvändigaste just nu.