Annika Qarlsson (C):
Med arbete ser vi till att vi får mat på bordet, att skog och malm utvinns, och vi tillverkar kläder, böcker och bilar. Vi bygger vårt bo, och vi vill nästan alltid ha lite till. Så vi jobbar lite till. Vi byter jobb, ibland för att tjäna mer - fast oftare för att få mer spännande uppgifter.
Det är småföretagarna som är våra stora jobbskapare. Utan dem stannar Sverige. Men för att de ska kunna skapa nya jobb behövs enklare regler som fokuserar mer på tillväxt och mindre på krångel. Det behöver bli billigare, inte dyrare, att anställa, och det behöver bli mer rörlighet på arbetsmarknaden. Då vågar fler byta jobb, och fler får ett jobb att gå till.
Det krävs också arbete för att vårda sjuka och gamla, både för den som vårdar och för att få resurser till vården och omsorgen. Det krävs arbete för att få resurser till vägarna, till polisen och till allt det där gemensamma som vi tycker är viktigt. Arbete är viktigt för människor, men det är också viktigt för ett samhälle. Drivkrafterna för arbete har ekonomisk betydelse för var och en av oss men också för det gemensamma.
Därför är villkoren för företagen, för jobbskaparna, den överlägset viktigaste arbetsmarknadsåtgärden. I vilken riktning nuvarande regering väljer att gå påverkar hur mycket eller lite åtgärder som krävs inom det område, AU5 Arbetsmarknadspolitik, som vi debatterar i dag. Stefan Lövfens löfte att Sverige ska ha lägst arbetslöshet i Europa om några år har inte följts av verkstad, precis.
Förutom den ekonomiska betydelsen i våra liv har arbete också en annan, djupare mening. Genom vårt arbete kan vi vara med och bygga samhället, och vi får möjlighet att bidra till det gemensamma. Arbetets betydelse lyfts fram när vi möter nya människor. Arbetet kan också medföra frånvaro av mening och betydelse. Alla jobb känns inte meningsfulla.
I tisdags var det sista dagen för regeringen att lägga propositioner på riksdagens bord för beslut under våren. Det kom en från Arbetsmarknadsdepartementet, och den är inte tjock: Fortsatt giltighet av lagen om behandling av personuppgifter vid IFAU . Japp, så är det. Men regeringen är väl inte färdig än, säger vän av ordning. Nej, just det.
Det finns mängder av jobb som är monotona, tunga och osjälvständiga. Människor som blir arbetslösa drabbas ofta av en känsla av utanförskap. Det finns också de som tycker att arbetet är ett nödvändigt ont, och det finns de som aldrig vill gå hem. Där finns hela bredden.
De förbereder sig nog. Ja, just det. Lite sent påtänkt, skulle min mamma ha sagt. Herr talman! Löften är till för att hållas. Löfvens och Socialdemokraternas löfte är att på sex år öka antalet arbetade timmar liksom antalet personer i arbete.
Alla från Gud till Marx har haft åsikter om det här med arbete - om än det ibland skiljer lite. Även om arbetet och tankarna om arbete är tidlöst kan vi lugnt konstatera att arbetsmarknaden i dag inte ser ut som den gjorde förr. Konkurrensen hårdnar, och kraven kommer från andra delar av världen. Det är något vi måste förhålla oss till.
Det tillsammans med Miljöpartiet som säger friår och sextimmarsdag låter som bra ingångsvärden för spännande kafferaster i Regeringskansliet. Löftet är att sänka arbetslösheten till 4,8 procent, lägst arbetslöshet i Europa. Det arbetet ska ske 2014-2020 har Löfven lovat.
Vi måste tänka över hur vi ska ge jobbskaparna möjlighet att möta de förändrade villkoren på ett klokt sätt. Jobbskaparna är alla företag som förverkligar sina idéer, till exempel de 500 jobbskaparna som möts i Stockholm i dag som ingår i nätverket Ambassadörer för kvinnors företagande.
Jobben ska komma inom en rad branscher, bland annat i service- och besöksnäringen och tillverkningsindustrin. Det är spännande hur det ska gå till när Socialdemokraternas förslag leder till motsatsen. Hotet om höjda arbetsgivaravgifter för unga riskerar att komma som ett dråpslag mitt i säsongen för en av de utpekade branscherna.
Det är sista gången dessa företagare möts. Den feministiska regeringen har lagt ned projektet och i stället inrättat en industrikansler. Det är inte politiken som skapar jobb, men politiken skapar förutsättningar för jobb. Företagen skapar jobben.
Jag vet inte varför, men jag kommer att tänka på sagan om Mäster skräddare: Det var en gång en liten man som gick till skräddaren med en liten bit tyg. Kan jag få en liten arbetslöshet ordnad med de här skattehöjningarna? frågade han. Att få ned arbetslösheten är annars ett mål som förenar opposition och regering.
Och jobben är det som gör att Emelie kan få nya vårskor när skolgårdarna nu sopas rena från grus och att mamma får fem nya kranskärl lagom till 82-årsdagen. Men för nya skor och kranskärlsoperationer och allt däremellan fordras det av politiken att vi lyssnar in vad som krävs för att jobben ska fortsätta att växa fram.
Skillnaden är att vi från Alliansens partier vågar mäta sysselsättningsgraden medan den nuvarande regeringen som en av sina första åtgärder i höstas beslutade att återta det uppdrag SCB har om sysselsättningsmålet. Det sätt på vilket regeringen väljer att ta bort statistik leder tanken till S-regeringen Persson.
Debatten i dag rör arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 4, Arbets rätt . Betänkandet behandlar arbetsförhållanden samt relationen mellan arbetstagare och arbetsgivare. Jag står bakom våra reservationer och det särskilda yttrandet, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservation 2. När det gäller de arbetsrättsliga reglerna har inte alla delar hängt med i utvecklingen på arbetsmarknaden.
Den älskade att visa upp yta, men när vi skrapade på fernissan fann vi en ström av människor som förtidspensionerades eller sjukskrevs bort och ut från arbetsmarknaden - allt för att bättra på statistiken. Med regeringens arbetslöshetsmål kan man återigen tricksa med statistiken och låtsas att allt är bra. Alliansregeringen vände på det, och det var ingen enkel förändring.
För att möta konkurrensen krävs att vi gör saker bra. Då är det inte rättvist eller rätt att turordningsreglerna bygger på anställningsår. Det får olyckliga konsekvenser i båda ändar. De unga och nya åker ut, och de äldre vågar inte byta. Reglerna måste helt enkelt sluta diskriminera dem med färre år på arbetsplatsen. Då kan fler unga lättare komma in på arbetsmarknaden och få sitt första jobb.
Det finns mycket kvar att göra för de människor som står långt från arbetsmarknaden, men att stänga dem ute, vilket vi riskerar att återgå till nu, är djupt oroande. Alliansens jobbmål på över 5 miljoner människor i arbete vill vi nå genom att öka sysselsättningen med 350 000 personer fram till 2020. Då hamnar vi uppskattningsvis på en sysselsättningsgrad på 82 procent. Men då måste jobbskapande insatser ligga kvar och förstärkas.
Herr talman! När Centerpartiet sticker ut hakan i ett antal frågor som rör arbetsrätten är det alltså för att vi vet betydelsen av att vi har jobb och att det är många som har jobb - på den här sidan av jordklotet också - så att vi kan ha det bra där hemma men också samhällsekonomiskt.
Herr talman! I dag är 371 000 personer arbetslösa i Sverige samtidigt som jobben växer till och företagen vill expandera. Det finns tiotusentals lediga jobb att söka hos Arbetsförmedlingen. Trots det har vartannat företag med rekryteringsbehov svårt att hitta personer med rätt kompetens. Vart femte rekryteringsförsök misslyckas. Den här ekvationen går inte ihop.
Att sticka huvudet i sanden och påstå att det inte har betydelse vilket regelverk vi har eller hur höga skatter vi har på arbete, som nuvarande finansminister gör, kommer att drabba Sverige. Centerpartiet anser att flexibilitet på arbetsmarknaden är nödvändig. Vi vill se en arbetsrätt som ger trygghet till alla på arbetsmarknaden och som inte bygger upp onödiga trösklar för dem som i dagsläget står utan jobb.
Arbetsförmedlingen har misslyckats med sitt uppdrag att matcha människor med arbetsgivare så att fler får arbete. Konceptet med en dominerande statlig myndighet med samma verktygslåda och matchningslösning för akademiker i Stockholm som för utlandsfödda i Sorsele eller långtidsarbetslösa i Sollebrunn har nått vägs ände. Behovet av en effektiv matchning och förmedling av jobb har aldrig varit större.
Genom tidsbegränsade anställningar förenklade alliansregeringen för arbetsgivare att anställa och underlättade därmed för unga och andra med svårigheter att komma in på arbetsmarknaden. Fasta anställningar har varit, är alltjämt och ska fortsätta att vara grunden på svensk arbetsmarknad. Visstidsanställningar är ett viktigt komplement och för många en bro in på arbetsmarknaden, men det ska självklart inte missbrukas.
Centerpartiet vill reformera Arbetsförmedlingen i grunden och införa en jobbfixarpeng som går till den arbetssökande så att hon eller han kan vända sig till certifierade fristående arbetsförmedlare som är ideella, privata eller fackliga. Vår modell innebär ökad konkurrens, högre effektivitet och en mångfald av olika aktörer, vilket leder till bättre specialisering och en mer individanpassad och effektiv matchning.
Alliansregeringen lyckades dämpa ungdomsarbetslösheten medan den ökade mer än dubbelt sa° mycket i övriga EU efter finanskrisen 2008. Det är effekten av offensiv politik för att skapa jobb till unga. Men vi inser att det finns utmaningar kvar. Kostnaderna för att anställa unga och för ett starkt anställningsskydd leder till att unga har en svagare ställning än den etablerade arbetskraften. Hårdast drabbas de ungdomar som inte har en avslutad utbildning.
Myndighetsuppdraget och förtroenderollen som en handläggare måste bygga upp med de arbetssökande kolliderar. De två bör delas upp. Likaså är uppdraget att upphandla och kontrollera de kompletterande aktörerna ett uppdrag som Arbetsförmedlingen bevisligen inte har klarat. Det måste till en tydligare rollfördelning. Det skulle man få med den modell som Centerpartiet föreslår.
Att sänka kostnaderna för och osäkerheten i att anställa unga med begränsad erfarenhet minskar arbetsgivarens risktagande. Vi vill därför förlänga provanställningstiden från sex till tolv månader för att ge dem med mindre erfarenhet tid att komma in i arbetet innan arbetsgivaren ska besluta om fast anställning. Dagens turordningsregler skapar trösklar som stänger ute framför allt unga och utrikes födda.
För att påbörja den resan måste den breda översyn av AF göras som påbörjades för drygt ett år sedan, som avslutades av den nuvarande regeringen och som denna riksdag den 12 februari i år beslutade skulle återupptas. I dag ger arbetsmarknadsministern besked om att Statskontoret i stället ska få göra en liten analys av Arbetsförmedlingen.
Många fast anställda, oftast äldre, vågar inte byta jobb eftersom den ekonomiska tryggheten är knuten till en tillsvidareanställning. Centerpartiet vill i stället skapa en trygg flexibilitet på arbetsmarknaden med rättvisa turordningsregler baserade på kompetens. I kombination med förstärkt stöd till snabb omställning uppmuntrar det fler att byta jobb, och fler företag vågar fastanställa. Pa° sa° sätt gynnas hela arbetsmarknaden. Herr talman!
Jag kommer tillbaka till skräddaren igen: Jaha, det bidde ingen bred översyn utan en liten analys - tack så mycket! Att agera på kort och lång sikt krävs av arbetsmarknadsministern. Att blunda för de strukturella problemen eller tro att det som inte fungerat på decennier plötsligt ska bli rätt känns naivt.
Tillämpningen av lex Laval utreds just nu. Jag kan konstatera att det finns krafter som på olika sätt vill stänga gränserna. Man skanderar inte längre "Go home!" offentligt, men tonen känns igen. Men arbetstagarnas och företagens rörlighet över gränserna är något mycket positivt som skapar möjligheter för många, både människor och företag, att utvecklas.
Om nu ministern har behov av att visa handlingskraft med en liten analys - bra! Men se till att fortsätta den grundliga utredning av Arbetsförmedlingen som riksdagen har sagt ska göras! Herr talman! Under hela valrörelsen var regeringens flaggskepp för att få unga i jobb den så kallade 90-dagarsgarantin, där bland annat traineejobb verkar ingå men vars innehåll ännu inte tydligt har framgått.
Europas möjlighet till utveckling växer med en öppnare arbetsmarknad, både inom unionen och här hemma, inte minst med tanke på den åldrande befolkningen. Farhågorna om social dumpning och så kallad social turism som Göran Persson gav uttryck för i samband med EU:s utvidgningar 2004-2007 visade sig vara felaktiga.
Om något verkar det mest vara en åtgärd som inte skapar några nya varaktiga jobb utan endast består av temporära platser som i stället riskerar att låsa in ungdomar i insatser. Det är snarlikt det system som har provats under tidigare socialdemokratiska regeringar, med - hoppas jag - oönskade resultat. Ingen kan önska det som blev. Förutom de undanträngningseffekter som riskerar att uppstå genom traineejobben menar vi att det är osäkert om subventionen är tillåten enligt EU:s regelverk.
Jag tror att vi lugnt kan konstatera att många av farhågorna även nu kommer att visa sig vara överdrivna. Herr talman! Jag avslutar mitt anförande med att be om ursäkt till mina debattkolleger för att jag inte kommer att vara kvar i kammaren hela debatten. Jag bokade nämligen in ett besök här i Sveriges riksdag med 50 elever från Alströmergymnasiet hemma i Alingsås under den turbulenta månad då statsministern lovade att utlysa nyval.
Vi noterar även att bland andra arbetstagarorganisationer har uttryckt kritik mot att använda välfärden som en arbetsmarknadsåtgärd. De utlovade 35 000 blev till 3 500 i budgetpropositionen, som blev till . Nu är jag tillbaka hos skräddaren igen. Är traineejobben färdiga nu då? Ack nej, det bidde ingenting.
Till skillnad från statsministern håller jag mina löften.
Att kraftigt öka kostnaden för att anställa eller behålla en ung medarbetare är en olycklig väg att gå, för de unga på arbetsmarknaden och för svensk arbetsmarknad. Under svåra krisår efter finanskrisen och en svår lågkonjunktur lyckades alliansregeringen dämpa ungdomsarbetslösheten, medan den ökade mer än dubbelt så mycket i övriga EU. Detta är effekten av en offensiv politik för att skapa jobb till unga.
De sänkta socialavgifterna för unga bedöms minska skillnaden mellan ungdomars förväntade produktivitet och den arbetskostnad som arbetsgivarna betalar. Därför bör den vara kvar. Herr talman! Med syftet att hjälpa personer som varit arbetslösa en längre tid tillsatte vi en utredning om så kallade matchningsanställningar, som nu har presenterats.
De bygger på anställningar hos en matchningsaktör, till exempel ett bemanningsföretag, rekryteringsföretag eller annan aktör med likartad verksamhet. Inom ramen för anställningen ska handledning, kompetensutveckling och intensifierade förmedlings- och matchningsinsatser erbjudas. Matchningsaktören har arbetsgivaransvaret men ska samtidigt aktivt verka för att den arbetssökande får anställning hos en annan arbetsgivare.
Att arbetsgivaransvaret ligger hos matchningsaktören förväntas minska arbetsgivarnas osäkerhet och därmed öka den långtidsarbetslöses chanser till en varaktig anställning. Regeringen bör snarast påbörja beredningen av nämnda utredning för att i budgetpropositionen för 2016 återkomma med förslag med utgångspunkt i utredningsbetänkandet. Samhall har under flera år arbetat med att utveckla sin verksamhet för att kunna erbjuda sysselsättning åt personer med funktionsnedsättning.
För att minska inlåsning i Samhall och öka utflödet till reguljära anställningar föreslår allianspartierna att bolaget ska ges möjlighet att erbjuda tillfälliga anställningar för att kunna ge unga stöd för att bli anställda hos en annan arbetsgivare.
Allianspartierna utvecklade i budgetberedningen hösten 2014 sin syn på vilka åtgärder som behövs för att öka möjligheterna för långtidsarbetslösa att få jobb och föreslog bland annat att yrkesintroduktionsanställningar ska införas även för långtidsarbetslösa. Arbete i kombination med handledning och utbildning tror vi kan öka möjligheterna även för långtidsarbetslösa att få jobb. Tyvärr har vi inte fått majoritet för detta i utskottet.
Vi har däremot fått majoritet för vårt förslag att starta-eget-bidrag ska öppnas upp även för dem under 20 år. Vi får jobba vidare med de andra frågorna mot en regering som just nu står lite tomhänt. Det kanske kan vara bra att titta bland våra förslag. Jag står självklart bakom Centerpartiets alla reservationer och yttranden, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservation 6 i AU5.