KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ylva Johansson (S):
Jag vet inte hur Jenny Petersson tror att jobb skapas. Men jobb skapas av ekonomisk tillväxt - att det finns offentliga och privata arbetsgivare som har behov av utökad arbetskraft och som därför behöver anställa. Förhoppningsvis kan de då hitta arbetskraft som stämmer med de behov som arbetsgivarna har, inte minst kompetensmässigt.
Arbetsmarknadspolitikens roll är att rusta människor för att kunna ta de lediga jobben och för att hjälpa arbetsgivarna att hitta rätt person till de lediga jobben. När arbetsmarknadspolitiken fungerar väl får man en väl fungerande arbetsmarknad där lediga jobb kan tillsättas med relativt kort vakanstid.
När det gäller ungdomarna är det inte minst viktigt att rusta dem för att kunna ta de lediga jobben. Men det är också viktigt att jobba närmare arbetsgivarna för att de också ska få upp ögonen och hitta rätt personer, och kanske ibland hitta en person som inte passar in i boxen men som passar in på arbetsplatsen.
Utbildningskontrakt och traineejobb är nya åtgärder som regeringen har föreslagit just för att rusta ungdomar. När det gäller utbildningskontrakten gäller det framför allt de ungdomar som inte har gymnasiekompetens för att nå detta. När det gäller traineejobben handlar det om utbilda ungdomar inom de många bristyrken som finns på arbetsmarknaden. Regeringen gör också stora utbildningssatsningar. Därutöver finns förstås många andra verktyg i den redan befintliga verktygslådan hos Arbetsförmedlingen.
Regeringens insatser för att uppnå och säkerställa en sjunkande arbetslöshet handlar dels om de nya verktygen, dels - och det skulle jag säga är det viktigaste - om en flexiblare användning av arbetsmarknadspolitiken generellt.
Det ska bli en större tilltro till de professionella arbetsförmedlingarna, mindre regelstyrning och mer möjlighet för arbetsförmedlarna att göra rätt bedömning och sätta in rätt åtgärder i mötet med den arbetslöse och i mötet med arbetsgivaren. Vi har ställt om Arbetsförmedlingens arbetssätt till att jobba på ett helt annat sätt nära arbetsgivarna och för att svara mot arbetsgivarnas behov.
Vi har inlett ett mycket omfattande och djupt samarbete med Sveriges kommuner eftersom de har en mycket viktig roll särskilt för de ungdomar som saknar gymnasiekompetens. Det är glädjande att så gott som alla Sveriges kommuner - 286 av de 290 - har valt att gå in i detta samarbete och att över 100 av dem har kommit in i förtid med sina överenskommelser.
Man har gått igenom hur kommunerna och Arbetsförmedlingen ska säkerställa att allt blir gjort men att det inte blir dubbelarbetat. Man har sökt upp och kartlagt alla ungdomar mellan 16 och 24 år som är arbetslösa eller som inte studerar. Dessa förändringar har regeringen genomfört, och de börjar nu komma på plats. Det är klart att de får effekt. Det underlättar därmed för ungdomar att ta de lediga jobb som nu växer fram.
Ylva Johansson (S):
Jag svarade Jenny Petersson i mitt första anförande om en viss arbetsmarknadspolitik skapar jobb eller inte. Jag har också svarat på frågan på vilket sätt regeringens politik påverkar arbetsmarknaden och arbetsmarknadspolitiken inte minst för ungdomar. Jag har redan svarat på frågan. Den som vill kan läsa svaret en gång till i protokollet. Jag ska också svara på frågan om traineejobb. Traineejobb är ingen ny sorts jobb utan en utbildningssatsning.
Det handlar om att utbilda människor, i det här fallet ungdomar, till de yrken där det råder brist. Det handlar om undersköterskor, kranförare, fordonsmekaniker och flera andra yrken. Det är de områden där arbetsgivare i dag inte får tag i utbildad personal.
I ett läge där det finns många arbetslösa ungdomar är det en klok politik att ge ungdomarna den utbildning som gör att de inte bara får jobb utan också varaktigt blir kvar på arbetsmarknaden samtidigt som arbetsgivarna kan lösa sina problem. Traineejobbens viktigaste avtal mellan SKL och Kommunal blev klart förra veckan. Det är jag glad för. Det betyder att det nu finns förutsättningar till utbildning inom ett stort område där det råder stor brist, nämligen undersköterskor.
Jag ser framför mig att det kommer att växa fram flera utbildningssatsningar när det gäller bristyrkena. Jag vill gärna påpeka att det som har hänt under det senaste året är att ungdomsarbetslösheten sjunker snabbt. Det gäller särskilt de ungdomar som har gymnasiekompetens, som traineejobbsatsningen riktar sig till. Det är naturligtvis glädjande att många ungdomar får jobb även utan arbetsmarknadspolitiska insatser.
Samtidigt finns stora utmaningar med nya grupper som vi har sett inte minst den här hösten. Det gäller människor som har flytt till Sverige och som kommer att få uppehållstillstånd i Sverige. Säkert är många av dem i behov av yrkesutbildningar som leder till jobb inom de yrken där det råder brist. Det kan finnas anledning för regeringen att återkomma till hur traineejobben ska vikas till nya grupper.
Ylva Johansson (S):
Självklart ska oppositionen granska regeringen och interpellera ministrarna. Det är oppositionens uppgift. Jag svarar på frågan en gång till. Regeringen har fokus på jobben i allt den gör. Arbetsmarknadspolitiken skapar inte jobb, men arbetsmarknadspolitiken kan se till att lediga jobb tillsätts och att människor rustas för att kunna ta de lediga jobben. Det är så det fungerar.
I dag har vi rekordmånga lediga jobb i Sverige. Vi har aldrig haft så många lediga jobb som vi har just nu. Men många arbetsgivare har svårt att hitta personer med rätt kompetens för att ta dem. Vakanstalen är höga. Jobben står lediga under relativt lång tid innan de tillsätts. Eventuellt tillsätts de inte alls.
Detta kostar i sig nya jobb, för när ett företag vill rekrytera en nyckelperson - säg att man behöver en fordonsmekaniker - och inte får tag i den personen betyder det att företaget kanske måste tacka nej till en order som i sin tur hade kunnat generera nya jobb. En dåligt fungerade arbetsmarknad kostar jobb. En välfungerande arbetsmarknad skapar jobb.
Arbetsmarknadspolitiken kan skapa jobb genom att se till att arbetsmarknaden fungerar bättre, tillsammans med utbildningspolitiken som har precis samma roll - inte att skapa jobb men att ge förutsättningar för tillväxt och nya jobb. Det är så regeringen arbetar. Herr talman! Jenny Petersson sa att det är tydliga skiljelinjer i jobbpolitiken, och det är det. Det är också tydliga skiljelinjer i arbetsmarknadspolitiken.
Man skulle kort kunna beskriva dem så här: Ska vi sänka priset på arbete, eller ska vi höja värdet på människor?
Ylva Johansson (S):
Jenny Petersson har frågat mig varför ytterligare ett tidigare aviserat ärende från arbetsmarknadsministern uteblir samt varför översynen av Arbetsförmedlingen inte återupptas trots tillkännagivanden från riksdagen och mina uttalanden om att så ska ske. Riksdagen beslutade i juni 2015 att tillkännage att regeringen snarast bör återuppta arbetet med att genomföra en bred översyn av Arbetsförmedlingen. Regeringen delar uppfattningen att Arbetsförmedlingen behöver utvecklas för att bättre kunna bidra till en mer välfungerande arbetsmarknad.
Matchningsarbetet behöver förbättras och anpassas till de utmaningar som finns på dagens och framtidens arbetsmarknad. Regeringen har inlett ett arbete med att förändra styrningen av myndigheten, som i flera avseenden har varit alltför detaljerad. En rad åtgärder har vidtagits för att möjliggöra en anpassning av politiken till arbetssökandes och arbetsgivares enskilda behov samt för att förbättra samverkan mellan Arbetsförmedlingen och andra aktörer. Det arbetsmarknadspolitiska regelverket har förenklats och förtydligats, och det arbetet avser regeringen att fortsätta.
Regeringen har även tillsatt Delegationen för unga till arbete, som bland annat ska främja statlig och kommunal samverkan och lämna förslag om eventuella åtgärder för att förbättra den. Utöver det arbete som regeringen initierat har Arbetsförmedlingen inlett ett omfattande förnyelsearbete. Regeringen har även gett Statskontoret i uppdrag att analysera och lämna förslag som avser utvecklingen av myndighetens interna ledning, styrning och uppföljning. Arbetsförmedlingen kan inte bedriva arbetet för en väl fungerande arbetsmarknad på egen hand.
Dels kommer andra aktörer även fortsatt att bedriva verksamhet på uppdrag av Arbetsförmedlingen, dels finns även många andra aktörer som på olika sätt påverkar arbetsmarknaden, däribland andra statliga myndigheter, kommuner, landsting, arbetsmarknadens parter, det privata näringslivet och det civila samhällets organisationer. Med ett bättre samspel mellan dessa aktörer kan samhällets samlade resurser utnyttjas bättre.
Hur statens åtagande och Arbetsförmedlingens uppdrag bör utformas för att i högre grad möta utmaningarna på framtidens arbetsmarknad behöver analyseras ytterligare. Regeringen avser att tillsätta en utredning om dessa frågor.
Ylva Johansson (S):
Jag förstår Jenny Peterssons fråga. Men när jag fick frågan i Almedalen om hur snabbt det kan gå att få fram nya direktiv kunde jag inte ana vilken höst vi hade framför oss, att Regeringskansliet skulle gå in i krisorganisation och att min statssekreterare skulle få en ansvarig roll i detta. Det har naturligtvis påverkat arbetet inom Arbetsmarknadsdepartementet ganska mycket. Det kommer direktiv till en översyn av Arbetsförmedlingen.
Vi har redan gett ett uppdrag till Statskontoret när det gäller den interna ledningen, styrningen och uppföljningen. Därför ska vi inte dubbelarbeta. Den nya utredningen kommer att ha ett bredare perspektiv och lite grann försöka titta runt hörnet och se vilka utmaningar arbetsmarknadspolitiken och Arbetsförmedlingen står inför och vad som bör vara statens roll i detta.
Jag kan berätta för Jenny Petersson att jag inom kort kommer att göra studieresor både till England och till Australien för att studera deras reformer inom arbetsförmedling och arbetsmarknadspolitik, delvis som ett underlag för den framtida utredningen.
Ylva Johansson (S):
Jag kan försäkra Jenny Petersson att det händer någonting konkret med Arbetsförmedlingen, och det sker nu. Det kommer en utredning. Det är ett löfte jag ger. Jag delar uppfattningen att det är viktigt att titta utomlands, att lära och ta intryck av erfarenheter från andra länder, särskilt från de länder som möter arbetsmarknadspolitiska utmaningar som kanske liknar våra. Men även när det finns betydande skillnader finns det ofta någonting att lära.
Jag har nyligen varit i både Österrike och Tyskland och där besökt arbetsförmedlingar, och jag kommer som sagt att inom kort resa till England och Australien för att ta del av deras erfarenheter. Det blir en utredning, Jenny Petersson.
Ylva Johansson (S):
Elisabeth Svantesson har frågat mig hur regeringen säkerställer att de sociala företagens verksamhet kan fortsätta växa när sysselsättningsfasen avvecklas. Sociala företag vars verksamhet och mål handlar om att skapa samhällsnytta är viktiga verktyg för att möta specifika samhällsutmaningar.
Dessa entreprenörer och företag drivs på kommersiell basis och kan vara verksamma inom många olika områden, men gemensamt är att de mäter framgång i samhällsnytta i stället för i pengar och vinstmaximering. Vinsten återinvesteras oftast helt i egna eller liknande verksamheter. De arbetsintegrerande sociala företagen gör i dag en stor insats när det gäller att skapa arbetstillfällen för människor som har varit arbetslösa länge.
Arbetsintegrerande sociala företag driver näringsverksamhet med det övergripande målet att integrera människor som har stora svårigheter att få eller kunna behålla ett arbete i samhälle och arbetsliv där de anställda oftast uppbär olika typer av arbetsmarknadspolitiska stöd. Många sociala företag är också anordnare i fas 3 i jobb- och utvecklingsgarantin. Staten har på olika sätt gett finansieringsstöd till kooperativ utveckling sedan 1983.
Enligt förordningen om statsbidrag till kooperativ utveckling, m.m. får bidrag ges till kooperativa utvecklingscentra som har som huvudsaklig uppgift att ge råd och information som behövs inför, under och efter start av kooperativa och andra liknande företag. Bidrag får också lämnas för att stimulera lokalt och regionalt utvecklingsarbete med inriktning på företagande samt för att utveckla nya verksamheter och metoder.
År 2015 lämnades 36 miljoner kronor i enlighet med denna förordning. Viktigt att nämna i sammanhanget är också det nationella socialfondsprogrammet 2014-2020. Socialfondsprogrammet möjliggör insatser som breddar arbetsmarknaden bland annat genom socialt företagande i syfte att skapa nya innovativa vägar in i arbetslivet för personer som står långt ifrån arbetsmarknaden. Det kan handla om att stödja arbetsintegrerande sociala företag.
Prioriteringen i socialfondsprogrammet av personer som står långt ifrån arbetsmarknaden ger tillsammans med stöd till nyföretagande möjlighet till projekt som kan skapa arbetstillfällen genom sociala företag. Som ett aktuellt exempel på ett socialfondsprojekt med bäring på den sociala ekonomin kan nämnas att Svenska ESF-rådet under 2015 har beslutat om en förstudie om civilsamhället och den sociala ekonomins roll i arbetsmarknadspolitiken.
Jag bedömer att arbetsintegrerande sociala företag ska kunna ha en fortsatt mycket viktig roll när det gäller att ge dem som står längst ifrån arbetsmarknaden en väg tillbaka. Regeringen kommer att fortsätta dialogen med de arbetsintegrerande sociala företagen.
Ylva Johansson (S):
Det är en viktig fråga som Elisabeth Svantesson tar upp. Men det är inte alldeles enkelt att svara på frågan. Jag ska återkomma till svaret på den konkreta frågan. Sociala företag i allmänhet och arbetsintegrerande sociala företag i synnerhet är naturligtvis företag. De ska kunna leva som företag. Därför är det viktigt för mig att ha ett nära samarbete med närings- och innovationsminister Mikael Damberg i de här frågorna.
Det är klart att det inte är arbetsmarknadspolitiska åtgärder som är grunden för att sociala företag ska kunna bedriva sin verksamhet. Men arbetsmarknadspolitiska åtgärder är och kan vara mycket viktiga, och därför är det viktigt att se deras roll.
När vi fasar ut fas 3 kommer andra insatser för de individer som har det som svårast att få fotfäste på arbetsmarknaden. Jag ser framför mig att många av de sociala företagen och de arbetsintegrerande sociala företagen kommer att vara aktuella att ta del av dem eller vara utförare av dem. Men Elisabeth Svantesson vet också att det inte är regeringen som bestämmer vilka.
Det är individen som har med sig ett stöd och som placeras eller får sin möjlighet att göra en insats eller bli anställd någonstans, och var anställningen ska ske är det inte regeringen som bestämmer. Insatser som finns och som kommer att finnas är till exempel arbetsträning.
Då är man ute på en arbetsplats, till exempel ett arbetsintegrerande socialt företag, och det finns handledarstöd för den som hjälper den som arbetstränar, i syfte att den personen ska komma närmare arbetsmarknaden. Det finns också särskilt anställningsstöd, som är ett ganska generöst stöd med både en mycket hög grad av lönesubvention och handledarstöd. Det kan komma i fråga för individer som i dag befinner sig i fas 3. Det finns lönebidrag.
När jag träffade de arbetsintegrerande sociala företagen senast var det den fråga som de lyfte upp mest. De ville se fler satsningar på lönebidragen. Vi utökar nu antalet lönebidrag i den budget som riksdagen snart ska behandla, och vi gör också annan översyn av lönebidragen för att göra dem bättre lämpade för mer av utveckling inom ramen för en lönebidragsanställning.
Det är exempel på insatser inom arbetsmarknadspolitiken som jag tror kan komma i fråga för flera av de individer som i dag befinner sig i fas 3. Jag känner mig ganska säker på att många av de arbetsintegrerande sociala företagen kommer att komma i fråga som utförare eller arbetsgivare i de här fallen.
Men precis som Elisabeth Svantesson vet är det inte ministern som bestämmer var en individ ska anställas eller var en individ ska arbetsträna.
Ylva Johansson (S):
Jag delar uppfattningen att det också krävs en näringspolitisk inställning när det gäller de arbetsintegrerande sociala företagen. Det är bra att vi är överens om det. Jag kan inte svara på frågan om Tillväxtverkets regleringsbrev. Jag får hänvisa till ansvarig minister. Men det är också skälet till att jag och näringsministern samarbetar nära i dessa frågor och kommer att ta gemensamma initiativ.
Jag vill också nämna en annan fråga som regeringen arbetar med, nämligen möjligheterna att särbehandla sociala företag. Vi har i en lagrådsremiss om det nya upphandlingsregelverket föreslagit att en upphandlande myndighet ska få reservera deltagandet i ett upphandlingsförfarande för vissa så kallade sociala företag. Det finns inte i dag i nuvarande upphandlingslagstiftning.
Regeringen arbetar med att ta fram en proposition baserad på detta. Det skulle vara ytterligare en möjlighet att rikta specifika offentliga upphandlingar till denna typ av företag. Då verkar man på kommersiell grund men kan ändå få en möjlighet att särskilt bjuda i vissa upphandlingar.
Jag tror att det kan bli en viktig pusselbit bland de många saker som behöver göras för att ytterligare underlätta för de arbetsintegrerande sociala företagen.
Ylva Johansson (S):
Jag välkomnar Elisabeth Svantesson att ställa fler frågor om detta. Det är bra. Det är en viktig fråga där oppositionen bör hålla tryck på regeringen, och vi kommer att behöva göra mer. Jag ska svara på frågorna om vad som händer med personer som finns i fas 3. Jag tror inte att osäkerheten är så stor bland dessa personer. Tvärtom ser man nu att det öppnas nya möjligheter, framför allt stora möjligheter till utbildning. Man kan studera i princip vad man vill under ett års tid med bibehållen ersättning. Vi satsar på många olika typer av anställningar, och extratjänster är en.
Men det handlar också om andra former, till exempel lönebidrag eller anställning med särskilt anställningsstöd eller för den delen anställning utan subvention. Vi gör också flera andra insatser när det gäller förberedelser för studier, och vi tittar på arbetsträning och andra insatser för individerna.
Självklart är det en osäkerhet för arbetsintegrerande sociala företag när en åtgärd där man är en aktör i förhållande till Arbetsförmedlingen fasas ut och nya åtgärder kommer där man ännu inte vet om man kommer att bli en aktör. Men jag tror att det finns goda chanser att många av de arbetsintegrerande sociala företagen kommer att bli det.
Ylva Johansson (S):
Arbetsmarknadspolitiken bör enligt min mening vara pragmatisk och anpassas efter verkligheten och hur arbetsmarknaden utvecklas. Regeringen har inte övergett sitt arbetslöshetsmål. Men det ska ärligt sägas att vi denna höst har upplevt att rekordmånga människor har sökt sig till Sverige för att söka asyl och att det fortsätter att vara rekordmånga.
Vi tar emot många fler per capita än något annat land i EU. Det gör självklart att det på sikt kommer att bli svårare att nå målen. Något annat vore falskt att säga. De åtgärder som regeringen har föreslagit - utbildningskontrakt, traineejobb och extratjänster - kommer att behövas.
Arbetsmarknaden går nu bra, för det skapas ju nya jobb. Det skapades över 80 000 nya jobb det senaste året. Vi har rekordmånga lediga jobb. Vi har aldrig haft så många lediga jobb som vi har just nu. Sysselsättningen ökar och arbetslösheten sjunker. Då ser vi också att sammansättningen av arbetslösa troligen ganska snart kommer att förändras.
Det är klart att det också måste, tycker jag, påverka vilka arbetsmarknadspolitiska åtgärder som är lämpliga att använda.
Jag tror att den enskilt viktigaste åtgärd som regeringen vidtar på arbetsmarknadspolitikens område är att avreglera Arbetsförmedlingen, att ge den större flexibilitet och större möjligheter för professionella arbetsförmedlare att ta beslut utifrån vilka insatser som fungerar i en viss situation för en viss individ och att lägga om arbetet så att arbetet med arbetsgivarna blir det viktigaste för Arbetsförmedlingen.
Jag ser inget egenvärde i att personer är i arbetsmarknadspolitiska åtgärder om de kan få jobb på den reguljära arbetsmarknaden utan åtgärd. Det är naturligtvis bra i så fall. Just nu sjunker ungdomsarbetslösheten väldigt snabbt, särskilt bland dem som har gymnasiekompetens. Det kan påverka efterfrågan på traineejobb för arbetslösa ungdomar. De kanske blir färre än vad vi trodde när ungdomsarbetslösheten var högre.
I gengäld ser vi nya grupper som snart kommer in på arbetsmarknaden, och det är de nyanlända som kommer i en större omfattning än vad vi hade räknat med. Det är klart att det också måste påverka hur arbetsmarknadspolitiken utformas. Ett sätt som vi nu arbetar med är snabbspår. Jag tror att det är ett bra sätt att skräddarsy lösningar för individer så att de kan använda den kompetens de har med sig när de kommer till Sverige.
Jag ser framför mig att man också behöver göra andra omprioriteringar inom arbetsmarknadspolitiken för att möta en förändrad verklighet. När nu arbetsmarknaden förändras måste arbetsmarknadspolitiken ta hänsyn till det, menar jag. När terrängen ändras måste kartan anpassas.
Ylva Johansson (S):
Jag var förberedd innan, och jag har väldigt mycket på fötterna som arbetsmarknadsminister. Jag är väl medveten om att 90-dagarsgarantin måste genomföras i ett nära samarbete med kommunerna. Jag inledde direkt en dialog med i princip alla landets kommuners politiska ledningar för att lyssna också på deras förslag.
Jag insåg att det inte går att göra som den gamla regeringen och sitta i Regeringskansliet och tänka ut arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Man måste också ha en dialog med dem ska vara med och genomföra det för att säkerställa att man får resultat. Vi kommer att fortsätta att ha debatter här om de olika åtgärderna. Herr talman! Det som är viktigt för mig och regeringen är resultaten.
Vi var med om att den gamla regeringen utlovade fantastiska resultat av varje nytt förslag som den lade fram. Men resultaten i verkligheten blev att arbetslösheten steg, och ungdomsarbetslösheten steg katastrofalt. Jag känner mig trygg i att utvärderas av väljarna på resultatet för arbetslösheten och sysselsättningen när vi möter väljarna 2018.
Ylva Johansson (S):
Katarina Brännström har frågat mig hur de skärpta kraven på nystartsjobb påverkar småföretags möjligheter att tillhandahålla desamma. I villkoren för de flesta subventionerade anställningar finns krav på att lön och anställningsförmåner ska lämnas enligt, eller vara likvärdiga med, kollektivavtal. För nystartsjobben har det gällt andra villkor. Lönesubventioner utgör en stor del av kostnaderna för arbetsmarknadspolitiska insatser.
Det är rimligt eftersom subventionerade anställningar är en av de arbetsmarknadspolitiska insatser som har bäst effekt när det gäller att få arbetslösa i arbete även långsiktigt. Riksrevisionen konstaterade i en rapport för ett par år sedan bland annat att nystartsjobb tränger undan andra, möjligen mer lämpliga, subventionerade anställningsformer som instegsjobb. Ett skäl till detta är bland annat att det inte ställs samma krav på kollektivavtal eller kollektivavtalsenliga förmåner och försäkringar vid beviljande av nystartsjobb.
Regeringen anser att det är extra viktigt att säkerställa att den som anställs med lönestöd omfattas av den trygghet som villkor enligt kollektivavtal eller likvärdiga med kollektivavtal ger eftersom det är skattepengar som betalas som stöd till arbetsgivaren. Det är också viktigt att företag inte konkurrerar genom sämre villkor. Inom Regeringskansliet pågår arbetet med att införa krav på att även anställningsförmåner lämnas enligt eller likvärdigt med kollektivavtal i anställningar med nystartsjobb.
Regeringens avsikt med att avisera regeländringen tidigt är att ge alla arbetsgivare som inte omfattas av kollektivavtal god tid att vidta åtgärder utifrån de nya reglerna.