Per Åsling (C):
Ett av de mest accepterade sambanden i ekonomisk forskning är att det som har hög skatt blir det mindre av och att det som har låg skatt blir det mer av. Bland de bästa beslut som riksdagen kan fatta för jobben och ekonomin är därför att sänka skatterna på jobb och företagande samtidigt som man höjer dem på miljöförstöring. Skatterna blir dessutom mindre snedvridande.
Denna enkla princip följde vi i Alliansen under våra åtta år vid makten. Vi sänkte inkomstskatter och företagsskatter samtidigt som vi höjde koldioxidskatten och premierade miljöbilar genom bonusar, för att ta några exempel.
Andra åtgärder med C-märkta ministrar var höjningen av kärnavfallsavgiften i enlighet med riksdagsbeslut. Kärnkraftsindustrin fick själv ta kostnaden för verksamheten. Dessutom förberedde vi och tog fram beslutsunderlag för införande av bonus-malus-system för bilar, avgifter för plastpåsar med mera. Detta är reformer som vi inte sett någonting av.
Det är uppenbart att den sittande regeringen inte bara har begravt en grön skatteväxling som idé utan gör precis tvärtom. Regeringens politik är direkt kontraproduktiv på det här området. Man inför skatter som missgynnar det förnybara och skapar i stället incitament för att använda fossila energislag. Herr talman!
När regeringen i höstens budgetproposition presenterade sina skattehöjningar var de inte bara höga. Till 80 procent höjdes skatten på jobb. Miljöskatternas andel var endast ca 10 procent. Låt mig ta två exempel där det är uppenbart att regeringen tappat styråran i den gröna skattepolitiken.
Först och främst har skatten höjts på biobränslen. Sverige har länge fört en dragkamp med EU-kommissionen för att slippa höjd skatt på biobränslen, eftersom kommissionen orimligt hävdat att biobränslen överkompenserats jämfört med fossila bränslen.
Bara ett halvår efter det att vi fått en ny regering meddelade finansminister Magdalena Andersson att man förlorat denna kamp. Skatten på etanol höjdes med en krona litern. Skattehöjningarna från 2015 och hittills under 2016 har lett till ett akut läge där etanolförsäljningen är rekordlåg och biodieselvolymerna störtdyker.
Det beror på att skattehöjningarna på biodrivmedel trätt i kraft samtidigt som oljepriset är rekordlågt. Som exempel räknar branschen med en årlig volymminskning på 150 000 kubikmeter biodiesel, och den accelererar. Samtidigt är etanolförsäljningen rekordlåg.
Försäljningen av E85 sjönk med 40 procent under 2015. I december månad var nedgången hela 55 procent. Herr talman! En av de viktigaste åtgärderna för att klara klimatutmaningarna och infria ambitionerna vid klimatmötet i Paris är att ersätta det fossila bränslet med det förnybara.
Här måste regeringen skyndsamt agera och skapa acceptabla villkor för fordonsbränslen baserade på förnybara substrat. En ny rapport från Energimyndigheten visar att skattehöjningarna var helt onödiga och att dessa kraftigt försämrat biodrivmedlens konkurrenskraft gentemot fossil bensin och diesel.
Rapporten visar att regeringens skattehöjningar snarare gynnat de fossila drivmedlen som överkompenserats gentemot de förnybara. Det visar sig att ingen överkompensation har skett för några biodrivmedel under 2015. Därmed var regeringens skattehöjningar helt omotiverade.
Det enda rimliga måste vara att regeringen premierar det förnybara, då långsiktiga och goda villkor för de förnybara drivmedlen är av yttersta vikt för att klara en fortsatt omställning. Herr talman! Solkraft och vindkraft för eget bruk var skattebefriat under Alliansens tid.
Där hade vi börjat se en snabb utveckling. Bland annat bostadsrättsföreningar och sjukhus satte upp solpaneler för sin elförsörjning. Men i ett avtal om elcertifikaten med Norge förhandlade Sverige bort den svenska skattebefrielsen på sol- och vindkraft. Alliansregeringen fick samma krav men höll emot i förhandlingarna.
Jag ser med stor oro på att regeringen aviserar allt fler skatter som leder till färre jobb med små eller inga effekter på miljön. Regeringen fortsätter tyvärr att argumentera för och förbereda införandet av vad man kallar en vägavgift. Det är inget annat än en skatt på avstånd.
En avståndsbaserad kilometerskatt kommer att särskilt drabba företag och människor som bor och verkar på landsbygden. Styrmedel som har ensidigt fokus på avstånd snarare än på bränsle och utsläpp bör av uppenbara skäl undvikas.
Miljöeffekten av sådana styrmedel blir mycket liten, eftersom alternativ transportinfrastruktur saknas på många platser i landet, samtidigt som jobb beroende av lastbilstransporter drabbas. Herr talman!
Låt mig avslutningsvis kommentera centermotionen 3027 om att riksdagen bör ställa sig bakom kravet att se över ett avskaffande av reklamskatten på annonser i kommersiella medier, och då pratar vi om papperstidningar.
Det är ett ställningstagande som både regeringar och riksdagar oberoende av majoritet gjort vid flera tillfällen under flera årtionden. I ett läge där papperstidningarna går på knäna är kravet mer relevant än någonsin. Herr talman!
Jag står bakom Centerpartiets samtliga reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation nr 3 angående energiskatt.