KBLab/rixvox huggingface dataset:
Aida Hadzialic (S):
Jenny Petersson har frågat mig vilka konkreta förändringar jag och regeringen avser att genomföra vad gäller sfi-undervisningen och hur jag kommer att se till att kvaliteten i sfi-undervisningen säkras. Frågorna ställs mot bakgrund av att regeringen nu öppnar för att även asylsökande ska få undervisning.
Jag antar att den undervisning i svenska för asylsökande som Jenny Petersson syftar på är den särskilda folkbildningsinsats för asylsökande och vissa andra nyanlända som studieförbunden kan tillhandahålla och som finansieras genom statsbidrag som fördelas av Folkbildningsrådet i dialog med Migrationsverket.
Detta är en undervisning som ger en möjlighet för människor att börja lära sig svenska och stärka sina kunskaper om det svenska samhället redan innan de flyttar ut i ett permanent boende i en kommun. Den konkurrerar inte på något sätt om resurserna för sfi-undervisningen. Kommunen är huvudman för sfi och ansvarar för att den håller hög kvalitet.
För detta krävs tillgång på lärare med rätt behörighet och hög kompetens, och som Jenny Petersson påpekar är bristen på sfi-lärare stor. Därför har regeringen i budgetpropositionen för 2016 föreslagit att 100 miljoner kronor avsätts för 2016 och beräknat motsvarande belopp per år från och med 2017 för insatser som bland annat ska motivera fler att vilja bli lärare inom detta område och se till att fler lärare fördjupar sin kompetens i ämnet svenska som andraspråk.
Att öka andelen behöriga lärare är ett sätt att upprätthålla och stärka kvaliteten i sfi-undervisningen. Ett annat sätt är att ge sfi-lärare kompetensutveckling som gör att de på ett bättre sätt kan anpassa sin undervisning till varje elev. Regeringen har därför gett Skolverket i uppdrag att ta fram ett stödmaterial om alfabetisering.
Skolverket har också i uppdrag att arbeta med att attrahera fler att vilja bli sfi-lärare samt att motivera lärare som arbetar inom sfi att stärka sin kompetens genom kompetensutveckling i svenska som andraspråk. Fler människor än någonsin tidigare söker asyl i Sverige. Det pågår ett intensivt arbete för att hantera de stora utmaningar som en så snabb befolkningstillväxt medför.
En viktig del i det är att öka kapaciteten och fortsätta att stärka kvaliteten inom sfi-undervisningen.
Aida Hadzialic (S):
Jag tackar Jenny Petersson för interpellationen och följdfrågan. För det första kan man säga att regeringen har fått ett tufft arv att hantera. De senaste åren har situationen för sfi-undervisningen varit tuff. Det har varit en stor lärarbrist. Men - handen på hjärtat - så har det varit under många år.
Jag vill inte peka finger åt något håll, utan konstaterar helt enkelt att det har funnits problem för den här verksamheten väldigt länge, trots att de insatser som görs av lärarna, rektorerna och andra i skolan dagligdags är väldigt bra. Vi har som sagt en lärarbrist som rått väldigt länge.
Problemet har intensifierats med anledning av alla de nyanlända som kommer nu. Det regeringen redan har gjort, bara under det första året sedan vi tillträdde och trots den parlamentariska situationen, är att vi har infört något som heter svenska från dag ett, vilket innebär att nyanlända ska få lära sig svenska redan under asyltiden.
De får också samhällsorientering, så att de lär sig mer om det svenska samhället. Vi vet nu att drygt 40 000 individer har fått möjlighet till detta. Det är en fantastisk insats. Språket är nyckeln in i samhället. Vi har också avsatt resurser, precis som jag beskrev. Det är 100 miljoner för att öka rekryteringen av fler lärare och ge fler möjlighet att bli behöriga.
Vi har gjort sfi:n mer yrkesinriktad så att människor ska kunna läsa svenska samtidigt som de läser exempelvis en utbildning för att bli svetsare eller byggarbetare så att nyanlända ska kunna etablera sig i samhället än fortare. Vi bereder nu förslag om uppbyggnad av ett nationellt sammanhållet valideringssystem. Jag hoppas att kunna återkomma med det i början av nästa år.
Delkomponenter kommer att offentliggöras redan nu under hösten. Redan under det första året sedan regeringen tillträdde har mycket gjorts som jag tror kommer att vara viktigt för att vi ska kunna ta ett steg framåt för sfi-verksamheten.
Vi har också givit Skolverket i uppdrag att ta fram en digitaliseringsstratregi som omfattar förskolan och grundskolan men också en specifik strategi för gymnasieskolan och vuxenutbildningen. Det handlar om att se hur de digitala verktygen kan användas än bättre för att undervisningen ska bli mer kvalitativ.
Detta kommer självfallet också sfi-eleverna och sfi-undervisningen till del.
Aida Hadzialic (S):
Precis som jag sa här innan har vi gjort sfi:n mer yrkesinriktad. Människor ska kunna kombinera sin språkundervisning med yrkesutbildningar på ett annat sätt än vad som har varit fallet tidigare. Det kommer att göra att etableringstiden kortas. Vi har sett till att nyanlända ska få lära sig svenska från dag ett. Vi bygger ut den kapaciteten än mer.
Förra torsdagen redogjorde finansministern för att vi nu lägger än mer resurser på att verksamheten ska kunna byggas ut. Vi ämnar också se till att kapaciteten för hela vuxenutbildningen byggs ut markant. I budgetpropositionen för 2016 säger vi att vi vill bygga upp yrkesskolan med 20 procent. Vi vet att nio av tio som tar sig igenom en sådan utbildning får jobb efteråt.
Det kommer att betyda mycket för de nyanlända men också många andra. Vi vill se till att den yrkesinriktade vuxenutbildningen får permanenta och långsiktiga förutsättningar för att alla ska få en möjlighet att läsa in en yrkesinriktad gymnasieutbildning. Jag vill också se till att alla har en chans att läsa in en gymnasieutbildning generellt. Så är icke fallet i dag.
Det beror på vilken ort du bor på eller var någonstans i livet du befinner dig. Det är väldigt avgörande för om du ska få läsa in en gymnasieutbildning. Vi vet att drygt 400 000 individer omfattas av problemet i dagsläget. Den som inte har gått färdigt gymnasiet har också väldigt svårt att etablera sig på arbetsmarknaden.
Genom att vi genomför alla dessa reformer som jag nu talar om, vilka är finansierade i regeringens budgetproposition, kommer vi att se till att kopplingen mellan etablering och arbetsmarknadens funktionalitet kommer att förstärkas. Jag ser med tilltro på många av de saker som vi nu genomför. Sedan ställdes frågan om vi nu har kontroll på läget. Det vill jag hävda.
Situationen är ansträngd. Problemet har som sagt funnits under många år. Nu kommer det fler människor än någonsin. Jag får i princip dagliga rapporter från departementet där man har en tillsyn över situationen runt om i landet. Man menar på att våra hjältar till lärare och verksamhetsföreträdare får det att gå ihop på ett bra sätt.
Med det är inte sagt att vi inte kan och ska göra mer, för det ska vi.
Aida Hadzialic (S):
Läget är att resurserna är begränsade, Jenny Petersson. Regeringen prioriterar i dagsläget en höjning av lönerna för grundskollärarna och gymnasielärarna. Skolan generellt har en väldigt stor lärarbrist. Man räknar med att det kommer att saknas 65 000 lärare fram till 2020.
Om inte trenden ändras kommer vi troligtvis ha ett stort problem framför oss. Vi måste se till att våra barn och ungdomar får de allra bästa förutsättningarna. Det är läraren som är nyckeln till kunskap. Det är därför som regeringen nu ser till att vi ger lärarna en belöning för den insats de gör. Vi vill därmed också göra yrket mer attraktivt.
Min omedelbara tanke när Jenny Petersson ställer frågan är: Varför gör inte Moderaterna några satsningar över huvud taget för att höja lönerna för lärarna? Kan Jenny Petersson svara på den frågan?
Aida Hadzialic (S):
Lotta Finstorp har frågat mig om vilka åtgärder jag och regeringen avser att vidta för att råda bot på bristen på sfi-lärare och hur jag avser att säkerställa att kvaliteten i sfi-undervisningen upprätthålls. Precis som Lotta Finstorp är jag övertygad om att en bra språkundervisning förbättrar möjligheten för utrikes födda att etablera sig i det svenska samhället och på arbetsmarknaden. Regeringen vill att utbildning i svenska för invandrare ska hålla hög kvalitet.
För att sfi-undervisningen ska kunna göra det är det nödvändigt att det finns lärare, och att dessa lärare har rätt behörighet och hög kompetens. Det är ett stort bekymmer att det är brist på behöriga sfi-lärare. För att åtgärda bristen krävs framför allt två saker: Dels måste fler välja att bli lärare, dels måste de obehöriga sfi-lärare som redan i dag undervisar inom sfi utbilda sig så att de blir behöriga.
För att fler ska välja att bli sfi-lärare behöver hela läraryrkets status och attraktivitet stärkas. Regeringen avser därför att sätta fokus på hur fler vägar kan skapas in i läraryrket, men också på att de som redan är lärare ska välja att stanna i yrket. Regeringen har vidare gett Statens skolverk i uppdrag att arbeta med att attrahera fler att vilja bli sfi-lärare.
I arbetet ingår att Skolverket också ska motivera lärare som i dag arbetar inom sfi och svenska som andraspråk inom den kommunala vuxenutbildningen att fördjupa sin kompetens inom ämnet svenska som andraspråk. På så vis kan vi öka utbildningsanordnares möjlighet att rekrytera behöriga lärare. För att fler av dem som redan i dag arbetar som lärare i sfi ska bli behöriga har riksdagen på regeringens förslag förstärkt satsningen Lärarlyftet II.
Satsningen ger legitimerade lärare en möjlighet att bli behöriga för den undervisning de bedriver. Genom den höjda ersättningsnivån för utbildning i svenska som andraspråk ges fler sfi-lärare möjlighet att läsa ämnet svenska som andraspråk, som är ett ämne som är nödvändigt för att undervisa i sfi. Att öka andelen behöriga lärare är ett sätt att upprätthålla och stärka kvaliteten i sfi-undervisningen.
Ett annat sätt är att ge sfi-lärare möjlighet till kompetensutveckling så att de på ett bättre sätt kan anpassa sin undervisning till varje elev. Regeringen har därför gett Skolverket i uppdrag att ta fram ett stödmaterial om alfabetisering som kan vara till stöd och hjälp för de lärare som ska undervisa elever som inte kan läsa och skriva. Avslutningsvis: Utifrån den rådande situationen med en ökande flyktinginvandring kommer regeringen att ägna stor uppmärksamhet åt sfi även i fortsättningen.
Aida Hadzialic (S):
Tack, Lotta Finstorp! Jag börjar där du slutade. Vad gör vi åt yrkesutbildningarna rent generellt? Vi vet att de är en viktig nyckel till jobb. Så är det både vad gäller gymnasieungdomar och vuxna som vill ta sig igenom en yrkesutbildning.
Först och främst: När det kommer till gymnasieskolan har vi sett en trend under många år som har intensifierats de senaste åren där allt färre elever väljer praktiska utbildningar. Detta är ett stort bekymmer både för den enskilda, eftersom yrkesutbildningen leder till jobb, och för kompetensförsörjningen på arbetsmarknaden.
Jag tror att det viktigaste vi kan göra är att prata upp statusen för dessa utbildningar och inte fortsätta att stigmatisera dem, vilket har varit fallet när man har talat om detta som en särlösning för vissa i stället för ett huvudalternativ för alla. Vad gäller yrkesutbildningen för de vuxna jobbar nu regeringen på bred front med att bygga upp kapaciteten för yrkeshögskolan, den yrkesinriktade vuxenutbildningen.
Vi har gjort om sfi till att bli mer yrkesinriktad - allt för att ge den enskilde bättre chanser på arbetsmarknaden. Men det handlar också om att kompetensförsörja arbetsgivare som vill nyanställa. Detta reformarbete är redan initierat. Om riksdagen väljer att klubba igenom regeringens budget kommer vi att se förändringar på området.
Precis som jag beskrev för kollegan Jenny Petersson har regeringen gjort ganska mycket under det gångna året för att se till att man lär sig svenska språket snabbare men också för att förbättra valideringsprocessen. Dessa två ting hänger ihop. Vi har infört svenska från dag ett, och vi satsar 100 miljoner på att man ska rekrytera fler sfi-lärare och gör dem behöriga.
Vi har som sagt gjort sfi mer yrkesinriktad och jobbar nu på att ta fram en nationell strategi för validering. Det är ett paket som ska presenteras snart. Är detta nog? Nej, jag ser det som ett första steg. Vi har ett stort problem att hantera. Det är ett historiskt problem, och det har intensifierats ännu mer så som läget är nu.
Jag fick en konkret fråga av Lotta Finstorp: Vet vi hur många sfi-lärare som saknas? Vi vet att sfi-klasserna är minst en tredjedel större än de vanliga klasserna vad gäller vuxenutbildningen, så vi vet att behovet är stort. Jag har bett om exakta siffror, men jag har inte fått dem än. Man har inte haft den sortens kartläggning. Men vi vet som sagt att behovet är stort och att siffrorna växer.
Jag hoppas att vi ska kunna få konkreta siffror snart. Problemet är att situationen förändras nästan dagligdags, och behovet ökar därmed. Vi kan nog vänta oss att volymerna kommer att vara i en snabb förändringstakt nu framöver.
Som ni säkert känner till jobbar min kollega arbetsmarknadsminister Ylva Johansson intensivt med att rekrytera praktikplatser och traineetjänster med mera för att kunna ge de nyanlända en chans att få arbetslivserfarenhet och därmed bli mer anställbara, samtidigt som vi kombinerar detta med utbildning.
Vi tror att det här är viktiga nycklar för att komma framåt, och jag hoppas att vi kan finna varandra över blockgränserna för att möta de utmaningar som vi står inför.
Aida Hadzialic (S):
Tack för synpunkterna, Lotta Finstorp! Tro mig, jag vill verkligen att valideringssystemet ska bli bättre. Det var ett av de ting jag började min statsrådstid med att ta tag i. Jag gör detta för att jag förstår vad det innebär både för den enskilda och för arbetsmarknaden, men jag har också sett det på nära håll. Min mor, som är jurist och domare, jobbar på en förskola.
Hon säger: Min stora ynnest är när jag i alla fall får lära de här små barnen matematik. Min far, som är civilekonom, jobbar som lokalvårdare för att han inte har fått sina kunskaper validerade. Han är av de skickligaste matematiker jag känner. Där har valideringsprocessen verkligen brustit, och jag känner det både i hjärnan genom det jag ser och hör och i hjärtat.
Jag tror att vi verkligen måste jobba på många olika fronter för att valideringssystemet ska bli bättre. Det handlar om att göra det här systemet så överskådligt som möjligt för individen.
För att förkorta valideringsprocessen så mycket som möjligt måste vi jobba både med att ge myndigheter bättre resurser, exempelvis så att Socialstyrelsens handläggningstider kan förkortas och att genom att sy ihop systemen och göra dem mer transparenta så att de dockar i varandra. Nu är systemet lite av en djungel.
Det spretar beroende på branscher och nivåer och i vilken del av landet någon ska valideras i. Det här måste bli mer sammanhållet, och komplexiteten kräver en ordentlig genomarbetning, vilket regeringen verkligen har fokuserat på under året som har gått. Förslag ska komma, och jag ber om några veckors ytterligare tålamod.
Sedan tror jag absolut inte att det kommer att vara svaret på allt, men det kommer att vara en början på något som vi behöver få till. Om jag ska problematisera och politisera detta - jag tycker att vi håller med varandra om rätt mycket - vet Lotta Finstorp att regeringens uppfattning är att sänkta skatter inte löser alla våra problem.
Vi fick ärva en arbetslöshet som låg på 7 procent, och kunskapsresultaten sjönk trots historiska skattesänkningar. Vi tror i stället på att investera i exempelvis yrkeshögskolan där vi vet att nio av tio som tar sig igenom utbildningen får jobb. Det är en klok samhällsinvestering. När vi ger alla möjlighet att fullfölja gymnasiet fördubblar vi deras chans att bli anställda.
När vi ser till att den yrkesinriktade vuxenutbildningen får permanenta och långsiktiga förutsättningar gör det att våra nyanlända, exempelvis genom att kombinera sfi med en yrkesutbildning, får en möjlighet att bli anställbara. Det är genom den sortens satsningar som vi gör folk anställbara samtidigt som vi sörjer för arbetskraften som arbetsmarknaden fordrar.
Här finns det skiljelinjer, men jag hoppas ändå att vi ska kunna finna varandra trots att vi må ha olika uppfattningar om vissa frågor.
Aida Hadzialic (S):
Först och främst var det frågan om finanskrisen - om vi nu ska backa tillbaka till den sekvensen. Det är inte fråga om att diskutera vilken ekonomisk politik som ska föras utan att i stället säga något om utbildningens roll för en välfungerande ekonomi. Det har i studier och rapporter utvärderats vad som gjorde att vår svenska ekonomi ändå flöt på rätt väl och att arbetslösheten ändå pressades tillbaka.
Man menar att det berodde på att det fanns en vuxenutbildning som gjorde att folk kunde ställa om. När de förlorade ett jobb kunde de omkvalificera sig och ta nya jobb.
Därmed fick vi en recession i ekonomin men ändå en arbetsmarknad som studsade tillbaka på ett bra sätt, givet att människor kunde omkvalificera sig. Det är detta jag vill förstärka än mer. Vi behöver en ekonomi med god omställningsförmåga.
Då måste vi bygga ut kapaciteten för vuxenutbildningen, för yrkeshögskolan med mera, så att människor kan ta de jobb som finns. Arbetsmarknaden både nu och i framtiden kommer att innebära att branscher kommer att komma och gå. Då måste arbetskraften kunna matcha den efterfrågan som finns på arbetsmarknaden.
Min generation kommer inte att vara tvungen att byta jobb kanske fem gånger under vår livstid utan kanske tio gånger, till och med mellan olika branscher. Då är verktyget vuxenutbildning och yrkeshögskola ytterst viktigt för den sortens omkvalificering.
Aida Hadzialic (S):
Daniel Riazat har frågat mig om vilka åtgärder jag avser att vidta för att återinföra grundläggande högskolebehörighet vid examen från alla nationella gymnasieprogram. Regeringen anser att det är mycket angeläget att alla ungdomar ska påbörja och fullfölja gymnasiet.
Arbetslösheten bland unga kvinnor och män som inte har fullföljt en gymnasieutbildning är ungefär dubbelt så hög som bland dem som har fullföljt en sådan utbildning. Personer som saknar fullföljd gymnasieutbildning har dessutom längre väg att gå för att skaffa sig behörighet till vidare studier. Det är allvarligt att alltför många elever avbryter sin gymnasieutbildning i förtid eller gör uppehåll under studietiden.
Kraven för grundläggande behörighet till högskolan har samtidigt höjts så att de motsvarar kraven för en högskoleförberedande gymnasieexamen i syfte att garantera en bättre förberedelse för högre studier. Det behövs en bredd av insatser för att motverka avbrott och skapa en attraktiv gymnasieskola för alla.
Av den anledningen har regeringen beslutat att en särskild utredare ska analysera och föreslå åtgärder för att alla ungdomar ska påbörja och fullfölja gymnasiet och därmed också få de kunskaper man behöver för att bli attraktiv ute i arbetslivet. I utredarens uppdrag ingår att analysera och föreslå hur elevens rättighet att läsa de kurser som leder till grundläggande behörighet till högskolan kan stärkas.
För att alla elever ska ges goda möjligheter att uppnå grundläggande behörighet till högskolan, oavsett vilket program de väljer i gymnasieskolan, kan det behövas olika former av stödåtgärder. Utredaren har därför att se över bestämmelserna om stödåtgärder i gymnasieskolan och, om det finns behov, föreslå förändringar inom just detta område.
Det är viktigt för samhället att det finns elever som väljer gymnasieskolans yrkesprogram, dels för att det finns delar av arbetslivet som efterfrågar just denna arbetskraft, dels för att yrkesprogram kan vara ett val som ökar elevernas motivation att fullfölja ett gymnasieprogram. Regeringen kommer under 2016 att avisera en rad insatser för att höja yrkesutbildningarnas kvalitet. Vi har utnämnt 2016 till just yrkesutbildningarnas år.
Det kan i sammanhanget nämnas att inom sektorerna vård och omsorg uppger varannan arbetsgivare att det finns rekryteringsproblem, vilket är den högsta nivån sedan mätningarna inleddes 2002. Samtidigt som arbetsgivarna efterfrågar arbetskraft med relativt sett höga kvalifikationer har antalet arbetssökande med en svag förankring på arbetsmarknaden, i synnerhet sökande med kort utbildning, ökat.
Det förklaras framför allt av att fler av de arbetslösa är födda utanför Europa och saknar en fullföljd gymnasieutbildning. Jag vill att högskolebehörigheten ska bli en del av yrkesprogrammen igen, men jag vill invänta utredningens förslag innan jag överväger vilka åtgärder som behöver vidtas för att förbättra gymnasieskolans genomströmning.
Min ambition är att även elever från gymnasieskolans yrkesprogram ska ha den bästa tänkbara möjligheten att uppnå behörighet till högskolan.
Aida Hadzialic (S):
För mig är det viktigt att vi bygger jämlik utbildning. En del av den jämlika utbildningen är att alla elever ska få tillgodogöra sig bra och ordentliga kunskaper och att de ska ha möjlighet att utbilda sig livet igenom. Vi vet att det livslånga lärandet är enormt viktigt både för den enskilda individen och för en arbetsmarknad som är i ständig omställning. Då måste man som enskild individ kunna omkvalificera sig livet igenom.
Då är det enormt viktigt att våra yrkesprogram på gymnasiet inte blir återvändsgränder och därmed mindre attraktiva för elever, föräldrar, lärare med flera. Då är högskolebehörigheten en viktig komponent i att öka attraktiviteten, även om det finns mycket annat som behöver göras för att se till att statusen för yrkesprogrammen höjs.
Jag vidhåller att regeringens linje är att alla elever ska få ta del av högskolebehörigheten på såväl de teoretiska programmen på gymnasiet som yrkesprogrammen. Men vi har en parlamentarisk situation som är komplicerad. Det finns ingen naturlig majoritet i riksdagen. Den majoritet som vi tillsammans representerar är den största majoriteten.
Jag tror att den svenska skolan skulle må bra av långsiktiga och stabila förutsättningar. Om vi på något sätt över blockgränserna skulle lyckas samla oss kring hur högskolebehörigheten kan bli en del av yrkesprogrammen på ett klokt och kompromissinriktat vis som är bra både för de enskilda individerna och för skolan skulle jag förespråka en sådan linje.
Jag tror ändå att det viktiga är att skolan har stabilitet och långsiktighet och att vi alltid, alltid har elevernas bästa för ögonen.
Aida Hadzialic (S):
Återigen vill jag verkligen understryka att regeringens och Socialdemokraternas ingång i denna fråga är att alla elever, även de som läser yrkesprogram, ska ta del av en högskolebehörighet så att de kan omkvalificera sig livet igenom. Det är mycket viktigt.
Samtidigt har vi en sådan situation i riksdagen då jag tror att det är mycket klokt att vi kan samlas i fråga om skolpolitiska reformer för att ge skolan stabila och långsiktiga förutsättningar. Vi vet nämligen att den ryckighet som har varit i skolan har varit rent destruktiv. Det säger rektorerna, det säger lärarna, det säger föräldrarna och det säger eleverna. Inte minst ser vi det även i skolresultaten.
En sådan politik eller sådana förslag vill jag inte medverka till. Jag är av den uppfattningen att det är viktigt att politik och politiska reformer ska vara på riktigt. Jag är inte den som tycker om plakatpolitik utan tycker att det är viktigt med reella och meningsfulla reformer som borgar för en god kvalitet i skolan.
Jag kommer att hålla fast vid ingången att alla elever ska få ta del av högskolebehörigheten.
Men om det är så att vi både i Gymnasieutredningen och sedan i förhandlingarna mellan regeringen och oppositionspartierna behöver tala med varandra och föra en dialog om vad vi kan ge och vad vi kan ta är jag absolut med på att ingå i sådana förhandlingar, eftersom jag tror att det är viktigt för den svenska skolan.
Jag tror att vi här har en chans att gå fram med förslag som gör att alla elever får högskolebehörighet. Men det måste föras en dialog om det med alla partier. Detta är min ingång.
Aida Hadzialic (S):
Jag tackar Daniel Riazat, som har lyft fram en viktig fråga. Återigen tror jag att vi är helt överens om att högskolebehörigheten behöver bli en del av yrkesprogrammen. Vi tror på det livslånga lärandet och på jämlikhet genom hela utbildningskedjan. Det tänker jag naturligtvis hålla fast vid.
Här har vi verkligen en viktig fråga att hantera för Sveriges bästa utifrån ett välfärdsperspektiv och utifrån ett ekonomiskt perspektiv. Det är så vi bygger vidare på den svenska modellen.