Leif Pagrotsky (S):
Jag ska överraska med att inleda med att säga att jag höll med om i stort sett allting som Inger Lundberg sade, även om hon var lite kritisk i sitt tonläge om den politik vi bedriver på området.
Inger Lundberg sade viktiga och kloka saker om betydelsen av att satsa långsiktigt på järnvägen och att ge järnvägen långsiktiga arbetsbetingelser så att man kan ägna vardagen åt att bygga långsiktiga relationer med sina kunder och skapa stabilitet i trafiken. Det är vägledande för min attityd i frågorna.
SJ måste ges arbetsro så att det efter många år av stora omställningar, stora svårigheter och stora problem kan ges möjligheter till just det som Inger Lundberg pekar på. Det försöker jag åstadkomma i mitt sätt att sköta det här fögderiet. Det andra Inger Lundberg sade som jag gärna vill lyfta fram är att det är ingen vits med nya spår om det inte finns någon som kan köra modern och ordentlig trafik på spåren.
När man nu satsar så oerhört stora belopp på en enormt ambitiös utbyggnadsplan för banorna i Sverige i infrastrukturpropositionen, måste det naturligtvis vara någon ambition att satsa på den del av infrastrukturen som rullar på dessa världens modernaste spår. Det gör vi, och det har jag gjort. Där kommer jag in på Sofia Larsens lite konstiga inlägg.
Sofia Larsen står och räknar upp långa listor på saker som vi ska spendera mer pengar på, mer av SJ:s pengar på, inte av resenärernas pengar, samtidigt som jag råkar ha tagit reda på att Sofia Larsen röstade för att sätta SJ i konkurs så sent som för ett år sedan. Hon sade nej till det kapitaltillskott som skulle möjliggöra för SJ att bedriva någorlunda stabil och långsiktig utveckling av sin verksamhet. Jag får inte det att gå ihop.
Jag tycker att det vore klädsamt om Sofia Larsen här kunde berätta, och för sina väljare i Örebro, hur hon får det att gå ihop med höjda ambitioner för trafiken med flera miljarder mindre pengar till trafiken. Jag tror att vi kan enas om att det inte är i Sveriges riksdag som man ska fastställa tidtabeller och bestämma hur många stopp det ska vara på enskilda bansträckor, vid vilka stationer, vid vilka kvällar och morgnar.
Vi ska gemensamt önska oss att SJ kan finna lönsam trafik som möjliggör pendling mellan så många orter som möjligt i Mälardalen och på andra håll i landet utan att riksdagen ska behöva anvisa speciella pengar och utan att SJ som har en daglig tuff konkurrens med lågprisflyg, bilar och andra alternativ ska behöva ta ut högre priser på andra bandelar för att subventionera trafik som inte bär sig. Det kommer inte att fungera.
Vi måste jobba med hjälp av lägre priser, mer attraktivt utbud, bättre skötta vagnar, bättre underhåll, bättre punktlighet och mycket annat för att göra tåget till ett så attraktivt alternativ att resandetillströmningen ökar och på den vägen hålla lönsamheten uppe. SJ är på den vägen. Priserna sänks. Det har varit en prisreform i februari som innebär sänkta biljettpriser.
Jag hoppas att det kommer att motsvaras av ökande resandevolymer. SJ satsar också på kraftfulla investeringar i bättre tåg, bättre underhållna äldre tåg och inköpta nya tåg. Vi är i huvudsak överens om frågorna. Tåget har framtiden för sig. Det har en viktig roll att spela inte bara för regionala pendlingsmönster, regional arbetsmarknad och tillväxt utan för hela Sverige.