KBLab/rixvox huggingface dataset:
Tomas Eneroth (S):
Tack, Henrik Edin! Jag uppskattar verkligen engagemanget, och jag tror att vi delar uppfattningen att varje ö är unik och att skärgården verkligen behöver utvecklas och växa. Det är också utgångspunkten för regeringens arbete. När det gäller det beslut som Henrik Edin syftar på kan jag upplysa om att det beslut från 2018 som det refereras till i interpellationen hade en lydelse som handlar om Trafikverkets syn på den fortsatta medelstilldelningen.
I och med det beslut som fattades i mars i år har Trafikverket beslutat om bidrag för 2019. Där finns inte med någon liknande upplysning om vad som kommer att hända med driftsstödet framöver. Jag kan som statsråd inte kommentera eller förändra enskilda myndighetsbeslut, men jag noterar i alla fall att det finns en skillnad i hur Trafikverket väljer att formulera sig.
I den meningen tror jag att detta också kan ha en viss betydelse för frågans fortsatta utveckling. Den andra delen handlar naturligtvis om skärgårdens utveckling generellt. Att det finns ett starkt statligt engagemang i ena delen av Göteborgs skärgård hänger samman med att det är en del av det statliga vägnätet. I andra delar hänger det samman med det som är Göteborgs stads eller Göteborgs kommuns ansvar. Det är klart att det är ett delat ansvar, men det är också ett lokalt och regionalt ansvar.
Som jag påpekat i tidigare interpellationsdebatter tror jag att det är viktigt att man för en lokal och regional diskussion om vilken standard och servicenivå man vill ha på färjetrafiken och inte minst godsfärjetrafiken, som är viktig, vilket jag vill understryka.
Godstrafiken i skärgården är viktig för att upprätthålla företagande och service, men också för att skapa lite hopp och framtidstro om att man kan fortsätta att utveckla och kanske skapa nya affärsmöjligheter. Min uppfattning är väl att det med det nya beslut som har fattats finns förutsättningar att fortsätta utveckla färjetrafiken i den region som Henrik Edin talar om.
Tomas Eneroth (S):
Jag tackar Henrik Edin. För att svara på frågan tror jag att Henrik Edin kan säga: Vad bra att vi har en bred uppslutning i Sveriges riksdag om vikten av att värna skärgården! Regeringen lägger 700 miljarder kronor på att stärka infrastrukturen. Det är någonting som säkert också Henrik Edin ställer upp på.
Det sista säger jag med en liten spets, eftersom det är viktigt att vi har en bred parlamentarisk uppslutning bakom de massiva investeringar vi ska göra i infrastruktur framöver: i nya färjeleder, i farledsfördjupningar men också naturligtvis i ny infrastruktur. Det är också viktigt att vi värnar de statliga insatser som innebär att man kan uppbära driftsstöd till enskilda vägar eller enskilda färjeleder. Det där säger jag lite på förekommen anledning.
Statsbudgeten är, precis som budgeten för Göteborgs stad eller kommun, någonting som måste hålla ihop i plus och minus. Är man för vidlyftig i ambitioner, vare sig vi talar om skattesänkningar, försvarsutgifter eller någonting annat, finns ju risken att det inte finns utrymme för att upprätthålla bra servicenivå och kvalitet i hela landet. För mig är detta viktigt.
Det är ett av skälen till att vi i den vårbudget som både Liberalerna och regeringen ställer sig bakom kunde avisera extra satsningar på enskilda vägar för att förbättra kvaliteten där inte marknaden kommer att kunna kompensera för bristerna. Samma sak gäller också för skärgården. Att Trafikverkets beslut nu undanröjer en hel del av oron tycker jag är en viktig signal, utan att jag därmed kan gå in i ett enskilt myndighetsärende.
Jag kommer själv från Kosta. Det är en ort med ungefär 800 invånare. Där fanns inga höghastighetståg eller flygplatser. Jo, det finns en militär flygplats, men det är inte så lämpligt för mig att åka därifrån. Bussarna gick väl kanske någon gång. Jag vet mycket väl vad det innebär att inte ha de bästa kommunikationsmöjligheterna.
Då är det viktigt att samhället finns där, med kollektivtrafik eller andra lösningar, för att man ska kunna bo kvar i ett litet samhälle och känna att det spelar roll och att nya jobb kan utvecklas. Jag ser på detta på precis samma sätt vare sig vi är i Göteborgs vackra skärgård eller i Västerbottens inland. För mig och för regeringen är det angeläget att fortsatt ha en hög andel när det gäller driftsstöden, men också en dialog med regioner om vad som är regionernas ansvar i detta.
Det förs ju, som Henrik Edin väl vet, en ständig diskussion om vad som är det statliga ansvarstagandet för statliga vägar och leder och vad som sedan är kommuners och regioners ansvar. I den dialogen ska vi säkert fortsätta att titta på vilka möjligheter som finns för en bra och jämn kostnadsfördelning. Men för regeringen är det viktigt att hålla ihop det här landet. Gör vi inte det kommer vi till slut att skapa regionala klyftor som blir än större, och det vägrar jag ställa upp på.
Hela landet ska hålla ihop. Skärgården är en viktig del av Sverige, lika mycket som Västerbottens inland eller de småländska skogarna, och det kommer att vara avgörande även för min fortsatta syn på hur skärgården ska utvecklas.
Tomas Eneroth (S):
Jag tackar Henrik Edin. Jag uppskattar som sagt att det finns en bred enighet. Det måste det också finnas när det gäller att i verkligheten avsätta resurser för den här typen av driftsstöd. Jag vill ändå upprepa det som jag sa inledningsvis. Trafikverket fattade i mars i år ett nytt beslut som gäller bidrag för 2019. Det är inte likalydande med det beslut som fanns 2018, och det innebär att man nu ger ett driftsstöd till den enskilda färjeleden.
I övrigt kan jag inte som statsråd kommentera det beslut som myndigheten har tagit, men generellt ska ingen tvivla på mitt eller regeringens engagemang och vilja att se till att vi håller ihop det här landet. Det gäller skärgården, Västerbottens inland, småländska skogar och för den delen våra städer. För att man ska känna att det är värt att vara med och betala skatt och bidra är det helt avgörande att man ser att sammanhållningspolitiken är viktig för landet.
Jag uppskattar Henrik Edins engagemang och viljan att ha en interpellationsdebatt i riksdagen om detta. Lycka till framöver, så ses vi kanske i Göteborgsregionen någon gång!
Tomas Eneroth (S):
Lars Beckman har ställt frågor till mig om förutsättningarna för mobilitet i hela landet. Jag är angelägen om att omställningen till ett fossilfritt transportsystem sker utifrån att hela landet ska både leva och växa. Transporterna står för cirka en tredjedel av Sveriges utsläpp, och takten i omställningen till fossilfrihet behöver öka kraftigt för att det ska vara möjligt att nå transportsektorns klimatmål. Omställningen till fossilfria transporter förutsätter att åtgärder vidtas på många plan.
Det klimatsmarta alternativet behöver vara ett enkelt alternativ. Övergången till ett transporteffektivt samhälle i kombination med en ökad andel hållbara biodrivmedel och tillgång till förnybar el är viktiga delar. Förra året beslutade regeringen om en satsning som innebär 700 miljarder kronor till Sveriges transportinfrastruktur. Det är 100 miljarder kronor mer än vad som avsattes 2014-2025 i den förra nationella planen av den dåvarande borgerliga regeringen.
Vidare har regeringen bland annat beslutat om en godstransportstrategi, gett Trafikverket i uppdrag att ta fram en långsiktig plan för uppförande och utbyggnad av elvägar samt infört ett reduktionspliktssystem som syftar till att minska växthusgasutsläppen. Alla delar av samhället behöver ställa om, men förutsättningarna skiljer sig åt mellan olika delar av landet, mellan människor och mellan olika verksamheter.
I delar av landet kommer bilen även fortsättningsvis att vara det viktigaste färdmedlet för längre resor, och därmed blir elektrifiering och hållbara biodrivmedel avgörande för landsbygdens omställning.
Tomas Eneroth (S):
Jag tycker att jag har svarat på frågorna om hur jag anser att vi ska förbättra mobiliteten och hur vi ska se till att vi kan använda såväl bil som andra transportslag för att öka rörligheten. Det ankommer inte på regeringen att hålla på och uttala sig om olika pm som Trafikverket tagit fram, men för att lugna Lars Beckman kan jag säga att regeringen inte har tagit några beslut om att vi ska minska personbilstrafiken med 20 procent.
Utgångspunkten är den omställning av fordonsparken som behöver göras samt en utbyggnad av andra transportalternativ, inte minst public transport, eller kollektivtrafiken. Inte minst Moderaterna i Stockholm, om vi tar dem som exempel, ser behovet av en omställning till effektiva transporter med vilka många människor snabbt kan färdas till sina arbetsplatser. På samma sätt tror jag att den järnvägssatsning vi nu gör - den största i modern tid - bidrar till att vidga arbetsmarknadsregionerna.
Jag tror också att den bidrar till att fler, kanske i stället för att ta bilen, kan ta pendeltåget till jobbet. Jag tror att den bidrar till att - som med det vi har gjort nere i Småland eller i Skåne, där vi satsade på Öresundstrafiken - öka denna pendling i stället för pendling med bilar. Det kanske kan bli både trafiksäkrare och klimatsmartare, förutsatt att vi klarar tillförlitligheten och att vi gör rätt investeringar.
Här är Moderaterna som vanligt svaret skyldiga i och med att de själva står bakom - eller drev igenom - ett läge med stora brister i Sveriges infrastruktur. De prioriterade skattesänkningar före investeringar i vägar och i järnvägar. Nu får vi reparera detta. Vi gör det med investeringar på 700 miljarder över hela landet, inte minst i Lars Beckmans egen valkrets. Där gör vi stora satsningar, och jag är övertygad om att Lars Beckman tycker att det är utmärkt spenderade pengar.
Tomas Eneroth (S):
Helena Lindahl har ställt ett antal frågor till mig om Arlandas framtid samt om de regionala flygplatserna. I januari 2017 presenterade regeringen En svensk flygstrategi - för flygets roll i framtidens transportsystem . I flygstrategin anges bland annat att ett Arlandaråd, i dialog och samverkan, ska ta fram förslag till en färdplan för Arlanda.
Syftet med färdplanen är att utveckla flygplatsen utifrån ett helhetsperspektiv som omfattar flygplatsen, luftrummet samt anslutande transporter och infrastruktur på marken, men också tillgången till andra flygplatser i Stockholmsregionen. Vidare anges i flygstrategin att flygets miljö- och klimatpåverkan ska minska och att flyget, liksom övriga trafikslag, ska bidra till målet om Sverige som ett av världens första fossilfria välfärdsländer.
Arlandarådet har arbetat med en färdplan för Arlanda. Regeringens hantering av frågan är ännu inte klar. Regeringskansliet arbetar för närvarande också med en flygplatsöversyn som bland annat berör de regionala flygplatsernas utveckling. Detta är ett annat initiativ som regeringen aviserade i flygstrategin. Översynen görs för att tydliggöra statens ansvar och roll som stödgivare till icke-statliga flygplatser samt när det gäller flyglinjer med allmän trafikplikt.
Tomas Eneroth (S):
Tack, Helena Lindahl! Jag blir lite bekymrad över det som jag skulle kunna tolka som ett inte lika starkt engagemang för att flyget ska ställa om. När vi nu har verktyg på plats - flygskatt, klimatdeklarationer och annat som vi i januariavtalet har skrivit under på - måste detta vara utgångspunkten för hur flyget ska klara omställningen. Gör man inte detta kommer flyget att ha en ganska tuff resa framöver.
Den senaste prognosen visar ju en minskning av flyget. Vad den beror på är det lite tidigt att säga, naturligtvis, men jag kan tänka mig att den senaste tidens klimatdiskussion kan spela en roll.
Jag vill att vi ska vara tydliga med de politiska alternativ som finns, att säkerställa att vi gör stora infrastruktursatsningar, så att man kan välja att åka tåg i stället för att flyga mellan Stockholm och Göteborg och att se till att vi på långa resor är tydliga med vilken klimateffekt resan faktiskt har, så att du och jag när vi väljer ett flygalternativ ska kunna känna och veta vilket klimatavtryck vår resa gör.
Jag vågar tro att det kraftigt ökade intresset för nattåg i Europa och för tågresandet generellt har betydelse nu när vi ser människors resemönster. Så har vi frågan om de regionala flygplatserna ska få del av Swedavias vinster. Här vet ju Helena Lindahl lika väl som de flesta i riksdagen att några direkta rör från ett statligt bolags resultat in till andra statliga verksamheter inte finns.
Vill vi stärka stödet till de regionala flygplatserna är det genom budgetarbetet. Det sker genom de resurser vi i dag lägger på de regionala flygplatserna - det är väl ungefär 250 miljoner kronor sammanlagt som vi ger i driftsstöd och i trafikplikt. Är Centern beredd att fortsätta stödja detta har vi ju budgetsamverkan där vi kan diskutera detta tillsammans. Återigen: En del i flygstrategin är att fortsätta utveckla Arlanda.
Inte minst kommer detta att vara viktigt om man vill lägga ned Bromma, vilket det verkar finnas uppslutning om i Stockholmsregionen. Då måste inrikesflyget kunna få plats. Men det är Swedavia som bolag som har att ansvara för de investeringar som görs på Arlanda. Det är styrelsen där och dess operativa ledning som ansvarar för de investeringar som görs för tillfället.
Tomas Eneroth (S):
Tack, Helena Lindahl! Jag ska vara tydlig och säga att jag har varit ordförande i Arlandarådet under den tiden det arbetade. Där finns ett starkt engagemang, och det arbetet har varit väldigt värdefullt för Arlandas fortsatta utveckling. Där har funnits representanter för Stockholmsregionen, näringslivet och myndigheter, och det är klart att det arbetet har otrolig betydelse för det fortsatta arbetet med färdplanen. Det kommer att ha betydelse för vilka landanslutningar eller andra anslutningar till Arlanda man gör.
Det kommer att ha betydelse för utmaningen att göra Arlanda till en fossilfri flygplats när det gäller dess egen verksamhet, eller för den delen att säkerställa att vi kan etablera biobränsle där, så att flyget klarar den omställningsresa man behöver göra. Arbetet bereds just nu i Regeringskansliet. Vi arbetar med det underlag som Arlandarådet har arbetat med. Det är på det sättet arbetet brukar fungera i regeringen, så det är ingen nyhet.
Jag är glad över att Helena Lindahl är engagerad. Det är många. Flyget behöver finnas. Det behöver ställa om. Det behöver vara tillgängligt. Det behöver kunna klara klimatutmaningarna. Vi behöver ta politiskt ansvar om vi ska rädda den här planeten. Det handlar både om att klara människors behov av kommunikationer och om att vara tydliga med att de transportsätt som finns måste klara de klimatkrav som ställs. Här har flyget en läxa att göra.
Flyget klarade inte av klimatkraven tidigare, och man gör det fortfarande inte. Det är fortfarande så att de långresor som många människor gör som nöjesresor ut över världen har väldigt stor klimateffekt. Det är inte hållbart. Här måste vi använda de styrmedel som finns. Ett av de viktigaste är att erbjuda alternativ, att investera i den största järnvägssatsningen i modern tid, att säkerställa att man kan hitta andra alternativ och också att arbeta med att flyget i sig självt ska klara att bli hållbart.
Där är Sverige världsledande. Vi kommer att ligga före i den omställningen, och det är jag stolt över.
Tomas Eneroth (S):
Låt mig först konstatera att det är glädjande att höra en moderat riksdagsledamot vurma för Arbetsmiljöverket. Det är annars en verksamhet som Moderaterna systematiskt och konsekvent velat skära ned på. Man har velat skära ned på resurserna och lägga ned stora delar av verksamheten och därmed förutsättningarna att arbeta förebyggande för en god arbetsmiljö.
Om Lars Beckman tillsammans med mig och många andra vill stå på barrikaderna för ett mer resursstarkt arbetsmiljöverk som säkrar miljön för yrkeschaufförer och många andra på svensk arbetsmarknad välkomnar jag alltså den positionsförändringen. Lycka till med att också få Moderata samlingspartiet att byta uppfattning! När det gäller vinterväghållningen är det naturligtvis så att det besked jag ger är det som gäller.
Det kan inte vara så att brist på ekonomiska resurser gör att man avstår från insatser, enligt de regler som finns. Under lång tid har det för vinterväghållningen gällt en ordning med en klassificering enligt vilken man upphandlar åkerier eftersom Trafikverket inte har egna resurser.
Eftersom vi sedan lång tid har en annan reglering i Sverige har jag svårt att se ekonomiska skäl och miljöskäl som argument. Låt mig avslutningsvis konstatera att jag tycker att det är bra med ett starkt engagemang kring att vi ska ha en god och säker trafikmiljö. Vi förbättrar vinterväghållningen i Sverige. Vi lägger mer resurser, och vi har tuffare krav på dem som har att sköta den.
Vi ställer tuffare krav också på yrkestrafiken och på åkerierna, inte minst på utländska åkerier som nu när de kommer till svenska vägar får ta ett större ansvar än tidigare. Till syvende och sist vet vi dock allihop att det också spelar roll hur både Lars Beckman och jag själv kör och vilket beteende vi har i trafiken, att vi har gott omdöme, händerna på ratten och att vi inte svarar i mobiltelefon och annat. Jag hoppas att vi gemensamt kan säkerställa att fler uppmärksammar vikten av ett bra uppträdande i trafiken.
Då får vi färre skadade och döda i trafiken.
Tomas Eneroth (S):
Johan Hultberg har ställt frågor till mig om utvecklingen av järnvägsförbindelsen mellan Göteborg och Oslo, om avgifterna på Svinesundsbron och om regeringen är beredd att ta initiativ till framtagande av en metod för trafikmodellering av gränsöverskridande transporter på järnväg. Regeringen beslutade den 31 maj 2018 om en nationell trafikslagsövergripande plan för transportinfrastrukturen för perioden 2018-2029.
För regeringen är det viktigt att hela Sverige ges goda förutsättningar att växa och utvecklas. Den nationella planen omfattar därför stora satsningar på såväl nybyggnation som upprustning och modernisering av befintlig infrastruktur och innefattar den största järnvägssatsningen i modern tid. Av fastställelsebeslutet framgår att regeringen pekat ut att Trafikverket ska göra en bristanalys för stråket Göteborg-Oslo på grund av dess kapacitetsproblem och långa restider.
Det innebär att Trafikverket kommer att utreda stråket med målsättning att det är så pass utrett att det kan övervägas i en kommande planrevidering. Trafikverket har redan i uppdrag att utveckla och förvalta metoder och modeller för samhällsekonomiska analyser inom transportområdet.
Av regeringens fastställelsebeslut framgår att Sveriges och Norges regeringar är överens om att utvecklingen av den gränsöverskridande transportinfrastrukturen ska ske i dialog mellan departementen i de båda länderna samt mellan de myndigheter som ansvarar för transportsystemet i respektive land.
Regeringen har en pågående dialog med den norska regeringen kring de gränsöverskridande stråken, däribland Göteborg-Oslo, eftersom regeringen ser ett särskilt behov av att länderna gemensamt utreder hur järnvägsförbindelserna i bland annat det nämnda stråket kan stärkas. I det sammanhanget diskuteras också olika finansieringsfrågor.
Tomas Eneroth (S):
Tack, Johan Hultberg! Jag gläds åt att det är fler och fler som nu vill titta på och lyfta fram olika investeringar i infrastruktur som behöver göras. Det är ju för att man också ser att någonting händer: Nu har vi en regering som faktiskt genomför infrastrukturinvesteringar. Vi lägger mer resurser än någonsin, och därmed blir det möjligt att hoppas och faktiskt försöka hitta nya lösningar för att förbättra kommunikationerna.
Det är viktigt för Sverige som ett litet, exportberoende industriland att ha bra kommunikationer ut i världen. Det är viktigt för Sverige att också ha bra relationer med vårt grannland Norge och förtäta de förbindelser som finns, inte minst ur arbetsmarknadssynpunkt. Den målsättningen tror jag att Johan Hultberg och jag delar. Låt oss hitta bättre möjligheter att stärka infrastrukturen. Men då krävs att vi prioriterar den ekonomiskt.
Då krävs det investeringar i stället för skattesänkningar. Då krävs satsningar på järnväg och klimatsmarta sätt att resa i stället för andra satsningar. Det är tydliga prioriteringar. Vi väljer att göra detta. Vi gör det i nationell plan, vi gör det i den transportpolitik vi bedriver och vi gör det också i de planer vi har inför kommande revideringar. Där arbetar nu Trafikverket enligt regionens önskemål med att titta på förutsättningarna också när det gäller att förbättra sträckan mellan Göteborg och Oslo.
Det återstår att se om Johan Hultberg och jag kommer att resa på den sträckan framöver. Det är inte omöjligt, som gamla Kronobergskollegor. Men om vi inte gör det får vi hoppas att vi ändå flyttar frågan en bit framåt genom vårt engagemang här.
Tomas Eneroth (S):
Jessika Roswall har ställt frågor till mig om Arlandas framtid. I januari 2017 presenterade regeringen En svensk flygstrategi - för flygets roll i framtidens transportsystem . I flygstrategin anges bland annat att ett Arlandaråd i dialog och samverkan ska ta fram förslag och en färdplan för Arlanda samt att flygets klimatpåverkan ska minska. Arlandarådets arbete är avslutat sedan den 31 mars, och sedan den nuvarande regeringen tillträdde har rådet inte haft några möten.
Hanteringen av Arlandarådets arbete är inte klar.
Tomas Eneroth (S):
Tack, Jessica Roswall! Jag uppskattar verkligen engagemanget när det gäller biobränsle. Om det sedan var ett initiativ från Alliansen, Socialdemokraterna eller Miljöpartiet spelar faktiskt ingen roll. Det viktiga är att Sverige tar ledningen när det gäller omställningen i flyget, för vi är ett land som är beroende av flyget. Vi är ett land som samtidigt inser - och det hoppas jag är brett över partigränserna - att flyget precis som alla andra trafikslag behöver ställa om.
Därför är det rätt läge när flygets aktörer nu själva lite sent men till slut ändå ser nödvändigheten av att klara en omställning, precis som fordonsindustrin och andra aktörer gjort tidigare. Vi har kapacitet och förutsättningar i Sverige. Vi har flygindustrin på plats. Vi har bolag som är engagerade och vill hitta bra sätt. Och klimatpåverkan kan ju minskas med biojet, biobränsle och reduktionsplikt.
Den kan också minskas med andra smarta sätt, till exempel smarta inflygningar. Då är flygplatsers konstruktion en del och naturligtvis även regleringen av luftrummet. Det pågår en intensiv diskussion om hur luftrummet, inte minst i Europa, framöver ska kunna regleras. Det arbete som vi har haft i Arlandarådet, som jag har lett, har varit mycket konstruktivt. Det har varit bra inspel från väldigt många av deltagarna.
Det innebär att vi har skaffat oss ett gediget och bra underlag inför de processer som nu pågår. På samma sätt som jag är angelägen om att vi tittar på hur Arlanda utvecklas är det viktigt att vi tittar på hur de regionala flygplatserna generellt i Sverige utvecklas. Vi kunde i den tidigare interpellationsdebatten höra om den oro som finns över hur flygplatser i övriga landet ska klara detta.
Det är viktigt att vi har ett perspektiv där vi förmår att hantera intresset för internationella förbindelser ute i världen och Arlandas stora betydelse i det, eller för den delen Arlandas betydelse utifrån den utveckling som vi kan ana kommer att ske med Bromma efter avtalet 2038.
Det är också viktigt att vi ser flygandet som helhet och att vi upprätthåller bra flygförbindelser i inte minst, som vi nämnde tidigare, Västerbottens eller Norrbottens inland. Regeringen arbetar med att bereda förslagen och tittar på hur vi ska arbeta vidare enligt den flygstrategi som regeringen har beslutat om och - jag ska vara formell - den förra regeringen också har beslutat om. Det är en bra flygstrategi. Den fick mycket uppmärksamhet, och den fick positivt stöd från branschen.
Nu finns utmaningar att möta i det förändrade flygandet. Det är ingen tvekan om det. Det är en utmaning för både flygets aktörer och andra. Jag tror att en nyckel är att visa på hur flyget faktiskt ska klara omställningen. Där kommer vi att bidra med biobränslefrågor och med andra insatser som behöver göras. I den meningen är jag optimistisk över möjligheten att komma fram till lösningar som har ett brett stöd och en bred acceptans.