Finn Bengtsson (M):
Här är ännu en spännande interpellation av Pia Nilsson och som vanligt ett förtydligande svar från finansministern. Jag stannar kvar vid detta svar, för jag tycker att det är intressant att se hur man kan beskriva en och samma verklighet så helt olika. När finansministern svarar betonas två viktiga saker i den bedömning man har gjort inför höstbudgeten, nämligen för det första att "risken för en försämrad utveckling dominerade".
Det var det dominerande scenariot. Till det kommer då aktiviteten med "betydande satsningar för att stimulera ekonomin" med de reformer som syftade till att förbättra infrastrukturen, som "forskning och innovation, företagande och unga människors jobbchanser", precis som finansministern nämnde i sitt inlägg.
Det är då lite lustigt att höra Pia Nilsson beskriva finansministerns och Alliansens budgetförslag som en glädjekalkyl. Om jag minns rätt från budgetdebatten: Den som kunde anklagas för att ha en glädjekalkyl var väl snarast Socialdemokraternas ekonomisk-politiska talesperson, som i debatten hävdade att alliansregeringen var ansvarslös genom sina stimulansåtgärder - något som man nu tydligen inte kan få nog av.
Det är precis så ansvarslösa som Socialdemokraterna förhöll sig till den ekonomi som vi hade, trots att finansministern på alliansregeringens vägnar förtydligade behovet av betydande satsningar på att stimulera ekonomin i årets budget, eftersom risken för en försämrad utveckling dominerade. Det var ett väldigt sunt förhållningssätt till det som är väldigt svårt att veta, nämligen prognoser som är gissningar. Herr talman!
Jag måste säga att finansministerns förmåga att göra avancerade gissningar föreföll mig betydligt bättre än Socialdemokraternas förmåga i samma period, fast man väsentligen hade tillgång till samma experter.
Det är också viktigt att fundera lite grann över i vilket läge vi möter en svårighet i ekonomin runt om i vår värld, som ett litet, exportberoende land som Sverige naturligtvis ytterst kommer att konfronteras med. Vi har starka statsfinanser - man har amorterat på statsbudgeten. Vi har minskat utanförskapet med över 200 000 personer, som under Socialdemokraternas tid var inlåsta i långtidssjukskrivningar och förtidspensioner.
Vi har ökat sysselsättningen med ungefär samma antal. Vi möter alltså krisen med betydligt bättre rustat folk nära arbetsmarknaden. Låt mig bara ta ett exempel. Den sjukförsäkringsreform som vi har genomfört har gjort att vi i runda slängar har 30 000 personer som nu står betydligt närmare arbetsmarknaden, om de inte de facto arbetar.
Det är personer som i det gamla systemet, som Socialdemokraterna fortfarande värnar om och vill återställa oss till, skulle drivas in i långtidssjukskrivningar eller förtidspensioner där de uppenbarligen inte hör hemma. På vilket sätt detta förbättrar våra möjligheter att ta ansvar för en ekonomi när konjunkturerna förhoppningsvis vänder har jag väldigt svårt att förstå.
Sammanfattningsvis: Att finansministern, Finansdepartementet och alliansregeringen har gjort en ansvarsfull avdömning i årets budgetprocess vill jag verkligen betona, samtidigt som jag kraftigt ifrågasätter den glädjekalkyl som Socialdemokraterna hade just i budgetdebatten genom att de sade att stimulansåtgärderna från alliansregeringen var överdrivna. Det stämde helt enkelt inte, Pia Nilsson.