Karin Enström (M):
Jag håller i allra högsta grad med Peter Hultqvist om att detta inte är enkelt. Det är en omfattande reform. Som Peter Hultqvist säger genomförs flera delar av reformen samtidigt. Det är naturligt att detta väcker frågor. Försvarsmakten ska göra saker som den inte gjort tidigare. Försvarsmakten är också en del av resten av samhället. Det hänger inte bara på Försvarsmakten att detta ska kunna genomföras.
Det måste skapas en större kunskap i samhället till exempel om hur det ska fungera att tidvis tjänstgöra i Försvarsmakten. Det nya personalförsörjningssystemet, som vi ska komma ihåg att Försvarsmakten själv efterfrågat, har över lag fungerat bra.
När det gäller rekryteringen hade Försvarsmakten 2011 ungefär 14 sökande till varje utbildningsplats i den grundläggande militära utbildningen, GMU. I år har nästan 20 000 ansökningar inkommit om att få göra tester till drygt 3 000 platser. Försvarsmakten har samtidigt nått och i vissa fall överträffat sina egna rekryteringsmål gällande kontinuerligt och tidsbegränsat anställda soldater och sjömän.
I dagsläget har myndigheten anställt över 4 000 soldater och skrivit interimskontrakt med ytterligare ca 4 700. Detta pekar på att det finns ett stort intresse för soldatyrket och Försvarsmakten.
Men som Peter Hultqvist var inne på är det också en utmaning att behålla soldaterna över tid, så att man inte bara lockar till sig dem för en utbildning och ett eller två års tjänstgöring, utan ser till att de blir kvar och hittar intressanta arbetsuppgifter över tid. De här soldaterna är också efterfrågade på den civila arbetsmarknaden för att de har fått en bra utbildning och genomgått bra tester.
Det är därför väldigt viktigt att Försvarsmakten hela tiden arbetar med det som vi kallar attraktionsskapande åtgärder. Man ska helt enkelt göra det attraktivt att både börja i Försvarsmakten och stanna kvar. Det innebär att man måste ha bra verksamhet och en bra plan för utnyttjande av personalen. Jag tycker däremot inte att systemet har varit i bruk tillräckligt länge för att vi ska kunna dra några definitiva slutsatser.
Men visst finns det anledning att vara ödmjuk inför reformarbetet. Vi följer från regeringens sida noga och delar gärna med oss till riksdagen hur den nya personalförsörjningen utvecklas. Det är någonting nytt och intressant.
När jag är ute på förband och träffar soldater och chefer får jag flera bilder samtidigt. Det finns ett stort intresse. Det är många som vill komma till Försvarsmakten. Det genomförs väldigt bra verksamhet om hur man bättre ska kommunicera med arbetsgivare runt omkring för att de anställda ska kunna gå in och ut ur Försvarsmakten.
Det gäller inte minst konstruktionen med de tidvis tjänstgörande soldaterna. Det är en utmaning både för studiesystemet och för näringslivet. Ju mer information arbetsgivaren får och förstår att man kan ha nytta av någon som både tjänstgör i försvaret och tjänstgör i det civila, desto större möjligheter har reformen att lyckas så att vi kan ta till vara annan kompetens både inom försvaret och utanför.
För att detta ska gå måste det finnas ekonomi i förbanden. Därför föreslår regeringen i budgetpropositionen att vi ska tillföra 460 miljoner till förbandsanslaget. Det går till övningar, verksamheter och löner ute på förbanden.