Per Bolund (MP):
Jag måste till att börja med beklaga att Peter Norman, i stället för att våga ta debatten och stå för att regeringen nu har suttit i sju år och har låtit Vattenfall fortsätta att göra investeringar i smutsig brunkol, väljer att försöka kladda av sig en del av ansvaret på Miljöpartiet. Jag kan bara önska honom lycka till med att försöka få igenom det och få svenska folket att tro på att Miljöpartiet är ansvarigt för att ha gjort stora investeringar i brunkol. Jag tror att de flesta inser att det är någonting som ligger mycket långt ifrån Miljöpartiets ideologi och som vi aldrig skulle göra.
Jag tycker att det är mycket sorgligt att Peter Norman fortsätter att sprida myter. Jag har den största respekten för Peter Norman, och jag tycker inte att det är det sätt som finansmarknadsministern brukar arbeta på i vanliga fall. Men det är sorgligt nog. Det är också en hel del felaktigheter som kommer fram i det som Peter Norman försöker att klistra på Miljöpartiet. Vi har ett samarbete med den borgerliga regeringen om arbetskraftsinvandring och om migrationspolitiken. Det har också ekonomiska konsekvenser.
Tycker Peter Norman att det medför att vi är ansvariga för att Vattenfall nu gör nya investeringar i brunkol och att Vattenfall köpte Nuon? Det är en fullständigt barock tanke. Jag hoppas att Peter Norman sansar sig och inser att det faktiskt är en helt orimlig anklagelse. Vi hade gärna fällt den tidigare socialdemokratiska regeringen här i riksdagen om det hade varit möjligt, men det var det inte. Peter Normans parti, Moderaterna, stödde nämligen hela denna investeringslinje.
Vi kunde tyvärr inte bygga någon majoritet här i riksdagen för att fälla den socialdemokratiska regeringen och stoppa dessa vansinniga investeringar i kolkraft på grund av att Peter Normans parti inte tog sitt ansvar. Att säga att vi såg på medan detta hände är så långt från sanningen som man kan komma. Tvärtom, som jag sade, gick vi till konstitutionsutskottet och anmälde den ansvariga ministern och fick honom prickad. Om Peter Norman tycker att det är att bara stå och se på får det vara Peter Normans egen definition av denna fråga. Jag ska gå tillbaka till sakfrågan.
Jag hoppas att Peter Norman inte försöker förneka att denna regering har suttit i sju år och haft ansvaret för den ekonomiska politiken och även för utvecklingen av Vattenfalls verksamhet. Här ser vi hur det faktiskt pågår en stor omställning, inte minst i Tyskland där den tyska regeringen inget hellre vill än att ställa om energisystemet i hållbar riktning.
Men med regeringens godkännande har Vattenfall blivit en av de stora bromsklossarna som fortfarande investerar bråkdelar av sina resurser i förnybar energi. Nästan allting går till att finansiera nya investeringar i fossil energi av olika slag. När Peter Norman nu säger att Vattenfall investerar mycket i vindkraft uppmanar jag honom att titta på hur Vattenfalls investeringsplaner ser ut framöver.
Alla som gör det kan konstatera att huvudparten av Vattenfalls investeringar under de kommande åren, med regeringens medgivande, går till fossila energislag. Jag har fortfarande inte fått svar på frågan om Peter Norman tycker att det är i linje med regeringens hållbarhetsmål. Är det den inriktning som de statliga bolagen ska ha? Är det på det sättet som man är ett miljöföredöme, som du själv har uttryckt det, Peter Norman? Detta svar vill jag gärna ha.
Jag vill också ägna lite tid åt den andra interpellationen eftersom Peter Norman har valt att klumpa ihop interpellationerna. Den handlar om den överenskommelse som Danmark, Finland, Island, Norge och Sverige gjorde när president Obama var här, där man konstaterade att vi ska avsluta offentlig finansiering av kolkraft i andra länder. Vi ska inte låta offentliga pengar gå till att öka kolanvändningen i andra länder.
Bläcket hann inte ens torka på detta dokument förrän Vattenfall gick vidare med planer på att investera i just brunkol. Det går inte att säga att Vattenfalls pengar är någonting annat än offentliga pengar. De är till hundra procent offentligt ägda. Peter Norman, är detta dokument värt någonting, alltså den överenskommelse som din statsminister skrev under tillsammans med statsministrarna i de andra nordiska länderna? Är det värt någonting måste det också leda till någon form av förändring av politiken.
Då måste det leda till att man faktiskt inte låter offentliga pengar, genom de statliga bolagen, gå till investeringar i kol. Det är precis det som står i dokumentet.