Jonas Jacobsson Gjörtler (M):
Jag vill börja med att tacka statsrådet för svaret. Klimatfrågan är en enormt viktig fråga, och de allra flesta är överens om att det är bråttom att få ned klimatutsläppen, precis som statsrådet är inne på, och därmed minska människans negativa påverkan på klimatet. Moderaterna är ett parti som brukar betona vikten av ordning och reda.
Ofta handlar det om ekonomi och om behovet av ordning och reda i statsfinanserna eftersom det riskerar att skapa många andra problem om vi inte har ordning och reda där. Men om det finns något område där det är ännu viktigare med ordning och reda är det i klimatpolitiken. Just eftersom det är bråttom att få ned utsläppsmängderna är det otroligt viktigt att vi vet att de insatser som vi gör verkligen leder till så stor klimatnytta som möjligt.
Det måste finnas beräkningar över vilka utsläppsminskningar som olika åtgärder leder till. Som jag ser det finns det minst två stora problem med regeringens klimatpolitik. Det första problemet är att regeringen verkar sakna samlade beräkningar över hur stor total utsläppsminskning den förda politiken förväntas leda till. Det framgår också av statsrådets svar att jag inte kommer att få någon sådan siffra.
Det är faktiskt smått häpnadsväckande, för det betyder att regeringen famlar i blindo. Hur ska man veta om man gör rätt saker om man inte har några beräkningar över vilka resultat som den förda politiken förväntas få? Hur ska man då veta om man gör tillräckligt?
Det andra problemet med regeringens klimatpolitik är att för de åtgärder där det faktiskt finns beräkningar, till exempel Klimatklivet, är klimatnyttan per satsad krona besvärande låg. Den genomsnittliga kostnaden per ton minskade utsläpp är nästan 3 200 kronor enligt Naturvårdsverket. Det ska jämföras med exempelvis mekanismer för ren utveckling, CDM, där priset är ungefär 60 kronor per ton. Herr talman! Klimatutmaningen är global.
Det betyder att varje ton utsläpp är lika skadligt oavsett var det sker i världen. Det betyder också att varje ton som vi kan minska utsläppen är lika viktigt oavsett var det sker. För klimatet gör utsläppsminskningen lika stor nytta oavsett om den görs i Sverige, i Kina eller i Afrika. Regeringen slår sig ofta för bröstet och talar om hur mycket pengar man spenderar på klimatpolitiken.
Men det är faktiskt helt ointressant. Det viktiga är vilket resultat som nås och vilket resultat som hade kunnat uppnås med mer kostnadseffektiva åtgärder. Moderaterna säger nej till regeringens klimatkliv, och vi satsar i vår budget för 2017 i stället 100 miljoner kronor mer än regeringen på just internationella insatser såsom CDM. De här åtgärderna ger 50 gånger större klimatnytta än regeringens klimatkliv.
Jag tänkte visa en bild som åskådliggör det, men talmannen talade om för mig att man inte får lov att visa sådana bilder i kammaren, så jag får beskriva den i stället. Bilden skulle åskådliggöra den tydliga skillnaden mellan den 50 gånger högre stapeln som våra 100 miljoner kronor i budgeten ger i utsläppsminskningar jämfört med stapeln för 100 miljoner kronor av Klimatklivet. Regeringens klimatkliv ger för 100 miljoner kronor 33 000 ton i utsläppsminskningar.
Våra 100 miljoner kronor till CDM ger nästan 1,7 miljoner, 1 670 000, ton i utsläppsminskningar. Det framgår således att regeringen fokuserar på dyr och ineffektiv symbolpolitik med mycket begränsad klimatnytta.
Varför väljer regeringen att fokusera på de begränsade utsläppsminskningarna, 33 000 ton per 100 miljoner, i stället för de stora utsläppsminskningarna på nästan 1,7 miljoner ton?