KBLab/rixvox huggingface dataset:
Peter Persson (S):
Jag noterar att Anders Borg behöver bredda sina historiekunskaper. Han tillbringar för mycket tid i Sofia Arkelstens mycket grunda historieskola. Han tror att Sveriges politiska liv började 1991 när han skrev tal åt Carl Bildt om semestervikarier som pratade upp räntan till 500 procent.
Kom ihåg, Anders Borg, när du försöker lägga socialdemokratin till last att vi inte har stått för full sysselsättning i vårt land, att vi fick ta över ett havererat Sverige. Det tog tid innan vi började komma i gång, och vi fick ned talen med bland annat socialbidrag. Vi genomförde inte försämringar för att vi inte trodde på människor.
Vi fick sanera ekonomin efter er vanskötsel. Så är historien. Du skrev talen. Vi fick fixa till det sedan. Det stora som du har gjort, Anders Borg, är att du har ökat bidragsberoendet och slagit sönder försörjningssystem. Jag studerade hur det har varit i min nära omgivning i Jönköpings län.
I Jönköpings kommun 2006 var det 126 miljoner i socialbidrag eller försörjningsstöd. Nu är det 145 miljoner. I Nässjö var det en ökning från 14 till 28 miljoner. I Tranås var det en ökning från 14 till 23 miljoner.
I Gnosjö var det en 120-procentig ökning, alltså i detta entreprenörstäta Gnosjö som ofta beskrivs som föredömligt och är det i många avseenden.
Era förstörda försäkringssystem har lett till att hela Kommunsverige sedan 2006-2007 har fått ökade kostnader för försörjningsstöd. Kostnaderna har ökat från att ha varit nere på 8-miljardersnivån till att i dag tangera 12-miljardersnivån. Det vet Anders Borg.
Detta är det yttersta bidrag som en människa kan få för sin försörjning. Dit har ni plågat människor från välfärdssystem, ty det år ni vann valet hade 70 procent av de arbetslösa a-kassa.
När vi skrev december 2011 hade 36 procent a-kassa. Förutom fruktan för morgondagen och plågan av arbetslöshet plågar ni också människor ekonomiskt.
Jag vill vidhålla och lägga fast: Ni har skapat ett ökat och nytt bidragsberoende i vårt land. Ni har misslyckats med ambitionerna när det gäller sysselsättningen. Förvärvsfrekvensen har minskat, arbetslösheten har ökat och långtidsarbetslösheten biter sig fast.
Det mest dramatiska är alla ungdomar som inte har någon försörjning. Reinfeldt ger rådet: Ni får väl gå hem till mamma och pappa. Familjen blir en ny försörjningsinstitution i det Sverige där Moderaterna sviker solidariteten.
Peter Persson (S):
Det blir alltmer uppenbart att finansministern trivs med att i sina debatter återvända till Moderat skolungdom, där han en gång började sin politiska karriär. Det tydliga med debatten är att Anders Borg inte är ett dugg oroad och inte ett dugg bekymrad över att det som förr kallades socialbidrag och nu försörjningsstöd kraftigt ökar.
Det blir ett utgiftstryck i Sveriges kommuner som gör att andra delar av den kommunala välfärdspolitiken får reduceras och att kommunerna får ekonomiska problem.
Framför allt gör det att den enskilda människan som trodde på de försäkringssystem som vi solidariskt har byggt upp för att skydda vid arbetslöshet och sjukdom nu ser dem raseras eller kraftigt försämras. Det är detta debatten handlar om, Anders Borg.
Du har skapat ett nytt bidragsberoende. Arbetslöshetsförsäkring är försäkring. Sjukförsäkring är försäkring. Det ingår i ett solidariskt samhälle till att upprätta en välfärd som i grunden tryggar en arbetslinje. När ni kallar det för en bidragslinje gör ni det bara i avsikt att skjuta sönder solidariteten.
Detta är ytterst vad ni har åstadkommit: Den arbetslöse ska inte se arbetslöshet som ett samhällsproblem. Den sjuke ska tycka att det är hans eget fel. Det är vad ni håller på att göra med Sverige, Anders Borg. Du uppfyller dina drömmar från Moderat skolungdom.
Peter Persson (S):
Jobbkrisen skapar två problem för kommunerna som verkar samtidigt. Det första är att intäkterna faller i den ökade arbetslöshetens spår. Den regering som Anders Borg är en del av har inte ökat förvärvsfrekvensen.
Den har minskat den. Den har inte minskat arbetslösheten, utan ökat den, särskilt bland de unga och bland dem som har gått länge utan jobb. Det är ett intäktsfall att man inte har ett arbete och kan betala skatt till kommunerna.
Det andra problemet är att välfärdssystemen, som förr fångade upp dem som olyckligtvis blev arbetslösa i dag är så uttunnade att man ramlar rätt igenom och in i det kommunala försörjningsstödet, som växer.
Det innebär att i kraft av intäktsfall och utgiftsökningar som tidigare fanns i välfärdssystemen uppstår budgetgap i kommunsektorn. Jag vill påstå att detta förstärks av att regeringen på andra områden har överfört kostnader på kommunsektorn.
Det handlar till exempel om en ofinansierad gymnasiereform, som har diskuterats här i kammaren många gånger, och det påförda ansvaret för kommunerna att delfinansiera infrastruktur.
Det leder till att det innevarande år beräknas bli en dramatisk ökning av antalet kommuner som får underskott i sin ekonomi. Förra året hade 30-40 kommuner underskott. Redan det är mycket. I år förväntas 90 kommuner ha underskott.
Det är 64 kommuner som höjer skatterna. De skattesänkningar med en inkomstprofil som den moderatledda regeringen har gjort, mer till den som redan hade, ersätts nu av att man överför kostnader där trycket på försörjningsstödet ökar. Det innebär att kommunerna tvingas höja skatterna.
Det blir en belastning för den med lägre inkomster eftersom kommunalskatten är proportionell. Finansministern verkar vara tämligen obekymrad över att kommunsektorn är på väg in i en obalans. Om han hade varit intresserad på allvar hade han åkt ut och studerat vad som faktiskt händer i landets kommuner.
Läs i de olika lokaltidningarna om besparingar i förskola och äldreomsorg, om nedläggningar av fritidsgårdar och om försämrade öppettider på biblioteken!
Det är effekter av en politik som ytterst har gett gigantiska skattelättnader till dem som redan hade det bra. Nu får kommunerna överta ansvaret för kostnaderna och tvingas spara. De arbetslösas barn får också vara med och betala, liksom alla andra barn, Anders Borg.
Peter Persson (S):
Anders Borg vet att det inte finns några prognoser för den genomsnittliga skattesatsen för 2012. Kan du svara på min fråga nu? Är det inte korrekt att 64 kommuner i vårt land planerar att höja skatten? Jag vill gärna ha ett svar på den frågan. Du vet svaret, men du använder väl din vanliga debatteknik att aldrig svara på frågor utan bara prata vid sidan om frågeställningen.
Det är ovedersägligt så att det pågår besparingar i den kommunala verksamheten i dag. Man nödgas höja skatten på grund av fallande intäkter och på grund av ökade kostnader.
Kanske skulle en betydande andel av de 64 kommuner som nu funderar på att höja skatten kunna undvika detta om du öppnade en av dina skrivbordslådor där det ligger ett helt enigt förslag till skatteutjämning.
Men den lådan har du låst två gånger och gömt nyckeln någonstans för de andra regeringskamraterna. Din ovilja att ställa upp på ett politiskt enigt skatteutjämningsförslag påverkar också kommunernas möjligheter att klara sig undan skattehöjningar.
Jag vill påstå att Kommunsverige är på väg in i en ekonomisk obalans. Det finns ett behov av finansiellt tillskott på 10 miljarder kronor. Det framställdes också mycket tydligt till dig i närtid när SKL:s ledning hade en diskussion med regeringen.
Siffrorna är inte obekanta, utan det handlar om att analysera varför de har uppkommit.
De har uppkommit därför att ni har misslyckats med jobbpolitiken, därför att arbetslösheten ökar, därför att förvärvsfrekvensen minskar och därför att ni samtidigt har förstört de försäkringar som fanns för att undvika att människor ramlar igenom ned till den yttersta utposten, det kommunala försörjningsstödet.
Så möts den enskildes plåga med socialbidraget och kommunens utgifter. Det leder sammantaget till att hela den kommunala verksamheten utsätts för påfrestningar. Det är det verkliga bidragsberoendet som slår både på den enskilde och samhället.
Det fördjupar orättvisorna i vårt land. Svara nu på frågan, Anders Borg! Är det inte korrekt att 64 kommuner har för avsikt att höja skatten?
Jag undrar: Tänker du motverka det genom att ta fram det politiskt eniga skatteutjämningsförslag som skulle tillse att en del av dessa kommuner fick sådana förstärkningar att de kunde undvika en kommunalskattehöjning?
Peter Persson (S):
64 kommuner höjer skatten. Det vore klädsamt om du ändå sade att det är korrekt, Anders Borg. Den genomsnittliga skattesatsen ökar nu med en femöring. Det är pengar det också. Hur fortsättningen blir är det riktigt intressanta.
Åtskilliga av de kommuner som nu tvingas höja skatten är sådana kommuner som man skulle kunna ge ett skydd i genomförandet av den kommunala skatteutjämning som en utredning i bred enighet lade fram. Anders Borg! När är du beredd att skriva en proposition med den som grund?
Har interna moderata kretsar låst lådan på departementet och kastat nyckeln i Strömmen där ingen kan hitta den?
Du vet att många barn och gamla i vårt land som är beroende av välfärd inte alls har fått de resursökningar de behöver med de gigantiska skattesänkningar som har lett till ökad privat konsumtion. Vi har en ökad obalans i vårt land mellan offentlig och privat konsumtion.
Det är många privata excesser medan det offentliga faktiskt får spara. Gå upp i tidningsrummet här i riksdagen! Jag kan följa med och visa lokaltidningar och berätta om neddragningar i förskolor och äldreboenden, stängningar av fritidsgårdar, försämring av bibliotek och annat. Detta är verkligheten i Kommunsverige på grund av att ni har misslyckats med jobbpolitiken.
Det är fler arbetslösa och förvärvsfrekvensen är mindre, och det gör att intäkterna faller och kostnaderna ökar i Kommunsverige. Det är din skuld, Anders Borg.
Peter Persson (S):
Jag vill börja med att tacka Peter Norman för hans svar. Jag konstaterar dock, vilket jag gjort många gånger, att Moderaterna pratar. De pratar om samhällsproblem, men de presenterar sällan några lösningar.
Jag vet inte i hur många tidningsartiklar och inslag i radio och tv Anders Borg, men också Peter Norman, sagt att det är fel med de skyhöga marginalerna i bankerna, att räntemarginalerna är fel och bonussystemet orimligt, att det finns löner som inte är ansvarsfulla - prat, prat, prat.
Jag känner igen det från andra politiska områden. Det handlar om räntesnurror där man i skilda skatteparadis tvättar skattemedel som används i välfärden eller ägnar sig åt skattefusk genom att utvidga kassaregisterområdet - prat, prat, prat.
Det handlar naturligtvis också om vårt största samhällsproblem arbetslösheten.
Man står vid sidan av och kommenterar ett skeende som om man inte hade det politiska ansvaret, som om man inte hade statsrådsmakt, och säger: Det är fel att bankerna har sina stora överskott, det är fel att bolånekunderna plågas genom de höga räntemarginalerna, det är fel att det finns gigantiska löner och bonussystem. Men man gör inte någonting åt det.
Ni moderater, Peter Norman, ser marknaden som er herre. Ni vill låta marknaden erövra inte bara Svensk Bilprovning, som Leif Pettersson nyss talade om, utan också välfärdspolitiken i allmänhet. Ni vill få in marknadstänkandet där. Ni vill inte ge er på marknaden.
Ni gläfser lite för ni vet att det finns en opinion, men ni vill inte bita. Så är svaret på interpellationen.
Ni är med i valberedningen, men i övrigt är avsikten, om ni inte stöter på motstånd i riksdagen, att faktiskt göra er av med allt ägande i Nordea, som ju skulle kunna användas som ett instrument för att pressa även andra banker.
Peter Norman vet mycket väl hur mäktigt ägandet är. Detsamma gäller SBAB, som är helägt av staten. Använd det som ett instrument! I Peter Normans interpellationssvar och i övrig politik känns det igen - Moderaterna registrerar ett samhällsproblem. De pratar, eftersom de inte har för avsikt att lösa det.
Den utveckling av samhället som Socialdemokraterna tillsammans med många andra kritiserar är egentligen en av Peter Norman och Moderaterna önskad utveckling. Ni registrerar samhällsproblem. Ni pratar och pratar, men ni vill inte göra något. Ni gläfser mot bankerna, men ni kommer aldrig att bita.
Peter Persson (S):
Jag vidhåller att Moderaterna talar om samhällsproblem som man faktiskt inte har för avsikt att lösa, både för att man inte vill det och för att man saknar instrumenten. Låt mig ge några exempel från Peter Normans agerande som finansmarknadsminister.
Många upprördes av Caremaskandalen, att äldre människor vanvårdades på institutioner, hur medel fördes ur landet med hjälp av fiffiga räntesnurror.
Det riskkapitalbolag som köpte Carema hette träffande Triton. Vi minns att i August Strindbergs Röda rummet beskrivs Triton som ett sjöförsäkringsaktiebolag vars grundare upptäckt att det är billigare och angenämare att leva på andras pengar än på sitt eget arbete.
Det var ett slags föredöme för Triton. Det var Nordea som var med och finansierade upplägget till skapelsen att slussa vinster genom att räntebelasta i Sverige.
När Peter Norman fick frågan om vad han ansåg eller önskade vidta för åtgärder sade han till Dagens Nyheter att han inte ville kommentera frågan. Finansmarknadsministern ville inte kommentera frågan.
Jag noterar att när det var en hård debatt om bonusar i banksystemet griper regeringen in några timmar före bolagsstämman och vill lämna ett förslag på stämman. Det var några timmar, fångad av vinden från opinionen, inte någon medveten politik.
Ni ville att marknaden skulle vara herre. Ni har varit fullständigt ovilliga att diskutera skatter på banker på både europeisk och svensk nivå. Man kan höra lite hummanden långt bort. Varje gång ett samhällsproblem debatteras flitigt i vårt land försöker Moderaterna prata bort det.
Inte sällan gör man som nu i Peter Normans förra inlägg, man fråntar samhället ett ansvar, fråntar regeringen ett ansvar, och försöker lägga över ansvaret på den enskilda människan som omvandlas till kund. Det är inte bara i banksystemet, utan det är brett över. Där skiljer sig samhällssynen mellan mig som socialdemokrat och Peter Norman som moderat.
Jag tror att vi gemensamt med hjälp av samhället faktiskt kan göra livet lite bättre varje dag. Norman tror att det enda sättet som vi människor kan agera på är som enskilda individer. Därför kommer han som finansmarknadsminister att bara fortsätta prata men inte göra något. Det är djupt beklagligt.
Peter Persson (S):
Åjo, Peter Norman - så ung och ny är du nog inte. Jag spårar en och annan kvällskurs i den moderata partiskolan i din demagogi. Du svarade inte på ett enda av mina påståenden, om Triton och tid för att ge besked på bolagsstämman. Med det har du sagt att det jag säger är korrekt.
Du understryker det som är hela ansatsen i min diskussion, att ni på detta område och andra områden flyr undan. Dessutom har det kommit till en ny krydda i de moderata debatterna här i kammaren. När Socialdemokraterna attackerar er för att det ni har sagt inte utfaller säger ni att vi har ett högt tonläge.
Ni moderater hade ett enormt högt tonläge 2003-2006 om massarbetslöshet och utanförskap här i kammaren och på gator och torg. På de områdena - jobben och utanförskapet - har ni totalt misslyckats. Då säger ni: Socialdemokraterna höjer tonläget. Så gör ni också här!
Ni har pratat om girighet, bonusar och räntemarginaler, men ni gör ingenting. Ni gläfser, för ni vill inte bita den marknad som ni anser vara herre och inte tjänare, som vi socialdemokrater ser det.
Det är skälet, Peter Norman, till att du och Borg i nästa stora offentliga debatt om bankerna pliktskyldigt kommer att gå ut och prata om de stora bonusarna. Men ni kommer inte att göra någonting åt dem då heller, utan Moderaterna pratar och ser en utveckling.
Peter Persson (S):
Den moderatledda regeringen säger sig drivas av ett övergripande mål om att klara full sysselsättning. Jag konstaterar att under de år man har haft på sig har man presterat det motsatta. Arbetslösheten har ökat.
Jag tror i stället att regeringen har en annan strategi som man inte talar så högt om, nämligen att man driver en lönesänkningspolitik. Det började med arbetslöshetsförsäkringen. Sönderslagningen av a-kassan innebär i dag att bara var femte arbetslös har ett fullgott försäkringsskydd.
Det vet Anders Borg leder till en lönenedpressning. Den var fullt medveten. Man försöker piska ut människor till jobb som inte finns. Det var er strategi. Sedan argumenterar ni för att de så kallade jobbskatteavdragen gör att man inte behöver kräva så höga löner.
Det är den andra delen av strategin där ni nu har fått en orättvis beskattning av olika inkomstslag i landet. När Borg är ute och talar på så långt avstånd från Schlingmann att denne inte kan höra det säger han till kommunalråden: Håll tillbaka löneökningarna för de kommunanställda! Se till att få ned ingångslönerna!
Nu skickar man ut skilda allianspartier med kravet att ungdomslönerna ska sänkas. Det handlar om reella sänkningar av ungdomars löner.
Jag vill påstå att F-skattepolitiken är en del i strategin, nämligen att omvandla trygga anställningar med försäkringsskydd till att man själv har det fulla ansvaret.
I kombination med utnyttjandet av arbetskraft som kommer till vårt land leder detta till katastrofala konsekvenser på svensk arbetsmarknad. Vi håller i dag på att slå ut näringsgrenar, och människor lever under villkor som är orimliga, särskilt inom transportnäringen.
Såväl arbetsgivare som fackliga organisationer är överens om att man måste göra någonting för att rätta till systemet. Denna press kände moderaterna i skatteutskottet, och det är glädjande att man var med och fattade ett beslut om att se över ett system både vad gäller skatteuppbörd och de enskilda arbetstagarnas möjligheter.
Jag måste säga att jag tycker att finansministerns svar på Eva-Lena Janssons viktiga interpellation är generande svagt.
Det uttrycker över huvud taget ingen värdering, utan Anders Borg framställer det som en stor frihetsreform att vi har människor som kör lastbil i detta land för 4 000 kronor i månaden, inte levererar in skatter och saknar allt skydd om ohälsa skulle drabba dem.
Jag tycker att Anders Borg visar nonchalans mot en utveckling i en näringsgren och i ett system som för mig och för oss socialdemokrater är fullständigt oacceptabel.
Peter Persson (S):
Anders Borg må putsa sina medaljer och citera valda textstycken ur Financial Times. Men kan du inte åka till Eurostop i Jönköping och tala med lastbilschaufförerna som jobbar för 4 000 kronor i månaden?
De saknar försäkringsskydd och får vänta tills nästa last kommer om en månad eller två så att de kan åka hem och leverera en liten slant till hemlandet. Det är den verkligheten som breder ut sig. Det är den andra verkligheten.
Du kan inte prata bort, Anders Borg, att vi i dag i vårt land har fler arbetslösa och särskilt en katastrofal ungdomsarbetslöshet än när du tillträdde som finansminister. Den är den ekonomiska politikens verkliga utfall. Den handlar om hur vi utnyttjar landets samlade produktionsresurser och ger människor förhoppningar.
Det har du misslyckats med, och det tänker jag fortsätta att vidhålla. När det gäller F-skattsedeln tror jag att ni har lärt er en del av ert brittiska systerparti. Thatcher använde det oerhört effektivt.
Det handlade om att leverera F-skattsedlar, skapa egna företagare och slå sönder de fackliga organisationerna. Ni talar inte om det så tydligt, men vi ser hur det utvecklas i landet. Arbetsmarknaden blir otryggare, och människor tvingas arbeta under orimliga arbetsvillkor.
Det kan du aldrig prata bort, Anders Borg. Du nonchalerar också frågan här i kammaren.
Peter Persson (S):
Denna debatt sköts upp några dagar på grund av utbildningsministerns sjukdom. Jag är glad över ditt snabba tillfrisknande så att du slapp långvarig sjukdom och att möta det sjukförsäkringssystem som i dag är rådande.
Jag har i många år varit verksam som kommun- och regionpolitiker i Jönköpings län, ett län med historiska traditioner inom tillverkning. Det räknas som ett av de viktiga entreprenörslänen och är också angeläget för hela vårt land när det gäller produktion av komponenter för sammansättning inom landet men också på export.
Jag tycker att det har funnits en tid då industrin och den delen av näringspolitiken på ett väldigt omotiverat och okunnigt sätt har fasats ut, och vi har diskuterat andra näringsgrenar. Jag tror att industrin i värdeskapande har och kommer att fortsätta ha den viktigaste grunden för ekonomin i vårt land.
Det vi också ser är en snabb förändring i vår industriella struktur. I samband med finanskrisen skedde en utbombning av delar av enkel sammansättningsindustri i länet.
Vad som behövs är uppenbart att komma vidare i förädlingskedjan, mer utbildning, mer teknikinnehåll i varje produkt och ett värdeskapande som ger nya jobb inom andra sektorer. Där pågår det och har pågått ett mycket framgångsrikt arbete.
Kommun- och regionpolitiker, näringsliv, fackföreningar och inte minst högskolan själv har samarbetat på ett förtjänstfullt sätt. Jag har aldrig varit med om att vi har varit så eniga över partigränser och kunnat ta fram egna resurser till forskning och utveckling när staten har svikit.
Nu ser vi till vår förtvivlan att betydande delar av vår utbildning i Jönköping, men också det som mina kamrater representerar i andra län, omfördelas och förs över till traditionella lärosäten.
Jag förmenar verkligen inte dem utökade resurser, men inte på bekostnad av vår näringspolitiska utveckling och vår regionalpolitiska styrka.
Det är fullständigt orimligt att ta 186 miljoner kronor från våra fyra högskolor och överföra de pengarna till traditionella universitet, innebärande att vi får skära i studieplatser och skära i möjligheter till gagnelig samverkan mellan högskola och näringsliv.
Det kommer att åderlåta inte bara framtidstron utan framtidsmöjligheter och ekonomisk styrka liksom befolkningsmässig tillväxt i våra län för lång tid. Jag hoppas verkligen, Jan Björklund, att du tar till dig av det vi säger i dag. När vi fick ett förnyat interpellationssvar trodde jag: Hurra, Björklund har legat hemma och funderat.
Jag såg att det var annorlunda uppställt, men det var bokstäverna som hade hamnat på olika sidor bara. Det var samma eländiga svar. Jag vill ändå tacka dig för det men vill också att du tänker om.