Jan Ericson (M):
Migrationsfrågorna är utan tvekan några av de viktigaste frågorna just nu. Det var ganska uppenbart när man hörde det senaste replikskiftet. Jag behöver knappast påminna om alla larmrapporter från kommuner och ansvariga myndigheter. Det är rapporter som visar på att mottagningssystemet redan är pressat till bristningsgränsen eller i vissa fall redan har brustit. På flera platser i vårt land är läget akut.
De senaste månaderna har jag besökt flera av Migrationsverkets enheter och även socialtjänst och asylboenden på flera orter. Jag har träffat handläggare, representanter för sociala myndigheter och andra aktörer. Bilden man får är alarmerande. Vissa tjänstemän har sagt rent ut att man har nått gränsen för vad man klarar av eller till och med att gränsen är passerad för länge sedan. På många platser är en stor del av personalen sjukskriven av ren utmattning.
Det finns all anledning att framhålla, precis som Ingela Nylund Watz gjorde här, alla de anställda i kommuner och myndigheter och alla de frivilligkrafter som gör ett fantastiskt arbete i en mycket svår situation. Herr talman! Vi i denna kammare representerar åtta olika partier. Vart och ett har behov och vilja att tala för sina egna politiska förslag. Samtidigt visar historien att i tider med allvarliga påfrestningar tar partierna sitt ansvar och samverkar för landets bästa.
Så var det under 1990-talskrisen, så var det under finanskrisen och så är det även i dag när Sverige ska försöka hantera ett rekordstort antal asylsökande. Vi har redan sett resultat i form av en första migrationsöverenskommelse mellan regeringen och allianspartierna. Diskussioner om ytterligare åtgärder pågår. Moderaterna är beredda att ställa upp och ta ansvar när det krävs för att hantera allvarliga situationer i vårt land. Vi måste i dag arbeta på flera sätt samtidigt.
För det första måste vi långsiktigt lägga om den svenska migrationspolitiken så att Sverige harmoniserar sina regelverk med resten av EU. I ett läge där EU har en gemensam yttre gräns måste samtliga länder innanför denna gräns rimligen ha ett gemensamt synsätt när det gäller asylprövningar, villkor för nyanlända och inte minst tillämpning av EU:s gemensamma regelverk.
Det behövs också någon sorts permanent omfördelningsmekanism inom EU för fördelning av asylsökande när enstaka länder behöver avlastning. Vi måste helt enkelt skapa långsiktigt hållbara asylregler i hela EU. För det andra måste Sverige bli bättre på integration. Ska vi kunna fortsätta vara ett land med en i grunden positiv syn på öppenhet, bejaka invandring och stå upp för asylrätten måste vi också bli betydligt bättre på att få nyanlända i egen försörjning.
I detta arbete behövs reformer av bostadsmarknad, arbetsmarknad och utbildningssystem och inte minst en översyn av ersättningssystem, sociala förmåner och skatteregler så att det skapas tydliga drivkrafter för den enskilde. För det tredje måste vi hantera dagens akuta situation. Krisen i asylmottagandet är djupare än de flesta verkar inse, inte minst för våra kommuner.
Vid sidan av den politiska diskussionen om åtgärder för att påverka mängden asylsökande som kommer till Sverige måste våra kommuner samtidigt ges en rimlig möjlighet att hantera mottagandet av dem som redan kommit hit. Herr talman! Normalt lägger regeringen fram en höstbudget för det kommande året och följer upp den med en vårändringsbudget våren efter. Men regeringen får lägga extra ändringsbudgetar om det finns särskilda skäl. Att en regering lägger en extra ändringsbudget är mycket ovanligt men inte helt unikt.
Det hände exempelvis senast under finanskrisen, när Alliansregeringen lade en extra ändringsbudget för att även den gången stärka kommunsektorn i ett mycket allvarligt läge. Nu har riksdagen regeringens extra ändringsbudget för 2015 på sitt bord. Satsningarna bygger på den migrationsöverenskommelse som Alliansen och regeringen gjorde nyligen. Det är givetvis en styrka i ett allvarligt läge att det finns ett brett politiskt stöd i riksdagen för politiken.
Jag ska förtydliga att det här självklart inte innebär ett stöd för regeringens budget i övrigt, för där har vi diametralt olika åsikter i många frågor. Moderaterna har haft ett stort inflytande på resultatet av migrationsförhandlingarna, och vi står bakom ändringsbudgeten i alla delar. Den viktigaste förändringen är ett extra stöd på 8,3 miljarder till kommunerna och 1,5 miljard till landstingen för att hantera den ökande mängden asylsökande och nyanlända.
Utöver detta får Migrationsverket en knapp miljard extra, och civilsamhället får 200 miljoner extra för att stärka integrationen och insatser under asyltiden. Totalt avser ändringsbudgeten 11 miljarder extra för att hantera migrationen. Pengarna betalas ut redan i år men är avsedda att användas under både 2015 och 2016. Tillskotten till kommunerna är avsevärda.
När det gäller kommunerna i min egen valkrets får exempelvis Borås stad drygt 80 miljoner, och mindre kommuner som Ulricehamn, Svenljunga eller Mark som har tagit emot många nyanlända de senaste åren får i storleksordningen 25-30 miljoner. Pengar löser såklart inte alla akuta praktiska problem, men de löser i alla fall den ekonomiska delen för våra kommuner och landsting.
Man kan givetvis, liksom Oscar Sjöstedt, ha kritiska synpunkter på att staten finansierar denna extrasatsning genom att öka statsskulden. Men det akuta läget och att tillskottet beslutas så sent under året gör det svårt att göra på annat sätt. Det är tur att Sverige efter åtta år med Alliansen har minskat sin statsskuld i relation till bnp till en av EU:s lägsta. Det gör det möjligt att öka skulden något utan några större effekter för samhällsekonomin.
Men i längden måste Sverige självfallet ha en migrationspolitik som är ekonomiskt hållbar utan behov av lånefinansiering. Man ska ständigt arbeta med att dämpa kostnadsökningar, söka besparingsmöjligheter och inte minst lyckas bättre med att snabbare få nyanlända i egen försörjning.
För att förtroendet för den svenska ekonomiska politiken ska bibehållas även framöver är det viktigt att regeringen respekterar det finanspolitiska ramverket i övrigt och inte frestas att avvika från principer som överskottsmål, utgiftstak och att nya reformer bör finansieras krona för krona.
Tyvärr har det på senare tid kommit oroväckande signaler från finansministern om att dessa principer inte längre är lika självklara för regeringen som de påstods vara tidigare. Herr talman! Moderaterna står alltså bakom den extra ändringsbudgeten. Men jag vill ändå lyfta upp två frågor som är kopplade till detta. Stöden till kommunerna är viktiga och helt nödvändiga.
Däremot kan man känna en viss oro för att fördelningen av pengarna mellan kommunerna kan komma att upplevas som en smula godtycklig. Fördelningen bygger nämligen på kända fakta om hur många mottagna asylsökande det finns i kommunen i förhållande till kommunens folkmängd. Dessutom får kommunerna olika summor för mottagna vuxna respektive barn. Fördelningen beräknas alltså på kända siffror, men läget förändras ju hela tiden. Pengarna är dessutom tänkta att täcka kostnader även under nästa år.
Det är omöjligt att veta i dag hur fördelningen av nyanlända kommer att se ut om ett år, inte minst nu när lagstiftningen förändras så att alla kommuner tvingas ta emot nyanlända. Ett annat problem är att vissa kommuner som har ett formellt ansvar för exempelvis ensamkommande barn och ungdomar placerar dessa i ett boende som är beläget i en annan kommun. I detta fall ansvarar vistelsekommunen där boendet finns för barnens skolgång, medan den ansvariga kommunen får hela statsbidraget.
Pengarna borde naturligtvis följa barnen, men alla kommuner hanterar det tyvärr inte på det sättet. Under föredragningen i finansutskottet sa finansminister Magdalena Andersson att man uppmärksammat dessa problem och tänker följa detta. Hur det rent praktiskt ska gå till kunde hon dock inte svara på. Jag tror att vi alla inser dessa problem och delar åsikten att det är viktigt att de ekonomiska stöden verkligen hamnar hos de kommuner som har den faktiska kostnaden. Jag utgår från att regeringen återkommer i denna fråga. Herr talman!
Jag vill avsluta med att yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande.