KBLab/rixvox huggingface dataset:
Patrik Jönsson (SD):
God afton, infrastrukturminister Eneroth! Först vill jag säga att det är glädjande att vi äntligen har ett infrastrukturdepartement. Det uppskattas säkert även av ministern. Jag vill ställa tre frågor till herr ministern. Den första gäller ERTMS.
Ledamoten Jacobsson tog tidigare upp att operatörerna i dag har skrivit till oss om problemet med ERTMS. SJ har tidigare berättat i utskottet att man inte ser någon nytta med detta. Jag håller inte riktigt med operatörerna utan delar faktiskt ministerns uppfattning.
Vi behöver det här för att minska antalet signalfel och ställverksfel. Däremot har Sverigedemokraterna en oro över att Sverige inte är riktigt moget att implementera detta. Vi vill därför pausa det hela.
En fråga som jag vill ställa till ministern är: Tycker ministern att vi är redo att implementera ERTMS nu eller ser han en risk med att det blir samma historia som för Botniabanan med förseningar och strul? Min andra fråga till ministern handlar om personalbristen. Som ministern hörde tog jag i mitt anförande upp de många pensionsavgångarna. Redan nu är platserna på utbildningarna tomma.
Folk söker sig inte till branschen i tillräcklig utsträckning. Har ministern någon plan för att säkerställa personalförsörjningen eller har han någon tanke om att ta fram en plan?
Patrik Jönsson (SD):
Tack, ministern! När det gäller ERTMS tror jag att företagen i mångt och mycket är väldigt kritiska för att de får betala otroligt mycket för att utrusta sina lok med systemet. Det finns många klagomål mot ERTMS, men jag är inte säker på att man ser alla fördelar med det.
Precis som ministern var inne på kan vi konstatera att om man jämför helt nybyggda ATC-system med ERTMS finns det en väsentlig skillnad till ERTMS fördel. Vi ser att förseningarna minskar, men jag är inte helt övertygad om att tågoperatörerna ser det på samma sätt. Jag tror faktiskt att en stor hake är kostnaden.
Riksdagsledamoten Magnus Jacobsson var tidigare inne på att det utgör ett problem för transportföretagen att utrusta sina lok. Jag tänkte ställa samma fråga till ministern, för det är ju lätt att glömma att svara. Menar ministern att vi inte ska ge några pengar alls till transportföretagen? Vi i Sverigedemokraterna vill att operatörerna ska få fullt betalt för sina omborddata för ERTMS.
Jag tror att operatörerna hade haft en helt annan inställning om vi på denna punkt hade gått dem till mötes. En av anledningarna till att vi vill pausa är att det finns en risk att vi står utan fordon om vi bygger Scanmed Öst-korridoren med ERTMS. På Malmbanan tror jag nog att man hinner lyckas fixa detta, eftersom LKAB är väldigt kapitalstarkt. Jag ser dock en risk med Scanmed Öst eftersom så många operatörer står utan omborddata.
Min fråga till ministern är: Är du villig att gå företagen till mötes och ge dem ett stöd för att utrusta lok med ERTMS?
Patrik Jönsson (SD):
Ledamot Emma Berginger menar att Sverigedemokraterna är ett cykelovänligt parti, men ingenting kunde vara mer fel. Vi är ett cykelvänligt parti som värnar cyklisternas liv och trafiksäkerheten - tvärtemot vad Miljöpartiet gör. Däremot är Sverigedemokraterna, till skillnad från Miljöpartiet, även ett bilvänligt parti. Det ska såklart vara fullt möjligt att framföra sitt fordon även inne i staden utan att det skapar trafikkaos.
Detta ser inte Emma Berginger över huvud taget. Emma Berginger och Miljöpartiet ser över huvud taget inte problemen med att stänga av gata efter gata för bussfiler eller för att anlägga cykelbanor. När det gäller stadsmiljöavtalet menar vi att detta är kommunala angelägenheter som ska lösas genom kommunalskatten och kommunala beslut.
Patrik Jönsson (SD):
Bara för att man upprepar en lögn blir den inte en sanning. Ledamoten Berginger menar att vi inte vill investera i cykelvägar. Det är klart att Sverigedemokraterna är positiva till det, och vi står även bakom att se över möjligheten att anlägga cykelvägar annat än längs med befintliga vägar. Det är väl självklart att vi ska underlätta för personer att cykla.
Likväl blundar ledamoten Berginger fullständigt för det faktum att det måste fungera i en stad även för busstrafik och för biltrafik. Det finns exempel i Miljöpartiets politik som är otroligt verklighetsfrånvända. Ett sådant är allgrönt, som kommer att korka igen städerna. Ett annat exempel är att cyklister skulle få cykla mot enkelriktat.
Det krävs väl inte särskilt mycket tankeverksamhet för att förstå att man skulle öka risken otroligt mycket om man skulle tillåta cyklar att färdas mot fordonstrafik på smala gator. Apropå förslaget att låta cyklister cykla mot rött vid högersväng är risken att någon gående går ut och blir påkörd överhängande. Risken att man inte är tillräckligt uppmärksam och missar en bil är också överhängande. Då kommer vi att få se fler cykelolyckor, och det kan inte på något vis gynna cyklingen i Sverige.
Patrik Jönsson (SD):
Jag kan först beklaga att infrastrukturministern inte är här i dag. Det hade varit intressant om han hade varit här, men jag hoppas att ledamoten Jasenko Omanovic kan svara på frågorna. Jag vill klargöra något om den historiska satsningen på 47 procent. Jag har framför mig en rapport från riksdagens utredningstjänst som heter 2014:275.
Där konstaterar man att det var högre investeringstakt i fråga om järnvägsnätet 2008-2012 än vad det är i dag, och underhållet låg på ungefär samma nivå 2013 och 2014 som i dag. Det kan vara bra att ha med sig i debatten. Vi hör här till leda om effektiviseringen med 11 procent, om allting är i privat regi kontra hur det var tidigare.
Men det man fullständigt missar är att det löpande har pågått en extremt kraftig effektivisering under många år inom järnvägssektorn och underhållet. Hade vi fortsatt att ha det i egen regi hade vi förmodligen sett en ännu bättre utveckling, tror jag, i fråga om effektiviseringen.
Men nu diskuterar vi en statlig rapport om att återförstatliga en del av underhållet, och då har jag en fråga till Jasenko Omanovic. Ni behöver stöd för att få igenom utredningens förslag. Det är en hel del av förslagen som vi inte står bakom. Ni har inte med er Centerpartiet på tåget, och ni har inte med er Liberalerna, förefaller det som. Ni har inte med er Kristdemokraterna och Moderaterna.
Avser Socialdemokraterna att bjuda in flera partier till diskussion om rapporten och om den ska tas som den är, eller ska ni bara köra ert eget race? Det är min fråga.
Patrik Jönsson (SD):
Jag vänder mig inte emot siffrorna som sådana. De stämmer, för det hade ju sjunkit. Det jag vänder mig emot är den ständiga beskrivningen från Socialdemokraternas sida: att det är en historisk satsning. Det är det inte. Det var ett ganska nonchalant svar jag erhöll, tycker jag. Eftersom infrastrukturministern inte är här förutsätter jag att Jasenko Omanovic är den som får föra styrets talan. Det är trots allt Socialdemokraterna som innehar regeringsmakten ihop med Miljöpartiet.
Jag hade kanske förväntat mig ett lite bättre svar. I utredningen om framtidens järnvägsunderhåll kan man läsa flera saker, som jag tog upp i mitt anförande, till exempel om indelning av olika kontrakt och hur man ska ta över dem. Man kan då välja ut åtta stycken för basunderhåll och tre teknikkontrakt, till exempel.
Det är inte en särskilt bra uppdelning, anser vi. Dessutom har ni helt missat södra Sverige. I debatten här tycker jag att Jens Holm har varit den som har haft bäst förståelse för hur det fungerar. Man har inte kompetens inom Trafikverket, för man har lagt ut allt underhåll på det privata. De som sitter på kompetens är de privata entreprenörerna, men de som ska skriva om underhåll saknar den kompetensen. Man blir väldigt beroende av konsulter.
För att råda bot på detta behöver samtliga områden i Sverige där Trafikverket sitter och upphandlar såklart ha underhåll i egen regi. Och detta ingår inte i denna utredning. Jag tänker faktiskt ställa frågan igen till ledamoten Jasenko Omanovic: Avser ni att arbeta för att ha samtal kring denna utredning, eller har ni för avsikt att bara köra ert eget race och hoppas på att den ska gå igenom så som den är skriven?
Patrik Jönsson (SD):
Jag delar i allt väsentligt Jens Holms analys av problemet. Det är jättebra att Jens Holm även lyfter upp frågan om även järnvägsunderhållet kan vara i egen regi. Svaret från vårt håll blir ja. Det gäller inte allt, men en stor del av det. I varje fall borde det vara ungefär motsvarande storleken på det som Infranord i dag har.
Det borde överföras till Trafikverket eller till det banverk som vi jättegärna skulle vilja ha i stället för en uppdelning av järnväg och banverk. Här finns flera goda faktorer. Färre personer behöver syssla med upphandling, vilket kostar pengar. Man får in-house-kompetens. Det gör det lättare att rekrytera folk internt till viktiga roller. Man har bättre kompetens och kännedom om sin anläggning.
Hur ska då detta se ut? I dag finns både inom väg och järnväg en uppdelning i olika områden. Detta får man se över. Låt oss ta järnvägssidan som exempel. Den skiljer sig ändå väsentligt från vägunderhållet. Man skulle kunna ha stambanorna och vissa centrala knutpunkter i egen regi och överlåta annat åt marknaden.
Vi tycker att det är väsentligt att en del finns kvar på marknaden så att man kan jämföra vad som blir bäst och billigast.
Patrik Jönsson (SD):
Jag vill inte föregå utredningen på något vis, men vi ser positivt på att man kanske helt enkelt lägger ned Infranord och upprättar något som var som det gamla Banverket Produktion. Kanske borde man fundera på att göra något liknande på vägsidan. Det blir en osund konkurrens när Infranord och Svevia konkurrerar med de privata.
Det har kommit hård kritik från både järnvägs- och vägsidan om att priser dumpas, vilket heller inte är sunt. Som vi sa innan hade fördelen varit att man hade kunnat jämföra statligt och privat. Vad blir bäst? Ett annat problem, som jag har hört från vägunderhållssidan, gäller att när man har haft ett kontrakt och det löpt ut har vägarna varit i ganska dåligt skick. Man har kört vissa vägar i botten för att spara pengar.
Detta tänk hade man såklart kommit ifrån om staten hade stått för underhållet. Det har alltså både för- och nackdelar. Det finns också fördelar med att ha kvar det privata. Bland annat kan man se till att det statliga inte skenar iväg - spårar ur - och blir dubbelt så dyrt som att exempelvis underhålla något med det privata. Jag tycker att man måste vara mån om att ha kvar båda sidor. Detta vill jag betona.
Patrik Jönsson (SD):
Jag har två frågor till ledamoten Teres Lindberg. Under hösten har vi sett en varselvåg inom järnvägsbranschen - detta under socialdemokratiskt styre. Ungefär 15 procent av alla järnvägstekniker har varslats om uppsägning. Det gäller framför allt de små entreprenörerna, men även den stora draken Infranord har varslat 51 personer om uppsägning.
Det skedde i december. Jag har arbetat i 20 år i järnvägssektorn, och det gör mig ont. Jag förstår att detta blir ett problem när vi framgent ska ta upp stora satsningar på vår järnväg.
Samtidigt har jag tidigare i talarstolen redogjort för, och vi har sett, hur Trafikverkets organisation har svällt med 30 procent mellan 2010 och 2018. Är Socialdemokraterna villiga att vidta åtgärder, likt Bane Nor, att minska Trafikverkets organisation för att frigöra mer resurser till fler arbetare i spåret?
Min andra fråga gäller Riksrevisionens granskning av upphandlingen av drift och underhåll av statliga vägar. Vi ser att kontrakten har sprungit i väg i kostnad, och vi ser stora kostnadsavvikelser. Svaret från regeringen var taffligt - man hade i princip inga konkreta åtgärder alls.
Min andra fråga är därför vilka konkreta åtgärder Socialdemokraterna avser att vidta för att minska kostnadsavvikelserna för kontrakt och för drift och underhåll av statliga vägar.
Patrik Jönsson (SD):
Det är bra att ni är bekymrade, men man kommer inte särskilt långt med ett bekymmer om man inte vidtar några åtgärder. Krisen som järnvägsbranschen står inför hade faktiskt kunnat lösas om ni som regeringsparti hade valt att öka anslagskrediten för Trafikverket. Jag undrar på vilka grunder ni valde att inte göra detta.
Min direkta fråga var om ni är villiga att vidta åtgärder för att minska kostnaderna för Trafikverkets administration, så som Bane Nor har gjort, och därmed överföra mer resurser till arbetare i spåret. Frågan om kostnadsavvikelserna för kontrakt gällande det statliga vägnätet och drift och underhåll fick jag heller inget svar på. Jag hoppas att ledamoten Teres Lindberg kan leverera ett svar på detta nu.
Patrik Jönsson (SD):
Magnus Jacobsson från Kristdemokraterna ifrågasatte Sverigedemokraternas ställningstagande om ett återtagande av underhåll i egen statlig regi och förstod inte det.
Jag kan förstå varför ledamoten Magnus Jacobsson inte förstår det, för till skillnad från Magnus Jacobsson har jag varit verksam sedan 1988, då jag började på SJ. Jag har i princip i hela mitt liv, undantaget ett år, jobbat inom SJ, Banverket och Trafikverket och sett utvecklingen.
Vi kan först titta på underhållet och vad det har kostat, och även om penningvärdet såklart har ändrats kan jag konstatera att enligt en rapport från riksdagens utredningstjänst lade vi ungefär en tredjedel mer pengar på underhåll på Banverkets tid i början av 2000-talet. I dag lägger vi tre gånger mer på underhåll. Då var det i princip helt statligt. Vi får inte ut tre gånger så mycket underhåll i dag.
Tvärtom får vi, såvitt jag kan se, snarare ut mindre underhåll. Det är objektiva fakta. Jag tycker att ledamoten Magnus Jacobsson kan förklara om han ser tre gånger mer underhåll i dag än var det var då. Den andra orsaken är, precis som jag tydligt redogjorde för, att Trafikverkets kompetens att upphandla inte finns. Riksrevisionen påpekar också problemen med detta.
Denna kompetens erhåller man genom erfarenhet av att jobba med dessa frågor. Jag skulle jättegärna vilja ha svar från Magnus Jacobsson på frågan hur han tror att det skulle bli bättre om Trafikverket har mindre kompetens i upphandlingarna än om man har mer kompetens.
Patrik Jönsson (SD):
Nej, Magnus Jacobsson, så är det inte. De som jag träffar inom branschen är ganska tydliga och säger att så gott som alla skulle ha bytt hatt. Blir det statligt fortsätter man för att man gillar sitt jobb. Vi har sett liknande händelser. Jag kan ta ett exempel från Region Skåne, där jag var regionråd 2014-2018.
Där gick tre av fyra ambulansdistrikt i konkurs, och det är ganska allvarligt när ambulansverksamheten går i konkurs. Då blev det två distrikt i egen regi, men jag hade gärna sett fler. Den offentliga arbetsgivaren var den mest attraktiva, och man har sett vissa problem med personalflykt från det privata till det offentliga.
Farhågorna kommer nog snarare från dem som leder dessa företag och som påstår detta för att skrämma upp andra. Sedan är vi inte för ett totalt övertagande av detta, utan jag var mycket tydlig med att vi vill att andelen ska vara i paritet med hur det är i dag.
Redan i dag har Infranord ungefär halva kakan av marknaden, och ungefär den nivån tänkte vi från Sverigedemokraterna behålla. Det innebär att alternativet med privata aktörer finns kvar. I praktiken blir det så att det som i dag är ett bolag i statlig regi blir en egen verksamhet inom Trafikverket eller, som jag helst hade sett, Banverket.
Jag vill bestämt hävda att ledamoten Magnus Jacobsson inte förstår problematiken med att det sitter personer och upphandlar som inte har jobbat med detta. Jag har själv jobbat som el- och bandriftsledare och förvaltat den statliga infrastrukturen inom järnvägen i elva år, och jag hade haft svårigheter med att börja jobba som upphandlare eftersom jag inte har varit ute i spåret och kan dessa anläggningar tillräckligt väl trots detta.
Patrik Jönsson (SD):
Jag förstår, Helena Gellerman, att ni drivs av en ideologi att privatisera. Jag förstår också att man på vänstersidan drivs av en ideologi där allting helst ska vara i det offentligas tjänst; det är ingen hemlighet.
Sverigedemokraterna drivs i stället av ideologin att det ska vara så bra som möjligt och att man ska få ut så mycket av skattepengarna som möjligt. Därför måste jag komma in på samma fråga som ledamoten själv tog upp i talarstolen.
I början på 2000-talet lade staten drygt 3 miljarder på underhåll. Då var nästan allting inom Banverket Produktions regi. Det var i princip rent statligt; ett fåtal kontrakt hade handlats upp. I dag lägger vi i runda slängar 10 miljarder om året. Löneutvecklingen har under den här tiden varit cirka 40 procent.
Vi kan anta att det i dagens penningvärde skulle motsvara i alla fall två och en halv gång mer i utgifter för underhållet i dag. Men jag hävdar bestämt - och jag har sett det med egna ögon eftersom jag har jobbat i branschen - att man inte får ut två och en halv gång mer i underhåll. Jag tycker snarare att det tvärtom var lättare i början på 2000-talet att få ut felavhjälpare i tid. Man hade en samordnad organisation, där det var lättare att avhjälpa större fel.
Allt var ju i Banverket Produktion, och man kunde fördela folk lättare. Min fråga till Helena Gellerman måste bli: Anser Helena Gellerman att vi får ut mer underhåll för pengarna nu än vad vi fick för 20 år sedan?
Patrik Jönsson (SD):
Det finns flera anledningar till att underhållet i dag kostar otroligt mycket mer pengar än vad det kostade då, men att vi har ett så mycket högre kapacitetsutnyttjande att det skulle motivera en trefaldig ökning stämmer inte på långa vägar.
Jag säger inte att detta med 1 procent om året är en skröna, men att det inte skulle sparas pengar och effektiviseras under SJ:s eller Banverkets tid är ju inte sant. Den relevanta jämförelsen är egentligen hur mycket det effektiviserades under den tid då det var statligt. Det effektiviserades ganska mycket, kan jag säga. Sedan är det givetvis så att allting inte var bra på Banverkets tid. Det fanns absolut saker som jag tyckte var ett problem.
Man hade kanske en delvis ineffektiv overhead - organisationen ovanför kunde ha varit effektivare. Likväl är det ett faktum att underhållet i början av 2000-talet kostade drygt 3 miljarder om året och att vi i dag är uppe i över 10 miljarder. Detta tycker i alla fall jag är ett problem. Jag har egentligen två frågor.
Jag skulle vilja ha svar på hur Trafikverket ska säkerställa kompetensen för upphandling - jag och ledamoten Helena Gellerman är säkert överens om att den inte är tillräcklig. Hur menar Liberalerna att man ska stärka kompetensen inom upphandlingar om man inte har naturliga karriärvägar och kompetens i huset? Hur ska den komma?
Den kommer inte inflygande till Trafikverket genom fönstret en blåsig dag. Min andra fråga är: Tror verkligen Helena Gellerman att det inte fanns någon effektivitetsvinst på den tid då detta var statligt?
Patrik Jönsson (SD):
Ja, Jasenko, 1879 - man kan ibland tro att tågen fortfarande följer fyra tidszoner när man står och väntar på "Pågen". En liten reflektion tänkte jag faktiskt göra.
Något här inne som jag tycker är ganska tråkigt är att det inte verkar finnas någon större tilltro från vissa ledamöter till värdefull kompetens och erfarenhet som man har förvärvat genom en yrkeskarriär som rallare, signaltekniker eller kontaktledningsmontör. Det verkar inte vara något värt för vissa ledamöter, och det tycker jag är jättetråkigt. I detta fall riktar jag mig faktiskt inte till Jasenko.
Men, fru talman, jag tänkte ställa några frågor till ledamoten Jasenko Omanovic om något som jag tog upp i mitt anförande. Ledamoten minns säkert att jag tog upp problemen med Trafikverkets agerande mot de små järnvägsentreprenörerna.
Det gör ont i mig att höra om personer - ofta med bakgrund i Banverket eller SJ - som byggt upp ett företag, satsat hela sitt kapital och all sin energi och lagt ned åtskilliga timmar och sedan får se hela livsverket bara raderas ut på grund av en myndighets agerande. Jag tänkte ställa frågan till ledamoten om regeringen tycker att det här är en viktig fråga och något att ta tag i. För mig är det en jätteviktig fråga.
Min andra fråga är ganska enkel. I maj 2020 beslutades det om att satsa 720 miljoner, hette det då, på ökat järnvägsunderhåll. Men det blev bara 200 miljoner. Kan ledamoten Jasenko Omanovic nämna några av de projekt som kom till stånd? Jag har inte sett ett enda av dem.
Patrik Jönsson (SD):
Jag har också sett ett påstående från Trafikverket om projekt, men det är projekt som ändå skulle genomföras. Det påstås finnas ett litet antal projekt, men när man hör sig för med folk i branschen får man veta att det är projekt som det redan beslutats att genomföra. Så detta ska man nog ta med en gigantisk nypa salt. Fru talman! Då väljer man från myndighetens sida att inte betala i tid. Det är klart att man ska behandla alla lika, men man kanske ska behandla alla bra också.
När man då till exempel gör valet att i princip omedelbart gå i tvist i stället för att söka samförstånd och lösa det på andra sätt tycker jag att det är väldigt oroande - men det är alldeles för snällt sagt. Jag tycker att det är riktigt dålig stil, och ett sådant agerande ska vi inte ha från myndigheternas sida.
Jag hoppas därför att man från Socialdemokraterna väljer att kontakta folk i branschen och lyssna till vilka problemen är så att man från regeringens sida kan ta detta med Trafikverket. Jag kommer att ställa en sista fråga till ledamoten Jasenko Omanovic om höghastighetståg.
Regeringen har väldigt tydligt sagt att man vill gå vidare med höghastighetståg, och det innebär att många projekt kommer att sakna pengar för genomförandet. Sådana projekt finns till exempel i Skåne, där jag själv bor och där vi har haft ett kraftigt ökat resande. Vi har säkert över 15 mil enkelspår som skulle behöva byggas om till dubbelspår, vilket inte kommer att ske. Vi har till exempel Ostkustbanan, där väldigt många norrlänningar faktiskt bor.
Det bor många längs Norrlandskusten - tro det eller ej. Den får nästan anses vara tätbefolkad med svenska mått. Vad säger Jasenko Omanovic till dem som nu blir utan? Det kanske blir någon snutt på några mil, men vi skulle behöva ha denna färdigbyggd i sin helhet så att restiden från Sundsvall ned till Gävle och vidare till Stockholm halveras.
Patrik Jönsson (SD):
Ledamoten Teres Lindberg säger att det är viktigt att man får kompensation för de förlorade intäkterna inom kollektivtrafiken och de regionala kollektivtrafikmyndigheterna. Men faktum är, Teres Lindberg, att regeringen bara har valt att kompensera en bråkdel av de faktiska förlusterna.
Så sent som i dag skickade Svensk Kollektivtrafik, som är de samlade regionala kollektivtrafikmyndigheternas organ, ut ett brev där man belyser problemet. Man beräknar att man förlorar 8,6 miljarder i år och att man förlorade cirka 7 miljarder i fjor. Regeringen har då kompenserat ungefär en tredjedel av detta.
Sverigedemokraterna anslår 8 miljarder. Nu är detta en prognos, men vi förefaller alltså landa något så när rätt. Jag tycker att det är lite falsk marknadsföring från Socialdemokraterna, som slår sig för bröstet över sin kompensation. Jag undrar: Är ledamoten Teres Lindberg nöjd med regeringens anslag på 2 miljarder för 2021 för att kompensera kollektivtrafikmyndigheterna?
Teres Lindberg står här och målar upp en sanningens bild över den situation som råder inom kollektivtrafiken när det gäller hot och våld. Det gjorde även jag, men jag hade i alla fall konkreta förslag. Vad avser Teres Lindberg att göra för att lösa problemen inom kollektivtrafiken? Hittills har vi inte sett något annat än slag i luften.