Nyamko Sabuni (L):
Egon Frid har frågat mig hur jag avser att verka för att stärka privatpersoners rätt att själva välja om de vill ta emot telefonsamtal i marknadsföringssyfte i sina hem. Han har även frågat hur jag i övrigt avser att verka för att privatpersoner ska ha rätt att själva välja om de vill ta emot reklam eller inte. Egon Frid har slutligen frågat mig hur jag avser att verka för att tydliggöra att termen "samhällsinformation" inte innefattar information i marknadsföringssyfte.
Som konsument uppmanas man dagligen att göra val som kan förbättra privatekonomin. Vi får inte glömma bort att det finns de som önskar få reklam hem i brevlådan och som inte har något emot att bli kontaktade av en telefonförsäljare för att ta del av erbjudanden som för den enskilde kan vara förmånliga. Enligt min mening har vi i dag ett bra regelsystem som anger hur näringsidkare får använda sig av marknadsföring riktad till privatpersoner.
Förutom lagstiftning har branschen tagit fram självregleringsåtgärder för att se till att marknadsföring inte sker på ett otillbörligt sätt och se till att den enskildes önskemål respekteras när det gäller att ta emot reklam i sitt eget hem.
När det gäller telefonförsäljning finns det regler i distans- och hemförsäljningslagen som anger vilka informationskrav som gäller vid bland annat telefonförsäljning, och i marknadsföringslagen finns det regler som innebär att telefonförsäljning inte får ske om man tydligt motsatt sig detta. Ett bra sätt att undvika att bli uppringd i marknadsföringssyfte är att anmäla sig till Nix-Telefon. Nix-Telefon inrättades 1999 och drivs av Föreningen Nix-Telefon.
Genom att gratis anmäla sitt telefonnummer till Nix-Telefon kan privatpersoner göra känt att de inte vill få samtal i försäljnings-, marknadsförings- eller insamlingssyfte. Information om hur man anmäler sig till Nix-Telefon finns bland annat hos Konsumentverket och hos konsumentvägledarna i kommunerna och nämns ofta i medierna.
I slutet av år 2005 gjorde bland annat Konsumentverket den tidigare regeringen uppmärksam på att det förekom vissa problem när det gäller telefonförsäljning, vilken därför tillsatte en utredning för att se över om konsumentskyddet kan stärkas vid telefonförsäljning . I uppdraget ingår också att se över om Nix-Telefon fungerar tillfredsställande. Utredningen ska redovisa sitt uppdrag den 15 januari 2007.
Jag vill invänta betänkandet innan jag beslutar mig för vilka eventuella åtgärder som kan vara aktuella för att komma till rätta med de problem som finns för konsumenterna på detta område. När det gäller direktadresserad reklam till hushåll kan man redan i dag som privatperson välja om man vill ta emot reklam eller inte genom att registrera sig i spärregistret Nixadressat som startade år 1997.
Nixadressat har byggts upp och finansieras av branschorganisationen Swedma, Swedish Direct Marketing Association. Genom att registrera sig där kan en konsument göra känt att han eller hon motsätter sig att få adresserade meddelanden per post i marknadsföringssyfte. Man kan också göra en direktreklamspärr hos Statens person- och adressregister, SPAR.
Spärren innebär att uppgifter om den registrerade inte får behandlas vid urvalsdragningar för direktreklam. Privatpersoner har i dag en möjlighet att välja om de vill ta emot oadresserad direktreklam eller inte.
Posten och Konsumentverket har träffat en överenskommelse om distribution av så kallad gruppreklam, och av den överenskommelsen följer att Posten inte delar ut oadresserad kommersiell gruppreklam till hushåll som genom ett anslag på dörren eller på annat sätt klargjort att de inte önskar få sådan reklam. Gränsdragningen mellan samhällsinformation och information i marknadsföringssyfte har preciserats både i förarbetena till marknadsföringslagen och i rättspraxis.
Rättsläget är att marknadsföringslagen är tillämplig om informationen lämnats i kommersiell verksamhet och i kommersiellt syfte och har rent kommersiella förhållanden till föremål - bland annat Marknadsdomstolens dom MD 2006:15. Det innebär att information från politiska partier och olika ideella föreningar inte klassificeras som marknadsföring och därför kan delas ut till hushållen. Samma sak gäller för så kallade gratistidningar med ett redaktionellt innehåll - sådana anses också utgöra samhällsinformation.
Denna tydliga gränsdragning mellan grundlagsskyddad information och marknadsföring gör att samhällsinformation i normala fall inte bör kunna sammanblandas med information som lämnas i marknadsföringssyfte.