Lena Hallengren (S):
Den 13 juni ska det hållas en stor debatt om regeringens proposition och riksdagens betänkande om barnkonventionen. Jag är övertygad om att vi där kommer att ytterligare vrida och vända på olika partiers inställning till att barnkonventionen görs till lag. Det går naturligtvis att ställa sig vid sidan om och hävda att arbetet är svårt och utmanande. Att göra barnkonventionen till lag innebär en del svårigheter. Hur ska den tolkas relativt svensk lag?
Regeringen har gjort bedömningen tillsammans med barnrättsorganisationer och, som det ser ut, en majoritet av Sveriges riksdag att detta är möjligt och är den väg vi ska gå för att försäkra oss om att barns rättigheter verkligen beaktas samt att barn ses som subjekt i processer som berör dem själva. Det handlar om att fortsätta arbetet med transformering vid sidan av att konventionen inkorporeras i svensk lag.
Det handlar också om att ta fram kartläggningar och vägledningar för myndigheter, domstolar och andra som berörs. Jag måste säga att det överraskar mig att ett parti som Moderaterna och en företrädare som Tobias Billström påstår att barnkonventionens inkorporering i lag, som ratificerades för snart 30 år sedan, skulle innebära någon form av islamisk rätt.
Det skulle vara fråga om den dag som Sveriges riksdag väljer att besluta om en ny form av familjehemsplacering, att Sveriges riksdag skulle välja att göra något helt skilt från det som finns i dag med en väl genomarbetad och väl känd socialtjänstlagstiftning.
Jag ska citera artikel 20 så att det förs till protokollet: "Ett barn som tillfälligt eller varaktigt berövats sin familjemiljö eller som för sitt eget bästa inte kan tillåtas stanna kvar i denna miljö skall ha rätt till särskilt skydd och bistånd från statens sida." Det är rätten som garanteras i och med barnkonventionen.
Nästa punkt: "Konventionsstaterna skall i enlighet med sin nationella lagstiftning säkerställa alternativ omvårdnad för ett sådant barn." Det ska vi göra. Sverige gör det och har gjort det under lång tid. Sista punkten: "Sådan omvårdnad kan bl.a. innefatta" - och så ger man olika exempel på hur detta skulle kunna se ut - "placering i fosterhem, kafalah i islamsk rätt, adoption eller, om nödvändigt, placering i lämpliga institutioner för omvårdnad om barn.
Då lösningar övervägs skall vederbörlig hänsyn tas till önskvärdheten av kontinuitet i ett barns uppfostran och till barnets etniska, religiösa, kulturella och språkliga bakgrund." Jag vill verkligen betona att konventionen ska läsas som en helhet och tolkas så att den får en rimlig mening inom ramen för varje nationellt system. Men vi inför inga nya rättigheter, och Sverige har redan tagit hand om artikel 20 i och med en väl känd och konkret socialtjänstlag.
På tal om att en konvention skulle inkorporeras och bli lag vill jag gärna avsluta med att säga vad det egentligen får för konsekvenser. I 1996 års Haagkonvention om behörighet, tillämplig lag, erkännande, verkställighet och samarbete i frågor om föräldraansvar och åtgärder till skydd för barn finns en hänvisning till begreppet kafalah. Konventionen gäller sedan 2013 som svensk lag.
Det var den förra regeringen, där Tobias Billström ingick, som i en proposition till riksdagen 2012 föreslog att 1996 års Haagkonvention skulle bli en del av svensk lagstiftning genom inkorporering. Jag vet inte om Tobias Billström har upptäckt någon skillnad när det gäller just islamisk rätt i Sverige sedan Haagkonventionen inkorporerades, men det är inte min uppfattning att det är det vi står inför. Tvärtom ska vi stärka barns rättigheter att vara subjekt och bli lyssnade på. Deras perspektiv ska tas hänsyn till i frågor som berör dem.