Jan R Andersson (M):
Jag ska inte bli långrandig, eftersom det är veterandagen i dag och jag som en av försvarsutskottets ledamöter gärna vill delta. Jag tycker ändå att svaret förtjänar en kommentar. Det gäller konflikten som jämförs med den i Göteborg. I konflikten som pågår i Göteborgs hamn har emellertid en mindre fackförening enligt förhandlingen tvingats haka på en större fackförening. I det här fallet är det precis tvärtom.
Sveaskogs agerande är viktigt eftersom de är en av de stora skogsägarna här i landet. Det påverkar också uppfattningen om hur staten hanterar sitt ägande, framför allt på landsbygden. Det är också en viktig fråga eftersom vi genom skogen har en av våra viktigaste exportråvaror, en syn som jag är säker på att näringsministern delar. Utan skogen kommer vi att få svårt att stå oss i framtiden. Den innebär stora inkomster.
Här är det en större fackförening som har blivit bortkopplad på grund av att en betydligt mindre fackförening har fått det första kollektivavtalet, vilket sedan har blivit ledande för hela branschen. Detta är givetvis inget som jag förväntar mig att statsrådet ska kommentera, men det är ändå viktigt att det i sak blir rätt. Jag kan tycka att det här är märkligt, men det är ingenting som jag kan göra något åt. Det är märkligt att en mycket mindre fackförening tecknar ett avtal som omfattar en mycket större fackförening.
Detta är också ett resultat av en ägarstruktur som har haft en mångfald och många enskilda skogsägare som har förvaltat denna tillgång, ibland i generationer. Skogen är en stor landsbygdsresurs i dag.
Eftersom detta är mitt sista inlägg får jag konstatera att om jag inte hade ställt en interpellation med dessa frågor till statsrådet Ygeman hade det nog inte blivit någon utredning, vilken nu trots allt kommer. Om jag inte hade legat på i frågan hade engagemanget hos statsrådet nog inte varit sådant att vi hade fått någon förändring. Nu kommer den visserligen lite för sent, och det kommer att ta tid.
I denna fråga bör man också ha med parametern att enskilt skogsägande inte bara handlar om att producera för att en industri ska få råvaror, utan det handlar också om ett skapande på landsbygden och att bromsa en omstrukturering från land till stad. Där man äger och förvaltar sin egen skog stannar man kvar. Vi kan se skillnaden: Där det finns stora statliga ägare har man en större utflyttning än där det finns en större del enskilda skogsbruk.
Jag hoppas trots allt att vi kan enas om den utredning som kommer så att vi kan ge deltidsbrandmännen goda villkor att kunna göra sitt jobb. Detta förtjänar inte bara deltidsbrandmännen, utan det förtjänar hela Sverige och framför allt den svenska landsbygden.
Kort sagt: Sveaskog ska enligt sin bolagsordning göra tre saker. De ska göra andra saker också, men det är dessa tre vi fokuserar på här i dag. Den första är att försälja mark, den andra är att gynna landsbygdsföretagen och den tredje är att underlätta rationell förvaltning av skogsfastigheter. Den första delen tycker jag att näringsministern har svarat på. När det gäller den småländska delen har man vad jag förstår uppnått målet om 10 procents försäljning, och då har man andra uppgifter. Men de andra två uppgifterna kvarstår.
Det handlar alltså om att gynna landsbygdsföretagen och underlätta rationell förvaltning av skogsfastigheter. I dessa delar tycker jag inte att Sveaskog gör allt de kan. Det svar som näringsministern har gett andas inte riktigt det allvar som jag tycker att frågan kräver. Det är givetvis svårt för näringsministern att sätta sig in i de två fall jag tar upp.
Men jag kan kort och utan att på något sätt vara subjektiv meddela att dessa fastigheter inte gynnar landsbygdsföretagen. De gynnar inte heller en rationell förvaltning av enskilda skogsfastigheter. Det man dessutom gör i dessa fall är att man driver upp priserna på skog för de enskilda som vill förvalta skogen.
I stället för enskilda nära boende förvaltare av marken får man ett statligt skogsbolag som förvaltar skogen. Jag tror att ett enskilt nära förvaltande av skogen är bättre än ett storskaligt statligt förvaltande. Det är också viktigt med en rationell förvaltning. Vi måste i alla branscher i Sverige hela tiden rationalisera och förbättra oss för att kunna bli bättre. Även skogen måste kunna ha en rationell förvaltning.
Om man inte bidrar till detta via ett statligt skogsbolag skapar man såklart problem. Jag har uppmärksammat två fall, och det finns även ett tredje, som jag inte har satt mig in i lika väl. Men eftersom jag via mina kollegor och vänner hemma i Kalmar län har fått veta att Sveaskog agerar på detta sätt där kan man givetvis misstänka att de agerar på liknande sätt i andra delar av landet. Det är inte bra.
Därför undrar jag om näringsministern har något intresse av att se över förvaltningen. Även om detta är ett ansvar och en styrning som delas av Näringsdepartementet och riksdagen finns det goda möjligheter för ett statsråd att se över hur man reglerar dessa delar. Regeringen har ju också rätt att väcka förslag som kan komma till riksdagen så att vi kan hitta en lösning på frågan. På så vis kan vi bättre utnyttja den guldkista vi har i svensk skog.