KBLab/rixvox huggingface dataset:
Helena Leander (MP):
Tack, ministern för svaret! Ofta blir det sådana här svar som egentligen går ut på att frågan är under beredning. Det finns inte så mycket att komma med. Men jag får väl ha förståelse för det. Vore jag minister skulle jag kanske inte heller vilja låsa upp mig. Nu är jag ju inte det, så jag kan faktiskt säga vad jag tycker redan nu. Jag tycker att det är rimligt att ha någon form av samhällsekonomisk prövning i bred bemärkelse, kanske inte nödvändigtvis i nuvarande form, men i någon form.
Egentligen är jag vän av en i grunden fri marknadsekonomi där det inte är ministrar eller andra politiker som prövar vad som är en bra affärsidé eller inte, utan det får avgöras på marknaden. Infrastruktur är onekligen ändå en speciell fråga som gör ett väldigt bestående och påtagligt intryck på vårt samhälle, och där har samhället också tagit på sig ett visst ansvar. Man får inte bygga en väg hur som helst och sedan se att det kanske inte var så lönsamt eller smart, utan vi har en stark prövning där, vilket är bra.
I första hand är miljöprövning jätteviktig när det gäller ny infrastruktur, oavsett om det handlar om flygplatser, vägar eller något annat. Men det är kanske inte i första hand så att man konstaterar att flyg ju är det mest klimatskadliga transportslaget, möjligtvis undantaget snabbfärjor, och därför ska vi inte ha några flygplatser. Det är inte så det funkar, utan man tittar mer på lokalisering, utformning och sådana saker. Givet detta tycker jag att det är rimligt att man också har någon form av samhällsekonomisk bedömning.
Vi ser att vi har en överetablering av flygplatser, i alla fall om man ser hur mycket subventioner som går till olika flygplatser. Detta tyder på att det kanske inte är en jättestark lönsamhet. Ur det perspektivet tycks det inte jättesmart att investera ytterligare i en klimatskadlig och inte ens lönsam infrastruktur. Av den anledningen kan det vara smart att se över den frågan när nya flygplatser byggs.
I Lufträttsutredningen föreslog man att den prövning som finns i dag skulle tas bort eftersom det redan finns en tillåtlighetsprövning enligt miljöbalken. Denna obligatoriska prövning finns dock inte kvar i dag. Det har man ändrat på. Ändå föreslår man fortfarande i supplementet att man ska ta bort den samhällsekonomiska prövningen och hänvisar till att den inte har fått så stor praktisk betydelse. Det är detta jag skulle vilja fråga ministern om.
Varför har den prövning som finns inte fått någon stor praktisk betydelse? Har man inte brytt sig om att göra prövningen? Har man inte tillmätt den någon betydelse, eller har man kommit fram till att alla flygplatser som har byggts sedan dess har varit samhällsekonomiskt lönsamma? Hur hänger det ihop?
Helena Leander (MP):
Just den obligatoriska tillåtlighetsprövningen enligt miljöbalken finns ju inte kvar. Det har man ändrat. Däremot finns det fortfarande ett tillståndsförfarande, men då tittar man inte på den samhällsekonomiska biten. Och jag tror att det skulle vara värdefullt. Bara för att ta ett exempel från min egen hemregion Uppsala kan jag säga att det finns planer på att bygga en civil flygplats strax utanför Uppsala, trots att regionen är minst sagt välförsedd med flygplatser. Det tar 20 minuter till Arlanda.
Dessutom finns Västerås och Skavsta för dem som hellre vill åka lågprisflyg. Bromma finns också. Det är ju inte så att det finns ett skriande behov av lågprisflygplatser, kan man utifrån ett lekmannaperspektiv tycka. Nog skulle det kunna vara intressant att få en samhällsekonomisk prövning av ett sådant projekt. Om man nu skulle ta bort bestämmelsen om samhällsekonomisk prövning skulle man inte alls titta på den aspekten, och det tror jag skulle vara olyckligt.
Helena Leander (MP):
Vem här vill inte ha ett bra företagsklimat? Jag tror att vi alla drömmer om ett företagsklimat där människor som har en idé ska kunna omsätta den i ett företag och där nya företag ska kunna växa, gro och ta över när andra företag går vidare mot nya mål. Vi har lite olika idéer om hur det ska se ut. Från regeringens sida vill man gärna lyfta fram några favoritbranscher som man vill ska få växa lite extra.
Vi från oppositionen är kanske mer inne på att man ska ha sjysta villkor för alla företag. Det är inte upp till oss att peka ut några specifika branscher, i alla fall inte om vi inte kan se någon anledning utöver att vi just gillar dem. Man skulle kunna hävda att vi kan ta tillfället i akt att i klimatkrisens och jobbkrisens spår ha någon sorts kombination, men på det hela taget är breda och likformiga skattevillkor att föredra.
På företagsområdet tror jag att regeringen vill väl, även om jag ibland kan bli lite bekymrad över hur man krånglar till det med olika regler. Men vi ser också positiva förändringar. En ständig följetong är de så kallade 3:12-reglerna och reglerna för fåmansbolag som sakta men säkert filas på. En vacker dag kanske vi ska få ordning på dem också. I somliga frågor går det lite långsammare, typ tonnageskatten.
I andra skulle jag rent av vilja säga att det går åt fel håll, typ rättvisan och likformigheten i fastighetsbeskattningen. Nu har vi lämnat företagsbeskattningen och raskt klivit vidare till fastighetsbeskattningen. Här är det viktigt för mig som grön att vi har en rättvisa och likformighet och inte efter godtycke pekar ut någon boendeform som bättre än någon annan och därmed skattegynnar den.
Tyvärr ser vi i dag att hyresrätten som boendeform är missgynnad jämfört med andra boendeformer. Regeringens reformering av fastighetsbeskattningen har inte direkt minskat den orättvisan, snarare tvärtom. Vi från Miljöpartiet skulle vilja se en bredare översyn av fastighetsbeskattningen där man i stället för att lappa och laga i de orättvisor och olikheter som uppstått försöker hitta ett rättvist system som hänger ihop.
Redan nu skulle vi kunna fixa till några detaljer som jag tror att det gick lite väl snabbt när man beslutade om. Det gäller till exempel frågan om de så kallade enkla sommarhusen och husen som står på arrendetomter. De omfattas inte av takregeln för fastighetsavgiften, som det numera heter, utan ägarna betalar den klassiska fastighetsskatten som är beräknad på taxeringsvärdet. Det finns ingen rimlig anledning att göra så.
Ska man ha ett tak är det väl rimligt att det gäller oavsett vem som äger marken. Därför vore det fint om man kunde få en lösning på det. Utskottet flaggar för att det kommer att hända något där. Jag håller tummarna för att det också händer. När vi har fått ordning på det kan vi gå vidare och börja se över hur vi kan få större rättvisa och större likformighet i fastighetsbeskattningen. Så det så!
Helena Leander (MP):
Där fick Fredrik Schulte faktiskt till det lite fyndigt på slutet. Den kredden ska jag i alla fall ge honom. Däremot vet jag inte om jag ger så mycket kredd att jag håller med om att ni bara skulle sänka skatten för låg- och medelinkomsttagare. Jag vet att ni brukar säga det ganska många gånger, men det blir inte mer sant för det. De utredningar som har gjorts av riksdagens utredningstjänst visar ganska tydligt att era skatteförändringar totalt har en ganska kraftig slagsida åt välbeställda.
Nåväl, Fredrik Schulte frågar hur vi ställer oss till Socialdemokraternas förslag om att ta bort räntan på uppskov. Det är förstås en fråga som förtjänar ett svar. Jag måste dock göra Fredrik Schulte lite besviken och säga att vi håller på med ett arbete i vårt parti om hur vi vill se på fastighetsbeskattningen framöver. Jag tror inte att det är läge att jag går ut här och lovar exakt hur vi kan göra. Däremot vill jag vara lite ödmjuk och ändå ta upp de svåra avvägningar som man har att göra i fastighetsbeskattningen. Det är ju många goda mål som står emot varandra.
Den tidigare fastighetsbeskattningen byggde ju på det mer skattetekniska synsättet att vi ska ha likformighet i kapitalbeskattningen. Fastigheter är en tillgång, och man beskattar dem hyfsat likformigt. Det hade väl sina förtjänster, men också problemet att det kunde vara väldigt oförutsägbart när taxeringsvärdena steg utan att man riktigt kunde planera inför det.
Den förändring som ni har gjort går ju lite grann ifrån den här likformigheten i kapitalbeskattningen som princip och är kanske mer av en bostadspolitiskt inriktad skatt. Självklart måste vi ta bostadspolitiska hänsyn också. Jag tror att det är i det ljuset man ska se Socialdemokraternas förslag.
Någonstans vill vi ändå kunna ha en rörlighet på bostadsmarknaden där människor inte ska känna att de är fastlåsta i en bostad som kanske är alldeles för stor för deras behov när barnen har flugit ut eller vad det kan vara, men att man av skatteskäl väljer att behålla den ändå därför att man skulle få betala så mycket i skatt om man säljer den och köper ned sig. Jag tror att det är många avvägningar som vi måste göra för att kunna hitta en princip som både är rättvis och likformig och innebär en sjyst bostadspolitik.
Helena Leander (MP):
Jag tycker att man kanske ska vänta med att anklaga mig för hyckleri tills vi ser vad exakt det är jag signerar. Om vi försöker återvända till det Fredrik Schulte började med, att det är konstigt av oss att klaga på att fördelningen är skev bara för att vi tittar på hela befolkningen, leder det väl snarare till en motfråga: Är det inte lite konstigt att bara titta på dem som jobbar och säga att vi struntar i alla andra? Tittar man på bara dem som jobbar ser det lite småsjyst ut.
Även om man bara tittar på dem som jobbar får man väl ändå fråga sig: Den här sänkningen av fastighetsskatten för alla som har dyra hus, hur många fler jobb skapar det? Blir det mer lönsamt att jobba när de som har dyra hus får lägre fastighetsskatt? Jag är lite tveksam till det. Nåväl, förändringen av fastighetsskatten och räntan på uppskov är någonting som jag inte tror att man kan se isolerat.
Man måste väga dels fördelningspolitiken, dels bostadspolitiken och dels de skattetekniska principerna och försöka hitta en bra helhet. När vi i de rödgröna samarbetsgrupperna ska diskutera skattepolitiken tror jag att vi kommer att kunna göra avvägningar. Man kanske gör en förändring åt ett håll för att få en bra bostadspolitik och en förändring åt andra håll för att få en bra fördelningspolitik och försöka upprätthålla att det ändå blir ett vettigt och sammanhängande skattesystem av det hela.
Jag tror inte att det är så meningsfullt att lyfta ut en detalj och säga att om man bara genomför den isolerat så blir det en dålig effekt på just det här området. Målsättningen måste vara att kunna presentera en sammanhängande fastighetsbeskattning som faktiskt ger vettiga utslag i stort sett.
Helena Leander (MP):
Det var mycket att svara på. Jag tror faktiskt att jag börjar bakifrån. Fredrik Schulte talar om att man ska kunna se över reglerna för personalvårdsförmåner så att ett större område med olika aktiviteter ska kunna omfattas i stället för att man har en liten lista. Man har en beloppsgräns i stället. Det sympatiserar jag med. Det lustiga är att de nya aktiviteter som ska omfattas gärna kan få vara golf och ridning - sådana saker som man kanske lite fördomsfullt förknippar moderater med.
Det får absolut inte vara cykling till och från jobbet som man möjligtvis fördomsfullt förknippar miljöpartister med - det ska jag låta vara osagt. Jag tycker att det känns lite inkonsekvent. Fredrik Schulte pratade också om 5 000-kronorsgränsen - när man höjde det avdrag man kan göra. Det slog hårt mot den kommunala frivilligarbetaren. Vi har inte föreslagit att den ska sänkas till 1 000 kronor igen eftersom vi inser att det var väldigt svåradministrerat.
Däremot har vi föreslagit att man ska se över om man kan göra som man gjorde med dagbarnvårdarna från första början eftersom det här handlar om en kostnadsersättning och inte om någon form av lön eller dylikt, och att det skattebefrias rakt av så att man inte förlorar på att göra en samhällsinsats. Fredrik Schulte pratar också mycket om sedelpressar. Vi kanske är lite utanför skatteområdet, men jag blir ändå lite bekymrad när det kommer svepande anklagelser om vår storslagna politik.
Jag tycker att vi har varit väldigt noga med att lyssna på de rekommendationer som kvalificerade ekonomer gör när det gäller vad som kan vara en rimlig nivå på den något expansiva politik som kanske kan behövas i ett sådant här konjunkturläge. Från regeringssidan var ni väldigt försiktiga och sade: Det är nog inte så stor fara. Vi behöver inte göra någonting. Sedan insåg man att det var lite halvstor fara: Vi kommer väl med en liten åtgärd.
Sedan kommer man med en liten åtgärd till medan vi tidigt sade att detta kommer att bli allvarligt och att vi måste göra saker, men fortfarande inom en ansvarsfull ram. Så kom inte dragande med några sedelpressar. Sedan är det viktigt att vi också ser till att människor har en trygghet inom detta område. Visst kostar det lite pengar. Men hur ska vi annars kunna få en omställning?
Helena Leander (MP):
Nu vet jag inte exakt hur många de kommunala frivilligarbetarna är, men jag har väldigt svårt att se att det skulle äventyra hela jobbskatteavdraget om just deras kostnadsersättningar skulle skattebefrias. Jobbskatteavdraget är ändå på åtskilliga miljarder. Jag tror faktiskt att vi kan kosta på oss att ge denna erkänsla till de människor som utför ett väldigt viktigt uppdrag för samhället utan att vi äventyrar statsfinanserna. Jag är väldigt mån om att vi inte äventyrar statsfinanserna. Vi har varit benhårda från Miljöpartiet.
Tidigare när vi hade en helt annan konjunktur, en högkonjunktur, hade vi ett högre finansiellt sparande än vad ni hade just för att det var viktigt att spara i ladorna när man har en högkonjunktur för att sedan kunna gå in med stimulanser om så krävs när vi är i en djup lågkonjunktur som vi nu ser.
Det är inte bara Miljöpartiet eller för den delen oppositionen som har sagt att man kan behöva en lite mer expansiv politik än vad regeringen i alla fall i förstone vågade sig på, utan det är även till exempel ert eget finanspolitiska råd och många andra seriösa bedömare som har kommit med dessa förslag - kanske inte exakt dessa förslag men i alla fall att man ska ha stimulanser. Jag var nästan övertygad om att Fredrik Schulte skulle upprepa sin fråga som jag inte hann svara på och som handlade om att det ska löna sig att arbeta och hur vi får fler människor att arbeta.
Jag vill ändå vara tydlig med att Miljöpartiet fortfarande vill ha någon form av jobbskatteavdrag för människor som tjänar lite där marginaleffekter kan vara ett reellt problem. Men däremot upplever inte jag att det inte lönar sig för mig att arbeta som riksdagsledamot om jag inte får ett jobbskatteavdrag. Jag har en så hög lön att det är en klar vinstaffär ändå. Så det tror jag inte är så stor fara.
Men de människor som inte har lyckats få ett jobb trots att det lönar sig måste ändå ha någon form av rimlig ersättning så att de klarar sig på en hygglig standard. Om man då bara säger att det ska löna sig att arbeta kan vi ta bort a-kassan helt. Det skulle helt klart ge de riktigt starka incitamenten. Men det tror jag tack och lov inte att Fredrik Schulte heller önskar.
Helena Leander (MP):
Jörgen Johansson menar att IF Metall aldrig skulle acceptera att få sina löneförhöjningar i någonting annat än procent. Såvitt jag vet går de faktiskt efter kronpåslag. Men det är lätt att snurra in sig i det där med procenten. Det är en diskussion vi har fört i evigheter, och det känns inte som om vi kommer någon vart. Ni säger: Titta, de får faktiskt några mer procent. Vi säger: Titta, de här pengarna har ni och så här mycket går till dem som tjänar mycket och så här lite går till dem som tjänar lite.
Det är ingen naturlag när man utformar politik att man måste utgå från procentsatser. Man kan till exempel göra som man har gjort i det rödgröna samarbetet under den tidigare mandatperioden, då man har sänkt grundavdraget på ett sätt som har gjort att det i den mån det inte har varit helt lika snarare har gynnat låg- och medelinkomsttagare. Politik är någonstans det möjligas konst, brukar det sägas. Men här har ni abdikerat och säger att ni måste utforma det här så att det ger mest till de rika.
Sedan lyfter ni fram någon liten lågutbildad, lågavlönad kvinna och säger: Titta, hon har också fått lite pengar - så bra vi är! Vi har gynnat de fattiga kvinnorna! Men ni glömmer att säga att de välavlönade männen fick bra mycket mer. Någonstans skulle det kanske vara ärligt att säga att det är en prioritering man har gjort. Den gör vi väldigt annorlunda från vår sida.
Helena Leander (MP):
Precis så är det. Lönerna är en fråga för arbetsmarknadens parter. Då blir det nästan ännu lustigare när man hör Jörgen Johansson ta åt sig äran för att många kvinnogrupper har fått högre löner under regeringens regeringsinnehav. Om vi nu köper att det är arbetsmarknadens parter som bestämmer lönerna, vilket jag tycker att vi ska göra, kan vi se att det som vi har att bestämma över är skatterna.
Då kan vi bestämma om vi vill ha en fördelningspolitik där de stora skattesänkningarna går till dem som tjänar mycket eller till dem som tjänar lite eller om vi vill smeta ut det rakt över. Vi tycker nog att det är rimligare att man ger skattesänkningarna till dem som bäst behöver det, det vill säga till dem som tjänar lite.
Helena Leander (MP):
Om vi ska vara lite noga med siffror vill jag säga att Miljöpartiet i sin budget föreslagit en koldioxidskattehöjning som även skulle omfatta bensin och diesel och som skulle motsvara ungefär 2 kronor de närmaste åren. Däremot är vårt långsiktiga mål att vi successivt ska öka den så att vi genom koldioxidskatten och andra åtgärder når klimatmålen. Vi har alltså inte föreslagit att bensinen i morgon ska kosta 27:50, för att vara lite tydlig.
Det som Sika visar är lite intressant, och det är att om vi inte gör någonting annat kommer vi att behöva en bensinskatt på 27:50. Vi har ett helt gäng med andra förslag, bland annat ganska så kraftiga investeringar i järnväg och en del andra styrmedel. Frågan är: Vad har Moderaterna satt emot? Ja, det är inte så jättemånga fler åtgärder för att minska bilismens klimatpåverkan. Det är lite stimulanser till miljöbilar av olika slag.
Men med handen på hjärtat kommer vi inte att kunna ersätta hela svenska fordonsflottan med bara miljöbilar och köra på som vanligt, utan det kommer att behövas fler åtgärder för att styra över privatbilism till kollektivtrafik och cykel där så är möjligt och få mer energieffektiva fordon. Om ni inte har så mycket fler åtgärder, är det då målen som ni är beredda att tulla på?
Accepterar ni att bilismen och trafiksektorn - lastbilarna är i ärlighetens namn ett större problem än privatbilarna i detta sammanhang - fortsätter att öka utsläppen år efter år? Är det åtgärderna ni vill åt, eller är det målen? På något sätt måste ni få ihop det. Kilometerskatten är ett väldigt praktiskt exempel på hur man kan försöka att minska utsläppen på ett annat sätt än att bara chockhöja bensinskatten för vanliga privatbilister.
Den har ni inte bara lite försiktigt motsatt er, utan ni har aktivt motarbetat den i EU. Det är kanske inte så konstigt att man inte har kommit fram till någon lösning i EU om er infrastrukturminister sitter där och röstar mot. Det är också en skandal, om ni frågar mig, vilket ni kanske inte gör. Det kanske jag tog upp förra gången. Men hur som helst får ni återkomma med förslag till åtgärder, och kilometerskatten bör vara en av dem.
Helena Leander (MP):
Någonstans måste man kunna få redogöra för den siffra som Sika kommit fram till. Det är ganska viktigt att få veta att om vi inte gör någonting annat kommer vi att behöva en så hög bensinskatt. Jag tycker fortfarande att Moderaterna blir svaret skyldiga hur de själva ska klara klimatmålen i transportsektorn om man inte får ha höga bensinpriser ens på sikt, om man inte ska ha någon kilometerskatt och det enda man ska göra är att ha någon form av rabatt för miljöbilar. Jag tror inte att man kommer så långt med det.
I så fall blir det skrämmande resultatet att ni inte tar klimatproblemen på allvar. Det är klart att kilometerskatten ska gälla alla som kör i Sverige, inte bara svenska åkare. I så fall ser jag fram emot lite mer konstruktivt arbete från regeringens sida för att få till stånd den här kilometerskatten så snabbt som möjligt i stället för att motarbeta den. När vi pratar om kilometerskatten måste jag få säga att vi aldrig föreslagit kilometerskatt på fartygsbränsle - det får nog stå för Vänsterpartiet.
Det vi har föreslagit är att man ska kunna se över om man kan ha något tak för hur stora skatterabatter fiskefartyg kan få på sitt bränsle. Det är inte bara en klimatfråga utan också en fiskepolitisk fråga. De stora båtarna dammsuger verkligen bottnarna på fisk. Att då hoppas att man så småningom kanske kommer att införliva sjöfarten i utsläppshandeln känns inte som någon näraliggande lösning på fiskeproblemen.
Helena Leander (MP):
Det är tydligen känsligt att citera Sikarapporter. Ja, Sika kom i sin rapport fram till att om vi ska klara klimatmålen för transportsektorn behöver bensinpriset höjas till 27:50 om vi inte gör något annat. Jag är ingen expert. Det är möjligt att Sika har räknat fel och att Jörgen Johansson har någon annan rapport i bakfickan, men detta är ändå en siffra som vi bör förhålla oss till. Av det kan man dra slutsatsen som Jörgen Johansson gör, nämligen att vi i morgon dag vill höja bensinskatten till 27:50.
Eller så kan man dra slutsatsen att vi kanske behöver ett helt batteri av åtgärder där höjd skatt på koldioxid, däribland bensin, är en åtgärd. Kilometerskatt kan vara en annan. Trängselskatter i storstäder kan vara en tredje. Satsningar på järnvägsinvesteringar kan vara en fjärde. Och så kan vi fortsätta en bra stund. Jag tror att vi ska vara klara över att bensinen kommer att behöva bli dyrare framöver.
Jag tror inte att vi kan komma ifrån den punkten helt eftersom vi ändå vet att beskattning är ett kraftfullt och kostnadseffektivt styrmedel. Christin Hagberg förtydligade att vi från oppositionens sida aldrig har motsatt oss åtgärder utomlands.
Däremot har vi haft ett högre mål - 40 procent i Sverige och därutöver åtgärder utomlands - och ett annat synsätt som handlar om att vi ska göra vårt beting här men dessutom göra saker utomlands. Ni har haft attityden att vi ska ha en målsättning, och sedan ska vi köpa oss fria för vissa av dem. Det kan låta som en akademisk skillnad, men det är det inte riktigt.
När man ska köpa en utsläppsminskning någon annanstans, från ett land som inte är med i utsläppshandeln, måste man fundera på hur utsläppen skulle ha utvecklats utan den åtgärd man köper. Det är väldigt tricksigt. Det finns ett stort problem med dessa olika flexibla mekanismer, nämligen att man kanske inte får den utsläppsminskning som man får utsläppsrätter för. På så sätt ökar utsläppen mer än om man inte hade utnyttjat denna mekanism.
Helena Leander (MP):
Vi har inte haft något yrkande om att vi ska höja bensinskatten till 27:50. Vi har i underlaget till vår motion tagit upp Sikarapporten som just ett underlag för att visa vilka siffror det rör sig om om vi bara skulle använda bensinskatten som styrmedel.
Jag har vid upprepade tillfällen nämnt att det kommer att behövas ett gäng andra styrmedel, men jag tror att vi måste vara medvetna om att bensinskatten kommer att behöva höjas framöver - kanske inte nödvändigtvis till exakt 27:50, men vi kan ha med den siffran som ett beslutsunderlag, precis som Jörgen Johansson sade.
Jag har full respekt för att Jörgen Johansson inte vill diskutera hela systemet med flexibla mekanismer och utsläppshandel här eftersom det är en skattedebatt. Men Jörgen Johansson tog själv upp frågan och då kändes det viktigt att bemöta den.