KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mikael Damberg (S):
Man kan alltid diskutera organisation, vad som är mest lämpligt och hur man bäst bedriver ett effektivt arbete. Jag tror att en framgångsrik export börjar med en framgångsrik näringspolitik. Där har vi haft en del problem i Sverige.
Vi har haft ett antal stora globala företag som funnits väldigt väl representerade på de globala marknaderna, medan vi under många år har diskuterat att vi har lite för få små och medelstora företag som tar steget ut på exportmarknaderna. Ska de göra det måste kopplingen mellan näringspolitik och export- och handelspolitik bli tydligare än i dag. Jag tror att jag till och med skulle gå så långt som att säga att det har funnits en myt om att små och medelstora företag i Sverige inte går på export i större utsträckning.
Den förklaring man ofta hör är att de är underleverantörer till stora exportföretag i Sverige. Jag tycker att den där logiken är lite bakvänd. Är man redan leverantör till stora exportföretag i Sverige klarar man redan kvalitetskraven. Det finns ingenting som säger att man inte skulle kunna gå på export till stålindustrin i många andra länder globalt om man är underleverantör till stålindustrin i Sverige. Det där håller inte riktigt som förklaring till varför så få små och medelstora företag går på export.
Detta tycker jag är den stora utmaningen för Sverige att hantera, givet att vi ska behålla och stärka vår position i det globala sammanhanget. Det är klart att UD har en central roll för hela handelspolitiken. Det går inte att komma ifrån. Vi har våra utlandsmyndigheter som finns på plats och gör oerhört mycket för att främja svenska intressen och skapa kontakter och utbyten. Det får vi inte tänka bort.
Men jag tror att det som lite grann har skavt och inte riktigt fungerat alla gånger är hur man får företagen att gå på export. Det kommer vi att ägna mycket tid åt i den nya regeringen. Det har inte alltid varit så heller under den borgerliga regeringen. Man ska komma ihåg att före 2006 låg handelsfrämjande på Näringsdepartementet. Vi har prövat lite olika vägar framåt i den här frågan.
Vi har kommit fram till att det är en väldigt intressant väg framåt där vi vill knyta ihop den inrikes näringspolitiken med den utrikes handels- och exportpolitiken. Det handlade också om Cecilia Malmström i interpellationen.
Det är ett erkännande för Sverige och för Cecilia Malmström som person att hon nu i EU-kommissionen får den viktiga portföljen med handelsfrågorna och de viktiga avtal som ska förhandlas och som kan bidra till att Europa kommer lite grann ur sin svacka och vänder sig utåt snarare än inåt i det här sammanhanget. Sverige har fått en fjäder i hatten men också Cecilia Malmström själv. Jag ser verkligen fram emot att samarbeta med Cecilia Malmström om de här frågorna.
Vi har mycket att vinna på att jobba tillsammans med den nya kommissionen med de viktiga frågor vi står inför. Jag vill avslutningsvis säga att det är viktigt för Sverige att vi har en bra relation med EU och EU-kommissionen i dessa viktiga frågor.
Mikael Damberg (S):
Det är nästan överflödigt med en sista kommentar. Vi kommer att återkomma till frågorna inte minst inom ramen för den diskussion som handlar om en ny exportstrategi för Sverige. Vi ska sträva efter att lyssna på vad inte minst det svenska näringslivet ser som sina potentialer och jobba med de frågorna. Även den tidigare regeringen hade en exportstrategi med ganska höga målsättningar som inte riktigt möttes.
Vi måste ta lite nytag och fundera i alla partier men också tillsammans med svenska företagare. Hur gör vi det så bra som möjligt? Hur kan vi skapa en gemensam bild? Den stora utmaningen är att få alla aktörerna att dra åt samma håll. Det är då vi kan få mest utveckling för en progressiv och bra handelspolitik. Med detta vill jag tacka för interpellationsdebatten.
Mikael Damberg (S):
Birger Lahti har frågat mig vilka initiativ jag och regeringen kommer att ta för att Vattenfall ska dra tillbaka sin ansökan hos Strålsäkerhetsmyndigheten om att bygga ny kärnkraft vid Ringhals.
Som anförs i interpellationen lämnade Vattenfall i juli 2012 in en ansökan till Strålsäkerhetsmyndigheten om att få ersätta en eller två av bolagets befintliga kärnkraftsreaktorer med nya som ett led i att analysera förutsättningarna för att ersätta befintlig kärnkraft när utfasningen av denna inleds. I januari 2014 inleddes ett samråd med olika intressenter om ersättningsreaktorer vid Ringhals.
I november förra året lämnade Vattenfalls vd besked om att Vattenfall fryser arbetet med att utreda ersättningsreaktorer. Bolaget anser att det skulle krävas en politisk signal om att kärnkraft långsiktigt har en roll i det svenska energisystemet för att arbetet ska återupptas. Såväl beslutet att lämna in ansökan till Strålsäkerhetsmyndigheten som beslutet att frysa arbetet med att utreda ersättningsreaktorer har fattats av bolaget.
I regeringsförklaringen aviserades att regeringen kommer att bjuda in till blocköverskridande samtal i en särskild energikommission i syfte att skapa en långsiktigt hållbar energiöverenskommelse. Regeringens ingång i dessa samtal är att Sverige på sikt ska ha 100 procent förnybar energi. Kommissionen ingår även som en del av den så kallade decemberöverenskommelsen. Regeringen välkomnar initiativet från Vattenfall att nu avvakta utfallet av Energikommissionens arbete.
Mot denna bakgrund avser jag inte att vidta ytterligare åtgärder.
Mikael Damberg (S):
Det är självklart så att ministrar i regeringen står bakom regeringsförklaringen. Allting annat skulle vara minst sagt märkligt. Det är viktigt att se att regeringen har en ambition med energisamtalen: att åstadkomma en bred överenskommelse. En bred överenskommelse innebär att man kommer att behöva förhandla om ett resultat. Ingången från regeringens sida är att vi vill ställa om.
Vi vill gå mot 100 procent förnybar energiproduktion i framtiden och därmed fasa ut kärnkraften på ett sätt som inte hotar vare sig jobb eller tillväxt och göra det på ett klokt sätt. Det är regeringens ingång i samtalen. Vad som kommer ut av samtalen vill alla diskutera, men jag bör helst inte diskutera det. För det första är jag inte ansvarigt statsråd för Energikommissionen.
För det andra tror jag att det är dumt att på förhand ha bestämda uppfattningar om utfallet av en energikommission där man har för avsikt att samla olika partier med, som vi också har hört i den här debatten, vitt skilda uppfattningar om energisystemen. Utgångspunkten för energisamtalen kommer att vara att man först ska börja försöka skapa sig en gemensam bild av de energibehov vi har framöver - det gäller framför allt på elsidan men också andra energislag - och därigenom försöka lägga grunden för en långsiktig energiöverenskommelse för Sverige.
Det som är mitt ansvar i regeringen är ägarstyrningen av de statliga bolagen. Vattenfall är ett av statens viktigaste och största bolag. Det jag har försökt att svara på i interpellationssvaret är hur bolaget har agerat. Bolaget har signalerat att det fryser allt arbete med att utreda framtida kärnkraft. Det vill, som de själva säger, invänta Energikommissionens besked.
Hur ser det svenska politiska systemet på kärnkraftens vara eller inte vara i framtiden? Jag får frågan: Hur ser du på att bolaget har fattat det beslutet? Jag välkomnar det. Bolaget ska vara ledande i energiomställningen. Men det är också klokt att Energikommissionen får göra sitt jobb. Det är mitt ansvar i detta. Jag har inte ansvaret i regeringen för alla andra energislag och hur de påverkas.
Det är dessutom bättre att man för den typen av bredare energipolitisk debatt med ansvarigt statsråd. Jag kan notera att det beslut som bolaget nu har fattat innebär att ingen i bolaget jobbar vidare med projektering av ny kärnkraft förutom ett fåtal personer som arbetar med det formella projektavslutet, och inga anläggningsarbeten pågår eller planeras som förbereder nya reaktorer.
Det är utgångspunkten. Jag noterar vad bolaget har fattat för beslut. Den styrning vi har är att utgå från riksdagens beslut om hur Vattenfall ska styras och vad som är målet för det. Jag konstaterar att det ligger inom ramen för bolagets mål att vara en ledande aktör vad gäller hållbar utveckling av energisystemet. Jag välkomnar det beskedet.
Mikael Damberg (S):
Jag konstaterar att eftersom det finns olika ingångar i diskussionen om energipolitiken understryker det bara betydelsen av en energikommission. Jag tror att det är viktigt att få mer långsiktiga spelregler både för svensk exportindustri och för de investerare som funderar på att göra investeringar i infrastruktur och i energisystemet framöver. Det är hela ambitionen med att bjuda in till Energikommissionen och försöka nå en långsiktig energiöverenskommelse.
Däremot råder det ingen tvekan om vad regeringen vill. Vad regeringen vill - och det är den ingång vi har i samtalen - är att vi ska ersätta kärnkraften med förnybar energi och energieffektiviseringar. Det är hela vår ingång i samtalen. Men vi har respekt för, och vi vet, att andra partier har andra ingångar i samtalen. Därför måste vi visa en lyhördhet för detta för att få igång energisamtal som kan bli långsiktiga.
Avslutningsvis: Oavsett vad man tycker i energipolitiken är det i dag odiskutabelt så att ett antal svenska kärnkraftsreaktorer börjar bli gamla. En del av diskussionen i svensk politik måste handla om hur vi hanterar situationen när reaktorerna blir allt äldre. Vad ersätter man detta med, och vad gör man för investeringar framöver? Det är därför Energikommissionen är så viktig.
Man ska göra detta i god tid så att vi kan göra en omställning av energisystemet som blir långsiktigt bra för både industrin och för framtida generationer. Sverige har goda förutsättningar att ställa om till hållbar energiproduktion. Vi är ett av de länder som har bäst förutsättningar att göra detta. Vi har god tillgång till vatten, vi har vind, vi har sol och vi har kommit långt när det gäller energieffektivisering.
Vi har sett potentialen i att göra detta på ett klokt sätt, vilket gör att också näringslivet tjänar pengar på att inte använda energi i onödan. Det är klart att Sverige har väldigt goda förutsättningar. Men vi måste också ha respekt för att svensk industri har stora energibehov. Vi kommer fortsatt att ha växande energibehov inom vissa sektorer. Då måste Sverige hela tiden ha energi. Vi måste inte bara diskutera hur mycket energi vi har, utan också effekten i systemet så att vi vet att vi har energi när vi behöver det.
Det handlar om kalla dagar på vintern, men också om att industrin behöver tugga och gå precis som vi förväntar oss att den ska göra. Det blir en utmaning för Sverige och alla politiska partier att ta de här diskussionerna seriöst i Energikommissionen och förhoppningsvis landa i en långsiktig energiöverenskommelse. Regeringens linje inför förhandlingarna är tydlig.
Jag kan också notera att det statliga bolaget Vattenfall har valt att fatta egna beslut som innebär att de inte går vidare med framtidsinvesteringar i kärnkraft i det här läget utan väntar på Energikommissionens arbete. Jag välkomnar detta beslut.
Mikael Damberg (S):
Jag tror att debatten om det här handelsavtalet kommer att fortsätta eftersom vi inte har sett avtalet än. Vi är mitt uppe i en förhandling där man har kommit en bit på väg i avtalet, men inte hela vägen. Det är nog rimligt att debatten också fördjupas när vi väl får se avtalet. Om vi tar avtalet med Kanada var vi väldigt nöjda med att ro i land ett avtal med Kanada som var så brett. EU tyckte att det var en stor framgång.
Det finns en investeringsklausul i det avtalet, fast inte så öppen som den har varit tidigare utan mer begränsad. Jag tror att vi hela tiden ska lära oss hur vi kan ta steg framåt och vad vi ytterligare kan göra för att både öka öppenheten och se till att det här fungerar på ett bättre sätt i framtiden.
Det finns en risk att om vi hela tiden målar upp alla problem med handelsavtalen kommer inga handelsavtal att tecknas, för det finns alltid många risker man kan diskutera. Man måste också diskutera om det finns några vinster med att teckna handelsavtal med andra länder. Finns det någonting som vi tjänar på när det gäller fackliga rättigheter om vi kan få en ökad tillväxt och fler jobb i våra länder? Jag skulle hävda att det som verkligen pressar tillbaka svensk fackföreningsrörelse i dag är 8 procents arbetslöshet.
Det är det som gör att fackföreningsrörelsen i dag är svagare än den var när vi hade 4 procents arbetslöshet. Det här perspektivet måste vi ha med när vi diskuterar vad som är fördelarna med de här avtalen och hur vi kan skapa någonting som är bättre för framtiden. Cecilia Malmström, som nämndes i den förra interpellationsdebatten, har sagt att hon som handelsminister vill ta ytterligare steg för att öka öppenheten kring de här förhandlingarna.
Och jag tror att det enda sättet att ha en öppenhet är att minska lite grann av de missförstånd och de exempel som kanske inte riktigt stämmer kring det här avtalet och som sprids effektivt, så att det blir en seriös debatt. Men det kommer att finnas svåra avvägningar att göra vid ett handelsavtal om vi vill ha det brett.
Utgångspunkten för oss har varit ett handelsavtal som omfattar ganska mycket, för det underlättar och gör det bättre för båda parter. Men träffar man ett brett avtal kommer det att finnas fler frågor att diskutera. Så är det. Och det kommer att finnas svårare frågor att avgöra. Jag ser fram emot att återkomma till kammaren när förhandlingarna har kommit lite längre, när vi ser hur det egentligen ser ut på papperet och vad det är vi har att ta ställning till.
Det blir lite grann att ta ställning till någonting som vi inte riktigt vet vad det kommer att vara innan vi har handelsavtalet framme. Jag ser fram emot att vi i Sverige fortsätter att hävda, också med våra europeiska kamrater, att det finns en positiv sida av detta. Det är lätt att man dras med och bara talar om de problem som finns med avtalet, men vi har ett ansvar också att få Europa att inse att Europa är i en allvarlig ekonomisk situation och att vi har mycket att vinna på nya handelsavtal, både med Kanada och med USA.
Mikael Damberg (S):
Som jag skriver i svaret följer vi den diskussion och den konsultation som nu har varit. Vi får se hur kommissionen hanterar den här debatten. Innan de har kommit tillbaka med ett förslag tycker jag inte att vi ska låsa fast våra positioner så tydligt. Det finns en progressiv och bra debatt som handlar om hur avtalet ska utvecklas, hur det kan bli bättre och hur man kan garantera att det inte får de negativa sidorna.
Samtidigt ska vi kunna garantera att investerare kan vara trygga i att göra de investeringar i andra länder som de planerar för och ska kunna göra. Svenska företagare har känt en trygghet i att de har någon form av mekanism och säkerhet när de gör stora investeringar i andra länder. Jag välkomnar att få se vad kommissionen kommer fram till. Sverige kommer definitivt att följa den här frågan väldigt noga. Det är dock viktigt att framhålla två saker.
Det första är att inte någon form av sådana här avtal kan inskränka vår demokratiska rätt att i den här kammaren fatta vilka beslut vi vill. Sverige har också en rättstradition som vi har slagit fast i grundlagar och annat. Om vi fattar beslut om att helt stänga en verksamhet eller konfiskera ett hus för att bygga en väg har vi i den här kammaren bestämt att husägaren ska få någon form av ekonomisk kompensation för att vi behöver ha huset för att i stället kunna bygga en väg.
Denna rättstradition och trygghet kring investeringar har vi skapat i vårt land, men det innebär inte att vi avhänder oss rätten att fatta de beslut som vi vill göra i vårt land för att åstadkomma förändringar. Det andra som är viktigt att framhålla är att TTIP inte syftar till att sänka några nivåer när det gäller hälsa, miljö och säkerhet. Det framgår tydligt av de mandat som medlemsländerna gav till kommissionen att jobba efter inför förhandlingarna.
Sedan får vi se om vi kommer hela vägen fram, men det är i alla fall det som vi har skickat med kommissionen inför förhandlingarna.
Mikael Damberg (S):
Jag tackar för följdfrågorna. Det som jag har försökt konstatera i interpellationssvaret är att jag som ansvarig minister för ägarfrågor inte är inne och avgör enskilda beslut i enskilda bolag, utan det är bolaget som har genomfört den aktuella affären, och det är styrelsen som har bedömt att den här affären är förenlig med bolagets verksamhetsmål.
I bolagsordningen anges det bland annat att bolaget kan erbjuda tjänster med anknytning till kollektivt resande. De reklamplatser som nu upplåts av Trafikverket är belägna på plattformar och plattformsförbindelser och därmed med anknytning till just stationerna. Jernhusen har sedan tidigare en medieaffär som omhändertar och säljer utrymme på alla reklamplatser inom de egna stationerna.
Utifrån detta perspektiv anger bolaget att det här är inom ramen för den bolagsordning som gäller inom i princip den verksamhet som man bedriver på stationer när man har dessa tjänster med anknytning till verksamheten i bolaget. Det jag vill vara noga med att säga är att jag inte gör bedömningar av om det är rätt eller fel. Det finns andra som gör de bedömningarna. Jag är i mitt svar tydlig med att alla statliga bolag, men också privata bolag, ska följa de lagar och regler som gäller.
Det är extra viktigt att statliga bolag agerar föredömligt för att åtnjuta allmänhetens förtroende.
När det gäller lönsamhetsfrågan är jag noga med att säga att vi har satt ett avkastningskrav på det här bolaget som vi bedömer är både ambitiöst och sätter verksamheten under väldigt affärsmässiga villkor - 12 procent gör att bolaget inte kan ägna sig åt verksamhet som är olönsam eller på något sätt inte konkurrerar med de andra aktörerna på marknaden.
Det är alltså vår bedömning, men jag är noga med att säga följande: Finns det bedömningar att det här inte har skett enligt regelverket finns också regler och lagar för hur man överklagar de upphandlingar som har gjorts. Det får prövas i juridisk ordning. Mitt besked är att bolag ska följa lagar och regler och att det är styrelsen som ansvarar för de affärer som genomförs i bolagen.
Styrelsen i det aktuella fallet har angett att man gör det här inom ramen för bolagets verksamhetsmål.
Mikael Damberg (S):
Jag läser om verksamhetsmålet i Jernhusens bolagsordning. I § 3 Verksamhet står det: "Bolaget ska, inom ramen för kravet på affärsmässighet, vara ett ledande företag i utvecklingen av den svenska transportsektorn med anknytning till järnväg i syfte att främja och stödja kollektivt resande och godstransporter på järnväg.
Bolaget ska direkt eller indirekt genom dotter- och intressebolag utveckla, förvalta och äga fastigheter, tillhandahålla fastighetsrelaterade tjänster och andra tjänster med anknytning till kollektivt resande och godstransporter på järnväg samt att bedriva därmed förenlig verksamhet." Det är detta bolagsstyrelsen har att arbeta efter.
Bolagsstyrelsen har då motiverat och, precis som beskrivs av interpellanten, sagt att en del av detta är att upprätthålla enhetliga perronger och jobba med intrycket av detta. Det är en del av att tillhandahålla tjänster som gör det mer attraktivt att resa kollektivt och bedriva den verksamhet Jernhusen gör. Man har också haft medieaffären under en tid, för att just sälja reklamutrymme och så.
Skulle det visa sig att man vill pröva juridiskt om ett bolag, statligt eller privat, har brutit mot några regler - för statliga bolag kan det handla om både konkurrenslagstiftning och statsstödsregler - ska det prövas. Det måste då göras på ett korrekt sätt.
Det jag som näringsminister är noga med är att jag lägger ansvaret i händerna på styrelsen, för det är styrelsen som har att såväl förvalta vad bolaget ska bedriva för verksamhet som följa de lagar och regler som gäller. Jag vill vara tydlig med att statliga företag ska agera affärsmässigt och att vi ska ha avkastningskrav som gör att bolagen agerar affärsmässigt.
Det ska inte finnas utrymme för dem att agera på ett sätt som gör att de snedvrider konkurrensen på marknaderna. Om det är så att man tror att det har förekommit något icke-korrekt när det gäller lagstiftning skulle jag nog alltså ändå råda interpellanten att låta det prövas i rätt ordning. Det är inte min sak som näringsminister att göra juridiska bedömningar av hur lagstiftningen ska tolkas.
Mikael Damberg (S):
Jag tror att interpellanten och jag egentligen är överens om att ansvaret för att göra de här bedömningarna bör ligga på bolagsstyrelserna. Annars hamnar vi nämligen i en svårstyrd verksamhet där regeringen ska gå in till exempel i alla statliga bolag och avgöra vilken verksamhet som ska vara inhouse och vilken som ska handlas upp i de statliga bolagen. Jag tror att det skulle vara en väldigt ineffektiv styrning. Jag tror att det är mycket tydligare att lägga ansvaret där det hör hemma, det vill säga i styrelsen. Styrelsen måste fatta beslut om hur verksamheten bedrivs på ett effektivt sätt.
Jag tror också att det är lite farligt om man går för långt i den här logiken och säger att statliga bolag aldrig får samarbeta med privata aktörer. Det blir en väldigt märklig ordning eftersom flera av de statliga bolagen har olika samarbeten även med privata aktörer. Det är en del av deras sätt att bedriva verksamhet och fungera på en konkurrensutsatt marknad, precis som alla andra.
Jag tror alltså att det är viktigt att ha en lagstiftning på plats som såväl reglerar konkurrens och statsstöd som lägger ansvaret på bolagen och bolagsstyrelserna att hantera detta på ett föredömligt sätt - men också med de förväntningar vi har när det gäller avkastningskrav. Det kanske har kommit bort lite grann, men jag har försökt att säga det flera gånger: Givet att Jernhusen getts ett avkastningskrav på 12 procent begränsar det vad man kan göra med verksamheten.
Man måste ha verksamhet som genererar intäkter och är lönsam. Det går inte att bedriva verksamhet som inte är lönsam och därmed indirekt snedvrida konkurrensen. Genom att ställa tuffa men relevanta avkastningskrav garanterar vi att de statliga bolagen agerar konkurrenskraftigt.