Stefan Attefall (KD):
Jag ska upprepa detta tydligt. Lagen är skriven så att man kan få ta ut en avkastning på det insatta kapitalet från det kommunala bostadsbolaget. Detta är begränsat. Undantag från denna regel finns i två fall. Det ena är att om man har gjort stora reavinster under året får man, under vissa begränsningar, göra extraöverföringar till kommuner från reavinster som har uppstått vid försäljningsintäkter. Det andra är om det går till vissa specifika bostadsförsörjningsändamål.
Lagen har blivit mycket tydligare och bättre jämfört med den lag som gällde tidigare då Amineh Kakabavehs Vänsterparti var med och styrde Sverige. Vi ser också att antalet kommuner som inte följer regelverket har minskat, från 18 procent 2010 till 5 procent nu. Det är inte bra, men det går åt rätt håll. Vi har en ny lagstiftning.
Det är inte exakt skrivet hur man ska göra tolkningar i fråga om bostadsförsörjningsändamål. Det är det som jag menar med att lagen inte är perfekt och helt tydlig där. Det skrev man också i den proposition som fick ett brett stöd i denna kammare, bland annat av Vänsterpartiets tilltänkta samarbetsparti Socialdemokraterna. Denna lag finns nu. Då kan man fråga sig: Om några bryter mot denna lag, borde vi då ha sanktioner mot dessa kommuner?
Riksdagen har hittills valt att inte ha den typen av sanktioner. Man vill inte utfärda ett bötesbelopp till kommuner som utifrån demokratiskt fattade beslut väljer si eller så. Den traditionen har vi haft. Man kan diskutera om det ska vara så eller inte.
Men innan man kräver en lagändring för alla kommuner i Sverige som skapar rättsligt och principiellt ganska nya och intressanta frågeställningar tycker jag faktiskt att Vänsterpartiet kan åka hem till sina kommunpolitiker och se till att man i de kommuner där man styr inte bryter mot dessa lagar och mot den tolkning som exempelvis Boverket gör av lagstiftningen.
Då kan man börja i exempelvis Gävle och Norrköping och den typen av kommuner där det pågår rättsliga diskussioner om huruvida man har gjort rätt eller inte. Där har man definitivt varit mycket mindre tydlig än vad exempelvis det borgerligt styrda Stockholm har varit som till och med har fått klartecken i Förvaltningsrätten att man följer lagen. Vi måste ha lite ordning och reda i denna diskussion, och vi måste också bestämma oss för om vi ska låta kommunerna ha självstyrelse i dessa frågor.
Ska vi låta det vara en demokratisk debatt i Norrköping, Linköping, Gävle och Stockholm om hur man använder sina kommunala bostadsbolag? Jag ska ta upp en annan intressant principiell fråga. Man säger att varje uttag av avkastning från ett kommunalt bostadsbolag på något sätt skulle vara fel, omoraliskt och ett slag mot hyresgästerna.
Då måste man föra samma principiella resonemang med de kommunala energibolagen som man också tar vinster från och som kanske drabbar kommuninvånare i form av högre energipriser. Den nya hyressättningsmodell som vi har bygger på att man ska betala en skälig hyra för sin lägenhet utifrån det bruksvärde som gäller efter förhandlingar mellan Hyresgästföreningen och fastighetsägarna.
Sedan ska företagen drivas så rationellt som möjligt. Kan man sedan göra stora och viktiga sociala insatser utöver den reglerade avkastningen på kapital som har satts in i bolaget, kan det finnas lägen då man kan få ta ut vinster som har uppstått i bolagen. Jag tycker att den öppning som finns i lagstiftningen är rimlig.
Jag föreslår därför att Amineh Kakabaveh för sitt resonemang med sina tilltänkta samarbetspartier i en eventuell kommande regeringsbildning som hon önskar i framtiden innan hon tar till alltför stora brösttoner. Framför allt ska man se till att lagstiftningen följs av de kommuner där Amineh Kakabavehs partikamrater är med och styr.