Helena Lindahl (C):
Att ersätta olja och andra fossila råvaror är en förutsättning för att vi ska nå våra miljömål och klara klimatomställningen. I Domsjö, utanför Örnsköldsvik i Västernorrland, finns planer för hur detta ska kunna gå till. Där vill man bygga ett bioraffinaderi. Man beräknar att det kommer att kosta mellan 15 och 22 miljarder.
Men motstridiga signaler från regeringen när det gäller skogsavverkningen har gjort att man nu har lagt projekteringen på is. Om man i Domsjö inte kan ta ut 8 miljoner kubik ytterligare av svensk skog årligen kan man, enligt platschefen Lars Winter, inte genomföra satsningen, i alla fall inte i Sverige.
Det är olyckligt, inte minst då en sådan här satsning skulle bidra till en nödvändig omställning från ett fossilt till ett mer klimatsmart samhälle med produkter som baseras på skogsråvara, till exempel tyger och bränsle. Dessutom skulle satsningen ge flera tusen arbetstillfällen - man har räknat med att det skulle kunna bli upp till 5 000 jobb. Som de flesta vet dräller det ju inte direkt av sådana möjligheter i norra Sverige. Fru talman!
Det är uppenbart att planerna i Domsjö är politiskt laddade. Det verkar finnas en konflikt mellan Miljöpartiet och Socialdemokraterna när det gäller miljöpolitiken. Statsminister Stefan Löfven har själv besökt Domsjö och är väl införstådd med det som planeras där. Dessutom har han uttalat att han är för ett ökat uttag av skog.
Han har bland annat sagt det i Land Lantbruk och i Svenska Dagbladet. Men den politik som förs av regeringen som helhet och verkställs av dess myndigheter pekar i en annan riktning. Vet ni att ett femtontal skogsägare i Västerbottens inland numera inte kan bestämma över sin skog, eftersom staten har pekat ut att det finns höga naturvärden där?
Dessa skogsägare har inget emot att avsätta mark för höga naturvärden, men problemet är att staten inte vill lämna den ersättning som är bruklig i sådana sammanhang. Kammarkollegiet, som är den myndighet som ska betala ut pengarna, säger att det inte finns någon pågående markanvändning. Jo, ni hörde rätt: Ingen pågående markanvändning.
Skulle man resonera på det sättet för all skog skulle det inte finnas pågående markanvändning någonstans, för alla vet ju att det tar 80-100 år för skog att växa upp, och det tar ännu längre tid för fjällskog. Detta har nu lett till att skogsägarna har stämt staten. Det är just sådant här som bidrar till att man inte vågar gå vidare med investeringen i ett bioraffinaderi i Domsjö.
Det gör att många skogsägare blir oroliga. Fru talman! Regeringens interna strider i skogsfrågorna skapar osäkerhet för skogsägare och för den svenska skogsindustrin. Det har, som jag sa, gått så långt att den stora miljardsatsningen på ett bioraffinaderi i norra Sverige nu ligger på is. Här har regeringen ett ansvar.
Det håller inte att landsbygdsministern lovar att skogsägare ska känna sig trygga och att mer uttag ur skogen ska vara möjligt, samtidigt som miljöministern säger tvärtom. Miljöministern säger att staten ska kunna stoppa avverkningar utan att betala ersättning om pengarna inte räcker till. Ni är, eller ska i alla fall föreställa, en regering, men ni håller er med dubbla agendor som inte är förenliga.
Ni får faktiskt komma överens om vad som ska gälla! För att svensk skogsindustri ska må bra och för att vi ska kunna ställa om till ett mer hållbart samhälle behövs tydliga besked från regeringen om vad det är för skogspolitik som gäller. Fru talman! Jag vill också komma in lite grann på detta med regelförenklingar, som några av mina kollegor har varit inne på tidigare. Jag tror att de flesta av oss här i kammaren har en samsyn där.
Många företagare upplever att det finns väldigt många regler, och det gör att de ägnar alldeles för mycket tid åt administration i stället för att utveckla sitt företag. Tyvärr verkar dessutom regelarbetet ha stagnerat. Juristen Göran Grén kom för en tid sedan ut med rapporten Ett utmanat Sverige , där han skriver om regelproblemen för företagen i landet.
Grén menar att regeringen lägger för lite krut på frågan och säger att regelförbättringsarbetet har stannat av. På Svenskt Näringslivs hemsida kan man läsa en intervju med Göran Grén. Han säger där: "Vi går åt fel håll. Siffrorna är alarmerande. Regelkrånglet ökar och Sverige faller i OECD:s ranking, och vi halkar efter flera av våra främsta konkurrentländer som arbetar seriöst med regelförbättring för att underlätta för sitt näringsliv."
Det håller inte. Centerpartiet vill att regler ska ha en solnedgångsklausul. Det betyder att man sätter ett slutdatum på en regel. För att den ska fortsätta att gälla måste den omprövas, och fördelar och nackdelar ska vägas mot varandra. Ett annat förslag som vi har är: en regel in - en regel ut.
Det betyder att nya regler som medför kostnader för företag ska mötas av motsvarande minskningar av kostnader i form av att andra regler tas bort. Fru talman! Nu har miljöminister Karolina Skog, Miljöpartiet, öppnat för att återlansera kilometerskatt för tunga lastbilar. Det är en skatt på avstånd, och i ett exportberoende land som Sverige är det allt annat än bra.
Martinsons Trä i Bygdsiljum, nära min hemby, exporterar mycket av sina produkter till andra länder, och lastbil är ett vanligt färdmedel. För att vara så miljövänliga som möjligt betalar de 100 000 kronor per år till det lokala åkeriet för att man ska använda HVO som bränsle, det vill säga mer av ett finbränsle, och göra så mycket som möjligt för miljön.
Men med det förslag som nu ligger på bordet spelar det ingen roll om man kör med fulbränsle eller finbränsle - avstånden beskattas ju i alla fall. Då kan man undra: Är detta en symbolpolitik, för att ni ska få in pengar för att betala de löften som ni har gett men egentligen inte har råd med? Ska norra Sverige och landsbygden betala för det?
Jag måste också nämna regeringens flygskatt, som infördes 1 april. Detta gjorde man trots vetskapen om att det för utsläppens del har en försvinnande liten effekt och att det medför stora risker för norra Sverige. Många flyglinjer är redan i dag hårt ekonomiskt pressade. Med ytterligare skattepålagor löper ett flertal av dem stor risk för avveckling. Detta har flygbolagen varit tämligen öppna med.
Konsekvenserna av sämre möjligheter att resa till och från norra Sverige blir givetvis mycket negativa. Sanningen är att det mycket väl går att minska utsläppen utan den här sortens destruktiva pålagor. Exempelvis finns det fortfarande enormt mycket som en regering skulle kunna göra för att via biodrivmedel sänka utsläppen och samtidigt stärka ekonomin för skogsindustrin.
Centerpartiet har i stället föreslagit att skogen i högre grad ska nyttjas för den gröna omställningen. Genom att införa en kvotplikt där flygbolagen måste blanda in en viss mängd biodrivmedel i bränslet - en kvot som dessutom kan ökas med tiden - kan man minska utsläppen och samtidigt skapa goda affärsmöjligheter för skogsnäringen i norra Sverige. På lastbilssidan skulle man exempelvis kunna premiera fordon med låga utsläpp ekonomiskt och göra det dyrare att transportera med fossildrivna fordon.
Även detta skulle vara positivt för skogsnäringen. Fru talman! Centerpartiet har dessutom föreslagit en budgetsatsning om 750 miljoner kronor för att skapa test- och demonstrationsanläggningar för biobränslen och stötta forskning om teknisk utveckling inom flygbranschen. Det hade givetvis gynnat hela den norrländska ekonomin om skogsägarna fick en större marknad och större efterfrågan på skogsråvaran.
Men tyvärr verkar Socialdemokraterna ha lagt sig platt för Miljöpartiets ogenomtänkta symbolpolitik, där det är viktigare att det låter bra än att det faktiskt har positiva effekter för hela landet. Avslutningsvis, fru talman, vill jag säga några ord om fastighetsskatt för vattenkraft och vilken fördel det skulle kunna vara för tillväxt och utveckling i vattenkraftskommunerna och vattenkraftsregionerna.
De sju skogslänen bidrar med 90 procent av Sveriges vattenkraft. Vattenkraften produceras lokalt men är en av de viktigaste förutsättningarna för hela Sveriges gemensamma välfärd.
Samtidigt kämpar vattenkraftskommuner som Älvdalen, Jokkmokk, Åsele, Sollefteå och Ragunda ständigt med ekonomiska problem och hör till de kommuner som har högst skattetryck - detta trots att skogslänen levererar i princip all vattenkraft som finns i landet.
Centerpartiet vill av den anledningen tillsätta en utredning för att utforma ett långsiktigt system där landets berörda kommuner och regioner får behålla en rättmätig del av vattenkraftens värden. Ett sådant system skulle göra att dessa kommuner och regioner kunde planera och utveckla sin framtid och sitt näringsliv på ett helt annat sätt än i dag.