Kristina Nilsson (S):
Varje gång ett barn eller en vuxen avlider till följd av våld är en oerhörd tragedi. Särskilt mycket tror jag att vi alla känner när det gäller barn och om brottet har begåtts av den som egentligen borde skydda och vårda barnet, även om allt våld självfallet är förkastligt.
När detta ofattbara händer börjar vi nog alla att tänka, oavsett var vi befinner oss och vad vi gör, oavsett om vi är anställda inom sjukvården, socialtjänsten eller polisen och oavsett om vi är politiker, boende i närområdet eller läser om det hemska i medierna.
Som politiker tror jag att vi alla vill göra allt vi kan för att förebygga och förhindra att sådant här över huvud taget händer. Jag vet att det görs mycket ute i samhället, men mycket mer behöver göras. Sedan 2008 ska Socialstyrelsen utreda fall då ett barn avlidit till följd av ett brott.
År 2012 utvidgades denna lag till att även omfatta fall när en vuxen avlidit till följd av ett brott som begåtts av en närstående eller tidigare närstående. Sedan denna lag trädde i kraft har 46 barnärenden och 52 vuxenärenden utretts. Under perioden 2016-2017 var det 6 barnärenden och 21 vuxenutredningar.
Det som föreslås i dag är att fler fall än sådana där barn och vuxna har avlidit ska utredas. När det gäller vuxna ska fall där brottet utgörs av försök, förberedelse eller stämpling till mord utredas om brottet har utförts av en närstående eller tidigare närstående person. När det gäller barn ska en utredning genomföras vid grov eller synnerligen grov misshandel om brottet har begåtts av en närstående.
Om brottet utgör försök, förberedelse eller stämpling till mord, dråp eller barnadråp ska det utredas oavsett vilken relation gärningsmannen har eller har haft till barnet.
För att klargöra vad utredningsverksamheten ska leda till vill regeringen nu tydliggöra att syftet med utredningarna är att ge regeringen underlag för att fatta beslut om åtgärder som har till mål att förebygga att barn far illa eller att kvinnor och män utsätts för våld av en närstående.
Utredningen ska klarlägga händelseförloppet som föregått en sådan händelse, möjliga orsaker till händelsen samt vilka åtgärder som har vidtagits eller hade kunnat vidtas för att skydda barnet eller den vuxne.
Man kan konstatera att det antal fall som utretts med nuvarande lagstiftning är litet och att det är mycket svårt att med stöd av slutsatserna från just denna utredningsverksamhet dra slutsatser på systemnivå och generellt förbättra det förebyggande arbetet.
Enligt regeringen kommer den utökade utredningsverksamheten att leda till att ca 80 fler fall per år kommer att utredas och adderas till dagens 15 och därmed utgöra ett bättre underlag för slutsatser och underlag för framtida beslut. Vi kommer helt enkelt att lättare kunna identifiera brister i samhällets skyddsnät och därmed på ett bättre sätt kunna göra något åt dem.
Socialstyrelsen ska även fortsättningsvis ansvara för utredningarna men kan vid behov anlita experter och sakkunniga. När det gäller frågan om vad som ska omfattas av utredningarna delar majoriteten av utskottet bedömningen att det finns en gräns för hur många utredningar som kan hanteras enligt denna lag utan att riskera lagens krav på effektivitet och ändamålsenlighet.
När det gäller begreppet "närstående" är det brottsbalkens definition av vad som menas med närstående som styr vilka fall som ska utredas. Att ändra närståendebegreppet i lagen om utredning av vissa skador och dödsfall låter sig inte göras utan att konsekvenserna av en sådan lagändring utreds närmare. Dock anses det i förarbetena till brottsbalken att begreppet inte bör tolkas alltför snävt.
Där resoneras det utifrån att närstående främst, men inte enbart, avser en rad uppräknade personer. Det är självfallet oerhört viktigt att regeringen följer denna fråga noga för att så snart som möjligt se om det finns ett behov av att begreppet "närstående" utreds närmare för att senare eventuellt ändras. Fru talman!
Som jag sa inledningsvis är varje inträffat fall av våld utfört av en närstående ett fall för mycket. Jag är ganska övertygad om att vi alla, oavsett parti och oavsett regering, verkligen med hela vårt hjärta vill göra vad vi kan för att förhindra att barn far illa och i värsta fall dör på grund av våld.
Denna lagändring är en liten men väldigt viktig pusselbit på vägen för att på ett effektivare sätt kunna utveckla det förebyggande arbetet. Eftersom detta också är min sista stund i talarstolen för mandatperioden vill jag passa på att tacka mina utskottskollegor samt talmannen och presidiet för denna mandatperiod. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna.