Jens Holm (V):
Jag vill inleda med att säga att jag självfallet står bakom alla reservationer som Vänsterpartiet har bidragit till i betänkandet. Jag skulle vilja tala om två saker: mat och vatten. Jag börjar med maten. Jag håller fullt ut med Pyry Niemi om hans kritik av de stora brister som finns i kontrollen av den mat som vi äter.
Är det någonting som hästköttsskandalen har lärt oss är det att mat inte borde betraktas som vilken vara som helst. Mat väcker känslor. Det är fullt befogat eftersom mat ofta kommer från levande, kännande individer - djur. Mat väcker känslor, för det handlar också om miljön.
Vi odlar livsmedel på ett visst sätt, mat transporteras och så vidare. Allt detta påverkar självfallet miljön. Jag tycker att det är fantastiskt att det finns ett sådant stort engagemang bland svenska folket i matfrågor. Svenska folket, och för övrigt allt folk i världen, har all rätt i världen att få veta exakt varifrån deras mat kommer och på vilket sätt deras mat har tagits fram.
Det får man inte i dag. I och med EU har detta blivit etter värre, för med EU har vi fått en inre marknad där djur och livsmedel betraktas just som vilken vara som helst.
Ett enskilt land kan svårligen införa en hårdare lagstiftning och kan svårligen - jag skulle vilja säga att det är omöjligt - sätta upp stopp vid gränserna för till exempel långa transporter av djur eller transporter av djur där man vet att de kommer att behandlas på ett dåligt sätt. Vi måste komma till rätta med det här. I dag talar vi om hästköttsskandalen.
I går talade vi om galna ko-sjukan, eller var det svinpest eller fågelinfluensa? Epidemierna och problemen kommer på varandra. Det är hela tiden någonting nytt.
Jag tror att detta är vad vi får av den industriella och extremt intensiva produktion av livsmedel som vi har i dag, där det är hart när omöjligt att ha någon insyn i hur produktionen går till. Det fina med detta är att det går att göra saker för att vi ska få lite mer kontroll över produktionen.
Obligatorisk ursprungsmärkning är ett förslag. Jag delar som sagt fullt ut kritiken mot landsbygdsminister Eskil Erlandsson och hela den svenska borgerliga regeringens agerande i frågan, som jag tycker har varit under all kritik. Det är självklart att vi ska ha en obligatorisk ursprungsmärkning av all mat. Det gäller även sammansatta produkter.
Vi behöver fler inspektioner av hur livsmedel produceras, inte minst fler inspektioner av hur djuren behandlas. Då behövs mer resurser till våra länsstyrelser. Kontrollanterna från våra länsstyrelser ska ha möjlighet att ta ut en avgift när de åker ut och kontrollerar. Livsmedelsverket behöver också ökade resurser.
Här kanske regeringen måste välja mellan bättre kontroll av mat och mer av pratlandet - nej, ursäkta, jag menar Matlandet Sverige. Man kanske inte kan ha en massa mattävlingar och mässor och stöd till olika företag som vill exportera mat och samtidigt ha en bra livsmedelskontroll. Vi i Vänsterpartiet säger att vi måste satsa mer resurser på en bättre kontroll.
Vi måste också över lag ha högre krav på djurskyddet. Låt mig nämna ett exempel på vad vi i Vänsterpartiet vill göra. Vi vill införa en djuretisk ombudsman som ska ha kontroll över hur djuren behandlas i Sverige. Medlemsländerna måste till exempel ha rätten att stoppa långa djurtransporter med hänvisning till hur djuren kommer att behandlas.
Det här är en fråga som Sverige i så fall måste väcka i EU. Enskilda medlemsländer ska kunna sätta djurens väl och ve före den inre marknadens. Jag vill avsluta mitt prat om mat med att säga något om obligatorisk ursprungsmärkning av mat.
Ett vanligt motargument mot att även ta med sammansatta produkter, till exempel pyttipanna, lasagne, moussaka eller vad det kan vara som vi köper i frys- eller kyldisken, är att det skulle bli mycket kostsamt och mycket svårt att ta reda på varifrån allt kött i lasagnen kommer.
Enligt uppgift kan köttet i en svensk lasagne komma från 16 olika länder. Och det är precis min poäng. Man ska inte kunna ha kött från 16 olika länder i en lasagne. Jag vill göra det svårare att köpa en massa livsmedel från hela världsmarknaden, koka ihop det till någonting och sedan påstå att det är en viss sak ute i butiken.
Däremot vill jag göra det lättare för de producenter som vill använda sig av mer närproducerade livsmedel. Det underlättar vi i allt väsentligt om vi ställer krav på obligatorisk ursprungsmärkning även på sammansatta varor. Jag vill också nämna reservation 6 om ett ökat skydd av vårt dricksvatten.
Kew Nordqvist från Miljöpartiet har redan tagit upp problemet med så kallad relining. Det handlar om att man sätter ett tunt plastfilter i rören med dricksvatten i våra hus och lägenheter. Än så länge är detta inte så utbrett. Jag tror att det är ungefär 3 000 lägenheter i Sverige i dag som får dricksvattnet genom relinade rör.
Men om vi inte gör någonting nu kan det här bli ett mycket stort problem i framtiden, och det kommer att bli ett stort folkhälsoproblem eftersom bisfenol A är en farlig kemikalie som är hormonstörande. Vi i Vänsterpartiet vill ha ett totalförbud mot bisfenol A. Vi tycker att det är färdigutrett och färdigbehandlat. Vi önskar att vi kunde få en bred enighet om det här i riksdagen.
Fram till dess stöder vi förslaget att vi åtminstone ska ha en myndighet som godkänner det material som kommer i kontakt med vårt dricksvatten. Jag vill understryka vikten av detta genom att nämna en ny undersökning som gjordes av Kemikalieinspektionen, Boverket och Livsmedelsverket.
De tog prover på dricksvattnet i 22 olika lägenheter i Stockholm, Malmö och Göteborg. I 8 av dessa 22 lägenheter hittade man bisfenol A i dricksvattnet. Det är förstås oacceptabelt. Man kan hänvisa till olika beredningar, utredningar och så vidare, men det är faktiskt viktigare att vi får stopp på detta.
Relining är ingenting som vi behöver, utan det går att byta stammarna när de blir gamla. Därför behöver vi ett totalförbud mot bisfenol A, och vi behöver en ökad kontroll av kvaliteten på det vatten som vi dricker.