Håkan Svenneling (V):
Som Jens Holm var inne på är intresset för att CETA-avtalet sjösätts stort inom särskilt gruv, olje- och gasindustrin. Dessa branscher står i dag för en tredjedel av alla stämningar av stater. Extra oroande är det att kanadensiska företag har ett rykte om sig att vara de värsta brottslingarna mot miljö och mänskliga rättigheter runt om i världen.
Kanadensiska företag är i dag inblandade i projekt i Spanien, Irland, Finland, Rumänien, Bulgarien och Grekland där de blivit anklagade för att inte ta miljöhänsyn. Många gånger har gruvprojekt skett i känsliga naturområden, och det har förstört förutsättningar för lokala turistföretag. Man har inte heller tagit hänsyn till lokalbefolkningen, och gruvornas utsläpp har påverkat det lokala jordbruket.
Det kanadensiska företaget Glamis Gold stämde Kalifornien i USA när delstaten införde krav på att företaget skulle återställa ett område vid dess gruva med hänsyn tagen till ursprungsbefolkningen. Som tur är förlorade företaget i just detta fall, men det visar det absurda i att företagens vinstintressen kan ställas mot demokratiskt fattade beslut.
För Sverige skulle CETA-avtalet innebära en risk att kanadensisk gruvindustri kan stämma staten varje gång en svensk myndighet inför miljörestriktioner eller vill ta hänsyn till lokalbefolkningen och dess näringar. Det skulle inte per automatik innebära att man blir stämd. Det har jag aldrig sagt och kommer heller aldrig att säga. Men det skulle innebära dyra processkostnader. Det skulle också med största sannolikhet kunna bli en fällande dom mot svensk lag.
Risken att få sådana domar kan leda till att myndigheter sänker sina krav redan i förväg för att undvika processer eller att man gör upp i godo och därigenom sänker standarder. Detta sker i dag vid var tredje stämning där företag står mot stater. Vi har sett att det funkar så utomlands. Förespråkarna för CETA-avtalet, bland dem statsrådet Ann Linde, anser att avtalet ska stå modell för framtida förhandlingar mellan EU och USA om det så kallade TTIP-avtalet.
Men faktum är att båda avtalen innebär en stor risk för maktförskjutning från våra demokratier till storföretagens jurister. Det kan också innebära just sänkta miljökrav vid gruvetableringar samt intrång i samernas rättigheter. Skulle CETA-avtalet antas kan det även innebära att många amerikanska storföretag tar en omväg via Kanada för att stämma Sverige. Många företag har där dotterbolag eller liknande konstruktioner. Från fackligt håll har det kommit kritik mot avtalet när det gäller risken för att fackliga rättigheter inskränks.
Trots detta har handelsminister Ann Linde slagit dövörat till. De fackliga organisationerna CLC och ETUC, i vilket LO, TCO och Saco är medlemmar, har gemensamt krävt att förhandlingarna ska öppna upp på nytt och att man ska lyssna på kritiken från fackförbunden. Fackförbundet Kommunal har tillsammans med Epso, dess europeiska motsvarighet, analyserat CETA-avtalet och funnit stora brister.
En av de mer besvärande delarna i avtalet är kapitlet som handlar om arbetstagarnas rättigheter och skydd mot ohälsa. CETA-avtalet anger i praktiken ett tak för hur mycket en stat eller myndighet kan fatta beslut om, såvida inget annat avtalats. Regler som är mer långtgående kan ses som ett handelshinder. Om en tvist uppstår på grund av att investerare anser att nya eller gamla regler är ett handelshinder kan man stämma Sverige för brott mot handelsavtalet. Det behöver inte betyda att Sverige blir dömt, men de kan stämma landet.
Det kan till exempel innebära att arbetsrättsliga domar i Arbetsdomstolen skulle kunna överprövas i en gemensam högnivåkommitté mellan EU och Kanada. Det betyder att det är oklart om Arbetsdomstolen kommer att vara sista instans för tvister mellan arbetsmarknadens parter. Det ska ske ett regulativt samarbete om nya regler och lagar som planeras och dessa ska införas med hänsyn tagen till relevant existerande vetenskaplig och teknisk information relaterad till internationella standarder.
Samtidigt ska en analys göras av om nya lagar och regler inverkar på handel eller investeringar. Detta innebär såklart en underminering av försiktighetsprincipen och är ett klart steg tillbaka i synen på arbetsskydd och hälsa. Så vet vi att det funkar i USA i dag med det som heter Oira vilket inneburit att ny lagstiftning mot asbest har stoppats.