Niklas Wykman (M):
Jag vill börja med att instämma i Per Åslings bifall till Alliansens reservation, där vi tydligt understryker behovet av transparens och öppenhet i offentliga finanser. Det kan synas vara en liten fråga huruvida man detta år väljer att redovisa samhällsekonomisk effektivitet när man redovisar skatteutgifter.
Sett i ett större sammanhang är frågan dock av stor vikt. Det är Alliansens tydliga uppfattning att offentliga finanser ska skötas på ett transparent, öppet och för medborgare, journalister, granskande myndigheter, andra akademiker och berörda parter lättgranskat vis.
I Sverige, som är en av världens mest utvecklade demokratier, bör det vara enkelt för journalister att granska regeringen. Det bör vara tillgängligt för forskare, myndigheter och professionella bedömare att granska politikens effekter.
Det är väsentligt att regeringen presenterar bedömningar av den politik som man för, efter bästa tillgängliga fakta och forskning. Att regeringen nu väljer att inte redovisa samhällsekonomisk effektivitet på något av skatteutgifternas område är en del i ett mönster som väcker stark kritik.
Den starka kritiken bottnar troligtvis i den historik som Socialdemokraterna har när det gäller att glömma, gömma och döma människor i olika system. Man lade tidigare ned Eso, som hade till uppgift att granska, syna och analysera den politik som regeringar bedrev. Man försökte undvika internationell granskning av politiken.
Det fifflades och trixades med statistiken för att dölja en allt högre arbetslöshet i samhället genom förtidspensioneringar och omklassificeringar. För att journalister och allmänhet ska kunna få god insyn i politiken och dess effekter bör även regeringen presentera bedömningar.
Det är utifrån dessa bedömningar som konjunkturinstitut, ekonomistyrningsverk, finanspolitiska råd, tidningar med flera kan göra prognoser och bedömningar även av sina egna analyser.
Det är självklart på det sättet att bedömningar från Ekonomistyrningsverket, Konjunkturinstitutet och Finanspolitiska rådet - men även internationella bedömare såsom IMF, EU-kommissionen, OECD och så vidare - får större betydelse ifall de kan sättas i relation till vad regeringen själv tror och tycker om sin politik. Fru talman! Man ska kunna utvärdera den politik som förs.
Om regeringen väljer att gömma sina bedömningar - vilket den nu gör - för journalister och medborgare, hur ska man då i nästa led kunna säga ifall regeringen har lyckats med sin politik och sina ambitioner eller inte? Politiken ska inte bara utvärderas efter hur höga skatterna är eller hur lagarna ser ut.
Den måste också kunna utvärderas efter de faktiska effekterna på människor, jobb, sysselsättning och tillväxt. För att en sådan utvärdering ska kunna göras behöver regeringen givetvis presentera vilka effekter den bedömer att politiken leder till på förhand. Det råder nu viss förvirring i samhällsdebatten om detta.
Journalister, myndigheter och andra har helt enkelt vant sig vid att Sverige har gått mot mer öppenhet, mer evidensbaserad politik och mer forskningsinriktad politik under alliansregeringen. Den bjöd in flera internationella bedömare för att de skulle granska och ge Sverige råd om den ekonomiska politiken, utbildningspolitiken och annat, vilket i dag är till stor nytta i debatten.
Fru talman! Det kan självklart vara jobbigt för en sittande regering att redovisa effekterna av den politik man för men också motta andras synpunkter på den. Men för medborgarna, jobben, tillväxten, företagen och välfärden är det värdefullt att så sker, att den politiska debatten tar sin utgångspunkt i fakta snarare än floskler.
Jag tror att det är därför som Ekonomistyrningsverket, Finanspolitiska rådet med flera nu riktar omfattande kritik mot regeringen för att den väljer att inte redovisa effekter på sysselsättning och offentliga finanser. Fru talman! Vi i Alliansen värnar öppenhet och transparens.
Vi tycker att medborgare, journalister och intresserade expertmyndigheter på ett lättillgängligt sätt ska kunna utvärdera och granska regeringens politik. Det överraskar mig att Miljöpartiet, som säger sig värna om transparens och öppenhet, här väljer att stödja en regeringslinje där man minskar öppenheten och transparensen.
Det överraskar mig att det i denna kammare finns en majoritet för att gå tillbaka till den gömma-glömma-och-döma-politik som ledde fram till bland annat det största utanförskapet i Sveriges historia. Som jag redan har sagt kan detta synas vara en liten fråga, men det är en fråga i ett stort sammanhang med en regering som nu vill ha mindre transparens och mindre öppenhet.
Regeringen har redan fått kritik för detta från Finanspolitiska rådet, från Ekonomistyrningsverket och från andra expertmyndigheter.
Med Alliansens reservation och den motion som Alliansen har väckt finns det möjlighet att på ett viktigt område, nämligen skatteutgifter, slå vakt om den transparens som vi bör ha i Sverige, som bör prägla en modern demokrati och som ger möjlighet för fler jobb och ökad tillväxt i och med att politiken prövas utifrån dess effekter och inte utifrån olika ord eller floskler.