Fredrik Schulte (M):
Vi märker att vi har trampat på en öm tå hos finansministern. Det är uppenbart att hon blev väldigt upprörd när vi påpekade hennes ihåliga argumentation. Hon blev så upprörd att hon går på autorepeat och i vanlig ordning anklagar Moderaterna för ofinansierade skattesänkningar. Det kan vara på sin plats, finansministern, att notera att Moderaterna inte föreslår några skattesänkningar i år. Jag tar det en gång till, fru talman.
När man tittar på den vårmotion som Moderaterna har lagt fram ser man att vi inte föreslår några skattesänkningar. En annan sak som kan vara intressant att notera för finansministern är att om man jämför Moderaternas vårmotion med regeringens förslag ser man att vår politik kommer att leda till att offentliga finanser snabbare kommer i balans än vad de gör med regeringens politik.
Finansministern står här och talar om att vår politik ökar statsskulden. Det är uppochnedvända värden. Det är nyspråk. Krig är fred. Någon måtta får det vara på det. Det vore klädsamt om finansministern kunde erkänna att det är på det sättet.
Regeringen lägger fram en politik som i förhållande till Moderaternas och de övriga allianspartiernas kommer att göra att det kommer att ta längre tid för de offentliga finanserna att nå balans.
Sedan tycker jag också att det vore klädsamt om finansministern kunde gå upp i talarstolen och erkänna att om den socialdemokratiska politiken hade gällt mellan 2011 och 2014 skulle underskotten i dag ha varit 72 miljarder i stället för 75 miljarder. Kan inte finansministern gå upp och erkänna det, åtminstone?
Kan inte finansministern också gå upp och erkänna att om vi hade tittat på 2006-2014 hade underskotten, om man hade använt Socialdemokraternas politik, varit högre än vad de är i dag? Det är en enorm skillnad mellan vad finansministern står och säger och retoriskt försöker bevisa och den politik som man faktiskt har presenterat.
Och då, fru talman, har vi inte ens räknat med att den politik som Socialdemokraterna står för är en bidragspolitik, och det är där skillnaden står mellan blocken. Vi lägger ungefär lika mycket på välfärden. Moderaterna vill prioritera skolan lite mer. Socialdemokraterna vill prioritera äldreomsorgen.
Den stora skillnaden handlar om att man vill höja skatterna på jobb och företagande för att finansiera kraftigt utbyggda bidragssystem, som i sin tur kommer att göra att fler människor kommer att fastna i utanförskap och att ekonomin går sämre. Men om vi helt bortser från de effekterna och bara tittar på hur mycket plus eller minus staten går med varje år hade vi alltså haft ett större överskott om vi hade haft en socialdemokratisk politik under de senaste åren.
Vi har låtit riksdagens utredningstjänst bekräfta det här. Kan inte finansministern bara gå upp och erkänna att det ligger till på det sättet? Som Niklas Wykman var inne på är det viktigt att vi för framtiden ser till att Sverige, när nästa kris kommer, också har resurser för att helga välfärden.
Om till exempel Grekland sparkas ut från euron vet vi inte vilka effekter det får på världsekonomin. Det kan mycket väl utlösa ännu en kris som gör att Sverige kommer att behöva stimulera ekonomin på nytt. Om man då har slösat bort pengarna kommer vi att behöva skära i välfärden.