KBLab/rixvox huggingface dataset:
Sven-Erik Bucht (S):
Tack, statsrådet, för svaret som jag måste säga var intetsägande och inte gav svar på min fråga. Lite förvånad blir jag faktiskt över att det är miljöministern som svarar på interpellationen. Jag hade ställt den till infrastrukturministern, och kollegan Hans Hoff hade ställt sin interpellation till näringsministern. De frågor som vi har ställt berör faktiskt deras områden.
Men man kanske inte ska vara förvånad. Det kanske är så att det finns en djup oenighet i regeringen kring de här frågorna. Lite så känns det, att det är en besvärlig fråga som vissa ministrar inte vill ta i. Miljöministern tar dem men lämnar inte svar. Herr talman! Det här är en mycket allvarlig fråga för svenskt näringsliv. Svaveldirektivet snedvrider konkurrensen.
Och behovet av sjöfart i svenskt näringsliv är väldigt stort. Egentligen skulle man ställa frågan än en gång till statsrådet, men jag avstår. Jag konstaterar att regeringen inte har några åtgärder för att komma till rätta med konkurrensproblematiken. Herr talman! Det nya svaveldirektivet, som införs 2015, slår väldigt hårt mot svensk sjöfart och svenskt näringsliv.
Inom det så kallade svavelkontrollområdet, som omfattar Östersjön, delar av Nordsjön och Engelska kanalen, är det redan i dag betydligt hårdare krav än i övriga Europa. Gränsvärdet är för oss 1 procent och 3,5 procent för Europa i övrigt. Det nya för oss blir 0,1 procent. I övriga Europa fortsätter man att ha 3,5 procent och tar ned det först 2015. Herr talman!
Låt mig först slå fast att sjöfarten, som alla andra branscher, måste fortsätta att minska sina svavelutsläpp. Det råder ingen oenighet om att man ska minska dem. Men att ha totalt olika utsläppsregler som ökar skillnaderna gör att svensk sjöfart och svenskt näringsliv får stora problem. Det snedvrider konkurrensen och får allvarliga effekter för vårt näringsliv.
90 procent av vår export går på sjöfart, och vi är ett exportberoende land. Detta slår hårt mot landet Sverige. Vi vet alla också att direktivet som är antaget inte går att ändra; det står fast. Men när man frågar regeringens ansvariga ministrar, infrastrukturministern och näringsministern, kommer de inte. De uteblir och skickar miljöministern, och hon har inga svar.
Hon hänvisar till en verktygslåda och hon hänvisar till statistik som visar att 3 000 människor i Sverige dör årligen. Menar ministern verkligen att svenskt näringsliv har ihjäl 3 000 människor därför att vi har det svaveldirektiv som vi har i dag? Herr talman! Det finns anledning att belysa historien, då man inte får något svar.
Det var tjänstemän på Sjöfartsverket som förhandlade. Dåvarande ansvarig minister, Centerpartiets statsråd och infrastrukturminister Åsa Torstensson, var inte där. Tjänstemän fick ta förhandlingarna. Någon politisk företrädare fanns över huvud taget inte med i en så viktig förhandling som det var fråga om. Det är bedrövligt illa skött av regeringen.
Det är därför som vi är här i dag: passivitet från regeringen då och samma passivitet upplever vi i dag.
Sven-Erik Bucht (S):
Tack, fru statsrådet! Vår linje är tydlig och klar. Jag slog fast att sjöfarten ska minska sina svavelutsläpp som alla andra branscher. Vår linje har varit att det ska vara samma regler i hela Europa. Er passivitet har försatt svenskt näringsliv i en mycket besvärlig situation.
Det är ett misslyckande av regeringen. Ett misslyckande kan bara kallas för ett misslyckande, ingenting annat. Snacka om företagsklimat! Avdrag för bartender går bra, men när det gäller att hjälpa exportindustrin i en så här allvarlig fråga blir det pass från regeringen. Vd:n för Svenskt Näringsliv har tillskrivit statsministern, men inte fått något svar.
Man har tidigare tillskrivit Anders Borg och näringsministern men inte fått något svar. Jo, jag hörde i går att näringsministern tydligen har svarat. I går kunde vi i Dagens Industri se ett upprop från företag. Det är inte vilka som helst som har skrivit under det.
Det är vd:n för Billeruds i Karlsborg, vd:n för Callans Trä, koncernchefen för Boliden, koncernchefen för Holmen och koncernchefen för SCA. Jag ska läsa vad Jan Johansson, koncernchef för SCA, skriver.
"Om man tittar på hur det här har skötts av våra politiker är det nog en av de sämsta handläggningar jag har sett i hela mitt liv." Vad säger då statsrådets pressekreterare? Enligt Erik Bratthall, pressekreterare hos miljöminister Lena Ek, kan regeringen inte göra mycket mer än att beklaga situationen.
Ett uruselt förhandlingsresultat får de här konsekvenserna. Herr talman! Det här är oerhört viktigt särskilt för skogsindustrin. Jag har besökt ett flertal företag inom skogsindustrin, senast var jag på Billerud utanför Kalix.
Man beskriver detta som en hopplös situation. De här företagen har slutat investera. Det är mycket allvarligt. Det är exportföretag som genererar stora inkomster så att vi kan bygga ut hälso- och sjukvård i Sverige. Man talar om att lägga ut transporterna på väg.
Man talar om att förflytta transporterna till Narviks hamn och dra ut godset via Narvik. Vad har man för svavelinnehåll i de fartygen - 3,5 procent? Herr talman! Statsrådet sade att hon värnar 3 000 liv i Sverige.
Tydligen bryr man sig inte om liv i andra länder och 50 000 i Europa.
Sven-Erik Bucht (S):
Det har sagts väldigt mycket i denna debatt, och jag ska inte upprepa det som är sagt. Jag vill ändå på något sätt göra en konklusion av det som har hänt. Det var en passiv regering när detta förhandlades fram. Man svek. Det blev ett misslyckande.
Man lät tjänstemän hantera förhandlingarna, och man reagerade över huvud taget inte från regeringen. Vi har också hört att det finns kritik från KU mot hur handläggningen har skötts av regeringen. Man passar när till och med vd:n för Svenskt Näringsliv och andra näringslivsföreträdare försöker få kontakt med regeringen i denna fråga.
Man visar också här i dag i kammaren att detta handlar om näringslivspolitik. Varken infrastrukturministern eller näringsministern infinner sig dock här, utan man stannar hemma och passar. Några svar på interpellanternas frågor får man inte.
Regeringen har inget svar på hur man kan ställa upp för den här viktiga industrin och massor av jobb. Vad tänker regeringen göra för att hjälpa till i den här situationen, när konkurrensen så snedvrids? Pass, pass, pass! Jag slutar där, herr talman.
Jag vet inte om jag kommer att hinna vara kvar till ministerns sista inlägg, så jag passar på att önska talman, minister och övriga ledamöter en god jul och ett gott nytt år.
Sven-Erik Bucht (S):
Det är en mycket bra och viktig interpellation som Jennie Nilsson ställer. Jag tycker att frågorna om export och tillväxt faktiskt diskuteras alldeles för lite i den här kammaren. Inledningsvis hade statsrådet en bra mening, att för att svenska företag ska kunna expandera måste de erbjudas bra möjligheter att handla med varor och tjänster.
Jag tänkte beröra två näringar och några frågor kring dem och deras förutsättningar för expansion och ökad export. Framför allt är det gruv- och mineralnäringen samt skogsnäringen. Var för sig omsätter de här två näringarna ungefär 100 miljarder.
Det är väldigt betydande näringar för svensk export, för att inte tala om den förädlingsindustri som uppstått utifrån att vi har de här två stora råvarunäringarna. Mina frågor kanske inte direkt berör statsrådets ansvarsområde utan andra departement, men de har faktiskt väldigt mycket bäring på exporten, som vi talar om här i dag.
Den första gäller svaveldirektivet. Det är ju en sak som gör att inte minst skogsindustrin, som är väldigt beroende av sjöfart, kommer att få betydligt högre kostnader.
Min fråga till ministern - regeringen har ju ändå ett kollektivt ansvar - är: Vad gör man för att kunna kompensera skogsindustrin för de kostnadsökningar som den drabbas av och den snedvridning av konkurrensen som uppstår i och med att direktivet inte gäller hela Europa? Den andra frågan handlar om godskapaciteten i norr.
Både gruv- och mineralindustrin och skogsindustrin är oerhört beroende inte bara av sjöfart utan också av järnvägstransporter. Den typ av bilder som jag håller i min hand, av urspårade tåg och avbrott i svensk industri, är alltför ofta förekommande uppe i norr.
Vad har statsrådet för uppfattning om att stärka godskapaciteten och möjliggöra mer export för landet genom att öka kapaciteten på järnvägen? En tredje fråga till statsrådet gäller gruv- och mineralstrategin. Den hanteras inte heller av statsrådet Björling, men ni har ändå ett kollektivt ansvar.
Det är faktiskt riksdagen som har gett regeringen i uppdrag att ta fram en gruv- och mineralpolitisk strategi. Först skulle den komma under hösten, sedan skulle den komma i januari. Nu får vi indikationer om att den kanske ska komma i mars. Kommer den att över huvud taget lyftas upp på riksdagens bord för beslut eller kommer den att behandlas i ett slutet rum hos regeringen?
Den har väldigt mycket beröring med tillståndsprövningarna, inte minst ser vi det i den problematik som finns inom gruvindustrin när det gäller att få öppna gruvor. Vi ser att vårt eget bolag LKAB har tappat enormt mycket exportinkomster, vilket inte är bra för landet som helhet.
Sven-Erik Bucht (S):
Det blir lite svårt att föra en debatt när statsrådet inte hinner kommentera frågorna. Jag ska ändå gå tillbaka till några av dem. Först har vi frågan om svaveldirektivet. Vårt grannland Finland har agerat snabbt och anslagit 255 miljoner till svavelreningsutrustning i befintliga fartyg.
Man har anslagit nästan lika mycket för att utrusta nybyggda fartyg med svavelreningsutrustning. Har vår regering några ambitioner att gå i den riktningen för att underlätta för den viktiga export som sker via sjöfarten?
När det gäller den senfärdighet som finns uppe på Näringsdepartementet, som regeringen har ett kollektivt ansvar för, skulle jag vilja ge ett gott råd till statsrådet: Låt inte det där 3,2-procentspartiet ensamt sammanställa och värdera det som har kommit fram när det gäller en gruv- och mineralpolitisk strategi!
Det är en oerhört viktig fråga som har långsiktig bäring och kan stärka vår export om den behandlas på ett bra sätt och får rätt behandling. Jag tycker att den ska tas upp i parlamentet. Den berör så många områden, inte bara tillståndsprocesser utan också logistik, energi och utbildning.
Det är oerhört viktiga frågor som i förlängningen möjliggör att vi som land kan bibehålla och förhoppningsvis expandera vår export, som är så oerhört viktig för oss. Några svar på den frågan tycker jag att jag skulle kunna få från statsrådet.
Sven-Erik Bucht (S):
Tillväxt kan vi få om det finns en marknad, men det förutsätter också att det finns produktionsresurser. Vi har i dag skyhög arbetslöshet i Sverige. Samtidigt har vi den paradoxala situationen att företag inte får tag i rätt utbildad arbetskraft.
Jag rör mig mycket ute i näringslivet, inte bara i norr utan i hela landet när jag inte är här i Stockholm för riksdagsarbetet. Den fråga som alltid ställs först är hur de ska få tag i rätt utbildad arbetskraft med erfarenhet. Företagen kan växa, men de får inte tag i arbetskraften.
Jag har i dag haft förmånen att delta i ett gruv- och mineralseminarium i Stockholm. Där deltog inte bara gruvföretag utan där fanns företag från i stort sett all svensk industri. I princip alla föredrag handlade om hur de ska få tag i rätt arbetskraft.
Jag som bor i norr läser NSD och Kuriren. För några år sedan kunde jag räkna ihop till en, två kanske tre platsannonser i både Kuriren och NSD. I dag när jag läser NSD och Kuriren räknar jag antalet sidor med platsannonser.
I lördagens NSD och Kuriren fanns åtta och en halv sida platsannonser. Där sökte företag kvalificerad arbetskraft. Jag tycker att finansministern och regeringen ska lyssna mer på svenska företag. Regeringens utbildningspolitik är ett misslyckande. Precis som finansministern säger kan ett misslyckande bara kallas ett misslyckande.
Sedan vänder jag mig till Finn Bengtsson om regeringen. Jag tror att det finns fler som måste fundera över regeringsalternativ när regeringen består av partier med 3,2 procents valunderlag och det finns ett nytt parti som närmar sig 10 procent eller mer.
Sven-Erik Bucht (S):
Vårt parti har alltid stått för ordning och reda i ekonomin. Jag vet att finansministern ofta försöker sola sig i glansen av detta. När en herre vid namn Persson tillträdde var statsskulden 80 procent av bnp. När han slutade var den 40 procent. Han tog ned statsskulden 40 procentenheter.
Nu har vi en finansminister som på sju år har tagit ned den kanske 7, 8 eller 9 procentenheter. Det är en viss skillnad. Nej, vi har inte samma syn, fast det kan tyckas så, som finansministern säger. Vi är ett tillväxtparti, men vi vill ha mycket mer tillväxt - vi är inte nöjda. Det är ett misslyckande att man inte har klarat utbildningspolitiken.
Det är fruktansvärt att höra när de företag som jag åker runt till säger: Vi skulle kunna växa bara vi fick tag i rätt arbetskraft. Det är ett misslyckande, ingenting annat än ett jättestort misslyckande. Jag rör mig väldigt mycket bland små och medelstora företag, och den andra frågan som jag hör dem tala om är sjuklönevecka.
Det är de krav som kommer upp ständigt och jämt.
Sven-Erik Bucht (S):
Jag känner finansministern som en ganska rekorderlig karl, även om han alltför ofta blir lite nöjd. Man ska aldrig vara nöjd. Man ska alltid bli bättre. Jag tror också att finansministern är ganska skicklig på att räkna, och definitivt har tjänstemännen på Finansdepartementet de kunskaperna.
Min fundering, herr talman, är: Kan det ha varit så att det var lite andra siffror man hade räknat fram när man åkte till Harpsund och att 3,2-procentspartierna var tvungna att få något?
Sedan är det också så att finansministern är en duktig jägare och i den politiska retoriken här i kammaren brukar säga att anfall är bästa försvar. Men kanske var det inte så i Harpsund. Där vek man ned sig.
Sven-Erik Bucht (S):
Jag tror att vi alla här i salen är rekorderliga, Finn Bengtsson. Det är nog också finansministern. Men det innebär inte att vi alltid tycker samma sak. Där är skillnaden. Han berättade inte heller hur det gick till i Harpsund. Jag hade i och för sig inte väntat mig något svar om det heller, men jägartakterna kom i alla fall fram ordentligt i förra inlägget, när anfall blev bästa försvar.
När man sedan i debatten börjar blanda ihop svenska barnbidrag och spanska banker blir det så pass oseriöst att det närmast känns meningslöst att föra en debatt. Jag konstaterar bara att 70 procent av reformutrymmet används till sänkning av bolagsskatten, och 7 1⁄2 miljard lånade man till det.
Finansministern hänvisar ofta till internationella utredningar. Jag tror att det är viktigt att också vara ute i verkligheten och besöka småföretag, medelstora företag och stora företag, som finansministern säkert gör. Lyssna! Nummer ett när man träffar dem är: Hjälp oss att få kvalificerad arbetskraft!
Nummer två, bland de små företagen, är: Fixa bort sjuklöneveckan!
Sven-Erik Bucht (S):
Återigen talar statsrådet om bredband. Jag vill påminna statsrådet om att interpellationen handlar om mobiltelefonitäckning. 4G kan inte leverera mobiltelefoni. Det är ett system för bredband. Faktum kvarstår att 800-bandet inte har något krav på mobiltelefoni. Däremot har det krav på mobilt bredband, men det är en helt annan sak.
Det är likadant med 900-bandet. Det är synnerligen svaga skrivningar om hur det ska täcka. Därtill har ett flertal parter, bland annat Länsstyrelsen i Västernorrlands län, som vi har hört om här i dag, tittat på täckning, liksom Sveriges Radios program Kaliber . De visar på att kartorna inte stämmer. Statsrådet vill väldigt ofta prata om att det finns en informationsproblematik.
Jag vill påminna statsrådet om att information inte hjälper om det inte finns täckning, och täckningen på en karta hjälper inte om det inte går att ringa. Herr talman! Ministern ursäktar telebolagen med att mobilnäten är överbelastade etcetera. Det finner jag synnerligen anmärkningsvärt.
Om täckningskartan visar täckning borde det ju faktiskt gå att ringa. Om näten är överbelastade och därför får minskad täckning borde de byggas ut, eller så borde täckningskartan ändras, så att den reflekterar verkligheten.
Mobiloperatörerna kanske anger dessa ursäkter, men jag är övertygad om att svenska telekomingenjörer och svenska telebolag klarar den uppgiften. Varför ska då ministern ta operatörerna i försvar? Företräder ministern operatörerna eller medborgarna? Sedan vill jag säga några ord om 450-bandet.
Jo, lagen kom 2003 under den socialdemokratiska regeringen, och avtalet om 450-bandet tecknades 2004 när det var socialdemokratisk regering. Då slogs det fast att man hade en mobil telefoni täckning. År 2009 stängde operatören ned 450-nätet. Vad gjorde då regeringen?
Reagerade man på det? Regeringen har ett ansvar här. De krav som PTS ställde och den konsekvensutredning som de gjorde förklarade övertydligt att syftet med 450-nätet var att erbjuda mobiltelefonitäckning längst ut i Sveriges glesbygd.
Situationen blir lite absurd när varken myndigheten eller ansvarig minister förstår att det bryter mot tillståndsvillkoren. Det finns ingen ursäkt att inte erbjuda mobiltelefoni på 450-nätet. Jag ska visa ministern att det faktiskt finns 450-telefoner. I sitt svar säger ministern att de inte finns. Här är en!
Här är en till! Här är en tredje! De finns, och det finns faktiskt smarta 450-telefoner. 450-nätet används i ungefär 50 länder. Det går att ringa med 450-nätet.
Det finns telefoner, men statsrådet, som är ansvarigt, ställer inte krav på att operatören ska hålla nätet tillgängligt för svenska folket och svensk landsbygd.
Sven-Erik Bucht (S):
Jag lyssnade verkligen på statsrådets inlägg. Det sägs att det i 450-bandet är yttäckningskrav på 80 procent men att det nu är 90 procents täckning. Det är 90 procents täckning när det gäller bredband. Jag talar om mobil telefoni. Jag vet, statsrådet, att detta är komplicerat. Men bredbandstelefoni och mobiltelefoni är två helt olika saker. Bredbandstelefoni är egentligen fast telefoni med ett modem.
Mobiltelefoni på 450-bandet släcktes 2009 under din regerings tid. Ni har inte gjort någonting åt det. Täckningskravet på 800-bandet gäller bredbandstäckning för fast telefoni. Det är inte krav på mobiltelefonitäckning på det. Herr talman! Sanningen är att stora delar av vår landsbygd har förlorat möjligheten till mobiltelefoni.
Sanningen är att mobiltelefoni fungerar allt sämre på många platser. Sanningen är också att regeringen inte har klarat av den uppgift som den har fått av riksdagen. Sanningen är att människor ute i landet känner oro när de inte längre kan ringa med mobiltelefon. Det är sanningen.
Statsrådet, det är tid för ansvar, som regeringschefen sade 22 eller 23 gånger i sin regeringsförklaring. Jag hoppas att denna tid för ansvar också gäller alliansregeringen. Eller gäller det alla andra i landet men inte alliansregeringen?
Anser statsrådet att det nedsläckta 450-nätet, trots att det är avtalat, ska få fortsätta? Är statsrådet beredd att ge direktiv så att man följer det avtal som tecknades när det var en socialdemokratisk regering? Och kom inte och beskyll socialdemokrater för någonting. Ni har regerat i snart sju år.
Sven-Erik Bucht (S):
Vi har många gånger diskuterat denna fråga i riksdagen. Varje gång är it-ministern så ivrig att tala bredband så att hon tappar bort förståelsen för mobiltelefoni. Därför är det viktigt att vi reder ut begreppen. Mobiltelefoni och mobilt bredband är inte samma sak. En mobiltelefon är en liten apparat som man kan ha i fickan, som man kan ringa och skicka sms med.
Om man har en smartphone går det att surfa på den. Mobilt bredband är en form av datamodem som man faktiskt inte kan prata i. IP-telefoni kräver att ett datamodem ansluts till en dator och en fast telefon, men det är inte mobiltelefoni.
Begreppet telefoni, it-ministern, omfattar allt från fast telefoni, IP-telefoni till mobiltelefoni. Den här debatten gäller mobiltelefoni med en mobiltelefon - ingenting annat. Fru talman! Delar av Sveriges landsbygd har stora problem med mobiltelefoni eftersom mobiltelefonin inte fungerar.
Det är verkligheten för landsbygdens folk. Det är bra, Anna-Karin Hatt, att regeringen säkerställer att det finns frekvenser och delar ut frekvenser. Men man måste också förstå att det inte räcker att dela ut frekvenser om man inte ställer krav på yttäckning. Gör man på det sättet lämnar man över helt till operatörerna och bolagen. Det är inte bra.
Jag trodde tidigare att Centerpartiet hade en viss känsla för Sveriges glesbygd. Sverige är ett stort land med stor glesbygd, och den är en del av det unika Sverige. Förutsättningarna ser faktiskt inte likadana ut överallt.
På grund av detta måste staten vidta nödvändiga och rimliga åtgärder och kräva yttäckning på mobiltelefoni när frekvenstillstånden delas ut till telebolagen. I annat fall lämnar man hela frågan till marknadskrafterna, och då blir stora delar av Sverige utanför. Det är inte bra. Låt oss nu inte blanda ihop fast bredbandstelefoni och mobiltelefoni.
Tyvärr har it-ministern målat in sig i ett hörn och ger mer sken av att stå på operatörernas sida än på landsbygdens folks sida. Precis som Monica Green sade har jag sett en förändring i synsättet i ministerns senaste svar. Det är bra. Jag är beredd att räcka en hand till statsrådet och ta henne från operatörshörnet till landsbygdens folk. Det går att lösa problemet med mobiltelefoni i glesbygd. Jag har några förslag.
Se till att 450-nätet erbjuder mobiltelefoni, som syftet var och som det finns krav på i tillståndet. Inför ett tydligt krav på mobiltelefonitäckning för 900-megahertzbandet. Det finns möjligheter att göra det, och det går att undersöka möjligheterna att nyttja 800-bandet för mobiltelefoni.
Banden för låga frekvenser är bra för att nå långt ut i glesbygden. Fru talman! Marknaden kommer aldrig att lösa de problem som finns på landsbygden. Det behövs politik som styr. Nu är det regeringens och Anna-Karin Hatts uppgift att lösa problemen.
Är du beredd att fatta dessa nödvändiga beslut för att säkerställa mobiltelefoni i Sverige och sluta att vara en representant för telebolagen?
Sven-Erik Bucht (S):
It-ministern påstår att det finns särskilda täckningskrav för 800-bandet. Ja, men de gäller mobilt bredband. Det finns inga som helst täckningskrav när det gäller mobiltelefoni. Det kommer många olika bud. I frågan om 450-nätet sade it-ministern i december att det inte finns några mobiltelefoner för det nätet.
När jag i den debatt vi hade i mars tog med mig några sådana telefoner och visade upp dem här i talarstolen påstod ministern att 450-nätet inte är nedsläckt, vilket det dock är. För mobiltelefoner är 450-nätet nedsläckt.
It-ministern sade också i december att det där med handburna enheter handlade om något slags mätinstrument, trots att det i PTS reglering tydligt framgår att en handburen enhet är en telefon som man ska kunna ringa med. Det är inget mätinstrument. Det kommer hela tiden felaktigheter och olika bud i den här debatten.
450-nätet fick sin licens 2004, under en S-regering. Sedan släckte man ned det 2009. Vem regerade då? Reagerade regeringen ens på att man släckte ned något som det fanns tydliga krav på.
Nej, it-ministern, det räcker inte med att vara i myllan och ha antagit den liberala idén. Då lämnar man folket i sticket och sjunger marknadens lov, och marknaden kommer aldrig att lösa landsbygdens problem.