KBLab/rixvox huggingface dataset:
Sven-Erik Bucht (S):
Helena Lindahl har frågat mig i vilken utsträckning jag och regeringen fört dialog med Winnet för bland annat dess fortsatta arbete för jämställd regional tillväxt och i vilken utsträckning vi tagit del av de utvärderingar som gjorts av Sweco på uppdrag av Tillväxtverket.
Vidare frågar Helena Lindahl på vilket sätt regeringen och jag analyserat konsekvenserna av ett uteblivet verksamhetsbidrag för Winnet. Winnet Sverige är en nationell paraplyorganisation för ett antal av de ideella organisationerna resurscentra för kvinnor.
Sedan mitten av 1990-talet har regeringen genom utgiftsområde 19 Regional tillväxt och Tillväxtverkets anslag finansierat resurscentras verksamhet. Regeringen arbetar brett för att stärka jämställdheten i Sverige för att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv.
I regionerna har aktörer med regionalt utvecklingsansvar arbetat med handlingsplaner för jämställd regional tillväxt under 2012-2014 och bär nu ansvaret för jämställdhetsintegrering av det regionala tillväxtarbetet.
Regeringen bedömer att det i dag finns en ändamålsenlig struktur för arbetet med jämställdhetsintegrering kopplat till regional tillväxt och att det är aktörer med regionalt utvecklingsansvar som ska ansvara för det fortsatta utvecklingsarbetet för en jämställd regional tillväxt, där bland annat företagsfrämjande är en viktig del.
Mot bakgrund av detta fattade regeringen den 10 december 2015 beslut om att Tillväxtverket ska utveckla arbetet för en jämställd regional tillväxt. Tillväxtverket ska avsätta 36 miljoner kronor per år under perioden 2016-2018, medel som framför allt ska fördelas till aktörer med regionalt utvecklingsansvar.
Det är således lika mycket medel som tidigare gått till resurscentra för kvinnor, det rör sig alltså varken om en neddragning av medel eller en nedprioritering av jämställdhet inom det regionala tillväxtarbetet, utan snarare en väsentlig satsning på det jämställdhetsarbete som nu ändamålsenligt bedrivs av aktörer med regionalt utvecklingsansvar. Bakgrunden till regeringens beslut har kommunicerats med Winnet.
Regeringen har även tagit del av Swecos utvärderingar respektive Tillväxtverkets redovisningar av uppdraget.
Regeringen har inför sitt beslut gjort en samlad bedömning, utifrån resultat av utvärderingar på området samt nya strukturella förutsättningar i och med regionala handlingsplaner för jämställdhetsintegrering och att det är aktörer med regionalt utvecklingsansvar som fortsättningsvis ska ansvara för och utveckla jämställdhetsperspektivet inom det regionala tillväxtarbetet.
Regeringens jämställdhetssatsningar ska leda till hållbara resultat genom att jämställdhet ska integreras i ordinarie verksamhet, exempelvis i beslutsprocesser, arbetssätt och rutiner. Det är ett kvalitets- och utvecklingsarbete som måste ske i ordinarie system hos aktörer som arbetar med att utveckla och stärka den regionala tillväxten.
Sven-Erik Bucht (S):
När det gäller dessa kontakter med Winnet har de skett på Regeringskansliet vid ett flertal tillfällen. Detta är faktiskt ett sätt att stärka jämställdhetsarbetet. Det är ett led i arbetet för den feministiska regering som Stefan Löfven har. Helena Lindahl säger att det kvinnliga företagandet har minskat. Ja, därför måste detta arbete förstärkas.
Därför måste också resurserna tillföras de regionala nivåer som jobbar med just jämställdhet och där man också har tagit fram dessa plattformar och handlingsplaner för att jobba med dessa frågor. Det var faktiskt ett uppdrag som den förra regeringen gav till den regionala nivån, alltså att ta fram handlingsplaner för att stärka jämställdhetsarbetet när det gäller tillväxt och företagande.
Det är det som vi gör nu. Vi tillför dessa resurser. Det är inte meningen att jämställdhetsarbetet ska styras från Tillväxtverket här i Stockholm. Det ska styras ute i regionerna, där man på ett naturligt sätt i vardagen jobbar med tillväxtfrågor och där man också på ett naturligt sätt måste ha dessa aspekter och måste ha medel för att kunna göra detta på ett bra sätt.
Sedan kan det vara så att regionerna väljer olika sätt att arbeta med detta. De utvärderingar som är gjorda visar faktiskt att det är mycket stora skillnader mellan dessa nätverk och hur de har fungerat. Det visar sig generellt att de nätverk som har varit lokaliserade nära regioner som jobbar med tillväxt har fungerat bättre.
Jag kan tänka mig att man på vissa regionala nivåer kommer att nyttja dessa resurser i arbetet, men det är inget som ska styras från Stockholm. Detta är verkligen att stärka jämställdhetsarbetet ute i regionerna och inte att toppstyra det härifrån. De som har ansvaret för tillväxtarbetet, det vill säga regionerna, har också ett tydligt ansvar för jämställdhetsfrågorna.
Sven-Erik Bucht (S):
Alla projekt måste utvärderas. Så har också gjorts med det här projektet ett antal gånger. Projektet startade på 90-talet, och det har hänt väldigt mycket sedan dess. Den regionala nivån fanns inte alls på det sättet när det här startade en gång i tiden.
Den regionala nivån har fått en betydligt större roll i dag för att utveckla regionerna, inte minst när det gäller tillväxt och företagande. I de utvärderingar som har gjorts sägs det, precis som Helena Lindahl säger, att det har fungerat bra på vissa ställen men att det fungerat mindre bra på andra.
Regeringen har gjort en sammanvägd bedömning utifrån att regionerna har jobbat med att ta fram handlingsplaner för hur man kan arbeta med jämställdhetsarbete konkret i vardagen. Handlingsplanerna ligger till grund för det sammanvägda ställningstagandet att stärka jämställdhetsarbetet genom att se till att regionerna har dessa medel.
De som har ansvaret för regional utveckling och tillväxt måste också tydligt ta ansvaret för jämställdhetsfrågor och har även resurserna för det. Sedan tror jag, som jag sa i mitt förra inlägg, att där det har fungerat bra finner jag det inte alls för otroligt att man kommer att ha en samverkan.
Men det är ändå så att det måste bestämmas i regionerna, inte av Tillväxtverket här i Stockholm, hur pengarna ska fördelas och hur de ska nyttjas. Vi måste tordas ge regionerna det ansvaret. Det har hänt så väldigt mycket.
Regionerna sitter alltmer i förarsätet när det gäller utvecklingsfrågor och måste hela tiden ha med jämställdhetsfrågorna i sina bedömningar kring tillväxtfrågor.
Sven-Erik Bucht (S):
Det handlar faktiskt om att stärka jämställdhetsarbetet ute i regionerna. Det ni förfäktar här är att regeringen här i Stockholm ska säga: Så här ska medlen delas ut till regionerna. Regionerna ska inte själva få ta det ansvaret. Det är det ni säger när ni vill fortsätta att ha den centraliseringen.
I stället fick regionerna ett uppdrag att ta fram dessa handlingsplaner som de har jobbat med - mycket förtjänstfullt. Och vi måste tordas ge regionerna ansvaret att också hantera de här sakerna. Jag och regeringen är feministisk.
Vi tror att regionerna kan driva jämställdhetsarbete på ett bra sätt. Jag är övertygad om att de kommer att nyttja de duktiga krafter som finns i regionerna på ett bra sätt för att öka jämställdhetsintegrering, framför allt i tillväxtfrågor, så att fler kvinnor kan starta företag.
Jämställdhetsfrågorna måste också tas med mycket tydligare i statistiken på regional nivå. Det har inte fungerat.
Sven-Erik Bucht (S):
Tack, Staffan Danielsson, för den vackra kaffemuggen! Globalt har vi inom animalieproduktionen stora utsläpp. Jag håller med där, Jens Holm. Ska vi minska vår påverkan på klimatet är det bra om vi äter mindre utländskt kött, till förmån för svenskt kött. Det blir en snabb effekt om man gör så.
Men jag ska inte som statsråd säga: Så här ska ni göra. Jag tänker inte ge mig in till konsumentens frukost, lunch- eller middagsbord. Däremot ska jag som politiker göra allt för att utveckla informationen till konsumenterna.
Vi har våra myndigheter som redan i dag ger bra information, inte minst Livsmedelsverket via sina kostråd, men här finns ännu mycket mer att göra. Det finns också mycket att göra när det gäller uppmärkningen av livsmedel så att våra konsumenter ser varifrån livsmedlen kommer och vad de innehåller. Det ska vara väldigt tydligt för att man ska kunna göra de här medvetna valen.
När det gäller hur vi påverkar klimatet på individnivå har jag sett beräkningarna som visar på ungefär 10 ton koldioxidekvivalenter per person och år. Av det ger livsmedelskonsumtionen 1,8 ton, och av det kommer drygt 1 ton från animalie- och mejeriproduktion.
Alltså ungefär 90 procent är annat. Vi måste ha med det i bilden när vi pratar om det här. Jag tror att vi lurar oss själva om vi inte har med det i bilden. En Thailandresa ger till exempel utsläpp på 2,5 ton. Vi får nog alltså fundera lite grann på detta.
Det stora problemet för klimatet är vårt beroende av fossila bränslen. Där har vi mycket kvar att göra. Om det är något land i Europa och världen som har möjligheter att komma ifrån det fossila bränslet är det ju Sverige på grund av att vi har så mycket skog. 70 procent av vår yta täcks av skog.
Här kan vi förändra vår påverkan på klimatet mycket och komma ifrån det fossila bränslet helt och hållet. Här vill jag göra jättestora insatser. Vi ska givetvis också göra insatser när det gäller jordbruket och öka effektiviteten och förbättra produktionen där för att minska klimatpåverkan även därifrån.
Men jag tror ändå att det är viktigt att vi sätter det här i relation till hur vi påverkar klimatet på många andra sätt som inte alls är bra.
Sven-Erik Bucht (S):
Jag vill avsluta med att säga att jag tycker att det är viktigt att konsumenter har möjlighet att göra medvetna val. Det är oerhört viktigt. Det kan man inte göra om man inte är välinformerad, och det ska konsumenterna vara. Vi har ett ansvar som politiker att se till att de får korrekt information. Konsumenterna kan påverka klimatet när de kan göra de medvetna valen.
Den svenska produktionen av mjölk och kött är mycket klimatsmart jämfört med hur det är internationellt. Vårt nordliga klimat och vår rika nederbörd är styrkor som gör att vi kan producera gräs. För att kunna nyttja gräset måste man ha djur, och för att kunna få öppna landskap måste gräset betas.
Vallodlingen som vi har här har många fördelar och gör också att vi har det öppna landskapet som vi alla älskar och tycker om att se. Jag tror att Jens Holm också tycker om det öppna landskapet och att vi har biologisk mångfald. Frågorna kring mat och livsmedel är i fokus i dag.
Det är många som intresserar sig för dem, och många konsumenter kopplar ihop mat och hälsa. I livsmedelsstrategin kommer den biten att beröras mycket tydligt, men jag vill åter säga att politiken ska ge god och korrekt information, men vi ska inte sätta oss vid matborden hos de svenska konsumenterna och bestämma si eller så.
Om Jens Holm vill göra det får det stå för honom, men den linjen tänker inte jag hålla.
Sven-Erik Bucht (S):
Maria Plass frågar hur finansministern avser att avhjälpa den likviditetskris som våra svenska bönder står inför samt hur finansministern avser att på kort sikt hjälpa våra svenska jordbruksföretag. Arbetet är så fördelat inom regeringen att det är jag som svarar på frågan. Regeringen är medveten om att situationen för mjölkbönderna är mycket akut och allvarlig.
EU-kommissionen har beslutat om ett krispaket till djurproducenter i syfte att stötta sektorer i kris. Min avsikt är att Jordbruksverket i månadsskiftet november/december ska betala ut ett särskilt stöd till mjölkproducenter på 96 miljoner kronor, varav 76 miljoner från EU och 20 miljoner av nationella medel.
För att ytterligare stärka mjölkföretagen i den akuta krisen planeras även för en ytterligare utbetalning av nationella medel om 56 miljoner under våren 2016. Det innebär drygt 150 miljoner till svenska mjölkproducenter. En rad åtgärder har redan vidtagits av regeringen för att stärka mjölkföretagens konkurrenskraft.
Bland dessa återfinns en nötpeng inom gårdsstödet, ersättning för utökad klövhälsovård i landsbygdsprogrammet, exportfrämjande åtgärder för mejerisektorn samt villkorad läkemedelsanvändning. Jordbruket kompenseras också fullt ut för de höjningar av dieselskatten som görs från 2016.
Därutöver görs en temporär nedsättning av skatten för jord- och skogsbrukets arbetsmaskiner med ytterligare 27 öre per liter under åren 2016-2018. Den temporära nedsättningen motsvarar en minskad kostnad för lantbruket med 100 miljoner kronor per år.
Regeringen har även, tillsammans med de banker som är största kreditgivare till mjölkföretag, undersökt möjligheten att lämna statliga kreditgarantier till mjölkföretag i kris. Det är en åtgärd som är tillåten enligt EU:s statsstödsregelverk, som annars är mycket restriktivt vad gäller åtgärder riktade till enskilda företag, eftersom de kan snedvrida konkurrensen.
Dessvärre har bankerna kommit fram till att kreditgarantier riskerar att minska flexibiliteten i hanteringen av företag med ekonomiska bekymmer och att de riskerar att stjälpa i stället för att hjälpa företagen. Arbetet har därför avbrutits i samförstånd med branschen och bankerna. Jag vill också nämna Handlingsplan mjölk, som regeringen tagit fram tillsammans med aktörer från hela värdekedjan.
Det är ett viktigt verktyg med åtgärder för att stärka konkurrenskraften för mjölkföretagen. Till sist vill jag understryka att regeringen har en tydlig politisk ambition att svensk livsmedelsproduktion ska öka. Det kommer väl till uttryck i arbetet med livsmedelsstrategin.
Det är min fasta övertygelse att politiken kan göra skillnad i ett längre tidsperspektiv och då framför allt genom prioritering av åtgärder som syftar till ökad konkurrenskraft.
Jag vill särskilt ta upp satsningar på forskning och utbildning liksom förenkling av befintliga regelverk i kombination med fortsatt översyn av gällande villkor och styrmedel, där svenska mervärden i form av säkra livsmedel, friska djur och låg miljöpåverkan värnas.
Sven-Erik Bucht (S):
Maria Plass tar upp att det här inte är första gången. Nej, det är inte första gången. Senast vi hade en mjölkkris var 2009. Det var tvunget att hantera även den. Det här är säkerligen inte heller den sista gången. Vi vet att detta är en global marknad där priser fluktuerar och efterfrågan kanske inte alltid stämmer med den producerade mängden.
Därför gäller det att hantera den kris som är här och nu men också att vidta åtgärder som kan hantera detta på längre sikt. Det jag gjorde när den här krisen utbröt var att omgående kalla till ett högnivåmöte med samtliga berörda parter inom sektorn.
Där fanns mjölkproducenter, där fanns mejerisektorn, där fanns bankerna, där fanns handeln, där fanns konsumentledet och där fanns även akademin. Det vi gjorde var att tillsammans med branschen ta fram ett program som omfattar 87 punkter med en del åtgärder på kort sikt och andra på längre sikt.
Det gäller också att kunna möta de fluktuationer som finns på världsmarknaden. Svenska bönder och Sverige tillhör EU, och EU är den näst största exportören, efter Nya Zeeland, av mjölk globalt. Det är klart att det finns en ambition att också exportera mjölk, men då är man på en världsmarknad där priserna fluktuerar.
När det gäller frågan om utbetalningar har jag kontakt med Jordbruksverket, och där ger man tydliga och klara besked om att man avser att kunna betala ut de här pengarna i november-december. I vårbudgeten kommer vi sedan att i vanlig ordning behandla den pott på 56 miljoner som ska betalas ut under våren.
Sven-Erik Bucht (S):
Jag har ett glatt besked: Konsumtionen av mjölk ökar på världsmarknaden, och det finns ett utrymme. Jag vill också säga att jag tror på svenskt produktionsjordbruk, och jag blir glad när jag hör en moderat som säger att hon tror på svensk mjölkproduktion. Det var inte så länge sedan det lät annorlunda.
Därför blir jag glad för det beskedet. När det gäller försenade utbetalningar är det tyvärr så som det är. När man inte gör hemläxan kommer också jordbrukspolitiken väldigt sent på plats. När jag tillträdde som statsråd fanns det 330 utestående frågor till kommissionen innan vi fick programmet på plats.
Det är klart att det ställer till väldigt stora problem och skapar försening av utbetalningar. Jag vill också säga, och jag hoppas att Maria Plass ser det som ett glatt besked, att jag har startat upp arbetet med nästa period, CAP21, för att i god tid förbereda så att vi inte ska hamna i samma situation som våra svenska vänner hamnade i i år med sena utbetalningar.
Man måste göra hemläxan i tid. Det finns många åtgärder utöver det som vi har nämnt. 800 kronor per nötkreatur via gårdsstödet går direkt till mjölkbönderna. 150 miljoner kronor i utökat klövvårdsstöd går också direkt till mjölkbönderna.
När det gäller dieselskattereduktionen är det totalt 300 miljoner som avsätts per år, alltså 900 miljoner under tre år. Tyvärr har det här med dieselskatten och dieselskattereduktionen under Alliansen inneburit att bönderna har fått betala 2,69 kronor mer.
Alliansregeringen höjde dieselskatten vid två tillfällen samtidigt som regeringen vid fyra tillfällen minskade dieselskattereduktionen. Vi gör det omvända, nämligen att dieselskattereduktionen höjs från 90 öre till 1,70 kronor i samband med höjningen av dieselskatten så att jordbrukarna ska hållas skadeslösa.
Regeringen gör också andra satsningar som är direkt riktade till mjölkproducenter, och givetvis kan även köttproducenter ta del av dem. Vi fördubblar ersättningen till metangasreducering. Det blir omgående 30 miljoner mer till metangasreducering redan i år.
Men under perioden 2014-2023 ökar vi stödet för metangasreducering från 240 miljoner till 480 miljoner. Det är alltså fråga om 20 öre per kilowattimme till 40 öre per kilowattimme. Vi gör också en särskild satsning på Norrlandsjordbruket.
När Sverige blev medlem i EU 1995 förhandlades det fram hur mycket vi fick använda av nationella medel för att stötta särskilt Norrlandsjordbruket. Där användes maxtaket under ett antal år under 90-talet fullt ut. Sedan har inte någon regering använt maxtaket fullt ut förrän nu. Vi höjer stödet med 14 miljoner till 40 miljoner.
Det är mycket viktigt för bönderna i den norra delen av landet. En annan sak som Maria Plass tar upp är förenklingsresan som Jordbruksverket har genomfört. Den är bra, och resan fortsätter. Jag lovar att det kommer att hända mycket i fråga om förenklingar och minskad byråkrati för våra bönder.
Sven-Erik Bucht (S):
Maria Plass berör landsbygden i mer generella ordalag - inte direkta jordbruksfrågor utan sådant som berör jordbruk som företag. Jag ska berätta om några sådana satsningar. Där finns bredbandssatsningen. Det är fråga om 3,25 miljarder för att bygga ut bredband på den svenska landsbygden. Man klarar inte en mjölkhämtning i dag utan bredband.
Bredband är viktigt. Ett jordbruk är ett modernt företag. Sedan är det frågan om servicen i glesbygd. Vi fördubblar investeringsstödet till lanthandlarna till 88 miljoner per år och inrättar ett servicestöd till lanthandlarna på 35 miljoner per år. Även jordbrukare behöver servicen. Det är mycket viktiga frågor för svensk landsbygd och för jordbruksföretagen.
De frivilliga svenskmärkningarna av varor är mycket bra. Det sker en frivillig märkning av svenskt kött, och jag har sett att det har börjat ske en märkning även av mjölkpaket men ännu inte av ostarna. Jag hoppas att det kommer att bli mer svenskmärkning. De svenska konsumenterna vill välja svenska varor och produkter. Det säger 90 procent av tillfrågade i gjorda undersökningar.
Visst är botten nådd denna gång, Maria Plass, men det är viktigt att vi kommer ihåg att priserna även framöver kommer att fluktuera. Det gäller att klara dalarna även långsiktigt.
Därför finns all anledning att satsa mycket på forskning, utbildning och rådgivning för att kunna hantera dessa frågor på lång sikt.
Sven-Erik Bucht (S):
Sten Bergheden har frågat mig vilka initiativ jag hittills tagit och vad jag avser att göra fortsättningsvis för att verkställa riksdagens tillkännagivande om att inrätta en ny viltmyndighet. Sten Bergheden har även frågat mig när jag räknar med att ha den nya viltmyndigheten på plats.
Jaktlagsutredningen lämnade ett delbetänkande Viltmyndighet - jakt och viltförvaltning i en ny tid , SOU 2013:71. Betänkandet har remitterats, och regeringens bedömning är att vissa aspekter i fråga om att eventuellt inrätta en ny myndighet kräver ytterligare utredning. Utestående frågor måste analyseras betydligt djupare än vad utredningen har gjort.
Dessutom är finansieringen enligt betänkandets förslag inte hållbar. Svensk viltförvaltning har förändrats över tid och fortsätter att utvecklas. Vi behöver noggrant överväga formerna och myndighetsstrukturen för att skapa en så effektiv och hållbar viltförvaltning som möjligt. Bland annat behövs det en bättre samordning av viltförvaltningsfrågor.
Regeringen agerar för att långsiktigt bygga upp förtroendefulla samarbeten med berörda aktörer i syfte att förbättra förutsättningarna för en effektiv och hållbar viltförvaltning.
Sven-Erik Bucht (S):
Det finns väldigt många jaktfrågor som måste hanteras, inte minst den som den förra debatten handlade om. Där satte man på plats en oordning som givetvis också tar kraft från andra frågor som måste hanteras. Som jag sa i mitt interpellationssvar har Jaktlagsutredningens delbetänkande om en viltmyndighet remitterats.
Bedömningen är att man måste göra en betydligt djupare analys än vad som presenterades i betänkandet. Det krävs också en noggrann precisering av det statliga åtagandet. Finansieringen är inte alls hållbar. De här delarna måste givetvis komma på plats, och det är sådana saker som bereds inom Regeringskansliet.
Jag vill också nämna att vi måste ta länsstyrelsernas synpunkter i beaktande. Vi har en regional förvaltning. I länsstyrelsernas yttranden sägs att det här inte skulle stärka jakten och viltförvaltningen. Det tror jag är en viktig aspekt som vi också måste ha med oss i arbetet.
Sven-Erik Bucht (S):
Det här är en av många frågor som regeringen arbetar med. Den bereds på Regeringskansliet. Jag förstår att Bergheden är frustrerad. Han beställde det här för ett år sedan och ville ha leverans inom ett års tid. Jag respekterar din syn, Sten Bergheden. Men leveransen kan inte ske i dag. Det är väldigt många myndigheter som berörs av det här, och det är många olika aspekter som måste beaktas.
Naturvårdsverket, som har huvudansvaret för detta, gick en gång i tiden över till en mer processinriktad organisation. Nu går man mer in för en sakinriktad organisation, och därmed tror jag att det kanske blir lättare att hantera de här frågorna. Men här berörs också Polismyndigheten, som har många operativa uppgifter, inte minst avlivning av djur som orsakat trafikskador eller utgör ett hot för människor.
Jordbruksverket har föreskrivningsrätt för jakt på statens mark ovan odlingsgränsen. Havs- och vattenmyndigheten hanterar också jaktfrågor. Dessutom är SVA, det vill säga Statens veterinärmedicinska anstalt, Naturhistoriska riksmuseet, Centrala djurförsöksetiska nämnden, Viltskadecenter, Kustbevakningen och tullen involverade i det här.
Det är väldigt många involverade, och det är klart att detta inte är någon enkel fråga. Det är en komplex fråga. Den utredning som presenterades är inte till fyllest. Framför allt är inte finansieringen till fyllest. Det krävs samordning och en djup analys innan man kan lägga fram ett förslag om en förändring på riksdagens bord.