KBLab/rixvox huggingface dataset:
Rickard Nordin (C):
Energi handlar som bekant, och som jag tidigare har påpekat, om mycket mer än el. Den största klimatutmaningen ligger i transportsektorns omställning till förnybara bränslen. Om jag letar bland Vänsterpartiets motioner och annat hittar jag trots det väldigt lite. Om man går in på partiets hemsida ser man bara luddiga formuleringar om massiva satsningar på kollektivtrafik, tåg och cykel. I de motioner man hänvisar till har man helt glömt bort transportsidan trots att det är där klimatutmaningen finns.
Om man tittar i V:s motion om miljöanpassad vägtrafik hittar man ingenting om hur man ska nå en fossiloberoende fordonsflotta. Det står bara att man ska förbjuda fossilbilar och vilka etiska och miljömässiga krav som ska gälla för att något ska få kallas biobränsle. De bilar som rullar i dag kommer knappast att sluta rulla i morgon bara för att Vänsterpartiet säger sig vilja satsa på cykling. I den budget som Birger Lahti och hans rödgröna vänner presenterade fanns dessutom väldigt lite tankar om hur man ska göra denna omställning.
Det var Alliansen som presenterade framåtsyftande förslag när det gäller såväl laddstolpar som bonus-malus-system och annat. Det är lätt att lova runt med stora, kraftiga miljömål om man inte behöver ta ansvar. Men i verkligheten håller Birger Lahtis vänsterparti tunt eftersom lösningsförslagen saknas. Min fråga blir därför: Vad har ni för förslag för att ställa om transportsektorn till fossiloberoende?
Ni är självfallet välkomna att stödja våra förslag, men så har det inte sett ut här i kammaren hittills.
Rickard Nordin (C):
Jag tackar Birger för det. Jag kan jättegärna komma med ett helt gäng av de här förslagen för att det ska bli lite bättre och lättare för er att fundera. Man kan tänka sig en mer energieffektiv fordonsflotta. Man kan tänka sig längre och tyngre lastbilar, vilket gör att man behöver använda mindre drivmedel. Då kan man dessutom använda mer biodrivmedel till de transporter som behövs. Det blir dock lite knepigt att säga att vi ska köra allting på tåg. Man kan inte dra järnvägen ut till varje skogsskifte.
Det går inte heller att cykla om vägen inte är plogad. Vi kommer att behöva person- och godstransporter för väldigt lång tid framöver. Skogen, som Birger Lahti talar om, skattar ni ju bort med kilometerskatt. 10 procent av skogsråvaran blir olönsam med kilometerskatten enligt den nya forskning som finns. Den gröna kolatomen finns inte i Vänsterpartiets värld.
Det är den svarta kolatomen som kommer att bli kvar när man inte klarar av att följa upp förslagen i de löften man har. När man inte har konkreta förslag blir det den svarta kolatomen som finns kvar. Jag ställer frågan återigen: Hur länge får vi då vänta tills Vänsterpartiet kommer med förslag till hur man ska ställa om till en fossiloberoende fordonsflotta? Det räcker inte med tåg, cykel, kollektivtrafik och bilpooler - framför allt inte i de landsbygdstrakter som jag kommer ifrån.
Där är det ganska glest med människor, och där behöver man ta sig fram även när det är lite snö på vägarna.
Rickard Nordin (C):
Jag vill börja med att tacka statsrådet för svaret. Inledningsvis vill jag påpeka att mitt namn är felstavat i det skriftliga svar som jag har fått. Jag hoppas att det kan bli korrekt nästa gång, eftersom jag inser att vi kommer att vara här några gånger framöver. Därefter återgår jag till innehållet i interpellationen. Det är trevligt att statsrådet välkomnar initiativet från Vattenfalls styrelse.
Vi i Centerpartiet har länge varit för att man ska avyttra de utomnordiska delarna av Vattenfall för att kunna investera i mer förnybart och på det sättet också leva upp till fler hållbarhetskriterier. I dagsläget är faktiskt det förnybara det bästa ur social, ekologisk och ekonomisk hållbarhetssynpunkt. Jag noterar också att regeringen är glad över styrelsens initiativ i detta fall. Det gläder mig speciellt, eftersom det då är hela regeringen.
Vi har nämligen haft regeringsföreträdare som så sent som för någon vecka sedan har varit ute och tyckt att man ska göra på ett annorlunda sätt. Jag ser också att statsrådet säger att frågan om avyttringar är en fråga för Vattenfalls styrelse och ledning samt att statsrådet kommer att hålla sig informerad om utvecklingen. Då vill jag ställa en fråga.
Om Vattenfalls styrelse kommer fram till att man vill sälja, om man får en fråga om att sälja brunkolsverksamheten, kommer regeringen då att tillåta detta med tanke på att statsrådet säger att frågan är en fråga för Vattenfalls styrelse och ledning? Spekulanter verkar faktiskt finnas. Det är åtminstone en officiell, och det kommer säkert att finnas fler.
Rickard Nordin (C):
Jag tackar statsrådet för detta. Jag är den första att hålla med om att det är tragiskt att se hur mycket nedskrivningar Vattenfall har varit tvungna att göra i samband med Nuonaffären. Man var ganska enig tillsammans med Socialdemokraterna om att det var en ganska bra affär när den genomfördes. Så här i efterhand är det lätt att vara kritisk. Det vet vi båda två. Statsrådet lyfter fram den statsrådsgrupp som han tillsätter.
Är det den gruppen som ska analysera förslaget till ny ägarstruktur som Vattenfalls ledning i så fall skulle lägga fram, eller hur har man tänkt sig att gå vidare med den processen? Man säger att denna statsrådsgrupp ska diskutera bland annat brunkol. Ska den gruppen diskutera Vattenfalls innehav, eller är det en ledningsfråga för bolaget? Vilket mandat kommer den här gruppen att ha, och hur mycket kommer den att lägga sig i Vattenfalls interna styrning?
Rickard Nordin (C):
Vi kan säkert ha många olika åsikter om vad som händer och inte händer med Nuon. Men jag kan notera vad Vattenfall ska investera i och inte investera i och framför allt var. Vi för vår del har sagt att vi är beredda att se över de icke-nordiska delarna av Vattenfall för att undersöka möjligheterna att sälja dem och på så sätt få in mer kapital som kan satsas på exempelvis förnybart. Det är klart att då får man se över de fossila delarna.
Det är självklart för vår del, och det är våra största prioriteringar. Men vi ser också att energimarknaden förändras och framför allt, som statsrådet själv lyfter fram, att olika länder subventionerar olika system. Därför måste man se över ägarstrukturerna, och då får man vara öppen för alla möjliga lösningar. Vi ser ju också att produktionen går från de stora bolagen till en mer småskalig marknad. Vi vill ju inte att svenska staten ska riskera skattebetalarnas pengar hur som helst.
Där får man ta olika steg från fall till fall, och framför allt se att vi vill ha ett ökat fokus på den nordiska marknaden.
Rickard Nordin (C):
Jag vill tacka statsrådet för svaret, eller kanske för bristen på svar. Ministern kanske vill veta vilka frågor jag ställde? Jag ställde nämligen fyra frågor till klimat- och miljöministern som överlämnade dem till finansministern. Det kanske berodde på att frågorna var ganska besvärande. Forskningsinstitutet Skogforsk har gjort en ny studie.
Den har inte släppts än, men de har berättat en hel del av resultatet som handlar om just kilometerskatten eller den avståndsbaserade vägslitageskatten som den nya regeringen väljer att kalla det hela. Resultatet visar på tydliga slutsatser om att ungefär 10 procent av de primära skogsbränslena blir olönsamma att använda. Det är en enorm potential som går förlorad. Det är potential som vi i Centerpartiet skulle vilja använda till att ställa om fordonsflottan till mer förnybara bränslen.
Vi vill använda dem till att värma hus, såväl i form av fjärrvärme som pellets, ved och andra saker. Vi vill använda bränslena för att få bort den direktverkande elen och oljan samt många andra saker som kan göra stor miljönytta om vi använder de här bränslena. Finansministern hänvisar bara till att de pengar som man får in ska användas till att stärka transportinfrastrukturen. Det motverkar inte det faktumet att skogsindustrin och de förnybara bränslena i skogen kommer att få ökade kostnader.
Kostnaderna för dem minskar inte för att man stärker transportinfrastrukturen. Det är inte där som vi har mer tåg och sjöfart. De transportslagen finns inte i skogen. Ministern säger också, vilket jag tycker är bra, att regeringen avser att satsa på skogsindustrin. Det är en industri som har potential och där vi i Centerpartiet ser att det finns mycket att göra.
Jag vill ändå fråga ministern igen: Hur ser ministern på att vägslitageskatten kan medföra negativ klimatpåverkan om uttaget av förnybara bränslen från skogen minskar? Det är en tydlig miljöeffekt som den här skatten riskerar att ha. Det vill jag gärna ha svar på från ministern.
Rickard Nordin (C):
Jag vill tacka ministern för det eftersom jag tänkte ta upp just det i mitt andra anförande. Jag skulle vilja ha besked, gärna ett löfte. Jag förstår om ministern inte vill spekulera i vad utredningen kommer att komma fram till, men just med tanke på utredningsdirektiven som till att börja med ändå ligger på regeringens bord skulle jag gärna vilja att man ser till hela skattens miljönytta på olika sätt, både indirekt och direkt, både positivt och negativt.
För min del riskerar man nämligen en tydlig negativ aspekt av det här. Det blir lite skrattretande när ministern säger i sitt svar att man ska lägga över mer transporter på järnväg och sjöfart. Det är nämligen inte många tåg som stannar ute i skogen, och det finns inte mycket skog längs med havet.
Jag vet inte om den nya regeringen tänker att man ska öppna nya flottningsleder och flotta timret på gammalt hederligt sätt, men jag får åtminstone lite av det intrycket när de nu hänvisar till sjöfarten. Även om viss sjöfart hanterar timmer i dag är den ganska liten i sammanhanget, särskilt i Småland som jag kommer ifrån där vi inte har mycket vatten att använda oss av och inte mycket järnväg heller för den delen.
I svaret talar ministern om att skatten har en miljöstyrande effekt. Jag blir lite nyfiken på hur man resonerar då eftersom det här handlar om att öka kostnaderna för alla fordon oavsett hur de ser ut, oavsett vilket drivmedel de går på och oavsett hur energieffektiva de är.
Det hade varit betydligt bättre att få en miljöstyrande effekt genom att de bästa lastbilarna får lite mindre i skatt och de lite mindre bra lastbilarna får mer i skatt. På det sättet blir det inte samma sak för alla. Det är åtminstone den uppfattningen som jag har fått tidigare. Jag hoppas att ministern kan ta med även det i utredningsdirektiven och göra skatten än mer miljöstyrande så att den faktiskt får en miljöstyrande effekt.
Det är viktigt att vi har en utredning om fossiloberoende fordonsflotta. Och de tunga transporterna ligger såklart med där. Det är också viktigt att hitta omställningar så att vi kan ställa om till en helt förnybar fordonspark.
Rickard Nordin (C):
Till Monica Green vill jag först säga att jag vet vad åkeriförbundet säger, men det här handlar snarare om skogsbranschen och skogsindustrin där man är orolig för vad som händer med det skogsbränsle som finns i skogen. Åkeriförbundet kommer fortfarande att kunna ta betalt från sina åkare, så det är inte de som drabbas i första hand. De är inte de som är slutkunder som får betala i slutändan. Jag förstår att de inte har samma problem. Jag håller med dig om de problem som vi ser i åkeribranschen.
Det gäller bland annat utländska åkare, kringgående av regler och annat. Vi är överens om att det där finns mycket att göra. Till skillnad från Monica Green nöjer jag mig inte med möjligheten till miljöstyrning, som det står i finansplanen. Jag vill ha en miljöstyrning. Det ska inte bara vara möjligt; det ska vara någonting som man faktiskt konkret genomför. Jag vill tacka statsrådet nu under den sista minuten som jag har kvar av min talartid.
Jag har fått ett slags besked om att man kommer att ta med detta i utredningsdirektiven och titta på miljöproblemen och miljöeffekterna för att se hur man ska genomföra en tydligare miljöstyrning. Det känns bra och tryggt, om man nu ska ha den här typen av skatt, vilket man kan diskutera, men i så fall är detta viktiga aspekter att ta med. Jag håller med statsrådet om att det behövs mer pengar för vägunderhåll.
Då ser jag också framför mig att vi kan räkna med mer stöd till de enskilda vägarna som utgör en väldigt stor del av det svenska transportnätet. Det är också där som de största problemen med tjälskador - som också statsrådet lyfter fram - finns. Det finansieras ju och sköts i privat regi.
Som centerpartist och riksdagsledamot är jag orolig för att denna skatt slår mot landsbygden, mot de nya gröna shejkerna - skogsägarna - som har möjlighet att vara med och ställa om till ett förnybart samhälle. Det är jätteviktigt att så inte får ske.
Rickard Nordin (C):
Jag tackar statsrådet för svaret. Men svaret är snarare en bakgrund och en beskrivning av förutsättningarna och kanske framför allt problemen. Jag hade gärna sett att regeringen mentalt kunnat klara av att ta sig över problemfokusfasen och själva bestämma vad man egentligen vill. Med nuvarande inställning blir det ganska reaktivt och kanske inte så proaktivt.
Min interpellation syftar också till att fråga om regeringens egen plan och vad man har för mål och strategi för att ta sig till de 100 procent förnybart som ministern nämner. I interpellationssvaret säger statsrådet att "regeringen har en tydlig och framtidsinriktad agenda". Jag är lite skeptisk till det här med tydligheten.
Jag tycker snarare att det är tvärtom. Man har tagit en mängd olika initiativ. Jag brukar i alla de här sammanhangen fråga vem det är som äger frågan om biodrivmedlen och hur man egentligen jobbar med den. Det finns en miljömålsberedning där jag sitter. Så sent som i onsdags hade vi en dragning om en fossiloberoende fordonsflotta. Är det Miljömålsberedningen som äger frågorna?
Jag och Centerpartiet drev på för att transportfrågorna skulle komma in i Energikommissionen, som statsrådet leder och där även undertecknad sitter. Svaret var nej - de här frågorna ska hanteras vid sidan av. Det har också tillsatts en framtidsgrupp ledd av Maria Wetterstrand. Denna ska tillsammans med framtidsministern titta på frågorna om FFF-utredningen och hur man ska ta detta vidare.
För min del skapar det här snarare otydlighet och svårighet att få ett klargörande om vem som äger frågorna och hur de egentligen ska hanteras. Men för att ställa konkreta frågor: I vilken form pågår det här arbetet i Regeringskansliet? Har man någon tidsplan? Hur har man förankrat processen i branschen? Finns det någon input som man tar in? Lyssnar man till branschen? Det är oerhört brådskande.
Jag undrar också om det finns någon tidsplan för när man kan förvänta sig ett besked om huruvida skattenedsättningen får fortsätta ytterligare ett år. Som det ser ut nu är det så att man ansöker om en skattenedsättning samtidigt som man väljer att höja skatten i budgeten med tanke på EU:s regelverk. Det blir en hoppighet i systemet som knappast kan sägas vara vare sig tydlig eller långsiktig.
Som det ser ut nu har Sverige klarat de mål på biodrivmedelssidan som vi har satt upp. Vi klarar det nästan dubbelt upp om man räknar som EU gör, även om vi nu kanske inte ska göra det. Men med dagens system ser det ut som att vi kanske riskerar att backa i stället. Det kanske är så att vi inte kommer att klara av våra egna mål till 2020 om inte frågan åtgärdas så snart som möjligt. Jag undrar därför, statsrådet: Hur ska man göra detta?
I vilken form pågår arbetet på Regeringskansliet? Vad finns det för tidsplan, och hur har man förankrat processen?
Rickard Nordin (C):
Problemet är, vilket också ministern är medveten om, att vi kanske inte har tid att hantera frågorna bara på lång sikt. Vissa av frågorna behöver också behandlas mycket fortare än så. Överkompensationsproblematiken, som egentligen har sin grund i Lissabonfördraget och inte handlar så mycket om ändrade spelregler från EU, är en sådan problematik. Man skulle kunna se över beräkningsmetoderna redan i vårändringsbudgeten, för detta är beräkningsmetoder som finns från Finansdepartementet och som Energimyndigheten har ansvar för.
Det är någonting som vi skulle kunna styra ganska enkelt och ändra, åtminstone när det gäller tidsutdräkten. Är det någonting som ministern kan tänka sig att göra redan nu till våren? Det skulle göra ganska stor skillnad med tanke på det oljeprisfall vi faktiskt har haft. Då skulle man också kunna få ett annat utfall av de skattehöjningar som vi talar om. De skattehöjningar som finns skulle, om det vill sig illa, mer eller mindre kunna slå ut många av de svenska biobränslen som vi har i dag.
De skulle åtminstone kunna slås ut på den svenska marknaden så att man i stället börjar exportera någon annanstans. Jag noterade att ministerns parti Socialdemokraterna som ett vallöfte skrev att de ville skapa långsiktiga spelregler för produktion av biodrivmedel i Sverige. Jag hoppas att det är ett vallöfte som man står fast vid, till skillnad från en del andra som vi har sett den här veckan. Detta är inte någonting som faller för att man vill göra på ett annat sätt och gynna en annan bransch i stället.
Det här är en av de stora ödesfrågor vi har. Transportsektorn är en av de delar där vi har haft minst möjlighet hittills med tekniken att ställa om. Men vi ser en enorm potential. Om man bara skulle ta vara på den potentialen har vi dessutom enorma möjligheter i Sverige just med tanke på att en tredjedel av våra utsläpp kommer från transportsektorn. Där finns otroligt mycket att göra. Och det ser ännu värre ut om man blickar ut i en del andra länder.
Frågan är: Vad tänker regeringen göra redan nu i vår för att se till att justera de här sakerna som uppenbarligen slår snett - före den 1 januari 2017?
Rickard Nordin (C):
Min fråga går till finansminister Magdalena Andersson. En av de största utmaningarna vi har i Sverige är omställningen av fordonssektorn till att bli fossiloberoende. Ett viktigt steg på vägen är att byta ut den svarta oljebaserade kolatomen till en grön, biobaserad kolatom. Ett av de bränslen som har haft störst genomslag de senaste åren är HVO. Det har gått en otrolig utveckling till mötes. Det introducerades 2011 och var redan 2013 det mest använda biobränslet.
Nu väljer regeringen att sätta stopp för det här genom att kraftigt höja skatten på HVO. Min fråga till Magdalena Andersson blir därför: Varför väljer ni att straffbeskatta HVO som har en enorm potential att faktiskt hjälpa Sverige att bli fossiloberoende och klara sina klimatmål?
Rickard Nordin (C):
Tack för att finansministern än en gång pekar ut hur dåligt pålästa ni är! Det är nämligen så att i Energimyndighetens övervakningsrapport, som jag håller i min hand och som finansministern gärna får läsa, till skillnad från vad hennes kollega brukar göra, kan man faktiskt läsa att just när det gäller HVO visar kostnadskalkyler att man har en högre nivå än vad marknadspriset för fossil diesel är under 2014. Det har inte skett någon överkompensation.
Det finns inga EU-regler som säger att man måste lägga på en skatt på det sätt som regeringen nu också velat göra. Bedömningen för 2015 gör samma sak, och även när man lägger till den skattehöjning som regeringen har velat göra på fossil diesel så är inte HVO överkompenserad. Det här handlar bara om att man är intresserad av att dra in mer skatt, och man sätter dessutom p, ett effektivt stopp, för den här utvecklingen.
Jag rekommenderar alltså finansministern att läsa Energimyndighetens rapport, som också visar att det faktiskt är möjligt att inte höja skatten på HVO som regeringen nu väljer att göra.
Rickard Nordin (C):
Att Centerpartiet skulle vara det stora problemet i svensk miljöpolitik ur Sverigedemokraternas synvinkel tar jag som en komplimang. Det är lite spännande att höra att vi inte skulle bygga vår miljöpolitik på forskning. När det gäller klimatforskningen och klimatpolitiken kan jag hänvisa till FN:s klimatpanel, IPCC. I stort sett finns det en samstämmighet bland alla världens forskare om vad som behöver göras och till när.
Det är utifrån detta som Miljömålsberedningen lägger fram förslag, vilka också ligger i linje med det avtal som vi skrev under i Paris. När Konjunkturinstitutet ifrågasätter de mål Miljömålsberedningen tar fram ifrågasätter man också om vi ska uppfylla internationella avtal. Det är något som jag för min del tycker är ganska självklart. Har vi skrivit under internationella avtal har vi också en skyldighet att se till att de följs. Det gäller Sverige, och det gäller samtliga länder som redan har skrivit under Parisavtalet.
Jag tror att det är ungefär 170 länder som har ratificerat det. För mig är det här inga konstigheter. För mig är det en nödvändig utveckling. Och för mig är det jättetydligt. Sverige har minskat sina utsläpp kraftigt. Sverige har samtidigt haft en riktigt rejäl ekonomisk tillväxt. Det är fakta. Det är ingenting som vare sig Finanspolitiska rådet eller Konjunkturinstitutet dömer bort.
Det finns fakta och siffror på bordet. Sverigedemokraterna tycker att det intressanta är forskningen. Det skulle vara intressant att höra vad det finns för alternativa siffror som Sverigedemokraterna har. Hur hade utvecklingen sett ut om vi inte hade tagit vårt ansvar och gått före i miljöfrågorna? Vilken utveckling av tillväxten hade vi haft då? Hur hade arbetslöshetssiffrorna sett ut om vi inte hade gjort det här? Martin Kinnunen ifrågasätter ju att detta haft effekt.
Rickard Nordin (C):
Vi i Miljömålsberedningen har självklart gjort kostnadsberäkningar, och de kommer att redovisas nu på onsdag. Om det handlar om att inte förstå saker tror jag att det nog är lite svårare att förstå att Martin Kinnunen inte har läst Miljömålsberedningens betänkande. I det första delbetänkandet står det ganska tydligt att vi förutsätter att andra delar av världen också kommer att göra sin del, att de också kommer att ställa om. Det var en domedagsprofetia vi hörde från Martin Kinnunen. Han sa själv i talarstolen att detta var bland det dummaste man kunde göra.
Jag tycker att Martin Kinnunen ska gå och läsa vad som står i Miljömålsberedningens första delbetänkande. Och på onsdag har han möjlighet att läsa det andra delbetänkandet. Martin Kinnunen talar om kostnaderna för att göra något. Men vilken är kostnaden för att inte göra någonting? Det är det som är den relevanta kostnaden. Vad kostar klimatförändringarna egentligen? Det handlar om människoliv och människors hälsa men också om ekonomiska kostnader. Det är det som är den relevanta siffran att jämföra med.
Man kan inte jämföra med dagens situation. Jag tycker att det nästan är kul, eller åtminstone tragikomiskt, när Martin Kinnunen säger att det inte kan vara Miljömålsberedningen som ska göra jobbet. Men vem är det då som ska göra jobbet i Martin Kinnunens värld?
Om inte vi alla - jag, Rickard Nordin, som centerpartist, Martin Kinnunen som sverigedemokrat och den som sitter hemma i soffan - tar vårt ansvar med de möjligheter och instrument vi har, vem är det då som ska göra jobbet? Martin Kinnunen sa själv i ett annat replikskifte, tror jag, att oljan kommer att användas tills andra alternativ finns. Vem tänkte då Martin Kinnunen skulle ta fram de där alternativen?
Det är ju just därför vi i Miljömålsberedningen lyfter fram att Sverige kan göra det här. Vi kan använda skogen, som Martin Kinnunen själv lyfte fram. Den kan vi göra biodrivmedel av. Det är den kunskapen som vi sedan kan exportera till andra länder, för det är det som gör verklig klimatskillnad. Det är också därför Miljömålsberedningen lägger fram förslag.