Maria Stockhaus (M):
Självklart är vi intresserade av att det byggs bostäder i hela Sverige. Det som är viktigt är att man tittar på den samhällsekonomiska lönsamheten för de investeringar som skattepengarna används till. När det gäller bostadsbyggandet är det viktigt att utöka pendlingsområdena och inte fokuserar på ändstationerna, vilket i stor utsträckning görs i fråga om höghastighetstågen.
Det här gäller inte minst med tanke på vad som hänt nu i och med Trafikverkets svar som säger att man ska banta projektet till 205 miljarder. Ingen expert mig veterligen tror att detta över huvud taget är möjligt. Man har nu flyttat ut stationerna så att värdet av att kunna pendla inom olika regioner helt har tagits bort. Det finns många frågor runt höghastighetstågen.
Innan vi lägger ut den mängd pengar som det handlar om behöver man säkerställa att det finns en samhällsekonomiskt rimlig kalkyl för att göra en sådan investering. Fru talman! Sett till klimatmålen är det viktigt att vi får till möjligheter att åka kollektivt och att byggandet kan ske genom att vi utökar tätorter och bygger i kollektivtrafiknära lägen.
Processerna är långa och kostnaderna för att bygga i vissa lägen är väldigt höga i dagsläget med de bullerregler vi har och det agerande som inblandade myndigheter har, inklusive statens förlängda arm länsstyrelserna. Dessutom kan det vara svårt att över huvud taget bygga.
Som jag sa i mitt tidigare inlägg måste vi självklart reservera mark för framtida infrastrukturinvesteringar, men det måste ske med inriktningen att det ska påverka mängden byggbar mark i så liten omfattning som möjligt. Förutom Vallentuna finns fler exempel där Trafikverket vill reservera mark. Det gäller den östliga förbindelsen. Jag förstår att infrastrukturministern inte kan yttra sig om enskilda fall. Men även här har Trafikverket tagit i med hängslen och livrem.
Trafikverket har undantagit väldigt stora områden på en plats som är prime location i Stockholm, med möjlighet att bygga väldigt många bostäder. Man rycker här undan mattan för delar av projektet. Flera tusen bostäder riskerar att försvinna här för att man inte pekar ut ett ställe där man kan tänka sig att ha den östliga förbindelsen. I stället pekar man ut ett antal olika alternativ och vill att samtliga ska vara av riksintresse. Jag tycker att det här är en viktig principiell diskussion.
Det handlar inte om enstaka projekt, utan det handlar om ett mönster. Statens förlängda arm länsstyrelsen, Trafikverket och, i fallet med Vallentuna, även Naturvårdsverket, det vill säga ett antal statliga verk, har i uppdrag att bevaka olika delar av lagstiftningen. Men de har inte ett tydligt uppdrag att se till helheten: Hur ska man förhålla sig till andra statliga åtaganden som finns i Sverigeförhandlingen?
Hur ska man se på byggandet av bostäder, som rimligtvis borde vara ett riksintresse? Man kan inte jobba i silon, utan man måste se till att det hela är rimligt. Man kan inte ta för stor del av marken i anspråk. Detta måste finnas i deras uppdrag.
Jag skulle vilja höra ur ett mer generellt perspektiv hur infrastrukturministern ser på ett specifikt uppdrag till i detta fall Trafikverket att försöka minimera marken som påverkas av reservaten. Man skulle kunna ha det i sitt uppdrag så att man säkerställer att så mycket byggbar mark som möjligt finns kvar.