KBLab/rixvox huggingface dataset:
Carina Ohlsson (S):
Då ska ni få höra hur livet är för en socialdemokrat. Jag begärde replik på Bengt-Anders Johansson när han talade om tillsynen och att det kan vara läge att skära ned anslagen eftersom det är 27 länder som ska dela på ansvaret.
Samtidigt vet vi att kemikalier i varor inte omfattas på det sätt som vi hade velat från svenskt håll när det gäller Reach. På en global marknad får vi mängder av varor som kommer från andra länder utanför EU.
I något fall i de larmrapporter som jag har talat om är det svenska myndigheter som har sett problematiken. I många fall är det dock enskilda individer. Jag vill därför hävda att det är många som tar ansvar. I vissa fall kan det vara ideella organisationer. Det är vissa punktinsatser och man lyfter upp ett problem. Då blir man oroad och undrar hur stort problemet egentligen är.
Jag tycker definitivt inte att vi har kommit till det läget att vi kan säga att det nu händer så mycket och att vi bedriver så bra tillsyn att vi kan skära ned det. Tycker Bengt-Anders Johansson att vi är i det läget när Miljömålsrådet säger att även om vi sätter in ytterligare åtgärder för att få en giftfri miljö kommer vi inte att nå målet?
Bengt-Anders kanske har mer kunskap än jag så att han kan se hur vi ska nå målet.
Carina Ohlsson (S):
Här har vi helt olika uppfattning. Vi socialdemokrater tycker inte att vi är i det läget att vi har så mycket kunskap och bedriver så bra tillsyn att vi kan dra ned på vare sig det ena eller det andra på myndighetsnivå när det gäller kemikalier. Vi ser att vi har lång väg till det uppsatta målet. Vi vet faktiskt inte ens riktigt hur vi ska nå det.
Man kan säga att det väller in både nyttiga och onyttiga kemikalier. Jag håller med Bengt-Anders när han säger att inte alla kemikalier är till skada. Allt består ju av kemikalier. Vi vet ju båda att inte allt är till skada för människor och miljö, men vi måste få mer kunskap om vad som verkligen är till skada för människor och miljö.
Det är därför vi har de redskap som vi har tagit upp i debatten, som försiktighetsprincipen och substitutionsprincipen. Man kan ha funktionell substitution och ha en process i stället för en kemikalie.
Vi måste nyttja alla medel som står till förfogande för att inte kommande generationer ska gå omkring som kemikaliecocktailar. Vi har fått mycket utökad kunskap. Vi vet att en del kemikalier, när de omvandlas, aktivt kan söka sig till exempel till modersmjölk. Den kunskapen har vi fått på senare år.
Jag tycker att det skrämmer en att veta att vi får reda på mer och mer som kan skada människor och miljö. Det är därför vi har försiktighetsprincipen, Och det är därför vi måste ha väldigt god tillsyn. Jag ser definitivt inte att vi är i det läget att vi kan säga att vi kan dra ned på detta eftersom vi vet så mycket och kan lösa detta tillsammans i EU. Där är vi inte ännu, tycker vi socialdemokrater.
Carina Ohlsson (S):
Jag begärde ordet med anledning av att Karin Granbom Ellison sade att vi socialdemokrater hade ett väldigt högt tonläge i det särskilda yttrandet. Jag vill förklara varför vi har detta höga tonläge. Det speglar den frustration vi känner. Det har gjorts en genomgripande analys och utvärdering av miljömålen. Ett av de miljömål som är allra svårast att nå är Giftfri miljö.
Det är snart ett år sedan man lade fram den utvärderingen. I stället för att ta itu med det säger man att vi nu ska se över och göra om miljömålen. Man skulle ha kunnat göra det och samtidigt kommit med konkreta förslag. Giftfri miljö är någonting som vi socialdemokrater har jobbat väldigt hårt med. Jag debatterade just den frågan.
Det var en särskilt proposition där man hade lyft ut hela miljömålsarbetet eftersom man såg klimatfrågan och giftfri miljö som så viktiga. I det arbete som vi debatterade hade man ett så bra nationellt förslag och också möjlighet att påverka Reach på ett väldigt bra sätt. Man känner en frustration.
Det känns inte som att regeringen nu fullföljer den goda tradition man haft i Sverige med att vara i fronten när det gäller kemikalier. Det är också det som speglas i det särskilda yttrande som vi har skrivit. Vi har förslag också i andra betänkanden och i till exempel budgetmotioner och så vidare. Vi kommer att fullfölja det och komma med mer förslag.
Men det är lite svårt när det inte kommer några förslag från regeringen i de här frågorna till riksdagen.
Carina Ohlsson (S):
Det är viss skillnad mellan att vara i regeringsställning och i opposition. När man är i opposition har man inte möjlighet att skriva regleringsbrev, ge myndigheter direktiv och vara med och ta fram förordningar. Det är det som är skillnaden med att vara i opposition.
Vi kan gärna vara med och komma med förslag till Karin Granbom Ellison om hur man ska ta fram åtgärdsplaner och så vidare. Men det är det som framför allt är regeringens uppdrag eftersom den har myndigheterna till hjälp. Jag har också kontakt med myndigheter, men tyvärr har jag inte den rollen att jag kan ge direktiv eller skriva regleringsbrev. Jag kan inte gå ut till myndigheter och säga: Skriv nu en förordning om det här!
Det är det som är regeringsuppdrag. Tidigare har det varje år kommit en skrivelse från regeringen om hur man jobbar med hållbar utveckling. Det har vi inte sett den här mandatperioden. Folkpartiet var det parti som drev stenhårt att man skulle ha en hållbarhetskommission. Det var där man skulle ta upp de synpunkter som handlar om kopplingen mellan sociala frågor, miljö, hälsa och ekonomi.
Vi har inte sett skymten av något som har kommit från Hållbarhetskommissionen. Den sitter på hemliga möten och visar sig inte för omvärlden, och definitivt inte för oppositionen. Oppositionen får inte vara med i Hållbarhetskommissionen. Inte ens Sveriges Kommuner och Landsting får vara med där. Så är det i fråga efter fråga. Vi har inga förslag att kunna ta ställning till från regeringen. Vi fick ingen miljömålsproposition med åtgärder.
Regeringen är svaret skyldig när det handlar om det här. Jag kan bara bolla tillbaka: Var är åtgärdsförslagen från regeringen? Var är miljömålspropositionen? När får vi se en proposition om en giftfri miljö? Man får mängder av signaler från samhället i övrigt om att det inte står rätt till i de här frågorna. Vi får signaler om att det finns gifter överallt och att de kommer in i varor.
Men vi ser inga förslag från regeringen.
Carina Ohlsson (S):
Jag vet inte om jag återger det ordagrant, men jag kunde höra att Staffan Appelros sade att det finns ett stort intresse från alla partier i miljö- och jordbruksutskottet för miljöfrågorna. Där kan jag hålla med. Jag sade i mitt anförande att det finns en hög ambitionsnivå, men det räcker inte.
Vi måste också genomföra och komma med konkreta åtgärder. Jag förstår att när miljömålspropositionen kommer i mars kommer vi att se inte bara en uppföljning utan också förslag om åtgärder som är från den utvärdering som har gjorts av Miljömålsrådet. Det var det som jag hade en fråga om, för det är det som vi har väntat på och väntat på.
Än så länge har jag bara hört signaler om att det skulle handla om hur man organiserade miljömålsarbetet, men då hoppas jag att löftet infrias om att det kommer att komma förslag också. Det var min fråga till Staffan Appelros.
Carina Ohlsson (S):
Vi kommer naturligtvis att spänt följa det här, och jag hoppas verkligen att det blir så som Staffan Appelros säger, att det kommer många konkreta förslag. Jag skulle vilja fråga lite om utgångspunkten. Det som man har kunnat läsa från riksdagsmajoriteten är att man ska bedöma utifrån samhällsekonomiska aspekter och alltså inte ta sin utgångspunkt från vad naturen tål.
Det var därför jag kände igen det statsministern sade på morgonen och som verkligen gjorde mig och många andra besvikna: att nu är det vad kongressen i USA beslutar som ska vara utgångspunkten, inte vad naturen tål.
Det är ju en otrolig förskjutning i miljöpolitiken från svensk utgångspunkt, och jag vill fråga Staffan Appelros om det är det som kommer att vara Moderaternas miljöpolitik. När man har räknat på det har det nämligen ofta visat sig vara tvärtom - att det faktiskt lönar sig att satsa.
Det är lite kortsiktigt att säga att det är det samhällsekonomiska som ska gälla och inte vad naturen tål, för det visar sig att det naturen tål ofta är mer samhällsekonomiskt lönsamt i ett längre perspektiv. Kan man lita på det här?
Vi hoppas förstås inte att man kan lita på att det är det kortsiktiga perspektivet som ska råda, men nu kommer flera olika signaler om precis samma sak, fast det sägs på olika sätt.
Carina Ohlsson (S):
Jag tycker inte att jag har fått ett svar av finansministern på min fråga: På vilka fakta och omständigheter grundas finansministerns och regeringens politik att Sverige som enda välfärdsstat har en högre beskattning av pensionärer jämfört med löntagare med samma inkomst?
I svaret hör vi att jobbskatteavdraget är utformat så att det ska löna sig bättre att arbeta. Vi socialdemokrater tycker också att det ska löna sig att ha arbetat och att skatten på pension ska vara densamma som skatten på lön. Sverige har 1,7 miljoner ålderspensionärer varav 55 procent är kvinnor.
Till dem kan man också räkna en halv miljon förtidspensionärer varav majoriteten utgörs av kvinnor. Genomsnittspensionen för ålderspensionärer över 65 år är 13 925 kronor per månad.
Pensionen för kvinnor är lägre, och det är väl ingen som blir förvånad över det eftersom den, precis som det står i svaret, följer löneutvecklingen, vilket Hillevi Larsson talade om tidigare. Genomsnittspensionen för kvinnor är 11 025 kronor.
Skatten för en manlig genomsnittspensionär är 700 kronor högre per månad och för en kvinnlig genomsnittspensionär 600 kronor högre per månad, eftersom kvinnorna har lägre lön, än för dem som förvärvsarbetar. Om man räknar under en livstid får kvinnorna antagligen tillgodoräkna sig lite mer eftersom de lever längre.
Men under tiden som kvinnorna lever ska de kunna försörja sig själva. Jag hoppas att finansministern och jag är överens i den frågan. Såvitt jag vet har denna regering inte kommit med någon ny jämställdhetsproposition. Då är det den förra regeringens som gäller, och enligt den ska man ha makt att kunna forma sitt eget liv.
För många kvinnor, pensionärer och de som har låg pension, är detta en omöjlighet i högerregeringens Sverige i dag. Jag hoppas verkligen att finansministern tar del av denna statistik, och jag är övertygad om att han också har gjort det. Men tydligen har det inte gjort ett så stort intryck att regeringen ändrar sin politik på detta område.
Man kan se att de som har mycket låg pension trots en liten skattesänkning har fått mindre pengar eftersom pensionerna har blivit lägre för många. Det gäller även pensionärer med små inkomster. Jag kontrollerade detta senast i går med min mamma som har en mycket låg pension. Hon fick 5 kronor mindre i pension per månad. Så slog det för henne.
Hon har en pension på mindre än 7 000 kronor i månaden. Om hon hade varit ensamstående hade hon antagligen haft väldigt svårt att klara sig även om hon då hade fått bostadstillägg. Jag tycker att finansministern ska svara på vilka initiativ han tänker ta för att jämna ut skillnaderna mellan rika och fattiga och mellan kvinnor och män. Det ska naturligtvis gälla även pensionärer.
Det är så som vi socialdemokrater ser på detta. Det ska vara en politik som gäller för alla.
Carina Ohlsson (S):
Jag har ännu inte fått svar från finansministern vad gäller ligan som Sverige leder. Jag har inte hört talas om något annat land där man beskattar pensionärer hårdare än löntagare. Den listan leder man. En lista som man inte längre leder är World Economic Forums jämställdhetsindex, trots en finansminister som betecknar sig som feminist.
Där kan jag nog hjälpa till lite med svaret, om det är så att finansministern inte talar om det själv.
Man kan läsa i regeringens egna budgetpropositioner och annat att merparten av medlen i skatte- och utgiftsförslagen under regeringstiden har gått till män: 57,5 procent till män och 42,5 till kvinnor.
Det fjärde steget i förvärvsavdraget gynnar också mest män. Den rikaste tiondelen i Sverige består till 76 procent av män, och de har fått de största skattesänkningarna. Under tiden har de också haft exceptionellt god inkomstutveckling, så de har blivit belönade flera gånger om.
Därmed är jag lite tveksam och skulle kanske vilja sätta ett frågetecken efter "feministisk finansminister". Men vi kanske kan få höra lite mer förklaringar om vari den feminismen består. Det är ändå så att de förslag som man lägger fram i riksdagen är det som borde utvärderas när det handlar om vad "feminism" står för.
Jag tog tidigare upp de jämställdhetspolitiska målen, som hela riksdagen står bakom. Under ett av delmålen står det så här: "Ekonomisk jämställdhet. Kvinnor och män ska ha samma möjligheter och villkor i fråga om utbildning och betalt arbete för att ge ekonomisk självständighet livet ut." Det är det som jag tar upp som en helhet i politiken.
Det råder inget tvivel om att strukturerna i samhället och den helhet i vilken både män och kvinnor lever i Sverige i dag präglar vad man får i pension sedan. Jag antar att alla riksdagsledamöter förstår det. Om man har könsmönstret att fler kvinnor är deltidsarbetande blir naturligtvis pensionen lägre för dem. Det råder lönediskriminering; därom antar jag att vi också är överens.
Kvinnor har högre uttag av föräldraförsäkring och VAB. Kvinnor utför mer obetalt arbete än män och har sämre karriärmöjligheter och löneutveckling. Föräldraskap och obetalt arbete värderas inte i arbetslivet. Man kan se i undersökningar att kvinnors löneutveckling går ned vid föräldraskapet, medan mäns går upp.
Vi socialdemokrater tycker att individen inte ska bestraffas för de strukturella förändringarna. Det är därför vi tar upp bland annat skatteförslag om att det ska vara lika skatt för pensioner och lönearbete. Vi tycker att detta är diskriminerande mot kvinnor, som generellt sett har lägre pensioner.
De ska också ha möjlighet till det jämställdhetsmål som jag trodde att vi var överens om här i riksdagen. Men nu verkar det inte så, eftersom man heller inte har fått något svar på frågan hur finansministern tänker råda bot på den ojämställdhet som dock råder.
Carina Ohlsson (S):
Förra veckan kunde vi läsa i Svenska Dagbladet att klyftorna ökar bland Sveriges pensionärer. De ökande klyftorna återspeglar hur arbetslivet och samhället ser ut i ett Högerallianssverige. De äldre halkar efter i ekonomisk standard. En del av detta utgörs naturligtvis av de skillnader som finns i skatt för pensionärer och för löntagare.
Jag tycker att det blir orättfärdigt med flera tusen i månaden för mig, Anders Borg och andra höginkomsttagare när man tar del av sin egen mammas pension, som jag har gjort. Det gäller även andra kvinnor med låga pensioner. Carl B Hamilton anklagar oss för att osynliggöra män. Det gjorde jag inte.
Jag hade statistik som visar hur stora skattesänkningarna har blivit för män, för kvinnor och för höginkomsttagare. Jag har statistik för både män och kvinnor. Statistiken visar att män kommer bättre ut oavsett om de är pensionärer eller löntagare. Det vill vi råda bot på med en socialdemokratisk och rödgrön regering.
Vi tycker helt enkelt att det är omoraliskt att straffbeskatta pensionärer på det sättet som ni gör. Vi vill förändra detta steg för steg så att klyftan minskar, och vi vill börja med pensionärer med låg och medelhög pension så att de sämst ställda gynnas.
Sedan sägs det att vi nedvärderar arbete, till exempel att städa. Jag kan inte förstå det. Det får stå för den som sade det. I interpellationssvaret beskrivs arbetet inom äldreomsorgen som hjälpande händer, precis som om man inte behöver ha med sig huvudet när man städar, tar hand om vårdtagare eller ska göra ett kvalificerat arbete.
Det handlar om osynliggörande, förminskande och maktfullkomlighet. Det är inte en jämställd och feministisk syn enlig min utsago.
Carina Ohlsson (S):
Jag tackar för svaret från näringsministern även om jag inte är nöjd med detsamma. Jag tycker inte att man kan se att de förslag som ministern har tagit upp verkligen kommer att göra att man känner sig tryggare som konsument.
El är ingenting som man kan välja bort utan det är någonting som man måste ha och också måste betala för. Det har gjorts stora undersökningar av hur konsumenterna uppfattar elpriset och av vad man oroar sig för.
40 procent oroar sig väldigt mycket just för elpriset och för att den transparens inte finns som ministern säger att hon vill se. Jag skulle vilja höra lite mer om vad man tänker sig. Förra året höjdes priset till konsumenten med 24,5 procent. Som jag skriver i interpellationen och som ministern tar upp finns det olika anledningar.
Det har dessutom varit kalla vintrar. Det är klart att det kan vara en anledning till att mer el förbrukats. Energimarknadsinspektionen säger att elhandeln har flyttat över riskerna avseende sina inköp av el till konsumenten. Detta är inte godtagbart. Man måste ännu mer se över det här och se hur det kan regleras. Bland annat detta skulle jag vilja höra ministern utveckla mer.
De 24,5 procenten betyder en ökning med 8 miljarder kronor, något som lyfts över till konsumenten. Hur kommer utvecklingen framöver att se ut? Det här är en del. Vidare har vi det som ministern tar upp när det gäller nätpriserna.
Sett på längre sikt - kanske egentligen även på kort sikt - ska man, sägs det, ha ett större samarbete beträffande nätet. Hur kommer det att påverka priserna och nättarifferna? Jämfört med Europa har en del länder lägre avgifter än Sverige. Men jämfört med övriga länder i Norden ligger Sverige inte bäst till prismässigt.
Jag har sett en del av det ministern har skrivit. Men jag har uppfattat att det mer är Maud Olofsson i egenskap av Centerns partiledare som gjort en del utspel bland annat kring skatteväxling och elpriser. Jag har också sett förslag om att reglera elhandelsbolagens prissättning när det gäller tillsvidarepriser.
Jag kan inte uppfatta om det är regeringsförslag eller om det är förslag från Centerpartiet. Om det är regeringens förslag eller inte har stor betydelse. Det är 10-20 procent dyrare för de konsumenter som valt tillsvidarepris.
Det kan motsvara så mycket som 4 000 kronor under ett år för de villaägare som har valt tillsvidarepris. För några veckor sedan kunde man i en omräkning se att det för många av dem som fick en skattesänkning beroende på jobbskatteavdrag jämnade ut sig.
Samtidigt vet vi att väldigt många inte har fått jobbskatteavdrag, så 4 000 kronor blir en väldigt stor del av hushållets budget om de här pengarna ska tas direkt av det som man varje månad måste klara sig på. Lite mer svar om det skulle jag gärna vilja ha.
Carina Ohlsson (S):
Naturligtvis ställer jag upp på att det måste kosta, och det kommer det att göra, att ställa om samhället till klimatsmart och hållbart. Därför beklagar jag att man till exempel tog bort klimatinvesteringsprogram. Jag kommer precis från en konferens där 250 av landets kommuner är medlemmar, nämligen FAH Kommunerna och Miljön.
Där säger man att man är bekymrad för att det som ändå var smörjmedel för många av de investeringar som nu sker kommer att avstanna i många kommuner när det handlar om biogasproduktion och dylikt. Det är sådant som verkligen skulle främja en omställning.
Vi vet till exempel att fjärrvärmeutbyggnaden inte gjorts av sig självt, utan där fanns ett nationellt intresse för att ställa om till mer klimatanpassat. Det är lätt för oss, för både jag och näringsministern är högavlönade, men det är inte lika lätt för en ensamstående mamma som jobbar deltid att säga: Ja, ja, klaga på elpriserna på vintern och klimat på sommaren.
Hon har inte valmöjligheter. Det har gjorts en undersökning bland konsumenter om vilken kostnad de oroar sig mest för. Det är just elpriserna. I en artikel som jag nyligen läste av Maud Olofsson - nu är det inte alltid en själv som sätter rubriken - var rubriken "Elpriserna måste regleras för att skydda konsumenterna". Det tycker jag också.
Det är oerhört viktigt, och det är viktigt att man ger incitament och följer prisutvecklingen. Jag tror inte att det finns prognoser som visar på att elpriserna kommer att vare sig stabiliseras eller gå ned.
För många finns det heller ingen möjlighet att själva påverka om man till exempel bor i en hyresrätt och skulle få ROT-bidrag för att det är mindre åtgång av energi. Det är någonting som regeringen inte vill se. Det finns inte alltid så stora möjligheter för den enskilda konsumenten att påverka.
Vi hörde i ett inlägg här om att man ska öka konkurrensen mellan de olika energibolagen. Ja, det låter sig sägas, men vi har inte sett det. Det kan vara bra att ministern utvecklar mer hur man gör det.
Samtidigt som vi ser prishöjningarna och oron för konsumenterna kan man se andra rubriker i medier - att de som producerar energi får både bonusar och förmånliga pensionsavtal. Det är klart att det känns som en oerhörd orättvisa. En del skor sig, för det är samma pengar som någon annan har betalat in.
Då kan det vara, inte direkt men indirekt, från en ensamstående mamma som varje dag oroar sig för om det ska gå ihop och som inte har fått några stora jobbskatteavdrag och ser att det finns sådana som verkligen skor sig, med både fallskärmsavtal och bonusar, har höga löner och ser att företagen går väldigt bra.
Man skulle önska att det statligt drivna Vattenfall skulle vara föregångare för att hitta modeller för en god omställning på klimatområdet och ett transparent system för att man ska se kostnaderna för själva elen och för nätet och hur de kommer att utvecklas. Det skulle man kunna använda i det statliga bolaget mer från ägarna.
Carina Ohlsson (S):
Man kan undra vem som lurar vem här. Jag undrar varifrån ministern har fått informationen att vi socialdemokrater ska stänga kärnkraftverk 2014. Nu är det antagligen Lars Johansson som kommer att svara på frågor om detta och om elpriser. Samma sak är det med att vi viftar bort energieffektiviseringar.
Det är nog så att vi har fler förslag på energieffektiviseringar när det handlar om boende och annat än vad regeringen har, så varsågod att ta del av våra förslag så kanske det kan bli en ännu mer effektiv regering även på detta område. Man tar upp att det är jättebra med generella lösningar som koldioxidskatt och att de har bidragit en del till att fjärrvärmen utvecklades. Ja, det är bra förslag.
Det tycker naturligtvis också vi socialdemokrater. Elcertifikat - ja, det är också bra. Men samtidigt har man tagit bort en del andra incitament, till exempel klimatinvesteringsprogram, och inte kommit med något motsvarande mer än till de större städerna när det handlar om hållbar stadsutveckling. Det här är många små kommuner väldigt oroade över. Det tror jag också kan vara en fråga för Centerpartiet att ta till sig.
Utvecklingen av elpriserna följer inte annan kostnadsutveckling. Flera myndigheter och andra som har granskat den har också sagt att elkostnadsutvecklingen verkar orimlig, eftersom den inte är jämförbar med annan prisutveckling.
Det skulle jag vilja att näringsministern mer tar till sig - det finns en så stor oro bland konsumenterna - om man verkligen vill stå på konsumenternas sida. Ministern lyfter fram EON som ett gott exempel. Det är synd att inte Vattenfall är ett lika gott exempel.