Maria Larsson (KD):
Marianne Berg har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att garantera en långsiktig finansiering av kvinnojourerna, vilka åtgärder jag avser att vidta med anledning av Roks egen utvärdering av fördelning av statliga medel år 2007 samt vilka åtgärder jag avser att vidta för att alla kvinnor, oavsett funktionsnedsättning eller missbruksproblem, ska ha tillgång till en kvinnojour.
Regeringen har satsat 109 miljoner kronor per år under de senaste två åren för att stärka kvinnojoursverksamheten i kommunerna. Regeringen föreslår i budgetpropositionen för år 2009 att ytterligare 109 miljoner kronor anslås för ändamålet. Satsningen ska leda till att alla kvinnor som har blivit utsatta för våld ska kunna få den hjälp och det stöd de behöver, oavsett var i landet man befinner sig.
För att kommunerna ska få del av dessa medel förväntas de dels stödja frivilligorganisationernas ordinarie verksamhet, dels verka för att den kan utvecklas samt stimulera nya frivilligorganisationer att starta verksamhet där sådan inte redan finns. Vikten av ett ökat och utvecklat samarbete mellan kommunen och de ideella frivilligorganisationerna lyfts också fram.
Jag har inte haft möjlighet att ta del av Roks utvärdering av fördelningen av kvinnojoursmedlen för år 2007. Socialstyrelsen utvärderar också fördelningen av medel tillsammans med länsstyrelserna. Socialstyrelsen har bland annat skickat ut en enkät till och genomfört telefonintervjuer med lokala kvinno-, tjej- och brottsofferjourer för att få deras synpunkter på den egna rollen och på kommunernas roll i beredningen av ansökningar.
Jag ska med stort intresse ta del av dessa synpunkter och avser även i övrigt att följa frågan noggrant. Det finns en viktig tanke bakom att regeringen väljer att stimulera kommunal verksamhet inom det här området. Jag håller med Marianne Berg om att det är orimligt att en verksamhet med något så fundamentalt som att ge utsatta våldsutsatta kvinnor stöd och hjälp är beroende av tillfälliga lösningar.
Det är också bakgrunden till skärpningen av socialtjänstlagen som gör att kommunerna sedan den 1 juli 2007 är ålagda att erbjuda sådant stöd och sådan hjälp. Jag anser inte att staten ska gå in och ta över det kommunala ansvaret. Den utvärdering som Socialstyrelsen genomför av de ideella kvinnojourerna på regeringens uppdrag bygger, liksom Marianne Berg påpekar, på ett nära samarbete med Roks och SKR.
Jag hoppas att jourerna ser detta som en möjlighet att få ett erkännande för sitt arbete, att det blir synligt och att de kunskaper och erfarenheter som kvinnojourerna har upparbetat kan spridas. Regeringen har i handlingsplanen mot mäns våld mot kvinnor uppmärksammat problematiken med vissa grupper av kvinnor som är särskilt utsatta när det gäller mäns våld.
Många med egen erfarenhet av utsatthet vittnar om att omgivningen fokuserar mer på deras funktionshinder, utländska bakgrund, missbruk eller ålder än på att de har blivit utsatta för våld. En liknande problematik finns inom de nationella minoriteterna. Regeringen ser allvarligt på detta och vill klargöra att varje våldsutsatt kvinna måste bemötas utifrån sitt behov av stöd och skydd, oavsett vem hon är och vilken bakgrund hon har.
Av den anledningen menar regeringen att flertalet av de åtgärder som finns med i handlingsplanen särskilt syftar till att uppmärksamma dessa särskilt utsatta grupper.