Maria Ferm (MP):
Jag vill också börja med att tacka Kristdemokraterna för initiativet till denna aktuella debatt om antisemitism. Frågan är verkligen högaktuell och kräver att vi arbetar hårt för en förändring i samhället. Tidigare i höst, i samband med bokmässan, tågade nazisterna inte långt ifrån synagogan i Göteborg.
Nu senast urartade en demonstration mot Trumps beslut att flytta USA:s ambassad i Israel till Jerusalem till att folkmassor hatiskt skanderade mot Malmös judar, precis som om de skulle ha något ansvar för Israels politik eller Trumps agerande. Attacker har sedan också genomförts mot synagogor och kapell. Detta är avskyvärt.
Lika avskyvärt är det som ständigt pågår men som inte ger lika stora rubriker, som har att göra med judar som inte vågar bära eller visa religiösa symboler av rädsla för hot eller våld. Det är otroligt smärtsamt att vi inte har kommit längre. Att antisemitismen existerar såväl inom nynazistiska kretsar som bland kritiker av staten Israels politik är ett samhälleligt misslyckande.
Att personer anses ha ansvar för staters eller gruppers agerande endast utifrån att de har samma tro eller samma ursprung är helt orimligt. Malmös judar är lika lite ansvariga för Israels politik som Malmös muslimer är ansvariga för Saudiarabiens. Jag skulle vilja citera min partikollega Bassem Nasr, Palestinavän och antirasist, som länge kritiserat den utbredda antisemitismen.
På en manifestation mot antisemitism i samband med kippavandringen i Malmö i helgen sa han följande: "När man titulerar sig som antirasist så förpliktigar det. Då måste man höja rösten varje gång rasismen visar sitt fula tryne . oavsett vilken grupp som står för hatet. Den enda antirasismen som är värd sitt namn är den konsekventa. Därför är det självklart för mig att bekämpa antisemitismen inom Palestinarörelsen.
Just nu genomför det civila samhället många goda insatser. Det är välkommet, och det arbetet måste förstärkas. Vi ska vrida megafonerna ur hatpredikanternas grepp. Vi ska rikta kunskapens ljus på antisemitiska konspirationsteorier. Vi ska inte släppa in de antisemitiska internettrollen i värmen.
Det måste vara tydligt, den demokratiska rätten att kämpa för ett fritt Palestina är aldrig, aldrig någonsin, förenlig med antisemitism." Hat och hot får aldrig accepteras. Det är viktigt att de fruktansvärda uttalanden som skanderades under demonstrationen i Malmö och de efterföljande dåden följs upp och att de skyldiga om möjligt lagförs. Dessutom är arbetet med normer, bildning och attityder mycket viktigt.
Jag är väldigt glad att detta är en prioriterad fråga för regeringen på alla områden. I november 2016 beslutade regeringen om en nationell plan mot rasism, liknande former av fientlighet och hatbrott i Sverige. Planen omfattar alla former av rasism, inklusive antisemitism. Den 9 november i år gav regeringen också Brottsförebyggande rådet i uppdrag att göra en fördjupad studie av antisemitiska hatbrott.
Brå ska i studien belysa den antisemitiska hatbrottslighetens karaktär, med fokus på gärningspersoner, i syfte att få förbättrad kunskap för att kunna stärka det förebyggande arbetet. I budgeten för 2018 finns dessutom en ny stödordning för säkerhetshöjande åtgärder för det civila samhällets möjligheter att även i fortsättningen sprida kunskap, mobilisera och stärka kapaciteten i arbetet för mänskliga rättigheter samt värna demokratin.
Regeringen har givit hovrättslagman Johan Sjöö i uppdrag att lämna förslag till en förordning för fördelning av statsbidrag för säkerhetshöjande åtgärder. Uppdraget ska redovisas den 12 januari 2018, alltså väldigt snart. I och med detta breddas det stöd som redan i dag finns för säkerhetshöjande åtgärder bland trossamfund till en bredare krets, så att icke-konfessionell verksamhet som hotas också har möjlighet att få stöd.
Detta gäller till exempel verksamhet som drivs av judiska föreningar som inte är trossamfund. Särskilda medel tillsätts för att stödja säkerhetsarbetet på skolor som har en särskild hotbild mot sig. Särskilda medel tillsätts också för att möjliggöra hågkomstresor till Förintelsens minnesplatser. Det är mycket viktigt att arbetet med dessa frågor fortsätter och intensifieras. Det finns inte plats för hat och splittring i Sverige.
Sammanhållning och förståelse är vägen framåt.