Anne-Marie Pålsson (M):
Jag får börja med att tacka för det svar jag fått. Tyvärr får jag väl också säga att jag inte är riktigt nöjd med det. Jag tror att näringsministern hör att jag kommer från den del av landet som kanske inte drog det längsta strået i just det här ärendet. De frågor som jag adresserat tycker jag i allt väsentligt kvarstår obesvarade. Låt mig därför försöka formulera dem lite mer exakt.
Det första problemet är följande: Varför ska svenska myndigheter agera i EU:s och Nordens intresse? Av vilket skäl ska man göra det? Står det i grundlagen att det är myndigheternas uppdrag att göra på det viset?
Jag tror faktiskt inte det, utan jag tror att här finns en föreställning om att svensk och statlig verksamhet ska ske i svenskt intresse.
Om det nu är så att en förändring inträffat på den här punkten och svenska myndigheter inte längre ska agera i Sveriges intresse utan ska agera i EU:s intresse vore det, tror jag, väldigt bra om det gjordes ett tillägg till den svenska grundlagen så att detta blir fullständigt uppenbart för hela svenska folket. En bifråga är då om svenska myndigheter ska agera i EU:s och Nordens intresse och om detta ska gälla för alltid.
Nej, säger näringsministern, det ska vara till nytta för alla inblandade länder. Men om det är till nytta för alla inblandade länder är det till nytta även för Sverige, och då kan man säga att detta ligger i Sveriges intresse. Men det här med anmälningsområdena är inte till nytta för Sverige, i varje fall definitivt inte till nytta för hela Sverige.
Svenska kraftnät skriver självt i det underlag som lämnats in till regeringen att en indelning av landet i anmälningsområden eller prisområden - prisområden vore en bättre benämning - kommer att innebära att elkonsumenterna i södra Sverige får räkna med höjda elpriser, det vill säga till nytta för alla inblandade länder.
Nej, så är det inte därför att det finns grupper och områden i Sverige som inte alls har någon nytta av detta utan som tvärtom bara får bära kostnaden för det. Fortfarande kan jag inte riktigt begripa varför just södra Sverige ska bära kostnaden för en indelning i prisområden därför att Danmark har klagat hos EU.
Att södra Sverige har hamnat i den här situationen beror till mycket stor del på att Danmark tidigare klagat. Den gången klagade man på Barsebäck som den förra regeringen tvingades stänga. Det är alltså detta som försatt södra Sverige i nuvarande situation.
En annan aspekt som förs fram både hos näringsministern och hos Svenska kraftnät är följande: Om vi bara finge dela in Sverige i prisområden skulle det betyda att vi tillät marknaden att på ett mer framträdande sätt få avgöra hur elmarknaden - elkonsumtionen och elproduktionen - ska se ut. Det är jättebra att man låter marknaden råda.
Kruxet är bara att det väl är få marknader som är så reglerade som just elmarknaden. I åtminstone två avseenden är elmarknaden hårdreglerad. För det första gäller det utbudet. Vem som helst kan inte hur som helst öka produktionen av el, utan det krävs en förskräcklig massa tillstånd med klara politiska förtecken innan detta kan uppnås.
För det andra handlar det egentliga problemet om överföring; man har inte byggt ordentligt med kablar för att nå ned till södra Sverige. Men också det är en fråga som i allra högsta grad bestäms av politiska beslut. Tron på att man kan lita på marknaden håller inte alls i det här sammanhanget. Det är i stället fullständigt naivt därför att de viktigaste komponenterna inte är uppfyllda.