KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jan Andersson (C):
Onekligen är detta en intressant diskussion. Jag vill försöka rätta till några små missförstånd, och jag hoppas att det är fråga om missförstånd här från talarstolen. Vi har hört att det var väldigt synd att vi inte kunde komma överens över blockgränsen om detta. Per Bolund och Tomas Eneroth intygar att det var jättesynd eftersom man har en gemensam motion.
Förvisso har man en gemensam motion från s, v och mp. Men det betyder inte att man är överens. Per Bolunds partiledning har nämligen undertecknat ännu en motion där man skiljer ut sig lite grann i vissa frågor när det gäller klimat- och energipolitik. Jag har sett i betänkande efter betänkande från näringsutskottet att man i oppositionen inte är överens om hur elfrågorna ska hanteras.
Det tycker jag är viktigt att vi har med oss när vi diskuterar möjligheten till överenskommelse på bredden.
Vi hör också att om Vattenfall skulle vilja investera i kärnkraftsproduktion kommer det inte att finnas ett korvöre i Sverige att satsa på förnybar elproduktion. Är Vattenfall den enda aktören inom Svea rikes gränser som satsar på förnybar elproduktion? Så är det icke.
Det finns väldigt gott om andra aktörer på denna marknad. De styrmedel som vi har är elcertifikaten som är ett mycket kraftigt styrmedel. Där har vi gjort en tydlig och historisk överenskommelse i alliansen om att vi ska ha dem. Vi ska dessutom efter att vi har nått 25-terawattsnivån skruva upp dem ytterligare.
En intressant fråga som inte har varit uppe ännu men som faktiskt finns med i interpellationen är vad detta kommer att innebära för de svenska elpriserna. Jag har inget svar på vad det kommer att innebära för de svenska elpriserna. Maud Olofsson har inget svar på vad det kommer att innebära för de svenska elpriserna.
Men jag vet hur delar av oppositionen agerar när de är ute och träffar basindustrin. Man talar om behovet av oerhört låga elpriser. Under denna mandatperiod har de till och med väckt en partimotion i denna kammare om att Vattenfall ska erbjuda den svenska basindustrin de lägsta elpriserna i Europa. Det är det budskapet som ges till basindustrin.
Vad är då budskapet till dem som ska investera i förnybar elproduktion? Är budskapet även till dem, Tomas Eneroth, att vi ska ha Europas lägsta elpriser?
Jan Andersson (C):
Tomas Eneroth säger att det här blir pressande när det handlar om bara kärnkraften. Nej, det blir inte särskilt pressande, och det handlar inte om bara kärnkraften heller. Den överenskommelse och de förslag som regeringen har lagt fram handlar om så otroligt mycket mer än bara denna kärnkraft. Det handlar om en mycket kraftfull satsning på förnybart.
Det handlar också om att det inte är en isolerad svensk fråga. Den överenskommelse och den proposition vi har lägger en mycket god grund för Sverige att vara pådrivande i internationella och globala förhandlingar på klimatområdet.
Jag tror att det kan komma att visa sig vara oerhört viktigt att vi har lagt den här grunden inför den typen av förhandlingar. Jag vill bemöta Tomas Eneroths undran över de konkurrenskraftiga elpriserna. Ja, jag pratar också om konkurrenskraftiga elpriser.
Det jag refererar till är en partimotion, möjligen inte från Tomas Eneroth, men från hans partikolleger denna mandatperiod. Man säger att Vattenfall ska vara en strategisk partner för svensk basindustri och erbjuda Europas lägsta elpriser, vilket är mycket intressant.
Konkurrenskraftiga elpriser innebär väl sannolikt också att de ligger på en nivå som gör att det är långsiktigt intressant att investera i ny produktion. Jag gillar inte det här dubbelspelet, där man å ena sidan säger att vi ska ha jättelåga elpriser och å andra sidan säger att vi självklart ska investera i ny produktion. Det går inte ihop, fru talman.
Jan Andersson (C):
Jag kan börja med att konstatera att Tomas Eneroth måste ha skrivit sin replik innan han lyssnade på mitt anförande. : Du kan få den!) Jag sade varken att jag är nöjd eller att allt är bra. Det var hittepå. Däremot beskrev jag noga vilka åtgärder vi har genomfört. De åtgärderna tycker jag är bra.
Jag skulle vilja säga att vi är nöjda med åtgärderna. Vi vill fortsatt att de verkar och ger resultat. Självklart drabbas Sverige riktigt hårt i den här typen av internationell lågkonjunktur - märkligt vore det annars - som ett av de mest exportberoende länderna i Europa.
På Tomas Eneroths anförande lät det nästan som att vi inte har haft någon finansiell kris. Vi borde ha fortsatt den väg som alliansen startade på efter valet med minskande arbetslöshet och minskande utanförskap. Det kommer vi att fixa när vi får fortsätta en mandatperiod till.
Jag vill peka på en annan sak i det som tidigare har framförts från Tomas Eneroths sida, nämligen om fordonsindustrin. Vi pratar om skrotningspremierna. Det är en oerhört kostsam åtgärd som inte på något sätt skulle lösa de problem som till exempel Saab sitter med i dagsläget.
Det låter också som att med en förändring av undsättningslånen till någon typ av sms-låneverksamhet utan säkerheter skulle man kunna lösa fordonsindustrins problem. Jag är lite intresserad av vilka säkerheter Tomas Eneroth vill ha för sina lånefinansieringar.
Jan Andersson (C):
Ja, vi är nöjda med åtgärderna. Precis som jag sade i förra repliken är vi inte nöjda med arbetslösheten. Det kommer att komma fler förslag på det. Det är dessutom så att många av de här åtgärderna tar tid innan de hinner verka. När det gäller skrotbilspremien är inte problemet att vi skrotar för lite bilar i Sverige. Problemet är att det köps för lite nya bilar.
Tittar vi på Saabs andel av nybilsförsäljningen ser vi att den ligger någonstans på 3 1⁄2 procent av den totala försäljningen av nya bilar. Det antyder möjligen hur stor andel som skulle träffa just detta företag.
När det gäller medicinforskningen är svaret: Självklart vill vi ha detta. Men jag tänker inte stå i den här talarstolen och föreskriva Stockholms läns landsting hur de ska hantera sin vård. Jag har mycket stor respekt för det kommunala självbestämmandet.
Något svar på hur man i landstinget i Stockholm ska hantera de här bitarna kommer jag icke att ge.
Jan Andersson (C):
Jag vill börja med att gratulera Per Bolund till att ha fått Socialdemokraterna och Vänstern att överge sina tidigare ståndpunkter i de här frågorna.
Om Per Bolund lyssnade på början av mitt huvudanförande kunde han höra att vi fortsatt vill ha en livskraftig gruvnäring i Sverige, inte minst med anledning av att det bidrar till tillväxt i bygder där vi har stort behov av det.
När jag lyssnade på Per Bolund tidigare fick vi tydligt besked om gruvan i Pajala. Om man hittar uran där kommer man inte att stänga den. Då är det okej. Är det så? Det är mycket konstigt och en dubbelmoral utan like.
Om jag har tillstånd att leta efter koppar, vill Per Bolund då förbjuda att jag analyserar borrkärnan efter uran? Jag har alltså två frågor: Kommer ni att stänga gruvdriften om man hittar uran i en befintlig gruva? Och blir det förbjudet att analysera en borrkärna efter uran om förstahandsuppgiften om vad man letar efter är koppar eller guld?
Jan Andersson (C):
Jag vill börja med att konstatera att jag inte fick något svar på frågan om man får analysera en borrkärna efter uran om man har undersökningstillstånd för koppar eller guld. När det gäller vårt stämmobeslut tror jag att jag har lite bättre koll än Per Bolund.
Vårt stämmobeslut var inte att vi ska göra det så knöligt att leta efter uran att man väljer att ange en annan metall som förstahandsval och därmed skicka ned labben i källaren utan insyn för medborgare, myndigheter eller politiker.
Vi sade i stämmobeslutet att vi skulle göra en översyn av minerallagen för att pröva möjligheten att stärka det kommunala medinflytandet redan i prospekterings- och provborrningsskedet. Det begränsas inte bara till prospektering av uran. Vi gör inte skillnad där, till skillnad från vad man gör i reservationen.
Med oppositionens förslag blir det extra knöligt att leta uran, vilket helt uppenbart leder till risken att man kommer att uppge en annan sökväg och göra analysen utan att folk vet om det. Jag får alltså inget svar på om man får analysera en sådan borrkärna efter uran.
Dessutom kan jag konstatera att om man nu bryter i en gruva där det finns uran är det bäst att hela innehållet får ligga kvar i deponin.
Jan Andersson (C):
Jag kan bara konstatera att Kent Persson säger: Det kommer inte att vara något förbud mot att göra analyser i fråga om uran, och det är väl ett bra svar. Det viktiga är att man inte anger uranet som förstahandsval. Därmed är en stor seger vunnen. Så förhåller det sig inte. Man kommer fortfarande att kunna leta efter och analysera uran.
Det är bara det att vi inte kommer att veta om det.
Jan Andersson (C):
Karin Åström frågar: Vad är det som gäller? Nuvarande lagstiftning gäller. Den är tydlig. Det gäller också ett mycket tydligt kommunalt veto - otvetydigt. När det gäller reservationen blir frågan: Gäller fortfarande det kommunala vetot?
Om man nu lägger ett förbud på riksnivå undrar jag: Varför ska vi ha ett kommunalt veto? Reservationen ger inte intryck av att vara genomtänkt hela vägen.
När det gäller prospekteringen tycker jag att det är oerhört viktigt att vi inte lurar folk och säger: Eftersom vi gör det knöligare eller förbjuder att man har det som förstahandsval kommer man inte att hitta, leta efter eller analysera uran.
Det är att lura folk, för den borrkärna som kommer upp när man letar efter något annat kan definitivt analyseras i fråga om uran, även om det inte råkar stå som förstahandsval i ansökan.
Jan Andersson (C):
Jag fick inget svar av Karin Åström vad gäller det kommunala vetot. Möjligen fick jag inte det därför att det inte finns något bra svar. Den nuvarande lagstiftningen gäller. Det är ingen tvekan. Vi kommer att följa frågan noga.
Jag tackar för den fantastiska omsorg som oppositionen har om Centerpartiet. Men det sätt som oppositionen har hanterat den här frågan på gentemot enskilda ledamöter hedrar tyvärr inte oppositionen.
Jan Andersson (C):
Marie Nordén borde kanske läsa på lite grann. Hon säger att vi inte vet hur det kommunala vetot fungerar eftersom det inte är prövat. Det är visst prövat i Sverige! Det har använts i Skaraborg, och jag kan säga att det inte användes med hjälp från Marie Nordéns partikolleger. Det var en borgerlig majoritet som för några årtionden sedan använde det. Jag har två frågor till Marie Nordén.
För det första: Om vi nu säger att uran inte får vara förstahandsalternativet vid prospektering, tror Marie Nordén att det kommer att innebära att ingen söker efter uran? För det andra: Hur blir det med det kommunala vetot? Jag tyckte mig höra Marie Nordén säga att det kanske inte är så viktigt med kommunalt veto.
Beskedet hem till Jämtland är alltså: Det där begriper ni inte ute i provinserna. Låt oss sköta det i Stockholm så blir det bäst.
Jan Andersson (C):
Man kan läsa de nya ägardirektiven där det står att Vattenfall ska vara ett av de bolag som leder utvecklingen mot en miljömässigt hållbar energiproduktion. Det står inte att Vattenfall ska vara ett av de bolag som investerar i den smutsigaste tekniken, utan här handlar det om att investera för att leda omställningen. Det tycker jag är ett mycket tydligt besked.
När vi lyssnar på oppositionen kan vi fråga oss om det alltid är dåligt att investera i ett kolkraftverk. Om vi gör en investering i ett efterkrigsverk, från 50-talet, och höjer energieffektiviteten med låt oss säga 30 procent, är det då per automatik en dålig investering, Per Bolund?
Jan Andersson (C):
Jag upprepar vad som står i de nya ägardirektiven: Vattenfall ska vara ett av de ledande bolagen när det gäller omställningen. Det är det som vi levererar. Det ges mycket tydliga signaler till Vattenfall om vad det handlar om i fortsättningen.
När vi diskuterar Vattenfall som bolag - detta har jag pratat om tidigare i talarstolen - finns det anledning att vara aningen ödmjuk inför vilken energimix andra länder i Europa har. Det är så himla lätt att stå här och tala om att man minsann ska ha det som i Sverige, för här har vi det bra. Men de förutsättningar vi har skiljer sig lite åt. Tyskland är oerhört beroende av kolkraften.
Det finns andra länder i Europa som inte riktigt har de naturgivna förutsättningar som Sverige har. Att till exempel tänka sig något större bidrag från vattenkraft i ett land som Holland är inte gångbart. Med det vill jag ha sagt att det skiljer sig åt ute i Europa. Låt oss inte lägga det svenska kalkerpapperet på Europa och tro att allt kommer att kunna bli likadant som i Sverige!
Ska man inte befatta sig med fossil energi måste det i förlängningen betyda att man ska sälja de här anläggningarna. Alternativet att bara lägga dem i malpåse och låta dem rosta eller murkna ned kan inte finnas.
Jag drar slutsatsen att oppositionen kommer att göra sig av med ett antal av de anläggningar i Europa som i dag producerar elenergi med kolkraft till exempel.
Jan Andersson (C):
Det var intressant. Jag börjar med detta uttalande av Alf Eriksson: "Våra kongressbeslut är fullt genomförbara." Jag måste läsa meningen igen: "Vattenfall . ska vara en strategisk partner till basindustrin och kunna erbjuda Europas lägsta elpriser."
Ta 30 sekunder av din repliktid, Alf Eriksson, och förklara för kammaren och svenska folket hur detta ska vara genomförbart. När det gäller huruvida Vattenfall kommer att kunna bygga kärnkraft är det så att vi om några veckor kommer att ha en behandling av de regelverk vi har för att ersätta gamla reaktorer.
Är det så att Vattenfall kan ersätta gamla reaktorer inom det regelverket och dessutom klara att uppfylla de målsättningar som vi har som riktlinjer för Vattenfalls verksamhet på Europanivån med 20 procent förnybart kommer inte vi politiskt att säga: Det där är icke tillåtet! Men åter till frågan!
Är det seriöst, Alf Eriksson, att använda Vattenfall för att föreskriva vilka priser man ska ha och vilka kunder man ska använda i en konkurrensutsatt marknad? Det är det vi pratade om tidigare när vi debatterade televerk och annat. Det verkar inte som om oppositionen har förstått att vi är på en avreglerad marknad.
Jan Andersson (C):
Svaret på vad som är hållbart gav jag i förra repliken. När det gäller ägandet i Vattenfall kommer väljarna definitivt inte att vara okunniga om vad Alliansen föreslår inför höstens val. Det kommer att vara väldigt tydligt. Jag förstår, fru talman, om Alf Eriksson blir lite störd över att någon råkar läsa kongressbesluten.
Men det är inte helt oviktigt vad det största partiet i er konstellation säger på kongresserna. Jag förstår irritationen, men det här är inte någon frågestund, utan en debatt. Då kan det vara relevant att ta upp de frågorna också.
Jan Andersson (C):
På den första frågan från Lage Rahm om det inte hade varit bättre med ett annat mål är svaret: Nej, det hade det inte varit. När det gäller tillförlitligheten är vi överens i alliansen om att just tillförlitligheten är ett av problemen i svensk elproduktion. Vi är oerhört beroende av vattenkraften och kärnkraften. Det är en av anledningarna till att vi har träffat överenskommelsen om att öka satsningarna på förnybart.
Vi behöver fler ben att stå på när det gäller elproduktionen, och jag tror att det finns en viss förståelse för det hos dina kolleger. Sedan vill jag ställa lite frågor till oppositionen i form av Lage Rahm. Är det så att ni förespråkar ett fastprissystem? Jag tyckte att det lät så i anförandet.
Men vad jag kan utläsa är inte till exempel Socialdemokraterna speciellt intresserade av något fastprissystem. När det gäller vattenkraft, delar Lage Rahm Socialdemokraternas inställning att Vattenfall ska erbjuda Europas lägsta elpriser till basindustrin? Och vad innebär det för energieffektiviseringen?
Jan Andersson (C):
Det var en stor nyhet att vi ska pröva ett fastprissystem i elcertifikatsystemet. Oppositionen är ju inte så särskilt enig. Om vi tittar på budgetförslaget har man olika satsningar på ytterst många punkter.
Det är inte många budgetposter som överensstämmer i reservationerna. När det gäller elcertifikatsystemet och fastprissystemet ser jag att det spretar. Det spretar när det gäller huruvida vattenkraften ska ingå i elcertifikatsystemet. Det är inte bra. Det sänder osäkerhetssignaler till marknaden när det gäller elcertifikatsystemet.
Certifikatsystemet är utan tvekan det absolut mest kraftfulla verktyg vi har när det gäller att styra mot förnybart här i landet.
Jan Andersson (C):
Jag bläddrar förtvivlat i betänkandet, men jag kan inte hitta något av det som Alf Eriksson beskriver som skiljelinje. Det är det vi beslutar om i kammaren som effektueras i verkligheten. Jag kan lova Alf Eriksson att vi i alliansen är oerhört måna om att hålla ihop energiöverenskommelsen.
Det är inte i första hand av politiska skäl. Det handlar i första hand om att vi har en oerhört viktig klimatfråga att lösa. Vi sänder betydelsefulla signaler till dem som investerar. Jag har nu drygt en minut kvar av min repliktid och tänker ställa en fråga till Alf Eriksson om Vattenfall.
I era handlingar kan man se att Vattenfall ska erbjuda svensk basindustri Europas lägsta elpriser. Man ska kunna plocka ut 5 miljarder extra. Man ska vara absolut ledande när det gäller investeringar i förnybart.
Tycker Alf Eriksson verkligen att detta är kombinerbart eller är Vattenfall Socialdemokraternas galten Särimner som ska slaktas och återuppstå gång på gång?
Jan Andersson (C):
Det råder ingen tvekan om vad alliansens energipolitik handlar om, vare sig här i kammaren eller utanför kammaren. På den punkten kan jag lugna Alf Eriksson.
När det gäller Vattenfall säger Alf Eriksson att det är fullt möjligt att ta ut 5 miljarder extra, vara ledande inom förnybart och erbjuda Europas lägsta energipriser till basindustrin. Det sista är mycket intressant ur konkurrensperspektiv och hur man ska ratta det genom EU och deras statsstödsregler.
Då kan man fråga om man för en politik i Bryssel och en annan när man befinner sig på pappersbruken och massabruken här i landet.
Jan Andersson (C):
Jag ska börja med diskussionen huruvida det här kommer att påverka satsningen på förnybart. Fru talman! Om Eva-Lena Jansson hade varit här under den tidigare debatten och hört diskussionen om elcertifikatssystemet kanske det hade framgått att även Vattenfalls investeringar i förnybart görs i kraft av elcertifikatssystemet.
Det är inte så att Vattenfall investerar i stora volymer förnybar energi utan att göra det inom certifikatsystemet. Av oppositionens inlägg kan man få uppfattningen att det bara är Vattenfall som har kunskap på området när det gäller att bygga förnybart. Så är inte fallet i Sverige. Det finns oerhört många andra som är duktiga på att producera förnybar el.
Fru talman! Alf Eriksson ställer frågan hur vi ser på riskerna i de tyska kärnkraftverken. Då tycker jag att Alf Eriksson när han går tillbaka till det socialdemokratiska kansliet ska passa på att fråga förre näringsministern Thomas Östros hur ni såg på det när informationen om riskerna gavs.
Eller gavs det ingen information när ni gjorde affärerna i Tyskland? Sedan kan man ställa sig frågan, eftersom vi pratar om styrning av Vattenfall: Vilken är Socialdemokraternas inriktning i fråga om att styra Vattenfall? Jo, man vill ta ut 5 miljarder i extra utdelning.
Dessutom talar man om vem Vattenfall ska sälja sin el till och till vilket pris: Europas lägsta elpriser till basindustrin. Hur går detta ihop med till exempel EU:s statsstödsregler?
Innan jag avslutar, fru talman, vill jag ställa en fråga till oppositionen: Hur ser ni på de uppgraderingar som görs av Vattenfall i befintliga reaktorer? Är det ett statligt stöd?
Jan Andersson (C):
Det har talats en del om Centerns vändning i kärnkraftsfrågan. Jag har full förståelse för om oppositionen är avundsjuk på det modiga beslut som vi vågade fatta.
Precis som har sagts från näringsministerns sida är det en historisk energiöverenskommelse som inte bara handlar om kärnkraften, även om man kan tro det av den här debatten. Jag förstår om det finns en avundsjuka för att det finns partier som har modet att fatta sådana beslut. Jag förstår också att ni är oerhört angelägna om en blocköverskridande överenskommelse.
Jag håller med om att det hade varit bra. Jag förstår att ni är angelägna, för ni har så uppenbart svårt att bli överens på er sida. Det spretar något oerhört. Det är allt från avskaffande av elcertifikatssystemet till att höja till 30 terawattimmar. Det kallar jag att spreta.
När det gäller den fråga som den här interpellationen egentligen handlar om tycker jag att det framstår tydligt att vi har olika syn på ekonomiska system. Från oppositionens sida säger man att Vattenfall är det viktigaste verktyget för energiomställning. Så kan det väl inte vara.
Vi har elcertifikatssystemet. Vi har till exempel överenskommelser på EU-nivå som inte är helt oviktiga. Men i ett system där man tvekar på marknaden blir de statliga företagen det viktigaste styrmedlet. I det fallet är vi överens på regeringssidan. Det blir inga subventioner.
Anita Brodén (L):
Det var en del ledamöter från miljö- och jordbruksutskottet som hade möjlighet att besöka Ungern och Slovakien för en tid sedan. Då fick vi tillfälle att möta parlamentariker och ministrar.
Det som då framkom var med vilken kraft man hade accelererat miljö-, djurskydds- och livsmedelssäkerhetsarbetet tack vare att man skulle gå in i den europeiska gemenskapen, i EU.
Min fråga till Miljöpartiet mot bakgrund av detta ställs då till Gunnar Goude: Vilka slutsatser drar Gunnar Goude om hur vi framöver skulle kunna fatta sådana här gemensamma beslut i dessa viktiga frågor om vi skulle lämna EU? Min andra frågeställning till Gunnar Goude handlar om diesel och det som vi också har varit inne på tidigare med vår jordbruksminister.
Varför verkar inte Miljöpartiet för att kunna kombinera skattelättnader och bättre konkurrensvillkor för bondenäringen med ett miljöarbete där man kan få tydliga miljövinster och minimera, eller åtminstone minska, användandet av fossila bränslen?
Anita Brodén (L):
I februari ställde jag senast en fråga till justitieministern om tingsrättsnedläggningar och sammanslagningar i allmänhet och Alingsås tingsrätt i synnerhet. Jag pekade då på den goda uppfyllelse av verksamhetsmålen som Alingsås tingsrätt presterade. Jag påpekade vikten av konsekvensanalyser, både ekonomiska och verksamhetsmässiga.
Jag känner i dag både glädje och tacksamhet när jag nu konstaterar att justitieministern tagit till sig av goda argument som inkommit från många håll. Inte minst den politiska ledningen i kommunen har agerat kraftfullt och började redan i fjol våras att påpeka vikten av ett bevarande av tingsrätten i Alingsås, inte minst för att stärka utvecklingen i hela området.
Länsstyrelsen har också gett sitt fulla stöd tillsammans med företrädare för flera oppositionspartier. Det är viktigt att ha en god regional strategi där inte alla myndighetsverksamheter koncentreras till storstäderna. Jag är därför glad att Alingsås tingsrätt nu får möjlighet att vara kvar. Tack för detta.