KBLab/rixvox huggingface dataset:
Thomas Morell (SD):
Tack för svaret, statsrådet! Det här är en fråga som vi har diskuterat flera gånger. Vad är då cabotagetrafik? Cabotagetrafik är en tillfällig inrikestransport i ett värdland. Man har möjlighet att göra tre transporter under sju dagar för att sedan återvända ut igen. Sedan de reglerna kom till har detta varit en visa.
Det har byggts upp en verksamhet i Sverige där de som ligger och kör olagligt, som inte följer regelverket, har byggt upp mobila tankstationer, mobila verkstäder och mobila däckverkstäder. Man har egna bärgningsbilar som rullar i Sverige. Behöver man göra det om det handlar om en tillfällig inrikestransport i ett värdland? Det har jag svårt att tro.
Det här har skapat en situation som innebär att aktörerna, som ofta styrs av kriminella nätverk, ligger i våra transportsystem och utför transporter. Med de här bilarna kommer det in ammunition, skjutvapen, sprängmedel och unga tjejer som sedan används till prostitution. På utresan följer det med stöldgods, till ett värde av ungefär 2 miljarder årligen. Det här är ett välkänt problem.
Varenda människa som jobbar i branschen vet vad det är fråga om och ser det dagligen. Det är jättebra att man höjer sanktionsavgiften från 40 000 till 60 000. Men vi pratar bara om kaffepengar i sammanhanget. Att det är högre än i andra länder i Europa är inget skäl till att inte ta i ordentligt. Danskarna är lite modigare. De tog en lastbil med en stulen grävare.
Föraren fick ett och ett halvt års fängelse och tolv års inreseförbud, efter en maskinstöld i Danmark. Ett och ett halvt års fängelse och tolv års inreseförbud är vad den danska staten bjöd på. Det är på den nivån vi måste lägga oss om vi ska komma åt de kriminella nätverken som opererar i Sverige. De är ett gissel för företagare.
De är ett gissel för vanliga medborgare. Och de nästlar sig in i våra logistiksystem och har koll på alla värdefulla transporter. De får in sin narkotika. De får in skjutvapen. I samband med att krypteringen i Encrochat knäcktes upptäckte man att det kom in tio gånger mer narkotika i Sverige än man hade trott. Och hur kommer det in tror ni?
Det kommer på lastbilar. Det ligger inklämt i rambalkar. Jag såg senast i dag hur det låg inklämt mellan tegelpannor som var stuvade på pallar. De som ägnar sig åt den typen av verksamhet är raffinerade. Svenska staten måste bjuda på motstånd. Men det gör man inte. Man har inte tillräckligt med personal ute för att kunna hejda det.
Därför har de byggt upp en verksamhet där de till och med har egna verkstäder, egna däckverkstäder, egna tankstationer och så vidare. Det skulle inte behövas om verksamheten var tillfällig. Då kan man åka in på vilken mack eller verkstad som helst. Det här duger inte. Regeringen måste förstå vad det handlar om. Det är jättebra att man höjer sanktionsavgiften.
Men gå upp till 250 000 eller 300 000 kronor så att det händer någonting, så att vi får stopp på det någon gång.
Thomas Morell (SD):
Tack, statsrådet, för svaret! Jag har sagt det förut: Åk gärna ut och träffa mina gamla kollegor och diskutera situationen på vägarna. Jag behöver inte nödvändigtvis följa med för jag har kontakt med dem i stort sett dagligen. De lever i en annan värld än den som statsrådet beskriver här. De har på tok för lite resurser för att komma åt kriminaliteten ute på vägarna.
De företag som nyttjar dessa transporter sponsrar kriminell verksamhet. I ett av dem har man till och med varit så sagolikt fräck att man har tagit kontakt med Transportstyrelsen och vill ha ett eget konto där för att kunna sätta in pengar som Transportstyrelsen sedan kan plocka ut sanktionsavgifter från när det blir fel. Är sanktionsavgiften på tillräckligt hög nivå då? Jag återkommer till det. Så länge jag står upp kommer jag att driva denna fråga.
Jag kan tala om att jag inte kommer att vika en tum. Men jag kommer inte att förhandla med Moderaterna via statsrådet, utan det gör jag direkt. Vad gäller beställaransvaret får statsrådet gärna berätta om hur det gick med de två fallen. Blev det fällande domar? Visst skärpte man beställaransvaret, men det var inte tillräckligt bra för att det skulle hålla juridiskt.
Två fall prövades i domstol, men bägge blev friade. Så mycket var beställaransvaret värt. Vi har ett jätteproblem med olaglig verksamhet på vägarna, och vi har inte resurser nog att få stopp på det. De skapar ekonomiska förutsättningar som de sedan kan använda för att investera i annan kriminell verksamhet.
Det här finns beskrivet i en polisrapport från 2012. Den författades av dåvarande länskriminalen i Västra Götaland. Tre duktiga kommissarier stod bakom den. I den ser man att den olagliga verksamheten skapar ekonomiska förutsättningar för annan kriminell verksamhet, och de som köper dessa transporter sponsrar den kriminella verksamheten.
Varifrån kommer alla vapen? Hur har de kommit in i Sverige? Varifrån kommer all ammunition? Hur har den kommit in i Sverige? Varifrån kommer sprängmedlen? Hur har de kommit in i Sverige? När polisen gör tillslag mot prostitution kliver de in i ett område och tar en sexköpare var 20:e minut. Varifrån kommer alla tjejerna? De kommer insmugglade i tunga fordon.
Jag är fortfarande utbildare i YKB. Vi försöker få våra svenska chaufförer att förstå hur farliga de gränsöverskridande transporterna är och vad som kommer in med dessa fordon. Vi gör det för att få dem att förstå hur farlig miljön är. Men regeringen har ingen koll.
Ni säger att ni pratar med Sveriges Åkeriföretag och Transportföretagen, men varför förstår ni inte vad som händer? Det är frågan. Polisen får allt mindre resurser till vägen. Man utbildar poliser. Fine. Men de kommer inte ut på vägen. Vi har därför fortfarande problem med kriminaliteten på vägarna. Det är dags att agera och inte bara prata.
Thomas Morell (SD):
Det blev lite intressant där mot slutet. Statsrådet säger att det är genant att vi har partier ute i Europa som inte vill se till att lagstiftningen når dem som ligger och kör olagligt. Då tycker jag att man ska ha ett resonemang med de 22 ledamöter i den socialdemokratiska gruppen som inte vill att detta ska genomföras. Man kan ju börja där. Sedan har vi en annan historiebeskrivning också - vem var det som över huvud taget startade jobbet med att få mobilitetspaketet på plats?
Det var Peter Lundgren. Det var vår ledamot nere i EU-parlamentet. Det är alltså dags att läsa på lite. Nu ska jag citera en tidningsredaktör som har skrivit månadens ledare. Han skriver: "Eneroth - när ska det bli 'ordning och reda' egentligen? Är det nu det är dags att sluta prata rappakalja och istället visa lite handlingskraft på riktigt?" Det är början på ledaren.
Sedan går han in och beskriver hur det gick med beställaransvaret. Det gick i diket; det höll inte hela vägen fram till en fällande dom. Så här är det på punkt efter punkt: Det pratas väldigt mycket, men det kommer ju aldrig ut någonting av det. Varje gång vi har en debatt tar Eneroth upp det här med beställaransvaret, men det höll ju inte juridiskt.
Jag förstår alltså inte varför man hela tiden hänvisar till det. Det blir lite komiskt. När det gäller vinterdäckskraven är det bara att åka ut på E4:an och se hur det ser ut. De tar sig inte ens fram på släta vägar. Och då kommer vi tillbaka till att det inte finns någon ute på vägen som kan göra kontrollen och lagföra. Där har regeringen tappat kontrollen fullständigt.
Sedan spelar det ju ingen roll att man utreder en yrkestrafikinspektion när det inte kommer ut folk på vägen. Det är ju där man måste börja.
Thomas Morell (SD):
Tack för svaret, statsrådet! Vägar har varit viktiga för mänskligheten ända sedan den dagen vi började förflytta oss. Det är rätt många år sedan nu, och det var häst och vagn till att börja med. Så småningom kom bilen in som en viktig del, och vi har fått järnvägstrafik och så vidare.
Mer än 60 procent av vägnätet byggdes på 60-talet, och jag är så pass gammal att jag kommer ihåg när pappa var ute med grävmaskin på vägbyggena och drog fram så att vi fick farbara vägar. Men i dag låter vi det vägnätet förfalla - vi har inte pengar nog att underhålla det som vi en gång har investerat i. Det som är så oerhört viktigt för vår industri och för boende över hela landet förfaller.
Detta står i den infrastrukturplan som för ett tag sedan presenterades av Trafikverket, vilket alltså är en plan som sträcker sig från 2022 till 2033. Kritiken mot förslaget har varit massiv. I det ökas i och för sig anslagen till vägunderhåll, men det räcker ju inte på långa vägar.
Trafikverket själva påpekar att de medel som avsätts till vägunderhållet är otillräckliga. De säger tydligt att nedbrytningen av det svenska vägnätet kommer att fortsätta och i vissa delar öka. Risken för restriktioner ökar även på det högtrafikerade vägnätet, så det är inte bara det finmaskiga vägnätet som kommer att ta stryk i detta utan även de stora, viktiga vägarna.
Kritiken lät såklart inte vänta på sig, och den är berättigad. Regeringen, som ansvarar för myndigheten, prioriterar ett ofantligt dyrt prestigeprojekt med höghastighetståg framför en väl fungerande infrastruktur på den befintliga vägen och järnvägen.
Behovet av underhåll är stort, och resurserna borde självfallet läggas där snarare än på att bygga en höghastighetsjärnväg. Vi måste få det vi har att fungera, oavsett årstid och tid på dygnet. Den infrastrukturplan som nu har lagts fram kommer att slå undan benen för en stor del av landets små och medelstora företag.
Det är oftast dessa företag som använder och är beroende av det finmaskiga vägnätet, som så att säga ligger ute i kapillärerna. Jag kommer från en jordbruksbygd, Skaraborg. Där har vi mycket jordbruk, självfallet.
Det ligger också många småindustrier ute på landsbygden som för sin verksamhet är beroende av en väl fungerande väginfrastruktur. Det är små företag som kanske inte har mer än fem eller tio personer anställda och som levererar komponenter till den stora industrin. De är legotillverkare, som det kallas.
De kan ligga bakom en skogsdunge någonstans, i en by som ingen vet vad den heter och som inte ens står med på kartan, men de kan ha en oerhört viktig funktion för vår stora industri. När de inte får möjlighet att verka på grund av att vägnätet förfaller sågar vi av den gren vi sitter på. Då har vi ingen nytta av höghastighetståget i alla fall, eftersom vi då inte har någon som producerar och betalar skatter i det här landet.
Thomas Morell (SD):
Jag blev lite förvånad. Är statsrådet inte medveten om att projektet mellan Borås och Göteborg är pausat på grund av att Härryda har sagt nej? Det är likadant nere i Skåne. Där säger kommunen också nej. Det som vi vill göra är att satsa på en järnväg som skapar kapacitet för regionaltåg men även för godståg. Vi måste nämligen få ut mer trafik på spåren.
Men det finns ingen anledning att ha en exklusiv järnväg som ska ha bara en typ av tåg, de så kallade höghastighetstågen. Det är helt bakvänt. När vi är i en situation där vi måste få ut mer trafik på spåren kan vi inte ha en bana som är exklusiv för en enda tågtyp. Jag förstår inte hur regeringen tänker där. Det är det ena.
Det andra är att vi samtidigt tillåter oss en kapitalförstöring på de finmaskiga vägnäten, där vi medvetet går in i framtiden och säger: Vägarna kommer att vara sämre 2033 än vad de är i dag. Järnvägsnätet kommer att vara sämre 2033 än vad det är i dag. Däremot har vi kommit halvvägs med att bygga höghastighetståg. Men de ska inte börja gå förrän 2045. Ärligt talat förstår jag inte hur ni tänker.
Det finns rätt mycket man kan göra för hyggligt lite pengar. Jag är inte ekonom, men jag klarar i alla fall att räkna. Det går att göra ganska mycket för hyggligt lite pengar och få en trafik som fungerar. Hur svårt kan det vara? Ni är ju fartblinda i detta projekt och låter annan infrastruktur förfalla. Jag förstår inte det.
Och hur ska vi klara det finmaskiga vägnätet eller regionbanorna när det inte finns pengar? Statsrådet är skyldig mig ett svar.
Thomas Morell (SD):
Jag tackar statsrådet för svaret. Den här enkäten var ju faktiskt polisen inblandad i ihop med Sveriges Åkeriföretag och Larmtjänst. Att svarsfrekvensen var låg kanske beror just på att människor inte känner det förtroende i de här frågorna som man borde. Det är ju inte allmänheten man har frågat.
Man har frågat åkeriföretagen, de företag som sitter ytterst i problembilden med de kriminella som rör sig på vägarna. De utsätts varje dag för dieselstölder, man plockar av delar på bilarna, man tar hela bilar och man gör inbrott både i lokaler och i fordon.
De får inte den respons de borde få, och det kan bero på att polisen är överhopad med en massa andra problem som skjutningar och sådant. Jag ställde inte frågan om allmänhetens förtroende för polisen, utan jag ställde frågan utifrån åkeriföretagens upplevelse, och det är åkeriföretagen som har svarat på enkäten. Det hade varit bra om statsrådet hade fokuserat på det i stället.
Om vi går in på cabotage låter det jättebra att antalet ärenden har ökat med 450 procent jämfört med 2016. Det går alltid att trixa med procentsatser. Det är inte svårt. Man hade 61 ärenden 2016. Det gick upp till 275 för 2020. Hittills i år tror jag att man ligger på 280.
Det är klart att det är bra att man kommer åt dem som kör otillåtet cabotage i Sverige. Jag säger inte emot det. Men bilden visar så tydligt att det här är ett större problem än vad siffrorna i rapporten redovisar. Hade vi haft tillräckligt med folk ute på vägen hade vi kommit åt betydligt fler brott mot cabotagebestämmelserna.
Det som är redovisat är Region Syd, som står för mer än hälften. Då ska man veta att gänget som jobbar i Helsingborg är de vassaste vi har i Sverige, ihop med västeråsarna. Det ligger till och med instruktioner i de utländska bilarna att man ska köra andra vägar förbi deras kontrollområden. Varför? Jo, för om de bli stoppade kommer de att bli rapporterade.
Där finns kunskapen, och där finns de vassaste tjänstemännen när det gäller att göra kontroller av den tunga trafiken. Jag vill påstå att varje bil de får in i Helsingborg eller i Västerås blir synad in i sömmarna. Ingen tar sig igenom där utan att bli rapporterad om det är något som är fel. Tänk om vi hade haft fler sådana enheter i Sverige! Då hade vi kommit åt problemet med otillåtet cabotage.
På ett helt år är det 280 rapporter. Det är inte särskilt mycket med tanke på hur pass många transporter som sker varje dag. Som en polis säger: Det är som att fiska i ett akvarium. Så omfattande är problemet. Regeringen har inte presterat när det gäller detta. Man har inte fått ut fler kontrolltjänstemän.
Jag pratar med mina gamla kollegor i stort sett dagligen, som säger att det dagligen går hem folk som blir pensionärer eller slutar av andra skäl. Antalet bilinspektörer ligger på en hyggligt stabil nivå, ungefär 73 över tid. Men antalet trafikpoliser med tung behörighet, alltså som har rätt att göra kontroll på tunga fordon, är bara 120 i yttre tjänst.
Det finns fler på papperet, men ute på vägen är de inte fler. Vi har alltså ett underskott som är betydande.
Thomas Morell (SD):
Tack för svaret, statsrådet! Det är sannerligen inte konstigt att ni inte får någonting gjort, för ni kan ju inte ens läsa ut statistiken så att den blir begriplig. Om man nu tittar på den enkäten, för den måste man ändå ta till sig, och läser hela rapporten ser man att det är väldigt många som inte ens rapporterar in dieselstölder eftersom de inte anser att det är meningsfullt.
Då kan vi inte hänvisa till att det har blivit färre anmälda brott i form av dieselstölder, för det är ju på grund av att det inte görs någon anmälan. Ni måste komma ut på spelplanen och delta i matchen. Ni kan inte sitta på läktaren hela tiden. Kom igen nu! Vi måste angripa det här problemet. Då kan man inte stå här i kammaren och komma med en massa påståenden som inte har någon verklighetsbakgrund. Jag har jobbat i tolv år inom trafikpolisen.
På den enhet där jag arbetade var vi nio man i tre turlag som var ute på vägarna veckans alla dagar. I dag är de fem totalt. Hur i hela friden ska de kunna klara det här jobbet? Kom in i matchen och delta!
Jag ska läsa vad som skrivs i en av de stora tidningarna: "Jag förväntar mig nu att samtliga politiker med ansvar för vägtransporter så snabbt som möjligt sätter sig ner och brainstormar om hur man ska skapa ordning och reda på vägarna på riktigt. Under tiden sätter jag mig ner och väntar på nästa katastrof, nämligen det som ska komma ut ur utredningen om effektivare kontroller på väg.
Alltså utredningen som Sveriges styrande politiker under en längre tid har använt som sköld för att värja sig mot andra 'besvärliga frågor' från Proffs på temat ordning och reda på våra vägar." Kom ut på banan och spela matchen!
Thomas Morell (SD):
Jag blandar mig i debatten eftersom polisen ligger mig varmt om hjärtat. Vi diskuterade för en stund sedan hur stor ökningen av antalet poliser egentligen är, och det är ju i huvudsak civilanställda. Det kommer att komma ut fler poliser, men likväl är de ändå för få för att fylla på tillräckligt mycket. Precis som Alexandra Anstrell har sagt här har kriminaliteten vuxit sig allt starkare, och då måste samhället mota detta.
Samhället måste vara starkare än de kriminella. Om man då tittar på vad som sker runt omkring i vårt samhälle ser man att det skapas parallella samhällen med alternativ rättskipning. Alternativ rättskipning betyder att det är någon annan än svenska staten som är polis, åklagare, domstol och i vissa fall till och med bödel.
Det är inte svenska staten, svensk lagstiftning eller svenskt rättsväsen som hanterar det här, utan det är andra aktörer som sätter sig över vårt rättssystem och är både polis och åklagare, domstol och verkställare. Skjutningarna som sker runt om i landet, ofta med dödsfall, är ju rena avrättningar.
Det är något som kommer av de kriminella gängen och deras uppgörelser. Det kan vara kärleksaffärer som spårar ur eller narkotika eller vad som helst, men det är verkligen öga för öga och tand för tand. Här har rättssamhället backat undan på vissa områden. I Göteborg, till exempel, har man upprättat vägspärrar runt utsatta områden. Varför gör man det?
Jo, därför att man vill ha koll på vilka som rör sig där inne. Man stoppar helt enkelt fordon för att se vem som sitter i. Det är inte polisen som gör det, utan det är de kriminella. De stoppar bilar för att se vilka som sitter i så att de kan se vilka som är i området och eventuellt vidta åtgärder om det är fel personer i bilen.
I ett rättssamhälle är det staten som sköter kontrollen, ingen annan. Här måste polisen få tillräckligt med resurser.
Det låter bra när statsrådet står här och talar, men i Expressen från den 2 november i år kan man läsa att var tredje - 36 procent, alltså drygt en tredjedel - av de fackligt anslutna poliserna aktivt söker jobb som inte är inom polisväsendet. Det här är ju en alarmerande utveckling. Så låter det inte när man lyssnar på statsrådet.
Varför är det så? Det är något annat som är fel. Det kan vara dålig lön. Det kan också vara det att poliserna har en arbetssituation som är omänsklig. Man är i en miljö, i ett område, där man ständigt är påverkad av hot. Poliser är inte mer än människor, de heller. Om man är hotad, om det kanske till och med framförs hot mot familjen, är man inte mer än människa.
Då är frågan om det är värt priset eller om man ska göra något annat här i livet. Jag vet vad det innebär, för jag var själv utsatt för hot när jag jobbade inom polisen. Jag hade kollegor som ronderade runt min bostad. Det är ingen höjdare att ha det på det sättet. Man vågar inte ens gå i affärer och ha familjen med sig utan att hela tiden ha koll på vad som är bakom ryggen. Jag kan förstå de poliser som väljer bort yrket.
Det förvånar mig inte.
Thomas Morell (SD):
Tack för svaret tidigare, statsrådet! När det gäller kriminaliteten håller de kriminella i taktpinnen i vissa områden i Sverige. Det är de som styr, inte samhället, staten eller vårt rättsväsen. Där måste staten möta upp. Här är regeringen inte riktigt på banan. Visst, man kommer att utbilda fler poliser, och man sätter in fler civilanställda inom polisen.
Men räcker detta? Uppenbarligen inte - vi har ju en föga smickrande statistik, där vi är det värsta landet i Europa när det gäller skjutningar. Till och med barn blir skjutna och mördade i det här landet. Det är hårresande. Då måste rättssamhället sätta ned foten och hålla i taktpinnen. Det ska man inte låta andra göra.
När man knäckte Encrochat visade det sig att vi får in tio gånger mer narkotika i Sverige än vi trodde, ofta smugglad i tunga fordon. Då är vi tillbaka till att vi inte har tillräckligt med kontroller, vare sig vid tullen eller ute på vägen.
Det är enorma mängder narkotika som kommer in, och då uppstår strider mellan de kriminella gängen och vi får skjutningar och avrättningar på öppen gata. Det är dags att växla upp nu så vi möter detta och får samhället att hålla i taktpinnen. Därmed vill jag önska talmannen, de anställda i Riksdagsförvaltningen, statsrådet och mina kollegor en riktigt god jul och ett gott nytt år. Vi ses här i kammaren för nya fajter nästa år.
Thomas Morell (SD):
Tack för svaret, statsrådet! Det vi diskuterar nu är en världsbild som regeringen och Trafikverket beskriver. Men vi har också en världsbild där ute där de som nyttjar vårt vägsystem har en helt annan uppfattning. Det är människor som sitter och kör 8 000-10 000 mil om året och kanske har 20-30 års yrkeserfarenhet bakom sig. Många av dem sitter just i denna stund och tittar på den här debatten.
Att säga att deras intryck av väghållningen inte stämmer är direkt att undervärdera deras kunskap. Trafikverket slår ifrån sig. Deras presschef vill inte ens kännas vid den kritik som finns där ute.
Det har varit åtskilliga inlägg där både yrkesförare och andra har påtalat att det inte fungerar. Man hänger upp alltihop på den elektroniska meteorologen som står i diket. Den är oftast alldeles för sen. Det må vara att man är teknikintresserad.
Men det hjälper föga när den som sedan tar till sig informationen vid en dataskärm inte förstår att läsa ut vad som faktiskt händer. Som statsrådet säkerligen förstår får jag många kommentarer från yrkesförare där ute som ser hurdant det är, och det får jag även från dem som utför jobbet.
Det är inte de som sitter i plogbilen som är problemet, utan problemet är styrningen från Trafikverket och hur man har lagt upp det. Det är där felet sitter. Att de sedan får ekonomiska resurser för att klara detta är fine. Det är jättebra. Men det är alldeles uppenbart att de inte reder ut det rent praktiskt för att hålla en god standard.
Så här skriver en av dem som plogar, och det var kvällen före julafton: Cirka klockan 18.00 ringde jag till jourhavande gällande plogning då jag ville gå ut och börja inför snöfallet som skulle starta på natten till den 24 december. Jag var orolig för att få isbottnar på grund av den fallande temperaturen som skulle komma på morgonen.
Till svar på mitt samtal fick jag att preventivsaltarna var ute på sin runda, och vi diskuterade hur vi skulle gå till väga. Vi kom överens om att vi skulle åka ut vid midnatt så att jag hann köra ett varv innan temperaturen föll till cirka minus nio grader. Men de ringde inte ut förrän klockan 03.00, alltså tre timmar senare. Då hann jag bara att köra en tredjedel av mitt varv. Det resulterade i att allt frös till is på vägen.
Vi var chanslösa till att lösa bra körbara vägar innan jul. Det är så det går till där ute. Det är den verkligheten som utförarna tampas med varje dag. Det är något som inte fungerar hos Trafikverket. Här måste regeringen peka med hela handen och säga: Vi måste få en bättre ordning på vinterväghållningen. Vi talar om människor där ute som riskerar att dö.
Yrkesförare som har vägen som sin arbetsplats måste ha rimliga villkor. Vägen ska ha en friktion som är godtagbar så att det verkligen går att styra och bromsa. De ska inte beskriva sin arbetsplats - för det är en arbetsplats - som en skridskobana. Det hjälper inte att sätta på alldeles nya vinterdäck, för det biter inte på ett sådant underlag.
Man kan säga: Fine, då ställer vi bilarna. Hur skulle det fungera för Sveriges industri?