Stefan Attefall (KD):
Jag tror att jag var tydlig i mitt svar om de faror och problem som finns med hot och våld på våra arbetsplatser. Det finns som sagt en extra dimension när det gäller statliga tjänstemän eftersom det också rör hela demokratin och hela förvaltningspolitiken. Men jag måste också följa den övergripande statistiken och se vilka åtgärder man ska vidta på ett övergripande plan.
Sedan har varje myndighet självfallet ansvar för sin verksamhet och varje chef ansvar för sin personal. Det är självklart. Så fungerar vårt system, som vi är överens om över partigränserna. Låt oss följa utvecklingen på det övergripande planet. Vi har exempelvis gjort enkäter, och vi kan konstatera att det inte är någon större skillnad i den senaste enkäten som gjordes fram till 2011. 14 procent upplevde detta som ett problem - de var utsatta för våld eller hot om våld.
Det var ungefär samma nivå som 2009, med bara en marginell ökning. Nu får vi snart en ny uppföljning för 2013. Den kommer i början på 2014. Den avvaktar vi självfallet för att se om det finns anledning att vidta ytterligare åtgärder på ett övergripande plan, utöver det som redan görs. Vi har en dialog med de fackliga organisationerna. Vi har en dialog med Arbetsmiljöverket. Vi vet att Arbetsgivarverket och Arbetsmiljöverket jobbar med frågorna.
De har koll på de här sakerna. Det finns ingen som tar det lättvindigt, utan det finns tvärtom en hel del engagemang och aktivitet på området. Jag övergår nu till frågorna. Jag sade att anslaget har ökat under senare år. Det har det gjort sedan 2010 med drygt 30 miljoner kronor. Det är korrekt att siffrorna var högre 2006, efter en tillfällig ökning som Socialdemokraterna genomförde i mitten på 00-talet.
Men antalet arbetsolyckor med frånvaro var 34 600 i hela arbetslivet år 2006 och 30 557 år 2012. Det var alltså en kraftig nedgång. Antalet fall av arbetssjukdomar var 14 600 år 2006 och 10 200 år 2012. Antalet dödsolyckor var 68 år 2006 och 45 år 2012. Den långsiktiga trenden är sådan.
Sedan finns det en del siffror som har pekat uppåt under senare år. Dem måste vi självfallet kolla. En del är konjunkturberoende; vi ser att i lågkonjunktur sjunker vissa siffror och i högkonjunktur stiger de. Man måste följa siffrorna över tid. Men självfallet måste man också ha koll på de siffror som stiger när vi nu går ur lågkonjunkturen. Vi hade ju den värsta lågkonjunkturen på årtionden under 2009. Det är den långsiktiga trenden. Jag tror att man måste ha lite fakta i diskussionen för att inte blåsa upp detta till någonting annat än vad det är.
Problemen finns där, och dem måste man ta på allvar. De kan variera över tid, de kan variera mellan olika myndigheter och de kan också variera geografiskt över landet. Detta måste vi följa både när det gäller vad som är specifikt för enskilda arbetsplatser och enskilda myndigheter och när det gäller vad som är generellt för hela statsförvaltningen.
Jag kan försäkra alla om att såväl Arbetsgivarverket som Arbetsmiljöverket och regeringen följer frågorna noggrant både från ett arbetsmiljöperspektiv och från ett förvaltningspolitiskt perspektiv. Vi har som sagt också beredskap för att vidta ytterligare åtgärder när vi får den nya undersökningen, som ger mer kött på benen när det gäller hur utvecklingen ser ut.
Då får vi se om vi behöver vidta ytterligare åtgärder utöver dem som Arbetsmiljöverket och andra myndigheter jobbar med just nu.