KBLab/rixvox huggingface dataset:
Rikard Larsson (S):
"Var med och förde", säger Maria Malmer Stenergard. Att Moderaterna "var med och förde" den politiken är så långt Maria Malmer Stenergard kan sträcka sig. Vi andra vet ju hur det var. Vi har bilderna på hur den moderata migrationsministern stod och jublade i tv på presskonferensen och var överlycklig över att man nu hade nått en uppgörelse om en betydligt mer generös migrationspolitik. Det var inte så att ni "var med och förde" en sådan politik, Maria Malmer Stenergard. Ni ledde den politiken. Ni hade fullt ansvar för den.
Men det var ett ansvar som ni vägrade ta. Ni vägrade också ta ansvar vid flyktingkrisen 2015, och ni vägrade ta ansvar när vi skulle göra upp om en ny politik i Migrationskommittén. Det är Moderaternas facit i migrationspolitiken. Vid varje givet tillfälle föredrar ni opposition framför att ta ansvar. Det är inte så att regeringen har släppt språkkraven. De ska införas.
Men de måste harmoniseras med de krav som ska finnas för medborgarskap. Migrationskommittén skrev också i sitt betänkande att det är viktigt att göra det; man kan se det som en tvåstegsraket. Kraven när det gäller till exempel svenska språket i samband med permanent uppehållstillstånd måste vara lägre än kraven som sedan ställs för medborgarskap. Det var det resonemang vi förde. Då kan man naturligtvis inte slutgiltigt slå fast de lägre kraven utan att man har slagit fast de högre kraven. Vi har inte släppt den frågan.
Fortfarande anser vi att det ska ställas krav på kunskaper i svenska språket och om det svenska samhället tillsammans med krav på försörjning och vandel för att man ska få permanent uppehållstillstånd i Sverige.
Rikard Larsson (S):
Det är inte så som Fredrik Malm säger. När vi hade våra förhandlingar förde vi diskussioner - jag tror att även Fredrik Malm kommer ihåg detta - om hur vi skulle hantera remissynpunkterna efter att ha kommit överens om ett migrationsbetänkande.
Vi visste ju att det skulle komma en rad synpunkter - precis som i allt annat normalt politiskt arbete - som Migrationskommittén kanske inte beaktat. En av de frågor som vi diskuterade i Migrationskommittén handlade om de tidsbegränsade uppehållstillstånden. Där landade vi i att inte sätta någon bortre parentes. Måste det finnas en bortre gräns när man inför tidsbegränsade uppehållstillstånd som huvudregel i stället för permanenta? Är det rimligt att en person för all framtid kan gå på tidsbegränsade?
Vi diskuterade det, men vi i kommittén landade i att vi inte ska ha en bortre parentes. Det tillsammans med remissvaren gör att regeringen behöver hantera ett antal frågeställningar.
Är det rimligt att till exempel personer som inte får permanent uppehållstillstånd för att de kanske inte uppfyller alla delar men som ändå har fått en väldigt stark anknytning till Sverige ändå ska gå kvar på tidsbegränsade uppehållstillstånd?
Är det rimligt, oavsett hur länge konflikten pågår i det land som en person kommer ifrån eller att det finns asylskäl, att personen under hur lång tid som helst ska gå på tidsbegränsade uppehållstillstånd? Efter 15-20 år ska man kunna säga: Nu upphörde konflikten i ditt hemland, och nu åker du hem. Eller är det rimligare att man tar hänsyn till hur personen har anpassat sig till landet?
Delvis för att remissinstanserna pekade på de här frågorna behövde man hantera dem. Det hanterade regeringen i betänkandet.
Rikard Larsson (S):
Jag gömmer mig inte bakom remissinstanserna, men jag lyssnar på dem. I annat fall skulle det vara fullständigt meningslöst att över huvud taget skicka ut Migrationskommitténs betänkande på remiss. Det gjorde vi. Vi skickade ut hela betänkandet på remiss. Det var precis vad vi hade sagt att vi skulle göra. Fredrik Malm påstår att alla de eftergifter som vi har gjort stämmer överens med Miljöpartiets reservationer i kommittén.
Då har Fredrik Malm läst Miljöpartiets reservationer väldigt dåligt. Det är ingen hemlighet, och har aldrig varit någon hemlighet, att vi hade olika utgångspunkter i det arbete som vi bedrev i Migrationskommittén.
För oss var det väldigt angeläget att vi inte i någon större utsträckning skulle glida ifrån den lagstiftning som vi hade tagit fram som en tillfällig lag där vi hade anpassat Sveriges migrationslagstiftning till vad som gäller i övriga Europa. Det är också fallet med det betänkande som nu finns. På punkt efter punkt anpassar vi detta till vad som gäller i övriga Europa.
När det gäller de humanitära skälen och humanitär grund var Fredrik Malms parti och mitt parti överens om att vi skulle införa en humanitär grund i januariavtalet. Vi var också överens om att det skulle gälla för familjeåterförening. Det som vi var överens om skulle gälla för familjeåterförening finns nu med i betänkandet. Det återfinns inte i Fredrik Malms och Liberalernas uppgörelse med de andra partierna.
Rikard Larsson (S):
Jag skulle egentligen bara kunna använda hela detta replikskifte till en enda fråga: Vilket handslag? Det var ingen att ta i hand med. Ni försvann ju. Vi var ensamt parti på 26 punkter. Vem var det vi tog i hand med? Kristdemokraterna, Moderaterna, Sverigedemokraterna och alla andra partier flydde iväg. Vilket handslag är det Hans Eklind talar om? Det fanns inget handslag. Det innebär naturligtvis att regeringen försätts i en situation där man ändå måste gå fram med politiken här.
Ni i Kristdemokraterna och de andra hade ju sagt nej. Ni hade sagt: Det kommer vi inte att genomföra. De punkterna kommer vi inte att gå vidare med. Tillsammans med vem skulle vi ha gått vidare med det förslaget? Nu har vi en regering tillsammans med Miljöpartiet. Naturligtvis fick man ha förhandlingar därför att en proposition skulle behöva läggas fram. Hans Eklind kommer ihåg de diskussioner vi hade. Jag vet inte om jag nu avslöjar saker som man inte ska avslöja.
Men med all respekt, fru talman, struntar jag i det just nu. Hans Eklind vet om de diskussioner som vi hade om hur man skulle kunna få fram ett förslag i kammaren med lite svårigheter om inte regeringspartierna var samlade bakom förslaget. Hans Eklind vet om de diskussionerna. Ni ville inte ta i handen. Ni ville inte vara med och genomföra denna politik. Jag har en enkel fråga till Hans Eklind: Vilket handslag mellan Kristdemokraterna och Socialdemokraterna är det Hans Eklind syftar på?
Rikard Larsson (S):
Alla som vill kan göra sin egen bedömning genom att jämföra den proposition som nu finns med förslaget från Migrationskommittén. Då kommer man att se att huvuddragen i propositionen stämmer överens med det som vi stod bakom när vi satt i kommittén.
Den viktiga förändringen av migrationspolitiken med det här beslutet, som jag tror att Hans Eklind och andra helt missar men som är ett oerhört viktigt besked, är att vi inte går tillbaka till en utlänningslag som väsentligt skiljer sig från övriga Europa, utan vi håller fast vid den politiska omläggning som gjordes i samband med flyktingkrisen 2015.
Det tror jag är det absolut viktigaste beskedet, och det visar den här lagstiftningen väldigt tydligt. Jag har kommenterat språk- och samhällsorienteringskraven, och vi backar inte från dem. Det ska införas sådana krav, men jag har också förklarat hur det måste hänga ihop med språk- och samhällsorienteringskraven för medborgarskapet.
Vi hade gärna gjort ett handslag med Hans Eklind och Kristdemokraterna, men det vill de inte. Då blev situationen som den blev. Vi måste hantera migrationsfrågan trots att Kristdemokraterna inte ville detta.
Rikard Larsson (S):
Tack så hemskt mycket för frågan - tror jag. Detta är lite av Sverigedemokraterna i sitt esse. När vi diskuterar migrationspolitiken och den lagstiftning som ska ligga till grund för hur man ska kunna få asyl i Sverige och vad som ska gälla för familjeåterförening kommer Sverigedemokraternas vanliga bild upp.
Man målar upp ett system som om vi lägger en beställning till omvärlden på 25 000 eller 32 000 eller 27 000 personer. Sverigedemokraterna ville lägga beställningen på minus några tusen, tror jag. Så går inte migrationspolitik till. Så ser inte verkligheten ut för migranter. De som flyr ska ha rätt att få sin sak prövad.
Det är inte så att vi har tagit fram ett betänkande med en nivå på 22 000. Det föreslog Moderaterna som enda parti. Till och med Sverigedemokraterna sa att det nog inte är meningsfullt att sätta den typen av mål, för det fungerar inte riktigt på det sättet.
Då är det bättre att man i stället beskriver den politik man vill ha, och sedan får andra - Migrationsverket i det här fallet - beskriva vilka konsekvenser det får. Jag kan konstatera att enligt Migrationsverkets konsekvensbeskrivningar kommer vi att ligga kvar på de nivåer som vi har uppnått med den tillfälliga lagstiftningen.
Det har gjort att vi har fått betydligt bättre kontroll över migrationen till Sverige än vad vi hade med den tidigare lagstiftningen, och den kontrollen vill vi behålla.
Rikard Larsson (S):
Jag satt under ett antal år som politiker i Region Skåne och jobbade med sjukvårdspolitik. Ett av de stora problemen vi hade för att få sjukvården att fungera där var en väldigt stor brist på läkare och sjuksköterskor. Runt omkring i Landstingssverige gjordes stora projekt där man till exempel i kontakt med Polen fick polska läkare och sjuksköterskor för att man skulle klara vår sjukvård.
Jonas Andersson bör nog fundera på vad som händer om vi inte får folk och arbetskraft utifrån som också är med och bär upp vårt samhälle, som bussförare, läkare och sjuksköterskor. Detta glömmer Sverigedemokraterna helt bort. Sverigedemokraterna ser i princip alla som flyr och som invandrar till Sverige som potentiellt kriminella eller kriminella. Det är en förnedrande människosyn.
När det gäller push- och pullfaktorer förde ju kommittén ett antal resonemang om det. Det är klart att om vi har en lagstiftning som väsentligt avviker från andra europeiska länder finns det en risk att vi också får ta en betydligt större del av ansvaret, vilket vi gjorde. Det ändrar vi på nu. Nu har vi en lagstiftning som bättre stämmer överens med övriga Europas.
Men det blir lite lustigt när man börjar prata med sverigedemokrater om push- och pullfaktorer, framför allt om pullfaktorer, för det är klart att folk söker sig till Sverige också av andra anledningar. Stabil, fungerande demokrati, bra jämställdhet, ett starkt välfärdssamhälle - vill Jonas Andersson att vi också i de delarna, som är så kallade pullfaktorer, ska ligga lite lågt?
Ska vi dra oss tillbaka lite när det gäller jämställdheten och välfärden? Jonas Andersson har inte fler repliker, så han kan inte svara på det, men han har möjlighet att komma in på det i sitt huvudanförande. Vi andra kan ju bläddra efter Sverigedemokraternas jämställdhetspolitik.
Rikard Larsson (S):
Efter detta väldigt bombastiska anförande har jag egentligen bara två frågor till Jonas Andersson. Du pratade väldigt mycket om kostnader för invandringen och ökade pensionskostnader. Den ena frågan är: Är det ett problem för Sverigedemokraterna att de som inte har tjänat in till sin egen pension ska få pension?
Den andra frågan är: Om det hade visat sig att vi fick dessa personer i arbete snabbare så att de också tjänade in sin egen pension, hade Sverigedemokraterna då varit positiva till att öka asylinvandringen?
Rikard Larsson (S):
Det tycker jag var ett väldigt intressant svar. Vi pratar ju hela tiden om dem med de största behoven, om dem som är förföljda i sina hemländer, om dem som flyr på grund av risken för sitt liv. Det är dem vi pratar om när vi beviljar asyl. Det är dem som har skyddsskäl och som enligt internationella konventioner betraktas som flyktingar som vi vill ge skydd när de flyr för sitt liv.
Jonas Andersson och Sverigedemokraterna säger: Nej, det är inte de som vi tycker ska ha rätten att komma till Sverige. De som ska ha rätten att komma till Sverige är de personer som kan bidra till sin egen försörjning. I Sverigedemokraternas Sverige ska man kunna köpa sig en plats, men man ska aldrig få komma hit för att man har skyddsskäl. Man ska aldrig få komma hit för att man är förföljd.
Det vittnar väldigt tydligt om Sverigedemokraternas väldigt inhumana flyktingpolitik. När vi nu ser alla de utmaningar vi har framför oss är naturligtvis integrationen en av de utmaningarna.
Rikard Larsson (S):
Jag tror att Vänsterpartiet läser in en massa egna tankar i de socialdemokratiska förslagen och i den socialdemokratiska politiken. Detta var en av de frågor som vi diskuterade i Migrationskommittén. Det är naturligtvis så att vi från Socialdemokraternas sida aldrig vill öppna för detta.
Att det skulle vara vi som öppnar för att arbetsgivare ska kunna göra som de vill med arbetstagare är helt enkelt inte sant. Vad vi gör nu är att tillsätta en utredning även på arbetskraftsinvandringens område för att se över hur vi kan beivra missbruk och komma till rätta med de oseriösa arbetsgivarna. Vi vill naturligtvis att arbetstagare alltid ska ha en stark ställning på arbetsmarknaden.
Christina Höj Larsen och Vänsterpartiet använder alltid alla argument de kan hitta för att helt och hållet ta bort alla krav som finns i reglerna när det gäller asylinvandringen och för att säga att alla som tar sig till Sverige och säger att de vill stanna här ska få asyl. Den politiken är inte hållbar.
Rikard Larsson (S):
Det är fantastiskt att diskutera med Vänsterpartiet. De målar upp sin egen bild av verkligheten och ställer sedan frågor utifrån den bilden. Vi vill se till att det är seriösa arbetsgivare och seriösa villkor. Vi vill därför ha utredningar på plats som ser över hur utbrett fusket är och hur man missutnyttjar regelverken. Vi vill ta itu med de problem som vi ser.
Detta är första gången på väldigt länge som det finns en regering i Sverige som på allvar vill ta itu med dessa problem. Förutom det vill vi se till att alla de som söker skydd i Sverige och som får skydd i Sverige kan få en bra framtid här. Då krävs det vissa saker. Det krävs att man kommer in i samhället, att man lär sig språket och att man får ett jobb för sin egen försörjning.
Ingenting av detta intresserar ju Vänsterpartiet och Christina Höj Larsen - de bryr sig inte om någonting annat än att alla som kommer hit ska få möjlighet att stanna och att de ska få permanent uppehållstillstånd. Den politiken håller inte.
Rikard Larsson (S):
Det snabba och raka beskedet är att utvisningar är en del av politiken. Det är det i dag, och det kommer det att vara i fortsättningen. Har man fått ett avslag på sin asylansökan ska man lämna landet under organiserade former.
Det som jag nästan tycker är lite smaklöst, om ledamoten Jonas Andersson ursäktar mig, är att vi gång på gång hör Jonas Andersson stå i denna talarstol och nästan göra sig till talesperson för de ensamkommande ungdomar som han har arbetat med. Han för deras talan när det gäller vad de vill ha av migrationspolitiken.
När jag hör Jonas Anderssons anförande utgår jag från att de vill ha en migrationspolitik som inte gör det möjligt för dem att söka asyl i Sverige. Jag har inte träffat just de ungdomar som Jonas Andersson har arbetat tillsammans med, men med förlov sagt tror jag att Jonas Andersson kanske skarvar lite grann på representantskapet i den frågan. Vi tycker att det är viktigt med snabba besked.
Det är därför vi, precis som jag sa i mitt anförande, skjuter till pengar till domstolarna. Det är glädjande att vi ser att tiden från ansökan till beslut går ned, för vi behöver en ordning där vi har snabba och rättssäkra beslut. Vi behöver en ordning där ett ja innebär att man kommer in i landet, får integreras och får möjlighet att skapa sig en framtid i Sverige medan ett nej däremot innebär att man får lämna landet.
Så sker därför att vi också har utvisningar. Vi har inte lagt fram några förslag på amnestier.
Rikard Larsson (S):
Skyddsskäl är ju grunden för att man ska få ett uppehållstillstånd som flykting alternativt skyddsbehövande. Ledamoten Jonas Andersson vet ju också att det inte är vi här i riksdagen som sitter och fattar beslut om huruvida personer har skyddsskäl eller inte, utan det är myndigheterna som gör det utifrån de konventioner som reglerar när man har skyddsskäl. Skyddsskäl är alltså grunden, och det är en väldigt bra ordning.
När Sverigedemokraterna säger att också andra partier uppfattar det som en amnesti kanske det är bättre att ledamoten frågar de andra partierna hur de kan uppfatta det som en amnesti än att ställa frågan till mig. Jag är stolt över att vi har kunnat ge skydd åt väldigt många människor som har flytt för sina liv.
Vi har helt riktigt gjort bedömningen att om de har behövt fly för sina liv ska de ha status som flyktingar alternativt skyddsbehövande. Det är jag stolt över.
Rikard Larsson (S):
Tack så mycket för frågan, Hans Eklind! Vi sågs ju ett antal dagar i somras och diskuterade de här frågorna.
Jag tror att Hans Eklind kommer ihåg att en av de frågor som vi då berörde i våra lite mer interna diskussioner, om jag får uttrycka det så, var om man när man gör tidsbegränsade uppehållstillstånd som huvudregel också behöver någon form av bortre gräns, det vill säga i de fall där det är alldeles orimligt att fortsätta med tidsbegränsade uppehållstillstånd utan man i så fall skulle beviljas permanent uppehållstillstånd.
I de diskussioner som vi hade, om jag nu får recensera och diskutera dem, landade vi gemensamt i att det nog inte är så klokt att ha den bortre gränsen utan att man nog ska fortsätta med tidsbegränsade tillstånd.
Men när vi väl landade i detta och sedan lade fram ett förslag som innebar att tidsbegränsade uppehållstillstånd ska vara huvudregel så innebär det ju inte att regeringen, som ska skriva fram en proposition, sitter kvar med frågeställningen. Vad händer då med dem som har varit här en lång period och har en väldigt stark etablering i Sverige?
Är den lagstiftning som man då föreslår för den humanitära grunden tillräcklig? I detta fall har regeringen gjort bedömningen att det finns ett antal fall som skulle falla mellan stolarna med en sådan lagstiftning och som det skulle bli alldeles orimligt att utvisa efter så lång tid. Det finns exempel när det gäller anhöriginvandring, till exempel om man lämnat ett äktenskap där det har förekommit våld.
Ska då uppehållstillståndet fortsätta att gälla när man inte längre hänger på anknytningspersonen? Jag skulle säga att det finns skäl att lägga fram ytterligare förslag. Det finns däremot inte skäl att dra de slutsatser som ledamoten gör att det innebär en kraftigt ökad invandring.
Rikard Larsson (S):
Jag tycker inte att vi skickar den signalen. Jag hörde också intervjun med generaldirektören och noterade att han sa att han inte ville kommentera frågan därför att de just höll på att bereda den. Sedan gjorde han ändå vissa spekulationer.
Jag tror att det är bra att vi inväntar att Migrationsverket har analyserat frågan innan vi drar slutsatser om vad Migrationsverket formellt sett tycker i frågan. Jag kan inte svara för vad Centern och Liberalerna tycker. Det kanske de kommer att tala om här senare. Men för oss socialdemokrater är den humanitära skyddsgrunden, som vi diskuterar, fortfarande en ventil.
Man kan titta på siffror på vad liknande humanitära grunder har inneburit i beviljade uppehållstillstånd tidigare, och det har inte varit någon radikal ökning av det antal som har fått stanna i Sverige.
Rikard Larsson (S):
Det var lite dålig tajmning med Magnus Jacobssons fråga, för min fråga berör exakt samma område. Men om jag tillåter mig att omformulera frågan lite handlar den delvis om det som Magnus Jacobsson tog upp.
Vi har sett tidigare exempel i reportage från nagelbranschen, där man importerar arbetskraft som utlovas bra villkor och bra löner men som sedan utnyttjas under slavliknande förhållanden och tvingas skuldsätta sig. De kan inte se en framtid för sig själva vare sig här i Sverige eller i det ursprungliga hemlandet därför att de försätts i en situation där de är beroende av dem som har utnyttjat dem.
Utifrån detta vill jag ställa frågan: Vad gör man för att komma åt även denna del, som handlar om reglerna för arbetskraftsinvandring, där vi varje år ser tusentals personer som sökt tillstånd att arbeta i Sverige?
Rikard Larsson (S):
Jag tror att det var så att Jonas Andersson i sitt anförande ställde en del retoriska frågor om hur många som inte kan svenska, hur många som har begått brott och så vidare. Sedan konstaterade Jonas Andersson själv att det vet man inte. Ändå står han i talarstolen och målar upp en bild av att det är hundratusentals människor som inte kan svenska och som begår brott som får bli medborgare i Sverige. Hur många är det, Jonas Andersson?
Hur många som blivit svenska medborgare är det som inte kan svenska? Jag tror att det farligaste vi kan göra i den här typen av debatt är att slänga oss med halvsanningar eller påhittade sanningar som bekräftar fördomar och målar upp bilden av ett samhälle i kaos.
Det bästa vi kan göra i den här typen av debatt och i den här kammaren är att se till att det vi säger och tycker är rimliga regler också blir av. En fråga var när vi inför de här kraven. När det gäller kraven på försörjning för att få stanna i landet ska vi komma ihåg att medborgarskapet inte är en förutsättning för att få stanna i landet.
Det är det permanenta uppehållstillståndet som ger dig möjlighet att stanna i landet. Du kan stanna i Sverige under många år, i hela ditt liv, utan att vara svensk medborgare. Då kan man ställa frågan när vi inför försörjningskrav för permanent uppehållstillstånd. Det sa vi i Migrationskommittén att vi skulle göra. Det har vi gjort. Vi har infört de kraven.
Nu inför vi steg för steg de krav på kunskaper i svenska språket som vi pratade om för permanent uppehållstillstånd. Vi håller på och bereder språkkrav för medborgarskap. Vi inför alltså detta. Men låt oss vara försiktiga med att bara sprida fördomar.
Rikard Larsson (S):
Vi har tillsatt utredningen. Vi har sagt att vi ska införa språkkrav, både för permanent uppehållstillstånd och för medborgarskap.
Jag tror mig veta att det bästa sättet att göra detta på ett seriöst sätt, så att man också träffar rätt, är genom ett ordentligt underlag som remitteras till remissinstanser som kan tycka till, så att man får ett system som fungerar bra både för dem som ska genomföra testerna och för dem som ska bli medborgare och komma in i den svenska gemenskapen.
Det tar lite längre tid, men jag tror att det i slutändan är oändligt mycket bättre än sverigedemokratiska gissningar.