Ida Karkiainen (S):
Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande. Som talarna före mig har varit inne på är detta en fråga om att implementera EU:s direktiv om audiovisuella tjänster i svensk lagstiftning samt några andra frågor för att modernisera radio- och tv-lagen. Därav rubriken på betänkandet. Eftersom kollegorna har redogjort för vad ärendet handlar om tänker jag inte gå in på det, utan jag kommer i stället att kommentera några frågor i betänkandet.
Medieområdet har förändrats i rask takt både vad gäller sättet vi tar del av media på i form av tekniska lösningar och vad gäller hur media används. Blickar vi ut i världen ser vi exempel på auktoritära makthavare som förstår att deras maktinnehav är beroende av en kontroll över mediepolitiken - kontrollen över vad som får sägas och vad som inte får sägas.
Att sprida desinformation för att forma människors åskådningar, lägga ned oppositionella tidningar och styra innehållet i public service är exempel som vi ser runt om i världen. Samtidigt har vi sociala nätverk som gör att fler än någonsin kan ta del av information och uttrycka sin mening, men där sprids det också falsk materia. Herr talman!
En grundförutsättning för att demokratin ska vara livskraftig är att medborgare får ta del av den mångfald av medier som finns och av oberoende och sakliga nyheter och att de får kunskap om vilken typ av information det är de tar del av. Propositionen riktar in sig på viktiga frågor som handlar om just det här.
Ett exempel är att Statens medieråd får i uppdrag att kartlägga och redovisa åtgärder som har vidtagits för att främja medie- och informationskunnighet. Ett annat förslag är krav på tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning när det gäller vissa tjänster. Herr talman! Jag vill göra några reflektioner om andelen program med europeiskt ursprung, vilket har varit uppe i den här debatten.
Som vi har hört innebär förslaget en kvot på europeiskt innehåll. Det är inte helt oproblematiskt. Under förhandlingarna rörande ändringarna i direktivet motsatte sig Sverige kvoter för europeiskt innehåll med hänsyn till att sådana inskränker mediernas oberoende och den redaktionella friheten. Tyvärr vinner Sverige inte gehör för sin hållning i alla EU-förhandlingar.
Men vi ska komma ihåg att redan i dag ställs i radio- och tv-lagen vissa krav när det gäller skyldighet att tillhandahålla europeiskt innehåll. Jag tycker att det är viktigt, som kulturutskottet pekar på, att vi ska genomlysa vilka effekterna blir av AV-direktivets krav på 30 procents europeiskt innehåll. För svensk del kanske det inte blir så omfattande, men genomlysning är ändock viktig.
Sedan har vi frågan om ett nytt medieetiskt system. Medieaktörer, alltså inte vilka som helst utan medieaktörerna i Sverige, har själva bestämt och gått med på att upprätta ett nytt medieetiskt självregleringssystem som innefattar frågor om publicitetsskada för enskilda. Det är väldigt bra.
Public service-bolagen har anslutit sig till det medieetiska systemet, vilket innebär att en prövning av publicitetsskada för en enskild kan prövas både via granskningsnämnden och via det medieetiska systemet.
Det här är en ordning som kan komma att bli problematisk, varför regeringen också lägger förslag på att prövningen av publicitetsskada för enskild i stället ska ligga på det medieetiska självregleringssystemet. Herr talman! En av de viktigaste principiella frågorna jag skulle vilja lyfta fram med det här ärendet är att stärka granskningsnämndens oberoende.
Jag delar Christer Nylanders synpunkter fullt ut. Det görs genom förslaget att den som är riksdagsledamot, statsråd eller anställd i Regeringskansliet inte ska få vara ledamot i granskningsnämnden för radio och tv. Herr talman! Vi behöver ta fler steg för att ytterligare stärka oberoendet för public service i hela kedjan.
Lagändringarna förväntas träda i kraft den l december, men som jag sa förändras medieområdet i snabb takt, och svensk lagstiftning, däribland den lagstiftning vi behandlar i detta ärende samt våra grundlagar i form av tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen, har ett mycket tekniskt detaljerat innehåll.
Det innebär att dessa ständigt behöver ses över och uppdateras. Man kan fundera på om den ordningen är bra och om vi som lagstiftare måste tänka mer teknikneutralt. Det har vi försökt göra i förslaget i det här betänkandet. För vem vet vad framtiden har att utvisa? Det vi dock vet är att vi sannolikt snart kommer att behöva modernisera radio- och tv-lagen igen.