Annelie Enochson (KD):
Jag tackar utrikesministern för den här genomgången. Jag är glad över att vi har en utrikesminister som är så uppdaterad på läget. I mitt andra inlägg vill jag fokusera på situationen i Irak och situationen för de kristna där. Jag har nämnt en del i min interpellation. Tar man bara de assyriska kyrkorna är det 40 kyrkor som har blivit förstörda sedan i juni 2004.
Det syrisk-ortodoxa ärkestiftet i Sverige och övriga Skandinavien har uppgivit att mer än hälften av den kristna befolkningen i Irak har drivits på flykt. Från UNHCR kommer liknande siffror. De anger kanske lite i underkant när de säger att det är en tredjedel. 33 procent av flyktingarna från Irak är kristna, trots att det bara för några år sedan var 3 procent av befolkningen i Irak som var kristen.
En av mina frågor i interpellationen var vilka åtgärder utrikesministern och UD kan vidta för att mer aktivt stödja återuppbyggnaden av Irak. När jag åkte hit med tåget i dag läste jag i Svenska Dagbladet att biståndsministern vill satsa på ett pilotprojekt i norra Irak tillsammans med irakier boende i Sverige för att starta företag där. Jag tycker att det är ett bra initiativ och att det är bra att det tas för att hjälpa till på hemmaplan för irakier.
På detta sätt underlättar man för folk att stanna kvar. Man kan även återvända från Sverige till ett arbete i Irak. Norra Irak är just ett område som utrikesministern beskrev som en mosaik och där många kristna lever. Många kommer därifrån. Därför är det så viktigt att det här biståndet också satsas på de kristna. De är ofta de fattigaste och mest utsatta.
För att kunna förverkliga demokratin i Irak bör samma status ges till alla folkgrupper, oavsett nationell identitet, religion, styrka och antal invånare. Det är viktigt att respekten för de mänskliga rättigheterna efterlevs. Utrikesministern säger i sitt svar att så inte är fallet i Irak nu. Jag är glad över att utrikesministern har kontakt med de kristna företrädarna i regionen för att kontinuerligt följa den utveckling som är på gång där.
Jag vill här också nämna några ord om Gaza och Västbanken som är två områden där kristna har det svårt. I oktober förra året mördades den kristna palestinier som var generalsekreterare för det palestinska bibelsällskapet i Gaza.
Många kristna valde då att lämna Gaza och finns nu på Västbanken som än så länge är något bättre för de kristna att leva i. Kristna institutioner har angripits flera gånger sedan islamiströrelsen Hamas vann de palestinska parlamentsvalen 2006 och tog makten i Gaza förra året. Precis som utrikesministern noterade har Betlehem haft en majoritet av kristna.
Nu är det bara 30 procent av kristna araber kvar i staden. Jag tror att vi behöver en initiativförändring i den svenska utrikespolitiken för att mer aktivt försvara just de kristna i Mellanöstern. Min fråga vad vi gör när det gäller konvertiter fick jag inte riktigt svar på. Jag vill ställa den frågan igen.
Precis som utrikesministern sade räknas assyrier in i Lausannefördraget, och armenier räknas faktiskt in där, men konvertiter finns inte med. : Till protestantism?) Ja, just det, och åt vilket håll som helst. Att byta religion är något som inte finns med i själva Lausannefördraget.
Det gör att när man får folk som konverterar blir det väldigt svårt. Jag har träffat en del, bland annat en författare som inte fick lov att ge ut böcker sedan han blev kristen. Hans syster fick också svåra problem i den anställning hon hade. Det finns alltså många exempel på detta. När vi har varit där tillsammans med samma organisation som Lars-Ivar har vi sett detta på nära håll. Jag ställer frågan om konvertiter igen och frågar också hur man kan jobba vidare med religionsfriheten.