Jan Ericson (M):
Jag tackar finansministern för svaret, men det stillar inte min oro. Föredragningen i finansutskottet den 10 februari av statssekreterare Karolina Ekholm visade på uppenbara risker kopplade till detta projekt. Det gäller inte minst brister i finansieringen, som kan utmynna i att Sverige i värsta fall i framtiden kan tvingas betala ytterligare pengar till EU-budgeten utöver redan beslutad avgift.
De garantier från EU-budgeten som nämns i investeringsplanen är bara till 50 procent täckta med riktiga pengar. Inte mindre än 8 miljarder euro i garantier ställs ut utan annan täckning än tillkommande insatser från medlemsstaterna. I övrigt tas medel bland annat från forskningsområdet, vilket känns olyckligt med tanke på att forskningssatsningarna är ett av de områden som fungerar bäst i EU.
EU:s egen revisionsrätt varnade dessutom häromdagen för att skattebetalarna i EU behöver garantier för att de inte ska behöva täcka förluster från olönsamma projekt inom Efsi. Om kommissionens investeringsplan hade känts som en stark, viktig och genomtänkt satsning för Europas framtid hade jag kanske kunnat acceptera den ekonomiska risken och omprioriteringarna.
Men föredragningen i finansutskottet pekade på flera avgörande oklarheter där objektiva bedömningar av investeringsobjektens kvalitet och potentiella lönsamhet riskerar att få stå tillbaka för politiska intressen. För det första är det av EU politiskt beslutade prioriterade områden som ska styra vart investeringsfondens pengar ska gå. För det andra finns det starka krav och förväntningar från olika länder att pengarna ska komma alla medlemsstater till del och att detta ska väga tungt när pengarna fördelas.
För det tredje finns det en stor risk för stora överbyggnader i form av en ny styrelse och mer EU-byråkrati och att det kommer att förbruka en del av pengarna. Det är inte heller någon direkt brist på kapital inom EU, inte ens på riskvilligt kapital. Problemet är snarare att hitta lönsamma investeringar som känns hållbara på sikt och som kan ge investerarna en god avkastning. I den mån sådana objekt erbjuds kommer de inte att ha svårt att hitta finansiärer.
Risken med Efsi är att fonden kommer att investera i sådant som professionella investerare väljer bort, vilket givetvis ökar risken för förluster i Efsi. Finansministern säger i sitt svar att regeringen ska fortsätta att verka för att projekt granskas, att finansiering beviljas på objektiva grunder och att urvalet av projekt inte politiseras. Jag vill till att börja med fråga finansministern hur hon konkret tänker verka för detta.
Finansministern säger att regeringen vill verka för att EU:s budgetram ska respekteras, att de eventuella risker för EU:s budget som investeringsplanen kan innebära ska minimeras och att eventuella tillkommande utgiftsbehov inte får leda till ökade medlemsavgifter utan ska hanteras genom omprioritering. Finansministern flaggar alltså för att det finns vissa risker i projektet.
Jag vill därför fråga finansministern om det är ett konkret löfte från henne och regeringen att Sverige kommer att vägra att betala en högre medlemsavgift till följd av eventuella förluster inom Efsi. Jag vill också gärna höra finansministerns åsikt om varifrån pengar som omprioriteras för att täcka eventuella förluster inom Efsi ska tas.
Med tanke på det som kom i går från EU:s revisionsrätt vill jag slutligen fråga finansministern om hon anser att revisionsrätten visar en obefogad oro när det gäller riskerna för EU:s skattebetalare till följd av Efsi.