KBLab/rixvox huggingface dataset:
Nyamko Sabuni (L):
Wiwi-Anne Johansson har frågat mig hur jag avser att verka för att det strukturella könsmaktsperspektivet ska utgöra utgångspunkten för kampen mot våldet. Vidare har Wiwi-Anne Johansson frågat mig på vilket sätt jag avser att verka för förebyggande insatser och för att förändra de samhällsstrukturer som är orsaken till mäns våld mot kvinnor. Regeringens mål är att motverka och förändra system som konserverar fördelningen av makt och resurser mellan könen.
När män och kvinnor delar makt och inflytande i alla delar av samhällslivet får vi ett bättre samhälle. Regeringen har den 15 november 2007 presenterat en handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer. Det våld som drabbar kvinnor är den mest akuta frågan av många viktiga jämställdhetsfrågor. Handlingsplanen har sin utgångspunkt i de utsattas behov.
Med 56 konkreta åtgärder som beräknas omfatta mer än 800 miljoner kronor är handlingsplanen en historisk kraftsamling mot våldet. Som Wiwi-Anne Johansson påpekar utgår regeringens arbete från bland annat FN:s deklaration om avskaffande av våld mot kvinnor. Våldet har med makt att göra. Därför inkluderas också våld i samkönade relationer i planen.
Handlingsplanen omfattar även hedersrelaterat våld och förtryck som, liksom mäns våld mot kvinnor generellt, har sin grund i kön, makt, sexualitet och kulturella föreställningar om dessa. Regeringen har valt att inte använda sig av begreppet könsmaktsordning, då det finns många tolkningar av detta begrepp, utan redogör i stället konkret för de dokument och perspektiv som ligger till grund för insatserna. I handlingsplanen finns ett särskilt insatsområde inriktat på att stärka det förebyggande arbetet.
Insatserna tar sikte på att förebygga våld genom att till exempel förbättra tryggheten i stads- och tätortsmiljöer, att upptäcka våldsutsatthet inom ramen för hälso- och sjukvårdens verksamheter samt genom att inrätta en virtuell ungdomsmottagning på Internet. Ett särskilt område i handlingsplanen utgörs av insatser som riktar sig till förövarna, vilket är en viktig del i det förebyggande arbetet. Ett forskningsprogram kommer att inrättas för att öka kunskapen om våldets orsaker.
Flera insatser riktar sig också till bland annat personal som jobbar med barn och ungdomar. Bland annat ska Ungdomsstyrelsen genomföra utbildningar som syftar till att förebygga dels mäns våld mot flickor och unga kvinnor, dels hedersrelaterat våld och förtryck som huvudsakligen drabbar flickor och unga kvinnor men som även kan drabba pojkar och unga män.
Nyamko Sabuni (L):
Analysen finns i det dokument ni hänvisar till. Ni vägrar bara att se det. Jag säger att vi inte använder begreppet könsmaktsordning, men vi säger att våld har med kön, makt, sexualitet och kulturella föreställningar om dessa att göra. Det är så FN beskriver detta.
Jag vägrar ägna tid åt att diskutera politiska ideologier med en massa olika begrepp när vi kan se att problemen är strukturella och har historiska förklaringar som vi kan komma åt. Låt mig ställa frågan tillbaka till er: Finns det något i denna handlingsplan som saknas och som ni tror skulle ha funnits med om man använt begreppet könsmaktsordning? Är det någon åtgärd ni saknar? Låt oss i så fall diskutera det.
Vi erkänner att det finns maktfrågor i detta. Över- och underordning finns också i samkönade relationer. Den kvinna som blir misshandlad av en annan kvinna måste också känna trygghet och kunna söka hjälp och stöd hos de myndigheter och organisationer som finns till för att hjälpa kvinnor som misshandlas. Man ska inte behöva tycka att det är pinsamt för att vi lever efter en teori och där de som inte stämmer med normen inte passar in.
För mig är det viktigt att ha individen, offret, som utgångspunkt. Det är inte bara en i en samkönad relation som misshandlar någon annan och därmed kullkatsar hela teorin. Det förekommer våld i samkönade relationer. Vi vet alldeles för lite om det. I dessa familjer finns det också barn, som vi också osynliggör genom att vi inte lyfter upp denna fråga.
För mig har det varit viktigt att ha individen i centrum och säga att det handlar om makt, sexualitet och kulturella föreställningar om dessa. Över- och underordningen gäller framför allt män gentemot kvinnor, men den finns också mellan två män eller två kvinnor. Det är viktigt för mig att se det också.
Nyamko Sabuni (L):
Om jag förstår Wiwi-Anne Johansson rätt delar hon den definition som FN beskriver i sina dokument när det gäller mäns våld mot kvinnor. Det är den definitionen vi använder oss av. Det är den analys som vi har. Jag säger det igen: Ja, det finns strukturer. Det finns historiska skäl. Det handlar om makt, och vi vet vilka som har makt i samhället. Det är framför allt män som har makt i samhället.
Men denna makt, denna över- och underordning, finns också mellan två kvinnor. Den finns också mellan två män. Det vill ni inte se, men det tycker jag är viktigt att vi tittar på. Wiwi-Anne Johansson säger att vi bara släcker bränder med de åtgärder som vi har lagt fram i handlingsplanen.
Min fråga är: Vilka reformer har du i lådan som inte den förra regeringen, er samarbetspartner, ville genomföra under de tolv år som de satt vid makten? Vad finns det för åtgärder som vi har missat som inte är att släcka bränder utan som vänder upp och ned på hela paketet? Jag lyssnar gärna.
Nyamko Sabuni (L):
Ja, det är problematiskt med orden, som ges olika definitioner beroende på vad man har för ideologisk grund att stå på. Då blir det problematiskt. Därför är det viktigt för mig att tydligt beskriva vad det är det handlar om. Vad det handlar om är makt och sexualitet och så vidare, precis som jag har sagt tidigare. Jag har också sagt det här: De som framför allt har makt i vårt samhälle är männen. Därmed blir det detta som är det stora problemet - mäns våld mot kvinnor.
Men med det sagt vill jag ändå påpeka att det finns en över- och underordning också i samkönade relationer. Ja, ordet är problematiskt. Du lägger en betydelse i det. Din granne lägger säkert en helt annan betydelse i det och så vidare. Då kan vi inte använda oss av sådana begrepp som inte har en definition utan som har tio olika definitioner beroende på vem du frågar.
Därför är det viktigt att vara tydlig med vad det är man menar, och jag tycker att FN:s deklaration är väldigt tydlig med vad det är vi ska komma åt. Det är därför jag använder mig av den.
Nyamko Sabuni (L):
Jag svarar först på LiseLotte Olssons frågor om jämställdhet och folkrörelser. Som LiseLotte Olsson sade finns det betänkande som nu bereds inom Regeringskansliet. Var vi hamnar och vad det blir för resultat vet jag inte eftersom arbetet pågår. Vi får återkomma till slutresultatet.
Som jag också sade i svaret kräver de största bidragsgivarna redovisning tillbaka som innehåller jämställdhetsmål. Det är nog inte tillräckligt. Mer behöver absolut göras. Det får vi återkomma till så småningom när vi har berett klart det betänkande som nu ligger. I budgeten, finansplanen, finns två siffror redovisade. Den ena är hushållets ekonomiska standard.
Det är jätteviktigt att göra den redovisningen. I ett hushåll med en man och en kvinna där mannen tjänar mer, menar jag att kvinnans levnadsstandard i detta hushåll är definitivt mycket bättre än i ett hushåll med bara en ensamstående kvinna med barn. Den skillnaden måste visas också i de ekonomiska beräkningarna. Den andra redovisade siffran är ekonomiska standarder för enskilda uppdelade på kön.
Där visar det sig också att den redovisningen faller lika ut procentuellt sett för män som för kvinnor. Men eftersom vi har de strukturella historiska fördelningarna av förmögenhet, inkomst och så vidare leder det till att i kronor och ören blir det självklart mer till mannen än till kvinnan. Men procentuellt sett faller det lika ut.
Jag kan inte kommentera om transfereringarna skulle vara bättre än inkomst utifrån utfallet. För mig är det viktigt att uppnå en ekonomisk självständighet som kvinna. Det gör jag bara med egen inkomst och inte med transfereringar. Det kan inte vara så att kvinnor ska gå från att vara beroende av männen till att vara beroende av staten. Det är orimligt. Kvinnor måste kunna vara självständiga.
Det finns mycket kvar att göra på detta område också. Det handlar om företagande. Det handlar om konkurrensen om de områden där kvinnor i dag tjänstgör och där ni har skapat en monopolliknande situation så att kvinnor inte kan söka sig till någon annan arbetsgivare än de offentliga och så vidare. Det är klart att det finns mycket att göra, och vi försöker jobba med precis de frågorna.
Använd inte siffror på det sättet, Marie Engström, och påstå att vi hittar på. Den förra regeringen räknade på precis samma sätt, nämligen hushållets standard och individernas standard. Det gör också de flesta OECD-länder. Vi har inte ändrat någonting i beräkningsgrunderna sedan regeringen tillträdde.
Nyamko Sabuni (L):
Till LiseLotte Olsson återigen: Jag sade inte att vi i princip ska införa jämställdhetsperspektiv i redovisningen av de folkrörelsebidrag som betalas ut. Jag menade att en princip kan vara jämställdhet. Eftersom vi bereder betänkandet kan jag i dag inte säga exakt vilka olika principer som kommer att ingå i det som vi kommer att ha som grundläggande regler för föreningslivet.
Men jag tycker också att det är viktigt, oavsett vilka principer det blir, att vi försöker hitta en balans mellan självständigheten för organisationerna och de principer som vi tycker är viktiga i samhället. Just i dag kan jag inte, som sagt, ge dig ett färdigt svar eftersom vi fortfarande bereder betänkandet.
Nyamko Sabuni (L):
Jag vill avsluta med att säga så här: Ja, vi kommer att ställa krav. Det handlar om 7 miljarder per år som delas ut till den ideella sektorn, till organisationer. Vi kommer att ställa krav, men de kraven kommer att vara i balans med den självständighet som organisationerna behöver. Jag kommer inte att styra så mycket som det styrs i dag. Men: Ja, det är viktigt med jämställdhet. Och: Ja, det finns ett antal andra principer som också är viktiga.
Jag återkommer så småningom med en produkt kring frågan och kommer också att ha argument för att vi väljer att lägga upp arbetet såsom vi gör. Så får vi föra debatten vidare då.
Nyamko Sabuni (L):
Luciano Astudillo har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att hjälpa de kommuner som tar emot flyktingar. Luciano Astudillo hänvisar till att Sverige får en betydande del av EU:s flyktingfond eftersom vi tar emot så många flyktingar från Irak och att det är bra att EU visar solidaritet. Han menar vidare att regeringen bör visa solidaritet med de kommuner som tar emot fler flyktingar än andra i landet.
Fördelning av statliga resurser till kommunerna för mottagande av flyktingar sker enligt samma solidariska princip som gäller för EU:s fördelning av medel mellan medlemsländerna. Utformningen av den statliga ersättningen fungerar så att kommunerna får ett schablonbelopp per mottagen flykting. Det innebär att de kommuner som tar emot flest flyktingar också får mest ersättning och att ersättningen står i relation till hur stort mottagandet är.
Enligt det gällande systemet kan kommuner även få ersättning utöver schablonbeloppet. Det gäller till exempel om en kommun tar emot enskilda eller en grupp personer som medför särskilt kostnadskrävande insatser. Utredningen om nyanländas arbetsmarknadsetablering har i uppdrag att se över den statliga ersättningen för flyktingmottagandet . Statens ersättning ska enligt direktiven bidra till effektivt utnyttjande av resurser på ett sätt som skapar tydliga ekonomiska incitament för olika aktörer.
Utredningen ska redovisa sina förslag senast den 2 juni 2008. Under tiden utredningen pågår och för att underlätta mottagandet av flyktingar i kommuner i regioner med god arbetsmarknad och skapa tydliga ekonomiska drivkrafter som påskyndar etableringen har kommuner möjlighet att få en extra ersättning som delvis är prestationsbaserad under åren 2007-2009.
Jag vill också i sammanhanget understryka betydelsen av regeringens åtgärder inom den generella politiken för att bryta utanförskap och öka invandrares delaktighet på arbetsmarknaden. Politiken är inriktad på att nyanlända vuxna så snart som möjligt ska lära sig svenska och komma ut på arbetsmarknaden under det första året i Sverige. Fokus ligger på arbetslinjen, och incitamenten för den enskilde att snabbt kunna ta ett arbete, för arbetsgivare att anställa och för att stimulera en spridning i bosättningen ska stärkas.
Migrationsverket och länsstyrelserna ansvarar nu för att det finns kapacitet för flyktingmottagande i landet. Länsstyrelsernas roll innebär att dialogen med kommunerna kan utgå från ett regionalt perspektiv. Länsstyrelserna har kunskap såväl om kommunerna som om bostadsmarknad, arbetsmarknad och förutsättningar för utbildning i länet. Detta utgör en plattform för att också främja en ökad spridning i nyanländas bosättning.
Nyamko Sabuni (L):
Det krävs en socialdemokrat för att stå i talarstolen och påstå att arbetslösheten ökar i dag. Vilka siffror läser du? Vilka människor träffar du och umgås du med? Arbetslösheten sjunker snabbare än någonsin. Vid halvårsskiftet, när Ams gjorde sin redovisning, visade det sig att arbetslösheten sjönk snabbare bland utomeuropéer än bland de infödda. Det är klart att man kan leka som man vill med statistik.
Faktum är att vi vet att arbetslösheten är högre bland utomeuropéer. Det är väl därför som den sjunker snabbast bland dem. Men stå inte här och säg att arbetslösheten ökar och att långtidsarbetslösheten blir mer omfattande! Så är det inte, Luciano Astudillo. Du beklagar dig över ersättningen. 70 procent går till försörjningsstöd.
Fanns inte denna kunskap under de tolv åren som ditt parti regerade? Var det inte betydelsefullt då? Eller fick man inte lika mycket i försörjningsstöd som nyanländ till Sverige under introduktionstiden? Det är precis samma schablonersättning. Den ökar varje år procentuellt på samma sätt som ni gjorde. Det är precis detsamma för varje person som kommer ny till Sverige.
Återigen: Vi har tillsatt en utredning som ska se över både ersättning och flyktingmottagande i kommunerna. När du säger att det är naivt att tro att det nya, omorganiserade flyktingmottagandet ska leda till solidaritet måste jag fråga: Pratar du inte med kommunalråden? Pratar du inte med de s-märkta kommunalråden? Det fungerar bättre i regionerna sedan vi drog ned ansvaret på regional nivå i stället för att ha det på nationell nivå.
Södertälje kan faktiskt redan nu kommunicera med sina grannkommuner och komma överens om hur man ska organisera sfi-undervisningen. Kan ni ta emot ett antal personer från oss och erbjuda utbildning? Den möjligheten finns i dag. Den har funnits tidigare också, men man har inte sett att det går att lösa problemen så just därför att denna regionala samordning som vi har i dag inte har funnits.
Återigen: I er motion står det att solidaritetsbonusen innebär att de kommuner som har tagit emot flest flyktingar under de senaste fem åren i förhållande till sin kommuns befolkningsstorlek ska få detta. Då har jag en beräkning. I förhållande till sin befolkningsstorlek är det bara Södertälje som är bland topp-20, bara Södertälje. Luciano Astudillo! Hur har ni räknat?
Nyamko Sabuni (L):
Det är inte prestige det handlar om. Om det skulle vara det är jag redo att släppa den den dagen du faktiskt erkänner att denna regering och det den har gjort det senaste året har varit betydelsefullt, det som ni inte lyckades göra de senaste tolv åren ni satt vid makten. Till Luciano Astudillo kan jag säga att vi så småningom kommer att lämna en proposition när det gäller ersättningssystemet och när det gäller flyktingmottagandet. Jag välkomnar om du röstar för den.
Nyamko Sabuni (L):
Lars Mejern Larsson har frågat mig vilka initiativ jag ämnar ta för att säkerställa att jämställdhetslagen fullt ut ska skydda inhyrd eller inlånad personal. Bakgrunden till frågan är att inhyrd eller inlånad personal inte omfattas av jämställdhetslagens förbud mot trakasserier på grund av kön eller sexuella trakasserier. Jag vill inledningsvis konstatera att motsvarande brist i lagstiftningen även finns i de andra lagarna mot diskriminering i arbetslivet.
Således finns inte heller något diskrimineringsförbud som skyddar inhyrd och inlånad personal mot till exempel etniska trakasserier. De nu gällande lagarna mot diskriminering, däribland jämställdhetslagen, har som Lars Mejern Larsson säkert känner till varit föremål för en översyn genom Diskrimineringskommitténs arbete.
Kommitténs slutbetänkande En sammanhållen diskrimineringslagstiftning , SOU 2006:22, bereds för närvarande inom Regeringskansliet, och regeringen planerar att lämna en proposition till riksdagen under våren 2008. Regeringens avsikt är att - i likhet med vad kommittén föreslagit - jämställdhetslagen och de andra diskrimineringslagarna ska ersättas av en ny samlad diskrimineringslag. Den nya diskrimineringslagen kommer att innebära ett starkare skydd mot diskriminering.
Bland annat kommer de brister som finns i dagens lagar att rättas till och kryphålen tätas så långt det bara är möjligt. Den brist som Lars Mejern Larsson pekar på undanröjs i det förslag till lagstiftning som kommittén lämnat i sitt betänkande, och min avsikt är naturligtvis att så ska ske även i regeringens förslag till ny diskrimineringslag.
Nyamko Sabuni (L):
Den situation som Lars Mejern Larsson beskriver är ovärdig, och ett antal personer har drabbats. Som jag sade i mitt första inlägg är det tänkt att den nya lagen ska täppa till de brister som tidigare funnits i lagen. När du, Lars Mejern Larsson, säger att ni socialdemokrater vill att lagen ska ändras, att denna lucka ska täppas till, måste jag beklaga det faktum att detta direktiv fanns redan 2000.
Det fanns alltså gott om tid för den socialdemokratiska regeringen att lägga fram en proposition till riksdagen för att täppa till de hål som finns och som drabbar en hel del inhyrd personal. Det skulle ha varit gjort senast december 2006, efter det att man begärt att få frågan uppskjuten av kommissionen. När jag tillträdde 2006 hade fortfarande ingenting gjorts. Jag beklagar det.
Sedan jag tillträdde har vi skyndsamt jobbat med frågan, och i mars kommer en proposition. Därmed hoppas jag att lagen ska finnas på plats vid halvårsskiftet 2008. Jag håller med dig, det är ovärdigt, och det är synd att ingenting gjordes tidigare.
Nyamko Sabuni (L):
Mitt besked är att vi ska skärpa lagen. Det ska kosta att diskriminera, och alla ska ha skydd av samma lag, det vill säga även den inhyrda personalen. Samma diskrimineringsgrunder som gäller för de tillsvidareanställda kommer att gälla också för dem som inhyrs. Samma diskrimineringsgrunder kommer alltså att gälla för alla. Jag tackar för frågan.
Det är alltid trevligt att kunna ge klara besked i denna typ av debatter. Det kommer en proposition i mars där vi hoppas kunna komma till rätta med dessa problem. Därefter skärps lagen så att det kommer att kosta. Det kommer visserligen inte att innebära att trakasserierna och diskrimineringen upphör, men då har vi åtminstone ett redskap och kan visa dem som drabbas att här går samhället in och säger att diskriminering är oacceptabelt. Dessutom blir det alltså kostsamt för den som diskriminerar eller trakasserar.
Nyamko Sabuni (L):
Vi avstår inte från att använda anslaget. Som jag har sagt tidigare fanns det inget alliansprogram på jämställdhetsområdet. Vi har fått jobba ihop ett program. Vi har fått bygga ett departement. Där ökade anslagen till jämställdhetsåtgärder tiofalt. Jag kan tala om för Eva-Lena Jansson, som säger att 2007 är ett förlorat jämställdhetsår, att vi redan har fattat beslut som kostar 40 miljoner i år.
Man kan läsa om detta på hemsidan. Det är lika mycket som anslaget som din regering använde per år under de tolv senaste år ni satt vid makten. Var de åren också förlorade jämställdhetsår? Det kan du svara på. Vi har använt 100 miljoner, som går till SKL för arbete med jämställdhetsintegrering.
Jag menar att det är viktigt att den service som samhället erbjuder medborgarna ska falla lika ut för män som för kvinnor. Ordningen är sådan att när man råkar få anslag över, som vi har, kan man aldrig få garantier att få använda de pengarna. Men självklart försöker alla departement, eller i alla fall det här departementet, göra vad vi kan för att vi ska ha möjlighet att använda pengarna.
Men återigen: Året har gått åt till att formulera politiken och lägga fram viktiga strategiskt långsiktiga åtgärder. Redan i dag har vi använt ett anslag som är lika stort som det din regering använde.
Nyamko Sabuni (L):
Jag uppfattade att Eva-Lena Jansson skrev i sin interpellation om de särskilda jämställdhetsmedlen, det anslag som jag ansvarar för. Jag försöker nu besvara hur det anslaget har använts. Nu ville du tydligen mer än så. Jag kan gärna redovisa det.
Hela arbetsmarknadspolitiken och de reformer som genomförs där menar jag är en stor jämställdhetsfråga. Ska kvinnor bli självständiga är ekonomisk självständighet en grund för det. Grunden för jämställdhet handlar om ekonomisk självständighet. Man sänker trösklarna in till arbetsmarknaden och gör det lättare för alla vuxna och friska att arbeta.
Vi vet att en högre andel kvinnor än män är arbetslösa. Man ser till att socialförsäkringssystemet görs om. Vi vet att framför allt kvinnor är sjukskrivna. Det handlar om att erbjuda rehabilitering så att människor kan komma tillbaka till jobbet och inte glömmas bort i sin sjukdom och pensioneras vid 35 års ålder. Det är en jämställdhetsåtgärd. Vi genomför reformer på skolområdet där vi vet att pojkar i dag ligger efter flickor.
Det är en jämställdhetsåtgärd. Det är likadant inom vården. Om det var vad du ville att jag skulle berätta om hade jag gärna gjort om detta svar. Men din fråga gällde jämställdhetsanslaget, som är de 400 miljonerna. Självklart sker det väldigt mycket i jämställdhetsriktning på alla sakdepartement. Året är inte slut.
Vad jag kan säga är att vi har fattat beslut om 140 miljoner. Men eftersom året ännu inte är slut kan jag inte säga exakt hur mycket pengar som blir över. Det kommer att bli en del anslag kvar för detta första år. Däremot kommer pengarna att användas för andra, tredje och fjärde året. Vi har behövt bygga upp politiken.
När man går från 40 miljoner till 400 miljoner krävs det en annan sorts politik än den som ni har kunnat bedriva. En annan sorts politik tar också tid att bygga upp. Det är just den tankegången jag försöker förmedla till dig. Om du vill ha en seriös debatt tycker jag att du också ska försöka lyssna. Jag kan säga till dig att vi har använt 140 miljoner som årets anslag.
Hur mycket det blir i slutänden totalt kan jag i dag inte ge svar på.
Nyamko Sabuni (L):
Jag ska försöka att vara tydlig. Innan året är slut kan du inte få en exakt siffra. Du kan redan på hemsidan se att det är 40 miljoner. Sedan är det de 100 miljoner som vi har överfört från årets anslag till att använda när åtgärderna för jämställdhetsintegrering sätter i gång. Vi har använt årets anslag för att finansiera det. Vi har finansierat ett antal åtgärder som vi har fattat beslut om på området mäns våld mot kvinnor.
Det gäller bland annat ett uppdrag som vi har gett till Socialstyrelsen att arbeta med. Vi har finansierat en virtuell ungdomsmottagning som ska byggas upp av landstingen för att unga människor ska kunna få kontakt med sakkunniga om de inte vågar gå till de verkliga ungdomsmottagningarna.
Det finns beslut att läsa om på hemsidan, och det går att se exakt vad vi gör för pengarna. Vad jag ville få dig att förstå är att från årets anslag vet jag i dag att det är 140 miljoner som kommer att användas. Men jag kan inte ge dig slutsiffran, eftersom året inte är slut. Vi har inte beräknat allting vi har fattat beslut om. Den siffran jag kan ge dig direkt nu är 140 miljoner. Det finns pengar som kommer att användas för åtgärder som sätter i gång nästa år.
Men det viktiga var väl i varje fall att dessa pengar används till jämställdhet så långt som möjligt. Det är vad vi försöker att föra diskussion om. Hur kan vi få möjlighet att använda dessa pengar även om åtgärderna inte genomförs i år?