Teresa Carvalho (S):
Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. Låt mig sedan inleda mitt inlägg om pensioner och ekonomisk trygghet vid ålderdom med att backa bandet, inte nödvändigtvis till en specifik tid som har passerat men till den tid som alltid kommer före pensioneringen, det vill säga tiden i arbetsför ålder.
Den allra största delen av våra inkomster som pensionärer är som bekant beroende av att vi arbetar och avsätter en del av vår lön till pension och att vi tjänar in pensionsrätter. Frånvaro från arbetsmarknaden kan därför få förödande konsekvenser senare i livet - jag tänker på arbetslöshet, sjukfrånvaro och deltidsarbete.
Det får alltså inte enbart ekonomiska konsekvenser för dagen utan också för framtiden genom minskade pensioner. Det är heller inte bara ett problem för den som själv drabbas, utan frånvaro från arbetsmarknaden är också ett hinder för vår gemensamma tillväxt och välfärd. Såväl samhällsekonomin som den enskildes inkomst påverkas med andra ord. I dag har vi en arbetslöshet på nära 7 procent.
Långtidsarbetslösheten har efter finanskrisen och under åren med den borgerliga regeringen bitit sig fast på en alldeles för hög nivå. Ambitionen må ha varit att sänka arbetslösheten och ha en tuffare arbetslinje, men resultatet blev som bekant något annat. Nu kan vi glädjande nog se att arbetslösheten faktiskt börjar sjunka och har sjunkit en bit, om än från mycket höga nivåer.
Jag vill vara tydlig med att det är en lång bit kvar. Det är också därför som den nuvarande regeringen vidtar välbehövliga åtgärder, just för att pressa ned arbetslösheten. Jag nämner detta eftersom det är en viktig faktor när vi debatterar pensioner och ekonomisk trygghet för äldre, som flera talare före mig har varit inne på.
Det är även viktigt med en insikt om att pensionssystemet som sådant är robust. Det som framför allt påverkar den ekonomiska situationen för pensionärerna är utvecklingen på arbetsmarknaden, där arbetslösheten är den i särklass största boven. Ju mer pengar som kommer in i pensionssystemet från de förvärvsaktiva desto mer kan betalas ut i form av pensioner.
Men, fru talman, självklart finns det även delar jämte detta som kan påverka den ekonomiska situationen för pensionärer. Ett exempel är bostadstillägget som är behovsanpassat och som höjdes så sent som för ett par månader sedan, något som regeringen föreslog redan i budgetpropositionen för ett år sedan.
De borgerliga partierna tillsammans med Sverigedemokraterna röstade då ned förslaget som fick göra comeback i regeringens vårändringsbudget, och följaktligen trädde det i kraft nu i september. Samtidigt med detta förstärktes även äldreförsörjningsstödet för dem som inte uppfyller kraven för full garantipension.
Jag måste erkänna att det ändå är lite speciellt att debattera utgiftsområde 11, Ekonomisk trygghet vid ålderdom, detta eftersom den stora delen av pensionerna, vilket redan har nämnts, inte ligger inom statsbudgetens ramar.
Dessutom förhåller det sig på det sättet att det finns annat som påverkar pensionärernas ekonomiska situation som kanske egentligen hör hemma inom andra av statens utgiftsområden. En snabb blick över just utgiftsområde 11 kan därför möjligtvis ge intrycket av att det inte blir så stor förändring för landets pensionärer nästa år. Vi vet dock att så inte är fallet.
Tittar vi på helheten ser vi att de allra flesta av Sveriges pensionärer nästa år kommer att få mer i plånboken. Pensionerna räknas upp med över 4 procent. Det är rekordmycket. Det är den största höjningen sedan dagens pensionssystem föddes.
För pensionärerna med de lägsta inkomsterna utjämnas dessutom skatteklyftan mellan pension och lön helt genom regeringens efterlängtade sänkning av pensionärsskatten. Jag vill hålla mig kvar vid det här en liten stund. Jag vill vara tydlig med att pension är uppskjuten lön och därför borde beskattas lika som förvärvsinkomst.
Att pensionärer betalar högre skatt är ingenting annat än djupt orättvist och något som vi socialdemokrater har påtalat ända sedan den klyftan infördes av den gamla borgerliga regeringen - en orättvisa vi socialdemokrater vill ta bort.
Det var också därför som den nya regeringen redan i sin första budget för ett år sedan föreslog en sänkning av pensionärsskatten - återigen, en välbehövlig reform för landets pensionärer som de borgerliga partierna tillsammans med Sverigedemokraterna då röstade emot. Men vi är angelägna om att ta bort klyftan, och därför har vi också återkommit med en första avtrappning. Fru talman!
Regeringen föreslår även fler förbättringar avsedda för gruppen äldre, bland annat ett stort investeringsstöd till äldreboenden, en kunskapssatsning inom omsorgen och även ökad bemanning inom äldreomsorgen.
Lägger vi dessutom till det nyss nämnda höjda bostadstillägget för pensionärer på nästan 400 miljoner kronor talar vi alltså om reformer för dryga 4 miljarder kronor. Sammantaget kan vi konstatera att den politik som regeringen har lagt fram för riksdagen under sitt dryga första år onekligen har varit av den karaktär som ger starkare grundtrygghet för landets pensionärer.
Förhoppningsvis kan det även bidra till att något dämpa pensionsångesten för morgondagens pensionärer.