Staffan Danielsson (C):
Det är viktiga frågor som diskuteras. Interpellanten lyfter korrekt fram att det är 65 miljoner människor på flykt i världen. De allra flesta, 95 procent eller så, finns i närområdena. Ett fåtal har resurser, kraft och mod att ta sig till Europa. Vi diskuterar väldigt mycket just dem och väldigt lite de andra, så jag välkomnar att vi diskuterar det stora flertalet av de verkligt utsatta på plats.
Det kan tilläggas att det finns någon miljard människor i världen som är mycket fattiga och inte har mat för dagen. Yasmine Posio Nilsson kritiserar att EU:s bistånd nu i större utsträckning går till länder i Mellanöstern och Afrika. Det borde gå till andra länder i stället, förstår jag det som.
Jag kan upplysa om att betydande delar av det svenska biståndet - tiotals miljarder - sedan några år har gått till Sverige, inte till det som utvecklingsbiståndet vanligen går till på plats i biståndsländerna. Interpellanten har rätt i att EU har enats om åtgärder för att hejda strömmen av flyktingar och ekonomiska migranter som vill ta sig över Medelhavet in i EU.
Det är därför som antalet flyktingar och ekonomiska migranter till Sverige har återgått till de nivåer - inte låga - som rådde före den stora strömmen år 2015. Sju partier i Sveriges riksdag, inklusive vice statsministerns parti, står bakom EU:s stängda gränser mot Asien och Afrika.
Gränsen mellan Sverige och Danmark diskuteras betydligt oftare här i Sveriges riksdag än gränsen mellan EU och andra kontinenter, trots att det är där det tyngsta beslutet och stoppet finns, men detta accepterar vi oftast.
Vänsterpartiet var det enda parti som motsatte sig EU:s beslut i Sveriges riksdag. Vänsterpartiet vill att Sverige snarast ska återgå till den betydligt mer öppna migrationspolitik som Sverige hade före år 2015 och som föranledde att så stor andel flyktingar och ekonomiska migranter till EU valde att ta sig till Sverige.
Vänsterpartiet har en ekonomisk politik som mest går ut på att höja skatter och dela ut växande bidrag, vilket enligt min uppfattning - om de skulle få makten - snabbt skulle leda Sverige in i en utveckling som har den inriktning som finns i till exempel Kuba och Venezuela, där Vänsterpartiets partivänner regerar.
När Yasmine Posio Nilsson och Momodou Jallow nu kritiserar att EU ökar sitt bistånd till länder i Mellanöstern och Afrika vill jag bara ge en bakgrund till hur populistiskt jag tycker att Vänsterpartiet bedriver sin politik.
Om Vänsterpartiet, Gud förbjude, skulle regera Sverige skulle vi fortfarande ha mycket stora strömmar av flyktingar och ekonomiska migranter till Sverige, vilket skulle ta stora resurser i anspråk och undergräva det svenska biståndet på plats i biståndsländerna och i flyktinglägren. Vänsterpartiet kommer ofta undan med sin ohållbara politik och öser vanligen på med att begära mer av allting. Jag ville bara ta tillfället i akt att påvisa det jag har påvisat.
Vi vet att Vänsterpartiet är en del av den rödgröna regeringens regeringsunderlag. Isabella Lövin balanserar, som Miljöpartiet så ofta numera gör i dessa frågor, på en mycket smal spång. Jag kan fråga henne om hon tror att EU kommer att öppna sina gränser mer och styra om sitt bistånd inom de närmaste åren.