Peter Hultqvist (S):
Det pågår alltså planering för hur vi tillsammans med Finland hanterar scenarier bortom fredstida förhållanden. Det pågår uppbyggnad av Swedish-Finnish Naval Task Group. Det pågår ett arbete med hur vi ska utnyttja varandras flygbaser och hamnar. Det pågår arbete om att utbyta information på ett annat sätt. Det pågår arbete i en lång rad frågor.
Att man då försöker beskriva detta som att det inte har något värde saknar verklighetsförankring! Då vet man inte vad det är som sker. Nu har jag i alla falla informerat om en del av det som pågår. Det är reella saker för både den svenska och den finska regeringen och för båda ländernas försvarsledning.
Kerstin Lundgren, du rör dig med allmänna formuleringar om vad det ena eller andra betyder i en krissituation. Jag tror inte att du vet vad vi kommer att göra i en eventuell krissituation. Jag tror inte att du vet vad Finland gör i en eventuell krissituation.
Beroende på vilket scenario, vilket händelseförlopp, som uppstår i en krissituation väljer man vilka instrument som ska användas och vilken roll ett enskilt land ska spela. Jag tror inte att du kan säga exakt vad som kommer att ske.
Det viktiga nu är att skapa samarbeten och kontaktytor så att man, när en sådan situation uppstår, på ett enkelt sätt kan agera tillsammans, om man beslutar sig för det utifrån vad som är klokt i ett sådant läge. Men jag tänker inte stå här och spekulera om detta. Det som presenteras här i kammaren blir en väldigt teoretisk diskussion.
Jag tror att realiteterna när en sådan situation ska hanteras kommer att se ut på ett helt annat sätt än man i den politiska världen ibland föreställer sig. Man kan fundera på en annan sak också. Hur förebygger man konflikter och kriser på bästa sätt? Är det genom att ändra säkerhetspolitiska doktriner på ett snabbt sätt? Jag tror inte det.
Jag tror att stabiliteten långsiktigt gagnas bäst av att vi behåller vår grundläggande hållning med militär alliansfrihet och utifrån det utvidgar och fördjupar våra samarbeten över hela den kartbild som jag tidigare har redogjort för här. Det är den strategi vi har och som vi utgår från på grund av försvarsbeslutet i Sveriges riksdag, som fem politiska partier står bakom. Det är där vi menar att samsynen finns.
Sedan löstes frågan om Nato genom att vi tillsatte en utredning som skulle titta på alla våra samarbeten, men den militära alliansfriheten skulle inte utvärderas. Det var viktigt för regeringen mot bakgrund av att vi inte ville skapa någon osäkerhet om den grundläggande svenska linjen när det gäller den militära alliansfriheten.
Vi ville inte sända den signalen till en omvärld som i många stycken är oförutsägbar. Jag tycker att det som regeringen och jag i vardagen gör med alla dessa samarbeten är väl förankrat i Sveriges riksdag. Man ska inte nedvärdera vikten av dessa samarbeten som konfliktförebyggande och stabiliserande. De är mycket viktiga ur den aspekten.
Och jag vet att Sverige är en uppskattad partner i de samarbetena, att vi får mycket god feedback och att man också litar på det vi säger och gör i olika sammanhang. Slutligen är det så att vi är med i cybercentret i Tallinn, och vi kommer att ansöka om att bli medlemmar i Stratcom i Riga.