KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lars Hjälmered (M):
En ingången uppgörelse gäller. Den ska vi naturligtvis hedra och fullfölja. Låt oss blicka tillbaka åtta tio år i tiden! Då såg läget på svensk och europeisk el- och energimarknad helt annorlunda ut. Energibolagen skar närmast guld med täljkniv. Det har skett ett totalt omkast. Jag tror att det måste sjunka in hos oss beslutsfattare. Det kan komma kast och ändringar som vi måste ha beredskap för. Den uppgörelse som vi har gjort och som ligger till grund för dagens beslut handlar också om att titta på dagens situation.
Det är utmaningar i kärnkraften. Det är strategiskt rätt att stärka vattenkraften och att bygga ut den förnybara energin. Då löser vi ett antal utmaningar och ger gemensamma besked om vad som kommer att gälla framåt. Betyder det att vi har löst alla utmaningar? Nej, jag tror faktiskt inte det. Jag var i mitt anförande inne på detta med teknik och sådant som kommer framöver och avsättningen av el.
Jag tror att vi behöver ha en diskussion kring elnät och elnätsutbyggnad och framför allt en diskussion om näringspolitiska villkor. Om vi menar allvar med att industrin är viktig måste vi kanske ha mer diskussion. Hur kan vi få en ökad industriproduktion i Sverige? Det handlar om att kunna använda möjligheterna mer. Det gäller också diskussionen om elektrifiering av transportsektorn. Vår ingång i Moderaterna är att det är rätt att kunna använda olika typer av stöd och subventioner. Långsiktigt ska man klara sig på egna meriter.
Vi tycker att man behöver olika produktionsslag, som vattenkraft, kärnkraft och olika typer av ny förnybar energi. Jag tycker ibland att det hos Mattias Bäckström Johansson andas att man gärna värnar kärnkraften men närmast har en fientlighet kring nya tekniska framsteg. Det är per definition dåligt med solenergi, vindkraft eller andra tekniska framsteg som sker på detta område. Jag värjer mig mot det.
Med den teknikoptimism som jag har tycker jag att vi ska främja all typ av teknisk utveckling. Sedan har vi ett ansvar att se på skattesystem och annat. Hur kan vi få ett system att funka? Det är vår inriktning.
Lars Hjälmered (M):
De kulturella och kreativa näringarna är utomordentligt viktiga för Sverige. De anställer många människor och innebär rätt stora skatteintäkter till Sverige liksom exportmöjligheter inom sådant som film, musik, dataspel och en mängd andra områden, även om det ofta är musikundret som lyfts fram. Kollektiv förvaltning av upphovsrätt Det vi har att fatta beslut om i dag handlar om en del av immaterialrätten, som verkligen är en grundbult och en förutsättning för många av dessa viktiga branscher.
Immaterialrätten är stark i Sverige och fungerar i allt väsentligt väldigt väl och har så gjort väldigt länge. Frågar man författare, musiker och andra vittnar de också om att tilltron till immaterialrätten är väldigt viktig. Man ska kunna leva av det man skapar och på olika sätt kunna kommersialisera det. Det här är ett EU-direktiv i botten, där man har gjort en översyn. Man ska dock komma ihåg att utgångspunkten för detta inte har varit att vi har haft stora problem i Sverige, utan det handlar snarare om problem i andra länder i Europa.
Vi tycker i allt väsentligt att det är en bra proposition som regeringen har kommit med. Däremot finns det kopplat till en väldigt nischad fråga som handlar om rättighetsorganisationernas stämmor eller företrädarskap en väldigt stor oro i branschen.
Reaktionen från Stim och andra var kort och gott att om någonting inte är trasigt bör man inte laga det och riskera att då ifrågasätta och kanske också förstöra möjligheterna för de här viktiga och välfungerande svenska rättighetsorganisationerna. Därför lade Alliansen fram en gemensam motion angående detta, och vi är väldigt glada att vi till slut kunde nå en enighet i utskottet.
Det är nämligen viktigt att undanröja denna oro och i stället bygga vidare på den väldigt välfungerande struktur vi har när det gäller rättighetsförvaltning i Sverige. Vi tar utgångspunkt i detta utifrån riksdagens beslut och utgår från att regeringen skyndsamt ser till att lösa det, för det finns ingen anledning att skjuta den bollen framför sig alltför länge.
Lars Hjälmered (M):
Europas rymdministrar möttes före jul, och kontentan av det mötet när det gäller Sveriges åtagande och regeringens prioriteringar är att det inte finns tillräckligt med pengar för att kunna fullfölja ett svenskt deltagande i det europeiska bärraketsprogrammet Ariane. Programmet handlar om att Europa ska ha en egen access till rymden, vilket har varit ett prioriterat mål för Sveriges och övriga Europas länder.
Regeringens förehavanden här, herr talman, innebär också att den rymdindustri som i dag sysselsätter ungefär 150, inte bara kvalificerade utan väldigt kvalificerade, medarbetare i Trollhättan undermineras och troligtvis kan komma att avvecklas eller flyttas utomlands.
Det innebär också de facto att Sverige med mycket kort varsel lämnar ett ungefär trettioårigt engagemang i det gemensamma bärraketsprogrammet, vilket troligtvis kan leda till förseningar i programmet i Europa och kanske även kostnadsökningar för övriga deltagande länder.
Om man viker ut detta, herr talman, och tittar på den typ av varsel som eventuellt kan komma - liksom utmaningar för enskilda företag - ser man att företagare ofta agerar på affärsmässig grund, vilket var fallet med till exempel Ericsson nu senast och en del andra. Det är på affärsmässig grund man förhåller sig till att göra saker och vidta åtgärder i sin verksamhet.
I detta fall talar vi om en väldigt kvalificerad rymdverksamhet i Trollhättan, där ansvaret ligger på statsrådet Hellmark Knutsson och hennes kollegor i regeringen. Det är alltså deras förehavanden och de uppdrag de ger till olika myndigheter som kommer att fälla avgörandet om de 150 jobben i Trollhättan blir kvar eller inte. Ett icke-agerande från ministerns sida innebär de facto att man i förlängningen lägger ned verksamheten.
Man kan också backa några år, herr talman. Diskussionen är nämligen inte ny utan har funnits tidigare. Strax före 2010 - jag tror att det var 2009 - var detta uppe till diskussion, och då reste ledande socialdemokratiska företrädare till Trollhättan och sa att verksamheten bara måste vara kvar. Man tog strid för detta, men uppenbarligen gäller inte den linjen längre. Om jag ska summera detta, herr talman, tycker jag att det finns åtminstone två rätt viktiga frågor som borde lyftas fram till ministern i diskussionen.
Den första frågan är varför regeringen inte vill säkra rymdverksamheten i Trollhättan. Gör ministern och regeringen inget ytterligare kommer man nämligen att bomma igen detta, och 150 kvalificerade jobb försvinner. Den andra frågan är vilka konsekvenser regeringens förehavanden på detta område får.
När regeringen agerar som den nu gör och detta kan läggas ned i Trollhättan, vilka effekter får det för jobben, industrin, rymdpolitiken och säkerhetspolitiken? Vad har ni gjort för analys, ministern?
Lars Hjälmered (M):
Ministern ville berätta fakta. Låt mig då bygga på genom att säga något om det som ministern kallar "vår prioritet" och vad som händer om man följer detta. Bolaget i fråga, i Trollhättan, säger att åtagandet vad gäller bärraketsprogrammet då inte kan fullföljas. I förlängningen av detta hotas 150 högkvalificerade jobb i Trollhättan. Ministern sa att Sverige inte lämnar Arianeprogrammet, det europeiska bärraketsprogrammet.
Detta är helt sant, men frågan här handlar om att ministern och regeringen med sina förehavanden och sitt agerande - eller brist på agerande - sätter 150 högkvalificerade jobb i Trollhättan i riskzonen. Herr talman! Att döma av diskussionen nu verkar ministern inte vara beredd att ändra sig, vilket kan få till konsekvens att dessa jobb i Trollhättan går förlorade. Här kan vi gå tillbaka till den diskussion som fördes för ett antal år sedan.
Då sa partikollegor till ministern tydligt att detta var en utomordentligt viktig verksamhet för Trollhättan, för Sverige och för Europa, och att den skulle värnas. Vi hör inte de rösterna i debatten just nu, exempelvis från den nuvarande gruppledaren för Socialdemokraterna i riksdagen. Herr talman! Jag skulle vilja återupprepa en av mina frågor, nämligen den om konsekvenser och konsekvensanalys.
Om det nu är så att ministern inte säger sig vara villig att göra någonting mer - och vi ser att 150 jobb med detta kan gå förlorade - hur ser då ministern på de konsekvenser som hennes och regeringens beslut får för jobben, industrin, rymdpolitiken och säkerhetspolitiken?
Lars Hjälmered (M):
Finansministern säger att vi initialt var positiva men att vi nu har ändrat uppfattning lite grann. Ja, delvis är det på det sättet. Vi blev alltså positivt överraskade när finansministern och hennes kollega näringsministern presenterade en idé om att regeringen skulle underlätta för entreprenörer att faktiskt anställa. Det är i grunden ett positivt initiativ.
När man sedan tittar på konsekvenserna och den samlade politiken, och också lyssnar på många intresseorganisationer och andra, är det lite mer smolk i bägaren som kommer efter hand och rätt många frågor som väcks, inte minst i fråga om det ekonomiska risktagandet. För många som driver företag i formen enskild firma väcker det en del frågor att regeringen driver detta men samtidigt höjer skatter på jobb och företagande generellt i mycket stor omfattning.
Om man tittar på den generella bilden och vad ledande entreprenörer i Sverige vittnar om behövs för att förbättra entreprenörsklimatet gäller det ett brett reformprogram. Det handlar om bostäderna. Där har Moderaterna ett bostadsreformprogram i sin budget. Det handlar om att det efterfrågas en förbättring av skolan, exempelvis programmering i skolan. Vi har konkreta reformförslag.
Det handlar om att det efterfrågas en optionsbeskattning och bättre villkor för delägarskap. Där har vi, till skillnad från regeringen, ett konkret förslag. En fråga som ofta kommer upp, inte minst i it-sektorn och på andra områden där man skriker efter kompetens, handlar om en bättre fungerande arbetskraftsinvandring. Där har vi ett konkret förslag om en så kallad 30-dagarsgaranti för att företag snabbt och enkelt ska få svar på sin ansökan om uppehålls- och arbetstillstånd. Där ser vi inga initiativ från regeringen. Herr talman!
Jag förstår att finansministern inte kommer att vara imponerad av mig och säga att hon håller med mig. Men jag kan återigen konstatera att det finns ledande entreprenörer som har byggt stora bolag i Sverige och som senast i måndags på Dagens industris debattsida skrev att regeringens politik är ett dråpslag för entreprenörer. Då är det inte fråga om en enskild skattefråga utan den samlade politiken, också brett kopplad till frågor om optioner, bostäder och mycket annat.
Lars Hjälmered (M):
Låt mig börja med det här med farmaceuter. Om i storleksordningen 600 farmaceuter som har kommit från andra länder har identifierats och vi samtidigt vet att svenska apotek verkligen skriker efter farmaceuter men bara 40-50 av dem har kommit in i snabbspåret är det ett misslyckande som jag hoppas att man med kraft kan ta tag i. Det handlar om att snabbt och enkelt få in människor på svensk arbetsmarknad.
När det sedan gäller detta med snabbspåret inom besöksnäringen är det en bransch som verkligen vill och som har investerat egna pengar och egen personal för att till exempel titta på hur valideringen kan gå till på arbetsplatsen och i restaurangköket. Man tittar på vilken erfarenhet som finns och vilka brister som finns. Det har konstaterats att Arbetsförmedlingen, säger branschen själv, inte har kunnat förse personer med lämplig utbildning för att fylla de luckor som finns.
Det är inte rimligt att det funkar på det sättet. Dessutom, herr talman, har det återigen vittnats om att de bara kan anvisa personer - så här långt i varje fall - i Stockholm, Göteborg och Malmö. Det finns ju en massa krogar runt om i andra delar av landet också. Medlemmar inom Visita har förberett sig för att ta emot personer. Jag tänker att det här bara måste hanteras. Det är inte rimligt att det är på det här sättet. Sedan vill jag också, herr talman, komma in på frågan om handeln som ett exempel.
Om parterna inte är hundraprocentigt överens blir det i praktiken inget snabbspår, och det innebär att man stänger dörren för en viktig del av svensk arbetsmarknad för snabbspår och goda möjligheter för nyanlända att komma in. Då undrar jag: Är ministern beredd att göra någonting för att det ska kunna bli ett snabbspår till exempel inom handelns område? Avslutningsvis vill jag i sammanhanget, herr talman, lyfta fram det här med samordningsnummer och personnummer.
Vi vet att detta är som en helig graal när det gäller att komma in i det svenska samhället, få ett bankkonto, kunna dra A-skatt, göra jämkning och en massa annat. Vi vet genom många arbetsgivare att det där är ett jätteproblem som jag hoppas att man kan ta tag i brett för att underlätta för människor att komma in i samhället.
Lars Hjälmered (M):
Jag har en fråga till näringsminister Damberg. I förra veckan möttes EU:s rymdministrar, och Sverige valde då att ge beskedet att rymdmyndigheten ESA inte ska få lika mycket pengar som tidigare. Sverige kan därmed inte fullt ut fullgöra sitt åtagande i bärraketprogrammet Ariane, där man tidigare ingått som en viktig del.
Regeringens besked innebär att vår rymdindustri, som i dag sysselsätter ungefär 150 kvalificerade personer i Trollhättan, undermineras och sannolikt kommer att läggas ned i närtid. Beskedet innebär också att man med kort varsel drar sig ur ett 30-årigt engagemang och därigenom kan försena bärraketprogrammet i Europa.
Jag vill därför fråga näringsministern vilka konsekvenser regeringen ser att dess besked om att lämna rymdprogrammet får för jobben, industrin, rymdpolitiken och säkerhetspolitiken.
Lars Hjälmered (M):
Det är riktigt att budgeten ligger på ungefär samma nivå, men faktum är att regeringen på rymdministermötet gav besked om att mindre pengar kopplas till Arianeprogrammet. Det är också ett faktum att det man bokstavligen kan kalla för raketforskning i Trollhättan som en effekt av detta kommer att läggas ned; det rör sig om otroligt kvalificerade arbetstillfällen.
Vidare har den ansvariga ministern Hellmark Knutsson uppvaktats i frågan, och varken hon eller övriga regeringen har lyft ett finger för att rädda raketforskningen i Trollhättan - jag undrar varför.
Lars Hjälmered (M):
En vanlig dag är det över 900 000 människor som inte går till jobbet. Enligt regeringens egna siffror kommer det att vara bortåt 1 miljon människor i utanförskap i Sverige år 2020. För att bryta utanförskapet behöver vi fler jobb och växande företag. Vi vet att fyra av fem nya jobb kommer i de mindre företagen. Mikael Damberg och regeringen har nu ett förslag om att chockhöja skatten för småföretagare och entreprenörer i Sverige, det som kallas 3:12reglerna.
Det innebär för en bagare, en bilverkstad eller en blomsteraffär att Damberg nu vill höja deras skatt med i storleksordningen 25 procent. Därför vill jag fråga näringsministern: Hur kan denna Dambergsskatt på småföretagare och entreprenörer leda till fler jobb?
Lars Hjälmered (M):
Alliansen tillsatte en utredning för några år sedan som hade fokus på att underlätta generationsskifte i mindre företag. Det var de så kallade 3:12-reglerna man skulle titta över. Mikael Damberg valde att ge denna utredning ett nytt uppdrag. Förslaget har nu kommit, och om man skulle genomföra det innebär det faktiskt en chockhöjning för småföretagare och entreprenörer. Samtidigt vet vi att det finns ett enormt utanförskap. Det är en jätteutmaning. Det behövs fler jobb, och vi vet alla att det är just i de minsta företagen de nya jobben kommer.
Därför ställer jag frågan: Varför vill Mikael Damberg med kirurgisk precision skjuta in en skattehöjning på dem som kan skapa jobben?
Lars Hjälmered (M):
Otryggheten breder ut sig i Sverige. Vi vet att var tredje kvinna känner sig otrygg i sitt eget bostadsområde, och det finns områden där kriminella gäng regerar och människor är oroliga över att anmäla brott eller att vittna. Samtidigt har vi en polis som går på knäna och lider under ett svagt ledarskap. Moderaterna vill möta detta med 2 000 fler poliser, med att ge poliserna bättre betalt och med att skärpa straffen. I vår budget lägger vi tio gånger så mycket nya pengar som regeringen på polisen.
Polisen kan i dag avvisa personer från en plats men inte förbjuda dem från att vara på just den platsen. Vi tycker att polisen ska ha tillgång till det verktyg som kallas för zonförbud. Det är ett förslag som har mottagits väl av poliser och polischefer i städer som Göteborg och Malmö. Mina frågor till statsrådet Damberg är: Varför lovar inte regeringen några nya poliser? Varför säger man nej till att polisen ska kunna få använda verktyget zonförbud?
Lars Hjälmered (M):
I min egen hemstad Göteborg har vi stora problem med utbredd otrygghet och brottslighet i Nordstan. Vi vill möta detta med fler poliser som har bättre betalt och ge dem möjligheten med hårdare straff och också detta med zonförbud. Jag konstaterar att Socialdemokraterna lovar noll nya poliser och lokalt har föreslagit kulturprojekt. Då vill jag fråga: Tror statsrådet Damberg att ett kulturprojekt råder bot på knarkhandel och gängkriminalitet i Nordstan och på andra ställen?
Lars Hjälmered (M):
Svenskt Näringsliv frågade nyligen tusentals företagare hur de ser på villkoren för att starta och driva företag i Sverige. Två av tre säger att det har blivit svårare och krångligare de senaste två åren. 1 procent, blott en av hundra företagare, säger att det har blivit enklare. Det är ett klart underbetyg till regeringen, ett rimligt sådant sett till många av de besked och beslut som har kommit. Det har blivit dyrare att anställa och mindre lönsamt att jobba. Det är flygskatt, lastbilsskatt och en hel del andra reformer.
Med anledning av detta, herr talman, vill jag fråga näringsministern vad han tror är skälet till att landets företagare ger regeringen ett så kraftigt underbetyg för näringspolitiken.
Lars Hjälmered (M):
Sex av tio containrar som importeras till eller exporteras från Sverige passerar Göteborgs hamn. Svenska företag och svensk ekonomi är helt beroende av Göteborgs hamn. Arbetsgivaren och det berörda facket, Transport, har förhandlat och kommit överens om ett kollektivavtal med löner och andra anställningsvillkor. Därmed borde fredsplikten gälla, men det gör den inte. En annan facklig organisation har startat en hamnstrejk.
Trots gällande kollektivavtal och fredsplikt är det nu stridsåtgärder på marken. Effekterna är stora för principerna på den svenska arbetsmarknaden, för hamnen i fråga och ytterst för svenska företag. Vi ser exempel i tidningarna - senast är det Stora Enso som säger att de överväger att flytta transporter någon annanstans. Vi ser stora miljöeffekter när transporter flyttas från järnväg och fartyg till land.
Med anledning av detta vill jag fråga arbetsmarknadsministern: Är regeringen beredd att lagstifta för att bidra till att lösa konflikten i Göteborgs hamn?
Lars Hjälmered (M):
Nyligen har Näringslivets Regelnämnd frågat tusentals företagare i Sverige hur de ser på villkoren för att starta och driva företag. Två av tre säger att det har blivit mycket krångligare och svårare att starta och driva företag i Sverige de senaste två åren. Och 1 procent, alltså en av hundra, säger att det har blivit enklare. Det är ett klart underbetyg åt denna regering, och det är fullt rimligt om man ser till en del av de rätt dåliga förslag som regeringen har och har haft.
Det handlar om att göra det dyrare att anställa och om försämringar i RUT och ROT. Det är en diskussion om flygskatt, kilometerskatt och andra områden. Jag vill fråga samordningsminister Ibrahim Baylan: Vad tror Ibrahim Baylan är skälet till att landets företagare ger honom och regeringen ett så kraftigt underbetyg?
Lars Hjälmered (M):
Rätt är att konjunkturen tuffar på väldigt bra i Sverige. Det ger effekter på jobben och på företagen i Sverige. Rätt är också: När statsminister Löfven var oppositionsledare ställde han ut tydliga löften som han inte har kunnat leva upp till. Vi ser resultatet nu när två av tre företagare säger att det har blivit krångligare och svårare. Blott en av hundra säger att det har blivit enklare. I en annan undersökning var det åtta av tio företagare som uttryckte att de hade litet eller inget förtroende för regeringens förbättringsarbete i fråga om näringslivet.
Då undrar jag: Är Ibrahim Baylan nöjd med det betyg som företagarna ger honom och regeringen?
Lars Hjälmered (M):
Jag var inte politiker i näringsutskottet när det begav sig och tog inte aktiv del i arbetet med samgåendet mellan svenska och danska posten. Jag har ingen anledning att ifrågasätta uppsåtet när frågan kom från bolaget i fråga och från de fackliga organisationerna och när det beskrevs som att stordriftsfördelar skulle vara lösningen för ett modernt logistikföretag. Men alldeles riktigt tycker jag att det går att vara självkritisk i efterhand och se att den här affären inte föll ut på ett önskvärt sätt.
Den föll ut på samma sätt som när Åsa Westlund och hennes kollegor shoppade tysk, dansk och polsk kolkraft genom Vattenfalls försorg för ett decennium sedan. Det kanske var rätt på den tiden, men i efterhand har det visat sig att det inte var rätt och rimligt för skattebetalarna. Jag tycker att det alltid finns rimliga skäl att fundera på vilken roll de olika statliga företagen har. Vad är deras uppdrag, och hur förvaltas de på ett klokt sätt?
Det skärptes till under alliansåren, och jag kan konstatera att det har fortsatt under den här regeringen. När det gäller posten, fru talman, måste man göra ett ägartillskott nu utifrån att posten ska finnas och funka i Sverige och för att både hushåll och företag ska kunna räkna med det. Men det är den lilla frågan. Jag skulle säga att de stora utmaningarna på sikt är åtminstone två. Den ena utmaningen är kvalitetsproblemen, som är helt förödande. Folk säger: Kan jag lita på att posten ens kommer fram?
Där måste både ägarrepresentanterna och bolaget ta sig i kragen. Den andra och större utmaningen handlar om digitaliseringen. Diskussionen om posten handlar om att det är ett problem att man ställer om. Jag skulle snarare säga att vi behöver en utökad agenda för digitalisering av den offentliga sektorn i Sverige och även för företag och enskilda. Ta vara på digitaliseringens möjligheter med allt positivt det innebär! Postutmaningen får vi hantera över tid. Men det är där mer av diskussionen behöver vara.