Anders Österberg (S):
Jag vill här, i min första debatt i skatteutskottet, inleda med att yrka bifall till utskottets förslag om förlängning av slopad förmånsbeskattning för parkering i anslutning till jobbet och gåvor till anställda. Jag noterar att även regeringen kom med motsvarande förslag om detta den 19 februari. Jag vill i detta anförande berätta varför vi stöder förslaget och även tacka för förslaget.
Jag kommer främst att fokusera på de anställda i sjukvården och i omsorgen och vad förslaget innebär för dem. Men jag kommer också att beskriva hur situationen såg ut i Järva, där vi drabbades väldigt hårt under den första vågen av pandemin. Fru talman! Jag ska börja med en historisk tillbakablick. I Sverige befinner vi oss just nu i den värsta pandemin i landet sedan spanska sjukan kom in i landet i slutet av första världskriget.
Spanska sjukan var, precis som covid-19 är, väldigt svår och dödlig. I Sverige dog 38 000 av landets 5,8 miljoner invånare. Precis som vi i dag refererar till spanska sjukan refererade man 1918 och 1919 till digerdöden. År 1918 fanns det 6 000 platser på Sveriges epidemisjukhus och cirka 2 500 sjuksköterskor.
Då, precis som nu, diskuterades vilka åtgärder som borde sättas in, vilka åtgärder som var de rätta och vilka åtgärder som fungerar bäst. När covid-19-pandemin drog in över Sverige för drygt ett år sedan var den något nytt och okänt, i alla fall för min del. Jag hade sett och läst nyheter om pandemin, men jag kunde inte föreställa mig dess konsekvenser.
I Järva, där jag lever och verkar, satte vi omgående upp Järvahjälpen för att hjälpa äldre och personer i riskgrupp med mat och mediciner. Det tog oss inte lång stund att inse att smittan fick ett fast grepp i Järva redan tidigt. Trångboddhet och många människor med samhällsbärande jobb som var tvungna att röra på sig sägs vara några av orsakerna. I Järva finns det vårdpersonal, personal i förskolan, kollektivtrafiksarbetare med mera.
Det går helt enkelt inte att jobba hemifrån för många i Järva. Därför är det bra att fortsätta att underlätta för alla människor i landet att kunna ta bilen till jobbet för att därmed minska trängseln i kollektivtrafiken och därigenom minska smittspridningen och belastningen på sjukvården. Det är också bra att det är många som just nu sliter i landet. De kan förtjäna en extra gåva.
Därför underlättar detta förslag för arbetsgivaren att ge en extra gåva till dem. Fru talman! Jag ska backa tillbaka till 1918 en gång till. Historien upprepar sig inte, men den rimmar ofta, som Mark Twain en gång så vackert beskrev det. Arnold Josefson var en av de ledande debattörerna under spanska sjukan.
Han beskrivs som en högst idealisk person driven av optimism, inte minst för sin syn på läkarens uppgift som samhällsvakt. Under våren och hösten med Järvahjälpen kände jag hur historiens vingslag ekade. Vårdpersonal som Roma och Selam, undersköterskor som Mirja, sjuksköterskor och läkare hjälpte till som frivilliga inom Järvahjälpen.
Andan som samhällsvakter lever vidare inom kåren. Först var de på jobbet. Sedan hjälpte de helt ideellt till med att se till att äldre och folk i riskgrupp fick hjälp med mat, medicin och andra behov. En dag i Järva såg jag fem ambulanser komma för att hämta boende. Några av dem kom aldrig hem igen.
De hade under sin sista tid i livet vårdpersonal vid sin sida som höll dem i handen och klappade dem på kinden. Jag visste att det egentligen var bara en tidsfråga innan jag själv skulle bli smittad. Så kom också den dagen. Jag fick tyvärr inte den lätta varianten, som tack och lov de flesta får. En sommardag som måste ha varit vacker, eftersom jag kommer ihåg hur solen sken där ute, hamnade jag också på sjukhuset. Där arbetade vårdpersonal dygnet runt.
Först var det akuten, där det är någon som måste göra de första nödvändiga prioriteringarna och möta alla oroliga människor. Därefter var det avdelningen. Det är en del av ett jobb, säger vissa. Visst är det så. Men nu befinner vi oss också i den svåraste pandemin på hundra år, och det kräver också mycket mer än vad det tidigare har gjort av vårdpersonal på hundra år. Det är också därför som jag av både politiska och personliga skäl ser fördelarna med detta förslag, som från början kommer från Moderaterna och från regeringen.
Det är dessutom bra att underlätta för arbetsgivaren att kunna ge personalen en extra gåva, en personal som sliter och håller i och håller ut under denna tid. Jag vill tacka för förslaget. Det räddar fler jobb. Jag vill också tacka alla i vården som gör oändliga insatser. Människor i många andra yrken jobbar också väldigt hårt under denna tid.
Det är också bra att vi tillsammans är eniga i denna fråga och att all vårdpersonal fortsätter att fungera som samhällsvakter.