Lars-Ivar Ericson (C):
Det finns många viktiga ord på p. Vi har hört dem här i debatten i dag, till exempel principer, prioriteringar, politik, pengar, privat. Men det är också ett annat viktigt p-ord jag vill lyfta fram nu. Jag tänker då på personerna, alltså människorna. Jag tänker på alla dem i södra Sverige som nu är djupt besvikna över att E 22 inte kommer att byggas ut.
Det kanske är så att interpellationsdebatterna efter en trög inledning i dag har börjat gå snabbare. Jag tror säkert att Marietta de Pourbaix-Lundin är på väg hit, för vi har talats vid tidigare i dag. Vi ingår båda i riksdagens tvärpolitiska handikappforum. Det är ett viktigt ämne som vi tar upp här i dag, för handikapporganisationerna har en viktig roll som opinionsbildare.
Därför vill jag ge två uppmaningar till ministern. Den första är: Ta vara på sydsvenska industriers och handelskammarens erbjudande om att hjälpa till med en PPP-lösning för E 22! Det är ett fint erbjudande. Den andra uppmaningen blir: Låt inte Miljöpartiet och Vänstern styra er i regeringen när det kommer sådana kloka förslag från näringsliv och lokala politiker!
De erbjuder mötesplatser och verktyg för att medlemmarna ska kunna förbättra sina villkor och sin livskvalitet. Men förändringarna i bidragssystemet har under senare år medfört försämrad ekonomi för många organisationer, framför allt de mindre organisationerna. Därför vill vi från Centerpartiet öka anslaget med 10 miljoner per år.
Vi har konstaterat att det finns direkta samhällsekonomiska vinster med en utbyggnad av E 22. De medmänskliga vinsterna får inte heller undervärderas. De boende utmed vägen har väntat förgäves i många år nu. Låt dem få tillbaka hoppet om att väntan inte har varit förgäves!
Några exempel på de organisationer som drabbats och som efterlyser en justering av det nuvarande bidragssystemet är Afasiförbundet, Sällsynta diagnoser, Demensförbundet, Riksförbundet Cystisk Fibros.
Det är förbund vars medlemmar har flera funktionshinder och därmed också ofta höga merkostnader, för olika funktionshinder ger olika typer av merkostnader. En stor och växande del av handikapprörelsen representerar medicinska, kognitiva, psykiska, dolda funktionshinder.
Merkostnader kan utgöras av till exempel anpassade mötesformer för personer med funktionshinder som har behov av att vila oftare och längre möten för personer med funktionshinder som har behov av längre tid för att sätta sig in i en fråga eller för att uttrycka sig på olika sätt.
Vidare kan det handla om utökad förberedelsetid inför möten, till exempel genomgång och tydliggöranden av material av en stödperson, individuellt stöd och information för att medlemmar alls ska kunna förmå sig att ta sig till möten. Det kan också vara ökat behov av grupprum för samtal i små grupper och ökat behov av mötesrum utan störande ljud.
Riksföreningen Autism redovisar exempelvis följande: Inför varje sammankomst krävs ett omfattande arbete för att förbereda deltagarna.
Varje deltagare får inför mötet sig tillsänt en resplan, ett individuellt schema för varje dag där man angett aktiviteter, mattider och så vidare, information om maten, kartor över mötesplatsen, konferensanläggningen med det egna rummet markerat samt bilder, foton på mötesplatsen, konferensanläggningen.
Detta är nödvändigt för att deltagarna ska känna sig trygga inför mötet och över huvud taget ha förutsättningar att delta. Det är helt klart att här föreligger ett ökat behov av stöd till handikapporganisationerna och inte minst en rättvis fördelning mellan de olika organisationerna.