Finn Bengtsson (M):
Jag får börja med att tacka Maria Stenberg för en intressant och viktig interpellation i ett ämne som verkligen berör, nämligen tillgänglighet till apotek för att få läkemedel. Jag får även tacka statsrådet för svaret. Det var bra att vi i kammaren fick tydliggjort att myndigheten Tillväxtverket har lämnat en rapport till socialministern, som han tagit till sig.
Det framgår av svaret att man tillsammans med den interna utredning som görs beträffande Apoteket AB kommer att kunna leverera ett svar. Det sker i samband med att statens ägaranvisningar till Apoteket AB antas på bolagsstämman i april månad i år. Jag tror att det ligger i framkant vad gäller hur vi ska se på apoteksombuden när treårsperioden har upphört.
Låt mig komma tillbaka till det som jag tycker antyds i interpellantens inlägg, att det hos Socialdemokraterna och övriga rödgröna partier finns en allmän negativ hållning till omregleringen av apoteksmarknaden. Låt oss därför titta tillbaka i tiden lite grann. Det sägs i socialministerns svar bland annat att minskningen av apoteksombuden har varit ganska dramatisk om man går tillbaka till 1999. Under många socialdemokratiska år med monopol minskade alltså apoteksombuden.
Och vad värre var, de faktiska apoteken minskade. Sedan reformen trätt i kraft har antalet apotek ökat med en tredjedel. Det är den utveckling som förutsågs när andra länder, exempelvis Norge som hade gjort en apoteksomreglering, analyserades. Mycket riktigt har reformen blivit framgångsrik när det gäller tillgängligheten.
I dag har 98 procent av svenska folket sitt apotek inom tjugo minuters räckhåll. Det är naturligtvis en viktig siffra att fundera över. Så var det inte när Socialdemokraterna kramade sitt tidigare apoteksmonopol. Innan reformen som omreglerade apoteken trädde i kraft minskade tillgängligheten till vanliga apotek varje år.
Den trenden har, som sagt, helt vänts till det positiva, vilket är viktigt att komma ihåg. I ljuset av detta kan man säga att det uppstår personalbrist när vi får allt fler apotek. Det är en riktig iakttagelse och i grunden en positiv observation. Det innebär nämligen att fler farmaceuter kommer att behöva utbildas. Vi kommer att ha fler duktiga, läkemedelskunniga människor som erbjuder kunderna bättre assistans och kortare kötider.
I förlängningen av reformen ser jag därför en utveckling där vi kommer att få ännu högre tryck på farmaceututbildningen. När vi hade ett apoteksmonopol höll det snarast på att bli en avveckling och farmaceuter sökte sig utanför Sveriges gränser, till länder som hade bättre tillgänglighet. Man kan även lite grann reflektera över vad det är som gör att Socialdemokraterna hela tiden försöker komma tillbaka till frågan om monopol.
Även om interpellanten säger att allt inte var bättre förr, vilket jag verkligen vill understryka i den här debatten, finns det många som gärna skulle vilja se att vi hade monopol på apoteksmarknaden. När vi tittade på hur det såg ut internationellt då vi genomförde omregleringen kunde vi se att det i princip var ett par totalitära länder som hade apoteksmonopol - samt Sverige. Vi vill naturligtvis inte gärna kvalificera in i den gruppen av länder.
Att komma ut ur ett apoteksmonopol har varit helt avgörande för tillgängligheten till läkemedel. Det fanns negativa trender beträffande såväl apotekens avveckling som apoteksombuden i samband med monopoliseringen. Det är glädjande, fru talman, att den trenden nu är bruten, och vi ser fram emot den bedömning som staten gör inför sitt ägardirektiv till apoteken gällande apoteksombuden, vilket sker i april månad.