KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lars Beckman (M):
Jag har en fråga till statsrådet Per Bolund. Jag tycker mig se en trend från regeringen att man vill styra både konsumtionsmönster och agerande hos svenska folket via politisk påverkan från statliga myndigheter, någonting som jag tog upp i konsumentdebatten nyligen. Jag tänker bland annat på det uppdrag som Konsumentverket fått om att arbeta för en mer miljösmart konsumtion. Ett modeord som konsumentministern använder är "nudging".
Det är ett ord som de allra flesta svenskar utanför Södermalm säkert aldrig hört. Jag tycker att vi som konsumenter själva ska få styra våra liv utan att få pekpinnar om än det ena, än det andra. Att upplysa är en sak, herr talman. Att försöka påverka är en annan.
Jag vill fråga statsrådet Per Bolund om han verkligen tycker att det är lämpligt att använda statliga skattemedel för att påverka svenska folket i önskvärd politisk riktning.
Lars Beckman (M):
Jag tackar för svaret, Per Bolund. Jag tycker att regeringen verkligen ska fundera över om det är lämpligt att statliga myndigheter genom politiska beslut ges i uppdrag att påverka medborgare. Den sortens politik för i alla fall min tanke till andra statsskick i andra delar av världen. Jag tror att man ska vara varsam, även om jag förstår att syftet är gott. I en annan tid kan det slå helt fel.
Lars Beckman (M):
Jag har en fråga till statsrådet Alice Bah Kuhnke. Sverige har ett mycket starkt skydd för anställda i den offentliga sektorn som slår larm om brister i verksamheten. Det är förbjudet att efterfråga journalisters källor. Men vad händer när medierna själva avslöjar anställda som slår larm om brister? Har lagstiftningen hunnit i kapp den nya tidens medielandskap?
En undersköterska startade en Facebookgrupp där han tog upp brister som han ser på sin arbetsplats i synnerhet och inom vården i allmänhet. Han har länkar till nyheter hos etablerade medier, och hans vilja var att göra det anonymt. Men trots detta avslöjade statliga SVT Nyheter vem den anonyma undersköterskan var i ett nyhetsinslag på webben som var mycket negativt vinklat.
Självklart kan varken jag eller ministern ha synpunkter på vilka nyheter som SVT sänder, men jag vill ändå fråga statsrådet: Vad ska den medborgare göra som blir uthängd i ett webbreportage på SVT Nyheter för att få upprättelse om han anser att SVT har gjort fel?
Lars Beckman (M):
De senaste veckorna har jag besökt många företag tillsammans med Företagarna, Svenskt Näringsliv och LRF i aktiviteten Gilla företagsamhet i min valkrets. Jag såg att statsministern besökte Gästrikland i går. Det är många företagare som har gett uttryck för stort missnöje och besvikelse med regeringens företagarpolitik. Den besvikelse som finns över hela Sverige över regeringens näringspolitik är statsministern säkert väl medveten om.
En fråga som har kommit upp hos många företag är att man har få sökande till de lediga tjänsterna. En förklaring som ges när man frågar om orsaken är att regeringen har höjt bidragen så mycket att det för många inte lönar sig att arbeta, helt enkelt. Bidragshöjningar i kombination med stora skattehöjningar har gjort det mindre lönsamt att arbeta.
Min fråga till statsministern är alltså: Är det rimligt att arbetssökande föredrar a-kassan eller andra bidrag i stället för att ta de lediga jobb som finns, och vad tänker i så fall statsministern göra åt det problemet?
Lars Beckman (M):
I Sverige 2017 visar rapport efter rapport på många områden att utvecklingen går åt fel håll i Sverige. När Svenskt Näringsliv redovisade företagsklimatet för en tid sedan var det en all-time-low avseende det nationella resultatet. I dag kom en ny undersökning från Svenskt Näringsliv som visar att över hälften av företagarna upplever brott som ett problem. 31 procent, var tredje företag, upplever att problemet har ökat de senaste två åren.
Företagen upplever att bedrägeri, rån och skadegörelse är vanliga brott mot företag. En fjärdedel av Sveriges kommunpolitiker säger i samma undersökning att brotten har ökat i den egna kommunen. Är det rimligt att en klädbutik i Sandviken ska ha ett överfallslarm? Är det rimligt att en färgbutik i Boden får skyltfönstren beskjutna? Jag tycker inte det.
Min fråga till statsrådet Gustav Fridolin är därför vad regeringen gör på detta område för att skydda svenska företag och vända brottsutvecklingen.
Lars Beckman (M):
Jag läste en intervju med en företagare i inlandet som sa att polisen i Västerbotten är som Jesus - alla har hört talas om honom, men ingen har sett honom. Man kan i artiklar läsa om dieselstölder och om en företagare som har fått hundra polisanmälningar nedlagda. Man kan läsa en artikel om brottsutsatta företagare som känner maktlöshet. Jag tror att företagarna förväntar sig kraftfulla åtgärder från regeringen.
Lars Beckman (M):
Det är viktigt att alla kan resa i Sverige, oavsett om man har en funktionsnedsättning eller inte. Jag har ställt en skriftlig fråga till statsrådet Anna Johansson om hur man ska kunna resa med nattåg till Norrland om man använder rullstol och fått ett svar som tyvärr är fake news. Statsrådet har svarat mig att operatören ska ha rullstolslyft på nattågen. Det stämmer tyvärr inte. Frågan är hur svaret till mig kan vara så fel.
Jag vet att svaret är fel eftersom jag nyligen reste med nattåg med en medresenär som använder rullstol. Det var därför jag ställde den skriftliga frågan. Verkligheten stämmer alltså inte överens med svaret. Då är frågan: Vem brister i kontrollen av att operatören följer avtalet?
I svaret till mig från statsrådet står det att Trafikverket svarat att det finns ett avtal om att det ska finnas rullstolslyftar på tågen, men eftersom det inte finns är min fråga till statsrådet: Hur kontrollerar ni att avtalen följs, och har regeringen koll på verkligheten?
Lars Beckman (M):
Verkligheten är att det inte finns rullstolslyft på alla nattåg till Norrland; man bryter alltså mot avtalet. Enligt personal som jag pratade med på det tåg jag åkte med är detta ett återkommande problem. Hade statsrådet och hennes tjänstemän googlat hade man sett att detta är ett stort och återkommande problem. Det är regeringen som styr Sverige och ger uppdrag till Trafikverket, och det är naturligtvis djupt olyckligt att Trafikverket inte granskar att avtalen följs.
Lars Beckman (M):
Jag tänkte be ledamoten Eva Sonidsson att utveckla det här med skönhetsoperationer lite. Det är ett stort problem i Sverige i dag. Det är ett problem som har uppmärksammats av väldigt många. Skulle Eva googla på det skulle hon se att det i princip varje dag finns artiklar om människor runt om i Sverige som har kommit i kläm. Som jag sa i mitt anförande tillsatte Alliansen en utredning 2014.
Det kom skarpa förslag hösten 2015. Sedan hände ingenting, ingenting, ingenting och ingenting. Nu har regeringen sagt att man ska tillsätta en utredning som ska leverera någon form av förslag efter valet 2018. Även om nästa regering kommer att vara snabb kommer en lagstiftning i bästa fall att vara på plats kanske hösten 2019.
Vad säger Eva Sonidsson och Socialdemokraterna till alla som nu upptäcker att det inte finns något konsumentskydd på detta område? Om man råkar ut för en felbehandling ska man med dagens regelverk anmäla det till Allmänna reklamationsnämnden. I bästa fall kan man få tillbaka pengarna, men det finns inget skadestånd.
Dessutom har den offentliga sjukvården nu sagt att man inte ens vill hjälpa till att korrigera eventuella felbehandlingar. I den utredning som kom hösten 2015 lades det fram ett antal skarpa förslag. Även om man inte gillade alla förslag kanske man borde ha gjort någonting på detta område. Vad säger du till dem som har drabbats av felaktiga skönhetsbehandlingar och som inte får hjälp och stöd av samhället?
Lars Beckman (M):
Ja, om Eva Sonidsson i dag i riksdagen röstar för Alliansens konsumentpolitiska mål, där vi betonar hur viktigt det är med upplysta konsumenter, kommer naturligtvis färre att bli drabbade. Det vore välkommet. Jag förstår att Eva Sonidsson inte vill debattera eller diskutera regeringens misslyckande på detta område. Det har jag full respekt för. Jag kan bara beklaga att det är människor som kommer i kläm och att det är väldigt många som blir skadade.
En del blir faktiskt skadade för livet, och de får ingen hjälp. Detta är någonting som den nästkommande regeringen naturligtvis måste ta tag i med full kraft efter valet.
Lars Beckman (M):
Vi har hört den förklaringen tidigare från andra socialdemokratiska politiker. Det hade förvånat mig väldigt mycket, herr talman, om Socialdemokraterna hade sagt ungefär så här: Nej, självklart gör vi ett undantag för telefonförsäljning av lotter, eftersom vårt parti är beroende av alla tiotals miljoner kronor som vi drar in på lotterierna varje år. Därför har vi tidigare sålt lotter till skuldsatta i Sverige på kredit.
Nej, herr talman, jag tror inte att Socialdemokraterna skulle säga det, men det är naturligtvis det som är orsaken. Sedan kan man alltid hitta på många olika anledningar till att man inte åtgärdar ett allvarligt samhällsproblem som kräver en lösning.
Jag är väldigt glad att Konsumentverket och Patent- och marknadsdomstolen väldigt resolut beslutade till exempel att IOGT-NTO helt enkelt inte fick sälja lotter, eftersom deras telefonförsäljare var väldigt påstridiga och det inte var okej.
Jag hade hoppats och trott att Socialdemokraterna, trots att ni riskerar att få er ekonomi påverkad, skulle ta tag i den här frågan och naturligtvis lägga in att man ska ha skriftliga avtal även vid lotteriförsäljning.
Lars Beckman (M):
Om det är något parti i Sverige som har god kännedom om lotteriförsäljning på telefon är det faktiskt Socialdemokraterna, inte minst efter den stora skandalen där vi kunde se hur Socialdemokraterna sålde lotter på kredit till överskuldsatta. Problemet måste alltså vara välkänt för regeringspartiet, och vore det så att man verkligen ville åtgärda detta samhällsproblem hade man naturligtvis gjort det.
Det är ju Eva Sonidssons parti som sitter i regeringen. De är fria att ta fram förslag när som helst; det kan vi ju inte göra i framtiden. Jag tror att svenska folket skulle förstå om Socialdemokraterna var ärliga: Ni har betydande intäkter från lotteriförsäljning, så det är en viktig inkomstkälla för Socialdemokraterna. Tyvärr verkar man därför inte vara beredd att vidta några som helst åtgärder för att komma till rätta med telefonförsäljningen när det gäller lotterier.
Lars Beckman (M):
Jag ska inte ställa några detaljfrågor om Vänsterpartiets politik, Hamza Demir. Jag noterade att du gjorde en stor insats eftersom er bostadspolitiska talesperson inte kunde vara här i dag. Det var också därför som jag ersatte Mats Green. De är på samma debatt. Det som är relevant och intressant är en ideologisk fråga om detta med statliga byggföretag.
Jag råkar ha rätt många vänner som driver elfirmor, som är rörmokare och jag känner också någon som äger ett byggbolag. Dessa småföretagare jobbar som bara den. Min kompis Åke, som driver en vvs-firma, jobbar måndag, tisdag, onsdag, torsdag och fredag.
Lördagar, när jag är på politiskt möte, då sitter han med bokföringen. Det är ju svårt att bokföra och fakturera kunder samtidigt som man står och jobbar. Han jobbar alltså många timmar och gör ett fantastiskt arbete, liksom många andra småföretagare i Sverige.
Då skulle jag gärna vilja fråga Vänsterpartiet: Varför skulle det bli bättre och billigare om man förstatligade byggverksamhet och byggföretag i Sverige? Det vore intressant att få höra det från Vänsterpartiet.
Lars Beckman (M):
Det var ett bra klarläggande, att mina småföretagarvänner som driver sina byggföretag inte ska bli förstatligade av Vänsterpartiet. Men frågan kvarstår: På vilket sätt skulle det bli bättre, billigare och effektivare med statliga byggföretag?
Vilka föregångsländer ser vi med stor statlig verksamhet där man har en effektivare marknadsekonomi? Det är ju det som Vänsterpartiet säger. Jag har sett på några länder i världen som har tillämpat kommunism eller varit vänsterpartistiskt. Det kan vara Kuba eller Nordkorea. Det senaste experimentet där man körde en marknadsekonomi i botten var Venezuela. På relativt kort tid kraschade man det landets ekonomi.
Då måste man ställa sig frågan: På vilket sätt skulle ett statligt byggföretag effektivisera byggbranschen i Sverige? På vilket sätt skulle staten vara en bättre ägare än vad de privata företagen är? Det är den ideologiska diskussionen, och jag kan vara ärlig och säga att jag är djupt skeptisk till detta.
Det finns en konkurrens, och jag tycker att marknaden fungerar i stort, men sedan krävs det - precis som jag sa i mitt anförande - många förändringar för att man ska få en effektivare byggbransch. Men att förstatliga privata företag tror jag inte alls på. Det vore intressant att få veta från Vänsterpartiet: Med vem ska ni förverkliga er politik?
Vilka andra partier här i riksdagen ser du framför dig att ni ska kunna förstatliga privata företag tillsammans med, Hamza Demir? Vilka andra partier här i riksdagen tycker att det är en god idé?
Lars Beckman (M):
Jag har några frågor till Leif Nysmed. Som jag berättade i mitt anförande flyttar företag från Stockholm på grund av bostadsbrist. Det är en rekordlång bostadskö. Det är 600 000 personer som köar till en hyresrätt. Det kan ta upp till tio år. En av de saker vi har hört i debatten i dag är att Vänsterpartiet vill förstatliga delar av byggsektorn. Man vill starta statliga byggföretag.
Det vore då intressant, inte minst mot ledamotens bakgrund, att höra om det är någonting som Socialdemokraterna tycker är en god idé. Tror även Socialdemokraterna på förstatligande av byggföretag? På vilket sätt skulle det leda till en effektivare byggprocess i Sverige? Kan Leif Nysmed, om han inte tror på den idén, garantera att regeringen inte viker sig på det området?
Vänsterpartiet är ju en viktig del av regeringsunderlaget. Det kan hända att Vänsterpartiets Jonas Sjöstedt ställer det som ett ultimativt krav att man ska starta statliga byggföretag. Det vore intressant att höra Leif Nysmeds kommentar om det. Sedan undrar jag om den feministiska stadsplaneringen. Det är alltså 600 000 personer som står i bostadskö bara i Stockholm.
Vi kan se att till skillnad från hur det är när det gäller andra områden har minister Peter Eriksson haft rundabordssamtal om ojämlik maktfördelning med ett intersektionellt perspektiv. Jag måste fråga Leif Nysmed: På vilket sätt underlättar det för dem som står i en lång, lång, lång bostadskö i Stockholm och i andra städer att bostadsministern har rundabordssamtal om feministisk stadsplanering?
På vilket sätt får vi fram fler bostäder på grund av det?
Lars Beckman (M):
När det gäller att bekämpa fusk och att bekämpa kriminalitet är vi helt överens. Jag träffade Peringvar Östblom, som är anställd i ett gemensamt projekt mellan byggmästarna i Stockholm och facket, där man arbetar tillsammans för att bekämpa kriminalitet. Där finns det ingen partiskillnad över huvud taget. Jag noterar - och det är glädjande - att Socialdemokraterna tar avstånd från Vänsterpartiets politik om förstatligande av byggsektorn.
Det vi inte fick svar på var: Vad händer när Jonas Sjöstedt sätter hårt mot hårt? Vad händer när Jonas Sjöstedt kräver det här - annars faller regeringen? Vi har sett detta på andra områden. Vi har till exempel sett hur Vänsterpartiet vill ta bort valfriheten i välfärden, genom den Reepaluutredning som nämndes tidigare. Jag noterar också tystnaden om feministisk stadsplanering. Jag noterar att vi inte fick svar på frågan.
Det kan vara ett viktigt besked till alla de 600 000 personer i Stockholm som köar till en hyresrätt. På vilket sätt leder bostadsministerns rundabordssamtal om feministisk stadsplanering till att det blir mer byggande i Stockholm eller i andra delar av Sverige?
Med tanke på att Leif Nysmed har en bakgrund i byggbranschen undrar jag: När har du mött en byggare, ett fackförbund eller andra som har sagt att det är den feministiska stadsplaneringen som gör att vi kommer att kunna bygga fler hyresrätter eller bostadsrätter i Sverige? Jag har aldrig mött någon som har sagt det, och jag har rätt många vänner i byggbranschen.
Att bostadsministern använder sin dyrbara tid till rundabordssamtal om feministisk stadsplanering eller snöröjning i stället för att ta fram konkreta förslag på hur vi ska få fart på byggandet i Sverige kan möjligtvis vara en förklaring till att det går så trögt för regeringen på detta område. Men det vore intressant att höra Socialdemokraternas besked till de 600 000 som står i kö bara i Stockholm. Hur leder rundabordssamtal om feministisk stadsplanering till att det byggs mer?
Lars Beckman (M):
Verkligheten verkar vara Emma Hults, Miljöpartiets och Socialdemokraternas värsta fiende. Jag ska upprepa vad jag sa i mitt anförande, bara så att vi kommer ihåg. "Bostadsbristen leder till att fler företag flyttar från Stockholmsregionen", är en rubrik. "Rekordlång bostadskö - 600 000 personer köar för en hyresrätt" är en annan.
Det är bara i Stockholm. Och på toppen av det: "Regeringen är på väg att döda bostadsrätterna", säger vd:n för fastighetsjätten Wallenstam i en intervju. Det är regeringens politik. Vad har då Miljöpartiet för lösningar för de ungefär 1 miljon människor - förmodligen fler - som står i kö i Sverige?
Jo, då kan vi läsa i regeringens politik om den feministiska stadsplaneringen. I Stockholm har vi sett att Daniel Helldén har feministisk snöröjning. När han fick frågor om det svarade han att den feministiska snöröjningen funkar bra - stora delar av året. Förmodligen menar han när det inte snöar.
Då är det såklart intressant att Miljöpartiet vill att den planeringen eller den verksamheten ska lyftas upp till nationell nivå. Man har haft rundabordssamtal om feministisk stadsplanering som "syftar till att ta ett brett grepp kring ojämlik maktfördelning med ett intersektionellt perspektiv". Det är nog inte bara jag som är nyfiken, utan det är nog också alla de som står i kö för hyresrätt som vill veta på vilket sätt detta har underlättat bostadsbyggandet i Sverige.
På vilket sätt underlättar det för den unga människan som vill flytta hemifrån att Peter Eriksson på sin dyrbara tid sitter och diskuterar feministisk stadsplanering?
Lars Beckman (M):
Min enkla fråga till Emma Hult var alltså på vilket sätt det underlättar att vi löser bostadsbristen i Sverige att bostadsministern sitter i rundabordssamtal om feministisk stadsplanering. Jag tror att alla hörde att vi inte fick något svar på den frågan. Det finns konkreta förslag. Vi har hört det i bostadspolitiska debatter i dag. En samspelt allians har konkreta förslag.
Vi brinner av lust att ta över regeringsmakten i höst, och det är klart att det kommer att leda till ökat byggande. Ett av de förslag som Moderaterna framfört är att vi ska ha hyrköp för unga, det vill säga att man först hyr och sedan efter ungefär 15 år eller vad det blir för tidsgräns har möjlighet att köpa loss sin lägenhet - om man vill - och bo i bostadsrätt. Det vore intressant att veta vad Miljöpartiet tycker om det.
Vill ni vara med och utveckla ett ordentligt hyrköpssystem i Sverige så att även unga har råd att äga sin bostad? Vill Miljöpartiet också att fler ska ha råd att äga sin bostad? Är det en prioriterad fråga för Miljöpartiet? Vilka slutsatser har ni då dragit av de krigsrubriker som varit om att regeringen är på väg att döda bostadsrätterna? Det är ju ditt statsråd som är ansvarig för den politiken, Emma Hult. Det är också många som vill bo nära vatten.
Det finns ett oändligt antal sjöar i Sverige och en lång kust. Många vill bo nära, så jag vill också fråga Miljöpartiet om ni vill vara med på att reformera strandskyddet i Sverige så att fler kan få bo där de vill bo, nära vatten. Ser Miljöpartiet ett behov av en mer balanserad och flexibel lagstiftning som innebär att fler har möjlighet att bo nära vatten?
Lars Beckman (M):
Jag börjar med att för tids vinnande yrka bifall till reservation 4. Självklart står vi också bakom alla våra andra reservationer. Efter den bostadspolitiska debatten som vi har haft här under förmiddagen kan vi konstatera att det är väldigt många i Sverige som inte får en bostad. Det måste byggas mer, och det måste byggas mer i hela Sverige. Ett stort problem är Lantmäteriets handläggningstider.
När jag träffade den moderate kommunstyrelseordföranden i Ljusdal, Lars Molin, pratade vi om hur det går för Ljusdal och vad som kan göras bättre. Han konstaterade just att det är ett stort problem för Ljusdal att det tar upp till två år att få tillstånd att stycka av mark i Ljusdal. Herr talman!
Det säger sig självt att det inte kan fortsätta på det sättet. Lantmäteriet måste förkorta sina handläggningstider. Men det krävs också andra lösningar. Hur vill då kommunerna lösa det här? Jo, man har desperat försökt få dispens från regeringen för att inrätta egen, kommunal lantmäteriförrättning. Tyvärr har regeringen avslagit.
Jag tänker haka på Caroline Szyber i fråga om vad man kan göra åt Lantmäteriets handläggningstider. En konkret sak är att låta dem som själva vill underlätta och göra olika saker göra det. För en tid sedan hade vi ett seminarium här i riksdagen där vi talade om just andelstal i vägsamfälligheter.
Det finns konkreta förslag från branschen eller ägarna själva om att införa enkla regelförenklingar. Givet den situation vi har i dag med väldigt långa handläggningstider hos Lantmäteriet är det lite anmärkningsvärt att regeringspartierna inte ser möjligheten att lyssna till dem som kan komma med konkreta insatser och åtgärder.
Det blir en teknisk fråga. Men för att göra en lång historia kort kan jag säga att man skulle ha ett system som liknar det bostadsrättsföreningar har, där man själv kan ändra teknikaliteter, vilket innebär att Lantmäteriet skulle kunna avlastas. En annan sak jag tänkte ta upp i dag är att vi moderater anser att äganderätten är en grundläggande fri- och rättighet i regeringsformen.
Den åsikten verkar skilja sig mycket från i alla fall minst ett av partierna i regeringsunderlaget. I dag kan man tycka att ägarställningen i Sverige är väldigt svag. Tvångsinlösning kan ske mot markägarnas vilja. Vi tycker tvärtom, att man snarare måste stärka skyddet för äganderätten i Sverige. Det utvecklar vi i vår motion. Men jag noterar att Vänsterpartiet, i alla fall som jag uppfattar det, vill försvaga äganderätten.
Vi får väl höra senare huruvida det stämmer. Jag vill gärna få en förklaring från Socialdemokraterna till varför de inte vill se till att arbeta konkret med att förkorta handläggningstiderna på Lantmäteriet och varför de inte ställer sig bakom vår reservation. Då hade vi kunnat ha ett enigt tillkännagivande från Sveriges riksdag i dag om att det kan göras konkreta insatser för att förkorta handläggningstiderna när det gäller andelstalen i vägsamfälligheter.