Mats Odell (KD):
Det här blir mer och mer spännande. Det skulle vara intressant att få utrett vilka av de försäljningar som Socialdemokraterna genomförde som var pragmatiska. Var det försäljningen av Telia Sonera till ungefär en miljon småsparare? Var det pragmatiskt att sälja det för 85 kronor per aktie? Aktien föll sedan, och många människor blev besvikna. Är det socialdemokratisk pragmatism? Utveckla gärna den tanken! Det var väl den största försäljning som då gjordes. Det är spännande.
Om inte det var ideologi kunde det vara spännande att höra vilken pragmatisk tanke som låg bakom detta. Ja, jag är öppen för att det är fullt möjligt att sälja Vasakronan också till offentligt ägda institutioner, typ pensionsfonder och annat. Det har jag sagt.
Det är en väldig skillnad om vi har ett departement som förvaltar av ideologiska skäl, att staten ska vara en stor företagsägare, eller om en del av vårt pensionssystem vill köpa delar av de här företagen. Det är någonting som regeringen inte alls har sagt nej till. Tomas Eneroth hittar inga andra länder där man säljer ut företag.
Jag är rädd för att Tomas Eneroths horisont är skrämmande begränsad om det är ideologiska skygglappar som hindrar honom att se att socialdemokratiska regeringar runt om i världen har tagit fasta på det som alla institutioner som har att göra med global ekonomisk utveckling har rekommenderat.
Jag tänker på EU-kommissionen, Internationella valutafonden, Världsbanken och andra som i sina rapporter, inte minst sina Sverigerapporter, enträget under de senaste 20 åren har pekat på att om Sverige vill ha en mer dynamisk ekonomisk utveckling, om Sverige vill förstärka sina möjligheter att i en globaliserad ekonomi ta hand om en åldrande befolkning, kan vi inte ha en så stor andel av näringslivet som ägs av staten. Man har rekommenderat detta under lång tid.
Det gäller många länder, exempelvis Finland, som är ganska näraliggande. Det kan inte vara så svårt. Vi hade ett seminarium i går där ett tidigare finskt statsråd, Christoffer Taxell, berättade om och redovisade det finska privatiseringsprogrammet, som är väl så omfattande som det svenska.
Om det här är ett mått på Tomas Eneroths överblick över hur verkligheten ser ut är det lätt oroväckande för en ny näringspolitisk talesman för det största partiet här i kammaren. Om han monterar av lite av de ideologiska skygglapparna tror jag att han kommer att upptäcka betydligt mer som händer på det här området. Regeringar är ganska pragmatiska - jag tror att han har rätt. Det är även vår regering.
Vi har nämligen tittat på varför vi vill minska det statliga ägandet, och det är tre skäl. Det är bättre för bolagen och deras anställda. Det är bättre för folkhushållet. Vi kan också få loss pengar som i dag är bundna exempelvis i spritproduktion eller i kontorsfastigheter för att i stället satsa på sådant som är statens kärnverksamheter, som särskilda äldreboenden, järnvägar, vägar, forskning och sådant.
Det här är pragmatism, Tomas Eneroth. Jag tycker att man ska ha väldigt starka ideologiska skäl för att exempelvis behålla Vin & Sprit i statlig ägo när vi har sett att 55 miljarder kronor amorterade på statsskulden frigör 2,2 miljarder, medan den högsta utdelning som hittills har kommit från bolaget, nämligen den som vi får i år, är 800 miljoner kronor.
Vilken ideologi kan få Tomas Eneroth att ändå vilja behålla ett bolag som avkastar 800 miljoner, när han genom att sälja bolaget kan minska sina skulder och därmed få friska 2,2 miljarder? Det, herr talman, är en fråga som hittills är obesvarad.