Finn Bengtsson (M):
Det passar bra att jag begärde ordet, för det jag tänkte ta upp anspelar på det sista interpellanten Leif Jakobsson antydde - att det här skulle vara något slags valtaktisk fråga. Jag tycker att finansministern i sitt svar på ett väldigt pedagogiskt sätt beskriver syftet med att harmonisera de olika skatterna. Syftet är huvudsakligen att underlätta för Skatteverket att förenkla hanteringen, och att man vill ha bort folk från inkomstskattelagen med den här särskilda skatten.
Hela motivet är att den anpassas till den sunda, jobbskapande politik som inkomstskattelagens förbättringar har gjort för framför allt låg- och medelinkomsttagare genom jobbskatteavdraget och dess arbetsdrivande effekter. De är väl kända och har vittnats om i tidigare debatter här. Däremot är det en mening som stötte mig i Leif Jakobssons interpellation. Det står: "Inga jobb skapas och det är konsumtion utomlands som främjas."
Hur tänker sig Leif Jakobsson detta? Lever vi inte i en allt friare, rörlig värld där vi försöker se globaliseringens värden? Att svenskar flyttar utomlands gör ju inte att de en gång för alla bosätter sig utomlands. Det är kanske inte heller så att det är fördomar, som jag antyder här. Det står nämligen också i interpellationen från Leif Jakobsson att han ifrågasätter att utlandssvenskarnas ekonomiska situation är svår.
Det kanske inte är så med den fria rörligheten att det bara är rika svenskar som flyttar utomlands, utan det är sannolikt ett utbyte som sker både till Sverige och från Sverige. Det handlar kanske om att arbetsförkovra sig i andra länder och sedan föra tillbaka den kompetensen till Sverige, för att det är så man sköter en bättre matchning till en förändrad arbetsmarknad. De sakerna tycker jag att det är helt givet kan spela in i den här interpellationen.
När det gäller just meningen som ifrågasätter att det här skapar fler jobb och att konsumtionen ska främjas är därför min fråga: Är vi nu så isolationistiska att vi nästan vill ha tullar så att vi inte kan stimulera även till utländsk konsumtion? Sverige är ett litet, exportberoende land, Leif Jakobsson. Det kan mycket väl tänkas att utlandssvenskar också konsumerar svenska produkter utomlands, och därmed gynnar de i någon mån också svensk konsumtion.
När det sedan gäller HUS-avdraget och förfasningen över att det kan utnyttjas av människor som betalar skatt - för vilket den faktiskt är till, även om detta är genom en särskild skatt - finns det exempel jag hört vittnas om där svenskar som bor utomlands utnyttjar svensk arbetskraft för att genomföra bland annat det som HUS-avdraget ger möjlighet till ekonomisk kompensation för.
På det sättet kan man säga att det i så fall även bidrar till att svenska arbetare, som betalar skatt i Sverige, får möjlighet att genomföra arbete utomlands.
Frågan till interpellanten är alltså egentligen vad han menar med meningarna där han på något sätt ifrågasätter och gärna vill isolera Sverige från ett ökat samarbete med omvärlden, såväl för dem som arbetar utomlands och för dem de som kan erbjuda konsumtion utomlands, vilket kan gynna Sverige, som för dem som kanske dessutom kan erbjuda ytterligare svenskar att komma utomlands och förtjäna sin intäkt och betala skatt - kanske till och med inkomstskatt - i Sverige. Skulle det vara någon nackdel i sig?
Har Leif Jakobsson några siffror på att den nödvändiga anpassning som finansministern beskrev för att harmonisera systemen med varandra inte ger ett enklare skatteförfarande för dem som bor utomlands och underlättar för Skatteverket? Till sist har vi på alla andra områden också en ökad harmonisering med utlandet, till exempel socialförsäkringar och pensioner, allt i syfte att öka globaliseringen.
Jag tycker, herr talman, att den här interpellationen i vissa stycken andas just den protektionistiska ådra som jag trodde att Socialdemokraterna inte längre stod bakom.