Staffan Danielsson (C):
Riksdagsledamoten och förra statsrådet har ställt en märklig och anmärkningsvärd interpellation. Vilka åtgärder är det egentligen som Sven-Erik Österberg vill att näringsministern ska vidta? Och vilka åtgärder hade Sven-Erik Österberg, om han var näringsminister, vidtagit för att särbehandla företag med enligt honom felaktiga syften och affärsidéer?
Jag tänker tillåta mig att raljera lite grann för att tydliggöra vilka djupa vatten som en ledande socialdemokratisk näringstalesman är ute och simmar i. Om en liknande interpellation hade ställts av en rysk parlamentsledamot under Sovjettiden hade ministern från det statsbärande partiet säkert svarat positivt och instämmande, kanske så här: En intressant interpellation, herr Osterbergovitj, som jag ser mycket positivt på.
Privat näringsverksamhet är ju rent allmänt en styggelse, och idén att staten till exempel kunde initiera någon ny myndighet som kan förhandsgranska motiven för dem som av någon outgrundlig anledning vill starta ett nytt företag dyker genast upp i mitt huvud och är faktiskt lysande. Genom att obligatoriskt kontrollera motiven hos dessa individer skulle ju mycket onödig företagsverksamhet kunna förhindras redan i sin linda, redan innan den hade hunnit pröva sina vingar.
Utmärkt tänkt, det är i helt rätt riktning, herr Osterbergovitj! Skämt åsido, men det är lätt att bli lite mörkrädd inför den syn på eget företagande och på människors integritet och tankefrihet som Sven-Erik Österberg ger uttryck för. Jag diskuterar rent principiellt, eftersom Sven-Erik Österberg uttrycker sig generellt i sin fråga.
Hur kan staten kontrollera om företag som går i konkurs har drivits med av staten definierade felaktiga motiv, och hur kan man förhindra att företag med felaktiga affärsidéer och syften, enligt staten, kan behandlas som andra vad gäller statens generella regelverk i olika avseenden? I Sverige har vi rätten att satsa på företagande om vi följer regelverken och har tillräckligt med eget eller lånat riskkapital.
Tyvärr ligger det i företagandets natur att både små och stora företag kan komma på obestånd och gå i konkurs, vilket självfallet alltid är ett misslyckande och mycket trist för alla inblandade. Detta gäller för en enskild riksdagsledamot och även när företag nära den socialdemokratiska rörelsen - eller för den delen, bonderörelsen - har misslyckats och gått i konkurs och också då skyddats av det generella regelverk som finns och som Sven-Erik Österberg nu ifrågasätter.
Centerpartiet sätter människors integritet och oberoende mycket högt. Bara själva tanken på att staten borde för- eller eftergranska människors motiv och affärsidéer när de tar språnget och satsar på eget företagande är absurt och, tycker jag, skrämmande. Sedan tidigare vet vi att Socialdemokraterna anser att om någon vill starta ett privat företag inom till exempel vård, skola eller omsorg får det företaget inte drivas med vinst.
Österbergs djärva krav på åtgärder kunde kanske i en annan regering leda till att ett statligt kontrollinstitut inrättades för kontroll av människors företagarmotiv. Ett sådant institut kunde då lätt förbjuda startandet av företag inom vård, skola och omsorg om ett av de bakomliggande motiven kanske är att företaget ska drivas med vinst - det gillar man ju inte.
En annan åtgärd - för att nu spåna lite grann här - för att förhindra att företag startas med affärsidéer och motiv som staten inte godkänner vore kanske att kriminalisera eller bötfälla dem som misslyckas med sitt företagande och som tvingas gå i konkurs om staten anser att syftet är fel.
Jag är mycket glad över att näringsministern inte spinner vidare på de Österbergska tankegångarna utan står upp för rätten att starta och driva företag i Sverige utan att affärsidéer och syften ska för- eller efterkontrolleras av staten.