Eva-Lena Jansson (S):
Nej, jag tror inte att jämställdhetsproblemen kommer att lösas av bara den här frågan. Jag tror att man måste ha olika metoder på olika nivåer. Den fråga som jag har tagit upp handlar om det mål som riksdagen har antagit där vi säger: "En jämn fördelning av makt och inflytande. Kvinnor och män ska ha samma rätt och möjlighet att vara aktiva samhällsmedborgare och att forma villkoren för beslutsfattandet." Det är just den punkten i jämställdhetsmålet som jag har tagit upp.
Jag håller med om att det finns bra saker som regeringen har gjort, som att man satsar på att utveckla kvinnor i näringslivet och så vidare. Jag tycker att jämställdhetsbonusen kan vara en bra sak. Jag tycker inte att skattereduktion på hushållsnära tjänster är en bra idé, och det har jag varit jättetydlig med. Lika lite tycker jag att vårdnadsbidraget är en speciellt bra ingång för kvinnor ute i arbetslivet att komma in i bolagsstyrelser.
Tvärtom permanentar det kvinnor i ett utanförskap, som jag absolut aldrig kan ställa upp på. Nyamko Sabuni har ju själv sagt att det inte är bra för jämställdheten. Jag hänvisar till riksdagens utredningstjänst om regeringens budget, och det är RUT som har konstaterat att fördelningen blir sådan att högavlönade män tjänar mest på regeringens budget. Jag står inte här och far med osanning.
Jag ska citera ordagrant vad statsrådet har sagt: "Vi är ju 50 procent män och 50 procent kvinnor i samhället." Det kanske skulle vara 49-51, men det står i alla fall så här i artikeln. "Var som helst i samhället där vi vill kvotera skulle vi få in 50 procent kvinnor. Kvotering är en jätteenkel metod att egentligen frånta sig ansvaret för att nå genuin jämställdhet."
Man får i alla fall 50 procent kvinnor och män - därom är vi överens. Vad jag försöker säga är att de styrelser som vi har i dag saknar nödvändig kompetens. Statsrådet säger att det i dag inte finns kvinnor som har tillräcklig kompetens för att sitta i de här bolagsstyrelserna. Jag är av en helt annan uppfattning. Jag tror att det finns massor av kompetenta kvinnor.
Men de sitter inte i samma bastu och sitter inte i samma styrelser som dessa män, som väljer andra, liknande män till dessa olika styrelser. Om man tittar på många av de stora företagen i Sverige kan man se att vd:n i ett företag har någon som sitter som styrelseledamot eller styrelseordförande, och i nästa bolag är den vd:n styrelseordförande och den andra personen sitter som vd. Det är klart att de väljer varandra.
Så kommer det att vara så länge som vi politiker inte säger att det är viktigt att man får in den del av Sverige som står utanför dessa bolagsstyrelser, om vi inte markerar att det är jätteviktigt att få in kvinnor. Jag har inte sagt att vi ska säga vilka kvinnor det ska vara, men jag tycker att det är viktigt att Sverige speglas även i dessa bolagsstyrelser. Då kan man sätta upp mål.
Tittar man i den här artikeln kan man se att så fort den tidigare socialdemokratiska regeringen har hotat med att lagstifta har det hänt någonting. Uppenbarligen finns det ett signalsystem som gör att om lagstiftaren säger att det är viktigt med kvinnor i bolagsstyrelser börjar man titta efter kvinnor. På samma sätt var det när vi socialdemokrater sade att vi ska ha varannan man och varannan kvinna på våra listor. Det blev ett signalsystem.
Nu är det flera partier som har följt efter oss, och jag tycker att det är jättebra. Jag tror också att det kan bli mycket bättre när både kvinnor och män deltar i de rum där besluten fattas. Jag tycker i alla fall att det är fortsatt viktigt. Jag väljer att peka på fakta, inte på hörsägen.