Karin Rågsjö (V):
Det är en lite annan approach på mitt tal än på Finns. Jag är en av dem som har irrat runt och frågat efter medicin på olika apotek här i Stockholm. I dag kan det faktiskt vara lättare att få tag i snyggt nagellack än medicin på vissa apotek.
Den svenska läkemedelspolitiken borde utgå från att alla människor som vistas i Sverige ska ha rätt till den medicin de behöver, bra information om hur medicinen ska användas och så vidare. Det ska vara helt oberoende av inkomst och var i landet man bor. Tillgänglighet handlar inte bara om antal apotek per invånare.
Möjligheten att få tag på de läkemedel man behöver ska aldrig styras av vilket landsting man bor i eller av vilken apoteksägare man har närmast och om varan lagerhålls just där. Alla ska ha rätt till en säker och trygg läkemedelsanvändning och opartisk högkvalitativ medicinsk rådgivning av superkompetent personal, oavsett om det gäller förskrivna eller receptfria läkemedel. Så borde det vara. Jag är en ganska frisk kund för det mesta.
Men tänk om man är multisjuk och inte får tag på den medicin som man är beroende av i valfrihetens Sverige och får springa runt en aning! Apotekets skyldigheter gentemot kunden regleras i dag genom en förordning som säger att kunden ska få sitt läkemedel inom 24 timmar efter att det efterfrågats. Men det räcker inte att rikta kravet enbart mot apoteken, för de är också beroende av leveranser från grossisterna.
För att komma till rätta med problemet bör kravet på högst 24 timmars leveranstid vid kundbeställning av receptbelagda läkemedel lagfästas. Apoteken bör erbjuda kunden expressleverans av läkemedlet till hemmet om inte 24-timmarsregeln kan hållas, med kostnadsansvaret hos den aktör som orsakat förseningen. Då kan vi snacka om service!
Jag yrkar bifall till - den här gången ska jag inte säga fel - reservation 2, yrkandena 9 och 10. De reformer den förra högerregeringen gjorde var klart ideologiska. I det här fallet byggde det kanske mer på ideologi än på att värna konsumenterna.
Ett av målen har i och för sig varit att förbättra tillgängligheten till apotek; det ska vara fler apotek och de ska vara öppna på lite olika tider, även sent på kvällar och så vidare. Ibland har det blivit så, men inte överallt. Det har också blivit väldigt mycket business i den här branschen. Då pratar vi om big business, inte bara småhandel. Apotekskedjor samt enskilda apotek har bytt ägare. Flera av de största affärerna har genomförts av riskkapitalbolag.
Samtidigt har de små apoteken haft svårt att klara konkurrensen med de stora kedjorna. Så ser det ut i avregleringens Sverige. Några tjänar stora pengar, men har det blivit bättre och säkrare för kunden? Det kan vi fråga. Apoteken och apoteksombuden på små orter spelar en väldigt viktig roll för tillgängligheten till läkemedel i hela landet.
Det handlar om allas rätt att kunna få hjälp på ett apotek. Avregleringen har inneburit att servicen på landsbygden försämrats. Det är uppenbart. Därför är det så himla bra att etableringstaket för Apoteket AB togs bort på årsstämman 2014. Det är vi väldigt glada för i Vänsterpartiet. Då kan det bli lite bättre.
I dag genomför apotekskedjorna stora nedläggningar av apotek och slimmar sin personalstyrka väldigt snabbt. Man har gjort en jättestor personalenkät på väldigt många apotek. Där kan man se att 55 procent av apotekspersonalen varit med om nedskärningar på personalstyrkan på sin arbetsplats. Då blir det förstås konsekvenser av det.
Bristerna i arbetsmiljön drabbar inte bara dem som jobbar där och får jobba ännu mer, utan det handlar också om patientsäkerhet och konsumenter. Bland dem som arbetar med att ge råd om läkemedel - det kan vara bra att få råd när det gäller en del typer av läkemedel - anger över hälften att de inte har tid att ge bra individuella råd. Över hälften, det är illa!
Andelen konsumenter som ger apoteken ett positivt betyg - apoteken har åtnjutit ett högt förtroende i Sverige, och gör i och för sig fortfarande det - har sjunkit från 95 procent före omregleringen till 77 procent i dag. Det kan vi fundera på lite. Andelen konsumenter som uppger att de fått vänta mer än 24 timmar för att få läkemedel på recept har ökat från 4 procent till 11 procent.
För konsumenterna har det alltså inte alltid blivit så där jättebra. Speciellt de konsumenter som inte bara behöver nässprej - som jag skulle behöva i dag - eller Alvedon utan mer komplicerade mediciner har ibland fått vänta alldeles för länge, som jag tog upp tidigare.
Den borgerliga regeringen hade en målsättning för sin politik i åtta år, känns det som när man tittar bakåt, nämligen att privatisera till varje pris i ett slags fundamentalistisk yra. Då måste man fråga sig om det blev bättre för kunderna och Sverige.
Jag frågar mig ofta när jag ser på konsekvenserna av olika typer av avregleringar varför ni aldrig tillsatte långsiktiga utvärderingar för att följa utvecklingen av era reformer, som var så extremt stora. Det hade varit jättebra.
Det vore intressant om någon kunde svara på det, även om klockan är jättemycket och vi känner oss övergivna i världen. Jag tycker att ni har haft ett visst tunnelseende. Alla jag känner som går på apotek får oftast vänta på sin medicin ganska länge. Därför kommer vi att rösta för vår reservation nr 2.