Ellen Juntti (M):
I dag ska vi debattera ett motionsbetänkande gällande processrättsliga frågor. Jag står bakom alla reservationer där vi moderater är med, men jag yrkar bifall endast till nummer 11. Det finns många bra förslag i betänkandet, men jag kan inte ta upp alla utan nämner bara ett par. Det första gäller hemliga tvångsmedel.
Hemlig avlyssning innebär att polisen i hemlighet kan avlyssna elektronisk utrustning, till exempel mobiler. Hemlig övervakning innebär att polisen kan ta del av sms som skickats och samtal som ringts mellan två olika mobiler eller få information om var en mobil har funnits eller finns. Det ger dock inte tillgång till innehållet i meddelandet eller vad som sagts i samtalen.
Hemlig kameraövervakning innebär fjärrstyrda kameror utan ljudinspelning. Hemlig rumsavlyssning innebär det som man i dagligt tal kallar för buggning, det vill säga att polisen i hemlighet avlyssnar ett rum som inte är tillgängligt för allmänheten och där samtal pågår. Detta får användas när minimistraffet för det misstänkta brottet är fyra års fängelse.
Buggning får även användas vid misstanke om spioneri, människohandel eller våldtäkt där ett fängelsestraff på minst fyra år förväntas. Hemlig dataavläsning började gälla för cirka ett år sedan och innebär att polisen i hemlighet kan avläsa uppgifter i någons dator, Ipad eller mobil. Minimistraffet är minst två års fängelse, och åtgärden ska vara av synnerlig vikt för utredningen för att polisen ska få använda detta.
Det är många olika tvångsmedel att hålla reda på. Fru talman! Vi moderater har fler förslag gällande sänkta gränser för att få använda hemliga tvångsmedel. De brottsbekämpande myndigheterna har i dag särskilda möjligheter att använda hemliga tvångsmedel i samband med utredningar som rör en viss typ av systemhotande brottslighet. Denna möjlighet bör även omfatta grova brott som begås inom ramen för gängkriminalitet.
Vi vill också sänka kraven för att få hämta in uppgifter från teleoperatörer om vilka mobiler som funnits i ett visst geografiskt område, för att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet. I dag krävs som huvudregel att det rör sig om ett brott med ett minimistraff om fängelse i två år. Detta krav vill vi sänka till ett års fängelse, för vi tycker att polisen ska få de verktyg de behöver för att kunna utreda grov brottslighet.
De rättssäkerhetskrav som finns i dag ska även gälla de nya villkor som vi föreslår. Till exempel ska tillstånd att använda hemliga tvångsmedel normalt prövas av domstol. Vi vill att polisen ska få kraftigt förstärkta möjligheter att avlyssna och övervaka gängmedlemmar, som jag sa.
Vi vill att gränsen för att använda hemliga tvångsmedel ska sänkas, även för hemlig rumsavlyssning, och att åklagare ska kunna fatta interimistiska beslut om detta. Vi vill också att platskravet vid hemlig dataavläsning ska knytas till en person och inte till en plats. Fru talman!
Vi föreslår att det ska vara möjligt att sätta in hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig dataavläsning och hemlig kameraövervakning mot aktiva gängmedlemmar innan de begår brott, för att hindra dem från att begå grova våldsbrott. En sådan möjlighet finns i dag i den så kallade preventivlagen. Den begränsar sig dock i huvudsak till terrorist- och spioneribrott och gäller mycket sällan gängkriminalitet.
Det pågår en utredning gällande utökade möjligheter att använda hemliga tvångsmedel, som Gustaf Lantz nämnde, och det är i och för sig bra. Det som är dåligt är att den preventiva avlyssningen inte utreds. Det är en stor brist. Uppdraget ska redovisas i april 2022. Sedan kommer det att ta ytterligare tid innan regeringen presenterar förslag om förändringar.
Eller så kanske regeringen inte alls vill göra lättnader i hur hemliga tvångsmedel ska användas. Det vet vi inte. Därför är det bra att vi får igenom ett tillkännagivande i betänkandet, men det räcker inte. Därför har vi moderater tagit ett utskottsinitiativ i justitieutskottet om åtgärder för att förbättra polisens effektivitet. Anledningen är att 2020 blev ett mörkt rekordår för gängkriminaliteten, från en redan mycket hög nivå. Skjutningar i gängmiljö blev vardagsbrott i Sverige.
I snitt mördades nästan en person i veckan i dessa skjutningar. Sprängningarna ligger kvar på fortsatt höga nivåer. Dessa grova våldsbrott drabbar inte bara gängkriminella utan även oskyldiga människor. Gängen blir mer och mer aggressiva, och de bryr sig inte om de skjuter ihjäl en tolvåring eller en mamma som har sitt spädbarn i famnen. Fru talman!
För ett tag sedan besökte rikspolischefen Anders Thornberg riksdagens justitieutskott. Han informerade om vad han anser är nödvändigt för att bekämpa den grova gängkriminaliteten. Thornberg menade att det är viktigt att hemliga tvångsmedel kan användas i preventivt syfte, alltså förebyggande, utan konkret misstanke mot aktiva gängmedlemmar, för att förhindra allvarliga våldsbrott. Det gäller alltså aktiva gängmedlemmar, inte vem som helst.
Den franska och den holländska polisen har detta verktyg och har lyckats knäcka det krypterade kommunikationssystemet Encrochat. Där undrar jag om Gustaf Lantz, när han pratade om DDR, menade att han likställer den franska och den holländska polisen med DDR? Det vore att gå lite väl långt. I Sverige pågår flera stora gängrättegångar som bygger på uppgifter från Encrochat.
Rättegångarna handlar om mycket grov brottslighet: mord, mordförsök, grov utpressning med mera. Vi vill ge också den svenska polisen de nödvändiga verktygen för att bekämpa den grova gängkriminaliteten. Det är nödvändigt att svensk polis får motsvarande verktyg som den franska och holländska polisen har.
Man kan ju undra varför svensk polis ska ha sämre verktyg än andra länder, särskilt med tanke på hur allvarlig gängbrottsligheten är i Sverige. Syftet är naturligtvis att bekämpa den grova gängkriminaliteten, inte att avlyssna laglydiga människor.
Tillstånd ska bara ges om det finns en tydlig misstanke om att den som tvångsmedlen ska riktas mot är aktiv gängmedlem - aktiv gängmedlem, alltså inte vem som helst och inte DDR som Gustaf Lantz pratade om. Tillstånd i preventivt syfte ska alltid uppväga det intrång eller men som åtgärden innebär. Säkerhets- och integritetsskyddsnämnden ska utöva tillsyn över användandet.
I justitieutskottet pågår arbete med detta utskottsinitiativ som förhoppningsvis kommer att resultera i att regeringen återkommer med förslag om att hemliga tvångsmedel ska kunna användas utan konkret misstanke när det gäller aktiva gängmedlemmar. Jag säger det igen: aktiva gängmedlemmar, inte vem som helst och inte DDR som Gustaf Lantz pratade om. Här har jag en fråga till Socialdemokraterna och Miljöpartiet.
Ni säger ofta att ni vill krossa gängkriminaliteten, men ändå vill ni inte ge den svenska polisen det verktyg som den behöver. Varför vill ni inte det? Litar ni inte på rikspolischefen när han säger att polisen behöver det här verktyget? Fru talman! Till sist är jag glad över att vi får ett tillkännagivande om utvärdering gällande rätten till målsägandebiträde. Den som utsatts för exempelvis grov kvinnofridskränkning, sexualbrott eller misshandel har rätt att få ett målsägandebiträde.
År 2018 ändrades reglerna gällande detta i allmän domstol, vilket innebar att förordnandet gäller till dess att tiden för att överklaga tingsrättens dom har löpt ut. Anledningen var att Socialdemokraterna och Miljöpartiet helt enkelt tyckte att det kostade för mycket pengar. Ett målsägandebiträde kan i dagsläget förordnas även i hovrätten om det anses finnas behov av det, men det sker inte automatiskt utan ska prövas i varje enskilt fall.
Från flera olika håll har det lyfts fram att denna ändring inneburit stora nackdelar för brottsoffret då man blivit nekad att få ha kvar målsägandebiträdet i hovrättsprocessen. När målsägandebiträde inte finns är tanken att åklagarna ska gå in och företräda målsäganden. Men detta blir faktiskt helt fel. Målsägandebiträdets uppgift är att även stötta målsäganden, något som inte är åklagarens uppgift.
En stor nackdel som lyfts fram gäller behovet av att få information från hovrätten. Det kan till exempel gälla om hovrätten beslutar att släppa den åtalade från häktet. Detta är information som är mycket viktig för brottsoffret att få för att kunna sätta sig i säkerhet innan förövaren står utanför dörren och knackar på - förmodligen på ett fruktansvärt dåligt humör eftersom han kanske suttit häktad i månader.
Då kan man tänka sig vad han har i åtanke när han helt plötsligt står utanför brottsoffrets dörr och brottsoffret över huvud taget inte är beredd. När brottsoffret inte längre har målsägandebiträde i hovrätten är det ingen som ansvarar för denna typ av information, och då finns stor risk att brottsoffret utsätts för nya våldsbrott. Med tanke på den senaste tidens grova våldsbrott mot kvinnor är det mycket viktigt att brottsoffren får det stöd de behöver.
Vi moderater vill i vår motion ha en utvärdering av hur den här lagändringen har fallit ut och vilka konsekvenser det blivit. Socialdemokraterna och Miljöpartiet reserverar sig mot en utvärdering. De skriver att de utgår från att regeringen noga följer frågan och vid behov vidtar de åtgärder som behövs.
Tydligen har Socialdemokraterna och Miljöpartiet missat alla varningsklockor som ringt från både åklagare, målsägandebiträden och brottsoffer. För varningsklockor har ringt. Därmed har regeringen inte följt den här frågan eller helt enkelt inte brytt sig om den. Socialdemokraterna och Miljöpartiet brukar ju skryta om att de står på brottsoffrens sida, men här är det tydligt att de inte gör det.
De vill inte ens gå med på en utvärdering av lagen. Varför vill ni inte ens utvärdera en fråga som lyfts upp som ett problem för brottsoffer?