Roger Haddad (L):
Vuxenutbildningen är en av de viktigaste och mest effektiva insatserna för att underlätta för enskilda att sadla om och ta ett steg närmare arbetslivet. Med den nya gymnasiereformen och de nya yrkes- och lärlingsutbildningarna är vår förhoppning att färre ungdomar ska hamna i vuxenutbildningen för att lappa och laga från grund- och gymnasieskolan.
Antalet studerande på eftergymnasial nivå med studiemedel har inte varit så stort sedan år 2004. Förklaringarna är främst två, nämligen stora ungdomskullar som söker sig till vuxenutbildningen direkt efter gymnasieskolan och det osäkra arbetsmarknadsläget. Vuxenutbildningen måste erbjudas dem med störst behov.
Det är personer utan slutbetyg, de som vill komplettera för att bli högskolebehöriga samt de som vill öka sin kompetens för att kunna ta ett ledigt jobb. Yrkesutbildningar inom vuxenutbildningen är dyrare men väldigt viktiga för många studerande som genom denna utbildning kan ta de lediga jobb som fortfarande finns i många kommuner runt om i landet. Fru talman!
Regeringen har förlängt satsningen där ungdomar i åldern 20-24 kan få ut den högre bidragsdelen i studiemedlet för att stimulera dem att läsa in och få en fullständig utbildning, vilket är en förutsättning för att bli anställbar. Därför är det intressant att höra vad Miljöpartiet gör för den här målgruppen. Jag hörde inte ett enda konkret förslag från tidigare talare.
Vi har också utökat antalet platser inom yrkesvux för att möjliggöra för fler att fortbilda sig. Yrkesvuxsatsningen har förlängts i ytterligare två år vilket är viktigt med tanke på de behov vi fortfarande ser på arbetsmarknaden. Satsningen på yrkeshögskolan är också en viktig del. Att förse samhället och näringslivet med rätt kompetens är en av våra viktigaste uppgifter som politiker.
Det är positivt att den andel som erbjuds plats i yrkeshögskolan har ökat från 26 procent till 29 procent - från 6 400 personer till 8 900 personer. Principen för hur vi prioriterar yrkeshögskolans resurser måste fortsatt vara arbetsmarknadsläget och att i samverkan med branschen utveckla och ta fram utbildningarna. Vi ska inte utbilda till arbetslöshet. Fru talman!
Den största utmaningen inom vuxenutbildningen förblir svenskundervisningen för invandrare. Under många år har vi från Folkpartiet och Alliansen kritiserat socialdemokratiska regeringar för att inte ta tag i kvalitetsproblemen inom sfi med låg genomströmning och liten flexibilitet. Man har inte någon systematisk kvalitetskontroll och heller ingen kontroll av närvaron.
På alltför många platser i landet har det inneburit att invandrare inte kan prata svenska trots sfi och trots att de bott i Sverige i flera år. Detta är problematiskt utifrån ett integrations- och jämställdhetspolitiskt perspektiv, och inte minst utifrån ett arbetsmarknadspolitiskt perspektiv. Det tar alldeles för lång tid för nyanlända att etablera sig på arbetsmarknaden. Etableringsreformen sjösätts för fullt just nu.
Vi ställer krav på heldagsverksamhet för nyanlända att delta i Arbetsförmedlingens och kommunens gemensamma insatser. En viktig del i denna process är den samhällsinformation som nyanlända ska erbjudas och därefter svenskundervisning för invandrare. Målet för oss är att korta ned tiden från det att man anländer till Sverige tills man påbörjar en utbildning, kommer ut på en arbetsplats eller startar eget företag.
Kvaliteten i sfi måste höjas. Skolinspektionen slog i sin senaste sfi-rapport fast att sfi inte prioriteras av de undersökta kommunerna. Under 2010 var antalet elever i sfi drygt 96 000. Aldrig tidigare har så många läst inom sfi. Drygt hälften, 37 000, var nybörjare.
Detta ställer krav på kommunerna att bli ännu bättre på mottagandet och upplägget av utbildningarna. Visserligen efterfrågar Socialdemokraterna i betänkandet alternativ, men era kamrater ute i kommunerna säger oftast nej till en konkurrensupphandling av sfi som skulle åstadkomma fler alternativ, fler aktörer och fler anpassade utbildningar.
Mitt parti och andra partier har satt sfi under lupp i många kommuner. Det är kvalitetsuppföljning, krav på upphandling, krav på flera inriktningar, till exempel för akademiker och dem med yrkesbakgrund. Det är ökad närvarokontroll kopplad till försörjningsstöd och krav på att både män och kvinnor deltar i praktik. Praktik är viktig för att få insyn i hur det fungerar på en svensk arbetsplats, och det är effektivt för att lära sig svenska språket.
Skolinspektionen granskade nyligen 33 kommuner och två kommunalförbund. En kritik var att de granskade verksamheterna präglades av ett arbetssätt som används i undervisningen av barn och ungdomar och att organisationen, upplägget och schemaläggningen inte var flexibla. Vi har därför tillsatt en utredning i hopp om att kunna införa en sfi-peng som ska presenteras i september i år.
Vi måste öka den enskildes makt att välja anordnare. Vi behöver också satsa på lärarkompetensen inom sfi, då verksamheten kräver särskild kompetens. Regeringens sfi-lyft är ett sätt att möta detta. Vi utreder nu hur vi kan korta ned tiden i sfi.
Vårt gemensamma mål är att förebygga inlåsningseffekter där enskilda är inskrivna under långa perioder utan att lära sig svenska språket. Sfi-bonusen är ett sätt att öka genomströmningen, men även detta ogillar man från det rödgröna hållet. Man motionerar i betänkandet om att man vill ta bort den.
Sfi har under lång tid tillåtits bli en form av försörjning år efter år utan krav på att individen egentligen ska få några språkkunskaper eller prestera några resultat; detta är inte rimligt. Sfi måste vara en utbildningsform enbart för nyanlända flyktingar och invandrare.