Jessika Roswall (M):
Jag får tacka arbetsmarknadsministern för svaret och inleda med att säga att vi är överens om många saker om vikten av att öka sysselsättningen bland utrikes födda och nyanlända kvinnor. Jag har lite mer statistik. Att öka sysselsättningen bland utrikes födda kvinnor är viktigt av så många skäl.
Som jag skriver i min interpellation anger regeringen själv på sin hemsida att om utrikes födda kvinnor skulle jobba i samma utsträckning som inrikes födda kvinnor skulle bnp-nivån bli 1,5 procent högre, arbetslösheten 1 procent lägre och de offentliga finanserna stärkas med 37 miljarder kronor. Detta är viktigt. Men det är också viktigt för individen. Vi vet att genom jobb får man gemenskap och makten att forma sitt eget liv. Lägg därtill jämställdhetsaspekten.
Sverige är ett av världens mest jämställda länder, men vi är inte i mål ännu. En av utmaningarna är utländskt födda kvinnors sysselsättningsgrad. Vi vet också att kvinnor i större omfattning har en lägre utbildning med sig i bagaget när de kommer. Det spelar såklart också roll vilken nivå som sfi:n borde ligga på. Vi vet också att kvinnors etablering på arbetsmarknaden är lägre än mäns.
Arbetsmarknadsministern tar själv upp i sitt svar statistiken att ungefär 22 procent av kvinnorna var i arbete eller studier efter etableringsuppdraget. Skillnaden mot män är 16 procentenheter. Man kan fråga sig vad som är orsaken till att så många kvinnor har sämre förutsättningar att etablera sig på arbetsmarknaden än män. Det handlar bland annat om lägre utbildningsnivå, mindre arbetslivserfarenhet och sämre hälsa.
Men eftersom vi vet att arbetsmarknadsinsatser i ett tidigt skede är avgörande är det ohållbart att vi inte gör mer. Jag håller med ministern om att språkutbildningen utbildning i svenska för invandrare måste bli mer flexibel och finna nya former. Det kravet har funnits ett tag. Även om utvecklingen har gått åt rätt håll är undervisningen inte tillräckligt målgruppsanpassad. Det är på många ställen fortfarande svårt att kombinera undervisning med praktik och arbete.
Vi måste möjliggöra för nyanlända att i högre grad få etableringsinsatser under den tid de är hemma med barn. Det som föranledde denna interpellation var att det i medierna gick att läsa att det finns orter där man inte erbjuder sfi under föräldraledigheten.
Av svaret som ministern har lämnat här i dag förstår jag att regeringen har gett Statskontoret i uppdrag att sammanställa och utveckla kunskapen om varför utomeuropeiskt födda kvinnor i större utsträckning står utanför arbetskraften och vad som kan förbättra förutsättningarna att delta i arbetskraften. Det är bra så. Vidare svarar ministern att det finns kommuner som redan i dag arbetar på detta sätt med en ökad flexibilitet och att det finns goda exempel som borde kunna spridas.
Jag skulle vilja veta vad man gör mer konkret här och nu. Som arbetsmarknadsministern säger i sitt svar ska kommunerna redan i dag verka för att sfi ska bedrivas under den tid man har föräldraledighet. I princip tolkar jag det som ett indirekt krav. Därför är det förvånande att det finns kommuner som fortfarande inte har denna möjlighet. Jag har tidigare ställt en skriftlig fråga till arbetsmarknadsministern.
Det svaret tolkar jag som att även regeringen ser att det är ett problem och att man därför nu vill lyfta fram goda exempel. Men är det tillräckligt? Vad kan regeringen göra här och nu för att påverka och skynda på så att fler kommuner tar efter?