Boriana Åberg (M):
I dag debatterar vi skatteutskottets betänkande Höjt tak för RUT-avdrag . Det blir en härlig ideologisk debatt! Avdraget för hushållsnära tjänster - även kallat RUT-avdraget, där RUT är en akronym för rengöring, underhåll och tvätt - har varit en succé redan från början när det infördes av den borgerliga regeringen 2007.
Och det är inte konstigt, för målen med införandet uppfylldes snabbt. För det första gjorde RUT-avdraget svarta jobb vita i en sektor där svart arbete var vanligt förekommande. Detta är uppgifter från Skatteverket.
För det andra hjälper RUT-avdraget människor med låg utbildning att ta steget in på arbetsmarknaden och med det också in i det svenska samhället. Att ha ett jobb att gå till, att tjäna sina egna pengar och att träffa arbetskamrater och skapa sig ett kontaktnät gör mycket för en människas välbefinnande och självförtroende.
Den säkraste vägen till integration stavas jobb och egen försörjning. RUT-reformen har varit en bidragande orsak till att fler företag startas, inte minst av invandrare och av kvinnor. Statistik visar att fyra av tio RUTföretagare är födda utanför Sverige. RUT-avdraget har varit bra också för staten.
När Konjunkturinstitutet utvärderade RUT-reformen fann man att RUT-avdraget hade lett till bestående högre sysselsättning och lägre arbetslöshet. Av de 30 000 nya jobb som hade tillkommit hade tre fjärdedelar gått till tidigare arbetslösa. Människor som tidigare försörjdes av transfereringar hade fått jobb och egna inkomster.
En annan viktig effekt av RUT-avdraget är att det underlättar för stressade familjer, för pensionärer som vill njuta av livet och för andra som har behov av hushållsnära tjänster. Det är ingen hemlighet att en större del av de obetalda hushållssysslorna i hemmet fortfarande görs av kvinnor.
Likväl är det fler kvinnor än män som köper hushållsnära tjänster med RUT-avdrag. Således bidrar RUT-avdraget till ett mer jämställt samhälle. Skattereduktionen för hushållsnära tjänster har alltid varit en ideologisk fråga.
Jag minns när pigdebatten tog fart på 90-talet efter ett förslag från nationalekonomen och före detta riksdagsledamoten Anne-Marie Pålsson. Pålssons argument var dels att det skapas nya jobb, dels att produktiviteten ökar när man utför de sysslor man är bra på.
Ett annat skäl att subventionera hushållstjänster är att det är tjänster med hög substituerbarhet, eftersom konsumenterna själva kan utföra tjänsten i stället för att köpa den på marknaden.
Detta innebär att om marknadspriset sänks kommer fler att efterfråga tjänsten och vice versa - höga marknadspriser innebär att den presumtiva konsumenten väljer att utföra tjänsten själv. På 90-talet skapade frågan stora motsättningar. Socialdemokraterna utmålade idén som en återgång till ett samhälle med herrskap och tjänstefolk.
Samma retorik hördes när RUT-avdraget infördes 2007. Det var märkligt hur ett parti som kallar sig arbetarparti visade förakt gentemot dem som försörjde sig genom hederligt arbete i andras hem. Därför är det bra att regeringen nu, pressad av samarbetspartierna C och L, återställer RUT-avdraget till 50 000 kronor.
Det torde leda till fler företag inom RUT-branschen och fler nya jobb. När sänkningen till 25 000 kronor drevs igenom rättfärdigades detta med att få använde mer än 25 000 per år. Regeringen tog inte hänsyn till att försämringen kunde slå ut företag på grund av minskade marknadsandelar och oförutsägbarhet.
Dessutom skapades osäkerhet hos kunderna och regelkrångel, eftersom olika regler kom att gälla för ROT och RUT. Ensamstående drabbades. De som köpte RUT-tjänster till sina äldre föräldrar drabbades också, eftersom taket på 25 000 inte räckte till. Fru talman!
Jag förvånas över Vänsterpartiets reservation, där RUT-avdraget beskrivs som slöseri med skattebetalarnas pengar. Det är ett sätt att uttrycka sig som bygger på en fundamentalt felaktig syn.
En skattesänkning är aldrig slöseri med statens eller skattebetalarnas pengar; den innebär alltid att den som med sitt eget arbete förtjänat pengarna får behålla lite mer själv. Detta är dessutom sagt av ett parti som är mycket frikostigt med att kräva gratis saker för utvalda grupper.
Gratis kollektivtrafik, gratis mensskydd, gratis museibesök - listan kan göras lång. Det finns inget som är gratis. Det är alltid någon som betalar. Det är skattebetalarna - de som varje dag går till sitt jobb. Därför klingar Vänsterpartiets retorik om subventioner för de rika mycket falskt.
Vi behöver fler skattebetalare i Sverige, inte färre. Och de som har högre inkomster betalar också högre skatt. Den stora skillnaden i Sverige är inte mellan hög-, medel- och låginkomsttagare utan mellan dem som har ett jobb och dem som inte har det.
RUT-avdraget är en reform som skapar jobb just för dem som befinner sig längst bort från arbetsmarknaden. Fru talman! RUT-avdraget kommer att spela en avgörande roll även framgent.
Med tanke på den stora asylinvandringen, där det har kommit många som har låg utbildning, och med tanke på den höga arbetslösheten i denna grupp är jobb som inte kräver lång utbildning och andra kvalifikationer mycket eftertraktade.
Efter åtta år i Sverige har bara en av fyra utomeuropeiska invandrare jobb. Få, eller snarare inga, andra reformer har haft så många positiva effekter som RUT-avdraget. Därför bör det både utvecklas och utökas. Jag yrkar bifall till förslaget med Moderaternas och Kristdemokraternas motivering.