KBLab/rixvox huggingface dataset:
Per Bolund (MP):
Det är spännande att höra Johan Hultberg. Intensiteten i anförandet och ambitionen, som den låter i talarstolen, måste berömmas. Till exempel sa Johan Hultberg i början: "Vi har högt ställda ambitioner . när det gäller naturvård." Det låter som ett kollektivt "vi", där Johan Hultberg räknar in både sig själv och Moderaterna och mig och regeringen.
Jag måste sätta ett väldigt stort frågetecken för vilka "vi" det gäller. När jag tittar på Moderaternas politik är det inte vad jag ser. Johan Hultberg talar om ett dubbelfel.
Om man har ett högt tonläge i en interpellation är det väl rimligt att man också svarar upp mot det i sin egen politik. Men den politik som man de facto har genomdrivit här i Sveriges riksdag pekar i en helt annan riktning. Det skulle jag säga kvalificerar sig för att benämnas som dubbelfel. Det är också lite parodiskt att de först halverar budgeten och sedan låtsas vara indignerade över att skötseln av skyddade områden inte är tillräcklig.
Man kan tycka att det hade varit smakfullt att följa upp orden med handling, att faktiskt leverera på det de låtsas säga. Tyvärr är det inte vad vi ser från varken Johan Hultberg eller Moderaterna. Jag vill verkligen vända mig emot den beskrivning som Johan Hultberg försöker ge av att det pågår någon sorts högintensiv konflikt där staten skulle konfiskera mark.
Om man tittar på hur verkligheten ser ut, vilket skulle kunna vara intressant när man ska ha en interpellationsdebatt, kan man se att det i så gott som vartenda fall där staten går in och gör ett naturreservat eller ser till att det blir ett skötselavtal, helt enkelt ser till att värdefull natur bevaras, så sker det i gemensam anda, tillsammans med markägarna.
Markägarna är också i många olika former av enkäter och i de synpunkter de lämnar väldigt nöjda med affären och tycker att det har fungerat bra. Dessutom har de i de allra flesta fall fått inte bara marknadspris utan till och med en överkompensation. De får mer betalt när marken skyddas. Jag tycker att det är ett dubbelfel av Johan Hultberg att försöka måla upp en bild av att det pågår någon sorts konflikt där markägarna råkar illa ut. Det är inte det jag ser.
Det är inte heller det som framgår av den officiella statistiken. Johan Hultberg säger att han gärna vill ha data och statistik att utgå från. Då ska Johan Hultberg kanske börja med att gå tillbaka till den statistiken och titta på hur markägarna uppfattar de affärer som görs när staten går in och skyddar värdefull natur. Det är bara ett förslag från mig. Kontentan är att Miljöpartiet och regeringen gör båda sakerna.
Vi klarar av att skydda värdefull natur och därmed fullgöra de åtaganden som Sverige har gjort internationellt och som vi har i våra miljömål. Vi klarar också av att sätta av betydligt mycket mer pengar för att sköta värdefull natur än någon tidigare regering har gjort. Vi inser nämligen att man måste kunna göra båda. Man måste kunna hålla två bollar i luften. Annars begår man ett dubbelfel. Jag hoppas att Johan Hultberg inte vill fortsätta att begå dubbelfel framöver.
Per Bolund (MP):
Det är synd att en person som i inlägg efter inlägg säger sig vilja använda sig av offentliga uppgifter avslutar med falsk matematik. De 25 procent som Johan Hultberg hänvisar till är ju inte reservat och skyddad mark, utan det är fråga om impediment och liknande som skogsägarna inte kan använda för att det helt enkelt inte är tillräckligt stark tillväxt. Tittar man på verkligt skyddad mark, officiellt skyddad mark, handlar det fortfarande tyvärr om mindre än 10 procent i Sverige.
Det är till och med långt ifrån det som den tidigare moderatledda regeringen utlovade när man åkte iväg på internationella toppmöten, till exempel i Nagoya i Japan. Där pratade man om att vi skulle uppnå 17 procent. Det var redan då på er tid. Jag håller med Johan Hultberg om en del av det han sa nu. Jag håller med om att det finns stora ideologiska skillnader mellan Moderaterna och regeringspartierna. En skillnad är att vi gör vad vi lovar. Det kanske man inte skulle tycka var en ideologisk skillnad, men det är det uppenbarligen.
När vi kommer överens om ett internationellt åtagande eller sätter ett miljömål i Sveriges riksdag gör vi vårt bästa för att genomföra det, till skillnad från Moderaterna som gör precis tvärtom. Som Johan Hultberg säger själv här i talarstolen drar man ned på ambitionerna när det gäller miljövård och skydd av värdefull natur. Det verkar också finnas ett missförstånd hos Johan Hultberg. Skogsstyrelsen har anslag för områdesskydd. Men de får också användas för åtgärder i skyddad mark. När Moderaterna drar ned på de anslagen blir det mindre skötsel och inte mer skötsel.
Det är också så att vi gör många insatser. Som jag sa i mitt tidigare anförande gör vi en särskild satsning på skötsel av värdefull natur under de kommande tre åren. Vi gör också insatser för gröna jobb där människor som i dag är långt från arbetsmarknaden kan gå in och göra insatser för att till exempel ta bort invasiva arter och rusta upp naturreservat. Vi gör en särskild satsning på vandringsleder för att naturen ska bli mer tillgänglig. Jag håller avslutningsvis med Johan Hultberg.
Det stora hotet mot biologisk mångfald är inte Sveriges skogsägare. Det stora hotet för Sveriges naturvärden är Moderaterna och det blåbruna projektet.
Per Bolund (MP):
Jag måste säga att jag vänder mig väldigt starkt emot Jessica Rosencrantz ordval. Det är ingen som "lägger beslag" på någon skog eller som på något sätt misstror alla Sveriges skogsägare. Tvärtom vet vi mycket väl att väldigt många små skogsägare gör ett fantastiskt jobb med att sköta och vårda sin skog, både för de naturvärden som finns där och för de rekreations- och besöksvärden som väldigt många runt om i landet så mycket uppskattar.
Däremot är det lika solklart - det kan Jessica Rosencrantz se vilken dag hon vill - att vi också har en del utmaningar. Vi har fler och fler arter som är rödlistade. Vi är ganska långt ifrån att nå de miljömål om levande skogar och ett rikt växt- och djurliv som Sveriges riksdag, inklusive Moderaterna, har ställt sig bakom. Självklart har regeringen också ett ansvar att se till att de målen uppfylls och uppnås. Vi gör det med samma metoder och på samma sätt som även tidigare regeringar har gjort. Man ska nog fundera på vilket ordval man använder i de här sammanhangen.
Per Bolund (MP):
Genom de avsättningar i budgeten som regeringen nyligen har presenterat finns det alla förutsättningar att kunna kombinera att skydda värdefull mark och samtidigt ge den ersättning som självklart utgår till den som gör olika insatser för att vårda marken, antingen genom att man behåller marken och genom avtal fortsätter att skydda den eller genom att staten köper den, då med ett extra tillskott utöver marknadspriset.
Men vi behöver också se till att vi har ett bruk av skogen som både ger skogsprodukter som kan ersätta fossila bränslen och samtidigt också ger intäkter till svensk ekonomi.
Per Bolund (MP):
Det är ingen tvekan om att det fall som Mikael Strandman belyser, precis som många andra brottsfall i Sverige, är djupt upprörande och självklart aldrig någonsin ska vare sig ursäktas eller accepteras. Tvärtom ägnar sig regeringen med all kraft tillsammans med sina myndigheter åt att bekämpa den typen av brottslighet - och självklart också annan typ av brottslighet.
När det gäller straffen är jag säker på att Mikael Strandman vet att regeringen arbetar med straffskärpningar på många olika sätt och för många olika brott. Vi arbetar också just med frågan om mängdbrottslighet. Det är ett arbete som fortsätter med oförminskad kraft. När det däremot gäller den här typen av stämningar och ersättningar följer det precis samma principer som har gällt under lång tid.
Jag kan dock hålla med om att det sticker i ögonen, och det är någonting som jag tror att vi behöver titta vidare på. Det är självklart brottsoffren som ska vårdas av samhället, och det är dem vi ska ha för ögonen allra främst.
Per Bolund (MP):
Ibland kan man tycka att det svenska systemet är långsamt och trögt. Om Mikael Strandman och Sverigedemokraterna någon gång skulle komma i regeringsställning skulle de dock upptäcka att det finns krav på beredning för att man ska kunna genomföra åtgärder, till exempel att man utreder saker så att man vet vilka effekter och konsekvenser förslag som man lägger fram får. Det tycker jag är i sin ordning.
Jag kan dock verkligen lugna Mikael Strandman och alla andra med att detta är en extremt högt prioriterad fråga för regeringen och att vi jobbar så skyndsamt som det över huvud taget går, både med att bekämpa brottsligheten och självklart också med att hitta bra ersättningar till brottsoffren.
Per Bolund (MP):
Jag tackar Jens Holm för en viktig fråga. Regeringen har varit tydlig - och vi har förankrat i riksdagen - att år 2045 ska Sverige inte ha några nettoutsläpp av växthusgaser över huvud taget. IPCC-rapporten understryker ytterligare hur viktigt det är att snabbt få ned utsläppen. Det gäller självklart för alla sektorer i samhället, oavsett om det är industri, hushåll, bostäder eller transporter.
Jag vill understryka att den väg som Jens Holm nu pratar om redan ligger med i befintlig plan, så det är inte fråga om något nytt. Vi kommer självklart när vi utformar infrastrukturplanen, som ska presenteras i vår, att också ta med klimatfrågan som en viktig del i hur vi utformar det framtida transportsystemet. Men vad som kommer att ingå i den planen eller inte är för tidigt att säga i dagsläget, utan den frågan kommer vi att arbeta vidare med fram till dess den presenteras i vår.
Per Bolund (MP):
Att en regering kan göra förändringar i infrastrukturplanen är väl känt. Det har gjorts genom historien, och tyvärr har det i mitt tycke gjorts åt fel håll. Den borgerliga regeringen, innan den rödgröna regeringen, lyfte ut exempelvis Norrbotniabanan. Det innebär att den inte har färdigställts. Om det inte hade varit för det beslutet hade banan varit färdig vid det här laget. Man ville också stoppa Centraltunneln för tågen i Stockholm, men där fick man sedan ändra sig.
Självklart går det att göra förändringar, och vi kommer att återkomma i den här frågan senare.
Per Bolund (MP):
Jag tackar Kjell-Arne Ottosson för en viktig fråga. Sverige har vid många tillfällen understrukit hur viktig den svenska skogen och skogsbruket är för Sverige som land och vår ekonomi. Jag har själv haft ett flertal olika möten med flera kommissionärer där jag gång på gång har understrukit den svenska skogens multifunktionalitet. Det är många olika samhällsmål och syften som fångas upp inom skogspolitiken och skogsnäringen.
Det är självklart produktion av produkter som kan ersätta fossila bränslen och minska fotavtrycket. Skogen är också en kolsänka, och skogen är livsmiljö för djur, växter och den biologiska mångfalden. Vi har gång på gång understrukit, och kommer att fortsätta att understryka, för kommissionen hur viktigt det är att man tar hänsyn till alla aspekterna när man gör sina bedömningar. Vi kommer att fortsätta att påpeka det.
Nu granskar vi det förslag som ligger från kommissionen när det gäller LULUCF, och vi kommer att förankra i riksdagen innan vi gör en återkoppling till kommissionen.
Per Bolund (MP):
Arbetet med strategin pågår för fullt, och den är en viktig del av Sveriges miljö- och klimatpolitik och näringspolitik. När det gäller frågan om kolsänkor välkomnar vi att EU har ambitionen att höja kolsänkor generellt inom EU, men självklart måste också fördelningen mellan länderna vara rimlig.
Jag kan lugna Kjell-Arne Ottosson med att från regeringens sida råder inget tvivel om att Sverige inte ska vara en sänka som möjliggör för andra länder att öka eller upprätthålla sina utsläpp, utan vi ska göra vad vi kan för att minska klimatpåverkan i Sverige. Men det måste också andra länder göra.
Per Bolund (MP):
Jag känner inte igen att jag skulle ha uttalat att jag räddat svensk kärnkraft. Jag tycker också att det är olyckligt att, som Arman Teimouri gör, blanda ihop två olika frågeställningar som inte hänger ihop. Kärnkraften är en fråga. Där kan man ha olika uppfattningar. Men att vi har kärnavfall som måste tas om hand tror jag att vi alla är överens om, så att de frågorna skulle vara sammankopplade får stå för Arman Teimouri. Det står inte för vare sig mig eller regeringen.
Däremot är det ju så att om vi hade fortsatt pröva den samlade ansökan om både slutförvar och mellanlager tillsammans hade vi hamnat i en situation där frågan hade överklagats och gått igenom domstolar och vi inte haft ett lagakraftvunnet beslut förrän tidigast 2025, när vi vet att mellanlagret skulle ha varit fullt 2023 eller 2024.
Det hade varit genuint ansvarslöst av en regering att fortsätta på en väg som man vet inte leder fram till ett rimligt beslut och en rimlig slutsats. Därför fattade vi det här beslutet. Jag tycker fortfarande att det var helt rätt beslut, och jag vill gärna höra Arman Teimouris förklaring hur man skulle ha gjort för att undvika den situationen.
Per Bolund (MP):
Jag vänder mig bestämt mot den beskrivningen. Den har inte mycket med verkligheten att göra, enligt min mening. Elektrifiering bedriver vi i enormt hög takt - jag skulle säga högre takt än något annat land. Vi ligger till exempel längst fram i EU när det gäller infasningen av elbilar. Var fjärde bil som säljs nu är en elbil, och varannan bil är en laddbar bil. Även när det gäller industrin ligger Sverige i framkant i fråga om att ersätta fossila bränslen med vätgas, som ju också är eldriven. Vi ökar också elproduktionen i Sverige - visserligen med förnybara källor, men det är ju för att de är billigast.
Det är också dem som marknaden väljer att investera i.
Per Bolund (MP):
Ja, friluftslivet är oerhört viktigt för Sverige och för svenska folket. Jag gläds också åt att så många svenskar har fått upp ögonen för vilka värden naturen kan ge oss nu under pandemin i form av tystnad, lugn, kraft och energi. Det är något som vi verkligen måste stödja inför framtiden. Därför är jag väldigt glad och stolt över att vi nu kan fördubbla anslagen till friluftsorganisationer. Vi lägger på 50 miljoner kronor till friluftsorganisationer för att de ska kunna göra sitt viktiga arbete.
Min förhoppning är att det också kommer att göra att många fler nås av budskapet, att vi kan öppna dörren för många till den svenska naturen och att man kan få information och kunskap och lära sig allt det fantastiska som naturen har att ge. Men självklart är det inte nog att bara stödja friluftslivet.
Vi måste också se till att det finns värdefull natur att vara i. Där är jag stolt över de 6 miljarder vi avsatt hittills, de 3,7 miljarder som vi kommer att avsätta under nästa år för att skydda och sköta värdefull natur och inte minst specialsatsningen på att rusta upp vandringsleder runt om i hela Sverige. Det kommer att göra stor skillnad för att människor ska kunna uppleva naturen.
Per Bolund (MP):
Jag tackar för en väldigt bra fråga. Pengarna som vi nu avsätter är oerhört viktiga för att kunna vara utåtriktad med information och kunskap, till exempel mot skolan. Det är viktigt att våra elever får den kunskap som krävs för att förstå vilka rättigheter vi har som svenskar. Det är ju unika rättigheter - allemansrätten, rätten att ta sig ut i skog och mark och att marken och naturen är öppen för oss. Men det är viktigt att komma ihåg att allemansrätten också innehåller skyldigheter.
Vi måste också vårda naturen som vi njuter av. Den informationen kan de här pengarna göra stor skillnad för att nå ut med.
Per Bolund (MP):
Tack, Lars Thomsson, för en otroligt viktig fråga! Självklart ska vi göra allt vi kan för att uppmuntra de initiativ som nu växer fram i Sverige när det gäller att ställa om i en hållbar riktning. Det görs också väldigt mycket med regeringens stöd, i form av både Industriklivet och gröna kreditgarantier, för att möjliggöra dessa investeringar. Vi gör också stora insatser för att ge så snabba besked som möjligt och för att tillståndsprocesserna ska vara korta. Vi har ett antal olika förslag som vi nu arbetar på.
Ett har redan passerat riksdagen, en proposition om hur vi kan göra elnätsutbyggnaden snabbare. Där siktar vi på att halvera tiderna det tar att bygga elnät eftersom elektrifieringen är en så viktig del av hållbarhetsarbetet. Vi arbetar också med havsplaner för att det ska gå snabbare att till exempel genomföra investeringar i vindkraft till havs. På område för område arbetar vi alltså med att snabba på tillståndsprocesserna. Men jag vill vara tydlig med att detta inte ska ske på ett sätt som sänker miljöambitionerna i Sverige.
Vi ska inte nedmontera svensk miljövård, utan vi ska snabba på processerna.
Per Bolund (MP):
Tack, Isak From, för en otroligt viktig fråga! Jag måste säga att jag välkomnar Socialdemokraternas nya engagemang för att avsätta resurser i budgeten för att värna skogen och också ersätta markägare. Vi i Miljöpartiet har kanske varit lite ensamma i den kampen förut, men nu kan vi kämpa tillsammans. Det är otroligt viktigt att vi nu avsätter 3,7 miljarder kronor i budgeten för nästa år för att kunna skydda och sköta värdefull natur.
De pengarna kommer att göra enormt stor nytta, oavsett om det sker i form av avtal, där man betalar skogsägare som fortsätter att äga sin skog och bruka den med stor miljönytta, eller genom att man gör en affär. Det är också viktigt att påminna om att dessa pengar kan göra att markägarna inte behöver vänta på sin ersättning utan får ersättning så fort som det över huvud taget är möjligt.
Vi kan också fortsätta med den viktiga traditionen att det i så gott som alla fall är en frivillig överenskommelse mellan markägare och stat, antingen det sker i form av avtal eller i form av köp. Det ska vi fortsätta med. Det ska bygga på dialog och samverkan, precis som lagstiftningen säger.
Per Bolund (MP):
Åsa Coenraads blandar och ger i olika frågor. Det är viktigt att komma ihåg att elpriset varierar. Det har det gjort också historiskt. Generellt har vi väldigt låga elpriser i Sverige. Just nu är de höga på grund av att det är låg nivå i vattenkraftsdammarna. Det finns också andra faktorer. Men det är också viktigt att komma ihåg att det kraftverk som Åsa Coenraads hänvisar till har körts under en dag. Under resten av året har vi ett stort överskott av el som vi också exporterar till kontinenten.
Där har det gjorts beräkningar som visar att det är ungefär 12 miljoner ton koldioxid som kapas genom att vi har byggt ut förnybar energi så att vi kan exportera den. Just nu är det 25 terawattimmar som vi exporterar, men i framtiden kommer det att bli ännu högre nivåer av export. När det gäller cementtillverkningen vet vi att problemen beror på att Cementa har misslyckat med sin ansökan. Detta försöker regeringen nu att lösa. Vi arbetar också med att tillföra ännu mer el, inte minst från havsbaserad vindkraft. Vi vet att det kommer att göra väldigt stor miljönytta för Sverige.
Vi koncentrerar oss nu på att få den produktionen på plats.
Per Bolund (MP):
När det gäller Cementas tillstånd är det en situation som inte har uppstått genom regeringens agerande - det är viktigt att hålla i minnet. Det har varit en prövning på samma sätt som alltid görs av industriinvesteringar, och Cementa klarade inte av att leverera det underlag som domstolen krävde. Då hamnade vi i en exceptionell situation, som regeringen nu ägnar både tid och kraft åt att lösa och hantera.
Vi vill ju göra en omställning till hållbarhet, till att minska vår klimatpåverkan, men också, såklart, till att se till att alla industrier faktiskt uppfyller de lagkrav som miljöbalken ställer. Man måste också se till att det finns rent vatten och ren luft och att man driver sin verksamhet på ett hållbart sätt. När det gäller Nordkalk är det lätt för Martin Kinnunen och alla andra att se att det är ett producerande bolag. De producerar fortfarande kalk i sin verksamhet. Man ska faktiskt också visa hur verkligheten ser ut.
Det är inte så att regeringen har förhindrat någon sådan verksamhet. Däremot hjälper vi, genom till exempel Fossilfritt Sveriges färdplaner, cementindustrin att ställa om till att bli en hållbar industri.
Per Bolund (MP):
Tack, Magdalena Schröder, för en väldigt viktig fråga och för engagemanget mot nedskräpning! Det är ett engagemang som jag många gånger har saknat i denna kammare. Jag hoppas verkligen att vi kan arbeta tillsammans mot detta miljöproblem. Däremot är det ett väldigt stort problem. Vi vet att plastföroreningar i våra hav ökar för varje år och att om vi inte ändrar den riktningen kommer det om mindre än 30 år att vara mer plast än fisk i haven. Det måste mötas med många olika insatser.
Därför har ett hundratal länder runt om i världen antingen haft förbud mot plastpåsar eller haft olika former av ekonomiska styrmedel, som plastpåseskatten. Det är också någonting som EU kräver av oss. Vi har ett krav på EU-nivå att vi måste minska användningen av plastpåsar. Det gäller för alla EU-länder. Man har valt olika vägar. Platspåseskatten har också lett till att vi har minskat användningen av plastpåsar. Det är ett steg i rätt riktning, som jag ser det. Men det är långt ifrån det enda som behövs. Vi behöver göra betydligt mer för att minska plastnedskräpningen, för den är ett stort miljöproblem.
Per Bolund (MP):
Ludvig Aspling gör inte en korrekt redovisning av vare sig regeringens eller Miljöpartiets politik. Det var väldigt mycket förvanskande. Det är ju rent nonsens att vi skulle ha föreslagit att vi ska förbjuda betong. Det är någonting som är helt taget ur luften.
Däremot vill vi att man ska kunna fortsätta att köra bil i hela Sverige, i tätort och också på landsbygden, men att man ska kunna göra det med förnybara svenskproducerade bränslen i stället för importerad olja från till exempel Ryssland eller för den delen med el. Sverige ligger bäst till i EU när det gäller att introducera elbilar, och var fjärde bil som säljs nu är en elbil. Ludvig Aspling kanske också har missat att det pågår en skärpning av miljöpolitiken även i EU. Man har nu antagit nya ambitiösa miljö- och klimatmål.
Sverigedemokraterna röstade föga förvånande nej till det, det vill säga man vill ha lägre ambitioner. Man vill inte göra så mycket. Man bryr sig helt enkelt inte om vare sig miljö- eller klimatproblem. Det är någonting som jag beklagar. Sverige har däremot varit pådrivande för att omställning ska ske i hela EU.
Per Bolund (MP):
Det här är i sanning en sorgens dag och en dag som jag är säker på att vi aldrig kommer att glömma. Världen - och Sverige - skakas av Rysslands avskyvärda agerande. Det pågår nu, för första gången sedan andra världskriget, ett invasionskrig på den europeiska kontinenten. Ukrainas befolkning vaknade den här morgonen till en mardröm.
Barn i ett grannland tvingas nu att uppleva krig. Människors liv riskerar att slås i spillror. Det lidande som nu kan komma att följa är fruktansvärt i form av förlust av liv, hälsa och trygghet. För oss i Miljöpartiet är det självklart att det är Ryssland som bär det fulla ansvaret för den tragedi som nu kan utspela sig.
Detta är en invasion som tveklöst strider mot folkrätten. Alla våra tankar går i dag till Ukrainas befolkning, som drabbas av detta fruktansvärda våld. Men dessa tankar måste också åtföljas av solidarisk handling. Fullskaliga sanktioner måste sättas in. För oss i Miljöpartiet är det självklart att Sverige ska bidra till Ukrainas kamp för självbestämmande.
Sverige ska fortsätta med sitt stöd till Ukraina, både från Sverige och tillsammans inom EU. Sällan har jag varit så stolt över svenskt bistånd som när jag ser vilka insatser Sverige har gjort i Ukraina. Jag uppskattar statsministerns kraftiga fördömande av Rysslands agerande och de samtal som ni har fört. Det är viktigt att vi kan stå tillsammans i den här stunden och vara ett humanitärt föredöme. Miljöpartiets syn är att Sverige tillsammans med andra EU-länder måste erbjuda en fristad och skydd i enlighet med asylrätten.
Sverige måste vara en pålitlig partner och bistå med humanitär hjälp. Sverige behöver visa solidaritet med alla de människor som den här morgonen har vaknat till krig. Jag vill fråga statsministern: Vilka insatser kan vi som land göra för att människor som flyr från krigets fasor ska få den trygghet de förtjänar?