Per Lodenius (C):
Jag inleder med en fråga: Är det rimligt att man hindras från att arbeta eller att starta företag vid sidan av sina studier även om man klarar sina studier ändå? Det handlar om dagens fribeloppsnivåer som utgör ett hinder för studenter att arbeta vid sidan av sina studier och också motverkar tidiga kontakter med arbetslivet. De jobbskatteavdrag som har införts gynnar de studenter som vill arbeta vid sidan om.
Arbetsgivaravgifterna har också sänkts för unga och mer flexibla anställningsregler för visstids- och säsongsanställda har införts. Det här gynnar studenter som vill arbeta extra under studietiden eller som nyligen tagit examen. Självklart ska studierna vara det viktiga för studenten, men hur man i övrigt väljer att disponera sin tid, för exempelvis arbete, bör inte i så stor utsträckning som i dag påverka studiestödet.
Det är inte rimligt att en student som vill och har möjlighet att arbeta vid sidan av studierna ska straffas för detta. Systemet för finansiering av sina egna studier behöver vara enkelt att förstå och inte skapa extra krångel och oro för den som studerar. Att under perioder av studierna då man kanske har möjlighet att jobba extra behöva tacka nej till jobb på grund av risken att passera gränsen för fribelopp skapar bara onödig oro och stress.
Nu är inte bara en höjning av fribeloppet lösningen på studenters ekonomi. Frågan är självklart mycket mer komplex än så. Det finns ett behov av höjt studiemedel. Studiestöden har inte följt den allmänna kostnadsutvecklingen. Problemet ligger bland annat i att kostnaderna för boende har ökat utan att det har märkts på studiestödsnivåerna.
Viktigt är dock att ha med sig när det gäller finansiering av studier, särskilt i dessa tider av finansoro i världen, att höjningar och andra förändringar av studiestödet måste vara ekonomiskt hållbart och försvarbart för den svenska ekonomin. Det är också viktigt att studiestödet samverkar med andra bidragsformer och ekonomiska system och är hållbart över tid. Studiesociala kommittén, som alla de tidigare talarna i detta ämne har hänvisat till, presenterar på måndag sitt slutbetänkande.
Den har bland annat haft till uppgift att se över hur studiemedelssystemet och de sociala trygghetssystemen ska kunna samverka optimalt. Fru talman! För att utbildningssystemet ska fungera behövs ett flexibelt, fungerande och rättvist studiemedelssystem. Studenternas sociala och ekonomiska villkor påverkas och är beroende av olika faktorer. Jag förutsätter att Studiesociala kommittén har gjort en ordentlig översyn av detta. Jag ser fram mot de slutsatser den kommer att presentera.
Det finns ett behov av en bättre ekonomi för den som studerar. Det behovet har funnits under många år - inte bara under denna regerings tid - men det handlar inte enbart om beloppet på studiebidraget eller studielånet eller fribeloppets storlek. Centerpartiet vill se en höjning av studiestödet och en ändring av fribeloppet. Systemet är dock så mycket mer komplext än så. Det handlar också om Centrala studiestödsnämndens roll och om hur samverkan med andra sociala trygghetssystem kan ske med mera.
På måndag presenterar alltså Studiesociala kommittén sitt slutbetänkande. Kommittén har haft ett stort antal frågor att belysa och ge förslag till. Då jag själv, till skillnad från några av de tidigare talarna, inte har haft förmånen att sitta med i denna kommitté ser jag med intresse fram mot kommitténs förslag till åtgärder vad gäller de studerandes ekonomiska och sociala situation. Studenters sociala och ekonomiska villkor påverkas och är beroende av ett flertal faktorer.
Centerpartiet genomför tillsammans med övriga allianspartier en rad nödvändiga reformer för att underlätta för studenter att påbörja studier men även att genomföra sina studier. Genom Studiesociala kommittén har en ordentlig översyn av dessa frågor gjorts - och det har behövts. Med det, fru talman, yrkar jag bifall till utbildningsutskottets förslag i betänkandet.