Bodil Ceballos (MP):
Jag vill börja med att tacka för svaret. Jag håller dock inte med om slutsatsen att det inte behövs ett bindande regelverk. Det tycker jag att alla skandaler som har briserat de senaste åren med all tydlighet visar. De senaste dagarna har en av de riktigt stora praktskandalerna med ett svenskt bolag inblandat lett till att stora aktieägare säljer av sina innehav i bolaget på grund av dess ovilja att lägga alla kort på bordet angående sina förehavanden i Sudan. Jag tänker förstås på Lundin Petroleum.
Hur Lundin Petroleum för några år sedan kunde bjudas in för att berätta om hur man kan bedriva ansvarsfull verksamhet i utvecklingsländer för företag med tankar på att engagera sig i utvecklingssamarbete är för mig en gåta med tanke på vad vi redan då visste om påstådda brott mot mänskligheten och att företaget var föremål för utredning. Men regeringen satsar stort på näringslivet - exportfrämjande, större deltagande av näringslivet i biståndssammanhang etcetera - och jag motsätter mig inte det.
Men det är av största vikt att regeringen också ger näringslivet de verktyg som de kan behöva i sitt arbete för att på ett hållbart och ansvarstagande sätt ska kunna arbeta även i andra länder. Allt är ju inte lika fridfullt i till exempel Sudan som hemma i Svedala.
Handelsministern medger att FN och EU menar att det behövs en blandning av frivilliga och obligatoriska åtgärder men säger ändå att vi ska vara försiktiga med att införa bindande bestämmelser eftersom det inte finns någon automatik i att bindande regelverk leder till att företag kommer att sköta sig bättre. Ministern säger till och med att det kan bli kontraproduktivt att styra företagens uppmärksamhet till några få frågor i stället för att ta ett helhetsansvar. Jag tycker att det svaret haltar betänkligt.
På vilket sätt leder frivillighet automatiskt till att företagen fokuserar på helhet i stället för på bara några frågor som finns med i ett frivilligt regelverk? Inte på något sätt, skulle jag vilja påstå. Det blir uppenbart i än det ena och än det andra fallet att även svenska företag tillhör den grupp som försöker slippa undan ansvar genom att hävda att de följer lagen i det land där de är verksamma, oavsett om lagen i berört land fullkomligt struntar i mänskliga rättigheter.
Jag menar då länder som Syrien, Vitryssland, Azerbajdzjan, Iran etcetera. För några dagar sedan sade också Saabchefen att ett demokratikriterium för vapenexport skulle vara mycket olyckligt för svensk vapenindustri, som är mycket beroende av exporten till ett antal diktaturer. Sug på den karamellen. Fru talman!
För inte så många år sedan fanns inte så många bindande miljökrav eller regler, och argumentationen var även då att det räckte med frivillighet. I dag är bindande miljöregler inte längre främmande för företagen. Problemet är att alltför få regler är globala och att mindre nogräknade företag förlägger sina verksamheter där kraven är lägst och där de kan hänvisa till att de följer lagstiftningen i landet i fråga.
Det tråkiga är att även företag som är vana vid tuffa miljökrav från sina hemländer och som har tekniken att klara dem ändå anpassar sig nedåt till värdlandets regelverk under mantrat: Vi följer landets lagstiftning. Det är på sätt och vis förståeligt. De ska konkurrera med andra företag på samma marknader, och den som inte kan konkurrera med bättre kvalitet och pris utan bara med bättre moral slås ut i konkurrensen.
Goodwill som bygger på moral är en tillgång där det finns medvetna konsumenter och köpare men inte annars. Därför fungerar inte marknaden som en självreglerande faktor. Lagstiftning behövs som hjälp på traven. På samma sätt ligger det naturligtvis till med frågan om mänskliga rättigheter. Det är också anledningen till att jag anser att det behövs ett globalt bindande regelverk som gäller för alla företag. Den stora vinst jag ser med ett globalt bindande regelverk är att samma spelregler gäller för alla företag.
Ett bindande minimiregelverk är förutsägbart för både företag och de människor som berörs, och vi behöver inte längre bli upprörda när företag hänvisar till att de följer lagen i berört land om reglerna är desamma. Särskilt upprörda blir vi när det handlar om delvis statsägda företag eller företag som på ett eller annat vis fått hjälp av den svenska staten. Om ministern kan utveckla sitt resonemang vore jag tacksam.