Christer Nylander (L):
Daniel Riazat varnade för att debatter ibland låter likadant år efter år. Han uppfyllde verkligen själv den kvoten väl. Ulrika Carlsson från Centerpartiet sa tidigare att det krävs engagemang om förskolan ska bli riktigt bra. Man ser detta, Daniel Riazat. När det bristande engagemanget visar sitt ansikte ser man vilka effekter det blir.
Läs Sydsvenskans granskning av akutförskolor i Malmö den senaste veckan! Där berättas till exempel om akutförskolan Klangen. Ett sextiotal blöjbarn är placerade i en lägenhet i ett miljonprogramsområde. Man har rivit ned väggar för att alla ska få plats. När Sydsvenskans journalister kommer dit möts man av ett antal barn som kravlar runt på golvet och gråter.
Man möter personal som gråter för att de känner att de inte kan leverera det som de vill leverera. Bristande engagemang har lett till att man har en lång förskolekö i Malmö. Man får etablera akuta förskolor för dem som inte får plats i vanliga förskolor. Det blir akuta förskolor i lägenheter som inte är gjorda för detta. Ventilationssystemen fungerar inte. Man har alldeles för många barn. Man har svårt att rekrytera personal. Personalen blir sjukskriven.
Man har inte en verksamhet som föräldrar känner sig trygga att lämna sina barn i. Det som Ulrika Carlsson talade om tidigare - att det krävs engagemang för en bra förskola - ser vi på så många olika ställen. Men vi ser också ibland hur bristande engagemang i förskolan leder till dåliga förskolor.
Personalen på akutförskolan Klangen kan inte ta ut barnen eftersom de inte kan bära alla dessa ettåringar nedför trapporna i fastigheter där det inte finns hiss.
Detta beror på ett bristande engagemang under många år som har lett till att det finns köer, inte bara i Malmö utan också i Göteborg och i några andra kommuner som gör att man inte klarar barnomsorgsgarantin utan att inrätta akuta förskolor i lokaler som inte är gjorda för förskolor. Daniel Riazat! Ditt engagemang behövs för att alla barn ska få det lite bättre - inte för att motarbeta privata alternativ. Herr talman! Svensk förskola är bra.
Det finns undantag som är dåliga, och det finns kommuner som är dåliga. Men i stort sett är svensk förskola någonting som är bra och som vi kan vara stolta över. Flera kommuner har tyvärr köer. Flera kommuner tvingas göra som Malmö och starta akuta förskolor. Flera förskolor har långa köer och för stora grupper. På sina ställen är de pedagogiska ambitionerna för låga.
Men det finns nog ganska starka skäl att säga att detta är undantagen. Vi har en ganska bra kvalitet på förskolan, om engagemanget finns i kommunerna för att se till att det blir så. Det bristande engagemanget var en av anledningarna till att Alliansen gav Skolinspektionen i uppdrag att också granska kvaliteten i förskolorna.
Det var därför vi sa till dem att under tre år granska kvaliteten och måluppfyllelsen och att gå in inte bara på huvudmannanivå utan också i den enskilda förskolan. Det var därför vi ville ha en bild av läget generellt, och det var därför vi ville att fler kommuner skulle få en bedömning av kvaliteten. Fler förskolor skulle kunna se skillnader och hur man skulle kunna bli bättre. Det var därför alliansregeringen satsade på förskolan. Vi byggde ut fortbildning för förskollärarna, och vi byggde ut förskollärarutbildningen.
Vi gav också fortbildning till förskolecheferna. Vi tog initiativ för att bryta med gamla könsnormer och för att öka jämställdheten. På alla dessa områden är vi liberaler beredda att gå längre och vidare. Man ska också komma ihåg att det är en ganska stor utmaning den närmaste tiden att möta de större barngrupperna, som delvis beror på att vi har många nya i Sverige, delvis på andra faktorer.
Detta gäller särskilt i de kommuner som år efter år har struntat i de signaler som har funnits om att man har större behov än det som har funnits i utbudet. Vi måste se till att vi under de här åren och den kommande tiden med stora utmaningar behåller kvaliteten. Det är självklart att Sverige inte för all framtid kan vara ett land som anses ha en bra förskola. Det kräver engagemang i den här kammaren men också från kommunpolitiker.
Det kanske allra viktigaste är att se till att vi har kvalitet i mottagandet av nya barn. Men vi ska också se till att vi lever upp till de krav som finns i förskolan. Det är därför jag nu yrkar bifall till reservation 1 om att förbättra implementeringen av den mycket bra läroplan för förskolan som vi har. Regeringen väljer att lägga den kraft man lägger på förskolan på att diskutera riktmärken för barngruppernas storlek. Det är säkert ganska bra.
Jag tror att många föräldrar som lämnar sina barn till akutförskolor i Malmö skulle bli glada om det inte bara fanns riktmärken utan också om de följdes. Men det är klart att riktmärken inte är någon garanti för att det blir bra kvalitet i just den förskola där man finns. Man får också säga att det inte finns någon självklar siffra som säger att gränsen går just här. Det är inte så att om man bara lever upp till att det är 15 barn i en grupp är det bra kvalitet. Det handlar också om sammansättningen av gruppen, hur gamla barnen är, vilken personal man har, hur lokalerna ser ut och mycket annat. Det är mycket som spelar in.
För att höja kvaliteten tror jag att det också är annat som behöver komma till än styrande riktmärken från Skolverket. Herr talman! Jag vill vara tydlig med att jag avslutar positivt. Den stora bilden av svensk förskola är positiv. Vi har hög kvalitet. Många andra länder kommer hit för att lära sig av oss och bli inspirerade av oss. Men man får inte glömma alternativen och det bristande engagemang i förskolan som vi ser finns runt om i Sverige. Vi har en förskola som är bland de bästa i världen - kanske den allra bästa.
Men vissa verksamheter kan definitivt bli bättre. Vi ska ha en förskola som är trygg och utvecklande och som ser varje individ för sig. Den ska hjälpa till att se människan inte bara som en del av ett kön utan som någon som kan bli precis vad som helst. Vi ska ha en förskola med höga pedagogiska ambitioner - en världens bästa förskola som kan bli ännu bättre för alla.