Sven Otto Littorin (M):
Det är naturligtvis så att Matilda Ernkrans pekar på omständigheter som har gjort det mer besvärligt. Den kris som vi nu har gått igenom ställer förstås väldigt stora krav på alla inblandade. Jag delar också den grundläggande uppfattningen att rätt person ska vara på rätt plats. Därför behöver vi en effektiv arbetsförmedling som underlättar för att det sker. Vi behöver också en lång rad insatser inom ramen för arbetsmarknadspolitiken.
Även under de dystraste åren hör man ibland att det inte finns några jobb att söka. Men det är inte riktigt sant. Arbetsförmedlingen fick förra året, det sämsta året åtminstone sedan kriget, in 409 000 nyanmälda lediga platser. I år räknar man med 1,2 miljoner jobbyten. Slutsatsen är väl att det behövs en väl fungerande arbetsförmedling för att se till att de här jobben fylls ordentligt.
Dessutom kan man konstatera att de ungefär 100 000 nya arbetslösa som vi har fått i krisens spår förmodligen ställer ganska höga krav - med all rätt, skulle jag säga. Det är i huvudsak personer som arbetat under lång tid i svensk verkstadsindustri - många är män - och från sina tidigare företag är vana vid att få en god hantering och ett bra bemötande och naturligtvis ställer höga krav.
Därför tycker jag att det är glädjande att vi i år trots allt har lagt 1,1 miljarder extra på Arbetsförmedlingen för att se till att man tar hand om de stora uppgifter som finns. Det gör, bara som ett exempel, att det i garantierna är budgeterat för 15-20 arbetssökande per arbetsförmedlare som ska jobba med detta. Där är man inte riktigt än, trots att det är budgeterat så.
Det ligger naturligtvis på oss att följa upp detta, diskutera med Arbetsförmedlingen och se till att man använder de pengar som är avsatta på ett sätt som gör att man får en rimlig arbetsmiljö. Statstjänstemännen är naturligtvis en part i diskussionerna, också internt på Arbetsförmedlingen. Det är givetvis bra och riktigt.
Även om man pekar på - det var det jag försökte klargöra - att det är 1 000 färre anställda ska man komma ihåg att för en tredjedel av dem som omfattas till exempel av garantierna utförs tjänsterna av kompletterande aktörer. De ingår inte i den formella anställningsstatistiken. Men det innebär en väsentlig avlastning för dem som arbetar på Arbetsförmedlingen att det nu finns andra som hjälper till att jobba med detta också.
Det har skett kraftiga resurstillskott under de senaste åren i takt med att krisen har ställt högre krav på Arbetsförmedlingens arbete. Jag kan dessutom inte nog understryka det faktum att det nu är en enhetsmyndighet, inte 21 myndigheter med 20 delmål på fem målnivåer, vilket underlättar Arbetsförmedlingens interna hantering av sin arbetsuppgift. Man flyttar resurser dit där de bäst behövs.
Har man upptäckt att man fått ett stort varsel någonstans i landet har man under det gångna året kunnat "poola om" resurser, både pengar och medarbetare, på ett sätt som gjort att man kunnat lasta av. Det kunde man inte göra på samma sätt förut. På det sättet menar vi ändå att vi har försökt hantera denna tillväxt av arbetsuppgifter. Jag reser också runt väldigt mycket och ställer samma typ av frågor. Jag funderar över vad som fungerar och inte, vad som fungerar bättre och på vilket sätt man kan hantera det hela.
Det är kanske inte krav på ett ökat ramanslag för Arbetsförmedlingen som är det främsta man hör, utan det är andra saker som man lyfter fram som mer väsentliga. Återigen: Vi följer detta noga. Vi har tillfört 1,1 miljarder i år och även mycket pengar under förra budgetåret. Vi kommer att följa upp detta nogsamt.