Helena Hillar Rosenqvist (MP):
I betänkande BoU4 finns det många frågor där vi avvaktar resultaten av PBL och miljöbalkskommittéernas arbeten och överväganden. Det gäller till exempel vindkraften och vattendomarna.
Nu kommer det en proposition om vindkraft i vår, för behandling under våren. Den kommer vi alltså att få återkomma till.
Nu har vi sett hur otroligt viktigt det är att vi har en medveten planering för energiförsörjning och samhällsplanering och att den utvecklas i en långsiktigt hållbar riktning. Vi blir ständigt påminda om detta. Nu var det vinden som ställde till otroliga bekymmer och en katastrofliknande situation i Sydsverige.
Vi har också haft översvämningar i landet; de återkommer allt oftare. Miljöpartiet tycker att det är viktigt att man omförhandlar gamla vattendomar. Det är viktigt bland annat för vandrande fiskar som lax och ål. Det är också viktigt ur översvämningssynpunkt att man tar hänsyn till riskerna vid den fysiska planeringen.
Vi har reservationer om detta. Jag står naturligtvis bakom alla våra reservationer, både om vindkraft och om vattendom. Men den som jag tänker uppehålla mig vid och yrka bifall till är reservation 12 under punkt 11, om nationalstadsparken.
I utskottet har vi haft uppvaktning av företrädare för Världsnaturfonden, Kungliga Djurgårdsförvaltningen och Förbundet för Ekoparken. Världens första nationalstadspark finns i Stockholm. Det är den som kallas för Ekoparken.
Begreppet står för att man med ett ekologiskt synsätt ska bidra till en uthållig utveckling i Stockholm och samtidigt bevara en kunglig grön lunga med en mix av natur och kultur. Det låter ståtligt! Man kan tro att detta bara är en lokal fråga, men det är det inte. Detta är en nationalstadspark och en riksangelägenhet. Det finns också förslag på efterföljare i andra delar av landet, där man vill inrätta sådana här parker.
Tyvärr måste väl inrättandet av nya nationalstadsparker anstå tills man har löst frågorna om till exempel gränser och buffertzoner. Det återstår otroligt mycket att göra; det fick vi helt klart för oss vid uppvaktningen. Miljöpartiet har fyra förslag på vad man skulle kunna göra.
Det gäller dels en utredning om Ekoparken vad gäller gränser och buffertzoner, dels ett moratorium för nya bebyggelseplaner i Ekoparken. Man behöver också göra en analys av hoten, för de är många. Vi vill också att regeringen återkommer med ett förslag på stärkt skydd för Ekoparken. I betänkandet hänvisar man till att länsstyrelsen ska komma med en skötselplan.
Jag tycker inte att det räcker. Ekoparken är utsatt för ständiga hot från den expanderande staden. Grönytorna minskar. Det finns stora natur- och kulturvärden som måste värnas och vårdas men också utvecklas.
Den särskilda lagstiftningen för Ekoparken har ökat skyddet för området, men hela tiden sker det intrång i parken. Nya planer antas med bebyggelse som inkräktar på grönytorna. Det är en klar konfliktsituation som uppstår mellan naturvård, kulturvård och friluftsintressen och planer på exploatering. Trots att lagen ska skydda mot ny bebyggelse görs det intrång i parklandskap eller naturmiljö gång på gång.
Det verkar vara lite för lätt att förbigå lagstiftningen. Det är naturligtvis exploateringstrycket som ställer till problem. Ofta tolkar man lagen till Ekoparkens nackdel. Det behövs en skyddande lagstiftning som stärks, följs upp och efterlevs.
I den översyn som regeringen har gett länsstyrelsen i uppdrag att göra föreslås åtgärder som kan utveckla parken och höja ambitionsnivån. Det är viktigt. Det finns ett stort problem med detta, nämligen att under tiden som det hela utreds fortsätter exploateringen och planerna på ny bebyggelse i parken. Det är därför vi föreslår ett moratorium för alla nya planer tills översynen och de aktuella utredningarna är klara.
Jag tycker att det är rätt logiskt, och jag hoppas att många, inte bara miljöpartister, tycker likadant när vi ska votera här i kammaren småningom. Det finns samverkansorgan mellan kommuner och länsstyrelse. Tio år efter instiftandet är de exakta gränserna för nationalstadsparken fortfarande inte klara.
Det behövs en definition av de exakta gränserna och en plan för buffertzoner runt parken för att bryta dagens utveckling, som innebär att bebyggelsen kryper alldeles intill parkens gränser. Det påverkar naturlivet i parken på ett mycket negativt sätt. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till reservation 12 under punkt 11.