Kent Persson (V):
Det vi i dag ska diskutera är näringsutskottets utlåtande till EU-kommissionens Energifärdplan 2050. Det är en välkommen debatt, och jag kan bara instämma i det Börje Vestlund och Lise Nordin tidigare har sagt. Det var väl valda ord, och i allt väsentligt håller jag också med i dessa anföranden.
Man kan ställa sig frågan varför EU-kommissionen kommer med Energifärdplan 2050. Det har sin bakgrund i jordens uppvärmning. För att inte nå över 2 graders höjning av medeltemperaturen måste vi vidta fler och effektivare åtgärder än vad som sker i dag.
EU-kommissionen skriver att fönstret håller på att stängas för att vi ska nå detta mål. Regeringen håller med om det. Även utskottet delar den uppfattningen.
Då förväntar jag mig också att man presenterar någon form av svensk hållning när det gäller energipolitiken och den strategi som vi bör ha när vi går in i de här förhandlingarna.
Utgångspunkten för de diskussioner som har varit är att vi når de målsättningar vi har satt upp i 2020-målen om energieffektivisering, förnybar energi och att minska växthusgaserna. Men det räcker inte, vilket regeringen och utskottet håller med om.
Fortsätter vi i den här takten kommer vi inte att nå målet 80-95 procents minskning av växthusgaserna till 2050, alltså det som är målet för att vi ska klara av 2 graders höjning. Därför måste det vidtas ytterligare åtgärder utöver vad som redan har vidtagits.
Då finns det en rad olika förslag i det här, och det som jag blir väldigt förvånad över är den svenska hållningen. Man säger en sak men motverkar i princip varje förslag som kommer.
När det gäller energieffektiviseringen som är grunden för att klara av omställningen motarbetar regeringen dels vad EU-kommissionen har sagt om bindande mål, dels det danska ordförandeskapet som nu har lagt fram en rad förslag. Detta säger regeringen och utskottet blankt nej till. Vi kommer alltså inte att kunna leva upp till målsättningen.
Då svarar regeringen att vi har bättre system i Sverige, för vi har koldioxidskatter, vi har energiskatter och vi har ett handelssystem. Men här är det på samma sätt väldigt tvetydigt vad regeringen egentligen vill. Man lyfter fram koldioxidbeskattningen som en mycket verksam del, och det kan jag hålla med om.
Men den minskar vi i Sverige när det gäller fjärrvärme. Vi minskar det som vi i andra sammanhang säger är bättre än att ha bindande mål när det gäller energieffektivisering. Det är ett väldigt märkligt agerande.
I de här förhandlingarna blir därför regeringens politik inte trovärdig på en enda punkt när det gäller energieffektivisering, det som är grunden. Ni når inte upp till det här, men näringsutskottet ställer sig bakom det. Ni hyllar ett system med koldioxidbeskattning, men i praktiken går ni in och sänker den när det gäller fjärrvärmen.
Hur ska ni ha det egentligen? Vad är regeringens politik? När det gäller förnybar energi är det likadant. Ni säger att det behövs en kraftig utbyggnad av den förnybara energin, men i praktiken säger ni nej till de förslag som Socialdemokraterna, Miljöpartiet och Vänsterpartiet har lagt fram när det gäller elcertifikatssystemen.
Det måste höjas om vi ska nå 2-gradersmålet. Vindkraften kommer att slå i taket om något år, och vad händer då när vi har möjlighet att bygga ut den ytterligare? Vi poängterar också forskning och utveckling som är en central del för att titta på vad smarta nät kan göra.
Det gäller även lagring av energi. Då tänker jag inte på CCS-tekniken, utan jag tänker på möjligheten att lagra energi från sol- och vindkraften. Vi vet att det pågår mycket bra forskning inom ett av våra större företag i Sverige där man nu har lyckats komma fram till att lagra energi i upp till en timme.
Men det behövs betydligt mycket mer forskning för att vi ska klara av dessa utmaningar. Ni hyllar också systemet med utsläppshandel. Men som det har varit ser vi ju att det inte fungerar. Man är nere på 6 euro per ton koldioxid. Det har ingen som helst betydelse.
Vi måste sluta skänka bort utsläppsrätter till industrin som inte har behov av det. Det är en av orsakerna. Vårt gemensamma mål från Socialdemokraterna, Miljöpartiet och Vänsterpartiet är ett fossilfritt Sverige med 100 procent förnybar energi.
Det har vi i vår gemensamma reservation, och det har vi också lagt fram som ett förslag som riksdagen har röstat ned. I våra förslag har vi bett att Energimyndigheten skulle komma med ett förslag på hur det här skulle kunna se ut. Men ni tyckte inte ens att det var okej att de skulle få det uppdraget.
Ni vill nämligen inte ha ett fossilfritt Sverige. Ni vill inte ha 100 procent förnybar energi i Sverige. Det är därför ni röstar ned detta förslag.
Avslutningsvis vill jag ta upp en sak till när det gäller energieffektivisering, och det handlar om den skrivelse som regeringen lade fram om nollenergihus. Skrivelsen har varit ute på remiss, och den blev väldigt hårt kritiserad av byggmaterialbranschen. Varför då?
Var det för tuffa krav som ställdes? Nej - enligt branschen var det för lågt ställda krav. Vi kan så mycket mer, säger branschen. Se till att det blir tuffare byggregler och byggnormer så att vi kan utveckla vår industri och hålla den konkurrenskraftig gentemot andra!
När en bransch på det här sättet går ut och talar om att vi kan så mycket mer och se nu till att vi får de spelreglerna, då säger regeringen att nej, det är vi inte intresserade av. Snacka om hyckleri när vi pratar om energieffektivisering! Det är därför regeringen inte heller blir trovärdig i sina förhandlingar med EU-kommissionen när det gäller Energifärdplan 2050.
Jag tycker att det är en skam. Med detta yrkar jag bifall till reservation 1.