KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lena Adelsohn Liljeroth (M):
Jag hör två olika röster från Isak From. Å ena sidan är detta en stor, viktig och bra satsning, å andra sidan är den inte särskilt viktig. Jag väljer att höra den första rösten. Visst är det här en läroprocess. Det märkte vi redan år ett.
Många skolor sade att man visste att det skedde en hel del bra på andra skolor och undrade hur man skulle kunna ta del av det. Kulturrådet har byggt ut en hemsida där det finns mycket inspiration att hämta.
Vi fick oroande signaler om att en del kommuner såg det här stimulansbidraget som en möjlighet att dra ned på sina egna aktiviteter och satsningar på barn och unga inom kulturen på lokal nivå. Vi har mycket tydligt sagt att om det finns sådana tendenser blir det inga Skapande-skola-pengar. De ska ge mer kultur till barn och unga, inte mindre. Det ska självfallet utvärderas.
Syftet är att få fler elever att ta del av detta under längre perioder. Jag tror att vi kommer att få se det. Isak From nämnde museisektorn med hänvisning till Norge. På de statliga museerna, som är de som jag kan råda över, är det fri entré för barn och unga upp till 19 år, även på specialutställningarna.
Det var det inte under den socialdemokratiska eran, men det är det nu. Museet i form av ett förlängt klassrum skulle kunna ta emot betydligt fler elever. Det tycker jag, precis som Isak From, är viktigt.
Jag hoppas att man noga läser det som står i regleringsbrevet till de statliga museerna nämligen att barn och unga är en viktig målgrupp och att man ska satsa på pedagogik så att museibesöket inte blir en negativ upplevelse utan en mycket positiv upplevelse som skapar längtan efter mer.
Lena Adelsohn Liljeroth (M):
Bengt Berg har frågat mig om jag ämnar agera för att skydda de allmänna biblioteken från kommersiella intressen samt om bibliotekslagen ska ses över i syfte att garantera bibliotekens oberoende. Låt mig först påpeka att jag liksom Bengt Berg anser att biblioteken är en viktig samhällelig resurs och att de spelar en stor roll för människors tillgång till kulturupplevelser och bildning.
Folkbibliotek är en kommunal angelägenhet. Varje kommun ska ha folkbibliotek, säger bibliotekslagen, och så länge kommunerna ser till att biblioteken erbjuder allmänheten biblioteksverksamhet av hög kvalitet har jag inga synpunkter på huruvida biblioteken drivs privat eller av det allmänna.
Det avgiftsfria lånet är en viktig princip, och denna princip hotas inte av att ett bibliotek har en annan huvudman än kommunen. Kommunerna måste få möjlighet att hitta egna lösningar på hur folkbiblioteksverksamheten ska tillgodoses. Folkbibliotekens utlåning av litteratur har minskat de senaste decennierna, visar en rapport från 2009 gjord av Statens kulturråd.
Vi måste därför se vad vi kan göra för att vända denna trend. Regeringen har nyligen tillsatt en utredning om litteraturens ställning som bland annat har fått i uppdrag att analysera det allmänna biblioteksväsendets roll för att främja läsning och spridning av kvalitetslitteratur i ett föränderligt medielandskap.
I budgetpropositionen för 2011 angav regeringen att Kungliga biblioteket skulle få i uppdrag att utöver sina uppgifter som forskningsbibliotek svara för en nationell överblick, främja samverkan och driva på utvecklingen inom biblioteksväsendet och, tillsammans med länsbiblioteken, följa upp hur bibliotekslagen tillämpas.
Jag kan slutligen glädja Bengt Berg med att vi är i full gång med att bereda en departementspromemoria avseende bibliotekslagen.
Lena Adelsohn Liljeroth (M):
Det är alltid roligt att diskutera med Bengt Berg, för han har ett starkt kulturengagemang, och det märks. Att vi sedan har olika uppfattningar om huruvida alternativen är till gagn för samhället eller inte förvånar mig inte. Bengt Berg tillhör trots allt ett parti som är mycket skeptiskt till privata alternativ. Därför får vi kanske gemensamt besöka ett antal av de alternativa biblioteken. Vi kan möjligen börja i Nacka.
Det som också är roligt när man får möta Bengt Berg är att fundera ut en bra dikt. Bengt Berg förekom mig där, men jag har också en dikt som jag gärna vill läsa upp för Bengt Berg. Den är skriven av Lennart Hellsing. Så här skriver han: Böcker ska blänka som solar och gnistra som tomtebloss. Medan vi läser böckerna läser böckerna oss. Kan böckerna läsa människor?
Det kan de förstås! Hur skulle de annars veta allting om oss? Med det vill även jag önska Bengt Berg en trevlig sommar och lämna över en bok som jag hoppas att Bengt Berg inte har läst: Med livet framför sig av Émile Ajar. Skön sommar!
Lena Adelsohn Liljeroth (M):
Börje Vestlund har frågat mig om jag är beredd att ta initiativ till en undersökning av möjligheten att bygga ett nytt operahus i Stockholm. Jag instämmer med interpellanten om att den svenska operakonsten ska ha de bästa förutsättningar.
För att markera helhetsbilden, liksom regeringens höga prioritering av verksamheten, har det statliga bidraget till Operan ökat med över 80 miljoner kronor, från drygt 346 miljoner kronor till över 427 miljoner kronor, mellan åren 2006 och 2010. Av dessa medel avsätts från och med 2010 årligen 10 miljoner kronor till renoveringsinsatser.
Kungliga Operan är Sveriges nationalscen för operakonst och balett med ett komplext uppdrag att förvalta ett nationellt kulturarv och att utveckla den nyskapande kulturen. Uppdraget har genom åren varit oförändrat samtidigt som flera stora regionala operahus vuxit fram.
Därför ser jag det som angeläget att först utreda vad nationaloperan ska innefatta i framtiden, innan diskussionen om att investera i en ny byggnad inleds. I syfte att belysa och analysera operakonstens utveckling och möjligheter genomförde Kulturdepartementet under 2008 och 2009 en seminarieserie med nordiska utblickar.
Av dessa framgick bland annat att Sverige har stora möjligheter att utveckla och förnya operakonsten genom de samlade resurser som finns nationellt, regionalt och lokalt om formerna för samverkan mellan institutionerna förbättras. Goda förutsättningar finns då också när det gäller att förbättra utbudet av och tillgången till opera- och balettföreställningar i stora delar av landet.
I samarbete med övriga opera- och balettinstitutioner har därför Kungliga Operan fått i uppdrag att analysera förutsättningarna och föreslå nya former för samverkan. Samtidigt ska Operan pröva uppdraget för nationalscenen där erfarenheter och jämförelser bör göras med övriga nationalscener i våra nordiska grannländer. Senast den 1 mars 2011 ska resultatet redovisas för regeringen och Kulturdepartementet.
Lena Adelsohn Liljeroth (M):
Det är svårt att säga hur Stockholmsoperans lyskraft var för 50-60 år sedan. Det kan jag inte riktigt bedöma. Men vi kan konstatera att engagemanget har ökat och naturligtvis också konkurrensen. Sedan är det fel att det inte skulle ha varit digitala sändningar. Jag tror att såväl Askungen som Tosca sändes ut digitalt i landet i fjol. Vi kan också glädja oss åt att publiken har ökat.
Det var en beläggning på 83 procent under första halvåret 2010, jämfört med 79 procent, tror jag, under motsvarande period 2009. Intresset ökar. 50 procent fler barn och ungdomar har kommit till Operan, och det är där vi också bygger intresset. Men man kan ju vara digital själv - man behöver inte vara analog - det vill säga man kan driva flera processer samtidigt. Jag ämnar inte släppa tanken. Behöver vi ett nytt hus?
Hur ska det vara? Är det en byggnad vi talar om? Är det snarare teknisk utveckling vi behöver? Den diskussionen kan vi föra samtidigt som vi pratar om och framför allt arbetar med hur vi ska kunna rädda det hus vi nu har. Oavsett vad som händer tror jag nämligen inte att det finns några planer på att riva den nuvarande Stockholmsoperan. Det har nu givits ett extrauppdrag till den utredare som ska göra en översyn av statens fastighetsförvaltning.
Det handlar om att också se över hur bland annat Stockholmsoperan ska kunna ha en hyra som fungerar med det antikvariska värde och uppdrag man har. Det är en fråga jämte det löpande underhåll som sker och som måste ske av bland annat scenmaskineriet. Man har fått en ny korsal. Det händer en hel del i det hus som nu hyser Stockholmsoperan, och det måste det göra även framöver.
Men jag lovar att jag inte kommer att släppa den här frågan. Om det sedan kan resultera i ett nytt hus vågar jag inte lova.
Lena Adelsohn Liljeroth (M):
Berit Högman har frågat mig vilka initiativ jag avser att ta för att understödja en utveckling som leder till ett filmavtal. Regeringen har givit koncernchef Lennart Foss mandat att till och med utgången av 2011 leda förhandlingarna om en ny branschsamverkan för film. Jag följer givetvis hans arbete, men det är inte min roll att kommentera de pågående förhandlingarna.
Berit Högman har även frågat vad jag avser att göra om ett nytt avtal inte nås. Regeringens målsättning är tydlig: att i god tid före den 31 december 2012 få till stånd en långsiktig lösning för svensk film. Parallellt överväger regeringen andra, alternativa, lösningar men tills förhandlarens mandat går ut vid årsskiftet är ett nytt avtal vår huvudlinje.
Avslutningsvis har Berit Högman frågat mig vilken beredskap jag har för att göra andra insatser för att säkerställa att svensk film kan utvecklas och stöttas. Utveckling för svensk film är viktig. Därför tar regeringen ett helhetsansvar för filmpolitiken och avsätter, förutom bidraget till filmavtalet, medel till ett antal olika ändamål på filmområdet.
Utöver 185 miljoner kronor till filmavtalet avsätts drygt 121 miljoner kronor till filmkulturella ändamål. Därutöver kan nämnas satsningarna under mandatperioden på digitalisering av biografer med totalt 60 miljoner kronor och på jämställdhetsinsatser med 8 miljoner kronor.
Lena Adelsohn Liljeroth (M):
Jag välkomnar Hans Wallmark till debatten. Han har ett stort engagemang i filmfrågorna. Interpellanten tog i sitt första inlägg upp valet av förhandlingsman. Jag har ingen annan uppfattning än Hans Wallmark. Det är utmärkt att man ibland tar en utomstående person. Sedan vill jag säga att staten finns med i förhandlingarna.
Vi är en part i filmavtalet, och våra tjänstemän deltar också i förhandlingarna. Intresset är väl tillgodosett. När det handlar om operatörerna är det upp till förhandlingsmannen Lennart Foss att avgöra vilka han kallar till förhandlingen. Vi ser naturligtvis gärna att operatörerna är med. Vi tror och hoppas fortfarande på ett avtal.
Berit Högman tyckte att mitt svar var en smula magert och inte så uttömmande. Må så vara! Det har att göra med den situation vi har. Förhandlingarna pågår ytterligare några veckor. Då ska jag inte in och kommentera det. Däremot diskuterar jag gärna det och är tacksam för att Berit Högman tog upp hoten mot filmen, det vill säga den illegala nedladdningen.
Det handlar om en princip, och det handlar inte bara om film utan om väldigt många andra kulturyttringar också, inte minst musik, dataspel och böcker som finns tillgängliga på nätet. Men nu pratar vi om filmen. Senast i går såg jag Jägarna 2 och förde samtal i samband med det, dels med regissören Kjell Sundvall, dels med producenten Peter Possne.
De var djupt bekymrade. Filmen går bra, och det är väldigt roligt, för detta är en stor satsning. Men redan två dagar efter biopremiären fanns filmen ute på nätet. Drygt 500 000 personer har sett filmen och betalat för att se den. Men det har gjorts 1,3 miljoner illegala nedladdningar.
Det är inte säkert att 1,3 miljoner hade gått till en biograf och löst biljett. Men låt oss säga att en tiondel hade gjort det. Då hade ytterligare 130 000 personer betalat, som nu på något sätt ändå har stulit andra personers verk. Det hade givit mycket pengar. Det är ändå alltid en risk att sätta upp en film.
De berättade också för mig att runt 400 personer har varit delaktiga i skapandet av Jägarna 2 . Det är många människor som har intresse av och utkomst av det här. Detta är ett mycket allvarligt problem. Staten har gjort mycket för att stävja detta. Vi kan kanske komma in på detaljer också.
Men jag är glad att Berit Högman lyfter fram frågan och ser gärna att den diskuteras i en mycket bredare krets.
Lena Adelsohn Liljeroth (M):
Det var intressant att Berit Högman beskrev sig själv och sina partikamrater som en konstruktiv opposition. Jag tror inte att frågan har varit uppe en enda gång i riksdagen under perioden sedan sommaren, inte en enda gång har man lyft frågan om filmavtalet eller filmfrågorna. Vi har diskuterat digitaliseringen och den satsning som regeringen nu gör.
Jag vill gärna se i skrift att jag skulle vara motståndare till kvalitetsfilm på mindre orter. Det stämmer icke. Det tror jag också att Berit Högman vet. Vår vision har varit väldigt tydlig. Vi tycker att det finns en fördel i att många parter är med och finansierar svensk film. De som tjänar pengar på film ska vara med och bidra på olika sätt. Det kan vara med pengar men det kan också vara med konstruktiva idéer.
Sedan må den tanken ha en 50-årig historia. Men det finns långt fler förslag, tankar och idéer som är äldre än så men som är gångbara än i dag. Det var en bra princip, och jag tycker fortfarande att det är en bra princip. Jag tror fortfarande att det är möjligt att få till ett filmavtal. Det är vår absoluta förhoppning och tro.
Men skulle det vara så illa att det inte skulle bli av kommer jag självfallet återigen till kulturutskottet. Jag är där tämligen ofta för att diskutera de frågor som utskottets ledamöter vill tala med mig om. Jag vill också gärna ha ett svar på frågan: Vari består oppositionens och Socialdemokraternas förslag? Är det denna bredbandsskatt som Hans Wallmark var inne på?
När man tittar på hur en del länder, bland annat Polen, har löst det är det just det att alla får bidra. Där är vi inte. Jag tror heller inte att det är en god idé. Men om Berit Högman tycker det får hon gärna säga det. När det handlar om framtiden gäller avtalet nu över 2012. Vi har goda förhoppningar att få till ett avtal.
Det är heller inte ett avtalslöst tillstånd som inträder efter årsskiftet. Det nuvarande avtalet gäller. Naturligtvis måste vi också fundera på alternativa lösningar. Något annat vore inte ansvarsfullt. En lösning som har förts fram av filmutredare Mats Svegfors är att man ska ta bort den låga momsen på biobiljetter och införa en 25-procentig moms. Det är ett förslag som har funnits i diskussionen.
Staten ligger kvar med våra pengar. Men vi tycker att det är en väldigt god idé för svensk film för att man ska ha möjlighet att kunna producera inte bara breda publikfilmer utan också smalare filmer att det finns flera som bidrar med pengar och idéer. Men det handlar också om att man kommer åt den ytterst allvarliga frågan att kulturskapare måste få betalt för sitt arbete.
Det gäller att vi värnar upphovsrätten och att vi på olika sätt försöker stävja den illegala nedladdningen av svensk film.
Lena Adelsohn Liljeroth (M):
Jag tror inte att vi kommer så väldigt mycket längre i dag. Nu avvaktar vi fortfarande filmförhandlaren Lennart Foss arbete. Jag vet att det är fler möten inbokade under december. Vi ser naturligtvis att så många parter som möjligt är med. När diskussionen dök upp om att bredbandsoperatörerna också ville vara med i förhandlingarna tyckte vi att det var alldeles utmärkt. Det är precis som Berit Högman säger.
De tjänar också pengar på svensk film. Därmed hade de också kunnat vara eller är en part i detta. Det är riktigt att man behöver se över en del i filmavtalet. De diskussionerna pågår också. Det handlar bland annat om biografens roll som ett första visningsfönster. Precis som vi vet sedan tidigare och som också utredaren lyfte fram ser vi mycket film. Film är en viktig kulturyttring.
Men det är ett fåtal filmer som vi ser på biograf. Många ser film i andra så kallade visningsfönster och till och med i mobilen. Det måste man också ta hänsyn till när man ger stöd till svensk film. Fram till dess att Lennart Foss kan lämna ett förhoppningsvis positivt besked att han har lyckats samla parterna till ny förhandling avvaktar jag med ytterligare kommentarer.
Men jag kommer i alla sammanhang jag får en chans att tala om vikten av att många är med och finansierar svensk film, att vi har hög kvalitet i svensk film och hur viktigt det är att vi motarbetar den illegala nedladdningen av film.
Lena Adelsohn Liljeroth (M):
Berit Högman har frågat mig vilken strategi som finns bakom mitt och regeringens agerande beträffande införande av digital radio. I och med den nya radio- och tv-lagen, som trädde i kraft i augusti 2010, infördes nya regler om digitala kommersiella radiosändningar. Enligt lagen beslutar regeringen om vilket sändningsutrymme som får upplåtas för digital kommersiell radio.
Myndigheten för radio och tv fördelar därefter tillstånd efter ett ansökningsförfarande. Regeringen beslutade i oktober 2010 om sändningsutrymme för kommersiell digital radio i hela landet. Myndigheten för radio och tv förbereder nu en tillståndsprocess med anledning av regeringens beslut.
Regeringen tillsatte vidare i juni i år en utredning om radio och tv i allmänhetens tjänst inför nästa tillståndsperiod, Public service-kommittén. I kommitténs uppdrag ingår bland annat att ta ställning till en eventuell övergång från FM till digital radio.
Kommittén ska bedöma och lämna förslag om när och hur en sådan övergång i så fall ska genomföras och hur den ska finansieras samt bedöma om Sveriges Radios roll i digitaliseringen av radiomediet behöver tydliggöras. Bedömningarna ska ha ett lyssnarperspektiv. Kommittén ska följa det arbete som Myndigheten för radio och tv utför när det gäller tillståndsgivning för digital kommersiell radio.
Kommittén ska redovisa sitt uppdrag senast den 1 september 2012, och förslagen kommer därefter att beredas i sedvanlig ordning. Det beslut om sändningsutrymme som regeringen fattat och den tillståndsprocess för digital kommersiell radio som Myndigheten för radio och tv förbereder syftar inte till att fastställa ett slutdatum för FM-sändningarna.
Utgångspunkten för denna process är att de digitala ljudradiosändningarna ska bedrivas parallellt med och komplettera de analoga ljudradiosändningarna. FM-nätet är i dag fullt utnyttjat, och digitala ljudradiosändningar erbjuder en möjlighet att få fler radiokanaler i hela landet, vilket den kommersiella radion har efterfrågat.
När det gäller den långsiktiga frågan om en eventuell övergång från FM till digital radio och frågan om SR:s roll i digitaliseringen kommer Public service-kommitténs arbete att utgöra en del av underlaget för regeringens fortsatta överväganden. Regeringen har i flera sammanhang uttalat att utvecklingen av marksänd digital ljudradio bör vara marknadsdriven.
Detta innebär att de kommersiella aktörerna på radiomarknaden deltar och att parterna samverkar bland annat beträffande val av teknisk standard. Sveriges Radio bör inte ensamt driva utvecklingen av digitala ljudradiosändningar. Mervärdet av digital marksänd radio måste också klart framgå för konsumenten. De mått och steg som regeringen hittills vidtagit när det gäller utvecklingen av digital radio är ett uttryck för detta synsätt.
Lena Adelsohn Liljeroth (M):
Jag tycker att det är roligt att Finn Bengtsson också kommer in i debatten och påminner om ett skäl till att jag en gång valde att engagera mig politiskt, det vill säga att vi ville bryta det statliga radio- och tv-monopolet. Jag tycker att konkurrens alltid är att föredra. Jag var inte så gammal när Radio Nord sände, men jag kommer trots allt ihåg delar av diskussionen.
Man skickade till och med ut militär på vattnet för att stoppa Radio Nord. Det utdömdes också hårda straff för dem som låg bakom de här sändningarna. Jag tycker att det är roligt att Socialdemokraterna även i denna fråga har närmat sig oss borgerliga. Sedan kan vi glädjas åt att radion har ett starkt förtroende hos lyssnarna och att man också vinner nya lyssnargrupper.
Jag vet att den kommersiella radion och Sveriges Radio har ett samarbete inte bara när det handlar om att diskutera standard för en eventuell digitalisering utan också när det gäller hur man ska kunna behålla de unga lyssnarna. Vi i regeringen har också gjort en hel del för att underlätta för den kommersiella radion. Vi har sänkt koncessionsavgifterna, som har varit höga.
Den kommersiella radion tycker fortfarande att de är höga, men vi har trots allt sänkt dem. Vi har underlättat deras verksamhet genom att gå dem till mötes, bland annat när det gäller önskemål om sponsring och innehåll som har varit hårt reglerat tidigare genom en kulturminister som hade en annan politisk färg än jag har. Jag står fast vid att den här utvecklingen bör vara marknadsdriven.
Den verksamhet som bland annat Sveriges Radio har haft har varit mycket kostsam och inte fått det intresse hos radiolyssnarna som man kanske hade hoppats på. Redan i dag lägger svenska hushåll ned mycket pengar på medier. Det är mycket bra, men det är, och det var också Berit Högman inne på, förenat med höjda kostnader att helt och hållet byta teknik.
Jag ska inte kommentera hur en av våra myndigheter har agerat. Det har hänt mer än en gång att det kommit hot från bland annat Berit Högmans parti om att anmäla mig till konstitutionsutskottet om jag yppar den minsta lilla synpunkt på vad någon av myndigheterna gör. Jag har noterat att man också har haft en dialog med den kommersiella radion.
Man har lyssnat på den kommersiella radion och skjutit fram denna process så att man inte behöver ha in svaren förrän efter det att Public service-kommittén har lagt fram sitt betänkande. Det tycker jag är bra.
Lena Adelsohn Liljeroth (M):
Jag tolkade Berit Högman så att det var hennes sista replik. Jag kan konstatera att vi alla välkomnar ny teknik och allt som kan ge radiolyssnarna större möjligheter och en större mångfald. Det är också möjligt genom det nya frekvensutrymme som finns och som än så länge är oanvänt.
Det finns naturligtvis ett intresse inte bara från de kommersiella bolagen utan också från Myndigheten för radio och tv att använda detta frekvensutrymme innan andra får upp ögonen för det. Det är inte statens eller regeringens uppgift att detaljstyra. Jag hoppas att den här debatten fortsätter inte bara här i kammaren utan framför allt bland radiolyssnarna och allmänheten.
Hur vill de att radion ska fungera? Har de intresse av den nya tekniken? Är de beredda att betala för den? Jag hoppas det eftersom det finns många fördelar med det digitala. Det Berit Högman var ute efter i sin interpellation var just att Myndigheten för radio och tv och de kommersiella bolagen där skulle gå i takt med Public service-kommittén.
Jag tolkar beskedet från Myndigheten för radio och tv så att man nu också gör det och att det får bli en samlad strategi.
Lena Adelsohn Liljeroth (M):
Berit Högman har frågat arbetsmarknadsministern vilken beredskap det finns för att korrigera planerna och regelverket för Kulturarvslyftet så att det verkligen kan bli bra arbetstillfällen inom kulturarvssektorn samtidigt som nödvändiga och viktiga uppgifter blir utförda. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. De medel och regelverk som är avsedda för Kulturarvslyftet kommer att finnas på plats vid årsskiftet.
I början av 2012 kommer verksamheterna att vara i ett planerings- och uppbyggnadsskede. De kommer därefter att byggas upp successivt under året. Att institutionerna inte räknar med att ha projekt i gång redan i början på året är därför en rimlig bedömning. Jag kommer däremot att följa utvecklingen noga. Regeringskansliet har redan under hösten haft en nära dialog med såväl Riksantikvarieämbetet som Arbetsförmedlingen.
Min bild är att myndigheterna arbetar aktivt tillsammans för att satsningen ska slå väl ut. Om verksamheten får en mindre omfattning än vad vi bedömt kommer vi givetvis att analysera vilka hindren är och mot bakgrund av det överväga eventuella förändringar.