Tasso Stafilidis (V):
Frågor om förmyndarskap och föräldraskap är viktiga frågor. Jag vill instämma i det som Mia Franzén sade här innan om att det här betänkandet kanske borde ha haft ett annat namn just med betoning på att det är barnen det handlar om.
Alla partier i riksdagens utskott verkar vara överens om att det är barnets bästa vi är ute efter, men ändå framhåller vi det på lite olika sätt. Jag kommer att komma tillbaka till det alldeles strax, och det gäller då så klart Yvonne Anderssons inlägg här kring både adoption och assisterad befruktning.
Först, fru talman, har ju Vänsterpartiet fyra reservationer och ett särskilt yttrande som jag självfallet står bakom i betänkandet. Jag kommer kanske inte att hinna gå in på allting. Men i frågan om förmyndare och god man hänvisar vi i betänkandet till det pågående arbetet och den utredning som håller på att beredas.
Det är med anledning av det som Vänsterpartiet har valt att inte reservera sig i frågan. När vi behandlade frågan om ensamkommande barn var mycket riktigt frågan om 24-timmarsregeln uppe.
Vi kom då fram till att det skulle bli en ännu bättre situation för barnen om man inte skrev in just den fasta 24-timmarsregeln utan att det skulle handla om att utse en god man så snabbt som möjligt, givetvis utan några ursäkter för att kunna dra ut på tiden. Målsättningen är ändå att man som ensamkommande barn inom ett dygn ska få en god man.
Frågan ska ses över efter det att lagstiftningen har trätt i kraft. Om det här kommer att missbrukas ute i kommunerna måste vi återkomma till det. Jag hoppas att vi inte ska behöva slå kommunerna på fingrarna och tala om att så här måste de göra för att verka för barnens bästa, utan jag förutsätter att kommunerna också har barnens bästa för sina ögon.
Klarar de inte av det får vi återkomma. Då har jag absolut ingen anledning att inte kräva till och med en ännu kortare tid än 24 timmar.
Jag förstår inte varför de borgerliga partierna, i alla fall m, fp och kd, i dag fortsätter att framhärda med de 24 timmarna innan vi har sett hur den förändrade lagstiftningen faktiskt fungerar. Fru talman! Könsneutrala författningar är en väldigt viktig förändring som vi behöver i lagstiftningen. Vi behöver egentligen se över all lagstiftning som vi har på området.
Då gäller det inte bara föräldrabalken, utan all lagstiftning ska göras könsneutral. Det ska vara en neutral lagstiftning som inte på något sätt pekar ut eller osynliggör olika familjesituationer. Framför allt handlar det om ett sätt att faktiskt uppvärdera barnen, oavsett vilka föräldrar de lever tillsammans med. Som lagstiftningen ser ut i dag pekas vissa barns föräldrar ut.
Då kan man tro att lagstiftningen i sig vill framhärda med att lyfta upp de föräldrarna framför andra föräldrar. Det är det som jag tycker är felaktigt. Vi har en reservation tillsammans med Folkpartiet i den frågan. När det gäller utredning om faderskap, samma sak där, instämmer jag i det som Mia Franzén sade tidigare.
Det ska inte vara krångligt för personer som inte är gifta, till exempel sambopar, att få ett fastställande av faderskap. Det finns faktiskt redan i dag möjligheter att förenkla det förfarandet.
Det som är problematiskt är när man inte är överens, och då får man så klart vidta lite krångligare åtgärder, men som det ser ut i dag ska det inte vara krångligare för föräldrar som inte är gifta än det är för de föräldrar som är gifta, för vilka faderskapspresumtionen gäller. Fru talman! Jag går över till frågan om adoption.
Här skulle jag vilja fråga inte bara Yvonne Andersson utan faktiskt också resten av utskottet: Hur kommer det sig egentligen att utskottet inte kan ställa upp på Vänsterpartiets krav om att barn som kommer till genom assisterad befruktning eller barn som adopteras i lagstiftningen ska ha rätt att få veta sitt ursprung genom att man inför en sådan skyldighet för föräldrarna?
Varför vill ni inte genomföra en sådan förändring? Den är ju absolut utifrån barnets bästa. Ett barn ska ha rätt att få kunskap om sitt ursprung oavsett om föräldrarna har lust att ge den informationen eller ej.
I dag vet vi att 90 % av de barn som kommer till genom assisterad befruktning och inte har kommit till genom celler från sina föräldrar, biologiskt sett, aldrig får reda på hur de har kommit till.
Det här är ett exempel på att vi genom lagstiftningen inte ger barnen rätt utan att vi ger föräldrarna rätt att undanhålla sådan här information. Detsamma gäller barn som adopteras.
Barn som adopteras som skiljer sig utseendemässigt från sina adoptivföräldrar får ju reda på sitt ursprung rätt snabbt, men de barn som i dag adopteras av föräldrar som har ett utseende som liknar barnets får aldrig reda på sitt ursprung. Ett exempel är de så kallade Finlandsbarnen som adopterades under krigstiden.
De får i dag, vid föräldrarnas bortgång, 40 år senare, reda på att de faktiskt är adopterade, och det är ingen trevlig upplevelse för de här personerna. Slåss man för barnens bästa borde man alltså faktiskt stödja även den här frågan. Vad gäller adoptioner vill ju Vänsterpartiet att även sambopar ska få lov att adoptera, vilket vi också har reserverat oss till förmån för.
Slutligen, fru talman, vill jag tala om Kristdemokraterna och assisterad befruktning. Vänsterpartiet välkomnar den lagstiftning som har antagits tillbaka i tiden vad gäller partnerskap och adoption, nu senast när vi införde möjligheten för lesbiska att inseminera inom sjukvården.
Vi vill ha lika regler för alla. Vi vill det. Vi tycker att det är viktigt. Det är beklämmande att Kristdemokraterna fortsätter envisas med att lägga fram krav om att lagen om assisterad befruktning för lesbiska kvinnor ska avskaffas.
Kom ihåg det här, kristdemokrater: Redan den 3 juni 2005 hade ni en förkrossande majoritet i kammaren emot er, och förhoppningsvis blir det så även när vi ska votera i dagens ärende. Vad är det som gör att Kristdemokraterna fortsätter blunda för verkligheten?
Kristdemokraterna säger ändå att om det inte var för alla barns bästa så skulle de inte göra det och att barnets intresse tas till vara i alla situationer. Men då pratar inte Kristdemokraterna om alla barn, fru talman. Vänsterpartiet vill gå vidare i frågan om assisterad befruktning för lesbiska kvinnor, och vi vill även att ensamstående kvinnor ska få lov att inseminera.
Med det, fru talman, har jag överträtt min tid. Jag vill yrka bifall till reservationerna 11 och 14.