KBLab/rixvox huggingface dataset:
Åsa Eriksson (S):
Det sas så mycket intressant att jag nästan inte hann skriva färdigt mitt anförande. Det sista som Mikael Oscarsson anförde är väldigt intressant. KD vill att regeringen säger nej. KD vill alltså att Sverige ska bryta mot internationell rätt. Det var väldigt intressant, men jag kan verkligen inte hålla med. Hans Wallmark! Tack för välkomnandet! Det känns bra.
Som representant för Västmanland kan jag inte låta bli att lägga mig i debatten om Arboga. I sitt första anförande sa försvarsministern att detta koncept för logistikförsörjning tillkom under den tidigare, borgerliga regeringen. Jag hörde varken Allan Widman eller Lena Asplund säga emot det utan tvärtom hålla med om att det var så.
Jag välkomnar det du efterlyser vad gäller Östersjöledarskap. Det är synd att den insikten inte kom tidigare. För fem år sedan sa Fredrik Reinfeldt att detta var en ren tillståndsfråga och att regeringen inte hade något att säga till om. Det hade varit bra om man hade haft lite mer Östersjöledarskap då.
Jag hörde också Allan Widman och Lena Asplund beskriva konceptet som katastrof och förkastligt. Det är sällan man hör borgerliga politiker vara så självkritiska till sin försvarspolitik. Jag hoppas att detta innebär att fler tidigare ståndpunkter i den liberala och moderata försvarspolitiken kan omprövas.
UD:s särskilda sändebud ska i dialog med våra partnerländer försöka få med fler länder på vår ståndpunkt att stå upp för internationell rätt och för energiöverenskommelsen. Detta är Östersjöledarskap, som jag ser det. Jag hoppas att ni är nöjda med det. Jag tycker att regeringen verkar ha en klok och bra linje, och jag vill tacka utrikesministern för det.
Frågan är problematisk, men jag tror att den kommer att hanteras på ett bra sätt.
Åsa Eriksson (S):
Det märks att Mikael Oscarsson är otroligt engagerad i den här frågan, och han kommer med väldigt många detaljer. Jag minns att vi stod här och debatterade ungefär samma sak i slutet av augusti eller början av september. Då hörde vi utrikesministern säga att man kanske inte tycker att Nord Stream 2 är en jättebra idé, men man har ännu inte hittat någon legal grund för att säga nej till projektet.
För några minuter sedan hörde jag att utrikesministern än en gång frågade Mikael Oscarsson på vilka grunder han menar att regeringen skulle agera och, i så fall, säga nej till detta. Jag ställer samma fråga till Mikael Oscarsson: Ska vi bryta mot internationell rätt? Vilka grunder har Mikael Oscarsson hittat för att kunna stoppa detta projekt?
Åsa Eriksson (S):
Min fråga går till biståndsminister Isabella Lövin. Vi vet alla att läget i världen är förfärligt på många sätt. Många människor är på flykt, och det är framför allt många barn som lider. I höstbudgeten finns en viktig satsning för att hjälpa barn på flykt under de kommande åren, vilket gör mig väldigt stolt. Men kan biståndsministern berätta lite mer om vilka specifika satsningar man har tänkt göra?
Åsa Eriksson (S):
Det är verkligen ett privilegium att få vara ledamot av Sveriges riksdag och få ställa en fråga till statsministern. Då vill jag, som i vanliga fall är kommunstyrelsens ordförande i en liten Bergslagskommun, Norberg, passa på att höra statsministerns syn på regional utveckling. Vad tycker statsministern är viktigast att göra för att även små glesbygdskommuner ska kunna växa och få en hållbar tillväxt?
Åsa Eriksson (S):
Min fråga går till utrikesminister Margot Wallström. Dagens unga har inget minne av att leva under ett direkt kärnvapenhot, men det känns som att det håller på att bli annorlunda nu med en alltmer osäker omvärld. Vi har flera kärnvapen som står i "high alert", och skulle det vara riktigt olyckligt skulle något av dem kunna avfyras, medvetet eller oavsiktligt.
Därför är det oerhört glädjande att Sverige nu har röstat ja i FN:s generalförsamling till en process för att ta fram ett legalt bindande kärnvapenförbud. Det är ett oerhört viktigt steg framåt.
Min fråga till utrikesministern är hur Sverige kommer att agera för att det ska bli så substantiella förhandlingar som möjligt nästa år, så att kommande generationer förhoppningsvis kan få uppleva en kärnvapenfri värld någon gång.
Åsa Eriksson (S):
Min fråga går till statsrådet Ylva Johansson. Vi är många små, och ibland ganska fattiga, kommuner som under de senaste åren har tagit ett stort ansvar när historiskt många människor har sökt skydd i vårt land. Vi är oerhört stolta över det arbete som personalen, och många gånger även civilsamhället, har gjort.
Nu när även glesbygdskommuner har bostadsbrist kan flyktingar som har rotat sig i våra kommuner och fått uppehållstillstånd tyvärr inte bo kvar, för det finns helt enkelt inga lediga lägenheter. De hyrs nämligen många gånger av Migrationsverket. Min första fråga till statsrådet Johansson är därför om regeringen kan tänka sig att ge Migrationsverket i uppdrag att överlåta lägenheter åt kommuner så att de som har fått uppehållstillstånd kan bo kvar.
Den andra frågan gäller de rika moderatstyrda kommuner som nu deklarerar att de inte tänker följa anvisningslagen. Tänker regeringen införa något slags sanktioner mot detta?
Åsa Eriksson (S):
Det är i dag svårt med bostäder över hela Sverige, oavsett om man är en liten eller stor kommun och oavsett om det är rött eller blått styre. Där sitter vi alla, på något vis, i samma båt. Det som förvånar mig är att det nu finns kommuner som inte ens försöker. Har regeringen några idéer om vad man kan göra för att få alla kommuner att anstränga sig och försöka att följa anvisningslagen?
Åsa Eriksson (S):
Tack för att vi får ställa våra frågor, även om jag inte får ställa min lysande följdfråga till EU-minister Ann Linde. Sammanhållningspolitiken är EU:s viktigaste investeringsverktyg för att skapa tillväxt och sysselsättning lokalt och regionalt i Europa. Den genomförs genom olika struktur- och investeringsfonder. Just nu pågår diskussionerna om hur den framtida sammanhållningspolitiken ska se ut efter 2020.
Senast i januari 2018 ska kommissionen lägga fram förslag på budgetram. Men det är inte bara hur stor ramen blir utan även hur politiken utformas som är enormt viktigt för Sveriges kommuner och regioner. Därför frågar jag statsrådet hur regeringen agerar i frågan och vilka som är regeringens främsta prioriteringar i diskussionerna om den framtida sammanhållningspolitiken.
Åsa Eriksson (S):
Min fråga går till statsrådet Anna Ekström och handlar om den ökande ojämlikheten i svensk skola som har berörts här i kammaren tidigare i dag. Det är inte minst allvarligt att svensk skola inte tillräckligt klarar utmaningen med många nyanlända elever, som ofta koncentreras till ett fåtal av våra skolor och kommuner.
Inte minst handlar det om små kommuner i Bergslagen, som jag själv kommer ifrån. I dag har LO tillsammans med Lärarnas riksförbund och Lärarförbundet lämnat förslag på hur vi kan skapa en likvärdig skola.
Hur ser statsrådet på behovet av reformer på de områden som fackförbunden pekar ut: skolvalet, finansiering och styrning samt stöd till de skolor som har de tuffaste förutsättningarna?
Åsa Eriksson (S):
Det finns förstås ingen fråga som är viktigare än hur vi ska klara klimatutmaningen och skapa en mer hållbar värld. Detta betänkande från civilutskottet, Fler bygglovsbefriade åtgärder , är ett litet men inte oviktigt steg på resan mot att nå klimatmålen. Klimat behöver integreras i alla politikområden och på alla nivåer i samhället för att styra mot en cirkulär och biobaserad ekonomi utan utsläpp av växthusgaser.
Som ett led i regeringens arbete med att förenkla regelsystemet för bygglov och avlasta våra byggnadsnämnder och rättsväsendet, liksom för att underlätta och påskynda omvandlingen till förnybar el, föreslår vi att montering av solcellspaneler och solceller på byggnader i detaljplanerade områden undantas från kravet på bygglov i plan- och bygglagen.
Lagändringarna föreslås träda i kraft redan den 1 augusti i år. Solen finns där, oavsett mänsklig inblandning, och allt fler inser fördelarna med att tillvarata dess energi. Den gångna månaden är det många som nyss har installerat solcellspaneler som med glädje har sett hur räkneverken tickat i takt med de många soltimmarna.
För den enskilde fastighetsägaren är det positivt att det blir så enkelt som möjligt att installera solceller. Det gör att fler kommer att ta steget. För kommunerna är det positivt med tydlighet och förenklingar. Det är bättre att tjänstemän kan ägna sig åt att handleda intresserade privatpersoner i hur man lämpligast och på effektivast möjliga sätt installerar solpaneler än att de måste lägga tid på bygglovsansökningar.
Förslaget från regeringen kan alltså bidra till att de högt satta målen om solenergiutbyggnad faktiskt nås. Branschen bedömer att förslaget kommer att innebära minskade kostnader vid installation av en solenergianläggning för många fastighetsägare, vilket antas höja utbyggnadstakten. Det är precis vad vi regeringspartier eftersträvar.
Framför allt är det bra att regelverket nu blir tydligare. Någon generell bygglovsplikt för montering av solcellspaneler finns inte i dag, men en montering kan vara bygglovspliktig inom detaljplanerat område om åtgärden innebär att byggnaden till exempel byter färg eller taktäckningsmaterial.
Det saknas vägledande rättspraxis, och det här förslaget kommer att göra att likvärdigheten i bedömningarna över landet ökar efter den 1 augusti. Fru talman! För klimatets och för regelförenklingens skull vill jag därmed yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på motionen.
Åsa Eriksson (S):
Jag tackar Hans Rothenberg för ett till större delen väldigt bra anförande som jag delar det mesta i. Jag har dock två frågor. Jag blir väldigt förvånad när Hans Rothenberg säger att det är den samlade vänsterns fel att mr Trump nu håller på med sin protektionism och inför nya tullar. Såvitt jag vet tillhör Trump det konservativa partiet.
Detsamma gäller i Storbritannien; där är det tories och Boris Johnson med flera som har drivit den protektionistiska linjen. Varifrån kommer det att det skulle vara den samlade vänsterns fel? Den svenska regeringen driver ju alltid på för frihandel och försöker utöka den, som Hans Rothenberg vet.
Min andra fråga handlar om det tillkännagivande som ni vill rikta mot regeringen gällande livsmedelsexporten. Vad mer exakt är det som ni moderater vill att regeringen ska göra? Räcker det inte med de 48 miljoner kronorna och de elva insatser som är på gång? Vad är det som Hans Rothenberg och Moderaterna vill att regeringen ska göra?
Åsa Eriksson (S):
Det är en väldig tur att jag får fråga vad jag vill i replikskiftena. Jag undrar om president Trump vet att han kallas för den samlade vänstern. Men det får han svara på. För att gå tillbaka till det här med livsmedelsexporten: Jag kan faktiskt inte förstå detta. Moderaterna brukar ju vara ett parti som är väldigt månt om att vi ska hushålla med skattebetalarnas pengar. Det tycker jag är klokt och bra, och det vill vi också göra.
Varför då rikta ett tillkännagivande mot regeringen för någonting som regeringen redan gör? Det tar ju bara en massa tid och kraft som skulle kunna användas till en massa andra bra och vettiga saker. Jag hoppas att du känner till att vi har anställt livsmedelsexportansvariga på tre viktiga marknader i världen: USA-Kanada, Japan och Sydkorea-Sydostasien, Hans Rothenberg.
Jag hoppas att du känner till det regionala exportprogrammet för livsmedelsföretag, att du vet om att regeringen tillsammans med branschorganisationerna och företag gör en analys och tittar på livsmedelsföretagens exportpotential, att du känner till satsningen på export av ekologiska livsmedel och så vidare. Flera av de här sakerna har efterfrågats av livsmedelsföretagen. Man tycker att det är för splittrat. Vad mer är det som Hans Rothenberg vill att regeringen ska göra?
Åsa Eriksson (S):
Min fråga går till jämställdhetsminister Åsa Regnér. Äntligen mullrar det över nästan hela världen. Kvinnor som i årtionden har förminskats, trakasserats, utsatts för övergrepp och tillintetgjorts tar bladet från munnen och skriker stopp.
Det som händer nu när flickor, kvinnor och tanter kastar av sig skammen och berättar om gamla och nyare oförrätter har chansen att för alltid förändra kvinnors livsvillkor. Det värsta som kan hända är att vulkanen slocknar, att den stelnar och att allt återgår till det som har varit.
Vad kan jämställdhetsministern och övriga regeringen göra för att metoo på riktigt ska bli den kraft som förändrar världen?
Åsa Eriksson (S):
Min fråga går till statsrådet Mikael Damberg. Arbetsgivarna skriker i dag efter kompetens. Det är en av de hämmande faktorerna för tillväxten. Samtidigt är ungefär 100 000 arbetslösa, och ganska många av dem står långt ifrån arbetsmarknaden. Det krävs åtgärder för att den ekvationen ska gå ihop.
Att ta till vara alla människors förmågor, oavsett hur de ser ut, är viktigt, inte bara individens försörjning och självkänsla. Det handlar också om effektiv användning av våra gemensamma resurser och en möjlighet att underlätta arbetsgivarnas kompetensförsörjning. Jag är nyfiken på regeringens satsning på gröna jobb. På vilket sätt ser statsrådet Damberg att gröna jobb kan bidra till förbättrad kompetensförsörjning?
Åsa Eriksson (S):
Min fråga går till statsrådet Shekarabi. Regeringen har varit tydlig med att staten ska finnas i hela landet och har beslutat om omlokalisering av flera statliga myndigheter. Det är jättebra. Samtidigt upplever flera av oss som bor på mindre orter att en nedläggning av statlig verksamhet pågår i det tysta. Mitt tydligaste exempel kommer från Fagersta.
Där har Försäkringskassan under en längre tid successivt flyttat nästan alla tjänster till det större kontoret i Västerås. Snart är det så få tjänster kvar i Fagersta att det inte är effektivt att ha kvar något kontor där. Det är en effektivisering, enligt ansvarig chef. Men det bidrar fortfarande till att minska antalet statliga arbetstillfällen i norra Västmanland. Jag menar att detta är en smygnedläggning.
Om vi verkligen ska ha statlig närvaro i hela landet - och inte bara Systembolag och polis - undrar jag vad regeringen kan göra åt detta.
Åsa Eriksson (S):
Tack, Tobias Andersson, för att du nu yrkade bifall till reservationen, för då får jag anledning att yrka avslag på densamma! Ledamotens beskrivning av den svenska ekonomin är något ensidig. Jag vill påminna om att Sverige har den högsta sysselsättningsgraden i hela EU och att vi enligt alla studier är ett av de länder som gynnas allra mest av EU:s inre marknad.
Svensk ekonomi går som bekant som tåget. Överimplementering av regler är ibland inte att rekommendera. Men när det gäller till exempel djurskydd, miljöhänsyn, krav på arbetares villkor och annat är jag stolt över att Sverige ibland har höga krav. På de områdena är det jätteviktigt.
Från svensk sida ser vi ett större problem med länder som inte implementerar de regler som vi har kommit överens om i EU. Detta är också något i texten som ledamoten Andersson skulle kunna citera, för det framgår också väldigt tydligt att det är ett av de större problemen. Vi behöver inte bara komma överens om regler, utan vi behöver också implementera dem.
Åsa Eriksson (S):
Jag kan inte tänka mig att ledamoten Andersson menar att Sverige inte skulle implementera de överenskomna reglerna. Det hoppas jag är klart. Att vi alla jobbar för regelförenklingar för att underlätta för de svenska företagen tror jag också att ledamoten är väl medveten om. Mycket har gjorts, men mycket kvarstår också att göra. Det kan jag hålla med om.
Jag måste säga att jag är väldigt förvånad över att ledamoten över huvud taget inte kommenterar den vingliga hållning till EU som jag redogjorde för i mitt anförande och inte heller synen på frihandelns vara eller icke vara, där jag anser att SD har dubbla budskap. Men eftersom jag inte kan ställa någon fråga i min slutreplik kan jag bara konstatera att jag är förvånad över att ledamoten inte kommenterade detta.
Regler som vi har beslutat om i EU ska implementeras i Sverige. På vissa områden behöver vi, som jag har redogjort för, ha ännu skarpare regler, men någon onödig överimplementering är ingenting som vi förordar.
Åsa Eriksson (S):
Tack, Lotta Olsson! Det var roligt att höra att Lotta Olsson och Moderaterna framhåller att vi ska värna dem som skapar olika former av värden. Där är vi helt överens.
När det gäller att så här snart efter det att omröstningen om DSM-direktivet genomförts och innan det ens har implementerats i nationell lagstiftning kräva att det ska revideras undrar jag dock hur Moderaterna tänker. På vilket sätt, menar ni, ska ett direktiv som ännu inte är implementerat revideras? Det är min första fråga. Min andra fråga gäller det som ledamoten Olsson sa om länkskatt. Vad menar ledamoten där?
Det finns nämligen ingen länkskatt. Vad är det som ledamoten vänder sig emot, och vad vill ledamoten se i stället?
Åsa Eriksson (S):
Jag blev inte ett dugg klokare. Jag menar att ledamoten Olsson säger emot sig själv i sitt inlägg. Jag håller med om att precis som när det gäller jord och skog och annan form av äganderätt är upphovsrätten jätteviktig.
Men genom de förändringar som Moderaterna föreslår i sin motion om DSM-direktivet försämras äganderätten och villkoren för upphovspersoner. Hur i hela friden menar ledamoten Olsson att äganderätten skulle stärkas av att DSM-direktivet revideras så som Moderaterna vill? Det är det ena. Det andra är att det som sagt inte finns någon länkskatt.
Det som DSM-direktivet och vi socialdemokrater vill är att upphovspersoner ska ges rätt att ta betalt för sitt arbete även på nätet. Jag som privatperson betalar ingenting när jag klickar på en länk, men däremot ska den plattform som tillhandahåller material kunna sluta avtal med den som har producerat något så att den får betalt. Det är detta det handlar om, ingenting annat.
Det finns ingen skatt. Det finns heller inget krav på betalning, men DSM-direktivet möjliggör att man kan sluta avtal. Dessutom gör det att personer som upplever att deras material blivit stoppat vid uppladdning på en plattform får möjlighet att snabbare ifrågasätta detta och få upp sitt material. Jag vill fråga ledamoten Olsson: Hur i hela friden kan er motion stärka upphovspersonerna?
Åsa Eriksson (S):
Jag vill börja med att säga att jag på en punkt faktiskt är överens med ledamoten Fransson, och det gäller problemet med de stora techplattformarnas dominans och att de är mycket problematiska ur ett demokratiskt perspektiv. Däremot kan jag inte på något sätt förstå hur ledamoten får ihop detta med DSM-direktivet. Det finns nämligen ingenting i DSM-direktivet som gör plattformarna större eller mer monopolistiska - tvärtom.
DSM-direktivet ställer krav på att plattformarna måste sluta avtal med upphovsrättsorganisationer om betalning och stärker dessutom våra - medborgarnas - möjligheter att få rätt om eventuella filter stoppar lagligt material. Där håller jag alltså inte alls med ledamoten. Men jag vill ställa samma fråga till ledamoten Fransson som jag ställde till ledamoten Olsson. Vad menar ni med länkskatt?
Det finns nämligen ingen länkskatt. Förklara gärna detta begrepp för mig. Jag undrar också varför vissa personer, till exempel tidningsprenumeranter eller vi som har löst avgift till Spotify, ska betala för skyddat material men inte andra. Är det inte så att vi alla behöver betala på något sätt, eller att någon betalar - till exempel en plattform - när upphovsrättsskyddat material används?
Eller är det så att Sverigedemokraterna helt enkelt tycker att allt ska vara fritt? Det är min fråga till ledamoten. Sedan måste jag också säga att den följdmotion där ni vill se en utvärdering inom tre år verkar helt orimlig när det redan är fastslaget i direktivet att EU-kommissionen senast den 7 juni 2026 ska komma med en rapport om hur direktivet fungerar och efterlevs.
Jag påstår att Sverigedemokraterna inte ens har läst underlaget.
Åsa Eriksson (S):
Jag är glad över beskedet att Sverigedemokraterna inte heller tycker att allt ska vara fritt på nätet utan att de som har skapat saker faktiskt måste få betalt för sitt arbete. Jag vill också tydliggöra att det som ledamoten Fransson kallar för länkskatt alltså är en möjlighet för plattformar att sluta avtal med till exempel tidningsutgivare om betalning. Det finns inget tvång; det är en möjlighet som finns i DSM-direktivet.
Sedan vill jag passa på att tydliggöra att ledamoten inte behöver vara särskilt rädd för att yttrandefriheten ska begränsas. Det framgår mycket tydligt. Om man har läst DSM-direktivet ser man att det tydligt står att det finns undantag för citaträtt, för kritik, för parodi och så vidare.
Sedan är det så att de plattformar som ingår avtal med till exempel Stim, Sami, Ifpi eller vilka organisationer som det kan vara laddar upp allt skyddat material och använder det fritt. Det är det som är hela poängen, alltså att det ska bli bättre för oss användare och att det ska bli bättre för upphovsrättsinnehavarna.
Dem som det inte kommer att bli bättre för är till exempel Alphabet, som gjorde en vinst på omkring 34 miljarder US-dollar förra året, mest bestående av annonsintäkter. De kommer att få betala en större del till upphovsrättsinnehavarna. Det tycker jag är jättebra. Håller ledamoten Fransson med om det?
Åsa Eriksson (S):
Jag hade inte tänkt begära någon mer replik, men jag blev så nyfiken på det ledamoten Teimouri sa. Det kom en lite mer balanserad beskrivning av det som ibland kallas länkskatt, men jag undrar: Varför vill inte Liberalerna att de som har skrivit och givit ut texter ska kunna sluta avtal med plattformar om att få betalt när plattformarna länkar till texterna? Det är min första fråga.
Det andra som gjorde att jag tryckte på knappen för att begära replik är att ledamoten sa att internet inte kommer att se ut som vi känner det eller är vana vid - någonting ditåt sa ledamoten. På vilket sätt? Vad är det ledamoten menar kommer att förändras på internet när DSM-direktivet är infört?
Åsa Eriksson (S):
Så bra med ett tydliggörande - tack, ledamoten Teimouri! Då vill jag bara upplysa om att det är väldigt tydligt i DSM-direktivet att plattformarna ska vidta åtgärder som står i proportion till deras storlek, både vad gäller kostnad och vad gäller insats. Jag tror alltså inte att ledamoten behöver vara så orolig för små plattformar. Dessutom finns det ju inget tvång att sluta avtal, utan det är en möjlighet.
Det är också så, vilket jag hoppas att ledamoten är väl medveten om, att nya företag - startup-företag - är undantagna. Startup-företag i Europa har också ställt sig bakom direktivet. Att det inte finns något system i världen som är perfekt håller jag verkligen med om. Så är det också redan i dag - till exempel Youtube använder filter för uppladdning, och redan i dag stoppas tyvärr en massa material som borde få komma upp.
Skillnaden är att jag i dag inte har någon som helst möjlighet att vända mig till Youtube och be dem att lägga upp mitt material. Det får jag i och med DSM-direktivet. Ingen kan alltså garantera att material inte kommer att stoppas i onödan; så långt håller jag med. Det kan hända. Skillnaden blir nu följande: Man ställer krav på plattformar att lösa licensavtal, vilket gör att allt skyddat material som inte är olagligt kan laddas upp.
Om ett material som är lagligt stoppas får jag som privatperson större möjligheter att få igenom en ändring. På vilket sätt är Liberalerna emot detta?