Johan Hultberg (M):
Tack, ministern, för det något mer utförliga svaret! Jag är inte jurist, så jag kanske underskattar komplexiteten och svårigheterna, men jag tycker att det torde vara ganska enkelt att förändra lagstiftningen, så att reglerna inte träffar fartygen och rederierna, och införa ett sanktionssystem med avgifter. Det var det som Transportstyrelsen föreslog redan 2014.
Då var Transportstyrelsens ambition att förslaget skulle kunna träda i kraft och implementeras redan när de nya tuffa reglerna infördes, det vill säga 2015. Jag tycker att det är olyckligt och faktiskt ganska märkligt att den här frågan har tagit så lång tid.
I någon mening blir jag också lite bekymrad och fundersam om det är så att det inte är någon i regeringen som känner ledarskap eller ansvar för den här frågan fullt ut, eftersom tidigare interpellationsdebatter här i kammaren, herr talman, har tagits av infrastrukturminister Anna Johansson och jag nu har nöjet att stå här med miljöministern och debattera samma fråga. Någonstans måste jag ändå ställa mig frågan: Är det här en het potatis som bollas omkring mellan departementen och ministrarna?
Är det så att det inte är någon minister som känner riktigt ansvar för frågan? Ministern återkom i sitt andra inlägg till att efterlevnaden i dag är god. Ja, den är tämligen god. Men det finns de som fuskar, och det snedvrider konkurrensen och har negativa konsekvenser för vår miljö och hälsa.
Framför allt är risken uppenbar att efterlevnaden kommer att bli allt sämre när det är uppenbart för företagen att det faktiskt lönar sig att fuska och att det inte har lönat sig för de företag som har gått i bräschen, investerat i ny teknik och faktiskt många gånger utvecklat ny teknik.
Svenska rederier och skeppare har varit de som har drivit teknikutvecklingen, eftersom vi var först i världen med att införa de nya skärpta reglerna, tillsammans med något annat SECA-område längs Nordamerikas kust. Branschen har alltså gjort ett stort arbete, och implementeringen har gått lättare än vad vi kanske hade trott.
Men det är också en konsekvens av att priset på lågsvavligt bränsle blev mycket lägre än vad man hade kunnat vänta sig, vilket har spelat in.
Det är oerhört viktigt att regeringen här arbetar skyndsamt och lämnar ett förslag som helt enkelt skapar en sjyst konkurrens och som säkerställer att det blir så låga utsläpp av svavel som möjligt, för miljöns och hälsans skull. Herr talman!
Sedan hade jag också en fråga lite mer allmänt om vad regeringen gör för att främja sjöfartens miljöarbete, vilket kanske var den fråga som gjorde att miljöministern tog över den här interpellationen från sin kollega. Där säger man från regeringens sida att man är aktiv i IMO och andra internationella organ.
Tyvärr är de signaler som jag har fått från bland annat branschen att Sverige är ganska passivt i IMO, att Sverige inte lägger fram konkreta förslag på bordet och så vidare. IMO är en organisation som fungerar på det sättet att det måste vara medlemsländerna som föder in förslag, idéer och tankar för att något ska kunna hända, så jag uppmanar verkligen regeringen att vara mer aktiv där.
Och jag väljer att tolka svaret positivt och ser detta som att regeringen kanske inte har varit så aktiv men nu avser att höja ambitionen. Det tror jag är oerhört viktigt. Sjöfarten, precis som luftfarten, är extremt internationell till sin natur, så jag tycker verkligen att det är viktigt att försöka söka så många gemensamma regler som möjligt.
Men jag kan ändå konstatera att andra länder, såsom Tyskland och Nederländerna, har lyckats införa sanktionssystem som har kunnat straffa dem som inte har levt upp till svaveldirektivet. Det borde Sverige också kunna göra.