KBLab/rixvox huggingface dataset:
Serkan Köse (S):
Jag vet inte i vilken ände jag ska börja. Jag tror inte att Mats Green riktigt lyssnade på mitt anförande. Jag nämnde inte ordet traineetjänster. Det verkar som att Mats Green har fastnat i debatten från 2018. Däremot problematiserade jag långtidsarbetslösheten och försökte beskriva dels det som vi gör i dag, dels det som vi behöver göra framöver. Men en del av diskussionen handlar mycket om resurserna till arbetsmarknadspolitiken och Arbetsförmedlingen.
Det som är intressant i denna kontext är att Mats Green inte tar ansvar för sin egen politik. Det var ju Mats Greens budgetinitiativ som riksdagen röstade för 2019 och 2022. Detta innebar att Arbetsförmedlingen fick mindre pengar till förvaltningsanslaget, mindre personal, varsel om uppsägningar och mindre kontor, och det ledde också till mindre pengar till arbetsmarknadspolitiska insatser och åtgärder.
Sedan ska man komma ihåg att extratjänster är utformade på ett sådant sätt att det är en hundraprocentig subvention som går till dem som befinner sig långt ifrån arbetsmarknaden. Det som Mats Green pratade om är nystartsjobben, som är en rättighetsbaserad åtgärd som man får om man uppfyller villkoren. Skillnaden är att de som får de jobben befinner sig väldigt nära arbetsmarknaden.
Det finns mycket forskning som visar att det också finns dödviktseffekter av nystartsjobben, eftersom det är de som befinner sig nära arbetsmarknaden som kommer att få denna åtgärd. Detta är inte något som jag eller Mats Green kan styra över. Extratjänsterna har gått till kvinnor, men det handlar om att de ska få förutsättningar att etablera sig på arbetsmarknaden. Det har också varit en viktig insats för att få resurser till välfärdssektorn så att fler kan rekryteras dit.
Vi pratar alltså även om rekryteringsbehovet inom denna sektor. Extratjänsterna är utformade på det sättet att de går till den målgrupp som har störst behov.
Serkan Köse (S):
Jag försökte använda fyra av åtta minuter av mitt anförande till att beskriva vad vi gör när det gäller långtidsarbetslösheten. Jag vet inte om Mats Green lyssnade. Jag nämnde att Arbetsförmedlingen har fått i uppdrag att analysera och titta på detta och inte minst att komma tillbaka med vad det är mer som behövs än det som finns i verktygslådan i dag. Vad mer behöver vi göra för att komma åt långtidsarbetslösheten, som jag tycker är ett stort problem? Här måste vi göra mer.
Men det hjälper inte om Mats Green tar bort resurser för arbetsmarknadspolitiska insatser. I Mats Greens budget tas 2 miljarder bort från de arbetsmarknadspolitiska insatserna. Det kommer inte att hjälpa långtidsarbetslösa människor när man tar bort så mycket pengar från arbetsmarknadspolitiken. Återigen: Det var Mats Greens politik som innebar enorma konsekvenser för Arbetsförmedlingen 2019. Sedan hamnade vi i en pandemi 2020.
Därefter har man dragit ned ytterligare på både program och anslag. Det får alltså konsekvenser för Arbetsförmedlingen och för arbetsmarknadspolitiken. Men jag hörde inte Mats Green säga någonting om detta. Han använde sina sex minuter till att misskreditera Arbetsförmedlingen. Men Mats Green hade inte ett enda förslag om hur man ska komma åt problemet med till exempel långtidsarbetslösheten.
Mats Green vill satsa alla sina pengar på nystartsjobben, som är en rättighetsbaserad åtgärd som innebär att de som uppfyller kriterierna får med sig pengarna som går till arbetsgivaren. I detta fall handlar det om att extratjänster går till kvinnor, kvinnor som är långtidsarbetslösa och som också får förutsättningar att få ett jobb. Det är så, Mats Green. Du behöver inte skaka på huvudet. Forskningen visar att nystartsjobben bäst når dem som har de bästa förutsättningarna att få ett jobb.
Det kallas dödviktseffekt, det vill säga att man ändå skulle ha fått jobbet men får med sig pengarna till arbetsgivaren. I detta fall går pengarna till välfärdssektorn, till kvinnorna, som får förutsättningar att etablera sig på arbetsmarknaden.
Serkan Köse (S):
Det känns som att Ann-Christine From Utterstedt är lite besviken på sin egen politik. I betänkandet har Sverigedemokraterna sex att-satser, och många av dem handlar om diskriminering.
Jag ägnade fem och en halv minut av min talartid åt berätta om vad vi socialdemokrater tycker vi ska göra, om hur vi tar till oss det här betänkandet och Riksrevisionens rapport och om de åtgärder och insatser vi vill göra för att bekämpa åldersdiskriminering, och jag problematiserade hela den här diskussionen. De sista 30-40 sekunderna av mitt anförande ägnade jag åt att fråga Sverigedemokraterna: Menar ni på allvar det som ni skriver här?
Om ni vill bekämpa diskrimineringen på arbetsmarknaden är min fråga: Varför vill ni lägga ned den myndighet, Diskrimineringsombudsmannen, som bekämpar diskriminering på arbetsmarknaden?
Serkan Köse (S):
Som jag tydligt framförde prioriterar regeringen självklart även den här frågan liksom diskriminering överlag. Det finns en tydlig diskrimineringslagstiftning som förbjuder all diskriminering, även åldersdiskriminering. Vi poängterar och konstaterar också att det är viktigt att Arbetsförmedlingen får jobba med just den här frågan. Den här statistiska metoden är nämligen viktig för att man ska kunna se vilka åtgärder och insatser man behöver rikta mot gruppen.
Jag nämnde också att arbetsgivaren har ett stort ansvar för att arbeta systematiskt mot diskriminering. Och jag vill påminna om att regeringen har antagit en ny arbetsmiljöstrategi som tydligt pekar på hur vi ska se på det här med livslångt lärande. Vi har även Kunskapslyftet. Riksrevisionens rapport är ett viktigt bidrag i arbetet som vi kommer att fortsätta att jobba vidare med. Vi har tillsatt en delegation för senior arbetskraft.
Den har presenterat sina förslag till åtgärder, som bearbetas av regeringen. Sist men inte minst finns Jämlikhetskommissionens arbete när det gäller hur man ska bekämpa åldersdiskriminering på arbetsmarknaden och så vidare. Det finns alltså ett batteri av åtgärder och verktyg som vi, som regering och socialdemokrater, kommer att fortsätta att jobba med. Jag fortsätter att ställa min fråga, som jag inte har fått svar på.
Hur kommer Sverigedemokraterna att bekämpa diskrimineringen i samhället och på arbetsmarknaden genom att lägga ned Diskrimineringsombudsmannen? Det är en viktig myndighet och en kunskapskälla men också en viktig aktör för att vi ska fortsätta att ha en arbetsmarknad för alla människor.
Serkan Köse (S):
Enligt Byggmarknadskommissionen gjordes det under 2019 omkring 8 750 offentliga upphandlingar av bygg- och anläggningstjänster till ett sammanlagt värde av 125 miljarder kronor. Som socialdemokrat är jag mycket angelägen om att dessa pengar inte ska hamna i fel fickor, exempelvis hos företag som inte lever upp till krav om rimliga löner och arbetsvillkor för sina anställda.
Mot bakgrund av detta vill jag fråga statsrådet Johan Danielsson: Vad gör regeringen för att vässa det verktyg som offentlig upphandling utgör i kampen mot arbetslivskriminaliteten på svensk arbetsmarknad?
Serkan Köse (S):
Min fråga går till arbetsmarknads- och jämställdhetsminister Eva Nordmark. Flyktingkrisen i Ukraina som vi nu bevittnar är den snabbast växande i Europa sedan andra världskriget. Enligt FN:s flyktingorgan har mer än 10 miljoner människor tvingats fly från sina hem undan Putins illegala och vidriga krig. Några av dessa människor har redan sökt skydd i Sverige.
International Rescue Committee varnar för att kvinnor och barn som tvingats fly Putins illegala krig riskerar att utsättas för våld, exploatering och övergrepp. Min fråga är: Vad gör jämställdhetsministern och regeringen för att förhindra detta?
Serkan Köse (S):
När jag lyssnade på Magnus Persson kände jag att jag behövde få lite klarhet i vad han menade när han pekade på att många inte har fått en rimlig chans. Han pekade också på ineffektiva åtgärder och tog upp verkningsfulla åtgärder. Vad det var förstod jag inte riktigt.
I Arbetsförmedlingens eget budgetunderlag för perioden 2022-2024 konstateras att subventionerade anställningar är "en av de insatser som kan vara effektiv för att hjälpa personer som står långt ifrån arbetsmarknaden till jobb. Det gäller inte minst utrikesfödda kvinnor där extratjänster varit framgångsrikt för att dessa ska komma ut på arbetsmarknaden".
Min enkla fråga till arbetsmarknadsutskottets ordförande Magnus Persson är: Litar Magnus Persson och Sverigedemokraterna på statens arbetsmarknadspolitiska expertmyndighet, inte minst utifrån diskussionen som ledamoten har varit inne på när det gäller ineffektiva åtgärder?
Serkan Köse (S):
Det är väldigt tydligt att Sverigedemokraterna inte litar på statens arbetsmarknadspolitiska expertmyndighet. Man litar inte heller på forskning som tydligt visar att subventionerade anställningar är effektiva insatser för att arbetssökande ska komma i arbete, särskilt personer som står långt från arbetsmarknaden. Extratjänster, som ledamoten var inne på, och introduktionsjobb är exempel på sådana anställningar.
Därför är det olyckligt att Sverigedemokraterna och regeringen har valt att ta bort stödet till extratjänster. Till diskussionen kan jag också koppla att Sverigedemokraterna vill avveckla arbetsmarknadspolitiska program. Man vill avveckla subventionerade anställningar som nystartsjobb, etableringsjobb med mera. Med andra ord kan vi väl konstatera att Sverigedemokraterna varken vill satsa på förmedlingsinsatser, subventionerade anställningar eller utbildningsinsatser för arbetslösa.
Nu är vi på väg in i en lågkonjunktur. Arbetslösheten kommer att öka liksom långtidsarbetslösheten. Ledamoten var inne på att vi har en hög inflation och att vi kommer att få en ökad arbetslöshet. Därför vill jag gärna passa på att fråga Sverigedemokraterna om regeringens budget. Där finns inte mycket beredskap inför detta.
Frågan till Magnus Persson är hur Sverigedemokraterna ska få fler människor att bli anställbara eller rustas för att få ett jobb, nu när ni egentligen vill ta bort allt som gör det möjligt för människor att rustas och bli anställbara.
Serkan Köse (S):
Jag delar helt Camilla Mårtensens analys att vi är på väg in i en lågkonjunktur och att arbetslösheten kommer att öka. Allt tyder på det. Därför blir jag lite orolig när Liberalerna med stöd av SD nu drar ned den aktiva arbetsmarknadspolitiken helt och hållet.
I budgeten kan vi läsa att man smalnar av den arbetsmarknadspolitiska verktygslådan och försämrar möjligheterna att anpassa insatser efter den arbetssökandes behov. Arbetsförmedlingens förvaltningsanslag minskas nästa år med 219 miljoner kronor. Det påverkar både löner och inte minst lokaler. Det innebär i praktiken att man sänker ambitionsnivån för myndigheten.
För att kunna utföra sitt arbete kommer den att tvingas göra omprioriteringar i sin verksamhet. Inte nog med det - vi ser också neddragningar av förvaltningsanslaget för 2024 trots att vi, som ledamoten var inne på, är på väg in i en lågkonjunktur och att arbetslösheten kommer att öka. Jag menar att Arbetsförmedlingen behöver finansiell stabilitet och lugn och ro för att fokusera på sitt uppdrag.
Den behöver framförhållning men också en långsiktig plan för att klara av långtidsarbetslösheten men också stärka sin lokala närvaro. Med anledning av detta vill jag fråga ledamoten om Liberalerna anser att Arbetsförmedlingen står väl rustad när vi nu är på väg in i lågkonjunktur och kommer att få ökad arbetslöshet.
Serkan Köse (S):
Man kan väl konstatera att M-KD-SD-budgeten 2019 påverkade både programmen och förvaltningsanslaget. Det fick enorma konsekvenser när vi gick in i pandemin 2020. Man tvingades minska lokal närvaro och säga upp 3 500 anställda. Det påverkade självklart förutsättningarna för Arbetsförmedlingen att fokusera på kärnuppdraget. Men den diskussionen kommer vi att fortsätta.
Ledamoten var också inne på vuxenutbildningen och de arbetsmarknadsinriktade yrkesutbildningarna, som jag tycker är väldigt viktiga. Men när man tittar i budgeten kan man, liksom LO som räknat på detta, konstatera att 25 000 platser försvinner från yrkesvux, komvux och folkhögskola med mera som en effekt av den här budgeten.
Representanter för arbetsgivarna är också lite förbannade. I en artikel i Svenska Dagbladet den 11 december skriver företrädare för tåg, bygg och utbildningsbranschen följande: "När man skär ned kapar man därmed medvetet näringslivets möjligheter till ny kompetens och tillväxt." Rubriken är "'Kristersson sviker löfte om yrkeshögskolan'". Det vi ser nu är färre platser, inte minst på yrkeshögskolan.
Det stämmer inte riktigt med vad regeringen vill. Ett exempel är att man vill rusta människor inför en sådan kris som vi är på väg in i nu. Jag skulle gärna vilja höra hur Liberalerna tänker hantera den utmaning vi har med missmatchning på svensk arbetsmarknad. Vi behöver rusta fler för att kunna ta de jobb som finns. Samtidigt har vi hög långtidsarbetslöshet. Hur ska det gå ihop nu när man drar ned på möjligheterna till vuxenutbildning?
Serkan Köse (S):
Tack, arbetsmarknadsministern, för svaret på min fråga! Som arbetsmarknadsministern sa ställde jag en väldigt enkel fråga om hur regeringen ska säkerställa att Arbetsförmedlingen står väl rustad nu när vi är i en lågkonjunktur och ser siffror som visar på en ökande arbetslöshet.
Vi har också en hög långtidsarbetslöshet samtidigt som det finns väldigt många lediga jobb på den svenska arbetsmarknaden. Bakgrunden till min fråga är att Finansdepartementets senaste prognos, Konjunkturinstitutet, LO-ekonomerna med flera pekar på att Sverige är på väg in i en lågkonjunktur och att arbetslösheten kommer att fortsätta öka.
Även i Arbetsförmedlingens senaste rapport om utvecklingen på den svenska arbetsmarknaden konstateras att vi kommer att se en ökad arbetslöshet. Man pekar också på långtidsarbetslösheten. På den svenska arbetsmarknaden finns i dag drygt 144 000 människor som har varit inskrivna längre än tolv månader, vilket motsvarar nästan hälften av de inskrivna arbetslösa.
Även i regeringens egen budget konstateras det att svagare efterfrågan på arbetskraft och stigande arbetslöshet innebär att personer med svag anknytning till arbetsmarknaden drabbas särskilt hårt. I detta läge, fru talman, väljer regeringen och Sverigedemokraterna att skära ned på den aktiva arbetsmarknadspolitiken - knappt 7 miljarder går till program och insatser.
Det kan jämföras med 13 miljarder under högkonjunkturåret 2018. Det är en gigantisk nedskärning på program och insatser och på Arbetsförmedlingens förutsättningar att bedriva en aktiv arbetsmarknadspolitik.
Om vi ska se till att människor får förutsättningar att etablera sig på svensk arbetsmarknad krävs det aktiva åtgärder och insatser, och för detta krävs resurser till arbetsmarknadspolitiken. Därtill har Arbetsförmedlingen uppdraget att se till att arbetsmarknadspolitiken fungerar i hela landet.
I Arbetsförmedlingens budgetunderlag lyfter man fram att det behövs mer resurser. Man yrkar på större anslag för att man ska kunna klara av uppdraget. Vi kan dock konstatera att statsrådet i sitt korta svar inte berörde detta.
Denna diskussion problematiserades inte, utan statsrådet uttryckte - väldigt förenklat - att det finns utrymme för effektivisering inom arbetsmarknadspolitiken och hänvisade till en reformering. Han sa också att Arbetsförmedlingen har ett anslagssparande som kan användas. Men det finns ju väldigt stora behov.
Det är väl ingen arbetsförmedlare som delar arbetsmarknadsministerns uppfattning att det i dag finns tillräckligt med resurser och tillräckligt goda förutsättningar för att man ska klara detta. Jag har hört svaret. Jag har också läst budgeten samt regleringsbrev och instruktioner till myndigheten. Det nämns ingenting om hur man ska säkra den lokala närvaron.
För att man ska klara av uppdraget och se till att fler rustas behövs det resurser till en ändamålsenlig lokal närvaro över hela landet. Min fråga kvarstår: Anser statsrådet att Arbetsförmedlingen är väl rustad utifrån de utmaningar vi har i dag på svensk arbetsmarknad? En viktig del av diskussionen handlar om att stärka den lokala närvaron.
Anser statsrådet att vi kommer att klara detta med de resurser som finns?
Serkan Köse (S):
Efter att ha lyssnat på statsrådet i fyra minuter undrar jag om statsrådet verkligen hörde mitt inlägg och mina frågor. Jag vet inte om statsrådet har tagit del av det budgetunderlag Arbetsförmedlingen skickat till regeringen.
Här tas förutsättningarna för att bedriva en aktiv arbetsmarknadspolitik upp, och man påpekar tydligt att det krävs mer resurser. Jag håller med. Arbetsförmedlingens 11 000 fantastiska medarbetare gör sitt yttersta för att ge människor bästa tänkbara stöd och hjälp att komma in på arbetsmarknaden.
Det lät inte så för ett halvår sedan, men nu är det glädjande att höra att Liberalerna och regeringen har ändrat uppfattning om Arbetsförmedlingen. Antalet arbetssökande har fördubblats, och det är resurskrävande.
Mycket av statsrådets svar på min och andras interpellationer innehåller mycket socialdemokratisk politik. Det känns som att regeringen fortfarande lever på det förra regeringen levererade och åstadkom. Det är nämligen väldigt lite av regeringens arbetsmarknadspolitik i både svaret och budgeten, och i Tidöavtalet står det väldigt lite om vad regeringen vill med arbetsmarknadspolitiken.
Jag ställde också en fråga om hur vi ska säkerställa en ändamålsenlig lokal närvaro i hela landet. För detta krävs som sagt resurser. Hur ska Arbetsförmedlingen kunna leverera en ändamålsenlig lokal närvaro i hela Sverige för att möta arbetslösa? Det står varken i regleringsbrevet eller instruktionen.
Kommer regeringen att återkomma med ytterligare resurser för detta till Arbetsförmedlingen och med en tydlig politik avseende den lokala närvaron? Det står tydligt om detta i Arbetsförmedlingens budgetunderlag till regeringen.
Låt mig också påminna om att de borgerliga partierna under många år ifrågasatt den aktiva arbetsmarknadspolitiken och även under ett flertal tillfällen föreslagit att Arbetsförmedlingen ska läggas ned. På Liberalernas hemsida kan man fortfarande läsa att detta miljardslöseri ska läggas ned.
Detta märktes också tydligt i den M-KD-SD-budget som röstades igenom i riksdagen 2019, och även i budgeten 2021, som innebar dramatiska förändringar, och Arbetsförmedlingen tvingades att varsla en tredjedel av sina anställda och skära ned på arbetsmarknadspolitiska insatser.
Det är väl den största anledningen till att vi är där vi är i dag vad gäller kapacitet och ökad belastning. Konsekvenserna för Arbetsförmedlingen är att man inte mäktar med, och därför kräver man mer resurser för att klara av sitt uppdrag. Tillbaka till mina frågor till statsrådet.
De anställda och de fackliga organisationerna har en annan uppfattning än statsrådet vad gäller resurserna till Arbetsförmedlingen. Anser statsrådet att Arbetsförmedlingen är väl rustad att ta emot fler arbetslösa under rådande lågkonjunktur? Kommer statsrådet att återkomma med förslag på förbättringar?
Serkan Köse (S):
Vi har all anledning att komma tillbaka och debattera dessa viktiga frågor igen, men jag tackar för debatten så här långt. Det finns stora utmaningar på svensk arbetsmarknad.
Vi har en långtidsarbetslöshet som måste bekämpas, och det var den socialdemokratiska regeringen som gav Arbetsförmedlingen i uppdrag att dels förstärka stödet till långtidsarbetslösa, särskilt i områden med socioekonomiska utmaningar, dels analysera vilka behov långtidsarbetslösa som står långt från arbetsmarknaden har och vid behov föreslå åtgärder för denna målgrupp.
Det är roligt att höra att statsrådet tänker fullfölja det uppdrag som Arbetsförmedlingen har fått av den socialdemokratiska regeringen, för det här är en ganska stor utmaning för Sverige. Det är en utmaning på svensk arbetsmarknad att vi har väldigt många som är långtidsarbetslösa, och då måste det också sättas in åtgärder. Det är väl det vi diskuterar, statsrådet - resurser, åtgärder och insatser. Tittar man i budgeten ser man att det saknas resurser och insatser. Det saknas en vision, en vilja, en plan.
I svaret som jag har fått är det väldigt lite som berörs. Man hänvisar till befintliga resurser och gör en liten anslagsökning till Arbetsförmedlingen. Men tittar vi på högkonjunkturåret 2018 hade vi de dubbla resurserna till arbetsmarknadspolitiska insatser och program, som jag nämnde tidigare. Här ser vi nu en nedskärning.
Jag kan förstå att statsrådet har det väldigt svårt, för Sverigedemokraternas ingång och ambition i arbetsmarknadspolitiken är ju att dra ned på alla aktiva åtgärder, inte minst när det gäller etableringsinsatser. Det har vi kunnat läsa i deras tidigare motioner, där man vill slakta arbetsmarknadspolitiken. Det är en ganska svår sits för Liberalerna att försöka balansera detta. Samtidigt som man har viljan att göra någonting har man å andra sidan Sverigedemokraterna som drar ned.
Serkan Köse (S):
Jag väntar med spänning på svaret på frågan. Det är klart att man kan ha en diskussion och en debatt om extratjänster väldigt länge. De var destinerade till en målgrupp som befinner sig långt från arbetsmarknaden, och de gav dessa personer möjlighet och förutsättningar att flytta fram sina positioner. Detta innebar också att fler rekryterades till välfärden så att den fick fler anställda. Men den diskussionen kan vi ta en annan gång. Jag håller med om att det är bra att Arbetsförmedlingen har fått uppdraget att jobba med långtidsarbetslöshet.
Jag tycker att det är viktigt att Arbetsförmedlingen har fått uppdraget att fortsätta att prioritera och jobba med dem som befinner sig långt från arbetsmarknaden. Vad gäller kompetensförsörjning har Arbetsförmedlingen även där fått ett uppdrag att vara en viktig nyckelaktör i diskussionen, inte minst med fokus på norra Sverige. Jag kan konstatera att statsrådet ägnade mycket tid av sitt svar på fyra minuter åt att prata om den förra regeringen och inte så mycket åt svar på frågorna.
Det gäller bland annat SKR-rapporten och den kritik som finns från kommunerna när det gäller på vilket sätt man ska försöka stärka relationen och det strategiska samarbetet. Jag kan också konstatera när jag läser till exempel budgetförslagen från Liberalerna och regeringen att de hyllar den förra regeringens politik. Där finns väldigt mycket som de lyfter fram och som de anser är väldigt positivt.
Bland annat pratas det om sysselsättningsutvecklingen som ett exempel på sådant som har varit väldigt bra. Det pratas om utrikesfödda kvinnor och att Sverige är bra när det gäller dessa i jämförelse med snittet i Europa. Detsamma gäller ungdomsarbetslösheten, som regeringen tycker ser väldigt bra ut eftersom den endast är hälften så hög. Det leder fram till en fråga man kan ställa till Johan Pehrson.
Före valet sa han att Sverige är på fel väg, men i budgetunderlaget hör vi något annat.