Margareta Cederfelt (M):
Jag vill inleda med att säga att mitt anförande kommer något sent på talarlistan, eftersom Karin Enström, som skulle ha företrätt oss moderater, fick förhinder.
Regeringens skrivelse om verksamheten i Europeiska unionen under 2017 ger en god, heltäckande bild över vilka frågor som har behandlats här i Sverige och hur riksdagen har agerat i sina ställningstaganden. Att debattera retroaktiva frågor är inte alltid det mest intressanta.
Samtidigt, herr talman, vill jag säga att det är väldigt viktigt, för det som hände tidigare påverkar politik och ställningstaganden framöver. Betänkandet är också en dokumentation över vad regeringen har gjort och dess ställningstaganden när det gäller EU-politiken.
För att inte missa det vill jag redan här säga att jag yrkar bifall till reservation 5. Jag står självfallet bakom samtliga reservationer, men i vanlig ordning yrkar jag för tids vinnande inte bifall till dessa.
Jag vill börja med att understryka att utrikesutskottet i stora delar har relativt mycket gemensamt när det handlar om EU-politiken, men det finns också skillnader, något som har framkommit tidigare i debatten.
Jag vill också understryka att EU i dag är det verktyg som vi känner bäst när det gäller att arbeta för fred, demokrati och säkerhet. Så har det varit sedan efter andra världskriget när EU bildades. Vi moderater säger att EU ska vara relevant.
Det handlar inte om att EU ska vara smalt, utan det handlar om att EU ska vara relevant - att de beslut som fattas på EU-nivå ska vara relevanta för unionen, för dess medlemsstater och för dess medborgare.
Grunden för Europas samarbete inom EU är mötet mellan människor, insikten om ett ömsesidigt beroende och att den gemensamma politiken har betydelse.
Som jag nämnde är det viktigaste som EU gör i dag att främja de fyra friheterna: fri rörlighet för människor, fri rörlighet för varor, fri rörlighet för tjänster och fri rörlighet för kapital. EU-lagstiftning beskylls ofta för att ta lång tid. Men lagstiftning som omfattar 27 medlemsländer måste få ta tid.
Forcerade beslut blir sällan bra utan riskerar att undergräva förtroendet för Europeiska unionen. Just förtroendet är väldigt centralt för att värna medborgarnas förtroende för Europasamarbetet så att unionen ska kunna leva upp till de löften som medlemsländerna har avgett vid sitt medlemskap i unionen.
Det är också viktigt att komma ihåg att samarbetet utgår från 27 suveräna stater och att det som vägleder samarbetet är fördragen och viljan, förmågan, att nå kompromisser.
Vi behöver en klar uppfattning här i Sverige om vad vi vill prioritera, och Sverige bör fortsätta att vara en ledande nation inom EU som arbetar för att medborgarna i medlemsländerna ska få god valuta för medlemskapet.
Här vill jag säga att jag inte är helt övertygad om att regeringen har lagt fokus på rätt frågor för att medborgarna ska få just valuta för medlemskapet. Jag tänker på den sociala pelaren, som regeringen har drivit på för att Sverige ska skriva under.
Detta är någonting helt nytt som påverkar hur parterna i Sverige ska samarbeta med varandra, och det påverkar också den lagstiftning som finns. Jag vet att jag har anmält fem minuter, men eftersom Karin Enström inte är närvarande, herr talman, kommer jag att överskrida min tid om inte talmannen avbryter mig.
Tack, herr talman! Utöver den sociala pelaren och arbetsmarknadens parter finns det en annan viktig fråga som regeringen skulle kunna arbeta mer för, och det är ett ökat nordiskt samarbete.
De nordiska länderna och de baltiska länderna ligger nära varandra i väldigt många frågor, och efter brexit är den nordisk-baltiska regionen den fjärde största inom unionen. Vi skulle kunna vara mer aktiva än vad vi är, och det är en fråga som ankommer på regeringen.
Migrationspolitiken är en annan fråga där vi moderater säger att hela EU måste samarbeta. Europa ska kunna ta emot flyktingar, det är självklart, men det måste också finnas ett samarbete mellan länderna.
Andra frågor som är viktiga är miljö- och klimatpolitiken liksom försvars- och säkerhetspolitiken. Jag vill i detta sammanhang även lyfta upp att det EU som vi känner sedan tidigare, med fasta allianser, är under förändring.
Här är det viktigt att de demokratiska krafter som finns fortsätter att samarbeta och hitta vägar framåt för att vi ska ha en union där medborgarnas vilja står i fokus. Precis som tidigare har lyfts fram av mina kollegor vill även jag lyfta fram det östliga partnerskapet som en oerhört viktig del.
Sverige har varit drivande för det östliga partnerskapet och måste fortsätta att vara det. I mina kontakter med länder som inte är medlemmar i EU men som omfattas av det östliga partnerskapet ser jag regelbundet hur viktigt partnerskapet är.
Vad som ofta lyfts fram är hur partnerskapet utvecklar demokratin och främjar en utveckling av en lagstiftning som inte bara reglerar landets lagstiftning i sig utan också hur regering och riksdag i länderna ska arbeta och öka ekonomin. Det finns nämligen med som en viktig del, och här kan Sverige göra oerhört mycket.
Jag vill också säga något om sanktionerna. Här får Sverige inte tappa fotfästet, utan det gäller att fortsätta att arbeta på för att de sanktioner som EU har beslutat om ska vara kraftfulla och drabba där de ska. Tyvärr finns brexit på dagordningen.
Här är det viktigt att vi i Sverige är förnuftiga och fortsätter att arbeta för att det ska finnas ett samarbete med Storbritannien. Det är ett grannland! Herr talman! Jag vill även lyfta fram en annan oerhört angelägen fråga, nämligen hur samråden mellan regering och riksdag ska se ut framöver.
Det har funnits en lång tradition i Sverige där regeringen inför deltagande i EU:s toppmöten alltid har samrått med riksdagen. Nu har det under senare tid förekommit informella toppmöten. Det beror bland annat på brexit.
Tyvärr har regeringen här inte samrått på samma sätt som tidigare, utan det har handlat om informationstillfällen. Om EU ska fortsätta att ha en positiv förankring är det viktigt att riksdagen också står bakom regeringen. Att riksdagen ibland har en avvikande mening - så är det i en demokrati. Och det är angeläget att det kan fortsätta.
Men regeringen kan också se riksdagens ställningstagande som något som ger styrka i diskussionen med andra EU-länder. Att kunna säga att riksdagen står bakom ett ställningstagande är en tillgång. Därför vill jag göra ett medskick i denna fråga.
För att vi ska ha ett förankrat EU i Sveriges riksdag och hos Sveriges befolkning får de samråd som det finns en tradition att hålla inte avvecklas, utan de måste stärkas. Det är angeläget att riksdagen fortsätter att hantera EU-frågor enligt demokratiska principer.