Morgan Johansson (S):
Torsten Lindström har frågat mig vad jag avser att göra för att förbättra den ekonomiska situationen för familjehemsföräldrar. Jag vill börja med att slå fast att familjehemsvården är ett viktigt inslag i den sociala barn- och ungdomsvården. Familjehemsföräldrar gör en värdefull insats med barn som av olika skäl inte kan bo hemma. Frågan om familjehemmens ekonomiska situation är dock komplex och handlar i grunden om hur vi ser på familjehem och hur familjehemsföräldrarna ska ersättas.
Ett familjehem är ett enskilt hem som på uppdrag av socialnämnden tar emot barn för stadigvarande vård och fostran och vars verksamhet inte bedrivs yrkesmässigt. Ett uppdrag att vara familjehem anses inte som ett förvärvsarbete. Att vara familjehemsförälder räknas inte heller som arbete i arbetslöshetsförsäkringens mening och berättigar inte till arbetslöshetsersättning. En del barn placeras i familjehem under hela uppväxten och familjehemmet ersätter föräldrahemmet.
Många barn placeras för en kortare period och familjehemsföräldrarna träder in som komplement till de biologiska föräldrarna. Ibland kräver socialnämnden att en familjehemsförälder eller båda för kortare eller längre tid avstår från förvärvsarbete för att kunna ägna mer tid till barnet. En grundtanke i familjehemsvården är att ett visst hem väljs för att passa ett specifikt barn. Ett familjehem kan alltid avgöra om det ska ta emot ett tilltänkt barn eller inte. Ett familjehem har inga garantier för att få ett barn när det så önskar.
Socialnämnden har inga garantier att kunna placera ett visst barn i ett hem som kommunen tidigare anlitat och som för tillfället inte har någon placering. Familjehemmet utför ett uppdrag åt socialnämnden. Hur uppdraget ska utformas avgörs i ett avtal mellan socialnämnden och familjehemsföräldrarna. Hur de arvoderas är inte reglerat, men ersättning utgår i de allra flesta fall i form av en arvodesdel, som är skattepliktig, och en omkostnadsdel, som är skattefri.
Sveriges Kommuner och Landsting utfärdar årligen rekommendationer om storleken på beloppen för dessa ersättningar som de flesta kommuner använder. Om kommunen begär att en familjehemsförälder är hemma på hel- eller deltid under en viss period kan föräldern få ersättning för förlorad arbetsinkomst. Det finns inget som hindrar att nämnden i den situationen projektanställer familjehemsföräldern under denna period.
I många fall kräver kommunerna att familjehemmet söker tillstånd för att bedriva hem för vård eller boende för att ersätta båda vuxna så att de kan arbeta med det eller de placerade barnen. Frågan om hur familjehemsföräldrar ska ersättas och om de ska ha rätt till olika socialförsäkringsförmåner har aktualiserats med jämna mellanrum ända sedan socialtjänstlagens tillkomst. Arbetsdomstolen har funnit att fosterföräldrar inte ska ses som arbetstagare.
Motiveringen till detta var att fosterföräldrar i de allra flesta avseenden så långt det är möjligt ska träda i de biologiska föräldrarnas ställe. Senast behandlades olika familjehemsfrågor av Sociala barn- och ungdomsvårdskommittén som lämnade sitt betänkande i oktober 2005. Kommittén konstaterar att villkoren i de olika trygghetssystemen inte är utformade efter de förutsättningar som familjehemsföräldrar har i dag. Den föreslår därför att villkoren för familjehems och kontaktpersoners arbetslöshets- och socialförsäkring utreds särskilt.
Betänkandet är ute på remiss och kommer därefter att beredas vidare i Regeringskansliet. Jag kan därför inte här föregå den beredningen.