KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anders Borg (M):
Ytterst handlar den här debatten om huruvida vi är beredda att göra allt som är möjligt för att skapa förutsättningar för full sysselsättning. Vill vi uppnå full sysselsättning och sammanhållning måste vi vända på varje sten. Då måste vi vara beredda att pröva förslag som kan ge lite bättre förutsättningar för att fler människor ska komma i arbete. Det är vår ambition och vår utgångspunkt.
Nystartszonerna innebär att man får en viss lättnad av arbetsgivaravgiften i de områden där vi har lägst arbetskraftsdeltagande, dåliga studieresultat och tunga förutsättningar i termer av högt bidragsberoende. Kan det vara värt att göra ett försök i de områdena? Ja, absolut. Kan vi lova att det fungerar? Nej, det kan vi inte vara säkra på, utan vi behöver utvärdera det och se hur det fungerar och om vi ska gå vidare med det.
Jag kan inte förstå hur man från Socialdemokraternas sida kan tycka att det är bra, klokt och rimligt att ha sänkta arbetsgivaravgifter i vissa områden, där det är nödvändigt för att man har en svag regional arbetsmarknad, medan det samtidigt är helt meningslöst att ha det i andra områden. Det väcker den fråga som många i glesbygden kommer att ställa: Är Socialdemokraterna beredda att avskaffa stödområdena? Det vore som sagt en snygg komplettering till höjda arbetsgivaravgifter, lastbilsskatt och annat.
Vi står för en bred politik. Vi står för en bred politik för att skapa förutsättningar för människor att komma i arbete, för vi tror att sammanhållning är en viktig del av vår välfärdsmodell.
Anders Borg (M):
Leif Jakobsson har frågat mig om hur många fler tusen anställda som jag och regeringen räknar med att bolagsskattesänkningen ska ge 2013, 2014 och 2015 och vilka ytterligare skattesänkningar som regeringen planerar som kan ge fler jobb för 2014. Bolagsskattesänkningen kommer att stärka företagsklimatet och göra Sverige mer attraktivt för inhemska och utländska investeringar. Kilen mellan företagens vinst före skatt och investerarnas avkastningskrav efter skatt minskar.
När skattekilen minskar blir fler investeringar lönsamma. Investeringar som utan bolagsskattesänkningen inte hade gjorts eller kanske hade gjorts utomlands, kan nu genomföras i Sverige. Fler investeringar ökar både kapitalstocken och kapitalintensiteten i den svenska ekonomin. En högre kapitalintensitet i företagen påverkar produktiviteten, vilket skapar utrymme för högre löner. Det är viktigt att föra en politik som möjliggör för en gynnsam reallöneutveckling för svenska löntagare.
Högre löner ökar arbetsutbudet och på sikt sysselsättningen. I budgetpropositionen för 2013 har regeringen valt att inte sätta några siffror på den förväntade sysselsättningseffekten av den förslagna bolagsskattesänkningen. Detta beror på att den ekonomiska litteraturen visar att det råder osäkerhet om hur lång tid det tar innan bolagsskattesänkningar får full effekt på sysselsättningen och hur stor sysselsättningseffekten blir. I den ekonomiska litteraturen finns dock övertygande belägg för ett positivt samband mellan sänkt bolagsskatt och högre sysselsättning.
Vad gäller frågan om regeringens ekonomiska politik för 2014 avser regeringen att återkomma med besked i budgetpropositionen för 2014.
Anders Borg (M):
Jag ska träffa Finlands statsminister nästa vecka för att tillsammans med hans ekonomiska råd i Finland föra en diskussion om utvecklingen. Det är alldeles uppenbart att Finland och Sverige stärker varandra. Vi samarbetar. Det gör vi också med Danmark och Norge. Men tittar vi på Nokia och Ericsson är det för oss en jättenackdel att det inte har gått bra för Nokia, därför att det fanns ett telekomkluster i Norden som hjälpte oss båda.
Skogsindustrin står nu inför utmaningar, och vi vet att UPM, Stora och Holmen är bland de bästa företagen. Det är det klart att det stärker oss att vi är ett skogskluster, delvis av naturliga skäl - vi har ju gubevars både granen och tallen här - men också därför att vi har en kompetens i den industrin.
Om vi får en större kapitalstock i Sverige, om det kommer mer innovationer och mer investeringar gör vi inte någonting för att skada det nordiska samarbetet. Då underlättar vi det. Ju mer integrerad och attraktiv Norden är som investeringsmiljö, desto bättre är det. Det handlar naturligtvis inte bara om bolagskatten, utan det handlar också om infrastruktur, forskning, utbildningssystem.
Det är faktiskt de nordiska länderna som på de flesta konkurrenskraftslistor kommer i topp. Då stärks vi gemensamt. Vi måste dock fortfarande vara medvetna om vad vi är, nämligen små utsatta länder under ett hårt tryck. Vi kommer inte att ha en enklare situation om tio; den kommer att vara tuffare. Kineserna har halva sin bnp i industriproduktion.
De kommer att höja förädlingsvärdet i den och gå djupt ut på marknaden framöver. Det gäller för hela Asien. Ska vi möta det måste vi ha en konkurrenskraftig miljö. Det handlar om skatter, infrastruktur, forskning, ägande, entreprenörskap, utbildning och bra och stabila relationer på arbetsmarknaden. Det är samtalsrelationer mellan fack, arbetsgivare, regering och riksdag som gör att man kan få en stabilitet i detta.
Det är vad denna fråga i grund och botten handlar om, herr talman.
Anders Borg (M):
Monica Green har frågat mig vilka åtgärder som jag avser att vidta för att minska arbetslösheten, bryta långtidsarbetslösheten och undvika att fler unga börjar sina yrkesverksamma liv som arbetslösa. Regeringens strategi för full sysselsättning är en kombination av åtgärder. De stimulerar utbud och efterfrågan på arbetskraft samt förbättrar matchningen. Resurserna riktas i större utsträckning till dem som har störst behov av dem. Viktiga utbudsstimulerande åtgärder har varit jobbskatteavdraget och reformeringen av socialförsäkringssystemen. Arbetsmarknadspolitiken har lagts om.
För att rusta ungdomar för jobb har regeringen genomfört omfattande utbildningsreformer. Regeringen har också vidtagit åtgärder för att stimulera efterfrågan på arbetskraft. Dessa riktar sig i synnerhet till grupper med svag förankring på arbetsmarknaden. Exempel på detta är nystartsjobb och andra former av subventionerade anställningar. Sverige drabbades hårt av den globala lågkonjunkturen. Trots detta har Sverige förmått öka sysselsättningsgraden och upprätthålla starka offentliga finanser.
Sedan 2006 har sysselsättningen ökat med 200 000 personer samtidigt som utanförskapet har minskat. Under samma period har reallönerna och den disponibla inkomsten ökat. Detta är tydliga indikationer på att den förda politiken har verkat i rätt riktning. Arbetet med att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt fortsätter. Sedan 2011 har regeringen samtal med parterna för att öppna nya vägar in på arbetsmarknaden. Regeringen för en politik för jobb.
Anders Borg (M):
Sverige är ett bra land. Sverige har en samhällsmodell som kombinerar sammanhållning, tillväxt och en god utveckling för alla människor med starka offentliga finanser. Det är så vårt land ser ut. I den svåraste internationella krisen sedan depressionen har Sverige stått starkt. I de senaste siffror vi har är det alltså bara Lettland och Litauen som har högre tillväxt än vad Sverige har.
I det här läget väljer Socialdemokraterna att ta fram de mörkaste färgerna: Sverige raseras, faller samman och ingen har fått det bättre. Ändå visar det sig att inget land har haft större ökningar av reallönerna än Sverige. Vi ser att arbetskraften har utvecklats bättre i Sverige. Vi ser att arbetslösheten har ökat mindre i Sverige än i andra länder, att sysselsättningen har ökat med 200 000 personer och att utanförskapet har pressats tillbaka med 200 000 människor.
Det här beror på en politik, på att vi har kunnat ta ansvar och föra en expansiv politik. Vi har inte velat strama åt som andra under krisen, utan vi har kunnat lägga ett skyddsvärn runt Sverige för att skydda jobben. Då vill Socialdemokraterna att vi inte ska tala om Socialdemokraternas politik.
Jag förstår det, för det finns inga socialdemokrater som är beredda att stå upp för att höja arbetsgivaravgiften för unga, lägga på moms på restaurangerna, höja bolagsskatten och slå till med lastbilsskatt mot glesbygden för att bygga ut bidragssystemen. Det är den märkligaste ekonomisk-politiska kombination som något parti i Europa har gett sig på att pröva, och vi vet vad det skulle leda till: färre jobb, högre arbetslöshet, ökat utanförskap och ett samhälle som drivs isär och präglas av orättvisor.
Det är inte en klok väg för Sverige, fru talman.
Anders Borg (M):
Monica Green har frågat mig om ett femte steg av jobbskatteavdraget skulle förbättra matchningen på arbetsmarknaden. För att förbättra matchningen är det centralt att skatte- och socialförsäkringssystemet ger tydliga drivkrafter att aktivt söka jobb, att utbildnings- och arbetsmarknadspolitiken rustar människor för jobb samt att det är ett väl fungerade företagsklimat. Vidare är det viktigt med en väl fungerade lönebildning. Regeringen har sedan den tillträdde 2006 genomfört omfattande åtgärder för att minska jämviktsarbetslösheten och förbättra matchningen.
Viktiga reformer har varit jobbskatteavdraget och återupprättad arbetslinje i socialförsäkringssystemen. Vi har också reformerat arbetsmarknads- och utbildningspolitiken. Åtgärder har också vidtagits för att stimulera efterfrågan för grupper med svag förankring på arbetsmarknaden, till exempel nystartsjobb. Trots den utdragna lågkonjunkturen har utanförskapet minskat och sysselsättningsgraden ökat i de allra flesta åldersgrupper jämfört med 2006. Det är tydliga indikationer på att den förda politiken har verkat i rätt riktning.
Bedömningen att regeringens politik leder till en lägre jämviktsarbetslöshet delas av Riksbanken och Konjunkturinstitutet. Stärkta drivkrafter till arbete och minskade trösklar in på arbetsmarknaden är effektiva sätt att öka sysselsättningen och förbättra matchningen. När budgetutrymmet så tillåter vill vi därför ytterligare förstärka jobbskatteavdraget.
Anders Borg (M):
Sverige är ett bra land. Den svenska modellen är stark. Vi kombinerar sammanhållning med utvecklingskraft. Vi kombinerar sammanhållning med konkurrenskraft. Vi bygger full sysselsättning i ett inkluderande samhälle. Det är därför vi har kunnat se att sjuksköterskan nu har en 15 procent högre disponibel inkomst. Det är därför Sverige har de bästa reallöneökningarna under perioden 2006-2014. Det är två gånger högre än i Tyskland och tre gånger högre än i Danmark.
Det är ett bra resultat av en konkurrenskraftig samhällsmodell som både värnar människor och har dynamik och konkurrenskraft. Det bygger på att vi har fört en samlad politik där det ska löna sig att arbeta, där det ska finnas en vilja att anställa och där vi ska ha konkurrenskraftiga företag som gör att vi kan möta globaliseringen och en åldrande befolkning på ett offensivt sätt. Vad är alternativet?
Vi kan inte backa tillbaka till bidragspolitiken. Låt oss förstå vad det skulle innebära. Om vi driver ut människor från arbetsmarknaden har vi inte pengar till välfärd. Då kan vi inte prioritera välfärdens kärna i barnomsorg, skola och äldreomsorg, utan då får vi ta skatter till växande bidrag, förtidspensioneringar och utanförskap.
Med en politik som belastar företagen och jobben försämras konkurrenskraften. Då blir priset för globaliseringen och konkurrensen i världen tyngre för Sverige, och det är då vi får tillbaka de ökande klyftorna, vilket vi upplevde 1995-2006 när Sverige stack ut därför att utanförskapet rev sönder sammanhållningen. Låt oss vara medvetna om vilka risker vi tar med vårt fina land om vi går tillbaka till bidragspolitiken.
Anders Borg (M):
Låt mig åter redovisa de besked som vi fick i skatteutskottet och som både Peter Persson och Raimo Pärssinen har full kännedom om. Skatteverket konstaterar att det görs fler kontroller på det här området. Man gör bedömningen att ytterligare insatser kan göras. Skatteverket ser inget avvikande mönster inom RUT- och ROT-området i förhållande till andra.
Regeringen har varit tydlig med att den återkommer med förslag. Nu måste man se till att underlagen fungerar och att vi till slut får remissvar så att vi så småningom kan gå vidare i de här frågorna med en lagrådsremiss under våren. Där råder i grund och botten ingen meningsskiljaktighet. Det faktum att vi har minskat skattekilarna kraftigt gör att skattesystemet i dag har väsentligt större legitimitet och väsentligt mindre kostnader i termer av färre jobb och lägre tillväxt.
Vi har tidigare haft en enorm skillnad mellan vad man måste arbeta ihop för att kunna betala en hantverkares eller någon annan typ av tjänst och vad den som utför tjänsten till slut får betalt för att utföra tjänsten. Det är mycket stora skattekilar till följd av höga marginaleffekter, relativt höga kommunalskatter och höga arbetsgivaravgifter. Det har gjort att det förmodligen funnits stora snedvridningar i svensk ekonomi som har kostat jobb och tillväxt.
Det finns mycket forskning som tyder på att kostnaden per skattekrona för de offentliga utgifterna i samhällsekonomiska termer ligger någonstans på 1,50 och 2,50. Vi vet att de kostnaderna är stora. Det faktum att vi har minskat skattekilarna har förmodligen haft stora positiva effekter på svensk ekonomi. Arbetet med att hålla reda på skattefusk och skatteundandragande är komplicerat.
Att vi till exempel diskuterar kring 3:12-reglerna är en följd av de förändringar som den socialdemokratiska regeringen genomförde den 1 januari 2006. Det gjordes med anledning av den utredning som bland annat P-O Edin hade gjort. Man valde att utvidga möjligheterna för företagare som äger och tar risk i bolag att ta ut kapitalavkastning, beskattade pengar från företaget snarare än arbetsinkomstbeskattade.
Den diskrepansen gör att man får upplägg som ställer till det. Det har vi nu städat upp. På samma sätt var det när räntsnurrorna började dra i väg. Det var när den socialdemokratiska regeringen tog bort och förändrade regler för onoterade andelar som räntesnurrorna riktigt tog fart. Ofta handlar det om att det görs ändringar.
Jag vill inte säga annat än Raimo Pärssinen, att både förändringen av 3:12-relgerna och förändringen i onoterade andelar förmodligen var rimliga och väl avvägda åtgärder när de genomfördes, men ofta blir det så att de får bieffekter. Då får man städa för att förhindra nya skatteupplägg. Det gör regeringen löpande.
Anders Borg (M):
Låt mig åter redovisa att vi har haft en bra hearing i skatteutskottet där alla de frågor som vi har debatterat med anledning av den här interpellationen noggrant har gåtts igenom. Skatteverket har redovisat de mycket omfattande kontrollmekanismer som används på området. Man sätter in stora resurser för att säkra att det inte ska förekomma fusk. Låt mig åter påminna om Skatteverkets bedömning att detta inte är ett särskilt fuskomfattat område. Låt mig vara tydlig, Raimo Pärssinen, med att vi har en utmärkt myndighetsdialog med Skatteverket.
Ingemar Hansson är en utmärkt generaldirektör, och vi lyssnar naturligtvis på vad verket gör för bedömningar på olika områden och tar in det i vårt lagstiftningsarbete. Skatteverket har gjort en granskning på det här området och kommit med ett antal idéer som inte är färdiga lagförslag och som behöver bearbetas. Nu gör departementet det skyndsamt, och det kommer att resultera i att vi i höst lägger fram förslag som innebär förändringar av RUT- och ROT-systemet. Det tror jag är klokt.
RUT- och ROT-systemet är väldigt bra. Det bidrar till att vi får mindre skattekilar och fler jobb, gör att människor arbetar på sina arbetsplatser och inte ersätter arbete med hemmaarbete. Det kommer åtgärder på det här området, och det är i grund och botten ett väl fungerande system.
Anders Borg (M):
Låt oss titta på hur Socialdemokraterna definierar vanligt folk. Vi vet vilka det inte är. Det är inte de som sätter sig i bilen på morgonen och åker till jobbet. Dem företräder Socialdemokraterna inte längre. Alla de skulle nämligen förlora på Socialdemokraternas politik.
Alla de har gynnats av de 17-procentiga genomsnittliga disponibelinkomster som vi har haft sedan 2006. Inkomsterna i Sverige har ökat med 10 procent medan de fallit i Tyskland. Det är en skiljelinje i svensk politik. Vi tror att lägre skatter är bra för Sverige. Det är en politik som gör att vanliga människor får det bättre.
Det är därför vi lagt fram den politiken och genomdrivit viktiga förändringar - några gånger tillsammans med Socialdemokraterna, några gånger tillsammans med Miljöpartiet - eftersom riksdagsordningen ger en regering med ett så starkt mandat som det som den nuvarande har möjlighet att genomdriva sin politik. Vi har ordning och reda i budgetpolitiken. Mot vår politik för sänkta skatter står Socialdemokraternas.
Jag redovisade vad det innebär för industrin, framför allt den i glesbygd, nämligen att man slår ut jobb med hjälp av bolagsskatt, lastbilsskatt och andra energiskatter. Ännu värre är det för de unga människor som lever utanför storstadsområdena. De ska också bära arbetsgivaravgifter och försämringar för restaurangjobben. Ovanpå det ska alla dessa transportskatter läggas.
Det är detta som är det förödande: att unga människor som vill ha arbete ska dömas till utanförskap och tryckas ut från arbetsmarknaden av en socialdemokratisk politik som vore förödande för jobben. Det är det som är bekymret för Sverige, inte att vi satsar på jobb, utveckling och tillväxt och inte att Sverige alltjämt är det kanske tryggaste och mest rättvisa samhälle vi har i världssamfundet.
Anders Borg (M):
Leif Jakobsson har frågat mig om jag tagit lätt på riksdagens oro över utvecklingen kring F-skatten, när förslag om uppstramning av reglerna kring F-skattsedeln kommer och vilken inriktning de kommer att ha. Regeringen har uppdragit åt Skatteverket att genomföra en utvärdering av effekten av den förändring av näringsbegreppet som riksdagen beslutade 2008 för att det skulle bli lättare att få F-skatt. Vid utvärderingen ska konsekvenserna för skatteuppbörd och skattefel belysas.
De nya reglernas effekter på arbetsmarknaden, arbetstagarens ställning och företagandets villkor ska också ingå i utvärderingen. Uppdraget ska redovisas den 15 oktober 2013. Det är naturligtvis inte lämpligt att jag spekulerar över om några åtgärder behöver vidtas rörande F-skattereglerna innan utvärderingen har genomförts.
Anders Borg (M):
Den här debatten om F-skattsedlarna är naturligtvis viktig, men den blir lätt väldigt ideologisk. Förändringen av F-skattsedeln framställs som avgörande och betydande. Jag vill påpeka att Lagrådet gjort bedömningen att den lagstiftningsändring som genomfördes 2008 i princip innebar att man lagfäste den ordning som tidigare hade gällt.
Lagrådet övervägde huruvida det ens var nödvändigt med en lagstiftningsförändring. Man menade att det i praktiken handlade om att fastslå en praxis som gällt både från Skatteverkets sida och från domstolarnas sida. Regeringen gjorde då bedömningen att det ändå fanns skäl att klargöra hur regelverket skulle se ut. När regeringen tillträdde var det 73 000 personer som hade nyregistrerade F-skattsedlar. Nu är det 85 000.
Det är alltså ungefär samma ökningstakt som under de socialdemokratiska åren, då det ökade från 62 000 år 1999 till 73 000 år 2006. Det har inte skett någon materiell eller substantiell förändring av ökningstakten. Vi går mot ett samhälle där allt fler verkar som företagare med F-skattsedel. Det har inte heller skett något dramatiskt med antalet personer som får avslag.
Förra året avslog Skatteverket 2 137 ansökningar om F-skattsedlar. År 2006 avslogs 1 740 ansökningar om F-skattsedel. De vanligaste skälen till att de avslås är alltjämt att det finns brister i redovisningen eller att näringsverksamhet inte bedrivs. Det har inte skett någon avgörande förändring vad gäller skälen till avslag.
Skatteverket tillämpar regelverket på ett sätt som förefaller vara konsekvent utifrån vad vi har sagt. Sedan finns det ett fenomen på svensk arbetsmarknad som förmodligen har varit en trend under en längre tid, nämligen att vi inom vissa branscher har en ekonomisk brottslighet. Den ska naturligtvis beivras och motverkas. Jag är dock tveksam till i vilken utsträckning den tendensen är kopplad till F-skattsedeln.
Jag tror att den har med bredare samhällsförändringar att göra, inte minst vårt medlemskap i EU och den fria rörlighet över gränserna som har följt därav. Nu ska vi dock göra en utvärdering av hur förändringen av begreppet näringsverksamhet har påverkat F-skattsedlarna. Om man kan belägga att det finns en stark koppling mellan å ena sidan hur F-skattsedlarna utfärdas och används och å andra sidan oegentligheter får man naturligtvis överväga att göra förändringar.
Vi har inte sett några förändringar i mönstren över åren när det gäller antalet personer som söker och beviljas F-skattsedlar, utan det har varit en stigande tendens under en lång tid. Det är ungefär samma antal som får avslag som tidigare, och skälen till att man får det är ungefär desamma. Att det skulle ha skett någon avgörande förändring av begreppen F-skattsedel och näringsverksamhet ställer jag mig tveksam till.
Men när vi har fått Skatteverkets redovisning ska vi naturligtvis gå igenom frågeställningen och se om detta ska föranleda att man återkommer med ytterligare förändringar av lagstiftningen.
Anders Borg (M):
Låt mig redovisa hur det förhåller sig. När regeringen genomförde förändringen av näringsbegreppet i F-skattsedeln konstaterade Lagrådet att förändringen i praktiken kodifierade och lade fast i lag den praxis som har gällt hos Skatteverket och i domstolarna. Där har det alltså i grund och botten inte skett någon avgörande förändring. Regeringen tyckte att det fanns ett skäl att göra en markering att den praxis som var rådande skulle gälla.
Att Lagrådet gjorde en riktig bedömning ser vi också i utvecklingen av antalet beviljade F-skattsedlar. Det är en ökningstakt som vi har haft under lång tid, och den har inte förändrats. Därtill har inte heller antalet avslag på något dramatiskt sätt vare sig minskat eller ökat, utan det ligger nära det vi tidigare har upplevt.
När det gäller F-skattsedlarna och den förändring av arbetstagarbegreppet, näringsverksamhetsbegreppet och den lagstiftning som har setts över har det alltså inte, såvitt vi kan förstå, skett någon avgörande förskjutning. Sedan har vi en annan diskussion om att det kan förekomma kriminell verksamhet. Det kan säkert förekomma i många olika branscher.
Jag vill påpeka - vilket justitieministern har redovisat i tidigare interpellationsdebatter - att vi nu har vidtagit kraftfulla åtgärder för att bekämpa grov organiserad brottslighet, inte minst grov organiserad ekonomisk brottslighet. Ekobrottsmyndigheten, Skatteverket, Tullverket och polisen har fått ökade resurser för att samverka. Såvitt vi kan bedöma har det föranlett att man har kunnat beivra en hel del brottslighet.
Nu inväntar vi att Skatteverket ska komma med en fullödig utredning om hur begreppet näringsverksamhet och förändringar av det som gjordes har påverkat verksamheten. När vi har fått utredningen får vi titta på de olika förslagen och även på de förslag som Leif Jakobsson här nämner där de rör olika aspekter inom F-skattsedelsområdet. Sedan får man väga det mot frågan om huruvida detta innebär mer krångel eller om det blir effektiva åtgärder för att motverka kriminell verksamhet.
När det gäller kollektivavtalen och reallönerna vill jag påpeka att den svenska modellen alltjämt bygger på att vi har kollektivavtal och starka fackföreningar. IMF, till exempel, har lyft fram att skälet till att Sverige har klarat krisen bättre än de flesta andra länder när det gäller ekonomiska skillnader är att vi inte bara har en väl utbyggd välfärd och en väl fungerande politik utan också starka fackföreningar och kollektivavtal. Det är väl också det som har gjort att löntagarna under dessa år har upplevt stora reallöneökningar trots den värsta ekonomiska krisen sedan depressionen.
Det tycker jag naturligtvis är positivt.