Stefan Attefall (KD):
Det är intressant att lyssna på den här diskussionen och höra bristen på tydliga besked från Socialdemokraterna om vad de vill. Enligt Veronica Palm säger Socialdemokraterna att de inte ska ha några förslag, utan det är bara regeringen som ska ha det. Ja, det har vi i regeringen. Vi har en mängd olika förslag. Vi bereder dem. Sedan kommer detta om en parlamentarisk beredning för att få saker och ting gjorda. Utredningsväsendet är till för att ta fram ett underlag som sedan ska remitteras.
Sedan ska det bli regeringsberedning och propositionsskrivande, och sedan ska det till riksdagen. Sådan är ordningen i Sverige. Jag blir inte riktigt klok på vad Veronica Palm menar. Den parlamentariska PBL-kommittén verkar ena stunden vara en utredning som ska ta fram nya förslag, men nästa stund verkar den vara en parlamentarisk beredning, ett slags propositionsskrivande med alla partier inblandade. Det är en form som inte har praktiserats så mycket i Sverige.
Riksdagen har valt en regering, och regeringen lägger fram förslag. Så sitter man i riksdagens utskott och diskuterar vad man tycker, och så lägger oppositionen fram motförslag. Det är den normala ordningen. Vi ställer gärna upp. Vi har haft otaliga informationsträffar, både med hela utskottet och med olika partier som varit intresserade av det. Vi kan säkerligen göra det ännu bättre.
Vi kommer gärna till riksdagens civilutskott och för samtal. Ett antal förslag kommer att hamna på riksdagens bord. Frågan är om de ska landa på riksdagens bord enligt utsatt tidsplan, eller ska vi förskjuta dem och bereda dem ytterligare? Den frågan bör Veronica Palm svara på. Det är ju ganska intressant för oss att veta var vi har Socialdemokraterna på den punkten.
Vill Socialdemokraterna, andra partier eller hela utskottet ha mer information om vad vi håller på med, så säg bara till! Vi ställer gärna upp. Vi kan komma till er, och ni kan komma till oss. Vi diskuterar gärna olika utredningsförslag och deras innehåll. Men vi är som sagt beredda att gå till riksdagen med konkreta förslag för att vi ska kunna få så mycket som möjligt i kraft så snabbt som möjligt. Det pratas mycket om bristen på bostäder.
Det är inte svårt att instämma i den problembeskrivningen. Det gör vi ständigt och jämt, för det är en akut brist. Men samtidigt vet vi att nya bostäder i Sverige, särskilt i Stockholm, kan ta mellan sex och tolv år att få fram därför att planprocessen är så omständlig. Det man gör i dag får inte effekt i morgon utan först om några år. Det är ett av våra stora problem. Varför har vi så långa planprocesser jämfört med andra länder?
Det är precis därför vi riktar in oss på att underlätta för kommunerna att komma fram snabbare. Sedan måste kommunerna ha höga ambitioner, men vi måste se till att processen är sådan att kommunerna kan jobba på ett snabbt och effektivt sätt. Det handlar om en mängd olika saker: instansordningar, handläggningstider och hur hela regelverket för planprocessen är utformat. Där har vi mycket höga ambitioner att leverera förslag som flyttar fram positionerna.
Därmed är inte sagt att det inte finns ännu mer att göra. Det finns också flera utredningar som kommer att bli klara under 2014 och 2015, exempelvis om instansordningen, om ägarlägenheter, om befintligt bestånd, om regionala planeringsnivåer, om svaga bostadsmarknader, om ekonomiskt utsatta grupper och om hyresrättens ekonomiska situation. Det är många utredningar och uppdrag till myndigheter som kommer att göra att vi även nästa mandatperiod kommer att ha en riklig reformagenda.