Gunnar Andrén (L):
Den ärade riksdagen har i dag att ta ställning till anslag när det gäller skatt, tull och exekution. Det är en alltid lika spännande debatt, och det är alltid lika spännande att se hur utfallet blir i denna fråga. För min del är det nu åttonde året i sträck som jag diskuterar detta. Jag tror, fru talman, att det är viktigt att ha klart för sig vilken storleksordning det är på beloppen vi sysslar med. Skatteverket föreslås få ett ramanslag på ungefär 6,5 miljarder kronor. Det är mycket pengar.
Kronofogden föreslås få ett ramanslag på ungefär 1,7 miljarder. Också det är mycket pengar. Tullverket föreslås få ungefär 1,6 miljarder. Totalt är det alltså nästan 10 miljarder. Allt detta är mycket pengar. Som skattebetalare ska vi ha ut mycket verksamhet för dessa pengar. Det är det viktigaste.
Jag tror, fru talman, att om man börjar med att titta på Skatteverket ser man att vi har ett ganska effektivt skatteverk. Man måste naturligtvis sätta detta i relation till vilka uppgifter de är ålagda, men jag tycker att det är intressant att se att de nya uppgifter som läggs på Skatteverket löser de dels med rationaliseringar samtidigt som de behöver en del extra pengar.
Om man läser här ser man att Skatteverkets anslag föreslås att varaktigt öka med 15 miljoner kronor till följd av arbetet med hushållstjänster. Det är en intressant fråga som Annicka Engblom tog upp om hushållstjänster. Är det, som Britta Rådström gör gällande, ett stort skattefuskmoment i stort sett? Nej, det är det inte.
Det är i stället, fru talman, något som skattechefen i Sverige, Mats Sjöstrand, sade är en veritabel succé när utskottet lyssnade på honom. Det är skillnad på om det är en veritabel succé eller om det är något som gör att folk börjar syssla med skattefusk. Jag tycker över huvud taget att Skatteverket har organiserat det här ganska bra. Det finns naturligtvis inte någon garanti för att fusk inte kan förekomma på detta område.
Men läser man Socialdemokraternas och den övriga oppositionens förslag ser man att det inte finns några andra förslag. Borttagandet av fakturamodellen talas det om. Ja, men kan ni garantera att det inte bli något fusk i det läget? Nej, det kan ni inte göra, för det går inte att göra. Det är omöjligt.
Nu vet vi, som skattechefen Sjöstrand sade vid hearingen den 20 oktober att 80 000 ansökningar har kommit in om hushållstjänster bara i år. Och 120 000 ansökningar har kommit in när det gäller ROT-avdrag. Det är alltså 200 000 ansökningar. Det är ganska intressant och möjligen kommer det att visa sig att några av dessa inte håller måttet.
Det är väl det vi ska ha Skatteverket till, att granska alla dessa ansökningar. Oppositionen dömer ut allt detta som totalt värdelöst, bortsett från ROT-avdraget som de tycker är bra eftersom det i huvudsak går till män. Jag ska ta upp den tråd som Jörgen Johansson var inne på. Det är klart att man kan lägga fram skattefuskprogram på tio punkter.
Man kan ha program på hundra punkter om man samtidigt fixar till dem. Om olyckan hade varit framme häromveckan och vi inte hade fått något skatteavtal med Bermuda och Brittiska Jungfruöarna undrar jag vad oppositionens alla övriga punkter hade varit värda när de samtidigt anvisar vägen, alltså vart man kan skicka sina pengar då det inte lämnas ut någon information från dessa länder.
Låt mig ställa en fråga till Socialdemokraterna, Vänsterpartiet och Miljöpartiet. Kan vi lita på att ni kommer att riva upp de avtal som ni var emot? Kan vi lita på det ifall olyckan skulle vara framme och det blir regeringsskifte? Ni var emot dem när vi röstade. Det blev 160 röster mot avtalen. Kan vi lita på att ni river upp dem?
Det är ett viktigt besked till alla potentiella skattefuskare, nämligen att de bör rösta på Socialdemokraterna, Vänsterpartiet och Miljöpartiet för då kommer de att kunna placera pengarna på Brittiska Jungfruöarna och Bermuda. Det vore ett mycket intressant besked att få, och jag tycker inte att ni nu kan avstå från att ge det. Hur ni ska förfara med dessa skatteavtal är ett viktigt besked till alla väljare i landet. Vi har tagit vårt ansvar.
Som jag sade förra gången är det inte fråga om hur man gör utan om ett beteende och ett förhållningssätt. Ni öppnar för omfattande skattefusk i landet, och ni kan skriva hur många program ni vill när ni samtidigt säger: Skicka pengarna till Bermuda eller Brittiska Jungfruöarna.
Då riskerar ni inte att Skatteverket i Sverige får någon information om det. Fru talman! Man kan fundera på en del andra saker också. Kronofogdemyndigheten har fått många nya ärenden. Om man tittar på strukturen på ärendena ser man att det är många p-böter, trafikförseelser, tv-licenser, trängselskatteavgifter och sms-lån.
Det är sådant som vi kan tycka är bagatellartat, men tyvärr är Kronofogdemyndighetens kostnader för att driva in dem mycket höga. Det handlar inte om så mycket pengar i de enskilda fallen men sammantaget blir det mycket. Alla utom möjligen sms-lånen är sådana som riksdagen sett till att belasta Kronofogdemyndigheten med.
Oavsett vilken regering vi har tycker jag att vi ska fundera över om det är en rimlig användning av skattebetalarnas pengar. Jag anser att det skulle kunna göras mycket åt detta. Låt mig sedan komma in på frågan om tullen - i två avseenden. Det ena gäller organisationen som sådan. Är tullen optimalt organiserad just nu? Vi vet att tullen under föregående mandatperiod omorganiserades kraftigt i så kallade kompetenscentrum.
Centerpartiet, Moderaterna, Kristdemokraterna och Folkpartiet var fundersamma över det, men vi gick inte emot förslaget eftersom regeringen och det dåvarande statsrådet på Finansdepartementet Bosse Ringholm tyckte att det var ett bra sätt att hantera frågan. Nu har vi sett att effekterna av omorganiseringen blivit att man inom Tullverket har luckrat upp verksamheten. Det finns många synpunkter på att man ska ha ökad geografisk spridning.
Jag har förståelse för det, men det är en återgång till ett gammalt synsätt som ni representerar. Jag tycker att man gick för långt när man tog bort stora delar av tullens närvaro. Det finns även en annan del som vi nästan inte alls har diskuterat. Inte heller alliansregeringen har tagit till sig det tillräckligt, nämligen tullens kompetens och möjlighet att ingripa.
Raimo Pärssinen och jag har diskuterat detta tidigare och varit ganska eniga om att man behöver tänka vidare på tullens kompetens och befogenheter. Vidare kan man diskutera, fru talman, om det är rationellt att ha det som det nu är, nämligen att Tullverket i sin helhet ligger under Finansdepartementet.
Det är nog allmänt bekant att Leif Pagrotsky i samband med att han blev handelsminister ville ta med sig en del av Tullverket, den del som omfattar effektiv handel, till Handelsdepartementet. Det motsatte sig dåvarande chefen för Finansdepartementet Bosse Ringholm. Jag tyckte att det var fel. Det kan diskuteras om det är klokt att ha det såsom det är nu. Tullverket borde kanske splittras.
Centerpartiet har tidigare varit inne på detta, alltså att den brottsbekämpande verksamheten kanske borde ligga under Justitiedepartementet, där man har annan brottsbekämpande verksamhet, och den effektiva handeln borde kanske ligga under Handeldepartementet. Jag tycker att man kan fundera på det och diskutera vad som är rätt.
Ingen som vill försvara regeringen behöver tycka något annat. Låt mig avslutningsvis ta upp något som Britta Rådström sade om Tullverket. Jag tycker att det mest bekymmersamma med den frågan från 2008 är om Britta Rådström och Socialdemokraterna tror på vad de själva säger.
De sade att regeringen vid något tillfälle hade ändrat sig. Hur är det möjligt att regeringen skulle ha ändrat sig?
Bakgrunden är att överdirektören vid Tullverket, Ted Stahl, med långvarig erfarenhet från Finansdepartementet och kunskap om hur man får pengar av departementet, lade fram en intern promemoria om betydande nedskärningar inom Tullverket. Det föranledde nästan en revolt inom verket.
Regeringen, Britta Rådström, tog inte ställning till den interna promemorian. Man ändrade sig alltså inte. Regeringen har fattat ett enda beslut om detta, nämligen en bestående ökning, vilket Lars Johansson bör vara glad för eftersom han var orolig över att det inte var en bestående nivåhöjning. Det var många frågor och interpellationer från Lars Johansson om det. Nu vet vi att det som vi sade var korrekt. Ifrågasättandena var fel.
Det finns inte en tullare i det här landet, Britta Rådström, som förstår vad du menar. Den historieskrivning du gör känner de över huvud taget inte igen. Jag för min del tycker att verksamheten är så pass viktig att det inte är värdigt Sveriges riksdag att få höra en så felaktig beskrivning som nu var fallet.