Maria Malmer Stenergard (M):
Jag tackar statsrådet för svaret. De tilläggsdirektiv som ministern tagit initiativ till innebär ett uppdrag att se över möjligheten att införa både ett exponeringsförbud för tobaksprodukter och ett krav på neutrala tobaksförpackningar. Detta innebär att inte bara cigaretter utan också snus framöver kan komma att säljas under disk i förpackningar som är neutrala utan specifika varumärken.
I Sverige faller snuset i dag under livsmedelslagstiftningen vad avser krav på kvalitet, hygien och halter av potentiellt skadliga ämnen, precis som andra livsmedel. Enligt lagen finns också krav på innehållsförteckning. I övriga EU är snuset förbjudet, men Sverige har ett undantag med exportförbud, och det innebär att det är Sverige självt som reglerar snuset i dag. Snuset kan tillverkas i andra länder för att sedan säljas i Sverige.
Enligt gällande EU-rätt har man fortfarande möjlighet att smaksätta snus, precis som statsrådet redogjorde för, eftersom snuset är undantaget i tobaksdirektivet i det hänseendet. Men den pågående utredningen har tolkat direktiven oerhört snävt och menar att Sverige förvisso kan smaksätta sitt snus, men att vi inte kan märka ut smaken på förpackningen och att vi i det hänseendet faller under direktivet. Man skulle här i stället kunna göra en syftestolkning av direktivet, men det har utredaren valt att helt bortse från.
Regeringen rider nu vidare på den vågen och utreder helt neutrala förpackningar utan innehållsförteckning. Utredaren menar att konsumentens rätt till information i stället kan tillgodoses med hjälp av etiketter på hyllorna. Det känner jag mig väldigt bekymrad över. Ska konsumenten vara helt beroende av att varje enskilt försäljningsställe alltid har korrekt märkning? Det måste väl ändå vara tryggare för konsumenten om märkningen finns på varje enskild förpackning?
Konsumenten har nämligen rätt till information. Där tror jag att vi är överens. Det här är grundläggande. Det ska alltid finnas en innehållsförteckning på en produkt. Inte minst är detta viktigt när det gäller tobaksprodukter. Med enhetliga förpackningar finns inte heller samma incitament för producenterna att värna produkterna, och då försvinner de kanske enskilt viktigaste skydden för konsumenten.
Detta är bakgrunden till att jag har frågat ministern hur regeringen kommer att säkerställa att information på snusdosor finns kvar för den enskilda konsumenten. Jag har också frågat ministern om han fortsatt kommer att reglera snuset som ett livsmedel. Jag är väldigt förvånad över att när jag ställer frågor om snuset får jag svar om rökningen. Ministern hänvisar till Socialstyrelsens rapport Registeruppgifter om tobaksrökningens skadeverkningar och siffror i den om hur många som har insjuknat och dött på grund av rökning.
Detta har över huvud taget inte med min fråga att göra. Jag känner stor sympati för regeringens arbete att minska de sjukdomar som följer i rökningens spår. Men som alltid när det handlar om politik gäller det att prioritera och fokusera på rätt områden. Att då dra in snuset i en mängd restriktioner när man vill komma åt rökningen är helt fel väg att gå.
Anledningen till att Sverige har en relativt låg andel rökare och en relativt låg andel döda i lungcancer är att många svenska snusar. Mot bakgrund av detta vill jag fråga statsrådet: Varför likställer statsrådet rökning med snusning när all existerande forskning visar att snus inte ger upphov till tillnärmelsevis lika stora skador?