Lars Tysklind (L):
Det konstiga är att dessa debatter alltid innebär att vi ska tala om att målen ska helga medlen, kan man väl säga. Vi talar inte om att det behövs skatter till vissa välfärdssatsningar. Det är naturligtvis självklart, och det är vi säkert helt överens om. Men vi vill diskutera att man ska ha ett skattesystem som människor upplever som rimligt och rättvist, annars finns det faktiskt en risk för att hela tilltron till skattesystemet som sådant får sig en törn.
Det centrala i min frågeställning var kopplingen mellan de besked som ges utåt och vad det innebär konkret. Jag tog i mitt förra inlägg upp att det är som att föra oppositionspolitik mot sig själv och att man utåt har en åsikt. Men vilka konkreta förslag leder det till? Det var det som jag ville ha besked om.
Det tycker jag inte att jag har fått några besked om. Som Lennart Hedquist sade kan vi från alliansens sida garantera att en borgerlig regering definitivt kommer att innebära sänkta fastighetsskatter. Sedan kan det vara en del tekniska frågor som ska diskuteras. Men vart och ett av våra partier har åtminstone gett klara besked om våra utgångspunkter.
Begränsningsregeln, som tas upp här, hjälper naturligtvis en del människor. Det har vi från Folkpartiet accepterat. I dagsläget är det ingen regel som man kan ta bort. Men att man måste införa sådana regler över huvud taget visar att skattesystemet i sig inte fungerar. Mina frågor kvarstår alltså. Vad innebär beskedet om 25-30 miljarder?
Det har en sådan direkt koppling till de närmast galopperande höjningar som drabbar många småhusägare i dag. Begränsningsregeln hjälper en del människor med väldigt låga inkomster. Men sedan har vi alla vanliga människor med vanliga inkomster och vanliga bostäder som kanske ska förvärva en fastighet och flytta till en viss ort.
Då finns det en osäkerhet om hur länge denna process kan pågå och hur hög fastighetsskatten kan bli. Jag har gett exempel på att det finns orter som jag väl känner till hemma i Bohuslän där ungdomar till och med har lämnat tomtköer. De tycker att det är meningslöst att stå där eftersom de inte vill bo på denna ort på grund av att de inte kan ta på sig dessa kostnader utan prioriterar andra saker.
Då bidrar politiken till en ytterligare avfolkning av permanentboende människor på dessa orter. Det som jag citerade från Marita Ulvskog är intressant. Begränsningsregeln gäller trots allt inte de som har fritidshus. Och det kan låta rimligt.
Samtidigt finns det väldigt många vanliga människor som har fritidshus som de kanske har ärvt och har haft länge och som kanske har fått ett högt värde med tiden. Och regeringens politik leder faktiskt till att dessa människor är tvungna att sälja sina hus eftersom det inte finns någon lösning på detta problem. Det skulle vara väldigt intressant att höra om finansministern funderar på att sänka procentsatserna rakt över.
Det tror jag är absolut nödvändigt för att vanliga människor inte ska känna att detta system känns helt orimligt på många orter. Men naturligtvis är detta inte ett problem av samma dignitet i vissa glesbygdsorter. Det som pågår hela tiden och som naturligtvis skapar denna oro är att villapriserna hela tiden stiger.
Efter att taxeringen var gjord kunde man från Västsverige konstatera att taxeringsvärdena i Stenungsund har stigit med 23 %, i Göteborg med 12 % och i Uddevalla med 13 %. Och man måste räkna med att detta kommer att ge höjd fastighetsskatt nästa gång, det vill säga om tre år. Det vore alltså väldigt intressant att också få ett besked om denna bortre parentes.