Amineh Kakabaveh (-):
Bristen på hyresrätter fortsätter att öka samtidigt som nästan 250 000 unga vuxna saknar ett eget boende. Ungdomar efterfrågar ofta hyresrätter med rimliga hyresnivåer, enligt Vänsterpartiet. Förutom att bygga bort bostadsbristen behöver det befintliga bostadsbeståndet av hyresrätter förbli just hyresrätter.
Högerregeringens politik är inriktad på boenden som kräver att man har en kapitalinsats och på att öka den sekundära hyresmarknaden, främst boende i andra hand. Ett stort problem är också att hyresrätter säljs och ombildas till bostadsrätter. Sedan år 2000 har ca 155 000 hyresrätter ombildats till bostadsrätter i landet.
Av dessa finns 72 procent eller ca 112 000 i Stockholms län. Vänsterpartiet vänder sig emot den här utvecklingen som innebär höjda trösklar för att få ett eget boende för många utan förmögenhet och att bostadsmarknaden dräneras på hyresrätter med låga hyror.
De få hyresrätter som byggs med sådan finansiering har normalt mycket högre hyra än de sålda lägenheterna. Hyresgäster som efterfrågar hyresrätter med samma hyresnivåer som de som sålts ut har ofta inte råd att hyra de nyproducerade bostäderna med höga hyror.
Av dessa och många andra skäl motsätter vi oss i Vänsterpartiet ombildningar av hyresrätter till bostadsrätter. Vi tycker att all ombildning och utförsäljning av allmännyttans lägenheter ska stoppas. Regeringen har tillsatt en utredning som syftar till att lämna förslag på hur det ska kunna bli möjligt att ombilda hyresrätter till ägarlägenheter.
Vänsterpartiet har varit och är motståndare till att över huvud taget införa upplåtelseformen ägarlägenheter. Att möjliggöra ombildning av hyresrätter till ägarlägenheter menar vi är ett steg i fel riktning. Beslut om utförsäljningar görs i kommunerna. På riksnivå finns lagar som reglerar ombildningar till bostadsrätter.
Allmännyttan är av största vikt både för en social bostadspolitik och för bostadsförsörjningen. Därför bör en del av den statliga bostadspolitiken vara att säkerställa och utveckla allmännyttans ställning. Högerregeringens politik går i helt motsatt riktning.
Under förra mandatperioden upphävde regeringen den så kallade tillståndsplikten vid överlåtelser av kommunala bostadsföretag. Det innebär att det står kommunerna fritt att sälja hela eller delar av de allmännyttiga bostadsbestånden utan att begära länsstyrelsernas tillstånd.
Ett av skälen för lagändringen uppgavs vara att alla kommuner inte har allmännyttiga bostadsföretag. Det är märkligt att motivera upphävandet av ett generellt regelverk som träffar alla kommuner med att en handfull kommuner inte har ett allmännyttigt bostadsbolag.
Tvärtom tycker vi att det är av stor vikt att kommunerna stärker sina bostadsföretag och utvecklar möjligheterna att tillhandahålla bra bostäder enligt självkostnads- och bruksvärdesprinciper. Herr talman! Den 1 januari 2011 trädde lagen om allmännyttiga kommunala bostadsföretag i kraft.
Förändringen mot tidigare lagstiftning är att de allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolagen ska bedriva sin verksamhet enligt affärsmässiga principer. En konsekvens av detta är att den kommunala grundprincipen om självkostnad undantas. Denna lag begränsar kommunernas möjligheter att ta ut pengar från sina bostadsbolag och använda dem till andra verksamheter.
Vi anser att effekterna av den nya lagen måste utvärderas. En annan aspekt rörande hyreslagen är den förändring som innebär att allmännyttans hyresnormerande funktion har ändrats. Tidigare kunde hyresnämnden pröva hyran mot hyressättningen för likvärdiga lägenheter med förhandlade hyror hos både kommunala och privata bostadsföretag.
Denna lag har ersatts med en regel om att jämförelse ska göras med likvärdiga lägenheter med förhandlade hyror hos både kommunala och privata bostadsföretag. Hyresgästföreningen har undersökt skillnaden mellan privata värdar och allmännyttan, och resultatet visade att de privata värdarnas hyra låg klart över allmännyttans. Herr talman!
Kommunerna ges genom 5 kap. 7 § i plan- och bygglagen en möjlighet att utifrån ett program ge förutsättningar för hur bostadsområden ska byggas med avseende på antal lägenheter, upplåtelseform och så vidare. Detta är dock inget krav.
Vänsterpartiet menar dock att det ska vara obligatoriskt för kommunerna att upprätta boendeplaneringsprogram för att kunna garantera hög kvalitet på bostäder och boendemiljöer. Vi anser också att obligatoriska boendeplaneringsprogram skulle främja samhällsdebatten om bostadsfrågor.
Boendeplaneringsprogrammen ska redovisas till regeringen via länsstyrelserna. De ska vara heltäckande och övergripande och behandla såväl handlingsplaner för nyproduktion och ombyggnad som förändringar i service, infrastruktur och omgivande miljö.
Vänsterpartiet driver att det ska vara en utgångspunkt för kommunernas arbete med det obligatoriska boendeplaneringsprogrammet. Herr talman! Vidare tycker vi att människors möjligheter att välja hur de ska bo bör stärkas. Därför är det angeläget att kommunerna genom en aktiv bostadspolitik bidrar till ett varierat utbud av bostäder och upplåtelseformer.
På så vis förbättras möjligheterna för den enskilde att få ett bra och ändamålsenligt boende. Bostadspolitiken är också viktig för att bekämpa den segregation som framför allt präglar våra storstäder.
Förslaget om obligatoriska boendeplaneringsprogram är ett sätt att säkerställa att det byggs med blandade upplåtelseformer. Det skulle också vara en viktig åtgärd för att bryta segregationen.
En annan konkret åtgärd kan vara att förändra plan- och bygglagen så att kommunerna ges möjlighet att föreskriva en viss upplåtelseform i detaljplan. Förutsättningarna för att använda översiktsplaner på motsvarande sätt bör också ses över, enligt Vänsterpartiet.
Det är viktigt att det finns regler som gör att hyresrätter som skapas på detta sätt inte kan omvandlas till bostadsrätter. Vi anser att möjlighet för kommuner att föreskriva en viss upplåtelseform i detaljplan ska införas. Herr talman! Bostaden är inte som vilken vara som helst.
Snabba hyreshöjningar kan inte mötas snabbt och enkelt med ett byte av bostad. Hyresgästens inkomst, utbudet av lediga bostäder, arbete, studier med mera kan vara reella hinder.
Medierna rapporterar dagligen hur de höga hyrorna efter renoveringar och ombyggnader drabbar hyresgäster i olika delar av landet. I dag har vi en situation där renoveringar och ombyggnader av bostäder har inneburit hyreshöjningar på upp till 60 procent.
Med så höga hyreshöjningar är det många som helt enkelt inte har råd att bo kvar. Dessutom vittnar många hyresgäster om att de inte alls har fått vara med och påverka omfattningen av renoveringen. Vänsterpartiet menar att hyresgäster generellt måste få mer inflytande över det egna boendet och närmiljön.
Detta gäller i synnerhet vid renoveringar och ombyggnader av lägenheter. Hyresgästföreningen föreslår en rad åtgärder för att stärka hyresgästernas inflytande och skapa förutsättningar för rimliga hyror. Bland annat menar man att fastighetsägarna ska erbjuda olika nivåer av ombyggnad med olika hyresnivåer.
Vänsterpartiet tycker att detta är en bra inriktning. Därför anser vi att skyddsregeln som kan användas mot kraftiga och snabba hyreshöjningar även ska gälla vid ombyggnader.
Sist men inte minst: Det var ett bra och klokt beslut som civilutskottet tog om besittningsskydd för att undvika vräkning av kvinnor som misshandlas i hemmet av make eller sambo. I samband med misshandel sker ofta skadegörelse i lägenheten.
Skadegörelse är normalt grund för uppsägning, men då tas inte hänsyn till kvinnans och eventuella barns behov av bostaden och deras situation i egenskap av brottsoffer.
Att ett enigt utskott har stått bakom Vänsterpartiets förslag gällande besittningsskyddet för att stärka kvinnor och barn genom att deras rätt att fortsätta använda lägenheten bör skrivas in i hyreslagen är glädjande.
Jag har förhoppningar om att utskottet tar ett liknande positivt beslut för att stoppa vräkningar av barnfamiljer, i enlighet med Vänsterpartiets förslag. Avslutningsvis vill jag lyfta reservationerna 1, 2 och 3, men jag står självklart bakom samtliga reservationer från Vänsterpartiet.