Josefin Brink (V):
Tack, statsrådet, för svaret! Man kan konstatera att vi befinner oss i ett utomordentligt allvarligt läge, inte minst när det gäller ungdomar. Det är faktiskt så att ungdomsarbetslösheten i Sverige är näst högst i Europa, och den har ökat snabbare än i något annat land i Europa. Då blir det ganska oroande att regeringen har så oerhört lite att erbjuda för att förhindra att ungdomar blir arbetslösa.
De saker som arbetsmarknadsministern räknar upp här är ju inte av karaktären att man förhindrar ökad ungdomsarbetslöshet. Det är heller ingenting som innehåller några aktiva åtgärder för att se till att ge ungdomar meningsfull sysselsättning så att de kan gå vidare till jobb när konjunkturen vänder. Ministern säger att ungdomar som saknar gymnasieutbildning ska motiveras att återgå till studier inom det offentliga utbildningssystemet.
Ja, men regeringen har ju skurit ned 42 000 komvuxplatser och inte kompenserat för det. Man har skurit bort 3 000 högskoleplatser. På vilket sätt ska ungdomarna gå tillbaka till det offentliga och reguljära utbildningssystemet när det inte finns platser för alla? Det finns färre platser i dag än när vi hade den lägsta arbetslösheten 2006 och 2007. När det handlar om ökade resurser till arbetsmarknadspolitiken stämmer inte det heller.
De här ökade resurserna, som kom i tilläggsbudgeten, är en uppräkning, eftersom arbetslösheten stiger mycket snabbare än vad regeringen hade räknat med. Fler personer kommer att behöva a-kassa och aktivitetsstöd därför att regeringen hade underskattat arbetslösheten. Och fler ungdomar beräknas bli långtidsarbetslösa därför att regeringen inte sätter in någon aktiv arbetsmarknadspolitik på ett tidigt stadium.
Därför ökar garantin för de långtidsarbetslösa unga. Den här jobbgarantin, som man kommer in i först efter att man har varit arbetslös i tre månader, innehåller ju inte heller någonting aktiverande. Det visar sig att det efter ytterligare 100 dagar i garantin hittills bara är 12 procent av deltagarna som har fått utbildning eller praktik.
Det här är siffror som Arbetsmarknadsdepartementet gav Vänsterpartiet så sent som häromdagen. 88 procent av deltagarna i den här garantin håller alltså på med jobbsökeri och annat som verkligen inte kan kallas aktiv arbetsmarknadspolitik. Det är ingenting som på något sätt förbättrar de här ungdomarnas möjligheter att längre fram få ett jobb. Vidare säger arbetsmarknadsministern att man har höjt statsbidraget till kommunerna.
Det stämmer ju inte. I år kommer det inte en enda krona till kommunerna, trots att Sveriges Kommuner och Landsting, Konjunkturinstitutet och alla säger att det är helt nödvändigt för att förhindra ytterligare nedskärningar av personal. De unga som jobbar i kommuner och landsting har redan fått sparken därför att de har varit timanställda och visstidsanställda. Och nu börjar man skära ned på den ordinarie personalen.
De statsbidrag som man tillför nästa år täcker inte på långa vägar ens de behov som finns för att kunna behålla befintlig personal. Än mindre kommer det att finnas resurser för att anställa några nya personer och att kunna behålla unga människor i jobb i kommuner och landsting.
Sammantaget är det faktiskt så att regeringen inte har något som helst svar på vad man tänker göra åt det som faktiskt, enligt alla bedömare, är en potentiell katastrof, nämligen att var fjärde ungdom står utanför arbetsmarknaden och att fler beräknas göra det framöver. Regeringen har fullständigt misslyckats med att öka sysselsättningen för unga, och nu misslyckas man fullständigt med att se till att det inte är de unga som får betala det allra högsta priset för krisen.
Min fråga kvarstår fortfarande: Finns det några förslag över huvud taget hos regeringen när det gäller vad man ska göra åt den här situationen?