KBLab/rixvox huggingface dataset:
Peter Persson (S):
När jag hörde Carl B Hamilton såg jag framför mig den tidigare riksdagsledamoten Lars Tobisson från Moderaterna. Han stod här i kammaren och sade: Om Socialdemokraterna lyckas halvera arbetslösheten kommer hela världen att älska böckling. Vi klarade det, Hamilton, och vi kommer att klara det igen.
Däremot tror jag att Moderaternas tal om att bekämpa arbetslösheten är just tal. Man har nog egentligen inte så mycket emot att administrera en massarbetslöshet, för det uppfyller en del andra krav och inriktningar man har på politiken.
Arbetslöshet disciplinerar löntagare och deras fackliga organisationer.
Jag tror att detta är en väldigt viktig frågeställning när man diskuterar jobbskatteavdraget och de effekter som Hillevi Larsson interpellerar om.
Motorn och drivkraften bakom jobbskatteavdraget har märkts i flera av Anders Borgs tal och i Moderaternas skrifter; det är att minska och växla ned lönekraven och öka överskotten för företagen.
Det är ett tydligt instrument som kom till sin rätt då man gick in och förändrade lagen om anställningsskydd. Det gav möjlighet att stapla visstid på visstid, vilket ökar otryggheten på arbetsplatserna och möjligheterna att ställa krav.
Osäkerhet och otrygghet som breder ut sig på arbetsplatserna leder tillsammans med skattesänkningar för dem som har jobb till lägre lönekrav.
Jag minns när Anders Borg traskade bort till en konferenslokal för några år sedan och läxade upp de moderata kommunalråden för att de hade gått med på löneökningar för undersköterskor. Det är lätt att kalla sig feminist i festtal, men i praktiken bedriver ni en lönesänknings- och disciplineringspolitik, Anders Borg.
Därför leder den också till vidgade ekonomiska klyftor. Jag hade en interpellation anmäld till finansministern i morgon som han har dragit undan. Den handlade om fortsättningen i skattesänkningarna.
Jag ser tydligt att Peter Norman uttalar att skillnaden mellan dem som arbetar och dem som inte arbetar ska öka och att vi ska fortsätta med skattesänkningarna när det är lämpligt nästa mandatperiod. Nu får du chansen att svara på denna frågeställning, Anders Borg, som hänger väl ihop med Hillevi Larssons: När ska skattesänkningarna fortsätta?
Peter Persson (S):
Den här debatten, som är en följd av Hillevi Larssons interpellation om det orättvisa i att pensionärerna likt arbetslösa, sjuka och föräldralediga betalar en relativt sett högre skatt, är en bieffekt av en strategi som regeringen har.
Man tror nämligen att man skapar mer sysselsättning genom att sänka lönerna. Instrumenten för det är dels att försämra arbetslöshetsförsäkringen, vilket driver ned löneökningstakten, dels stora och generella satsningar på branscher för att förbilliga kostnaderna.
Jag ska vara generös mot finansministern - jag tror nämligen att det är den sista debatten vi har, då han inte kandiderar till riksdagen - och ge honom lite litteratur inför sommaren. Det är en antologi som heter Den sänkta löneandelen , framtagen av en doktorand i ekonomisk historia vid namn Erik Bengtsson.
På baksidan finns ett citat av Paul Krugman, som i koncentrat säger så här: "Ekonomin växer inte som den ska. Kapitalet klarar sig bra genom att ta en allt större del av kakan. . Det är en debatt vi måste ta. Innan rövarbaronerna och industrirobotarna har förvandlat vårt samhälle till något som vi inte känner igen och inte vill ha."
Jag vill ge denna bok till finansministern, tillsammans med programmet Dokument inifrån: Lönesänkarna . Jag önskar honom en trevlig sommar och tackar för debatterna.
Peter Persson (S):
Det är en utomordentligt intressant debatt.
Då kommer det omedelbart två plutoner moderater stormande till kammaren och angriper Socialdemokraterna. Moderaterna är synnerligen aktiva när socialdemokrater diskuterar skattefusk.
Då lägger de huvudet på sned och säger: Det är besvärande skattefel, men vi måste vara säkra på våra åtgärder. Det tar tid, och det ska vara eftertanke.
Men det låter annorlunda när människor är sjuka, när människor är arbetslösa och när finansministern ska bedriva nyliberal jobbpolitik och säger: Sänk arbetslöshetsförsäkringen! De är för lata, de jobbar inte. Sänk sjukförsäkringen, försämra villkoren!
De är sjuka bara för att de ligger hemma och njuter. Bidragsfusk och skattefel - märk skillnaden i ord! Skattefusket uppgår lågt räknat till 133 miljarder. Det vi diskuterar i dag - undandragande av skatt på arbete - uppgår till ca 60 miljarder.
Bidragsfusket, utredningar och ammunition - allt har skärskådats: Det uppgick till 10 miljarder - 10 miljarder. Det var några hundra miljoner på vab och barnbidrag.
Regeringens senaste insats på det här området är att förse alla arbetslösa med ytterligare byråkratiskt ansvar så att kassorna har fått anställa ett hundratal till. Det är verkligen ideologi när det gäller den skilda valören - fusk och fel - och när det gäller volymen.
Det behövdes inte lång eftertanke eller genomgripande utredningar för att förändra stora socialförsäkringssystem som byggts upp under generationer för att skapa trygghet. Då kunde man hugga rakt av. Men på ett område där företagare och fackliga organisationer gemensamt säger: Gör någonting nu!
Då dras det i långbänk. Det, herr talman, är moderat ideologi.
Peter Persson (S):
Jag känner att finansministern i den här frågan debatterar ungefär som han och Peter Norman gör när det gäller att kritisera bankerna. De skäller, men alla vet att de inte tänker bitas. När det gäller arbetslösa och sjuka är det precis tvärtom: De skällde inte utan bet direkt.
Vad vi diskuterar här är tillkännagivanden från riksdagen, också från de värderade moderatledamöterna i skatteutskottet, som då tyckte att det var en mycket bra idé med månadsredovisning och personalliggare.
Alla dessa frågor rör detta område: undanhållande av skatteresurser och försämringar för löntagare, komna från landet eller komna från annat land. Det är precis samma frågeställning. Här är Moderaterna helt passiva, för det är ingen väsentlig fråga för dem.
Peter Persson (S):
Jag tackar utbildningsministern för svaret. Jag lever och verkar i Jönköpings län. Det är ett län med en stark industriell tradition.
Klurighet, samarbete och ett gemensamt framtidsengagemang har gjort att länet har kunnat skapa och utveckla betydande industrier.
Tändstickor, spisar, däck, papper och motorsågar är några av de produkter som har funnits historiskt, och fortfarande finns.
I ett starkt industrilän finns dock också en stor medvetenhet om att gamla strukturer inte kommer att vara giltiga för all framtid. För varje år och årtionde som lagrats i vår industriella historia har insikten ökat om att det mekaniserade arbetet får mindre värde.
Det handlar alltmer om teknikinnehåll, komplexa produkter, design - ja, utveckling på en rad områden.
Jag tillhör dem som tror att industrin också i framtiden kommer att vara mycket betydelsefull när det gäller att skapa värden som försörjer och tillgodoser många andra behov vi har. Främst gäller det kanske välfärd.
När jag studerar mitt läns förhållande vad gäller andel forskning och utveckling i landet ser jag att vi är grovt missgynnade. Låt mig bara nämna att statlig forskningsresurs per invånare är 284 kronor.
Rikssnittet är 1 645. Det här gäller också den högre utbildningen. Högskolan i Jönköping har under perioden 2011-2013 fått en reducering med 1 304 platser. Det är 15 procent, samtidigt som söktrycket är högre än någonsin.
Det handlar om att andelen högskoleplatser per tusen ungdomar i landet har minskat från år till år. När vi senast hade en socialdemokratisk regering hade vi 431 högskoleplatser per tusen ungdomar. I dag är det 377 i åldern 19-24 år.
Det finns bland ungdomsgrupperna en hunger för högre utbildning. Det finns stora behov, inte minst när det gäller den industriella utveckling jag beskriver i Jönköpings län. Då väljer regeringen att sänka skatter, sänka restaurangmomsen och att sänka arbetsgivaravgiften för de unga.
Tror du, utbildningsministern, att detta är åtgärder som i grunden gör vårt land starkare än om vi skulle ha satsat på högskola i hela landet med den tyngd som vi säger att den ska ha?
Peter Persson (S):
Låt mig börja med enkel matematik. 431 platser per 1 000 ungdomar är fler än 377 platser per 1 000 ungdomar. Det var 431 år 2006 och 377 i dag. Utbildningsministern gav oss nu en inblick i regeringens lunchsammanträden.
Där sitter man och lär varandra statistik. Hägglund står i kammaren och säger: "Vi har aldrig haft så mycket resurser till välfärden" och jämför krona med krona för åtta år sedan. Han tar inte hänsyn till att andelen äldre har blivit högre, att lönerna har ökat och att inflationen har ökat.
Anders Borg säger att 200 000 nya jobb har skapats men säger ingenting om att vi är många fler i landet och att arbetslösheten har ökat från 260 000 till över 400 000.
Det är dessa tre herrar som tillsammans med flera herrar och också damer styr landet och ägnar luncherna åt statistiska vedermödor där de stora läromästarna är George Orwell och Per Schlingmann. Det kunde ha varit bättre.
Vi vet att vad vi fortfarande lider av är en massarbetslöshet som biter sig fast och cementeras i långtidsarbetslösa. Åtskilliga har givits de möjligheter som Åsa Lindestam beskriver från Gävle, att gå vidare i nya studier.
Till ungdomar som längtar efter en utbildning som kan bidra till ett större värdeskapande i arbetslivet säger Björklund: Det funkar väl lika bra med andra jobb. Det finns jobb i hamburgerbarerna. Vi subventionerar ju där. Ni kan väl bilda köer där i stället.
En gång var liberalerna besjälade av utbildning och rättvisa. Vi kan se på grundskolan: Resultaten faller sex år i rad. John Bauer var ingen dröm. Betyder J B inte Jan Björklund heller? Det var en katastrof, marknadsliberalism.
Sverige är större än både Uppsala och Västerås, Roger Haddad! Och medvetandet i landet är dess bättre väsentligt större än Folkpartiets och utbildningsministerns begränsade på det här området.
Peter Persson (S):
Det finns en siffra som inget statsråd och inte ens utbildningsministern kommer ifrån. Det är dryga 400 000 arbetslösa. Utbildning och arbete hänger intimt ihop. Det är ert stora misslyckande. Det var det första jobbskatteavdraget, det andra, det tredje, det fjärde och det femte.
Arbetslösheten har bara ökat för varje jobbskatteavdrag. Men det finns några som har betalat det. Det är barn i förskolan, barn i grundskolan, gymnasieungdomarna och nu också studenter på högskolan. Det är så det hänger ihop.
Er sterila politik för att utveckla vårt land är en ren marknadsliberal utbudspolitik. Sänk skatten, sänk lönen och piska människor till en arbetsmarknad som har stagnerat.
En socialliberal skulle skämmas så att han rodnade, så att det blänkte i mitt röda partimärke, om han hade gått så hårt åt arbetslöshetsförsäkring och sjukförsäkring som Björklund och hans kamrater. Det är någonting annat som skapar arbete.
Det är näringspolitik, utbildningspolitik och en stark omställningspolitik. Jobbfiaskot är också utbildningsministerns och regeringens gigantiska misslyckande. Socialdemokraterna kommer att få göra det en gång till: röja upp i massarbetslöshet efter er.
Peter Persson (S):
Olof Lavesson och jag är överens på två punkter - om betänkandet och om att debattlusten kanske har varit större tidigare dagar, när inte Alliansen och Sverigedemokraterna gått samman och fällt en budget. Men han kastar en handske som jag självklart måste ta upp.
Det är dagen efter. Medierna domineras av att svensk skola åter skärskådats.
De fallande skolresultaten i internationella jämförelser och skiktningen i skolan - alla besked är så tydliga, så tydliga: Den stora bristen i svensk skola är likvärdigheten, de jämlika villkoren.
Så går Olof Lavesson upp och håller ett anförande, jublande över läxhjälps-RUT.
Att själv få någon som kommer hem och hjälper till med läxorna för en timdebitering på 400 eller 600 kronor - hur många erövrar den friheten? Olof Lavesson! Har du studerat vilka stadsdelar i Malmö som åtnjuter läxhjälps-RUT?
Det är väl särskilt de barnen som har de sämsta förutsättningarna vars föräldrar går in och satsar, för så ser väl den ekonomiska fördelningen ut i Malmö?
Peter Persson (S):
Jag tackar så mycket för berömmet. Sedan ska jag säga att det finns ett problem med färdigskrivna repliker, och det är att man missar att replikera på det frågeställningen rörde sig om. Jag frågade dig, Olof Lavesson, om en enda sak - läxhjälps-RUT:s oerhört orättvisa profil, som du hårt agiterar för ska få finnas kvar.
Nu kommer det att få finnas kvar en stund, tillsammans med Sverigedemokraterna, eftersom er budget har vunnit kammarens gehör. Min frågeställning handlade ensidigt om läxhjälps-RUT, och där vill du över huvud taget inte gå i svaromål.
Jag tror att det är så här: Blindheten inför en åtgärd som är djupt orättvis gör att man måste gå till Almega för att hitta agitationen. Almega har inte skrivit vare sig Nya testamentet eller Gamla testamentet, men de är utomordentligt duktiga på att driva sina intressen.
Det ska de naturligtvis göra, men fördelningsprofilen när det gäller RUT är djupt orättvis. Jag skulle kunna rabbla upp exempel på människor - äldre, yngre och skolbarn - som skulle behöva insatserna men inte kan erövra dem eftersom de saknar slanten.
Gör vi det däremot gemensamt och fördelningsmässigt kommer alla i åtnjutande av detta. Det är den stora skillnaden mellan höger och vänster - högern lovar de många en frihet som bara få kan erövra när penningen ska till.
Peter Persson (S):
Denna morgon flög jag tidigt från Jönköping till Stockholm. Som tidigare kommunalråd och ordförande för regionen i Jönköping har jag en stor insikt om vikten av regionala flygplatser. Det finns de som tror att det räcker med Arlanda.
Men hur roligt är det i längden att alltid både starta från Arlanda och landa där? Det är rätt kul att dimpa ned någon annanstans. Därför behöver vi mångfalden av flygmöjligheter i vårt land.
Om jag hade haft klar sikt i morse hade jag kunnat se ned till flygplatserna i Halmstad, Norrköping och Linköping och andra små flygplatser. Det är där Moderaterna har spritt ut sin skräckpropaganda.
Den nytillträdda regeringen ska lägga ned flygplatserna, uttrycks det bombastiskt i pressmeddelanden och på annat sätt runt om i landet. Jag ska berätta hur det egentligen är. När den moderatledda regeringen styrde drev man över kostnader för infrastruktur på kommunsektorn.
Jönköpings kommun, med en svag moderat kommunstyrelseordförande, fick darrande ta emot den flygplats som var ett statligt ansvar under socialdemokratiska regeringar. Samtidigt hade den regeringen en finansminister som sade att snabbjärnvägar är science fiction.
Vi fick nämligen en fattig stat under kraften av de stora skattesänkningarna. Det var ett problem skapat av Moderaterna som fortfarande är närvarande. Nu ser vi tydliga satsningar på infrastruktur.
Jag är övertygad om att dessa satsningar i förlängningen kommer att medverka till att våra regionala flygplatser ska kunna leva vidare. De lever vidare genom en förstärkning också på annan infrastruktur.
Jag tycker att det svar som infrastrukturministern ger i dag om att regeringen inte har fattat beslut om att stänga någon flygplats ska återges av de lokaltidningar som i går och i dag hade moderat skräckpropaganda. Denna skräckpropaganda är inte ny, och sanningen behöver, som alltid, berättas.
Peter Persson (S):
Åtta år med en moderatledd regering gav oss många nya ord: förseningar, nedrivna kontaktledningar, is i växlar. Allt detta hörde vi dag efter dag.
Det var också andra saker: hur regeringen pressade på kommuner och regioner flygplatser som tidigare var statligt ägda. Det var det stora hotet mot regionala flygplatser. Flygplatserna skulle in och konkurrera med pengar i barnomsorg och äldreomsorg, för Moderaterna använde statens resurser till skattesänkningar. Det var det stora hotet.
Man sade att annan infrastruktur, som snabbtåg, var science fiction, någonting långt borta i fjärran. När nu Moderaterna sitter och är gråterskor för svensk infrastruktur rimmar det illa med vad man sysslade med under åtta år.
När björkarna slog ut under valåret kom man på att det fanns infrastruktur. Då skulle Sverigebygget starta. Budskapet gick tvärs över vattnet till Finansdepartementet: Nu är vi inte emot järnvägar - vi är för dem!
Ni moderater har sannerligen inte slagits för infrastrukturen vare sig när det gäller flyg eller järnväg. I grunden har ni hotat den. Det är sanningen.
Peter Persson (S):
Jag tycker att interpellationen från Aron Modig är utomordentligt intressant. Han talar om att vi snarast måste sänka skatten för att kunna behålla de smarta i landet i en snabbfotad ekonomi. Vilka är de smarta? Finns de på någon särskild plats?
Det finns oerhört många smarta ute i järnverken, vid pappersmaskinerna, i äldreomsorgen, vid universiteten och vid polisen. Rangera inte människor på det sättet! Jag tror att det är viktigt att inse att alla i vårt samhälle ska ges en möjlighet att bidra. Det handlar om alla förmågor.
Det finns nog dumskallar i skogsindustrin men också på universiteten. Det är jämnt fördelat i hela vårt samhälle. Men det riktigt intressanta är när han antyder att välfärd inte skulle vara produktiv. Jag tror att det är precis tvärtom. Låt oss tala om dem som han säger är smarta!
Jag tror att de älskar ett samhälle som ger människor möjlighet att ta del av en barnomsorg vi finansierar gemensamt och som riktar sig till alla barn. Det handlar om att deras barn får träffa andra barn med andra erfarenheter. Jag tror att de tycker att det är fantastiskt bra att vi får gå i en högskola i vårt land som är avgiftsfri.
Det är din egen arbetsinsats och begåvning som sätter sträckan och målet. Jag tror att den trygghet som vi nu förstärker vid sjukdom är oerhört produktiv.
Det handlar om att ha en bra arbetslöshetsförsäkring som gör att vi inte behöver vara rädda för att ramla ned i ett stort svart hål om bruket läggs ned eller laboratoriet flyttar. Välfärd och trygghet är produktivt.
Jag tror att ett samhälle som inordnar sig mer åt jämlika och solidariska villkor med ekonomiska termer blir mer produktivt än ett samhälle som inrangerar sig i målet djupa klyftor och orättvisor. Det visar alla jämförelser.
Inte minst visas att också den skenbart starke och trygge har nära till otryggheten i ett samhälle där vi människor skiljs åt. Det är därför det finns skatteuttag.
Det är i grunden därför som socialdemokratin över tiden har formulerat samhällskontraktet att vi gemensamt bidrar till och också erövrar friheterna gemensamt.
Det var när det samhället byggdes - det starka samhället så att vi slipper vara svaga, som Erlander brukade säga - som arbetslösheten var som lägst och tryggheten var som störst. Välfärd och rättvisa är produktiva faktorer.
Peter Persson (S):
Den här och den tidigare viktiga debatten om jobb, tillväxt och skatter är bra. Det är bra att riksdagen för den. Men jag tycker att vi kan ha en gemensam utgångspunkt från den tidigare moderatledda alliansregeringen, nu oppositionen, och de ingående regeringspartierna.
Den utgångspunkten är att arbetslösheten ökade under era år vid makten. Vi kan väl vara överens om det och ha det som utgångspunkt. Den ökade från 260 000 personer till drygt 400 000 personer. Era skattesänkningar hjälpte inte.
Det var också så att arbetslösheten bland långtidsarbetslösa förlängdes enormt mycket och ledde till en förvaring i fas 3. Vi kan väl också vara överens om att det var så. Vi måste väl också vara överens om att ungdomsarbetslösheten exploderade.
Har vi den utgångspunkten kan vi diskutera politiken och vad vi behöver göra. Ni tror fortfarande att lösningen på arbetslösheten är att fortsätta sänka skatterna. Jag tror att en annan inriktning, att säkra välfärd och produktiv rättvisa, är viktig.
Jag gläds oerhört mycket åt de 90 nya undersköterskor som kommer att anställas i Jönköpings kommun med hjälp av de resurser som riksdagen, hoppas jag, kommer att fatta beslut om att tillskjuta i budgeten. Det är jobb, och det är välfärd!
Peter Persson (S):
Vi har nu en debatt om ungdomsarbetslösheten, som ligger runt 20 procent och har exploderat under åtta år av moderatledda regeringar. En sak Moderaterna aldrig talar om när de i bred svärm angriper från talarlistan är ungdomarnas villkor. Jag håller i min hand en mobiltelefon.
Tusentals ungdomar i vårt land har i dag haft en sådan på och längtat efter ett sms där det står: Du får komma in och jobba två timmar. Åtskilliga ungdomar i vårt land har i dag fått höra: Det är så lite folk här, så du får gå hem och komma tillbaka sedan.
Ett antal har sagt: Skulle jag inte ha fått lön i fredags? Svaret har blivit: Nej du har bara varit här i två veckor, och vi har sett det som ett prov. Någon lön blir det inte. Herr talman! Om detta talar aldrig Moderaterna.
Nej, vad de talar om - till exempel Hanif Bali - är att vi har en för komprimerad lönestruktur. Ni tjänar för mycket, ungdomar, och ni har det för bra! För att ni ska kunna anställas måste det till bidrag, annars förlorar ni jobben.
Det är Moderaternas sätt att argumentera, för de förstår inte arbetsmarknaden. De förstår inte vad det är som brister. Som nyliberaler är de rena utbytesekonomer, som ska piska in människor på en arbetsmarknad som inte expanderar.
De är nämligen oförmögna att se de nycklar som behöver finnas för en expansion av arbetsmarknaden. En nyckel är att det ska finnas en efterfrågan i ekonomin för att den ska expandera.
Ett sådant inslag om efterfrågan är att regeringen nu lägger fram en budgetproposition som förbättrar köpstandard för arbetslösa, sjuka och pensionärer. Det är en tydligt efterfrågeinriktad politik. En annan nyckel är en politik för investeringar som får ekonomin att växa.
Det handlar om infrastruktur, byggnation och annan nytta. Det är precis ett sådant inslag som finns i regeringens politik i budgetpropositionen.
Ytterligare en nyckel handlar om att förstärka utbildning, för att man ska ta de nya jobb som växer fram och som skapas i samklang med utbildning. De här nycklarna har ni aldrig förstått. Ni har aldrig förstått ungdomarnas villkor.
Dem talar ni inte om, utan ni talar om att det enda som finns är sänkta löner eller bidrag. Sedan använder ni statistik och säger: Handelns utredningsinstitut säger att x jobb försvinner om vi tappar subventionerna. Ja, jag har all respekt för det, men man talar ju rimligen utifrån ett intresse.
Med tanke på att ni tidigare, i regeringsställning, sade att det hade skapats 6 000 nya jobb undrar jag hur det kan försvinna 10 000 jobb? Det är verkligen en expansiv matematik ni sysslar med.
Peter Persson (S):
Det här är en utomordentligt intressant debatt om ungdomsarbetslöshet. Vi har nu hört fem moderater och Jan Ericson, som ju representerar både Moderaterna och Statistiska centralbyrån denna afton.
Ingen av dem har i något av sina inlägg sagt något om ungdomars otrygghet på arbetsmarknaden - inte någon! Däremot har jag hört ord som att komprimera lönestrukturen och att ungdomars löner är för höga. Och det är där ni moderater sitter.
Ni tror att det bara finns en väg att åstadkomma jobb för unga människor, och det är att växla ned deras löner eller skicka med bidrag så att de, som ni tror, blir anställbara.
Vi socialdemokrater tror på en annan politik, nämligen att det som behövs är åtgärder för att ungdomar ska komma i jobb genom att öka efterfrågan i ekonomin, genom att investera och genom att ge ungdomar utbildning för en arbetsmarknad som kräver alltmer av utbildning.
Jag skulle önska att någon moderat i någon kommande debatt skulle säga något om människors otrygghet på arbetsmarknaden. Herr talman! Detta är min önskan inför julen.
Jag tror inte längre på tomten, men om någon ville komma till mig med presenten att Moderaterna på allvar engagerade sig i arbetslösas situation fick jag en fin present.