KBLab/rixvox huggingface dataset:
Thomas Östros (S):
Efter rätt många år i riksdagen måste jag säga att detta är en unik företeelse som jag inte har stött på. Men jag böjer mig för grundlagen. Den är ett väldigt tungt argument. Jag hoppas att det går att skapa majoritet i två beslut med mellanliggande val för att ändra denna ordning, men det återstår att se.
Anne-Marie Pålsson har efter en mandatperiod i riksdagen gått ifrån att vara docent Pålsson till att anta något mer populistiska drag. Sällan har jag hört en moderat tala så ur ett vänsterperspektiv som Anne-Marie Pålsson nu gjorde.
Jag tror att det är väldigt viktigt att ge Posten förutsättningar att ge bra service och utvecklas som bolag på den marknad som har skapats av borgerliga majoriteter i denna kammare. Jag kan tycka att man var oerhört naiv och hade väldigt lite insikt om hur marknaden fungerar när man en gång i tiden skapade denna marknad.
Den är dock skapad, och att rulla tillbaka den är väsentligt mycket svårare än det var att en gång avreglera den. Det var nämligen så att Sverige före alla andra fullständigt liberaliserade sin marknad utan att ha tillgång till andra länders marknader. Posten fick behålla kravet att ge service över hela landet men hela tiden bli utsatt på de mest lönsamma marknaderna för dem som plockar russinen ur kakan.
Det tycker jag inte var särskilt kloka beslut. Men det innebär att vi måste ge och enligt riksdagens beslut ska ge Posten förutsättningarna. Anne-Marie Pålsson vet ju att det inte är ovanligt att man på en kapitalistisk marknad betalar ett högre pris för aktier i lägen där man får kontroll på ett bolag och kan tillgodoräkna sig synergier. Det är mycket vanligt.
Det är däremot styrelsen och ledningen som bedömer den kommersiella grunden för detta förvärv. Det har skett i god kommunikation med Näringsdepartementet. Men grunden ligger i de liberaliseringar som Anne-Marie Pålssons parti har stått för.
Thomas Östros (S):
Yvonne Andersson har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkra projektet Ostindiefararens fortsatta seglats. Yvonne Andersson påpekar att skeppet är viktigt inte minst för Sveriges internationella näringslivskontakter. Jag instämmer i att Ostindiefararen Götheborg och dess seglats till Kina är ett projekt som kan stärka de internationella näringslivskontakterna och Sverigefrämjandet i stort.
I likhet med vid andra större Sverigefrämjande aktiviteter stöder regeringen projektet genom att underlätta nödvändiga officiella kontakter och vara behjälplig inför Ostindiefararens ankomst till dess olika destinationer. Utlandsmyndigheterna anordnar olika aktiviteter under besöket i samarbete med övriga Sverigefrämjande organisationer inom kultur, handel och turism. Särskilda insatser kommer att genomföras i Kina.
Skeppet kommer under andra halvåret 2006 att besöka Kanton, Shanghai och Hongkong. Utlandsmyndigheterna i dessa städer och i Peking har under lång tid och med en stor arbetsinsats planerat för aktiviteter för att dra nytta av den uppmärksamhet för Sverige som projektet ger. Ett antal aktiviteter inom olika branschområden, till exempel IT, miljöteknik och upplevelseindustrin, planeras i Exportrådets regi. Bland annat besöker en större handelsdelegation Kina.
Sveriges Rese- och Turistråd, Invest in Sweden Agency och Svenska institutet planerar dessutom för aktiviteter i Kina. De aktiviteter som genomförs av utlandsmyndigheterna och de Sverigefrämjande organisationerna ger i sig en öppning och exponering som är värdefull för såväl SOIC, Svenska Ostindiska Companiet, som Sverigebilden. Huvudsponsorerna i projektet har nyligen genom Sveriges allmänna utrikeshandelsförening vänt sig till Sveriges exportråd med ett förslag om att rådet ska stödja projektet.
Regeringen har inte motsatt sig stöd från Exportrådet eftersom förslaget inkommer från näringslivet som är hälftenägare i rådet. Detta är dock en fråga för Exportrådets styrelse. Naturligtvis bidrar Ostindiefararens seglats och hamnbesök till stor svensk synlighet som är bra både för det svenska näringslivet och för det svenska samhället i stort.
Thomas Östros (S):
Jag instämmer verkligen i Yvonne Anderssons uppskattning av projektet. Det är ett privat projekt som på många sätt har fått del av statlig finansiering. Skeppet byggdes ju upp med hjälp av inte obetydliga medel, exempelvis från Arbetsmarknadsstyrelsen, i och med att det hade den typen av finansiering från start. Men det är ett privat projekt som jag ser som ett väldigt positivt projekt för Sverige och för Sverigebilden.
Det har gjort att svenska myndigheter på förfrågan har varit villiga att hjälpa till med att ordna arrangemang kring båtens seglats. Man hjälper också till att öppna dörrar officiellt. Det är en väldigt fin möjlighet att marknadsföra Sverige. Så långt är vi helt och hållet överens.
Nu har projektägarna vänt sig till Exportrådet för att där se om man kan få ett stöd för den fortsatta seglatsen och framför allt kunna ge ett bidrag till Exportrådets främjande av svenskt näringsliv. Det här har diskuterats i Exportrådet, där ju staten och näringslivet är hälftenägare.
Jag har erfarit att man alldeles nyligen har fattat beslut om att via Exportrådet stödja projektet, att ge ett projektbidrag på 20 miljoner kronor. Det innebär att det finns, som jag ser det, goda möjligheter för projektägarna och sponsorerna att få ihop pengar också från andra aktörer och därmed säkra skeppets fortsatta färd till Kina.
Jag tycker att det är positivt att Exportrådet så uppmärksammar skeppets möjligheter att faktiskt marknadsföra Sverige och svenska företag. Det innebär också att när båten når fram till Kina finns det på de orter där olika arrangemang ska hållas ett engagerat exportråd, ett engagerat Invest in Sweden Agency men också en rad andra organisationer och myndigheter som kommer att göra sitt yttersta för att använda den här möjligheten.
Det hälsar jag med tillfredsställelse. Jag var själv i Peking, bland annat i september förra året, och fick möjlighet att där inviga en porslinsutställning i Den förbjudna staden. Porslinsutställningen visade det porslin som hade forslats till de svenska familjer som från Kina beställde porslin under den tid då originalbåten var i rörelse.
Det väckte stort intresse och stor uppmärksamhet att detta porslin nu återvänt till Kina och en utställning i Den förbjudna staden. Det visar att de handelskontakter som finns sedan många hundra år tillbaka mellan Sverige och Kina, som har betytt mycket för svensk ekonomisk utveckling inte minst i Västsverige, uppmärksammas av och intresserar den kinesiska nationen. Det tycker jag är positivt också för våra näringslivskontakter.
Thomas Östros (S):
Nej, regeringen kan inte ställa sig som garant för ett privat projekt av den här sorten. Däremot är det så att projektet SOIC har vänt sig till Exportrådet och bett om ett samarbete. Exportrådet och Exportrådets styrelse bedömer självständigt om det är ett projekt som det ligger i deras intresse att stödja.
Det gör man i så fall inte med de statliga medel som går till Exportrådet, utan det gör man med de medel som finns till förfogande för Exportrådets framgångsrika konsultverksamhet och privata verksamhet. Det som jag har erfarit är att man har bestämt sig för att det här projektet är något som Exportrådet kan stödja med 20 miljoner kronor. Sedan är det naturligtvis ett stort ansvar för projektet och för sponsorerna att se till att det finns fler som stöder projektet.
Men garantier kan inte lämnas från regeringen. Det vore inte lämpligt eller möjligt. Jag tror att det därmed finns mycket goda möjligheter att den hittills väldigt framgångsrika resan, med väldigt fina stopp utefter vägen som uppmärksammats mycket på de orter där man har stannat till och som lyckats sprida både svensk kultur och svenska företags varor och värderingar, kan fortsätta framgångsrikt. Det ser jag fram emot.
Det planeras också att kungaparet ska närvara i samband med Ostindiefararens besök i Kina.
Thomas Östros (S):
Gustav Fridolin har ställt ett antal frågor till mig om ersättningar till de ledande befattningshavarna i de statligt ägda företagen. Jag svarar på dem i ett sammanhang. Regeringen bedriver i dagsläget en god bolagsstyrning. Inom ramen för det arbetet har regeringen arbetat aktivt med frågor runt ersättningar till de ledande befattningshavarna. Regeringen har givit ut riktlinjer inom detta område 1996, 1999 och nu senast 2003.
De nu gällande riktlinjerna innebär ett förtydligande av ägarens syn på anställningsvillkor och incitamentsprogram. Av riktlinjerna framgår att löner och övriga förmåner till personer i företagsledningen i statliga företag ska vara konkurrenskraftiga men inte löneledande i förhållande till jämförbara företag. Vidare säger riktlinjerna att pensionsvillkoren ska ses som en del av de samlade anställningsvillkoren.
Regeringen förordar avgiftsbestämda pensionslösningar där avgiften inte bör överstiga 30 % av den fasta lönen. Statliga företag bör undvika incitamentsprogram, och när de finns bör de omfatta all personal utom vd. Dessa riktlinjer ska styrelserna i de helägda statliga bolagen följa vid bestämmandet av bland annat ersättningar till den verkställande direktören. Det är styrelsens uppgift och ansvar att förhandla fram de enskilda anställningsavtalen med den verkställande direktören.
I och med att regeringen 2005 införlivade Svensk kod för bolagsstyrning i den statliga ägarpolitiken ska styrelserna fortsättningsvis även redovisa och motivera sitt förslag till principer för ersättning till de ledande befattningshavarna i de statligt helägda bolagen. De förslagen ska ägaren sedan rösta för att godkänna på bolagsstämman.
Regeringen kommer i de helägda bolagen inte att godkänna några andra principer för ersättningar till ledande befattningshavare än dem som överensstämmer med regeringens nu gällande riktlinjer. Motsvarande reglering kommer även att bli lag den 1 juli 2006 om riksdagen antar regeringens nyligen framlagda förslag.
I den uppföljning som redovisas årligen i regeringens verksamhetsberättelse för statliga bolag framgår att styrelserna följer regeringens gällande riktlinjer när de träffar enskilda avtal med de verkställande direktörerna. Inte heller har villkoren för de verkställande direktörerna varit hemliga. De redovisas i bolagens årsredovisningar. Eftersom riktlinjerna är framåtsyftande innebär det att enskilda avtal som ingåtts före dess ikraftträdande kan strida mot riktlinjerna.
Regeringen anser att styrelserna i sådana fall ska försöka omförhandla sådana avtal om styrelsen bedömer att det kan ske på rimliga villkor.
Thomas Östros (S):
Tack för en bra diskussion! Jag tror att om det övriga näringslivet följde statens riktlinjer för arvodering, pensioner och annat som är kopplat till vilket belöningssystem man har för vd:ar så skulle vi få en mycket bättre ordning totalt sett i landet. Det råder ingen tvekan om att sedan de riktlinjerna kom på plats har vi också fått en betydande uppstramning. Det tycker jag är positivt.
Alla som följer diskussionen vet att varken riksdag, regering eller någon annan ensidigt kan riva upp avtal som är inrättade innan dess. Det är någonting som måste diskuteras. Det har också gjorts, och ibland har man lyckats i form av att man har förändrat villkoren. Exempelvis har bonusprogrammen för svenska vd:ar försvunnit, vilket jag tycker är bra.
Det är inte något särskilt begåvat sätt, enligt min mening, att skapa bra drivkrafter för att utveckla bolagen. Här finns inte heller några hemligheter, utan detta ska vara öppet för alla att ta reda på. Så har det också varit under lång tid. Det är varje bolag som redovisar detta i sina årsredovisningar. Där har vi bra sammanställningar. Om det finns frågor så är det bara att se till att fortsätta ställa dem.
Allting ska vara öppet och allting har redan diskuterats många gånger. Vi från regeringens sida återkommer till riksdagen i våra skrivelser för att beskriva hur vi bedömer att uppföljningen av riktlinjerna går. Det är också en viktig kommunikation mellan regeringen och riksdagen. Men vi får icke ta undan ansvaret för styrelserna. Det är därför riksdagen en gång har gjort bolagen till aktiebolag.
Det är ett sätt att hantera en verksamhet där styrelserna har ett särskilt ansvar. De ska följa riktlinjerna, men de har ansvar för förhandlingarna. I det ögonblick som riksdag eller regering tar över det ansvaret får vi också styrelser som inte längre tar sitt fulla ansvar. Det vore till men för bolagen.
Thomas Östros (S):
Per Bill har frågat mig vilka avvägningar jag gör när det gäller statligt ägda företags handel med regimkontrollerade bolag i länder med stort underskott av mänskliga rättigheter. Frågan är ställd mot bakgrund av att Vattenfall köper torv från Vitryssland och uran från Uzbekistan. Jag delar Per Bills syn på betydelsen av frihandel för att sprida demokrati. Handel främjar kontakter mellan länder och människor och bidrar därmed till ökad öppenhet som gynnar den demokratiska utvecklingen.
Att bryta alla handelskontakter är inte en långsiktig lösning utan avskärmar bara landet i fråga ytterligare. I stället är det viktigt att upprätthålla en dialog. Det föreligger heller inte några handelsrestriktioner mot Vitryssland och Uzbekistan förutom då det gäller export och import av vapen till och från Uzbekistan. Att det inte finns några handelsrestriktioner är nödvändigt, men inte tillräckligt, för att företag med statligt ägande ska göra affärer i ett land.
Varje enskilt företag bör sedan självt göra en bedömning av lämpligheten att göra affärer i landet i fråga. Som ägare ställer vi krav som ska hanteras av samtliga företag med statligt ägande. En viktig del av den statliga ägarpolitiken är att de statliga företagen ska ha en genomtänkt strategi för att hantera frågor som exempelvis miljöhänsyn, mänskliga rättigheter och etik.
I regeringens ägarpolicy slår vi fast att de statliga företagen ska ha en väl förankrad policy kring etiskt, socialt och miljömässigt ansvarstagande. Företagen bör sträva efter att följa internationella normer kring exempelvis mänskliga rättigheter och arbetsvillkor. Särskilt viktigt är detta för företag som har verksamhet eller upphandling i länder som brister i efterlevnad av grundläggande internationella ramverk.
Dessa normer finns formulerade till företag i OECD:s riktlinjer för multinationella företag och de tio principerna i FN:s Global Compact. De statliga företagen uppmanas att ansluta sig till Globalt Ansvar, som vilar på dessa riktlinjer och principer. Vattenfall är ett av de statliga företag som har anslutit sig till Globalt Ansvar.
Statliga företag tar ansvar när de gör affärer med andra länder genom att agera i enlighet med sina respektive etik- och miljöpolicyer samt genom att följa internationella normer kring mänskliga rättigheter, arbetsvillkor, miljöhänsyn och bekämpning av korruption. Statliga företag kan därmed agera som goda föredömen vid internationell handel och bidrar i och med det till ökad öppenhet, ökat välstånd och ökad demokratisk utveckling.
Den svenska regeringen verkar också genom EU och genom bistånd för att bidra till ökad öppenhet och demokratisk utveckling i länder som Uzbekistan och Vitryssland. Sverige har exempelvis bidragit med pengar till organisationen Läkare utan gränser och dess arbete i Uzbekistan. I Vitryssland är Sverige i dag en av de största bilaterala biståndsgivarna. Stödet uppgick under 2005 till ungefär 40 miljoner kronor och är inriktat på demokratifördjupning, ekonomisk omvandling och social trygghet.
Thomas Östros (S):
Det verkar som om vi alla tre i debatten delar oron för utvecklingen i Vitryssland. Det är en utveckling som verkar ha eskalerat i negativ riktning. Jag tror också att vi alla delar uppfattningen att det Vitryssland och framför allt dess befolkning behöver är mycket kontakt med demokratiska länder.
Det behövs ett mycket intensivt utbyte med vitryska ungdomar, med organisationer som strävar efter demokrati och frihet men också i näringslivet möjligheten att visa på hur ett fritt samhälle kan agera och vilket välstånd det kan skapa. Vi måste vara försiktiga så att vi inte agerar på ett sådant sätt att vi stärker den auktoritära regimens ställning men vara väldigt tydliga i vårt politiska budskap.
Vi accepterar icke att en demokrati så nära oss inte kommer till stånd utan att det snarare tas steg åt fel håll. Då har också individuella företag ett mycket stort ansvar. Att ta ett socialt ansvar när man handlar i världen är något som alla företag bör göra, inte minst de statliga företagen. Att bara säga att man inte ska handla verkar vi vara överens om inte är en klok strategi.
Men, precis som Per Bill säger, i det läge man bestämmer sig för att handla med ett land som inte är en demokrati och inte respekterar mänskliga rättigheter tar man själv på sig ett ansvar att agera på ett klokt socialt och demokratiskt sätt i det landet. Det utgår jag från att alla statliga bolag gör. Men jag ställer också det kravet på det svenska privata näringslivet.
Thomas Östros (S):
Henrik von Sydow har frågat mig hur jag avser att tydliggöra för de statliga monopolbolagen att de inte ska driva politisk opinionsbildning. Bakgrunden till frågan är en artikel i Svenska Dagbladet den 26 april i år som handlar om statliga företags och verks investeringar i marknadsföring. Statliga företag måste, precis som privata företag, kunna informera och marknadsföra sig för att kunna bedriva verksamheten på ett lönsamt och värdeskapande sätt.
Systembolaget, Apoteket och Svenska Spel har ensamrätt på den svenska marknaden. Dessa tre statliga företag uppfyller betydelsefulla funktioner i sina respektive marknader och branscher. Att informera om sin verksamhet är en viktig del i det samhällspolitiska uppdrag företagen har fått från riksdagen.
Systembolaget ska enligt bolagsordningen bedriva detaljhandel med spritdrycker, vin, starköl och alkoholfria drycker, bedriva sådan partihandel som avses i alkohollagen samt lämna information till allmänheten om de risker som är förenade med konsumtion av alkoholdrycker. Detta finns även beskrivet i verksamhetsavtalet mellan Systembolaget och svenska staten.
Apoteket är det företag som enligt lagen om handel med läkemedel ska tillgodose behovet av läkemedel över hela landet och som är skyldigt att till enhetliga priser tillhandahålla samtliga läkemedel som godkänts för den svenska marknaden. I Apotekets uppdrag ingår också, enligt verksamhetsavtalet mellan Apoteket och svenska staten, att erbjuda producentoberoende information och rådgivning till konsumenter.
Svenska Spel har enligt propositionen Sammanslagning av Svenska Penninglotteriet AB och AB Tipstjänst, m.m. i uppdrag från staten att tillgodose konsumenternas efterfrågan på attraktiva lotterier och spel som uppfyller högt ställda krav på spelansvar. Spelansvar innebär att företaget ska arbeta förebyggande mot spelmissbruk och erbjuda de bästa möjligheterna att kontrollera sitt spelande.
Trots att Systembolaget, Apoteket och Svenska Spel har ensamrätt på den svenska marknaden innebär det inte att de saknar konkurrens. De behöver därför, utöver sitt samhällspolitiska uppdrag, marknadsföra sin verksamhet på samma sätt som andra företag. Avslutningsvis är det också viktigt att poängtera att hur bolag väljer att marknadsföra sig inte är en fråga för ägaren utan för bolagets styrelse och ledning.
De statliga aktiebolagen, liksom de privata, lyder under aktiebolagslagen, och det är bolagens styrelser och ledning som ansvarar för den löpande verksamheten.
Thomas Östros (S):
Jag får tacka Gabriel Romanus för ett väldigt bra och välbalanserat inlägg. Det som sades ligger väldigt nära de åsikter jag själv har. Jag är också glad över att faktiskt sex av sju partier står bakom nämnda inriktning.
Däremot måste jag säga att det är beklämmande att lyssna på Henrik von Sydow, som försöker politisera frågan och vinna kortsiktiga politiska poäng i den viktiga fråga som handlar exempelvis om Systembolagets ansvar att informera om sin verksamhet. Det vi hörde här är ett sätt att bedriva debatten som jag inte tycker är att ta ansvar för frågans mycket allvarliga art.
Systembolaget har från riksdagen och från regeringen kravet på sig att informera och att agera på ett sådant sätt att man också ökar insikten om alkoholens verkningar. Det är ett svårt uppdrag. Jag har stor respekt för det sätt på vilket de gör det.
Apoteket bedriver informationskampanjer om hur man kan förbättra folkhälsan genom sättet att uppträda eller genom att inköpa olika typer av preparat, medikament. Också det är ett väldigt viktigt uppdrag. När det gäller Svenska Spels marknadsföring är samma sak under arbete.
Vi har nyligen fått Lotteriutredningens slutbetänkande Spel i en föränderlig värld som bland annat handlar om marknadsföringsfrågan. Detta remissbehandlas nu under sommaren och kommer att vara ett viktigt underlag för framtida ställningstaganden. Det här är allvarliga, seriösa och viktiga frågor som inte förtjänar att misstänkliggöras på det sätt som Henrik von Sydow nu gör. I stället står jag väldigt nära Gabriel Romanus i synen på den här frågan.
Thomas Östros (S):
Jag delar Sven-Erik Sjöstrands bedömning att det är mycket svårt för anställda i ett företag där man arbetar helhjärtat för att utveckla företaget att få beskedet att företaget läggs ned. En del av den utveckling som blir allt starkare inom näringslivet i dag är att strukturomvandlingen går fort.
Sverige är på det hela taget en väldigt framgångsrik nation när det gäller att ta vara på internationaliseringen. Industrin ökar snarare än minskar sin produktion i Sverige. Investeringarna i industrin ökar. Men på enskilda orter kan det uppstå mycket bekymmersamma situationer, och för Perstorp är det verkligen på detta sätt. Det ställer verkligen vår samhällsmodell inför prövning.
Jag och Sven-Erik Sjöstrand delar grunduppfattningen att här finns ett solidariskt ansvar att ta för samhället.
Det krävs att vi gemensamt ser till att vi har försäkringssystem som gör att anställda inte drabbas stenhårt ekonomiskt, att vi ser till att ha arbetsmarknadspolitiska insatser och förstärkningar som gör att man kan hantera en situation där det kommer att krävas åtgärder i form av utbildningar eller möjlighet att söka andra jobb. Det krävs också insatser brett för att stimulera företagandet.
Skåne är en region och en del av Sverige som har ett kraftigt ökat nyföretagande. Sammantaget i Sverige ökar företagandet nu mer än på många decennier, och Skåne har tagit täten med en nästan 20-procentig ökning enligt de senaste siffrorna. Här ser vi en expansion av arbetstillfällen.
Det finns också anledning att se att konjunkturen är så stark att antalet jobb, både i Skåne och i landet som helhet, nu ökar mycket kraftigt. Arbetsmarknadsstyrelsens senaste bedömning är att det blir en ökning med 140 000 sysselsatta i år och nästa år. Det gör också att möjligheterna att få en annan sysselsättning ökar. Man får inte glömma individerna i detta perspektiv.
Därför är det så viktigt att Sven-Erik Sjöstrand och jag tillsammans starkt kan försvara de insatser som nu krävs för individerna, för vi vet ju att i riksdagen finns alternativ som innebär en dramatisk avveckling av arbetsmarknadspolitiken i Sverige och försämringar i arbetslöshetskassan som gör att dessa individer skulle komma att stå sig ganska slätt.
Sammantaget: En politik för en fortsatt hög tillväxt, högt nyföretagande och fortsatt stark jobbtillväxt samtidigt som vi måste ge individerna, de anställda, det stöd som de behöver för att ha chansen att söka de nya jobben.