KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anna Hallberg (S):
Det här är som sagt en viktig plattform för att kunna ha en tydligare dialog när det gäller just de frågor som Hans Wallmark lyfter fram. I den skrivelse vad gäller frågor som berör Kina som regeringen och riksdagen ställde sig bakom hösten 2019 beskrivs väldigt tydligt de utmaningar och möjligheter som vi har i Kina.
Jag delar synen på att vi har de utmaningarna när det gäller relationen till Kina, men det finns också viktiga möjligheter, och de tas bättre till vara med det här avtalet. Det är också bättre att kunna trycka på när det gäller värderingar.
Anna Hallberg (S):
Jag tackar Solange Olame Bayibsa för frågan. Det här är en viktig milstolpe. Det är ett avslut på relationen på den inre marknaden med Storbritannien, men också ett fantastiskt viktigt steg framåt. Det här kommer att betyda väldigt mycket för svenska företag och för de 70 000 medarbetarna i de företag som varje dag handlar med Storbritannien.
Vi är från regeringens sida väldigt nöjda med avtalet, för det är ett brett, djupt och modernt frihandelsavtal. I sammanhanget vill jag dock säga att det kommer att bli mycket svårare än tidigare att handla med Storbritannien. På den inre marknaden råder helt andra förutsättningar. Med det sagt ser vi att det här avtalet är en plattform som är mer än bara en bas. Det är en bred och djup plattform. Sedan återstår det vissa frågor som vi behöver förhandla vidare.
Men avtalet ger mycket bra förutsättningar för svenska företag att fortsätta handla med Storbritannien.
Anna Hallberg (S):
Jag tackar Johan Hultberg för en fråga om något som jag verkligen har varit engagerad i. Jag delar inte bilden att den svenska regeringen inte varit engagerad. Vi har varit djupt engagerade, framför allt kanske jag som ansvarig Nordenminister. Jag förstår verkligen den svåra situation som råder i vardagen. Jag har haft mycket kontakt med företag och kommuner, även på den norska sidan av gränsen, där man också upplever en stor frustration. Vi för hela tiden en dialog med den norska regeringen för att försöka hitta öppningar.
Vi har också lyckats med detta med både Danmark och Norge vad gäller delregionala lösningar och lösningar för gränskommunerna. Hittills har det varit en större utmaning med Norge, men vi ger inte upp för det. Vi har ett omfattande ekonomiskt stödpaket som naturligtvis gäller för alla företag. Även företag i gränskommunerna kan ta del av det. Jag vill också säga att jag tror att vi måste vara beredda på att den gränshandel som många gränskommuner varit så beroende av kan komma att förändras för gott efter pandemin.
Vi måste ta höjd för det och hjälpa till med omskolning och omställning i de kommunerna. Även det är vi djupt engagerade i från regeringens sida.
Anna Hallberg (S):
Tack, Eva Lindh, för frågan! Det råder ingen tvekan om att det nordiska samarbetet sedan nästan ett år tillbaka har utsatts för stora prövningar. Det har varit ett uppvaknande för många av oss. Jag ser att det finns stora möjligheter att också lära sig någonting av den här krisen. Dialogen är just nu väldigt intensiv mellan våra regeringar, och det finns en god vilja att snabbt komma ur den låsta situation som gränsstängningarna har inneburit.
Jag har från Sveriges sida föreslagit en ny modell för samverkan mellan de nordiska samarbetsministrarna och att vi tydligare måste lyfta det nordiska perspektivet i de beslut som respektive regering fattar som påverkar de andra nordiska länderna. Vi ska ha en tätare dialog, och vi ska vara mer koordinerade ut ur den här krisen men också in i nästa kris. Jag ser med djup tillförsikt fram emot att vi också kommer att ha lärt oss någonting av det här och att samarbetet kommer att fördjupas och utvecklas ytterligare.
Men jag håller också med om att det just nu råder en svår situation och att våra medborgare upplever många svårigheter. Då har vi också ett ansvar för att ta hand om det här och nu.
Anna Hallberg (S):
Tack, David Josefsson, för frågan - en mycket aktuell sådan! Jag nämnde tidigare i diskussionen här i kammaren frågeställningen som gäller den principöverenskommelse om ett investeringsavtal som EU och Kina har gjort. Det är en viktig plattform för att kunna diskutera och ta upp också de här mycket svåra frågorna, inte minst den fråga som David Josefsson nämner.
Från ett svenskt perspektiv ser vi väldigt tydligt att vi har - som jag tidigare har nämnt och som vi har haft en diskussion om i kammaren - de här utmaningarna och möjligheterna när det gäller Kina. Vi får inte backa ifrån de utmaningar som finns, och vi måste lyfta också de svåra frågeställningarna i alla samtal mellan regeringarna. Men vi måste också ställa krav på våra företag och kräva att de säkerställer sina leveranskedjor så att dessa lever upp till krav på mänskliga rättigheter.
Det kanske är ett annat område. Men jag återkommer gärna till den frågan också, för det här hänger ihop. Jag delar oron, men vi har också förslag på lösningar och en väg framåt i diskussionen med Kina i de här frågorna.
Anna Hallberg (S):
Sverige är hårdare drabbat än sina grannländer i Norden vad gäller pandemin. Vi vet ännu ej varför. Det finns en kommission som arbetar just nu, och jag tror att vi under lång tid framåt kommer att ha ett behov av att analysera varför Sverige blir hårdare drabbat än sina grannländer. Däremot delar vi ju ödet att vara hårt drabbade med många andra länder i EU, jämfört med exempelvis Norge och Finland som sticker ut åt andra hållet.
När det gäller påverkan på förtroendet håller jag inte med Aron Emilsson om att vårt förtroende hos våra grannländer har påverkats negativt. Vi har ett djupt och gott samarbete, och som jag nämnde tidigare har det snarare förstärkts under den här perioden. När det gäller samarbete kring beredskap och att möta nästa kris, men också att ta sig ur den här krisen, vill jag upprepa det jag sa tidigare: Vi kommer absolut att jobba närmare och mer koordinerat, och det finns en vilja hos alla de nordiska länderna att göra så.
Det är det vi jobbar med just nu. Det kommer att bli en tydlighet både när det gäller att komma ur den här krisen och inför nästa kris.
Anna Hallberg (S):
Tack, Margareta Cederfelt, för den frågan! Den ligger verkligen nära våra värderingar i EU och i Sverige. Som jag sa tidigare är det otroligt positivt att vi nu har en plattform att diskutera vidare utifrån. För första gången har vi ett bilateralt avtal där det också ställs krav på att parterna, i det här fallet Kina, lever upp till mänskliga rättigheter generellt sett.
Det handlar också om att man ska ratificera ILO-konventionen, precis som Margareta Cederfelt nämner.
Från Sveriges sida avser vi att se till att det följs upp, att det förs en dialog, att det ställs krav och att man också kan ha denna plattform på ett konstruktivt sätt i dialogen, liksom att de företag som har leveranskedjor från Kina och produktion i Kina kan säkerställa att de lever upp till mänskliga rättigheter och ILO-konventionen.
Där finns det ju separat lagstiftning som är på gång, vilket jag nämnde tidigare.
Anna Hallberg (S):
Tack, Ida Karkiainen, för frågan! Ja, det nordiska samarbetet har ställts inför stora utmaningar det senaste året. Vi har bjudit in våra medborgare och företag att verka och bo vid våra gränser, och de problem som nu har uppstått tror jag ingen har kunnat förutse. Vad vi har gjort är att föra en otroligt nära dialog med respektive nordisk regering för att lösa problem med gränshinder.
Vi har undanröjt över 30 gränshinder, stora som små, men det är ganska många kvar. Framför allt är problematiken när det gäller stora gränshinder kvar, särskilt när det gäller arbetspendling. Vad vi gör nu är att föra dialog med den finska regeringen. Vi har rett ut de stora frågorna med den norska regeringen de senaste veckorna, och vi fortsätter dialogen med den finska regeringen.
Vad jag också behöver göra som nordisk samarbetsminister är att fortsätta driva det förslag jag haft om att stärka vår dialog innan vi fattar beslut som påverkar våra gränsmedborgare.
Anna Hallberg (S):
Ja, vi har en vision att Norden ska bli världens mest integrerade och hållbara region. För att nå den visionen behöver vi ha strategier och handlingsplaner. Det finns sådana på plats, men de är för att vara där 2030. Det är för långt fram för att vi ska kunna lösa problemen för våra medborgare här och nu, i vardagen. Vad vi har gjort är att bryta ned strategierna till taktiska samtal om hur vi löser fråga för fråga just nu. Det är det vi håller på med för närvarande, bland annat när det gäller just Finland och gränsen uppe i Tornedalen.
Anna Hallberg (S):
Tack, Per-Arne Håkansson, för frågan! Det är en otroligt viktig översyn som nu görs, även med tanke på att Sverige är ett av världens mest exportberoende länder. Därför har Sverige valt att göra sju tematiska inspel till översynen, många av dem tillsammans med våra likasinnade länder. Vi är totalt åtta länder som har ställt oss bakom detta. Det handlar framför allt om att vi vill se en ökad öppenhet. Vi vill se att handeln bidrar till social och miljömässig hållbarhet.
Och vi vill se att vi kan sluta fler frihandelsavtal. Det är glädjande att nu se att kommissionen har lyssnat på Sverige och våra likasinnade länder. Vi är väldigt nöjda med det utkast till handelspolitisk översyn som har kommit. Det rör sig om kraftfulla initiativ på hållbarhetsområdet. Det vi eventuellt hade befarat i fråga om autonomi och strategisk autonomi kan vi nog ändå sätta på kontot för vad som krävs för att vi ska vara resilienta och motståndskraftiga.
Men vi ska fortsätta vara öppna. Jag är alltså väldigt nöjd med de slutsatser som kommissionen har lyft.
Anna Hallberg (S):
Den viktigaste skiljelinjen går här mellan öppenhet kontra slutenhet. Där finns det en utmaning, och därför är det så viktigt, inte minst nu när Storbritannien har försvunnit från förhandlingsbordet i Bryssel, att Sverige fortsätter vara en stark röst för en öppen, fri, rättvis och hållbar handel. Allt detta tillsammans stärker Sveriges konkurrenskraft och skapar fler arbetstillfällen i hela landet.
Anna Hallberg (S):
Jag tackar Markus Wiechel för frågan. Sveriges relation till Kina präglas av både utmaningar och möjligheter, precis som anges i den skrivelse om frågor som rör Kina som presenterades för riksdagen 2019. När det gäller just handelsrelationen har vi som exempel en principöverenskommelse mellan EU och Kina om ett investeringsavtal.
Denna typ av avtal och överenskommelser möjliggör en ökad handel men också en ökad insyn och en ökad möjlighet till dialog och påverkan på Kina. Att sluta handla med Kina är inte lösningen när det gäller att påverka i svåra frågor om mänskliga rättigheter samt miljö och klimat, utan handeln är ett av få verktyg för att verkligen åstadkomma förändring.
När vi får handels- och investeringsavtalet på plats ska vi använda det förstärkta institutionella ramverket fullt ut.
Anna Hallberg (S):
Regeringen agerar och tar upp dessa frågor vid varje kontakt med Kina, och dessa kontakter blir ju mer frekventa när man har ett handelsutbyte. Att inte ta tillfället i akt vid ett handelsutbyte vore att inte stå upp för våra värderingar och våra förväntningar på en utveckling vad gäller demokrati och mänskliga rättigheter. Men det gör vi varje gång vi har den typen av dialog.
Handeln är alltså ett verktyg som ger möjlighet att påverka i rätt riktning.
Anna Hallberg (S):
Tack, Tobias Andersson, för en väldigt aktuell och angelägen fråga! Det har, som jag sa till tidigare frågeställare, varit en tid av prövning det senaste året i det nordiska samarbetet. Jag skulle vilja säga att vi löser fråga efter fråga när de kommer. Det som vi Nordenministrar och samarbetsministrar men också de nordiska regeringarna behöver göra är framför allt att se till att vi får en bättre dialog, en bättre samverkansfunktion och en modell för samverkan i kriser.
Det har visat sig att vår krisberedskap inte omfattade hela Norden. När det gäller förmågan att påverka ett annat land och det landets beslut vad gäller gränshinder, gränsrestriktioner och så vidare tror jag inte att vare sig jag eller Tobias Andersson tror att vi kan eller vill göra detta när det gäller de andra nordiska länderna. Men vad vi däremot kan göra, vilket vi i den svenska regeringen har gjort väldigt påtagligt de senaste veckorna, är att påverka och ha en dialog när det gäller att minimera konsekvenserna.
Vi ser att detta varit lyckosamt för gränspendlarna.
Anna Hallberg (S):
Tack, Eva Lindh, för en fråga om något som Sverige verkligen har varit aktivt i under det senaste året och under pandemin! Det nordiska samarbetet har blivit hårt prövat under det här året, men vi har också lärt oss väldigt mycket. Sverige och den svenska regeringen har varit pådrivande för att hitta lösningar framåt. Vi ska se på en helt ny modell för samarbete mellan de nordiska regeringarna, för det yttersta ansvaret ligger trots allt där.
Även jag och de andra nordiska samarbetsministrarna behöver hitta en ny modell för att hantera vårt samarbete också i kriser. Jag har, som svensk Nordenminister, under en lång period föreslagit att vi ska ta fram en ny modell för detta. Jag är väldigt glad över att det finska ordförandeskapet har tagit vara på detta. Den 29 april hade vi ett extrainsatt ministerrådsmöte och fattade beslut om att tillsätta en utredning för att hitta en väg framåt för de nordiska regeringarnas samarbete även i kris.
Jag har stora förhoppningar på denna utredning, som kommer att levereras i november eller december inför Nordiska rådets session i år.
Anna Hallberg (S):
Det här är verkligen en av de mest centrala frågorna. Hur kan de familjer som bor på båda sidor om en gräns och som är beroende av att gränserna är öppna fungera? Barnen har kommit i kläm, inte minst vad gäller Norge. Det är fortfarande så, eftersom veckopendlingen inte har öppnat. Senast förra veckan hade jag en dialog med den norska regeringen om just detta. Barnens föräldrar har fastnat i Norge och vågar inte åka hem, för då får de ingen lön. Det är den ena frågan. Den andra frågan är att man från Norges sida kräver att barn som veckopendlar mellan skilda föräldrar ska börja testas. Det är väldigt jobbigt för barnen att hantera detta. Det här har vi lyft upp.
Vi försöker att lösa det, och vi i Sverige tar ett ansvar för detta.
Anna Hallberg (S):
Tack, Lorena Delgado Varas, för en väldigt viktig och aktuell fråga! Jag vill inleda med att säga att den av Sveriges riksdag antagna exportkontrollagstiftningen för krigsmateriel är bland de strängaste i världen. Vi har en myndighet, Inspektionen för strategiska produkter, ISP, som är ansvarig tillstånds- och tillsynsmyndighet.
ISP fattar självständigt sina beslut utifrån en helhetsbedömning. Där utgör även förhållandena när det gäller mänskliga rättigheter en otroligt viktig och central del av beslutsunderlagen. Det stämmer att frågan om stridsflygplan har diskuterats mellan svenska och colombianska regeringsföreträdare. Men som statsråd kan jag inte gå in i specifika affärer. Det är som sagt ett myndighetsbeslut som ligger i botten. Man ska också komma ihåg att den colombianska försvarsmakten spelar en avgörande roll i genomförandet av det fredsavtal som nu ligger på bordet.
Därför är det viktigt att Sverige har en nära dialog med den colombianska regeringen angående detta.
Anna Hallberg (S):
Tack, Acko Ankarberg Johansson, för en fråga som jag som Nordenminister ständigt jobbar med nu! Vi har en pågående dialog med den norska regeringen, och den är intensiv. Det handlar om att få både egenföretagare och veckopendlare att kunna ta sig över gränsen och naturligtvis också använda den möjlighet som nu öppnas upp med vaccinet. Dialogen handlar också om att pragmatiskt kunna hantera vaccinationer på båda sidor om gränsen och att vi får en nordisk gemenskap i detta.
Jag har också föreslagit att våra myndigheter ska jobba mycket tätare med detta, så att vaccinationsfrågan kan bli mer av en nordisk fråga. Sedan behöver vi också diskutera frågan om vaccinationspass i en nordisk kontext. Det finns ju andra statsråd här som också hanterar den frågan. Det är otroligt viktigt att vi får dialogen att leda vidare till en konkret lösning i närtid. Vi jobbar på den just nu, men Norge måste naturligtvis också vara med på lösningen. Vi driver detta från Sveriges sida.
Jag hoppas på en lösning i närtid.
Anna Hallberg (S):
Tack Solange Olame Bayibsa för en glädjande fråga, får jag säga, för nu är läget onekligen annorlunda på handelsområdet. Jag hade som sagt ett möte den 15 april med Katherine Tai, USA:s nya USTR, handelsrepresentant. Det är stor skillnad nu vad gäller konstruktivitet och att vilja hitta en lösning när det gäller den transatlantiska relationen på handelspolitikens område. Vi har ett helt nytt läge.
Vi har också en helt ny möjlighet att med våra svenska värderingar vad gäller miljö, jämställdhet, mänskliga rättigheter och så vidare påverka tillsammans med USA. Som president Biden har sagt ligger inte ett nytt, stort handelsavtal framför oss i närtid, men det finns en konstruktiv vilja att lösa de pågående, gamla konflikterna mellan EU och USA, såsom stål- och aluminiumtullarna och Airbus-Boeing-konflikten. Jag tror att vi kan lösa dem i relativ närtid och blicka framåt.
Vi ska samverka med varandra i stället för att motverka varandra, så nu krokar vi arm med USA på ett helt nytt sätt. Jag har stora förhoppningar på den nya administrationen vad gäller handelspolitiken.
Anna Hallberg (S):
Tack, Markus Wiechel, för en högaktuell fråga! Jag måste dock korrigera lite. Exportkreditnämnden fattade i augusti, det vill säga några veckor efter valet i Belarus, ett beslut om en villkorad offert vad gäller exportkreditgarantier.
Den var villkorad därför att man först behövde genomföra en analys och se huruvida man kunde få svar i fråga om de otroligt strikta krav som vi från regeringens sida har ställt på myndigheten vad gäller mänskliga rättigheter inte minst, arbetstagares rättigheter, miljö och så vidare. De svaren har man fortfarande inte fått. Jag kan inte kommentera det enskilda ärendet. Men jag vill ändå tala om hur processen ser ut.
Vad gäller situationen i Belarus hoppas jag att det inte finns någon tvekan någonstans, inte heller i den här kammaren, om att regeringen har varit oerhört kritisk till och bekymrad över det förfuskade valet, repressionerna och bristen på respekt för mänskliga rättigheter. Där är vi kristallklara. Samtidigt har vi mycket högt ställda krav på våra myndigheter om man ska bidra till att affärer görs med civila produkter.
Anna Hallberg (S):
Tack för vänliga ord, Kjell-Arne Ottosson! Det har varit en mycket bra diskussion också över partigränsen generellt sett när det gäller vad vi i Sverige kan göra tillsammans under den här svåra perioden. När det gäller transportministerrådet är den svenska regeringens ståndpunkt, och inte minst från fackminister Tomas Eneroth, att det finns ett väldigt bra samarbete. Det finns konkreta dialoger vad gäller hur vi ska utveckla vår infrastruktur i Norden.
Transportministrarna möts också i en rad olika sammanhang bilateralt, vilket som jag sa tidigare är väldigt viktigt, och naturligtvis också i den gemensamma totala nordiska gemenskapen mellan transportministrarna. Eftersom det fungerar så bra enligt det svenska synsättet ser vi det från den svenska regeringen som svårt att man skulle uppnå ytterligare effektivitet genom att inrätta en ny struktur såsom ett nytt ministerråd.
Det har dock för länge sedan funnits ett nordiskt tranportministerråd. Man valde då att lägga ned detta. Det var dock 2005. Det har naturligtvis runnit vatten under broarna sedan dess. När det gäller mötet i Halden som vi ska ha i den svensk-norska gränsregionen är det från svensk synpunkt viktigt att vi deklarerar vad vi har dragit för erfarenheter av krisen och vad det innebär konkret framåt.
Det är en sak att dra erfarenheter. Men det gäller att också kunna visa på vilka strukturer och vilket format vi behöver ha för att jobba mycket mer strukturerat framåt i nästa kris. Jag hoppas på en sådan deklaration. Det handlar också om Nordenministrarnas och samarbetsministrarnas roll i respektive regering och att man alltid lyfter det nordiska perspektivet. Jag kan kort säga något ytterligare om Enestamrapporten.
Det vi inte ser som positivt i den handlar om att etablera alltför många nya administrativa strukturer.
Anna Hallberg (S):
Jag vill upprepa det jag sa och börjar med transportministerrådet. Från svensk sida vill vi fortsätta värna det informella samarbete som fungerar väldigt bra i dag. Det här är en fråga för framför allt ansvariga nordiska ministrar. Statsrådet Eneroth deltog nyligen i en interpellationsdebatt här i riksdagen och redogjorde för den svenska positionen.
Regeringen, regioner, kommuner, Trafikverket och så vidare har sedan lång tid tillbaka ett löpande och väldigt väl fungerande samarbete med sina nordiska motsvarigheter, till exempel genom gränsöverskridande infrastruktur. Bland annat kan jag nämna elektrifiering av järnvägen mellan Laurila, Torneå och Haparanda, som nu är på gång. Tidigare tog jag även upp en effektivare järnvägsförbindelse mellan Oslo och Stockholm.
Många konkreta samarbeten ligger just nu på bordet. Det visar att det finns ett väl fungerande samarbete trots att vi inte har ett ministerråd. Hindret är egentligen att den svenska regeringen ser att det snarare skulle bidra till mer administrativa pålagor utan att samarbetet effektiviseras.
Att tvinga in det nordiska samarbetet i det nordiska ministerrådet skulle möjligen göra agendan något mer styrd och lite mindre behovsstyrd. Det operativa värdet av ett mer snabbfotat samarbete skulle kanske minska av en ny form. Vi välkomnar många av Enestamrapportens slutsatser, men vi ser att det finns rekommendationer om nya strukturer. Därmed kommer jag tillbaka till samma fråga.
Efter att jag varit nordisk samarbetsminister i tre år ser jag att det finns en hel del att göra för att effektivisera strukturer som redan finns. Jag är själv tveksam till att man ska inrätta nya strukturer generellt sett. Det var detta i rapporten som vi ställde oss mest tveksamma till.
Anna Hallberg (S):
Jag får upprepa det jag sagt. Låt mig börja med transportfrågorna, som ofta är väldigt konkreta. Ofta är det också bilaterala frågor som man måste lösa. Visst är företag ganska ofta inblandade i sådana infrastruktursatsningar. Det kräver dock ett politiskt stöd och en politisk vilja från de båda regeringarna för att man ska klara av att genomföra de stora projekt som det handlar om. Det kan vara järnvägsprojekt eller Fehmarn Bält, som jag nämnde tidigare.
Det kan gälla nya infrastrukturprojekt över Öresund liksom järnvägsprojekt mellan Danmark och upp till Oslo. I det senare fallet krävs inblandning från tre länder och inte hela Norden. På infrastrukturområdet handlar det ofta om bilaterala projekt. Därför brukar det vara mer effektivt att två eller tre länder jobbar tillsammans i stället för att vi bygger upp en ny gemensam nordisk struktur. Maria Stockhaus har kanske rätt i sin vinkling.
Vi borde kanske effektivisera flera ministerråd och titta på hur de jobbar och hur effektiva de är. Jag skulle verkligen välkomna en sådan genomlysning. Jag tänker inte stå här och säga att de inte behövs, men däremot behöver man hela tiden effektivisera verksamheten. Det för mig över till nästa fråga som Maria Stockhaus lyfte upp, herr talman. Det gäller den mycket bekymmersamma situationen med ekonomihanteringen på sekretariatet.
Jag som svensk samarbetsminister har varit oerhört tydlig med att vi ser otroligt allvarligt på problemen. Jag har krävt separata möten bara för att tala om detta. Det har varit extrainsatta möten på mitt initiativ. Jag kräver en tätare uppföljning. Jag har också krävt att riksrevisionen avrapporterar vid varje möte som ministerrådet har. Det här naturligtvis en helt oacceptabel situation.