Niklas Wykman (M):
Jobbskatteavdrag i olika utföranden används i ett tjugotal länder. Effekterna av jobbskatteavdraget är utvärderade i hyllmeter efter hyllmeter av akademiska artiklar. Effekterna på sysselsättningen är påvisat positiva, i många fall mycket positiva. I Sverige ser vi att det leder till ungefär 120 000 fler sysselsatta.
Finansministern har vid upprepade tillfällen inte velat kännas vid jobbskatteavdragets positiva effekter. Det hänvisas hela tiden till att jobbskatteavdraget får vara kvar för att hushållen har vant sig vid det. Men syftet med jobbskatteavdraget är inte att hushållen ska vänja sig vid att ha mer pengar kvar i plånboken. Syftet med jobbskatteavdraget, finansministern, är att det leder till fler arbetstillfällen och till att fler människor får den trygghet, samhörighet och personliga utveckling det innebär att ha en anställning.
Det har lett till 120 000 fler arbetstillfällen, och finansministern har motsatt sig vart och ett av dessa. Finansministern tar upp OECD och kan inte låta bli att komma tillbaka till viljan att avskaffa överskottsmålet. Finansministern avskaffar ju överskottsmålet för att kunna höja bidragen.
Utgiftstaken i statens ekonomi höjs med 50-60 miljarder under åren framöver. Vänsterpartiet och Miljöpartiet får starkt genomslag för sina förslag om att försvaga de offentliga finanserna. Motståndskraften i svensk ekonomi får betala priset när överskottsmålet avskaffas. Finansministern argumenterar kraftfullt för att avskaffa överskottsmålet.
Om finansministern är så övertygad om att ett avskaffat överskottsmål är rätt väg att gå för Sverige undrar jag: Varför berättade inte finansministern detta i valrörelsen? I valrörelsen lät det tvärtom på Magdalena Andersson som att överskottsmålet var viktigt för Sverige. Det gagnade Sverige och var ett ankare, som det uttrycktes, för den socialdemokratiska ekonomiska politiken.
Nu är finansministern i stället övertygad om att överskottsmålet ska överges. Finansministern borde kunna svara på frågan: Varför kunde inte detta besked lämnas i valrörelsen? Nu lämnas svensk ekonomi utan de skyddsvallar som behövs för att värna tillväxt, jobb och sysselsättning när krisen kommer tillbaka. Det är inte en ansvarsfull ekonomisk politik.
Till det kommer att det försämras strukturellt i fråga om hur arbetsmarknaden fungerar. Resultaten går att utläsa i regeringens egen proposition, där det framgår att jämviktsarbetslösheten skrivs upp, arbetskraftsdeltagandet minskar och utanförskapet ökar. Vi ser också att sjukskrivningarna kommer att öka. Detta minskar Sveriges motståndskraft mot nästa ekonomiska kris.
Till det kommer att Sveriges konkurrenskraft dämpas genom att man minskar utbildningspremien ytterligare. Regeringen har pratat om att man ska trappa ned jobbskatteavdraget, till exempel. Det vävs in i en retorik om att de rika ska få betala. Men vi vet hur det egentligen ligger till. Det är svensk konkurrenskraft och möjlighet att exportera i världen som försämras när drivkrafterna för att utbilda sig försämras.
På totalen kommer det att leda till färre jobb. Det är därför, fru talman, rimligt att regeringen går vidare och upplyser svenska folket på ett tydligare sätt, genom Skatteverket, hur drivkrafterna för att arbeta ser ut. Det finns nämligen forskning som visar att det leder till att fler människor kommer i arbete.