Olle Felten (-):
Jag vill börja med att tacka finansministern för svaret på min interpellation om hanteringen av de svenska skatteavtalen. Det är bra att ministern klargör att det inte finns någon motsättning mellan regeringens och exportföretagens prioriteringar på skatteavtalsområdet. Om det stämmer innebär det ett rejält omtag i hanteringen av de svenska skatteavtalen i förhållande till de senaste 15 åren.
Finansministern sa också i sitt svar att sedan informationsutbytet byggts ut har Finansdepartementet åter kunnat koncentrera förhandlingsarbetet på skatteavtalen. Det kan tyckas låta betryggande, men det svaret inrymmer också en ståndpunkt som betyder att man har tyckt att det har varit okej att mer eller mindre lägga ned arbetet med skatteavtal för att lägga kraften helt på informationsutbytesavtalen.
Det är just den ståndpunkten som oroar mest, förutom själva resultatet av den inställningen. Nu kan vi dock inte skylla på bara den nuvarande regeringen för den passiva hållningen. Den har varit förhärskande under de senaste fyra regeringarna. Men, herr talman, jag hade hoppats att finansministern skulle ha indikerat en betydligt större och vidare insikt om att Sverige tappat stora delar av de konkurrensfördelar som vår position på området gav oss i slutet av 90-talet.
Jag hade hoppats att vi här i dag skulle få en redovisning av rejäla krafttag för att så snabbt som det är möjligt arbeta i fatt det vi förlorat under så många år. Det är lite trist att den reaktionen uteblev eftersom tempoförlusterna är ett faktum som både Riksrevisionen och Svenskt Näringsliv visat i sina rapporter från 2010 och 2014.
Det är också värt att notera att finansministern uppenbarligen inte har uppfattat att industrins oro över den långsamma hanteringen av skatteavtal riskerar att underminera svenska bolags konkurrenskraft på många viktiga marknader. Det är en utveckling som är extremt väldokumenterad. Den har pågått under hela 2000-talet och innebär att vi under denna tid har haft en negativ utveckling av konkurrenskraften för svensk exportindustri på de områden som skatteavtalen reglerar.
Signalerna från både Riksrevisionen och Svenskt Näringsliv är övertydliga på den punkten. Finansministern verkar ha en annan uppfattning om tingens ordning än de fakta som redovisas i de väl underbyggda analyser som Riksrevisionen och Svenskt Näringsliv presenterat. Det förvånar mig mycket, herr talman. Oron hos industrin vidimeras även av en minienkät som vi har låtit RUT genomföra hos några av våra största industriföretag.
Av den framgår tydligt att det finns allvarliga risker med de uppkomna bristerna i skatteavtalen. Detta borde finansministern ta på större allvar än vad som gavs sken av i svaret på min interpellation. Det är fråga om effekter som redan har skadat svensk industris möjligheter att konkurrera internationellt.
Det borde trigga finansministern att vidta extraordinära åtgärder för att ytterligare växla upp arbetet med att återställa en svensk topposition när det gäller aktualiserade och konkurrenskraftiga skatteavtal. Herr talman! Det var den insikten jag hade velat se i finansministerns svar, men jag tvingas tyvärr konstatera att den verkar lysa med sin frånvaro.