Anders Karlsson (S):
Om det inte finns detaljerat i vår budget beror det på att vi har ett budgetförslag som ungefär så här tjockt som jag nu visar med fingrarna i förhållande till regeringens som är av en mycket större modell. Det kan innebära att vissa detaljer inte är klara. Men det är helt klart att i den budget vi lade fram i fjol finns det 6,7 miljoner till forskningen i Hässleholm. Vi hade självklart tänkt fortsätta den satsningen.
Det är inte så att man kan ge ett tilläggsanslag på 50 % eller 100 % och sedan året därpå dra tillbaka de pengarna och tro att verksamheten ska fortsätta. Det är en ren omöjlighet. Man har redan gett indikationer: Här är de ramar ni kan jobba med i fortsättningen för att lyckas bättre med er forskning. Historiskt är det också viktigt med denna forskning. Den frågan drevs av några här i riksdagen, och jag var själv med bland dem.
Det fanns ingen forskning alls på detta område vid det tillfälle när den sedermera kom till stånd i Hässleholm. Det drevs tillsammans med fackliga organisationer som hade väldigt många medlemmar som man misstänkte skadades av just isocyanater. Därför kom den här forskningen till, och därför behövde den speciella anslag för att den verkligen skulle komma till. Forskarvärlden kände inte det som någon angeläget. Då är det viktigt att politiken går in, pekar och säger: Det här måste vi forska vidare på.
Det har man gjort. Därför har man också nått väldigt goda resultat. Det har till och med inneburit att två ISO-certifieringar har kommit till stånd tack vare forskningen i Hässleholm. Den är oerhört viktig ur arbetsmiljösynpunkt. Ministern säger här: Vi vill forska för att få en bättre arbetsmiljö. Jag hoppas att det är så, Lars Leijonborg. Men jag blir väldigt illa berörd när jag kan läsa att man ska lägga ned Arbetslivsinstitutet.
Man tar ifrån arbetslivsforskningen 337 miljoner för att man ska få en bättre arbetsmiljö. Man skär 157 miljoner från Arbetsmiljöverket, och man tar hälften av anslagen i Hässleholm för just isocyanatforskning. Det ger inte de rätta signalerna, som ministern här vill påskina, att man verkligen vill slå vakt om en bättre arbetsmiljö, utan tvärtom.
Ytterligare en sak är att efter inlämnandet av min interpellation ringer till min förvåning en journalist till mig från tidningen Norra Skåne och säger: Regeringen kommer inte att göra någonting. Det är en presschef hos Lars Leijonborg - jag tror att han heter Johan Britz - som har svarat på interpellationen till journalisten på tidningen innan jag hade fått svaret. Är det god etik? Är det så det ska fungera i Sveriges riksdag?
Jag blev väldigt upprörd över det och kommenterade det också i tidningen. Jag har med anledning av det också skrivit en insändare. Signalerna från regeringen är inte att man vill satsa på arbetsmiljöforskningen när man lägger Arbetslivsinstitutet, skär 157 miljoner från Arbetsmiljöverket och tar 50 % från forskningen i Hässleholm. Det ser jag och vi från det socialdemokratiska partiet väldigt allvarligt på.
Den moderatledda regeringen har talat så mycket om utanförskapet och de 500 000 som är sjukskrivna och förtidspensionärer. Vill vi stoppa inflödet till det vill det också till att vi får en bättre arbetsmiljö.