Per Lodenius (C):
Det är nu dags att ersätta nuvarande lag om leksakers säkerhet från 1992. Som i många andra sammanhang kommer detta initiativ från EU genom ett direktiv. Det nya direktivet innebär att säkerhetskraven för leksaker skärps på flera områden. Det handlar bland annat om kvävningsrisker, kemiska risker och ljudnivåer. Dessutom preciseras företagens skyldigheter på en rad punkter så att det blir tydligare vad som krävs av var och en som tillhandahåller en leksak.
Tanken är att underlätta säkerhetsarbetet för både branschen och de marknadskontrollerande myndigheterna. Jag välkomnar dessa skärpningar, och jag kan tycka att en gränsöverskridande harmonisering är viktig på detta område. Som förälder och vuxen vill jag veta att de leksaker som hamnar i våra leksaksaffärer inte skadar den unge konsumenten och användaren. Redan i dag har vi inom EU en väletablerad märkning av leksaker. Tittar man noga på leksakskartongerna kan man någonstans se märket CE.
Genom CE-märket bekräftar tillverkaren att leksaken uppfyller säkerhetskraven. CE-märket är obligatoriskt för leksaker, och märkningen ska vara väl synlig, lättläst och beständig, som det står i lagen. Det strider också mot leksakslagen att sälja en leksak utan CE-märkning. Konsumenter kan uppfatta CE-märket som en kvalitetssymbol som betyder att leksaken i fråga är testad och säker. Men märket kan vara grovt vilseledande om det sitter på en leksak som visar sig inte uppfylla säkerhetskraven.
Därför är en effektiv kontroll av import och försäljning av yttersta vikt. Målet för direktivet om leksakers säkerhet är just att garantera en hög säkerhetsnivå för leksaker och en väl fungerande inre marknad genom att fastställa harmoniserade säkerhetskrav för leksaker och minimikrav för marknadsövervakning. Förslagen till strängare säkerhetskrav för leksaker är i stort bra.
Det gäller även de kompletterande bestämmelserna om marknadskontroll och förstärkta regler om ekonomiska aktörers dokumentation. Fru talman! Barn tillhör våra mest sårbara konsumenter och har inte alltid förmåga att kalkylera risker och skydda sig själva. Barn är beroende av att de produkter som är tillverkade särskilt för dem inte skadar utan är så säkra som möjligt. Som vuxen är det också naturligt att förvänta sig att CE-märkta leksaker är testade och så säkert konstruerade som möjligt.
Som förälder eller vuxen ska man inte heller behöva förlita sig på att leksakers säkerhet i alla situationer garanteras av att man hela tiden effektivt övervakar barnen som leker med dem. Därför är det bra att det i den nya lagen införs en bestämmelse om att man endast i vissa enstaka fall kan bedöma säkerheten genom att utgå ifrån att en vuxen ständigt övervakar barnet.
Svensk Handel har i sitt remissvar klagat över att lagförslaget blir svåröverskådligt för företagen. Man säger också att förslaget saknar den tydlighet om olika parters ansvar och uppgifter som finns i direktivet om leksakers säkerhet. Kritiken grundar sig på att regeringen inte varit lika detaljerad i sin utformning av propositionen jämfört med EU-direktivet. Anledningen till detta är att det nya direktivets materiella bestämmelser är mycket detaljerade och lämpar sig inte för en fullständig lagreglering.
Jag delar regeringens och utskottets bedömning att regleringen av leksakers säkerhet i huvudsak ska ske genom myndighetsföreskrifter. Det ger större flexibilitet om det uppstår behov av justeringar. Direktivets mer grundläggande bestämmelser, till exempel det allmänna säkerhetskravet och de ekonomiska aktörernas huvudsakliga skyldigheter, tas däremot direkt in i lagen.
Med detta sagt utesluter jag dock inte att det behövs riktade informationssatsningar mot näringslivet för att underlätta för de enskilda företagen som berörs av den nya lagen. Leksaksdirektivet som vi nu införlivar i svensk lag är ett så kallat fullharmoniseringsdirektiv, som vi har hört flera säga tidigare. Det innebär att medlemsstaterna inte får besluta om ytterligare begränsningar av leksakers fria rörlighet på den inre marknaden än de som direktivets regler medger.
Den säkerhetsnivå som fastställs i direktivets regler får inte på något sätt höjas eller sänkas på nationell nivå. Bland de motionsyrkanden som väckts finns förslag på åtgärder som går längre än direktivets bestämmelser. Fru talman! Jag yrkar därmed bifall till utskottets förslag och avslag på motionerna.