Staffan Danielsson (C):
Jag välkomnar ministerns resonemang och öppenhet i de här frågorna, jag tackar för det. Men i dag ges inga dispenser, i dag styr maskinen millimetermässigt vetenskapligt. Hundratusentals människor har alltså mindre god syn i olika avseenden. De kallas inte in till syntest och berövas sina körkort.
Men om man har brister i sina synfält, ofta beroende på diabetes eller glaukom, kallas man in lite slumpvis, och då ställs plötsligt stenhårda och mycket detaljerade krav. Här kan jag tycka att in till dess att vi får körsimulatorer, där är vi överens, borde en sund helhetsbedömning kunna göras där praktiska körprov vägs in så att det inte är helt stopp som det är i dag.
De människor som här stångas mot vägg blir desperata. De ser bra, de har vissa brister i synen, men de får ingen chans till dispens. Jag har fått ta del av många brev från personer som gjort olika tester och berättar om hur slumpmässigt testresultaten kan slå. Ibland klarar man, ibland inte. Syntestmaskinerna är väldigt speciella.
Det är Transportstyrelsen som uppställer kriterierna, och testresultatet får avgöra utifrån de kriterierna. Det finns länder i Europa och stater i USA som inte ens beaktar synfältsbrister, och i till exempel Kanada får man vid dåliga synfältstest chansen att bevisa sin körförmåga genom uppkörning om man befinner sig i gränslandet. Körsimulator tror jag är framtidsvägen, jag är helt med på det.
Men det finns inte sådana i dag, och därför tycker jag att man borde tänka på de människor som i dag är desperata och inte får chansen. I dag är det ögonläkarna och testmaskinerna som avgör om en människa som har de här bristerna ska få ha körkort. Professor Kjell Ohlsson vid Linköpings universitet är expert på hur människor och maskiner fungerar tillsammans och expert på körsimulatorer.
Enligt honom är det vetenskapliga stödet för sambandet mellan synfältsbortfall och körprestation mycket svagt. Han anser att maskintesterna har ett antal fundamentala brister. De är alltför statiska, och de detaljerade svenska kriterierna är alltför diffusa, dåligt vetenskapligt underbyggda och faktiskt enligt hans uppfattning rätt godtyckliga.
Han menar att ett körsimulatortest, där man testar hela trafiksituationen, säger betydligt mer om en människas bilkörningsförmåga än ett synfältstest och att även uppkörningsprov borde vägas in i högre grad än i dag. Fru statsråd! Vi är alltså överens om att rimliga krav självfallet ska ställas för att inneha körkort och att man inte ska köra om man ser för dåligt. Men det får inte vara ohemula krav.
I dag är det syntestmaskinerna som får avgöra helt och hållet, vissa klarar, andra inte, och det växlar. Jag menar att trafikexpertis bedömning borde väga tyngre. Deras bedömning som kommer fram i körsimulatortest borde ges större betydelse, och det uppfattar jag att statsrådet är inne på. Sverige sticker ut i denna fråga, och många av dem som i Sverige nu fråntas sina körkort hade haft dem kvar om de levt i andra länder.
Jag tycker också att politiken har ett ansvar för att granska den ribba som myndigheten lägger upp och se om nivån till exempel är för hög. I dag är myndigheten egentligen både expert och domare. Det är ingen förvaltningsdomstol som ifrågasätter myndigheten.
Därför vore det lite intressant om statsrådet skulle kunna tänka sig att låta någon annan titta på de regelverk som Sverige har, granska Transportstyrelsens bedömningar och jämföra med andra länder. Det var en av mina frågor. Jag vill skicka med den lilla idén.