Anita Brodén (L):
Flera av oss i utskottet lever sedan en längre tid nästan dag och natt med skogsfrågorna, för som vi hört behandlar Miljömålsberedningen för närvarande hållbar markanvändning, och skogen upptar en stor del av just markanvändningen. Svaret på motionerna blir därför i de allra flesta fall en hänvisning till att beredning pågår.
Det hindrar oss dock inte från att debattera skogen och även redovisa en hel del ståndpunkter. Det är regeringens uppfattning att de jämställda målen, produktions- och miljömålen samt frihet under ansvar, ska ligga fast.
Äganderätten är central för oss liberaler liksom för övriga i Alliansen, men det är också viktigt för oss att slå fast att det handlar om ett förvaltarskap. Det förpliktar och ska kopplas ihop med ett förvaltarskap. Att skogsproduktionen har ett oerhört stort värde för vårt lands bnp råder det inget tvivel om.
För Sveriges del svarar skogen för ett tillskott till statskassan på 123 miljarder kronor årligen. Det skapar arbetstillfällen för 100 000 personer och ger inkomster till 350 000 skogsägare.
Den skogliga tillväxten, som vi redan debatterat, ligger på 97 miljoner kubikmeter, och det förväntas ske en årlig tillväxtökning på två miljoner kubikmeter. Nya material forskas fram. Det finns en ökad efterfrågan på träbyggnationer liksom en efterfrågan från textilindustrin.
Dessutom pekar klimatfrågor och sociala frågor på värdet av skogen och visar på vikten av hållbar utveckling. Vi har många skogsägare att tacka för en stor biologisk mångfald, men vi ska vara ärliga och konstatera att det också finns ett stort behov av förstärkning.
Det finns, har funnits och redovisas stora brister, och därför behövs en förstärkning av den generella hänsynen. Det är oerhört viktigt att nu ta fram ett förtydligande av skogsvårdslagen och se till att ekosystemen och den biologiska mångfalden verkligen får det värde som de förtjänar.
Flera av oss har kritiserat den nuvarande skogsvårdslagen, herr talman, och menat att den varit och är otydlig samt saknar sanktionsinstrument.
Min förhoppning är att Miljömålsberedningen genom en tydligare skogsvårdslag ska leverera relevanta förslag till en väl utvecklad miljöhänsyn i skogen, med sanktioner som tydliggör att det inte är acceptabelt med exempelvis svåra körskador i skogen.
Jag välkomnar givetvis Skogsstyrelsens dialogarbete och har tagit del av de slutsatser som nu börjar komma fram. Det är positivt, men jag är besviken över att myndigheten inte tidigare tagit itu med de problem som har uppdagats. Jag är också besviken över att Naturskyddsföreningen hoppade av det viktiga dialogarbetet.
Men nu är vi där, och nu får vi precis som någon annan vända blad och jobba framåt. En tydlig skogsvårdslag, ett hållbart skogsbruk, förstärkt generell hänsyn, skydd och restaurering av hotade arter är några av frågorna som Miljömålsberedningen arbetar med, och jag räknar med och hoppas att vi kommer att kunna redovisa goda lösningsförslag.
Herr talman! I samband med 1993 års skogspolitik saknades såväl klimataspekten som den sociala hänsynen. Det är två viktiga områden som måste finnas med.
Ur klimatsynvinkel är det förstås angeläget att vi ökar kunskapen om hur skogen och marken kan lagra koldioxid samt kunskapen om hur skogsprodukter kan användas på det mest effektiva och klimatmässigt mest optimala sättet. Det behövs även mer kunskap om livscykelanalyser av biobränsle.
Och inte minst har vi det viktiga arbetet på det internationella planet. Där måste vi tillsammans finna lösningar för hur vi globalt kan använda skogen, för att se om skogen kan vara en lösning på våra klimatutmaningar. Ur social synvinkel har det blivit alltmer uppenbart vilket stort värde skogen har för människan.
Flera har lyft fram det, bland annat Helena Leander som nämnde sin önskan att få springa i skog och mark. När det gäller hälsa och livskvalitet är skogen svaret för många människor. De tätortsnära skogarna har stor betydelse och en enorm potential.
Ekoturism och friluftsliv efterfrågas alltmer, och där är skogen givetvis central med sina växter och djur. Herr talman! Jag är mycket nöjd med att regeringen för några år sedan lade fram Sveriges första friluftsproposition.
Jag var själv väldigt engagerad i det arbetet och känner att det var viktigt att allemansrätten där utgjorde en grund samt att vi lyfte fram friluftslivets stora värde. Det är ett riksintresse och måste märkas i kommunernas planer.
Det är därför glädjande att följa utvecklingen på många håll, både vad gäller det arbete vi står inför och det som händer ute i kommunerna där man bildar kommunala naturreservat och biotopskyddsområden. Jag och Folkpartiet har en riktig skogskäpphäst, och det är vårt krav på det statliga skogsinnehavet.
Vi drev under många år kravet på att använda Sveaskogs marker som utbytesskog. Så blev det också så småningom. 100 000 hektar avsattes, vilket innebär att vi, trots att endast 60 000 hektar hittills har använts, i det närmaste har uppnått delmålet Levande skogar. Självklart tycker vi inte att det är tillräckligt.
Hela arealen ska givetvis användas. Därför är det viktigt att det följs upp. Det är viktigt att man fortsätter på den inslagna vägen genom att nyttja de statliga skogarna till utbytesskog och till skyddsavsättningar. Direktivet från staten bör vara mer miljöstyrande än vinstmaximerande. Vi måste ha balans även här.
Sveaskogs ekoparker och naturvårdsskogar välkomnar jag verkligen. I dag fick jag bekräftelse på Sveaskogs och länsstyrelsens samarbete kring ekoparken Hornsö. Det är någonting alldeles fantastiskt och verkligen värt att nämna.
Avslutningsvis anser jag, herr talman, att det behövs en bättre samordning mellan exempelvis skogsstyrelse, kommuner, naturvårdsverk och länsstyrelser. För övrigt anser jag att artprojektet behöver stärkas.