Andreas Carlgren (C):
Karin Svensson Smith har ställt ett antal frågor till mig om klimat och sårbarhet. Det är många frågor som ska avhandlas på en tämligen begränsad tid, och jag kommer därför att fatta mig kort på respektive fråga. För att hantera klimatpåverkan krävs stora insatser för att minska utsläppen av växthusgaser, men även insatser för att begränsa effekterna av klimatförändringar.
Anpassningsarbetet, som ännu är i sin linda, är mångfasetterat och spänner från skador på fysisk infrastruktur till påverkan på den biologiska mångfalden samtidigt som det griper in i samhällets alla nivåer. Det finns ingen myndighet som ensam kan hantera alla dessa frågor. Sektorsansvaret är här mycket viktigt. För att förbättra samordningen på den lokala och regionala nivån har dock extra resurser anslagits för länsstyrelserna.
Anpassningsarbetet kommer att utvecklas under lång tid och har bland annat inletts med att bygga upp viktig kunskap för att bättre kunna förebygga och ha beredskap att hantera den ökade risken av kraftiga översvämningar. En viktig åtgärd här är att ta fram en noggrannare höjdmodell över Sverige, vilket Lantmäteriet nu jobbar med.
En annan viktig åtgärd är att få en bättre bild av stabiliteten längs Göta älv i händelse av att ökade vattenmängder måste avtappas från Vänern. Detta arbetar SGI med. Ett annat alternativ skulle kunna vara att tappa Vänern på vatten genom en tunnel till Västerhavet. Vi avser även överväga detta alternativ.
För att redan nu minska risken av att Vänern svämmar över finns en överenskommen avtappningsstrategi. Överenskommelsen trädde i kraft den 1 oktober 2008 och är ett första steg när det gäller att hantera Vänerns översvämningsproblematik. Som framgår av klimatpropositionen anser regeringen att det är angeläget att bättre integrera det förebyggande klimatarbetet i den fysiska planeringen och konkreta åtgärder för anpassning.
I stället för att göra det obligatoriskt att upprätta särskilda klimat- och sårbarhetsplaner anser jag att vi i första hand bör använda de instrument som redan finns, det vill säga att beakta klimataspekter i översiktsplaner, detaljplaner och vid den prövning som görs i samband med bygglov.
Regeringen delar i allt väsentligt Klimat- och sårbarhetsutredningens syn att klimatfrågan bör få större genomslag i den kommunala planeringen och bereder frågan inom ramen för arbetet med den PBL-proposition som vi planerar att förelägga riksdagen under året. Kommunerna bör på ett helt annat sätt än hittills beakta risker för översvämningar, ras, skred och erosion i samband med planläggning och bygglov.
Kommunernas skyldighet att ta hänsyn till riskfaktorer vid lokalisering av bebyggelse har förtydligats genom den lagändring som trädde i kraft den 1 januari 2008. Regleringen innebär att hänsyn ska tas till riskfaktorerna inte bara vid kommunens översiktliga planering utan även vid detaljplanläggning och vid prövning av bygglov och förhandsbesked enligt plan- och bygglagen.
Det kan inte råda något tvivel om att kommunerna har ett avgörande ansvar när det gäller bebyggelsens lokalisering och att man ska ta hänsyn till de olika riskerna. Kommunen kan drabbas av skadestånd om den brister i sin myndighetsutövning. Det går inte att skylla på att man inte visste, om olyckan skulle vara framme. När det gäller preskriptionstiden för kommunens ansvar har regeringen gjort den bedömningen att en förlängd preskriptionstid inte är motiverad.
Klimat- och sårbarhetsutredningens förslag om fördubblad preskriptionstid från 10 till 20 år löser enligt min uppfattning inte problemet. När det gäller strandskyddet hade vi den 29 april här i kammaren en debatt om detta.
Jag ser därför inget skäl att än en gång debattera denna fråga, men konstaterar att eftersom de nya bestämmelserna bland annat kräver att det lämnas fri passage närmast strandkanten undviks i många fall att hus placeras för lågt nära vatten. Detta är positivt i ett anpassningsperspektiv. Andelen hårdgjorda ytor i våra städer och tätorter kan vara ett problem med tanke på klimatförändringen och risken för översvämning vid häftiga regn.
Risken med mer hårdgjorda ytor bör förstås beaktas vid kommunal planering, och en strävan bör vara att hålla nere andelen hårdgjord yta. Som Karin Svensson Smith känner till ses nu miljömålssystemet över - inklusive miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö - och det är regeringens avsikt att lämna en miljömålsproposition till riksdagen våren 2010.
I likhet med Klimat- och sårbarhetsutredningen antyder Karin Svensson Smith att kommunerna skulle vara förhindrade att genomföra anpassningsåtgärder på grund av den så kallade likställighetsprincipen. Det kan finnas oklarheter som behöver redas ut. För egen del är jag öppen för att se över om det finns behov av att förtydliga eller stärka kommunernas möjligheter att vidta de anpassningsåtgärder som behövs.
Slutligen när det gäller ansvaret för insamling, analys och tillhandahållandet av miljödata har det inte skett någon förändring i ansvarsförhållandena. SLU har dock fått ytterligare resurser och utvidgat uppdrag för att mot bakgrund av kommande klimatförändring bättre kunna svara upp mot behovet att tillhandahålla underlag av betydelse för miljön och de areella näringarna med utgångspunkt i miljökvalitetsmålen.