KBLab/rixvox huggingface dataset:
Rasmus Ling (MP):
Det är fyra år sedan den utredning kom som ligger till grund för propositionen. Utredningen tillsattes alltså av den förra alliansregeringen, och dess förslag lämnades över till den sommaren 2014. Detta bygger i grunden på ett EU-direktiv.
Vi har haft väldigt generösa regler i Sverige för företag som har kunnat göra ränteavdrag. I och med det ärende som nu kommer att klubbas kommer det att bli mindre generöst än det har varit tidigare. Jag kan erkänna att jag själv inte hade koll på alla begrepp när utredningen kom - ebit och ebitda.
Det är säkert fler i skatteutskottet som har lärt sig någonting, för ärendet är inte enkelt i alla sina delar. Men i grunden handlar det om att komma till rätta med ett par saker. Det handlar delvis om en skatteplanering som har funnits och som inte minst BEPS-arbetet inom OECD haft som avsikt att motarbeta.
Det är också en viktig sak att utjämna villkoren mellan lånat och eget kapital; inte minst är det principiellt viktigt. I förlängningen kan också riskerna i ekonomin minskas när vi gör det mindre förmånligt att låna. Man kan ju anta att lånen blir mindre när det blir mindre förmånligt.
Man kan beskriva detta som att vi gör det sämre, men man kan också beskriva det som att det helt enkelt blir mer lika villkor. Det är en mer positiv beskrivning. Den stora fördelen med ärendet är att vi också får möjligheten att sänka bolagsskatten från 22 till 20,6 procent.
Eftersom det finns en begränsningsregel som ändå är ganska stor och som gör att de flesta företag helt undantas från minussidan innebär detta att merparten av företagen får sänkt bolagsbeskattning. Det är glada nyheter, inte minst för många av de väldigt små företagen. Fru talman!
Jag noterade att i början av debatten var Vänsterpartiets representant uppe med ganska hånfulla spydigheter mot Sveriges småföretagare. Man beskrev hur enkelt det var, hur stora vinsterna var och liknande. Jag tycker att det är ganska uppseendeväckande att man går upp och säger det men sedan inte ens stannar under debatten och deltar i den.
Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet.
Rasmus Ling (MP):
Vi har tidigare under mandatperioden och flera gånger i kammaren diskuterat skattereglerna för fåmansbolag och 3:12-reglerna. Det fanns tidigare en utredning som hade förslag med stora effekter. Regeringen remitterade ett förslag som var väsentligt annorlunda med mindre effekter. Men det lades inte fram.
Det som diskuteras i dag är något annat, nämligen att täppa igen ett kryphål efter ett domstolsutslag i februari i år. Nu ska det inte gå att skatteplanera bort skatt på ett sätt som ett stort revisionsbolag tyckte att man skulle kunna göra. Det har varit mycket diskussioner om skatteflykt och skatteundandragande.
Bland annat pågår ett intensivt arbete. Det är något vi lägger ned mycket tid på i skatteutskottet. Det har också varit en medial diskussion, där inte minst SVT har lyft fram frågan i flera avsnitt i Uppdrag granskning . Det har varit några avsnitt, och det kommer förmodligen fler avsnitt framöver.
Det är bra att frågan har uppmärksammats, och det är också bra att det finns ett samarbete mellan våra partier, inom OECD och inom EU. Det är bra att regeringen kan agera snabbt. När det kommer ett sådant rättsfall till Högsta förvaltningsdomstolen sätter det ny praxis som snabbt kan få konsekvenser.
Nu måste vi självklart följa upp när det händer saker i omvärlden. Om det händer något framöver måste vi vara beredda att ändra lagstiftningen så att det inte ska bli fråga om otillbörlig konkurrens, så att vissa företag kan använda sig av kreativa upplägg och konkurrera på ett sådant sätt. Fru talman! Med detta yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet.
Rasmus Ling (MP):
Det är roligt att Jörgen Warborn besöker Miljöpartiets seminarier och arrangemang. När det gäller den här frågan är det märkligt att man inte visar en större ambition och lust från allianspartierna att åtgärda problemen som uppstår på området.
När det kommer domstolsbeslut om att det går att göra nya upplägg eller undanhålla skatt på ett sätt som inte har skett tidigare är det väsentligt att snabbt få en ny lagstiftning på plats. Det är något som vi från de rödgröna partierna tycker är väsentligt om det skulle hända framöver.
Man måste se till att det inte med hjälp av nya kreativa upplägg går att göra. När det uppdagades vilka upplägg den förre ordföranden för Svenskt Näringsliv hade gjort och hans försvar var att han inte ansåg att han fick något för den skatt han betalade var det få företrädare, jag vet inte om det var någon alls i kammaren, som försvarade honom.
Men det är synd att vi inte på ett tydligare sätt kan poängtera vikten av att vi fortsätter att arbeta mot nya upplägg. Jörgen Warborn ställde samma fråga till mig som han ställde till Jamal El-Haj alldeles nyss. Frågan har gått igenom Lagrådet, som inte har haft någon erinran. Frågan har gått på remiss till en rad andra aktörer. Den har beretts på ett bra sätt.
Vi åtgärdar ett problem, och därför är det bra att vi kan klubba frågan om ungefär 50 minuter.
Rasmus Ling (MP):
Vi ska givetvis ha fullgoda underlag när vi fattar beslut i kammaren. Det anser jag att vi har i detta fall. Det finns i handlingen en utvecklad konsekvensbeskrivning av vilket problem det är vi ska åtgärda och vad det får för konsekvenser. Justering av den utvidgade fåmans-företagsdefinitionen Det handlar inte bara om att man efter ett år ska följa upp den lagstiftning vi har klubbat.
Det kan ibland vara befogat att göra det, men framför allt måste vi hålla koll på vilka problem som uppkommer efter hand och vilken ny lagstiftning som behövs för att vi ska tackla de problem och utmaningar som kommer. Det gör vi hela tiden på alla områden, och det måste vi självfallet fortsätta med.
Alldeles oavsett om det finns ett tillkännagivande eller inte följer regeringen utvecklingen av villkoren för företagen och vad gäller det viktiga problemområde som skatteundandragande och skatteflykt är. Vi kommer att fortsätta att lägga stort fokus på detta.
Rasmus Ling (MP):
Det är uppenbart att skattefrågorna berör väldigt mycket, både människor och företag men också politiker. Hur vi tar ut skatter, vad de ska gå till och hur stort skatteuttaget ska vara är väldigt viktiga frågor som berör människor direkt i vardagen.
I somras hotade oppositionspartierna med misstroendevotum mot regeringen just på grund av tre förslag på skatteområdet. Det fanns aviseringar om att man eventuellt skulle gå fram med dem i budgetpropositionen. Det handlade om 3:12-reglerna, där det tidigare hade gjorts en utredning.
Det fanns förslag på försämringar för småföretagare, som dock sedan gjordes om av regeringen. Efter en remittering var förslaget betydligt bättre ur företagens perspektiv än det som tagits fram av utredningen, men det innehöll ändå vissa försämringar. Det handlade också om brytpunkten för när man ska betala statlig skatt.
Ett par gånger under mandatperioden har den brytpunkten inte räknats upp på samma sätt som tidigare, vilket har gjort att något fler har fått betala statlig skatt. Den tredje frågan var flygskatten, som också gick igenom och börjar gälla nu på söndag, den 1 april.
Detta var tre i sammanhanget ganska marginella förändringar, men de höll ändå på att leda till misstroendevotum och i förlängningen en tänkbar regeringskris. Man kan ju fråga sig hur det kan gå i en framtid, när det av någon anledning kan behöva fattas tuffa beslut.
Möjligen kan vi behöva göra det under den kommande mandatperioden eller någon gång i framtiden när konjunkturen inte är så stark som den är just nu. Fru talman! Flera av de borgerliga partierna anför att man vill avskaffa värnskatten, den skatt som de som har de allra högsta arbetsinkomsterna betalar.
De borgerliga partierna har tidigare gett väldigt olika besked om hur stort de tycker att skatteuttaget ska vara. Centerpartiets ekonomisk-politiska talesperson talade om att han vill sänka skattetrycket med 10 procentenheter.
Det motsvarar 400 miljarder kronor eller ungefär tio gånger anslaget för rättsväsendet sammantaget, polis och domstolar. Liberalernas partiledare Jan Björklund sa vid åtminstone ett tillfälle att skattekvoten bör ligga på samma nivå under kommande mandatperiod - sammantaget inga skattesänkningar, alltså.
Detta är inte alldeles enkelt att få ihop när man också hör om de enskilda förslag till sänkningar som finns. Man har också emellanåt ambitioner att satsa skattepengar på saker och ting. Alldeles före jul tillsattes en utredning om att se över reseavdraget och göra om det.
Detta är en väldigt viktig fråga som de allra flesta partier har ställt sig bakom i två omgångar under denna mandatperiod, dels i Landsbygdskommittén, dels i Miljömålsberedningen.
Vi får se nu ifall Moderaterna kommer att orka stå upp för de ställningstaganden som man gjorde vid de tillfällena och kommer att vilja införa ett färdmedelsneutralt avståndsbaserat reseavdrag i stället för det vi har i dag, som väldigt ensidigt gynnar arbetspendling med bil, och även ifall det nya systemet skulle missgynna Mälardalen mer än i dag och i stället gynna inte minst Norrlands inland.
Med detta, fru talman, vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet.
Rasmus Ling (MP):
Jag är glad att Kristdemokraterna kommer upp i debatten och ställer den här frågan. Som jag sa i mitt anförande har det lagts fram ett förslag där nyproduktion av bostäder är undantagna från detta. Larry Söder kan alltså vara helt lugn med att det i den delen inte kommer att få några effekter på hur många bostäder som byggs vare sig 2018, 2019 eller något annat år framöver.
Det är nämligen undantaget, vilket var en väldigt viktig del för att regeringen skulle lägga fram förslaget. I stället innehåller förslaget, som jag var inne på i anförandet, att vi sänker bolagsskatten. Det gör vi för närmare en halv miljon företag.
De som får betala för det är kapitalintensiva företag, som kommer att få försämringar genom att ränteavdragsbegränsningen görs, men det kommer inte att gälla nyproduktion av bostäder. Det var en viktig del, inte minst för Miljöpartiet i regeringen, när vi lade fram förslaget.
Rasmus Ling (MP):
Jag tror att alla här inne i kammaren är väldigt glada över att vi har sett en så pass stor ökning av antalet nyproducerade bostäder under de senaste åren när Miljöpartiet har innehaft bostadsministerposten. Jag kan beklaga att det inte blev någon större reform och att bland annat Kristdemokraterna valde att hoppa av när det fördes bostadspolitiska samtal. Hade vi kunnat få en reform tror jag att vi hade kunnat se att vi kommit längre inte minst när det gäller rörligheten.
Nyproduktionen är en viktig del, men hur vi använder det befintliga beståndet är en kanske ännu viktigare del - eftersom de flesta bostäder är sådana vi redan har. De som tillkommer är på marginalen. De är viktiga, men de vi redan har är faktiskt ännu viktigare. Det är synd att Kristdemokraterna och andra partier inte orkade med att fortsätta detta.
Då hade vi kunnat genomföra reformen med ränteavdraget och flyttskatterna och möjligen få till en större rörlighet, vilket hade minskat det problem vi ser i storstadsområdena men även runt om i landet. Förhoppningsvis vill konstruktiva partier vara med och göra något åt det här efter valet. Miljöpartiet kommer i alla fall att vilja det - vi tar bostadsfrågan på allvar, och vi kommer att vilja genomföra reformer även framöver.
Rasmus Ling (MP):
Tack, statsrådet Strandhäll, för svaret! Att den här processen har varit unik stämmer. Förhoppningsvis får vi inga fler dylika fall som har att göra med att länder väljer att lämna Europeiska unionen. Det var ju detta som var anledningen till att EMA skulle omlokaliseras.
Jag tycker dock att det finns skäl att se över hur den här processen har gått och även hur relationen med Danmark kan förbättras. Statsrådet skriver i svaret på min interpellation att detta ska följas upp. Jag skulle gärna vilja höra mer konkret hur regeringen avser att ta till vara de erfarenheter som har gjorts. Herr talman!
Jag tycker också att regeringen framöver på ett tydligare sätt bör se över hur utvecklingen i Öresundsregionen kan stärkas och också se att det är en fråga av nationellt intresse. Det brukar framhållas att det som är bra för Stockholm och här i länet också gagnar Sverige.
På motsvarande sätt är det naturligtvis i andra delar av landet. Det som är bra för Öresundsregionen är också bra för övriga Sverige. Tyvärr är dessa frågor inte tillräckligt i fokus. Detta är inget nytt. Den förra regeringen hanterade dessa frågor sämre än den nuvarande regeringen gör, men likväl är det något som bör förbättras. Jag menar att hanteringen av EMA är ett sådant exempel.
Sedan Öresundsbron kom till har integrationen ökat. Öresundsregionen är en dynamisk region, och människor åker fram och tillbaka för att uppleva evenemang, jobba, studera, semestra, dejta och så vidare. 15 000 människor arbetspendlar dagligen. Pendlingen är i samma storleksordning som den mellan Uppsala och Stockholms län.
Med Fehmarn Bält-förbindelsen mellan Danmark och Tyskland, som kommer att stå klar inom ett antal år, kommer Öresundsregionen att stärkas ytterligare. Då kommer Hamburg i tid att vara närmare Malmö än vad Stockholm är. Det sägs ofta att hela landet ska leva. Det är en målsättning som det nära nog råder konsensus om. Vad det betyder kan man förstås diskutera.
Det är nog få som väntar sig att det ska vara exakt samma grad av service överallt. Det är naturligt att man placerar fler myndigheter, statliga museer och annat i en huvudstad. Men man kan också vänta sig att man ska göra satsningar i andra delar av landet. Det var inte konstigt att regeringen ville ha EMA till Sverige.
Det var en bra ansökan, och den hade inneburit väldigt många jobb och hade haft positiva effekter på många sätt, inte minst för den life science-industri som finns. Det är absolut inte detta som är problemet, utan problemet är att det också fanns andra placeringar som också skulle ha gynnat svenska intressen.
Jag hör att man vill stärka ambitionen när det gäller samarbetet med Danmark och andra nordiska grannländer. Den fråga som jag skulle vilja ställa till statsrådet Strandhäll är: Vad är det mer konkret för områden som man kommer att prioritera att stärka samarbetet på?
Rasmus Ling (MP):
Bara för att vara övertydlig: Jag har aldrig ifrågasatt att regeringen har försökt få EMA till Sverige. Det fanns stora fördelar med det. Jag delar det som statsrådet Strandhäll anför. Karolinska Institutet är starkt. Vi har bra life science och andra förutsättningar.
Det hade alltså varit väldigt bra om det hade hamnat i Sverige och i Stockholmsområdet. Jag är också medveten om att det inte gick att ansöka tillsammans med andra. Däremot menar jag att vi kunde ha varit tydligare.
I det läge då Sverige inte längre fanns som kandidat, när vi hade åkt ur, borde vi ha varit tydligare med att vi inte motarbetade den danska kandidaturen. Region Skåne valde tidigt att stödja den danska kandidaturen.
Regionstyrelsens ordförande, Henrik Fritzon, uttalade sig med en besvikelse i Sydsvenskan efter att det blev känt att myndigheten i stället hamnade i Amsterdam. Även Malmös kommunstyrelseordförande Katrin Stjernfeldt Jammeh har anfört att Köpenhamn skulle ha varit en bra placering.
Det är, herr talman, problematiskt att vi har en situation där skattebetalarna i södra Sverige har betalat parallella kampanjer. Det är en statlig för Stockholm och en regional för Köpenhamn. Det är problematiskt.
Även om det inte har varit mycket pengar för Region Skånes del hade det varit bättre med en bättre balans. Jag är glad över att höra att regeringen ser att det är viktigt med goda relationer mellan Sverige och Danmark.
Det är faktiskt helt avgörande för oss som bor i Skåne och som ofta rör oss över Sundet. Över tid har vi sett att det är många gränshinderfrågor som har lösts. Men dessvärre har det emellanåt uppstått nya gränshinder. Under 15-16 månaders tid levde vi med id-kontroller. De är nu dessbättre avskaffade.
Men vi lever fortfarande under gränskontrollerna, som ställer till problem och gör resandet mer omständligt än vad det borde vara. Det gör också att det mentala avståndet blir större. Ett annat exempel som inte gagnar södra Sverige är att regeringen vill att Arlanda ska bli Nordens största flygplats och har det som ett självändamål.
Det handlar alltså om att man ska gå förbi Gardemoen och Kastrup i fråga om antalet resenärer. Då tycker man att det är viktigare att de som bor i Stockholm ska ha bra förbindelser än att vi som bor i Skåne ska ha det.
Jag skulle därför vilja fråga om inte statsrådet förstår bevekelsegrunderna från Region Skåne i dessa delar - att man har haft två parallella kampanjer.
Sedan skulle jag vilja höra ifall det finns konkreta exempel på vilka frågor man kommer att driva som ordförandeland i Nordiska ministerrådet under det kommande året.
Rasmus Ling (MP):
Jag är helt på det klara med att utrikespolitik är något som drivs av regeringen. Men till saken hör att vi inte betraktar Danmark som utrikes, eftersom det ligger 15-20 minuter bort med tåg och vi rör oss där dagligen. Det är helt avgörande för att vi ska kunna utvecklas.
Jag är glad över att den rödgröna regeringen har haft en mer offensiv politik när det gäller lokalisering av myndigheter i olika delar av landet. Det är viktigt. Ibland säger man lite slarvigt att det finns fler statliga jobb i storstadsregionerna. Då gör man en miss. Det finns nämligen betydligt fler i Stockholm än i Göteborgsområdet, och det finns ännu färre i Malmöområdet.
Det behöver spridas mer. Själva ordet utlokalisering kanske inte är det ord jag själv skulle använda. Man kan i stället beskriva det som att det ska vara på olika ställen. Med just utlokalisering utgår man mycket från Stockholm.
Någon jämförde hur det gick till när man skulle bestämma placeringen med poängsystemet i Eurovision Song Contest. Jag tycker att det finns två saker som skiljer. Den ena är att det i Eurovision Song Contest är mer transparent hur olika länder röstar. Man kan naturligtvis diskutera om det ska vara på det sättet. Den andra saken är att i Eurovision Song Contest brukar grannländer rösta på varandra.
Jag hoppas att vi även i det fallet kan samarbeta på ett bättre sätt nästa gång.
Rasmus Ling (MP):
Moderaterna har genom Niklas Wykman lämnat in en interpellation där han går till attack mot dels Malmö stad, dels public services oberoende. Det går inte att tolka det på något annat sätt när han efterlyser åtgärder från kultur- och demokratiministern, att hon ska tillrättavisa public service. Det är uppseendeväckande och oroande.
Vi ser väldigt oroande tendenser i många länder runt om oss där regeringar på olika sätt vill få inflytande över och i vissa fall också styra massmedier. Polen, Ryssland och Ungern är några exempel och Turkiet ett annat exempel lite längre bort. Detta är naturligtvis en väg som vi ska hålla oss väldigt långt ifrån.
Jag skulle vilja få klargjort av Niklas Wykman om Moderaterna på riktigt vill att kultur- och demokratiministern ska ta public service i örat, om man tycker att det är en rimlig väg att gå. Det går naturligtvis att föra en diskussion om medier och hur frågor speglas.
Det finns många arenor för att göra det, men jag kan ifrågasätta om man i första hand ska ställa regeringen till svars. Fru talman! Niklas Wykman tar i sin interpellation också upp en annan moderat favoritgren, nämligen att klanka ned på Malmö stad.
Vi som bor i Malmö är vana vid det, oavsett om det är kommunstyrelseordförande i Staffanstorp, i Vellinge eller i andra moderatledda kommuner längre upp i landet. Ja, det är alltför många Malmöbor som inte har ett jobb. Skolresultaten har gått upp flera år i rad men är på en del skolor fortfarande på tok för dåliga.
Det finns en organiserad brottslighet som man behöver motarbeta med full kraft, en svart ekonomi som utnyttjar människor och som också gör att seriösa företagare inte kan konkurrera på rättvisa villkor. Det finns också ett Malmö sprudlande av innovation, företagande och kreativitet.
Det är också så att utan Malmö skulle moderata skyltfönster som Staffanstorp, Lomma och Vellinge tappa uppemot hälften av sina skatteintäkter. Det finns ett stort beroende av Malmö och naturligtvis även Lund. Men den ödmjukheten ser man sällan från de moderata kommunstyrelseordförandena i kranskommunerna.
Det här är också ofta kommuner som under lång tid inte har tagit det ansvar man skulle kunna förvänta sig när det gäller att välkomna nya människor till Sverige. Vi kan också gå in på hur medierna speglar Malmö. Det är sällan den mer positiva bilden som lyfts, trots att Malmö och Lund är de tillväxtmotorer som finns i sydvästra Skåne.
I stället är medierapporteringen, inte bara i public service utan brett, alltför ofta inriktad på de problem som finns, vilket också färgar av sig på den allmänna bilden. Jag hoppas att Niklas Wykman och Moderaterna kan sluta svartmåla Malmö och i stället ägna sig åt att försöka lösa de problem som finns.
Rasmus Ling (MP):
Det kändes som att ledamoten Niklas Wykman, för att vara någon som efterlyser ett lägre tonläge i debatten, tog i ända från tårna i sitt anförande. Jag tycker att det är en intressant diskussion vi har. Men jag har inte fått något bra svar på vad som var syftet, och ni redogör inte för vilka åtgärder det är ni skulle vilja se från statsrådet.
Ni säger att det är ett grovt påhopp från min sida när jag säger att jag tycker att det är oroande att se hur man gör i våra grannländer när det gäller uttalanden från de sittande regeringarna och att jag ser farhågor med detta. Fru talman! Det som Lars Beckman ger uttryck för kan jag inte tolka på något annat sätt än att han tycker att statsrådet ska gå in och recensera public service.
Det måste jag säga att jag tycker är väldigt oroande. Med detta sagt är det klart att det också finns delar som vi är överens om brett i kammaren, till exempel att lokalmedierna har en otroligt viktig granskande roll och måste ha förutsättningar att utöva denna roll med lokala politiker och på den regionala nivån.
När det gäller det inslag som har föranlett interpellationen tycker jag att det är värt att uppmärksamma att SVT för egen del har tagit detta på största allvar. Man hade ett särskilt avsnitt i Aktuellt där detta diskuterades. Fru talman! Slutligen ska jag säga någonting om det som Niklas Wykman säger att han vill göra för Malmö, även om vi hoppas att vi ska bevaras från detta.
Under alliansregeringens tid ökade kostnaderna för försörjningsstöd i så gott som alla kommuner i Sverige, inklusive Malmö. Vi drabbades hårt av det, och jag hoppas verkligen att vi kommer att slippa det under de kommande åren.