Håkan Bergman (S):
Vi ska i dag diskutera utbildningsutskottets betänkande rörande förskolan. Jag yrkar bifall till våra reservationer 1 och 3 i betänkandet men hänvisar också till vårt särskilda yttrande, där vi klargör att vi självklart även står bakom våra tidigare synpunkter i kommittémotionen. Jag har i tidigare debatter talat länge om den svenska förskolans förtjänster.
I dag vill jag bara kort säga att svensk förskola är bra för barnen. Den är bra för familjer, och den är bra för samhället. Detta är väl känt i Sverige och internationellt. I stället skulle jag vilja tala lite mer om kvalitet och utveckling. Vi socialdemokrater är övertygade om att förskolan kan bli ännu bättre, och jag vill lyfta fram några punkter som vi tycker är viktiga.
Alla barn har rätt till en bra start på sitt lärande, och allt fler studier visar att barn som har gått i en förskola med hög kvalitet lyckas bättre i skolan. Det gäller särskilt barn som kommer från familjer med låg utbildning, svåra uppväxtförhållanden eller andra tuffa förutsättningar.
Förskolan kan ge alla barn goda förutsättningar och därmed bidra till att minska framtida klyftor och öka jämlikheten i samhället. En förskola av hög kvalitet kan ge alla barn rätt till en bra start på sitt lärande. Vi har dock också - och detta är viktigt - en förskola i förändring.
Vi har ett samhälle i förändring, vilket också påverkar förskolans roll, verksamhet och förutsättningar. Förskolan arbetar nu med en ny skollag, en ny läroplan och ett utökat kunskapsuppdrag. Förskolan möter i dag fler barn med nya och olika behov. Förskolan finns i ett samhälle med snabba förändringar och nya förväntningar från familjer.
Den finns i ett samhälle med växande ekonomiska och sociala klyftor. Förskolan möter familjer med både hög arbetsbelastning och stress. Den möter också familjer och barn från andra länder och familjer som lever i ekonomisk och social stress och utsatthet. Allt detta påverkar förutsättningarna för svensk förskola.
Vi lyfter i vår motion fram vikten av förskolans kompensatoriska roll, det vill säga att garantera alla barns rätt till en bra start på sitt lärande. Detta är min första punkt. I utskottsbetänkandet säger majoriteten att detta uppdrag framgår av både skollag och läroplan. Det är sant, viktigt och riktigt, men det är knappast tillräckligt.
När vi ska bedöma om förskolan verkligen ger alla barn goda förutsättningar måste vi också ställa andra frågor. En är att fråga sig vilka förutsättningar förskolan och dess huvudmän har att klara av uppdragen. Det handlar om ekonomiska resurser, storlek på barngrupper, antal personal per barn, tillgång till pedagogiskt utbildad personal, tillgång till fortbildning med mera. Det handlar också om hur man fördelar resurser till förskolans verksamhet.
Fördelar man resurser till förskolan efter behov, eller fördelar man efter antalet barn? Används de extra resurser som kanske går till behov på rätt sätt, alltså till att just möta barnens behov? Tillgången till pedagogiskt högskoleutbildad personal varierar i landet. Den varierar mellan kommuner och även inom kommuner.
Hur säkerställer vi att det finns utbildad personal och att just barnen med stora behov har tillgång till den bäst utbildade personalen? Även om förskolan generellt har en hög kvalitet och föräldrar är mycket nöjda med den vet vi av forskning att kvaliteten varierar mellan kommuner, inom kommuner och mellan olika förskolor.
Vi kan fråga oss: Ses barns olika behov, är barnperspektivet levande och finns det pedagogiska förhållningssätt eller strategier för att möta alla barn? Det är, menar jag, de sammantagna svaren på dessa och andra frågor som ytterst avgör förutsättningarna för om alla barns rätt till en bra start på sitt lärande verkligen kan förverkligas.
Skollag och läroplan är viktiga förutsättningar, men det handlar också om hur förskolan fungerar i samhället och under vilka förutsättningar. Den andra punkten jag skulle vilja lyfta fram är att vi vill att resurser fördelas till förskolor och barn efter förutsättningar och behov. Det kan te sig som en självklarhet, men så är det inte i dag.
De flesta kommuner fördelar pengar till förskolor huvudsakligen utifrån hur många barn de har, utan att ta hänsyn till behoven i barngruppen. Här finns också många kommuner med en stark segregation. Enligt Skolverket är det bara i var femte kommun det finns en generell tilläggsresurs som förskolor får utifrån sin socioekonomiska struktur.
Förskolor kan få lika mycket pengar trots att de kan ha helt olika sammansättning i sina barngrupper och helt olika förutsättningar för sin verksamhet. Skolverket menar att systemet bidrar till att öka ojämlikheten i den svenska förskolan. Det kan inte få fortsätta. Vi har föreslagit att skollagen borde ändras så att det tydligt framgår att resurser till förskolor ska fördelas efter behov.
Den tredje punkten jag vill lyfta fram är att vi vill satsa på att utveckla det pedagogiska arbetet i förskolan. Det som är avgörande för om förskolan ska nå läroplanens mål, vara den stimulerande lärandemiljö vi vill samt ge barn redskap och kompetenser till en framtida skolgång är kvaliteten på de pedagogiska relationerna mellan personal och barn.
Forskningen är ganska entydig: Detta är den viktigaste kvalitetsaspekten. För att bibehålla men framför allt höja kvaliteten i förskolan måste vi därför satsa på att utveckla personalens kompetens. Vi vill att personalen inom förskolan långsiktigt ska omfattas av en pedagogisk satsning som riktar sig till såväl förskollärare som barnskötare.
Det kan handla om återkommande fortbildning och kompetensutvecklingsinsatser som ger tillgång till den senaste forskningen om hur man kan förbättra det pedagogiska arbetet med att utveckla barns förmågor. Det kan handla om learning studies och kollegialt lärande. Det kan handla om fördjupad ämneskunskap men också om tillgång till återkommande kvalificerad handledning när det gäller relationer och förhållningssätt.
Detta är en mycket viktig del och en förutsättning för att höja kvaliteten i förskolan - att stärka personalen. Vi föreslog i vårt budgetalternativ, som tyvärr röstades ned av riksdagens majoritet, 450 miljoner mer än regeringen till kompetensutveckling för lärare, förskollärare och annan personal inom förskolan.
Vi har också föreslagit ett institut för lärande och utveckling som kan bidra i ett sådant kompetensutvecklingsarbete. Den fjärde punkt jag vill ta upp är att vi behöver stärka förskolans kunskapsuppdrag. I enlighet med läroplanens mål ska förskolan lägga en grund för skolans senare undervisning.
Många förskolor behöver, fortfarande med leken och relationer som grund, fokusera mer på lärande och fördjupa arbetet med läroplanen. Det finns en stor potential även hos små barn att lära som vi kan utveckla mycket mer. Förskolans lärandeuppdrag behöver ges mer uppmärksamhet. Framför allt behöver det viktiga arbetet med språkutveckling, i såväl svenska som modersmål, stärkas.
Ett medvetet arbete med språk och språkutveckling är viktigt för att ge alla barn bra förutsättningar. Det ska också finnas möjlighet att pröva på främmande språk redan i förskolan. Svensk förskola är bra för barnen, bra för familjer och bra för samhället. Vi socialdemokrater tror att den kan bli ännu bättre. Med detta, herr talman, vill jag upprepa mitt tidigare bifallsyrkande till res.
1 och 3 i betänkandet samt hänvisar i övrigt till vårt särskilda yttrande.