KBLab/rixvox huggingface dataset:
Elisabeth Svantesson (M):
Jag måste säga att jag nästan är imponerad av hur negativ man kan vara till något som gett en så god start till så många. Ungefär 17 000 personer har påbörjat ett nystartsjobb. Vi vet att många också har slutat, men definitivt har de flesta stannat kvar. Jag tror att de känner väldigt stor glädje över detta. Jag tycker också att det är väldigt fascinerande att lyssna till den socialdemokratiska retoriken.
Patrik Björck hävdar att "nu kan vi börja den konkreta utvärderingen av misslyckandet" genom att se hur det har gått för nystartsjobben. Fru talman! Vänta nu en stund! Vi förväntas alltså kunna utläsa och utvärdera hela regeringens politik utifrån en rapport som Arbetsförmedlingen har gett oss om nystartsjobb. Jag vill inte på något sätt förringa den rapporten. Den är viktig att följa därför att vi måste följa utvecklingen.
Men alla fakta talar ändå emot interpellantens påstående. Under det här första året har vi i riksdagen fattat en mängd beslut som gjort att utanförskapet faktiskt har minskat med ungefär 160 000 personer. Vi har ett rekordhögt antal sysselsatta. Vi har den starkast växande arbetsmarknaden i Europa. Jag har verkligen svårt att förstå att det är ett misslyckande från regeringens sida. Fru talman!
Interpellanten menar att nystartsjobbsatsningen är ett misslyckande och at det är regeringens enda åtgärd mot arbetslöshet. Då ställer jag mig frågan: Är det ett misslyckande att så många faktiskt har fått ett nystartsjobb när prognosen från början var runt 10 000 per år. De flesta har inte slutat. Är det den enda åtgärden undrar jag: Var har interpellanterna varit?
Tror man om man sitter i arbetsmarknadsutskottet, fru talman, att det är arbetsmarknadspolitiken som ska få de 500 000 personer som har varit arbetslösa ut i arbete är det klart att vi har ett problem. Men det är företagen som anställer, och vi har fattat en mängd beslut här i riksdagen som gör det enklare att anställa och som gör det billigare att anställa. Vi ser också att när vi gör det mer lönsamt att arbeta ökar sysselsättningen.
Det är ett stort paket, och nystartsjobb ska ses som en liten pusselbit i ett mycket större pussel. Jag är glad att arbetsmarknadsministern ser att vi måste följa utvecklingen och att det kan finnas problem. Jag är glad att regeringen faktiskt ser att det här också måste komma i offentlig sektor. Vi har beslutat om det här i riksdagen. Jag skulle därför vilja passa på att fråga arbetsmarknadsministern: Vilka förväntningar har regeringen på nystartsjobb i offentlig sektor?
Elisabeth Svantesson (M):
Man fortsätter att imponeras av den negativa synen på arbetsmarknadens utveckling. Luciano Astudillo har helt rätt när han säger att man måste komplettera med flera saker, och det är precis det vi gör. Men det är inte socialdemokratisk medicin, utan det är en annan medicin. Det ska vara lättare och billigare anställa. Vi gör saker så att sysselsättningen ökar.
Tittar vi på nystartsjobben, som interpellationen handlar om, är det en viktig pusselbit. Det är ingen mirakelmedicin - det var aldrig tänkt att vara det - utan en viktig del där många människor har fått en chans. De allra flesta är kvar i sitt nystartsjobb; de har inte slutat. Det är också jätteviktigt att vi fortsätter att utvärdera.
Vi ska fortsätta följa utvecklingen, även nu när nystartsjobben kommer i den offentliga sektorn. Vi har visioner om att de som står allra längst bort ska komma in. Förra mandatperioden, fru talman, hade Socialdemokraterna ingen jobbpolitik. Nu har de en anti-jobbpolitik. Alla deras förslag handlar i huvudsak om att återställa alliansens reformer; det är det enda de lovar oss.
I skuggbudgeten klargör de att a-kassan ska höjas, arbetsgivaravgifterna ska höjas och alla arbetsmarknadspolitiska åtgärder ska slå nya rekord i antal. Bara av konsekvenserna av den politiken kan man räkna till 60 000 färre jobb och ungefär 20 miljoner mindre att lägga på välfärd. Det går att räkna. Det vet ni; det vet vi. Fru talman! Det är lätt att vara kritisk när man inte presenterar egna förslag.
Jag tror att vi ska fortsätta debatten om nystartsjobben. De är en viktigt pusselbit. De ska fortsätta utvecklas, och vi har alla ett ansvar att utveckla dem.
Elisabeth Svantesson (M):
Utrikesministern! Det har varit mycket intressant att läsa de här åtta interpellationerna och nu lyssna till interpellanterna. Det är helt klart så att Israel väcker många känslor. I dagens debatt tycker jag att det är väldigt tydligt att några av interpellanterna ser Mellanösterns problem synonymt med den israelisk-palestinska konflikten. Och det är inte bara det.
När jag läser och lyssnar upplever jag att problemen i hela Mellanöstern för några av interpellanterna stavas Israel. Jag ser bara ett enda perspektiv, en enda dimension, där Israel är boven och förövaren och där palestinierna är offren och martyrerna. Jag menar att det inte är så enkelt. Den här frågan är inte helt svart och inte helt vit.
Därför vill jag göra några korta reflexioner över de interpellationer som debatteras här i dag. Jag vill rikta uppmärksamheten på det jag upplever som kanske mest onyanserat i debatten. Monica Green påstår i sin interpellation liksom Peter Hultqvist här i dag att det pågår apartheid i Israel. Det är för mig ett grovt övertramp att uttrycka sig så.
Min fråga blir: Är det numera en socialdemokratisk ståndpunkt att det pågår apartheid i Israel? Tyvärr verkar det bli en allt vanligare anklagelse mot demokratin i Israel, trots att landet rankas på ungefär samma plats som Sverige i Freedom Houses listning över demokratiska fri- och rättigheter.
Glömmer interpellanterna bort att trots att Israel under hela sin 60-åriga historia har varit i krig med alla eller flera av sina arabiska grannar har den minoritet, främst araber, som utgör 20 procent av landets befolkning fulla medborgerliga rättigheter inklusive rätten att rösta, att väljas till offentliga ämbeten och att bilda egna partier? Det råder jämställdhet för kvinnor, pressfrihet med mera.
De här rättigheterna är nära nog helt unika i Mellanöstern, särskilt vad gäller minoriteter och kvinnor. Hur ser det ut när det gäller dessa rättigheter på Gaza och Västbanken? Jag delar på många sätt interpellanternas ståndpunkt när det gäller svårigheter som palestinier möter, och jag kan hålla med om att många palestinier lever under ett hårt förtryck.
Civilbefolkningen i Gaza har haft det mycket svårt, särskilt sedan Hamas militärkupp mot den palestinska samlingsregeringen i juni 2007. Jag beklagar detta djupt. Men när man ger sig in i diskussionen om vem som förtrycker kan man inte göra det helt ensidigt. Man får inte glömma det ansvar som den palestinska myndigheten har. Bakgrunden till palestiniernas svårigheter analyseras ofta väldigt enögt.
När jag läser just Monica Greens interpellation får jag en känsla av att hon menar att alla problem som finns inom den palestinska myndigheten ska belasta Israel. Jag menar att vi, Sverige och EU, måste sätta tryck på Hamas. Jag tror inte på att samtala eller förhandla med Hamas. Javisst, de har röstats fram i fria val. Det har många partier gjort runt om i världen.
Det innebär ändå inte att man ska förhandla med en terroristorganisation. Jag avbryter där och återkommer senare.
Elisabeth Svantesson (M):
Jag har en kort stund där jag bara vill lyfta fram några delar. Tone Tingsgård sade till mig att det var mitt problem om jag ansåg att debatten var endimensionell. Nu var det inte först och främst Tone Tingsgårds interpellation jag lyfte fram, men jag tror faktiskt att det är fler än jag som ser problemet att den här debatten ibland blir väldigt endimensionell. När vi inte kan analysera en sak utifrån flera perspektiv tror jag att det skapar just de problem som vi ser.
Roland Bäckman lyfte fram frågan att barn inte ska lida. Jag tycker absolut inte att barn ska lida. Palestinska barn ska inte behöva lida. Israeliska barn ska absolut inte behöva lida. Det är därför det är så viktigt att fredsprocessen får ha sin gång. Jag är glad att parterna faktiskt förhandlar nu. Det är också viktigt att vi sätter press på både Israel och Palestina. Sverige är en stor biståndsgivare till det palestinska folket. Det tror jag på många sätt är bra.
Vi måste också säga att palestinierna har ett stort bistånd per capita. Det är säkert helt nödvändigt, men då måste man också kunna ställa sig frågan i den här diskussionen: Hur kommer det sig att mycket av den hjälpen ändå inte kommer till de barnen? Nu slänger jag kanske in en brandfackla, men jag ställer mig den frågan. När biståndet är så stort, hur kommer det sig att det inte når de barn som så väl behöver det? Ameer Sachet tror jag inte lyssnade på det jag sade.
När jag pratade om de 20 procent av Israels befolkning som har fulla medborgerliga rättigheter talade jag om apartheid och ingenting annat. Peter Hultqvist tycker inte att han är onyanserad på något sätt. Jag tycker det. I sitt första inlägg sade Peter Hultqvist: Omvärlden sätter ingen press på Israel. Jag delar inte den uppfattningen.
Är det något land i den här världen som har en tuff press på sig - ett litet land mitt i arabvärlden - är det just Israel. Jag tror att det kommer att fortsätta att vara så, i alla fall om jag får tro Peter Hultqvist.
Elisabeth Svantesson (M):
Arbetsmarknadsministern! Det är intressant att föra den här debatten. Under debatten de senaste veckorna har det slagit mig att det finns en norm som gäller, och det är socialdemokratisk politik. Allt som sker utanför den normen är ingenting och är passivt. Det är väldigt starka ord. Ibland tror jag inte att socialdemokrater lyssnar på regeringen.
Eller också är det bara så att normen är så stark att om man inte gör precis som just de här socialdemokraterna tycker i den tiden, med just det antalet utbildningsplatser och att just så ska man använda medlen gör man ingenting. Ordet häpnadsväckande används, och jag tycker att det är häpnadsväckande. Bilden är allvarlig. Låt mig säga det. Jag har varit i Örebro län och besökt företag. Jag har varit på Volvo i Hallsberg. Bilden är dyster.
Men samtidigt finns det många fler bilder. Det finns en bild från ett företag jag besökte i Lindesberg i går. De kommer att öka sin omsättning med 20 procent nästa år, och de är i stort behov av arbetskraft. Det är bra att Socialdemokraterna besöker Arbetsförmedlingen i Örebro. Det gör jag ganska ofta för att lyssna och höra hur landet ligger. Då är det två bilder. Det är den dystra bilden, som vi vet om, av att vi går in i allvarliga tider.
Vi är där, och det kommer antagligen att bli betydligt värre. Men det finns också en annan bild som är viktig att visa. Eva-Lena Jansson vill inte vara en dysterkvist. Nej, men då tycker jag att det är viktigt att visa den andra bilden. Ungdomsarbetslösheten i Örebro slår rekord - med all time low ! Den har aldrig varit så låg i Örebro någonsin. Och det är nu när Socialdemokraterna inte har makten i Örebro och inte har makten i riket. Det är också en viktig bild att visa. Vad gör regeringen då i Örebro län?
Jo, vi har två ypperliga samordningsmän som regeringen har tillsatt. Har Socialdemokraterna här i kammaren ingen tilltro till dem? I nästa vecka kommer ett stort möte, en kraftsamling, att äga rum. Där samlas alla krafter för att se hur man ska möta krisen i Örebro. Då är frågan: Är det bara arbetsmarknadspolitik och mer resurser till Arbetsförmedlingen som behövs?
Återigen måste jag fråga: Har ledamöterna i kammaren lyssnat på att det faktiskt finns 1,5 miljarder, och de pengarna har inte använts. Arbetsförmedlingschefen sade på Tvärsnytt i går, efter Eva-Lena Janssons besök, att det finns två spår.
Man jobbar med de företag som nu anställer - det sker faktiskt fortfarande ganska mycket av det - samtidigt som man jobbar med spåret att se till att de som varslas får rätt hjälp. Jag undrar om det som Eva-Lena Jansson sade fortfarande gäller. Uppfattar du det som att det just nu är kris på Arbetsförmedlingen i Örebro? Jag uppfattar att så inte är fallet.
Jag tycker att det är viktigt att se att normen inte är socialdemokratisk politik, tack och lov. Jag litar på att den här regeringen kommer att göra det som behövs i krisen, även om det inte blir exakt den dag och den tidpunkt som Socialdemokraterna vill. Med detta vill jag säga att det finns många bilder i Örebro län. Det finns en väldigt dyster bild, men det finns också en bild av företag som anställer. Jag besökte ett sådant senast i går.
Elisabeth Svantesson (M):
Jag ska fatta mig kort. Än en gång lät Patrik Björck faktiskt bli att lyssna. Jag säger att läget är mycket allvarligt i Örebro län, men det finns också fler bilder som vi kan beskriva. Det är viktigt för människor att se. Om man lyssnar på Patrik Björck tror man inte att det finns ett enda jobb i Sverige just nu, men det finns det faktiskt. Jag tycker att även Patrik Björck har ett ansvar för att beskriva den verkligheten. Än en gång är Patrik Björck väldigt raljant över 1,5 miljarder.
De pengarna kommer att göra väldigt stor nytta för många av dem som blir varslade. Det kommer de att göra. Men man väljer att lyssna på det man vill. Jag skulle avslutningsvis bara vilja säga att den här normen är intressant. När man inte gör precis som Patrik Björck och Eva-Lena Jansson nu vill gör man ingenting. Man är passiv. Eva-Lena Jansson uttalade sig i Tvärsnytt i går - nu har jag verkligen lyssnat på det här flera gånger för att det ska bli riktigt.
När reportern frågade vad hon förväntade sig för svar av ministern i dag sade hon: Egentligen har jag inga förväntningar därför att han har stått och sagt att det här inte är någon speciellt stor fråga. Det är nog så Eva-Lena Jansson uppfattar detta, eftersom hon säger det till Örebro läns tv-tittare. Jag menar att arbetsmarknadsministern och regeringen tycker att det här är en viktig fråga. Men än en gång gör man inte på samma sätt som Socialdemokraterna vill. Det är en stark budget med ett tydligt fokus på yrkesutbildning.
Det är en tydlig fokusering på infrastruktursatsningar - de har aldrig varit så stora. Det är en tydlig fokusering på forskning. Det här är helt enkelt en stark reformbudget. Jag är övertygad om att det kommer att behövas mer. Jag är också övertygad om att den här regeringen förmår att göra mer i den tid det behövs. Men som riksbankschefen sade för ett tag sedan: Hostmedicin ska man ta när man är förkyld. Nu finns det resurser för att göra saker.
När det blir ännu starkare kris är det viktigt att det kommer att behöva sättas in resurser. Det tror jag kan behövas. Men jag litar fullt och fast på finansministern och arbetsmarknadsministern och hela regeringen i denna fråga.
Elisabeth Svantesson (M):
Det sista jag sade var precis att de här tre e:na är mycket bredare. Det handlar också om demokratiaspekter. Det handlar om mål och måluppfyllelse, och det tycker jag är otroligt viktigt. Alla de frågor som Anne-Marie Pålsson ställer tror jag att jag svarade på i mitt anförande. Vi tycker inte att det är en insnävning, och redan i dag finns det en ram inom vilken Riksrevisionen ska verka.
Den ramen har vi förtydligat, men inom den ramen kan man göra på väldigt många olika sätt. Vi tror att det är viktigt att man - som man redan har gjort de senaste åren, kanske på grund av den här diskussionen - har vidgat granskningen att inte bara gälla regelefterlevnad. När det gäller fackutskott och att göra som alla andra länder vill jag säga att jag inte tror att det finns ett rätt och ett fel. Man kan göra olika värderingar av detta, men till skillnad från andra länder har vi en fackutskottsprincip där man faktiskt både har budget och lagstiftning.
Då tycker vi att det är rimligt att man också tar till sig de här granskningarna. Jag kan inte säga från min erfarenhet från alla utskottskolleger och från min korta tid i styrelsen att inte utskotten skulle klara den här uppgiften. Det tycker jag är att skriva dem på näsan och förminska dem. Jag tror att det här kan bli mycket bra.
Elisabeth Svantesson (M):
Det var ett gott råd som Anne-Marie Pålsson gav till ledamöterna i kammaren. Det är nämligen en mycket bra rapport som Anders Grönlund och andra har skrivit. Dessutom finns det andra forskare, till exempel statsvetare bland annat från Uppsala, som vi har tagit in i utredningen och som också har fördjupat sig i detta. Man kan också läsa utredningen där vi har gjort en egen granskning och följt upp rapporterna. Utifrån detta kan man uppenbarligen dra olika slutsatser.
Jag tror och hoppas att de förslag som riksdagen i dag kommer att fatta beslut om, och som partierna är eniga om, även om ett par ledamöter har en annan mening, kommer att innebära förbättringar och ge oss ett skarpare och mer effektivt verktyg för oss att arbeta med för att kontrollera regeringen.
Elisabeth Svantesson (M):
Det här är ett enigt betänkande. Där finns också en motion, inte på själva på propositionen, utan från den allmänna motionstiden. Förslaget från utskottet är att lagförslaget antas som vilande till nästa mandatperiod. Jag vill säga några korta ord om detta betänkande.
Det är viktigt och oerhört angeläget att vår lagstiftning, såväl den ordinarie lagstiftningen som det som rör våra grundlagar, anpassas och moderniseras efter det samhälle vi lever i och samhällets utveckling.
Just i det här betänkandet handlar det om att ändra tryck- och yttrandefrihetslagarna när det gäller digital bio, det vill säga sändningar som också görs från databaser, så att detta likställs med de sändningar som görs från till exempel ordinarie biofilm på den traditionella biografen.
Det här är viktigt, för vi får ofta höra här i riksdagen att lagstiftningsprocessen tar för lång tid, att den inte är modern och inte anpassad efter dagens samhälle, fru talman. Därför vill jag betona detta just när det gäller grundlagen.
En annan fråga som är angelägen här handlar om tryck- och yttrandefrihetsförordningen när det gäller att förbjuda myndigheter och andra allmänna organ att göra efterforskningar. Det är viktigt.
Vi har en mängd lagar som reglerar detta sedan tidigare - meddelarskyddet, tjänstebestämmelser i brottsbalken med mera - men genom den här lagstiftningen blir det också infört i våra grundlagar att det är förbjudet att göra efterforskningar.
Dessutom jämställs offentliganställda i lagstiftningen, detta oavsett om det handlar om statligt anställda, landstingskommunalt anställda, kommunalt anställda eller personer anställda i kommunala bolag. Det här är en viktig lagstiftning som anpassar våra grundlagar efter vad som gäller i dagens moderna samhälle.
Elisabeth Svantesson (M):
Tack, Bo Bernhardsson, för frågan! Det finns inte ett rätt svar och ett fel svar här. Jag tycker inte att risken ska ligga hos försäkringstagarna om man till exempel köper en försäkring i ett annat EU-land, utan risken måste ligga hos försäkringsbolagen. De måste bära ansvaret - inte konsumenten. Det handlar om konsumentskydd. Det finns ett exempel. Solvensreglerna betyder ju inte att företag inte kan bete sig på ett bedrägligt sätt.
Vi ser sådana exempel just nu. Finansinspektionen har just nu ett ärende med ett grekiskt försäkringsbolag som har lurat skjortan av sina kunder på ett obehagligt sätt. Vi menar då att det är rimligt att det finns ett konsumentskydd och att det är avgifter som ska betalas av försäkringsbolagen, men avgiftssystemet måste naturligtvis vara riskbaserat.
Elisabeth Svantesson (M):
Bo Bernhardsson kanske tycker att det är uppochnedvända världen, men jag tycker att det är både relevant och grundläggande att vi både ställer krav på företagen med solvensregler och att vi har ett konsumentskydd när vi nu ser att den europeiska försäkringsmarknaden går ihop. Det kommer också att gynna att tjänsterna kan finnas på olika marknader. Det blir alltså lättare att köpa en försäkring i ett annat land. Då är det viktigt med ett skydd för konsumenten.
Vi har sagt - och jag tror att Bo Bernhardsson delar den uppfattningen - att om man ska ha ett sådant här system måste det förhindra ett riskfyllt beteende. Det är alltid problematiskt med den här typen av garantisystem, men en majoritet i finansutskottet säger ändå ja till en grundläggande tanke i det här systemet, nämligen konsumentskydd. Det är inga enkla frågor, och det finns inga enkla svar. Det finns många regler som går tillsammans.
Men om det är något vi behöver på en fri marknad är det ett skydd för konsumenten, och därför har vi sagt ja till den här vitboken.
Elisabeth Svantesson (M):
Det är glädjande att Jonas Eriksson och jag är överens om flera saker. En är att samarbete krävs. Hela tanken med EU-samarbetet är ju att vi tillsammans ska lösa olika problem. Men vi vill vara mycket tydliga med att vi inte ska ha en gemensam beskattning. Visst krävs samarbete, men att vi skulle införa en gemensam skatt tycker jag är mycket förvånande när det föreslås av ett parti som inte alltid har gillat EU-samarbetet.
Fattigdomsbekämpning är absolut någonting som vi tillsammans måste arbeta med i EU. Transaktionsskatternas inkomster skulle dock knappast gå till fattigdomsbekämpning, utan det handlar också om, tror jag, att parlamentet vill ha en ökad budget. Det tror jag att man måste våga se. Jag har hört miljöpartister säga att den skatten ska vara så liten att den knappt ska märkas.
Då kan man undra vad den skulle ha för effekt över huvud taget. Så fort det blir grus i maskineriet på finansmarknaderna påverkar det ekonomin, Europas ekonomi. Europa har en tuff utmaning i att kunna vara konkurrenskraftigt framöver. Då är rätta sättet inte att slänga in en transaktionsskatt som hindrar flöden. Det finns andra sätt att jobba på, till exempel genom stabilitetsavgifter.
Vi måste se till att ha en sund sektor, för det finns, precis som Miljöpartiet är inne på, mycket spekulationer på denna marknad, vilket inte någon av oss gillar. Sättet att komma åt det är att ha stabilitetsavgifter, inte att kasta in skatter på transaktionerna som skulle innebära att kapitalet flyttar. Jag tror att de som sitter i Hongkong skulle bli jätteglada om vi införde den skatten i EU.
Elisabeth Svantesson (M):
Jag kan konstatera att vi har olika grundinställning till transaktionsskatter. Jag tror inte att de är lösningen för Europa. Lösningen för Europa är att vi ska vara konkurrenskraftiga och ha stabilitet i de finansiella instituten, absolut, inte belasta våra företag med en sådan skatt. Vi har det nog så tufft när vi ska konkurrera med Kina och andra länder. Kina har tiodubblat sina världsmarknadsandelar på 20-30 år.
Jag tror därför inte att det är rätt väg att gå.
Elisabeth Svantesson (M):
Låt mig göra två, väldigt kortfattade, kommentarer. Jag vill säga att det är naivt av svenska miljöpartister att driva denna fråga. Låt mig förklara varför. Det är naivt att tro att detta skulle få den effekt man hoppas på. Vi kommer nämligen aldrig att få med hela världen på detta, och ska det fungera ska alla länder vara överens. Det är naivt att tro att Kina och Indien skulle tycka att detta är en lysande idé.
Därför tror jag att det är dömt att misslyckas, och det blir, precis som finansministern sade, plakatpolitik. Jag vill lyfta fram en annan aspekt. Jag vill inte på något sätt misstänkliggöra interpellantens intentioner och goda tanke med detta, men det pågår just nu en diskussion i EU-parlamentet om budgeten. Alla vill ha mer pengar. Man vill inte minska på något, och då har man kommit på en lysande idé: Det låter vackert med transaktionsskatt, samtidigt som man faktiskt kan få en egen skattebas.
Man vill öka budgeten i EU-parlamentet. Det är naivt att inte se denna parallell. Det handlar inte bara om en välgärning, som jag säkert tror att denna interpellant har, mot fattiga i Afrika. Det handlar också om att EU vill öka sin egen budget och ta in en egen skattebas.