KBLab/rixvox huggingface dataset:
Kent Persson (V):
Det var intressant att höra Maria Plass prata om de satsningar som regeringen gör som ska vara till stöd för den regionala utvecklingen, bland annat för småföretag. Det måste finnas en grundläggande struktur för att få satsningarna och möjligheterna.
Det måste finnas bra och fungerande telekommunikationer samt vägar, och det bör finnas en statlig service. Jag återgår till den utredning som jag nämnde i mitt anförande som kom från glesbygdsmyndigheterna 2007. Det framkom att för åtta av tio företag var det mycket eller mycket viktigt att det fanns en statlig service för att de skulle kunna utveckla sitt företagande.
I dag är det precis tvärtom med utvecklingen. På område efter område har staten övergett glesbygdskommunerna genom att dra ned på eller minska verksamheterna i många av dem. Vi ser också att man från staten - och detta har regeringen medverkat till - har lagt över än mer ansvar på kommunerna när det gäller medfinansiering av vägar.
Det är inte rimligt att många gånger redan utsatta kommuner ska ta ett ännu större ansvar för det som ingår i den stora regionalpolitiken och som är det statliga ansvaret. Det är att upprätta en god service, bra vägnät och bra telekommunikationer, och där är det en reträtt som har gått mycket fortare de senaste tre åren än vad vi har sett tidigare.
Det är regeringens ansvar. Att påstå att ni ger förutsättningar för företag att växa genom att ge olika bidrag till företagen hjälper inte när ni med andra handen drar bort grundförutsättningarna.
Kent Persson (V):
Maria Plass kan inte ha lyssnat på vad jag sade. Det finns ett uppifrånperspektiv i dag där myndigheterna agerar utifrån den egna verksamhetens ekonomi i stället för att se medborgarna och kommunerna, som man säger i utredningen Se medborgarna - för bättre offentlig service .
Det var det som var poängen med hela mitt anförande, och det är det som brister i dag. Självklart är den grundläggande service som arbetsförmedling, försäkringskassa och Skatteverket ska stå för viktigt för företagarna och för den enskilda medborgaren. Det borde finnas åtminstone ett sådant kontor i varje kommun. I dag finns det i 190 av 290 kommuner.
Det borde finnas åtminstone ett i varje kommun. Jag säger inte att det ska finnas på varenda ort, överallt, men det ska åtminstone finnas en grundläggande statlig service som är lika för alla oavsett var man bor. Det ska inte vara så att en företagare på grund av att Posten har ändrat sina öppettider eller när de tömmer brevlådan behöver åka till grannkommunen på arbetstid för att posta sitt företagspaket för att det ska nå till nästa kommun. Det är orimligt.
Jag träffar på detta inte dagligen men ganska ofta när jag är i min hemkommun eller de kommuner som ligger i närheten. Det är fullständigt oacceptabelt, och när jag hör Maria Plass prata om Småkom är jag oerhört förvånad att ni inte uppfattar deras budskap. Det är väldigt klart och tydligt: Sätt stopp för denna utveckling!
Ge oss förutsättningar! Lita på oss, men se till att det finns en grundläggande service som är lika för alla! Sedan sköter vi resten.
Kent Persson (V):
Det är intressant att det är en av de sista replikerna med dig, Åke Sandström. Jag kommer att sakna dig. Du har ett engagemang när det gäller landsbygdsfrågor och regionalpolitik, och det ska du ha uppskattning för. Jag har två frågor till dig. Den ena gäller vattenkraften.
Vänsterpartiet har i en motion föreslagit att en viss del av de vinster som genereras av vattenkraftsel i de sju skogslänen ska återföras på något sätt i det hela. Delar Åke Sandström den uppfattning som vi framför i vår motion? Den andra frågan handlar om de statliga myndigheterna och skyldigheterna. Du var inne på dem i ditt anförande.
Det står så här i betänkandet från utskottet: Enligt 16 § förordningen 2007:713 om regionalt tillväxtarbete ska de statliga myndigheterna beakta möjligheten till decentralisering av sina verksamheter.
När verksamhetsminskningar övervägs ska de samråda med andra berörda statliga myndigheter, kommuner, landsting, näringsliv och organisationer om möjligheter att genom samordning eller samverkan upprätta eller utveckla verksamheten. Anser Åke Sandström att regeringen lever upp till den förordningen?
Kent Persson (V):
Jag tackar Åke för hans uppriktiga svar. Jag är glad att vi har samma uppfattning när det gäller vattenkraften och även vindkraften, som vi också har nämnt i vår motion. När det gäller de statliga myndigheterna, jovisst kan regeringen göra någonting. Det gör man ju via regleringsbrev om det är så att man bryr sig. Det är väl det som är problemet.
Och jag tror dig när du säger att du har samma uppfattning som jag och Vänsterpartiet i den här frågan, att myndigheterna inte lever upp till ansvaret. Men det är just via regleringsbrev som man ska tydliggöra myndigheternas ansvar.
Och är det så att de - nu höll jag på att svära - struntar i det, då måste man ta i med hårdhandskarna här, agera och se till att det fungerar utifrån regeringens ambitioner. Annars blir det inte trovärdigt. Det är det som är problemet. Vi har sett det, och det har accelererat under året.
Skatteverkets agerande i Norrland är ett ypperligt exempel på hur en myndighet missköter sitt uppdrag. Man ser till myndighetens roll och myndighetens väl i stället för att ha ett medborgarperspektiv. Man har inte ens den mest elementära kunskapen om hur det fungerar i ett samhälle.
Och när en statlig myndighet inte fungerar på det sättet, då måste faktiskt regeringen agera och inte sitta vid sidan om och säga att det där är myndigheternas ansvar. Det är brist på politik, det är brist på ansvar och det är brist på respekt för alla de människor som bor i glesbygdsområdena.
Kent Persson (V):
Statistik kan man läsa hur man vill, påstår Eva Johnsson. Nej, det är väldigt noga hur man läser statistik så att det inte blir tolkningar hur som helst. När det gäller pumplagen är det på det sättet att det inte finns några belägg för att den skulle vara orsak till att mindre tappställen lagts ned.
Statliga myndigheters decentralisering har inte skett, som ni påstår. Det har skett en centralisering de senaste åren, under er regeringsperiod. Eva Johnsson sade i sitt anförande att det har skapats arbetstillfällen tack vare en decentralisering av statliga myndigheter. Det är inte heller sant. Det är precis tvärtom.
Det är det Lars Högdahl skriver i sin senaste utredning som presenterades för några dagar sedan: Se människan - människan i centrum. Man har presenterat sina idéer och varit hos samtliga riksdagspartier och fört dialoger, tror jag. Det går stick i stäv med vad Eva Johnsson påstår.
Jag vet inte vilken verklighet ni lever i. Jag, som kommer från en glesbygdskommun i Bergslagen, känner detta inpå mig varje dag när jag är ute och träffar vänner och bekanta, både företagare och löneanställda. Vi har inte samma upplevelse av verkligheten, Eva Johnsson.
När vi diskuterar regionalpolitik måste vi se vad som faktiskt händer och inte bara komma med påståenden som det inte finns belägg för.
Kent Persson (V):
Nej, Carl B Hamilton, vi lever faktiskt här och nu, och det är den utgångspunkten vi har för den här debatten. Givetvis är det så. Det är också utifrån det som jag tar upp Vattenfalls betydelse. När jag är ute och träffar företag i dag säger de: Fatta beslut! Tala om vad vi ska göra, så gör vi det! De tar sedan upp exempel på hur det var tidigare.
Jag vet inte riktigt om Carl B Hamilton är medveten om att regeringen nyligen har gått ut och sagt: Vi vill ha elbilar. Utveckla elbilar! Det är ju jättebra, för då är man klar och tydlig och använder sig också av de verktyg man har. Vi kan till exempel använda den offentliga upphandlingen för att få innovativ utveckling inom en rad områden när det gäller miljöteknik.
Det finns andra energibolag här i Sverige som har ingått samarbete med Stockholms stad och ABB för att utveckla smarta elnät - innovativt och framåtsyftande. De har lärt av historien. De har tagit till sig av det framgångsrecept som har varit för svensk industri och svensk välfärd och lärt av det och satsat på det.
Det är skillnaden mellan Alliansens brist på energipolitik och brist på näringspolitik och det som vi från De rödgröna ser som en möjlighet inför framtiden. Den här bristen är allvarlig. Carl B Hamilton svarar aldrig på mina frågor. Vad är det för investeringar som Vattenfall har gjort som kanske inte har varit så lönsamma?
Jag ställer en konkret fråga: Är det köpet av Nuon som belastar balansräkningen på ett sådant sätt att Vattenfall inte når upp till de avkastningskrav som finns, eller är det något annat?
Kent Persson (V):
Nu blir jag faktiskt riktigt orolig. Inte trodde jag att det var ett så fritt fall när det gäller ambitioner och styrning av Vattenfall. Det är väl ändå riksdagen och regeringen som har det yttersta ansvaret för Vattenfalls styrning. Det är väl ändå riksdagen som ska tala om vad Vattenfall ska göra, inte hur, för det är styrelsens uppdrag.
Det kan väl inte vara upp till styrelsen i Vattenfall att fatta avgörande investeringsbeslut som strider mot den ägarpolicy som riksdagen har fastställt när det gäller miljömässig verksamhet. Denna styrning måste komma från regeringen.
Jag kan se att det i förlängningen kommer att bli en diskussion om huruvida svenska folket ska äga Vattenfall om bolaget bedriver en verksamhet som går stick i stäv med de ambitioner som EU har fastställt i 2020-målen. Vad ska vi med ett sådant företag till?
Det här är konspirationsteorier, och det borde vi inte syssla med. Men bristen på vilja, insikt och förståelse för vad som behöver göras för att använda våra gemensamma resurser till en önskvärd utveckling gör mig djupt orolig för Sverige.
Regeringen måste fatta beslut och tala om vad som ska ske. Företagen rättar sig efter och gör sedan det.
Kent Persson (V):
Det är väldigt mycket prat om Vattenfalls avkastningskrav och lönsamhet. Det finns också en diskussion om att Vattenfall inte har varit lönsamt de två senaste åren, men det är en bild som inte är riktigt sann.
Det som står i kraven är att Vattenfall ska vara affärsmässigt drivet och ha ett avkastningskrav på 15 procent av eget kapital under en konjunkturcykel. Under de senaste tio åren har Vattenfall uppfyllt detta mål. Däremot har de haft problem 2007 och 2008.
Man har inte nått upp till de 15 procenten, utan det fattas 7 miljarder per år. Nu råkar det vara så att en del av de här förlusterna kommer från kärnkraften i Tyskland och Sverige. Det handlar totalt om 10 miljarder, vilket står tydligt i propositionen. Vattenfall är i dag ett lönsamt företag.
De når också upp till avkastningskraven om man har en konjunkturcykel som utgångspunkt. Hans Rothenberg säger att Vattenfall ska vara ledande i klimatomställningen. Hur rimmar det med Vattenfalls investeringsplaner för framtiden? Man ska öka satsningen på fossilkraft. Ola Alterå har beklagat detta senast nu under våren.
Men av det ser vi ingenting i propositionen - ingenting, inte ett ord finns med om det i det nya ägardirektivet. Man gör det faktiskt sämre, för man ska inte ens ska vara ledande längre, utan nu ska man vara en av de ledande bland jämförbara europeiska bolag. Jämförbara är ett ord som Hans Rothenberg med flera faktiskt utelämnar.
Kent Persson (V):
Investeringar sker nu i stenkolsbrytning i Tyskland. Det är nya gruvor under er tid. Vattenfall är det bolag som under 2009 ökade utsläppen av koldioxid i Europa medan övriga minskade sina utsläpp. Är det att gå i linje med 2020-målen?
Det var faktiskt ett par år sedan man fattade de besluten. Jag upprepar frågan: Ligger investeringsplanerna som Vattenfall presenterade under våren på ökade satsningar och investeringar i fossila bränslen i linje med regeringens politik?
Det går inte att bara hänvisa till sådant som tydligen inte betyder någonting vad gäller 20-20-20-målen eftersom ni inte vill styra. Det räcker inte att som statssekreteraren säga ajajaj, det här var inte bra, det måste ändras, när ni sedan inte gör någonting. Lev upp till de krav man kan ställa. Först då blir ni trovärdiga.
Kent Persson (V):
De svenska kärnkraftverken stod för 36 procent av elproduktionen 2009. Det var inte några 50 procent. Det var 36 procent. Vattenfalls ägande i Tyskland stod stilla även under 2009.
Sedan tog Mikael Oscarsson upp ett verktyg här och framhöll hållbarhetsredovisningen som ett bra exempel på vad de statliga företagen ska rätta sig efter. Menar Mikael Oscarsson att Vattenfall har levt upp till regeringens klimatambitioner att vara ett föredöme när det gäller miljömässigt och socialt ansvarstagande?
Det är den ägarpolicy som staten har antagit för de statliga företagen. Låt oss titta på vad som har hänt de här tre senaste åren. Vattenfall är ett av de ledande företagen när det gäller utsläpp av koldioxid. De har ökat markant under de senaste åren, medan man i övriga EU-länder har minskat utsläppen av CO2 under 2009.
Menar Mikael Oscarsson att Vattenfall har levt upp till regeringens ägarpolicy?
Kent Persson (V):
Låt oss reda ut vilket år vi har. Nu har det passerat ett halvår av 2010. Jag refererade till vad den svenska kärnkraften presterade under 2009. Det var 36 procent. Det blir fel, fel, fel hela tiden när Mikael Oscarsson ska tala om kärnkraftens effektivitet här i Sverige.
Jag fick inget svar på frågan om Vattenfall har levt upp till regeringens ägarpolicy när det gäller miljömässighet. Svaret var att det blir bättre nu med de nya ägardirektiven. Men ägardirektiven har ingen direkt koppling till ägarpolicyn.
Det är ett policydokument som gäller samtliga statliga företag. Tar de sociala hänsyn? Är de ledande både när det gäller socialt ansvar och miljömässighet? Det måste väl ändå vara ganska lätt att svara på det. Har man levt upp till detta eller inte? Det går väl ändå att utvärdera?
Det som står i förslaget till beslut är ganska intressant. Där står följande: "Riksdagen godkänner att uppdraget för Vattenfall förtydligas i enlighet med följande. Vattenfall ska generera en marknadsmässig avkastning genom att affärsmässigt bedriva energiverksamhet så att bolaget tillhör ett av de bolag som leder utvecklingen mot en miljömässigt hållbar energiproduktion." Det är vad som står och ingenting mer.
Det är förslaget till förtydligande.
Kent Persson (V):
I ditt anförande, Björn Hamilton, sade du att du tyckte att vi i princip är överens om energipolitiken. Stötestenen är kärnkraft. Det sista kan jag hålla med dig om, men det är stor skillnad. Vi kan titta lite grann på den andelsägda vindkraften och den straffbeskattning som finns i dag. Vi är emot den, fullständigt emot den.
Regeringen är för den. Energieffektiviseringen sker inte alls utifrån den potential som finns i dag utan ligger egentligen på den nivå där den har legat tidigare. Vi rödgröna har en betydligt högre målsättning än regeringen. Havsbaserad vindkraft tar ni bort stödet för. Vi är för det fortsatta stödet på 12 öre.
Dessutom vill ni tillgodoräkna er satsningar som görs utomlands för de svenska nivåerna i "EU 2020". Vi är inte heller överens om vad som gäller Vattenfall. Det får vi inga besked om. Vi säger att Vattenfall ska vara kvar i svensk ägo. Vad är ert recept? Ska det säljas, styckas upp eller vad?
Björn Hamilton säger också att Vänsterns recept är att förbjuda och reglera. När det gäller uranbrytning har du rätt. Vi vill faktiskt förbjuda uranbrytning i Sverige. Men vad vill regeringen? Det är svar på frågan. Det är stor skillnad.
Kent Persson (V):
Det var intressant att lyssna på Staffan Anger. Jag och Vänsterpartiet håller med om att det är viktigt att även i lagstiftningen skydda och värna upphovsrättsinnehavarens rättigheter. Det gäller även patent. Jag blir lite förvånad när Staffan Anger säger att en fungerande patentlagstiftning är viktig för att vi ska ha en svensk export.
Det är väl inte därför vi har patentlagstiftning utan för att vi ska ha någorlunda ordning på världsmarknaden med handel mellan länder och framför allt för att företag ska kunna få igen utvecklingskostnader och investeringar som de har gjort i nya uppfinningar. Vi har en patentlagstiftning för att man på det sättet ska få igen det.
Man kan diskutera hur länge ett patent ska gälla. Det är bland annat den frågan som jag har försökt beröra i mitt anförande när det gäller spridningen av grön teknologi till framför allt utvecklingsländerna.
Det visar sig att de, för att kunna göra investeringar och bidra till att minska effekterna av klimatförändringarna, måste använda gårdagens teknik eftersom de inte har råd att köpa den nya tekniken eftersom spridningen av den är skyddad.
Man skulle kunna göra en översyn av immaterialrätten för att göra det lättare för utvecklingsländerna att få tillgång till den nya tekniken och på det sättet bidra till en positiv utveckling inte bara i det egna landet utan i hela världen när det gäller klimatrelaterade frågor.
Kent Persson (V):
Det är intressant att Staffan Anger säger att utvecklingsländer ska kunna producera patentskyddade läkemedel under vissa villkor och i vissa fall. Gäller det också spridningen av grön teknologi i utvecklingsländer när de ska vara med och ta sin del av klimatansvaret?
Är Staffan Anger och Moderaterna då också beredda att verka för undantag när det gäller patentlagstiftningen så att utvecklingsländerna har möjlighet att ta del av ny teknologi och på det sättet utveckla en ny industri och nå nya utvecklingsnivåer? Det skulle vara intressant att höra.
I så fall välkomnar jag Moderaterna och Staffan Anger i Vänsterpartiet.
Kent Persson (V):
Det är inte utan att jag känner mig ganska road när jag lyssnar på Johan Linander. Jag kan säga att hela livet faktiskt är en kompromiss. Johan har själv kompromissat i dag och valt barnet före att vara här och lyssna på debatten. Jag tycker att det var en rimlig och bra kompromiss, men den innebar att Johan Linander missade en del anföranden, bland annat det jag höll.
Johan sade att det inte finns någon gemensam linje när de rödgröna går upp i talarstolen i dessa frågor. Johan Linander har även påtalat att alliansen kommer att ge besked så småningom, när de har kompromissat färdigt i de olika arbetsgrupperna.
Ja, det kommer vi också att göra, tillsammans med Miljöpartiet och Socialdemokraterna. Det är självklart. Skillnaden är att alliansen begär att vi ska lämna besked i dag medan Johan Linander förnöjt står och säger att de kommer att lämna klara och tydliga besked så småningom, när de är färdiga.
Jag kan konstatera att Centerpartiet har kompromissat bort en upphovsrättskommission och en integritetsombudsman. Frågan är vad man kommer man att kompromissa bort härnäst, när utredningen som är tillsatt och som ska se över Ipredlagstiftningen och konsekvenserna därav är färdig. Vad är alliansens linje där?
Johan Linander säger här klart och tydligt att lagen ska ändras och förbättras om det finns negativa effekter. Det är bra. Frågan är dock vad alliansens linje är. Det skulle vara intressant att få besked om, för det representerar inte bara Centerpartiet utan utskottets majoritet och det betänkande som ni står bakom.
Kent Persson (V):
Jag är givetvis medveten om att du jobbar i justitieutskottet, Johan Linander. Det är inte mina frågor, och jag tänker inte diskutera dem. Jag vet dock också att de rödgröna i justitieutskottet har en gemensam politik inom en rad områden, och det finns i reservationstexten.
Det känns lite grann som att det var under galgen som alliansen lade fram förslaget om att en oberoende utredare ska se över effekterna. Jag kan inte känna att det är på något annat sätt. Nu tycker jag att det är bra att det finns, givetvis. Det är bra att man följer upp detta noga och också redovisar till riksdag och utskott vad man kommer fram till.
Vi har inte fått någon sådan utredning presenterad för vår del, även om man från regeringens sida var väldigt tydlig med att detta skulle ske skyndsamt och att det man kom fram till snabbt skulle redovisas för riksdagen. Frågan är i alla fall vad det är vi representerar här.
Jag representerar Vänsterpartiet och Vänsterpartiets linje, och hade Johan Linander läst motiveringen i den text som finns i betänkandet hade han sett att det klart och tydligt står att vi inte har ändrat uppfattning när det gäller Ipred och Ipredlagstiftningen. Vi står fast vid den. Vi har diskuterat detta och också yrkat bifall till den motion som Miljöpartiet har. Det säger jag bara som information.
Motiveringstexten är dock klar och tydlig när det gäller vad vi tycker och tänker i denna del, och för att ytterligare tydliggöra det för eventuell allmänhet har jag också yrkat bifall till den.
Kent Persson (V):
Jag hade inte tänkt begära replik. Det som sades var inte så uppseendeväckande. Jag får passa på att yrka bifall till de två reservationer som finns. Det är så man bör göra om man har några reservationer som man lyfter fram. Därför gör jag det nu. När jag ändå har tillfälle och möjlighet har jag några frågor till Annicka Engblom. Ni talar om förtroendet för skattesystemet.
Det är givetvis viktigt att det finns ett allmänt förtroende och att det är förutsebart, tydligt och klart. Det är vad man brukar säga att ett skattesystem ska vara. Därför blir regelverket väldigt viktigt om man tänker på de förslag som läggs fram.
Om man funderar lite grann och tittar på hur ROT-avdraget fungerar i dag kan man i det senaste numret av Riksdag & Departement konstatera att krångligt pappersarbete gör ROT-jobben svarta igen. Det är inte direkt syftet. Det är väl ingen som önskar att vi ska ha en återgång till svartarbete för den här typen av jobb. Man får fundera lite.
Är det verkligen så att regelsystemet för ROT-avdraget gör det väldigt svårt framför allt för småföretag att leva efter detta och att administrationen blir så pass tung att de väljer att återgå till svartjobb igen? I så fall är det ett misslyckande. Det är inte bara jag och enstaka företagare som har blivit intervjuade som säger det.
Det har också påpekats från Företagarnas Riksorganisation att krångligheten med det nya regelverket gör att det blir väldigt svårt och betungande. Mot den bakgrunden funderar jag lite: Är regeringen beredd att se över regelsystemet så att det blir enklare, klarare och framför allt allmänt accepterat i samhället?
Kent Persson (V):
Absolut inte. Vi tänker riva upp det förslaget så fort vi får möjlighet. Däremot lever vi under de omständigheterna att det i dag är realitet, och då måste det också fungera. Problemet i dag är att man inte stiftar nya lagar på sådant sätt att det är allmänt vedertaget vad som gäller.
Med de nya reglerna blir det gränsdragningsproblem för företagen och även för dem som ska nyttja detta. Vad är det som är en hushållsnära tjänst, och vad är det som faller utanför? Jag vill gärna återkomma till ROT-avdragen. Allt fler företag ifrågasätter själva systemet.
De tycker att det är så betungande att de funderar på att strunta att ta den här typen av jobb eller återgå till att göra det svart igen. Det motverkar hela syftet. Om detta fortsätter, ökar i större omfattning än vad det i realiteten är i dag och blir allmänt utbrett är det ett allvarligt problem igen.
Vi måste ha ett skattesystem som är allmänt accepterat. Då måste vi också ha ett regelverk som är förståeligt och allmänt accepterat. I dag är det inte på det sättet. Det slår hårt mot de mindre företagen och hantverkarna. Det är en betungande administration. Det har påpekats inte bara från Vänsterpartiet utan även från företagarnas organisationer.
Är ni beredda att ändra regelverket så att det blir mindre betungande även för små företag så att de kan nyttja detta och vara med i verksamheten?