Marianne Berg (V):
Jag har även detta år till betänkande KU11 Riksdagens arbetsformer valt att lyfta fram riksdagsledamöternas arvoden och bisysslor. Nivån på våra arvoden diskuteras i olika sammanhang i medierna och bland allmänheten.
Det finns de som anser att våra arvoden ska vara höga för att minska risken att vissa ledamöter annars skulle avstå att kandidera på grund av en inkomstminskning. Det argumentet anser jag vara väldigt svagt. Det är väl inte om jag får mer i plånboken som ska avgöra om jag vill kandidera till ett förtroendeuppdrag eller ej!
Det bör i rimlighetens namn vara att jag vill förändra samhället till, i mitt och väljarnas tycke, det bättre och stå upp för mitt partis politik som ska avgöra att jag ställer upp. Fru talman! Vi har som sagt inte så låga arvoden för vårt förtroendeuppdrag som riksdagsman eller riksdagskvinna. Arvodet ligger i dag på 55 000 kronor.
Vårt uppdrag gäller under alla årets dagar och under alla dygnets timmar. Trots detta är det många av oss ledamöter i den här kammaren som har bisysslor. Det är bisysslor som är enormt tidskrävande, och många har höga arvoden.
Det finns ledamöter som nyttjar sitt förtroendeuppdrag och som till exempel sitter i olika styrelser - bankstyrelser, bolagsstyrelser, nämnder och så vidare. Det är uppdrag som också många gånger, som jag sade tidigare, är högt arvoderade. Det finns också ledamöter som under uppdraget som förtroendevald riksdagsledamot förvärvsarbetar.
Andra kan ha tagit på sig väldigt tidskrävande kommunala eller regionala uppdrag. Inkomsterna för bisysslorna varierar stort, men det finns ledamöter som förutom arvodet för sitt uppdrag här i riksdagen inkasserar en inkomst från bisysslor på runt 1 miljon, ja, upp till över 2 miljoner kronor per år. Är detta försvarbart? Nej, jag anser inte det. Fru talman!
I valet tillsätter medborgarna i riket de personer som de tror på och hoppas kan representera deras åsikter och intressen. Ja, så är det. Men enligt Vänsterpartiets bedömning är det inte möjligt att utföra sitt uppdrag som riksdagsledamot på ett tillfredsställande sätt om man samtidigt innehar en mängd olika bisysslor. Det finns i denna kammare riksdagsledamöter som inte har några bisysslor över huvud taget.
Det finns några få som uppbär ett fåtal uppdrag, och det finns ledamöter som har över 20 uppdrag utöver sitt förtroendemannaskap. Över 20 uppdrag, är det rimligt? Nej, jag anser inte det. Kan det förekomma jävssituationer? Ja, naturligtvis, beroende på vilka styrelser och bolag som ledamoten sitter i. Fru talman!
Det finns också ledamöter som samtidigt som de har sitt förtroendeuppdrag förvärvsarbetar eller har tunga politiska poster inom kommunen eller på regional nivå. Är det rimligt? Nej, jag anser inte det. Är det rimligt ur demokratisynpunkt? Nej, det anser jag inte heller. I dag, fru talman, saknas ett tydligt regelverk i frågan.
Det är upp till varje parti att utforma sina egna regler för hur det ska se ut, vilket naturligtvis gynnar de allra största partierna i den här kammaren. Varför, undrar jag naturligtvis, är det så enormt svårt att i denna kammare få igenom Vänsterpartiets förslag om ett tydligt regelverk för riksdagsledamöternas bisysslor? Vad beror det på att motståndet är så kompakt? Beror det månne på girighet?
Beror det på att ledamoten som berörs känner sig bekräftad och betydelsefull? Beror det på att ingen annan kan göra det jobbet? Beror det på egoism? Listan kan nog göras lång. Något svar har jag inte, för de riksdagsledamöter som har enormt många bisysslor har inte kunnat ge mig ett trovärdigt svar.
Men många av väljarna, många människor ute i samhället, säger att de kan tänka sig att det beror på girighet. Ja, så kan det ju faktiskt vara. Vänsterpartiet vill som sagt att en utredning tillsätts för att få fram förslag till ett tydligt regelverk för ledamöternas möjlighet att acceptera bisysslor under den period som de är ledamöter i Sveriges riksdag.
Om vi inte kan utforma ett tydligt regelverk får vi nog också acceptera att människors politikerförakt ökar. Det är inte trovärdigt att under ett så enormt viktigt och stort uppdrag som det är att vara riksdagsledamot ha en massa tidskrävande bisysslor. Vänsterpartiet anser att det är dags att se över regelverket.
Men som jag tidigare har tagit upp, fru talman, har Vänsterpartiet inte fått något stöd för vårt förslag angående bisysslor. Jag kan dock lova att vi ska återkomma igen och igen tills vi har ett regelverk som tydligt reglerar ledamöternas möjligheter att acceptera bisysslor. Fru talman! Skam den som ger sig! Härmed yrkar jag bifall till reservation 1 i detta betänkande.