Anna Johansson (S):
Jag håller med interpellanten och er övriga om att det är en viktig interpellation. Framför allt är det en viktig fråga, en av de frågor som jag som ny minister sedan förra året har ägnat mest tid och kraft åt. En del av problemet med den här frågan är att den rör sig på många olika ledder och nivåer.
Det handlar delvis om generella arbetsmarknadsregler som vi behöver titta på, inte minst i förhållande till EU-lagstiftningen, men det handlar också om en del branschspecifika frågor. Det gäller att hitta vad som är vad här. Det är väldigt lätt att säga att man ska vidta många åtgärder som riktar sig mot just den här branschen, men jag tror också att det finns en poäng med att se till att de regler vi har för arbetsmarknaden är tillämpliga på så breda delar av arbetsmarknaden som möjligt och att vi får så lite särlagstiftning som möjligt för olika delar av arbetsmarknaden.
Med det sagt vill jag säga att vi har gjort ganska mycket, inte minst när det gäller påtryckningar på EU-nivå. Flera av de problem vi ser handlar om att den fria rörligheten inom EU, vilken i grunden är väldigt positiv, också har medfört en del problem när det gäller arbetsvillkor.
Jag tror att det är viktigt att påtala om och om igen, både för kommissionen och för andra medlemsstater, att den fria rörligheten inte får finnas på bekostnad av sociala villkor och miljöhänsyn i medlemsstaterna, för då blir den fria rörligheten för marknaden väldigt dyr för samhället som helhet.
När det gäller beställaransvaret är det självklart så att statliga företag ska föregå med gott exempel och agera på ett sätt som väcker allmänhetens förtroende. Det står i deras ägardirektiv. Det gäller även andra företag. Jag tror att just beställaransvaret egentligen är en av de viktigaste nycklarna i de här frågorna; så länge det finns en marknad för dessa väldigt osunda transporter kommer de också att fortsätta.
Det är naturligtvis viktigt att vi har regelverk och att vi följer upp och kontrollerar, men även den som köper transporterna har ett ansvar. Det är viktigt att marknaden så att säga självsanerar. Beställaransvaret är en oerhört viktig fråga. Därför har vi också sagt att vi vill ha en delrapport om beställaransvaret, inte i maj 2017 utan i mars 2016.
Det som ska redovisas senare handlar framför allt om att se över hur förändringarna när det gäller klampning, kvarhållande och sanktionsavgifter har fungerat. Vi har ansett att det är för tidigt att dra de slutsatserna efter mindre än ett år. Därför kommer de senare. Vi tittar på många olika delar. Om den holländska modellen har vi hittills sagt att vi inte riktigt tror att den är verkningsfull. Det är också med hänvisning till det jag inledde med.
De regler som gäller på arbetsmarknaden ska vara så generella som möjligt. Det finns flera idéer. Det handlar om bemanningsföretag, F-skattsedel och korta anställningsformer. Vi behöver överlag se över om de regler vi har är tillräckliga. Vi är definitivt beredda att titta vidare på det. Frågan om socialt protokoll har både parlamentsledamöter och den svenska regeringen tittat på.
Det gäller att hantera de frågorna på ett sådant sätt att vi inte kör huvudet i väggen gentemot EU och därmed inte kan komma tillbaka och få ett bra regelverk. Det handlar om att agera på ett sådant sätt att inte det bästa blir det godas fiende. Det handlar om att hitta framkomliga vägar där vi kan övertyga EU om att ta steg i rätt riktning.
Sammantaget hoppas jag att diskussionen om detta och att uppmärksamma frågan, så som bland annat Transportarbetarförbundet gör, bidrar till att skapa en medvetenhet om att vi har något i Sverige som mest av allt påminner om slavhandel.