Hillevi Engström (M):
Jag är glad över att bo i ett fantastiskt land, Sverige, som det går bra för och som har fantastiska medborgare som är duktiga, strävsamma och välutbildade. Det är ett land som vi kan vara väldigt stolta över. Jag känner inte igen mig i Peter Perssons otroliga svartmålning av Sverige. Jag hoppas att den svartmålningen inte når utanför den här kammaren. Jag tror inte att svenska folket känner igen sig.
Jag tror tvärtom att de är glada över den fina välfärd vi har, den fantastiska utbildning vi har, möjligheterna för alla att studera och en sjukvård som är tillgänglig för var och en. Listan kan göras lång. Sverige är ett fantastiskt land, och det vet jag att svenskarna håller med om.
När Göran Persson var statsminister 2005 på toppen av en högkonjunktur var arbetslösheten en bra bit över 7 procent, närmare 8 procent. I dag är den högre, visst är det så, men Sverige är ett av de länder som haft minst ökning av arbetslösheten i EU.
Det är klart att det blir svårt om man inte förstår sambanden mellan Sverige och övriga världen. Vi har en viktig exportsektor. En stor andel av vår bnp exporterar vi till andra länder. Vi har också många underleverantörer till våra exportföretag.
När stora och viktiga exportnationer i Europa inte längre gör samma beställningar påverkar det våra svenska exportföretag. De sambanden måste ju vara uppenbara även för Peter Persson. Det slår hårt mot industrin, mot underleverantörerna och särskilt hårt mot manligt dominerade branscher.
Då är det viktigt för regeringen att upprätthålla konkurrenskraften i Sverige genom till exempel konkurrenskraftiga skatter för bolagen, därav den sänkta bolagsskatten. Sedan har vi ett bekymmer, och det handlar om ungdomsarbetslösheten. Man kan prata om den på olika sätt, tycker jag, och jag tror att det är viktigt att detta nyanseras en smula.
Det är viktigt att fundera på vilka delar av ungdomsarbetslösheten vi ska angripa och med vilken medicin, för om man ställer fel diagnos får man också fortsatta problem. Vi har en för hög ungdomsarbetslöshet. Hälften av dem som är drabbade av ungdomsarbetslösheten är elever och studenter från 15 års ålder och uppåt. Det är tråkigt för den pojke eller flicka som går i grundskolan eller gymnasiet och inte får ett extrajobb en timme eller mer per vecka, visst är det så.
Men det innebär inte ett socialt problem eller ett samhällsproblem. Problemet, Peter Persson, uppstår för de ungdomar som inte har klarat av skolan, inte har blivit sedda och inte har fått en tidig uppföljning från sina lärare. Där gör vi nu stora förändringar. Vi försöker också motivera fler ungdomar att gå tillbaka till skolan.
En viktig fråga när det gäller ungdomsarbetslösheten är att de ungdomar som inte har grundskola eller gymnasium i dag kan komma tillbaka, gå utbildning inom folkhögskola, komvux eller yrkesvux och få ett förhöjt studiebidrag på 6 500 kronor per månad i ett försök att motivera dem att få den grund som de så väl behöver. Jag tror inte, Peter Persson, att man kan tvinga ungdomar i Sverige till att få godkända betyg. Man måste motivera ungdomar.
Det tror jag att vi som är föräldrar känner till väl. Piskan löser inga problem, utan motivation att få ungdomarna att inse att skolan är viktig tror jag är ett sätt att attackera ungdomsarbetslösheten.