KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mats Green (M):
Det är alltid intressant att höra hur Vänsterpartiet uppfattar moderat politik. När det gäller sysselsättningsgrad kan man ibland tro att priset vi betalar för hög sysselsättningsgrad är skyhög arbetslöshet, vilket naturligtvis inte är fallet. Norge har en sysselsättningsgrad som är i nivå med Sveriges, men de har mycket lägre arbetslöshet. Sysselsättningsgrad är ett begrepp som kan diskuteras. Vi pratar hellre om självförsörjningsgrad.
Det kommer Ali Esbati aldrig någonsin att vilja diskutera, i synnerhet inte mot bakgrund av att vi tycker att det är ett problem att hälften av alla utrikes födda i arbetsför ålder i Sverige inte är självförsörjande.
När det gäller Ali Esbatis retoriska fråga tror vi att arbetslösheten behöver minska för alla grupper i Sverige men i synnerhet för dem där den är det största problemet, där den är som mest utbredd och framför allt där den ökade mest under den tid Ali Esbatis parti var delaktigt i budgetarbetet.
Det har varit några år då ni inte har varit det. Men nu har ni, vad jag förstår, återkommit igen. Det är bara att beklaga ur ett jobbperspektiv. Vi har lagt fram ett antal bevisat effektiva förslag - nystartsjobben är ett sådant - för att få in fler utlandsfödda i arbete.
Jag saknar det här totalt och fullständigt i Vänsterpartiets förslag till budget. Det vore intressant att få höra mer om de förslagen som vi inte har kunnat läsa oss till i budgeten. Hur ser det ut från Vänsterpartiet?
Mats Green (M):
Jag måste vara trögfattad, för jag förstår inte riktigt Ali Esbatis fråga. Menar han på fullt allvar att det faktum att vi har EU:s kanske högsta arbetslöshet bland invandrare och största klyfta mellan utrikes och inrikes födda vad gäller arbetslöshet egentligen är ett hälsotecken?
Är det något som vi ska vara glada för och sluta prata så mycket om, i alla fall när det gäller det här utgiftsområdet? Den allmänna strategin från de rödgröna partierna verkar vara att vi ska ta det på onsdag, att det inte hör till den här saken. Jo, det handlar väl bara om det, fru talman. Hur kan man lägga upp det som att det är ett hälsotecken att det ser ut som det gör?
Jag noterar fortfarande att man inte riktigt förnekar det faktumet. När Moderaterna senast hade regeringsansvaret för landet var långtidsarbetslösheten naturligtvis oerhört mycket lägre.
Men då tyckte vi att det var ett problem att en av tre långtidsarbetslösa var född utomlands. I dag tycker vi att det är ett dubbelt så stort problem att två av tre långtidsarbetslösa är födda utomlands. Det tycker inte Ali Esbati är ett problem över huvud taget.
Jag frågade om jag kunde få ett enda exempel på vad Vänsterpartiet har föreslagit för att råda bot på detta. Ge mig bara ett enda exempel! Jag fick inte enda exempel över huvud taget. Där ser vi vad vi har att vänta oss med Socialdemokraterna, Vänsterpartiet och Miljöpartiet.
Mats Green (M):
Likaväl som det är viktigt att vara en bra förlorare ska man vara en bra vinnare, och det är väl kanske lite i egenskap av det jag står här nu. Jag vill nämligen gratulera arbetsmarknadsministern till att på ett så fullständigt, glatt och korrekt sätt ha beskrivit de förändringar av arbetsrätten som vi moderater har krävt under en lång räcka år.
Tidigare har Socialdemokraterna givetvis beskrivit detta som något som egentligen hotar Sveriges fria samhällsskick, men jag konstaterar att man nu beskriver just dessa förslag som den största trygghets- och frihetsrevolutionen på svensk arbetsmarknad i modern tid.
Jag kunde ärligt talat inte ha sagt det bättre själv, fru talman. Jag får också säga att jag är imponerad över kovändningen, och jag tror kanske att bara en socialdemokrat kan överge gamla ståndpunkter på det här sättet och klä det i sådana glada ord. Jag har två frågor till att börja med.
Det handlar dels om turordningsreglerna och förändringarna där, dels förändringarna vad gäller uppsägning av personliga skäl, saklig grund. Vi moderater välkomnar de nya förslag som finns från parterna om en större flexibilitet och som arbetsmarknadsministern själv föreslår.
Kan arbetsmarknadsministern gå igenom alla fördelar hon ser med de förändrade turordningsreglerna och alla fördelar hon ser med de förändrade reglerna för uppsägning av personliga skäl, det vill säga saklig grund?
Mats Green (M):
Det är som sagt viktigt att vara en bra vinnare, och därför välkomnar jag Socialdemokraterna till den moderata ståndpunkten i just de frågorna.
Med tanke på diskussioner som vi har haft här om löften som har avgetts högtidligt under förstamajtåg och valrörelser om att man skulle bilda regering för att säga nej till alla de förslag som ni själva nu genomför behöver jag ändå ställa en liten fråga. Resultatet blev ju att man bildade regering för att genomföra allt det som man hade lovat att man aldrig skulle genomföra.
Med detta i åtanke, hur ska man se på nya löften från Socialdemokraterna som avges med samma brösttoner i den här valrörelsen? Hur allvarligt ska man se på dessa löften mot bakgrund av detta?
Tillsammans med oss moderater har ju Centerpartiet förslag som handlar om alltifrån införande av proportionalitetsregel till utstationeringsdirektivet lex Laval.
Kommer Socialdemokraterna att ändra sig där också, eller kan ministern lova, med samma allvar som vid tidigare löften, att man absolut aldrig ska förändra det? Ska man då ge beskedet till Centerpartiet att de kan glömma alla sådana förändringar och diskussioner, eller är man beredd att ändra sig efter valet även när det gäller dessa frågor? Nu anar jag, fru talman, att jag kommer att få ett väldigt allmänt hållet och väldigt otydligt svar.
Men då kanske andra kan följa upp det i talarstolen. Vad är beskedet till Centerpartiet om exempelvis proportionalitetsregel och lex Laval? Det skulle jag vilja ha ett svar på.
Mats Green (M):
När man hör S-ledamoten beskriva situationen kan man tro att Sverige har lägst arbetslöshet i EU, inte bland de högsta, och att vi har en obefintlig långtidsarbetslöshet, inte rekordhög, som vi de facto har. Ledamoten tog också upp traineetjänster, extratjänster och etableringsjobb, för att bara nämna några. Låt oss gå igenom dessa.
När det gäller de traineetjänster som Socialdemokraterna sa skulle lösa arbetslösheten, hur många blev det? Jo, några hundra. När det gäller extratjänsterna, som också skulle lösa arbetslösheten, var det mindre än 4 procent av dem som hade extratjänster som fick ett jobb efter det. Detta är typiskt.
Man anvisar dyra ineffektiva åtgärder till kvinnor och effektiva åtgärder till män, i Socialdemokraternas Sverige, med en totalt obefintlig styrning av Arbetsförmedlingen. Men åtgärder som fungerar minskar man, exempelvis praktikplatser, som man har minskat med 70 procent sedan valet 2014. Och man har halverat antalet nystartsjobb.
Som jag påpekade tidigare är det två av tre långtidsarbetslösa som inte har haft någon aktivitet över huvud taget från Arbetsförmedlingen, och en tredjedel har inte haft någon aktivitet över huvud taget under ett års tid. Och här påstår man att det förs en aktiv arbetsmarknadspolitik, men det förs bara en aktiv politik för att få bort de arbetslösa ur statistiken. Det är vad som görs, fru talman.
Jag skulle vilja få ett svar från S-ledamoten. Är du stolt över era resultat när det gäller långtidsarbetslösheten, som alltså nästan är högst i Europa? Är S-ledamoten stolt över att långtidsarbetslösa inte får någon hjälp över huvud taget i Socialdemokraternas Sverige?
Mats Green (M):
Mindre än 4 procent av dem som hade extratjänster har fått ett jobb efter det. Om detta kan beskrivas som en lyckad åtgärd, vad är då en misslyckad åtgärd i Socialdemokraternas Sverige? Sedan stod S-ledamoten här och pratade om en budget för 24 budgetar sedan. Det är så många budgetar som har lagts fram sedan dess.
En justering av Arbetsförmedlingens anslag på 2 procent skulle alltså vara anledningen till Socialdemokraterna nu har börjat lägga ned kontor. Trots att Arbetsförmedlingen har högre förvaltningsanslag än 2018 har man avvecklat den lokala närvaron. Och detta är på något sätt alltid alla andras fel. Man låtsas som att man inte har suttit i regeringsställning i åtta år.
Återigen: Hur kan man försvara - Serkan Köse gör det inte med ett enda ord, fru talman - att långtidsarbetslösa egentligen inte får något stöd från Arbetsförmedlingen eller regeringen över huvud taget, när vi har en av Europas absolut högsta långtidsarbetslösheter?
Det enda svar som Serkan Köse kunde ge var att de ska vara glada att de åtminstone är kvar i arbetslöshetsstatistiken. För det är vad man egentligen säger när man pratar om sysselsättningsgraden. Socialdemokraternas svar till de långtidsarbetslösa är: Strunt i att ni inte får någon hjälp av Arbetsförmedlingen!
Och strunt i att vi inte tänker införa en enda åtgärd för att se till att ni kommer i arbete, mer än anslag till Arbetsförmedlingen som bara handlar om att administrera arbetslöshet. Strunt i det! Ni ska åtminstone vara glada över att ni är kvar i arbetslöshetsstatistiken. Fru talman! Jag hävdar att detta svar inte duger. Vi måste sluta att lämna de långtidsarbetslösa åt deras öde.
Det är det här som gör att Sverige behöver en ny regering.
Mats Green (M):
Alireza Akhondi brukar regelbundet stå här och anklaga vår vänsterkollega för att i och för sig kunna läsa men inte förstå det hon läser samt anklaga mig för att vara okunnig och trögfattad. Det är väl smällar vi båda kan ta.
Men nu handlar det om relevanta politiska frågor som handlar om huruvida det beslut vi nu står i begrepp att fatta kommer att hålla mer än några månader. Detta är ett av de sista beslut vi kommer att fatta under det här riksdagsåret.
Min fråga till Centerpartiet och Alireza Akhondi handlade om hur det blir om vi efter valet får ett rödgrönt flertal där Centerpartiet ingår i regeringsunderlaget, med tanke på att Vänsterpartiet var emot alla delar av er föreslagna reformering.
Är beskedet från Centerpartiet fortfarande att ni inte kommer att tala eller förhandla med Vänsterpartiet över huvud taget, även om Vänsterpartiet blir den större spelaren i den nya riksdagen, som det nu verkar bli?
Framför allt önskar jag att Alireza Akhondi besvarar frågan: Är det förslag vi står i begrepp att fatta beslut om här senare under veckan också det som kommer att gälla efter valet om man har samma rödgröna flertal i riksdagen som under den här mandatperioden?
Det är klart att det här spelar stor roll för arbetslösa och för Arbetsförmedlingen som myndighet och organisation, men också naturligtvis för alla de ideella och privata aktörer som är inblandade i detta. Hur tänker Centerpartiet ställa sig till Vänsterpartiet och dess totala avvisande av ert förslag på reformering?
Mats Green (M):
Alireza Akhondi kanske har rätt i att jag är trögfattad, för jag förstod faktiskt inte svaret. Och när jag ser ut över mina kollegor i den här kammaren är jag inte riktigt säker på att någon annan förstod det heller. Vi går in i en valrörelse nu, och där kan vi klargöra floskelbingon. Men nu ska vi diskutera sakfrågan, och min fråga handlar om framtiden för Arbetsförmedlingens reformering. Jag får till svar att vi ska respektera valresultatet.
Ja, det hoppas jag att vi alla i den här församlingen gör. Det är väl inte riktigt det frågan gäller. Vad det handlar om är detta: Om man får samma rödgröna flertal i nästa mandatperiod som vi har haft under den här mandatperiod - kommer då de högtidliga centerlöftena att gälla, det vill säga att man aldrig ska förhandla med Vänsterpartiet?
Lycka till med att förhandla med Vänsterpartiet när det gäller det förslag som vi står i begrepp att fatta beslut om, eftersom de har sagt nej till allting - egentligen utan undantag! Ska vi stå här och låtsas som att Vänsterpartiet inte finns? Det finns, och jag beklagar det, för jag delar inte Vänsterpartiets åsikter i någon del.
Men fortfarande är Vänsterpartiet en del av det regeringsalternativ som Centerpartiet nu har klargjort att man faktiskt ser sig ingå i. Återigen: Vad är det för framtid vi kommer att få se för det här förslaget? Kommer det bara att leva några månader och sedan vara stendött, eller vad är det som kommer att ske?
Är Centerpartiet berett att förhandla med exempelvis Vänsterpartiet om privatiseringar och privata utförare? Och var går gränserna där? Fru talman! Det löfte som Centerpartiet har gett otaliga gånger att aldrig förhandla med Vänsterpartiet, i synnerhet inte när det gäller Arbetsförmedlingen - gäller det fortfarande, Alireza Akhondi? Ja eller nej?
Mats Green (M):
Jag tror att det har blivit något fel här, för Anna Johanssons anförande måste komma från tiden före 2018. Hon förklarar nämligen att det finns ett antal förslag från borgerliga partier - motionsförslag som hon yrkar på att avslå, som hon alltid har gjort.
Poängen är bara att den socialdemokratiska regeringen om några veckor kommer att föreslå den absoluta majoriteten av det som borgerliga partier har motionerat om under väldigt lång tid. Då kommer Socialdemokraterna själva att genomföra det som de under valrörelsen 2018 dyrt och heligt lovade att de aldrig skulle genomföra. De hänvisar till partsdiskussioner och sådant, men säg att en moderatledd regering hade gjort samma sak.
Då hade Anna Johansson och utskottskollegan Patrik Björck med flera varit i taket och vänt. De hade tyckt att detta var fruktansvärt. Därför vore det intressant att höra Anna Johansson räkna upp alla fördelar hon ser med de förändringar som Socialdemokraterna nu genomför i arbetsrätten. Särskilt när det gäller turordningsreglerna skulle det vara intressant att höra alla fördelar hon ser, liksom förenklingen vad gäller uppsägning av personliga skäl. Jag ser fram emot det.
Jag ser även fram emot den debatten så småningom, men vi behöver nog höra lite om detta här i dag eftersom man skulle kunna tro att ni yrkar avslag på motionerna om detta för att ni är emot det, Anna Johansson. Men ni yrkar ju avslag för att ni själva ska komma med samma förslag om några veckor. Jag skulle också vilja fråga en annan sak.
Med tanke på alla heliga löften om att aldrig någonsin göra detta som ni har avlagt, i synnerhet under den förra valrörelsen, och att ni nu med en klackspark genomför nästan allt detta själva - hur allvarligt ska man ta på högtidliga löften från Socialdemokraterna i den kommande valrörelsen? Givna till brösttoner, hur allvarligt ska vi ta de löftena mot bakgrund av detta?
Mats Green (M):
Det här var kanske ett svar på någon fråga, men det var definitivt inte ett svar på min fråga. Anna Johansson säger att man aldrig har lagt fram förslag om att försämra för arbetstagare eller att försämra arbetsrätten. Det har inte vi heller. Det är heller inte vi som har påstått att det har skett försämringar. Det handlar om att utveckla och stärka arbetsrätten. Det är ju Anna Johansson och hennes parti som gång efter annan, i synnerhet i den förra valrörelsen, sagt att detta är försämringar. Nu genomför de det själva och säger att det är förbättringar.
It's ok when we do it. Där ser man hur mycket socialdemokratiska löften är värda. Det är ju, återigen, ett faktum att vi nu bara är veckor från att ni ska genomföra den absoluta majoriteten av det som borgerliga partier har yrkat på i ett antal motioner under lång tid. Att påstå någonting annat är inte med sanningen överensstämmande.
Ni hänvisar till att parterna har kommit överens om detta, men det var också en del av våra förslag - annars skulle man gå fram med lagstiftning. Det var exakt detsamma som ni sa, och det var exakt detsamma som ni har avtalat om i skriftlig form. Det är lite svårt att komma undan detta. Hade vi gjort det här hade Anna Johansson och hennes partivänner återigen stått i riksdagens talarstol och i det som återstår av förstamajtågen och med brösttoner talat emot det.
Nu genomför de nästan allt detta själva; så är det. Hur ska vi se på era kommande löften med tanke på de klacksparkar som ni behandlar de redan givna löftena med, oavsett hur mycket ni påstår att detta är för er viktiga frågor? När det gäller lex Laval kommer Socialdemokraterna att vinna bara tack vare stödet från Sverigedemokraterna.
Företag som ger bättre villkor än kollektivavtalen ska naturligtvis inte diskrimineras på svensk arbetsmarknad därför att de har sitt säte i ett annat land; det är naturligtvis helt orimligt. Återigen: Hur är det med löftena, Anna Johansson?
Mats Green (M):
Där kom det, talepunkter från Sveavägen, att man ska vända på varje sten som man själv har gömt sig under i åtta år när det gäller förnekandet av i synnerhet Sveriges integrationsproblem. Fru talman! Vi hörde en ganska rosig bild målas upp här. Ingen ska svartmåla, men vi måste på något sätt förhålla oss till verkligheten.
Och verkligheten är att Sverige har EU:s högsta arbetslöshet bland invandrare. Det är bara Rumänien som har större klyftor mellan infödda och invandrare när det gäller arbetslöshet. Våra utmaningar är ganska tydliga.
De åtgärder som Socialdemokraterna genom Johanna Haraldsson räknade upp handlade om etableringsjobb, utbildningsplikt, intensivvård och extratjänster. Jag vet inte riktigt var jag ska börja, fru talman, men vi kan börja med extratjänsterna. Det är en hundraprocentigt subventionerad anställning i offentlig sektor.
Mindre än 6 procent av dem som har fått de extremt dyra extratjänsterna, som har kostat 8 miljoner kronor per jobb, har fått ett jobb efteråt. Om en extratjänst är ett exempel på en lyckad åtgärd, fru talman, vad är då en misslyckad åtgärd?
Jag ska gå igenom övriga delar också. När det gäller utbildningsplikten är det mindre än 10 procent av dem som omfattas av denna plikt som går en utbildning. Jag skulle vilja få lite kommentarer om misslyckandet med både extratjänsterna och utbildningsplikten.
Mats Green (M):
Andelen i utbildningsplikten kan rimligtvis inte ha minskat eftersom den bara var 10 procent. Det kan egentligen inte gå under 10 procent, så vi får verkligen hoppas att det går åt rätt håll där. Och nej, det är inte många som har fått jobb genom extratjänsterna, utan det är mindre än 6 procent.
Regeringen har fått mycket berättigad kritik från Riksrevisionen därför att det i högre utsträckning är män som får gå effektiva insatser som leder till jobb medan kvinnor av den socialdemokratiska regeringen framför allt hänvisas till dyra och ineffektiva insatser som extratjänster, som inte leder till jobb i någon utsträckning över huvud taget - mindre än 6 procent.
Framför allt får man bort dem från arbetsmarknadsstatistiken - det är detta problem som vi hanterar och diskuterar. Etableringsjobben har tagits upp här. Det är en form av subventionerad anställning som togs fram av arbetsmarknadens parter vid årsskiftet mellan 2017 och 2018. År 2018 stod Socialdemokraterna här och sa att nästa år kommer etableringsjobben.
År 2019 stod Socialdemokraterna här och sa att nästa år kommer etableringsjobben. År 2020 stod Socialdemokraterna här och sa att nästa år kommer etableringsjobben. År 2021 stod Socialdemokraterna här och sa och sa att nästa år kommer etableringsjobben. Och år 2022 står Socialdemokraterna här och säger att snart kommer etableringsjobben. Detta är under all kritik, fru talman.
Vi har en åtgärd som vi tror kommer att vara effektiv och som har stort stöd i Sveriges riksdag, och det finns inte en enda anledning till att den inte har införts tidigare mer än Socialdemokraternas senfärdighet och ideologiska skygglappar. Det finns inga ursäkter, så sluta skylla misslyckandena när det gäller etableringsjobben på EU! Jag skulle vilja ha lite kommentarer om detta också.
Mats Green (M):
När Socialdemokraterna och Magdalena Andersson gick till val 2014 var det på löftet att år 2020 skulle Sverige ha EU:s lägsta arbetslöshet. Efter åtta år av socialdemokratiskt styre med Magdalena Andersson som arkitekten bakom politiken har Sverige tappat 14 placeringar i EU. Sverige har nu den fjärde högsta arbetslösheten i hela EU. Sverige är ju inte det enda land som har haft pandemi.
Jag skulle vilja fråga statsminister Magdalena Andersson vad det är för lärdomar hon drar av sitt misslyckande här och vilka omprövningar av den misslyckade socialdemokratiska jobbpolitiken som hon ser nu behöver göras. Jag tycker, fru talman, att Magdalena Andersson är skyldig att ge de rekordmånga långtidsarbetslösa och de nästan en halv miljon arbetslösa ett svar på den frågan.
Mats Green (M):
Tack, ledamoten, för frågan! Först vill jag säga att i detta läge, med en pågående energikris och risk för akut elbrist i Sverige, är det som Elisabeth Thand Ringqvist frågar om en av de åtgärder som regeringen har beredskap för.
Men man behöver också vara ärlig och säga att vi behöver ta ansvar för hela bilden - för ekonomin så att vi inte ökar risken för högre inflation och för elsystemen så att människor ges förutsättningar att klara vintern. Vi arbetar också för fullt för att pressa elpriserna i alla delar och fullt ut.
När det handlar om norra Sverige är det klart att vi kan beklaga att den tidigare regeringen - och jag får konstatera att Centerpartiet väl har en stor del i detta - avvecklade kärnkraften i södra Sverige, vilket egentligen innebar att man sa att norra Sverige ska förse södra Sverige med el.
Så kan det naturligtvis inte vara, utan södra Sverige måste hantera sin egen elproduktion och sina egna utmaningar där. Vad gäller partiöverskridande samtal och diskussioner är vi för alla goda idéer.
Men det innebär inte att man kan komma dit och förvänta sig att man ska kunna lägga in ett veto mot ren, stabil, billig el i form av ny kärnkraft, vilket man från framför allt Centerpartiet säger behöver vara på bordet. Det kan inte vara aktuellt.
Men om man är beredd att medverka till ren, stabil och billig elförsörjning, framför allt ny kärnkraft, är vi definitivt öppna för alla sådana samtal, när som helst - dygnet runt och årets alla dagar.
Mats Green (M):
Regeringen har en beredskap för vad som komma skall, vilket fortfarande är lite oklart. Vi behöver också se hur länge det är extremt höga elpriser i norr. Det står ännu inte klart hur elpriserna kommer att utveckla sig i söder heller eftersom vi har så enormt stora fluktuationer. Men oavsett var behöver man givetvis ha en beredskap. Med det sagt har man många olika hänsyn att ta utöver detta.
Det gäller att inte trycka upp inflationen ytterligare, och vi har stigande räntor. Vi vill inte hamna i det dike som Storbritannien höll på att landa i när man gick fram med stora ofinansierade skattesänkningar och satsningar man inte hade pengar till.
Vi måste se till att hantera detta hållbart och ansvarsfullt, för ingen, särskilt inte de med låga inkomster i småhus, tjänar på högre räntor eller högre inflation. Det är alltså en helhet som måste gå ihop.
Givetvis är elpriset en stor bit, men man behöver också fokusera på grundorsaken, det vill säga elbristen och att vi behöver mer elproduktion i Sverige, i synnerhet i södra Sverige men också i norra Sverige, även om man nu har förhållandevis goda förutsättningar där. Men det är klart att man behöver ha en beredskap även där.