Beatrice Ask (M):
Låt oss först reda ut skillnaden mellan ombildningskonsulter och fastighetsmäklare. Fastighetsmäklare och köpare har ofta motstridiga intressen. Den ena ska förmedla och försöka åstadkomma en försäljning eller ett köp av fastigheten, och däri ligger en konflikt.
När det gäller en ombildningskonsult är denna anlitad av föreningen för att ge adekvat information och hjälpa till i det beslut som föreningen ska fatta när det gäller en ombildning. Det är en viss skillnad. Varför ska man då inte ställa krav på en certifiering av detta?
Jag påpekade redan tidigare att det för ombildningskonsulter i dag finns en organisation som har regler för etik, moral och hur man ska arbeta. Då finns det möjlighet och är rimligt att föreningar använder sig av vedertaget erfarna ombildningskonsulter. Det ligger i styrelsens intresse att inte anlita folk som inte har kunskap för sitt uppdrag.
Men ansvaret i varje förening är ändå styrelsens och måste så vara. Sedan är det stämmorna igen, att det finns något exempel på att man har haft dem ganska ofta. Jag pekade på att skälet till att vi inte vill sätta in regler som innebär att det måste gå lång tid emellan är att det faktiskt ibland finns väldigt legitima orsaker till och att det rent praktiskt är bra att kunna ha en stämma igen.
Vi kan ju inte utforma regler utifrån att det alltid ska vara så att vi misstänker att folk försöker luras eller göra fel saker. Det är inte så. De regler som finns för bildande av bostadsrättsförening och för ombildning av hyresrätter utgår faktiskt från ganska fasta principer och ger också hyresgästerna väldigt bestämda rättigheter. Det är viktigt att komma ihåg att även vid en ombildning har man som hyresgäst kvar sina rättigheter som hyresgäst.
Man behöver inte köpa en bostadsrätt. Man behöver inte flytta om det blir en ombildning utan man har kvar sin rättighet som hyresgäst. Skyddet för den enskilde finns hela tiden.
Det som det lite grann handlar om när man vill gå in och reglera är i vilken utsträckning staten ska anse att det är nödvändigt att gå in och styra upp demokratiskt valda styrelsers och stämmors beslut.
Ska man inte tro att hyresgästerna i ett av deras kanske allra viktigaste beslut klarar av att ta till sig den hjälp och den information som finns att få? Vi har inte erfarenheten att det sker omfattande lurendrejeri och fusk eller att man försöker föra varandra bakom ljuset.
Tvärtom bygger ju hela idén med att bilda bostadsrättsförening på att det finns en gemensam vilja att bättre förvalta sin bostad och den fastighet där lägenheten finns, vilket är en väldigt bra sak. Det är också erfarenheten i de allra flesta fall.
Man sköter detta tillsammans betydligt bättre, man får ned kostnaderna och man lyckas också ganska väl fatta de beslut som ska tas i bostadsrättsföreningens demokratiskt valda organ. Jag tycker inte att de problem som Hyresgästföreningen har lyft fram är så många. De är väldigt allvarliga i sig. I några fall handlar det faktiskt om brott. Där finns det ju möjligheter att agera.
Men jag vill inte reglera tiden mellan köpstämmor och jag tror inte att det behövs någon certifiering av ombildningskonsulter. Det finns erfarna och professionella sådana som kan ge bra information. Ansvaret måste ändå bostadsrättsföreningens medlemmar ta själva.