KBLab/rixvox huggingface dataset:
Gunnar Nordmark (L):
Det är riktigt som Sven-Erik Österberg säger: Även inom den privata sektorn, framför allt storföretag inom fordonsbranschen och inte minst inom byggbranschen, utmärker man sig på ett sätt som i sammanhanget är mindre smickrande. Ofta gör man det med hänvisning till de längre betalningstider som finns i Europa.
Det drabbar på ett oförskyllt sätt småföretagaren, som får agera någon form av kassako åt större företag med betydligt bättre likviditet som borde ha förutsättningar att betala sina räkningar i tid. Det skapar ett klimat för småföretagare som är ogynnsamt. Jag tyckte att det var glädjande med de förändringar som statsrådet Österberg aviserade här.
Det gäller till exempel att företag vars årsomsättning inte är större än 3 miljoner inte behöver betala moms förrän fakturorna har betalats. Jag tycker också att det är bra att man kommer med kommittédirektiv för att se på hur man motverkar problemen med sena betalningar. Samtidigt är det här ett problem som har varit uppmärksammat under längre tid. Företagarna skrev till regeringen redan 2003 och uppmärksammade regeringen på problematiken.
I Mervärdesskatteutredningen, som man lovade skulle komma både våren 2004 och hösten 2004 och som sedan kom ytterligare något år senare skulle frågan lösas. Det gjorde den uppenbarligen inte fullt ut eftersom dessa utredningar nu kommer. Där kanske man har varit lite sen, tycker jag. Företagarna har också pekat på att det skulle underlätta för småföretag om man generellt sett förlängde momsinbetalningsperioden med ytterligare en månad.
Jag undrar hur statsrådet ser på det.
Gunnar Nordmark (L):
Det är bara att konstatera att för småföretags del är det inte alls samma spelregler som gäller som för de stora företagen. Det vittnar företagarna om i sina rapporter. Det är ofta många företag som inte vågar vidta några åtgärder mot de större företagen som glider på sina betalningar. De är rädda att förlora order. För ett litet företag kan det också vara ganska problematiskt att hamna i kronofogdens register.
Däremot har stora företag, statliga myndigheter och så vidare inte de problemen - man har goda bankkrediter i alla fall, och man får göra affärer ändå. Här är det ojämlikt. Sedan kan även jag erkänna att jag och min hustru har drabbats i konsumentledet av samma korta betalningstider som Sven-Erik Österberg. Det är mycket möjligt att man försöker ta igen det där.
Man kan ju säga från oppositionen att de besked och de svar som Sven-Erik Österberg har givit är i första hand välkomna och efterlängtade av landets småföretagare, till exempel att Sven-Erik Österberg kommer att ta upp de här frågorna med Kommun- och Landstingsförbundet och att regeringen ska titta på dem. Jag tror att det här är en debatt som vi har anledning att återvända till. Jag vill tacka för en trevlig och bra debatt.
Gunnar Nordmark (L):
Jag får som andra person hälsa utrikesministern välkommen. Även om det finns trevligare sätt att umgås kan interpellationsdebatter också vara väldigt trevliga. Jag vill tacka Lotta Hedström för att hon har ställt frågan. Sedan hon ställde frågan har utvecklingen i Västsahara accelererat på diverse olika sätt.
Dels förespråkar man nu från Marockos sida en autonomiplan, dels har FN:s generalsekreterare i sin senaste rapport fastslagit att den väg som FN tidigare har försökt gå - det vill säga att få Baker 2-planen att genomföras - nu verkar uttömd. Man förespråkar direkta förhandlingar mellan parterna.
Det läge som nu har uppstått har i stor utsträckning uppstått just därför att Marocko konsekvent och medvetet under mer än ett decenniums tid har vägrat att ge det västsahariska folket rätt att bestämma över sin egen framtid och rätt att fatta beslut om ifall man ska vara en självständig nation eller om man på något sätt ska ingå i Marocko.
Just därför är det viktigt att vi ser till att vi håller oss till de folkrättsliga principer som finns. Bland annat gäller det att man inte ska kunna utnyttja ockuperat område för egen vinning. Veckan före vårt påskuppehåll hade jag förmånen att resa omkring både i Västsahara, i Marocko och även i flyktinglägren i Tindouf.
En sak som man kan konstatera när det gäller de lägren är att Sverige och Sveriges hållning där står högt i kurs. Man uppfattar den svenska hållningen som ett starkt stöd för folkrätten och för det västsahariska folkets rätt att bestämma om sin egen framtid.
Mot den bakgrunden, och mot bakgrunden av Marockos förhalningstaktik som ju i längden enbart gynnar Marocko när frågan drar ut på tiden är det viktigt att vi ser till att vi står upp för folkrättens principer.
Det gäller både i vårt agerande inom Europeiska unionen och i sådana frågor som vi själva kan fatta beslut om, till exempel när det gäller hur svenska myndigheter agerar när det gäller fiske på västsahariskt vatten och så vidare.
Jag skulle vara tacksam om utrikesministern i ljuset av det som har skett de senaste dagarna och de senaste veckorna när det gäller Västsahara skulle vilja belysa hur det påverkar vår inställning till fiskeavtalen och även till att svenska båtar fiskar på västsahariskt vatten. Jag tror nämligen att det är viktigt att vi är tydliga gentemot Marocko om att ockupationen av Västsahara inte på något sätt får löna sig.
Gunnar Nordmark (L):
För ganska exakt tre veckor sedan befann jag mig just i hamnen i Laayoune, som är en av de hamnar där man landar fisk som kommer från fisket utanför Västsahara. Det gick att konstatera att där var en livaktig aktivitet. Men det är också så, som Lotta Hedström har sagt, att det inte i första hand är västsaharier som detta kommer till del.
Jag är övertygad om att utrikesministern också är fullt medveten om att de stora investeringar som Marocko har gjort och gör i Västsahara i stor utsträckning är till för de marockaner som man har låtit flytta dit och för att man ska kunna utnyttja provinsen ekonomiskt.
Mot den bakgrunden, och också mot bakgrund av vad Lotta Hedström har tagit upp här om Fiskeriverket, vill jag säga att jag också har pratat med dem om hur de ser på de båtar som har fiskat i västsahariska vatten och eventuellt kommer att göra detta i framtiden. Man säger att så länge man inte får några andra besked från högre nivå kommer man att ge tillstånd på samma sätt som man har gjort tidigare. Då befinner vi oss här i en något Kafkaartad situation.
Vi har ett fiskeriverk som säger att man följer lagar, regler och förordningar till dess att någon annan säger någonting till dem, och vi har en regering och ett utrikesdepartement som har en mycket klar och tydlig uppfattning här, men som inte anser sig kunna ingripa därför att man inte ger den typen av direktiv till självständiga myndigheter.
Detta blir ju ett problem i en situation där det finns en klar majoritet i riksdagen som har en tydlig uppfattning både i Västsaharafrågan som sådan och om att vi vill förhindra att man i ett internationellt perspektiv på ett olagligt sätt utnyttjar det västsahariska folkets resurser, bland annat i form av fisket. Det vore intressant om utrikesministern kunde kommentera det något Kafkaartade förhållande som verkar råda här.
Gunnar Nordmark (L):
Ja, jag är väl medveten om att vi skiljer ut oss från andra länder i Europa när det gäller att låta personer som har sökt och väntar på besked om asyl arbeta. Jag tror också att vi där har den absoluta majoriteten av de svenska medborgarna med oss. Man kan säga att arbetslinjen är fast förankrad hos svenska folket. Man tycker att människor som vill och kan försörja sig i väntan på ett besked definitivt ska få göra det.
Sedan finns det en del som tycker som jag - ministern och jag har ju ibland varit oense i andra interpellationsdebatter om vad som sker om man som asylsökande får ett arbete, tills vidare eller under lång tid. Men det är en annan debatt än den här. Den här debatten är oerhört viktig.
Vi vet om att vi under lång tid har haft människor i Sverige som har fått sitt beslut om avvisning men som inte kan avvisas, precis som ministern framhåller i sitt svar, därför att det inte finns något land som är berett att ta emot dem eller, i vissa fall, att det vore uppenbart inhumant eller farligt för de här personerna att utvisas till det land som de egentligen ska utvisas till. Ett exempel är Irak.
Jag tror att vi är överens där också. Det är inte rimligt under överskådlig tid att människor utvisas till detta land. Jag hälsar ministerns besked med tillfredsställelse, och likaså beskedet att detta kommer att ske i relativ närtid. Det kan också vara viktigt att komma ihåg de debatter som har varit kring den svenska asylprocessen och dem som hamnat mellan stolarna i den gamla och den nya ordningen.
Det har vid ett antal tillfällen förespeglats eller getts löften om möjligheter att till exempel kunna stanna kvar och arbeta. Det här är ju människor som inte mår bra. De behöver klarhet och tydlighet. Att det här är en förordningsförändring och att den ska ske relativt snart tycker jag är ett välkommet besked. Vad betyder relativt snart? Är det under hösten vi kan förvänta oss detta, eller är det längre fram i tiden?
Det vore också ett besked som det vore tacksamt att få.
Berit Andnor (S):
Torsten Lindström har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att, i de delar som den studiesociala utredningen menar att det är omedelbart möjligt, skyndsamt lägga fram förslag till förändringar samt när jag avser att presentera en proposition kring dessa förändringar.
Torsten Lindström frågar också vad jag avser att göra för att ytterligare utreda betänkandets övriga frågor i syfte att för riksdagen presentera en proposition samt om jag avser att framdeles presentera en samlad genomgång av studenters ekonomiska situation i form av en proposition. Slutligen frågar Torsten Lindström mig vad jag avser att göra för gruppen studenter med barn.
De studerandes ekonomiska och sociala situation spänner över flera politikområden och arbetet inom regeringen är så fördelat att det är utbildningsministern som ansvarar för ett antal av de frågor som Torsten Lindström ställer.
Den studiesociala utredningen har haft i uppdrag att göra en samlad analys av den ekonomiska och sociala situationen för studerande på olika utbildningsnivåer under den samlade studietiden inklusive studieuppehåll.
I utredningens uppdrag har även ingått att analysera om gränsdragningen mellan studiestödssystemet å ena sidan och socialförsäkringssystemet inklusive bostadsbidragssystemet och det ekonomiska biståndet å andra sidan behöver förtydligas. I tilläggsdirektiv fick utredaren i uppdrag att även analysera förutsättningarna för att införa ett barntillägg till studerande.
I direktiven betonas att grundstrukturen i de befintliga förmånssystemen ska ligga fast, vilket innebär att bland annat inkomstbortfallsprincipen ska behållas.
Det är således gränsdragningen mellan studiestödssystemet å ena sidan och socialförsäkringssystemet inklusive bostadsbidragssystemet och det ekonomiska biståndet å andra sidan som skulle analyseras om det skulle behöva förtydligas. Regeringen har stor förståelse för studenternas situation och har på olika sätt uppmärksammat situationen för studerande med barn.
Under de senaste åren har en rad åtgärder genomförts som förbättrar barnfamiljernas ekonomiska situation generellt. Barnbidraget har stegvis höjts, och maxtaxa införts i förskola, fritidshem och familjedaghem. Föräldraförsäkringen har byggts ut med ytterligare en månad, och grundnivån har gradvis höjts till 180 kr per dag, vilket är viktigt för många studerande.
Jag delar Torsten Lindströms uppfattning att studenters studiesociala trygghet är viktig. Den studiesociala utredningens uppgift var att ge en samlad bild av den ekonomiska och sociala situationen för studerande på olika utbildningsnivåer. Det är bra att vi har fått en kartläggning över det studiesociala området. Min avsikt är nu att remittera utredningens betänkande för att få en bred diskussion i frågorna. Därefter ska ärendet beredas i Regeringskansliet.
I detta sammanhang kan vissa frågeställningar behöva belysas ytterligare, men det är alltså för tidigt att redan nu kommentera i vilka avseenden.
Berit Andnor (S):
Låt mig först säga att vi har ett mål att minska antalet socialbidragstagare. I den uppföljning som har redovisats till riksdagen så sent som i höstas kan vi konstatera att vi går åt rätt håll och minskar antalet socialbidragstagare ganska rejält. Vi är inte nöjda med det. Vi kommer naturligtvis att fortsätta det arbetet. Socialbidraget är det yttersta skyddsnätet som vi har.
Det är avsett att vara ett bistånd som ges under akuta förhållanden. Det är inget som man ska vara beroende av under en längre tid. För att komma till rätta med detta krävs en rad olika insatser.
Det mest grundläggande är att ha ett arbete, att kunna försörja sig, att bo och ha förutsättningar för att leva ett bra liv. Sedan handlar det också om de generella insatserna vi gör genom våra välfärdssystem.
Den generella välfärden är fantastisk när det gäller att bringa ned antalet fattiga.
Alla jämförelser som omfattar den generella välfärdens principer som kan göras med de nordiska länderna, länder i Europa och i världen i övrigt visar att den generella välfärdens principer leder till att vi får förhållandevis färre antal människor som är ekonomisk utsatta. Det är jag väldigt nöjd med.
Därför är jag förespråkare för att utveckla just den generella välfärden. Det innebär att vi har en välfärd som omfattar alla där alla bidrar. Det leder till att vi har en omfördelning mellan grupper i samhället från friska till sjuka, från män till kvinnor och från rika till fattiga. Vi har också en omfördelning som sträcker sig över livet.
Genom de insatser som vi har gjort har detta bidragit till att minska socialbidragsberoendet. Jag har precis tagit emot den studiesociala utredningen om studenternas situation. Den tog jag emot i mitten på januari. Jag har för avsikt, som jag skriver i svaret, att gå ut med den på remiss för att få en bred diskussion från flera olika håll.
Därefter ska utredningen och de synpunkter som kommer in beredas på sedvanligt sätt. Det är en process som jag ser fram emot. Jag liksom Torsten Lindström ser naturligtvis behovet av att kanske inom några områden förstärka insatserna.
Min fråga till Torsten Lindström är: Vilka insatser vill Kristdemokraterna egentligen göra för att förbättra för studenterna just inom det studiesociala området? Det skulle vara intressant att ta del av några av de förslag som kanske Torsten Lindström har.
Berit Andnor (S):
Om Torsten Lindström hade läst budgeten för 2004 hade han där kunnat se att vi tar kraftfulla steg när det gäller att minska socialbidragsberoendet. Det ska vi naturligtvis fortsätta med. Den väg som vi har att gå går framför allt via den generella välfärdens principer. Men det utesluter naturligtvis inte att vi också är beredda att göra ytterligare riktade insatser.
Den 19 januari tog jag emot den studiesociala utredningen. Den kommer nu att remitteras. Den kommer att beredas i Regeringskansliet på sedvanligt sätt innan detta blir föremål för förslag från regeringens sida till riksdagen. Jag ser ingen anledning att frångå det sätt att bereda ett ärende på som vi brukar använda oss av, Torsten Lindström.
Det är ett sätt som kan tillföra utredningen nya intressanta idéer och synpunkter. Det är dessutom så att några förslag från regeringens sida inte kan läggas fram för riksdagen innan dess att vi har berett frågan på det sätt som ska göras. Jag måste nog be Torsten Lindström att begränsa sin otålighet ett tag till.
Det var intressant att höra vad Torsten Lindström och Kristdemokraterna har för förslag, nämligen att tillsätta en parlamentarisk utredning för att se över studenternas hela situation. Är det det som är det kristdemokratiska förslaget? Det är inga konkreta förslag, Torsten Lindström! Barntillägg är det som jag kunde lyssna mig till som skulle kunna vara det konkreta förslag som Kristdemokraterna har.
Det fanns med i de tilläggsdirektiv som jag lämnade till den studiesociala utredningen. Det finns också med i utredningens förslag. Man har tittat över detta och hittat lösningar som man tycker väl skulle kunna uppfylla kraven på att ta särskild hänsyn till studenter med barn. Men det är för tidigt att säga huruvida detta kommer att bli regeringens förslag eller inte.
Det ska beredas, vi ska ha remissynpunkter och vi ska bereda det hela på sedvanligt sätt. Därefter kommer vi att återkomma till riksdagen. Det var lite tomhänt från Torsten Lindströms sida att komma och säga att det som behövs nu är en parlamentarisk utredning.
Berit Andnor (S):
Låt mig bara konstatera att jag tog emot utredningsförslaget den 19 januari. I dag är det den 12 februari. Jag har för avsikt att remittera utredningen på sedvanligt sätt. Därefter ska den beredas. Sedan kommer vi också att komma tillbaka till riksdagen med de förslag som vi tycker är viktiga för att förbättra studenternas studiesociala situation.
Låt mig också konstatera att Torsten Lindström i sina inlägg har varit föga kraftfull och inte heller särskilt innovativ. Det enda som Kristdemokraterna och Torsten Lindström har kunnat prestera är krav på en ytterligare utredning, dock parlamentariskt sammansatt.
Berit Andnor (S):
Svaret skrevs innan riksdagen gjorde sitt tillkännagivande, och jag är väl medveten om tillkännagivandet. Jag är också väl medveten om den diskussion som försiggår inom handikapprörelsen kring de olika bidragsdelarna. Man ska vara medveten om att bilden är lite splittrad. Det finns olika uppfattningar om hur organisationsbidraget har fungerat.
Men jag är väl medveten om den kritik som har framförts och om den oro som har uttryckts från många olika håll kring vad effekten skulle bli av den här förändringen. Det är regeringens uppfattning att det är viktigt att följa hur bidragssystemet har fungerat. Det är därför som vi har gett det här utvärderingsuppdraget, och rapporten ska lämnas till regeringen i slutet av februari.
Jag ser fram emot den rapporten, för jag tycker att det är väldigt viktigt att vi har organisationsbidrag som fungerar på det sätt som är avsett och som i möjligaste mån innebär att så många som möjligt tycker att det fungerar bra. Jag har tagit till mig tillkännagivandet.
Jag har också för avsikt att göra en förändring i förordningen, men vi avvaktar den utvärdering som ska komma i slutet av februari.
Berit Andnor (S):
Då får jag önska Marietta de Pourbaix-Lundin och Lars-Ivar Ericson en god jul. Vi får se fram mot den utvärdering som ska komma i slutet av februari, och så får vi se vad som sägs i den. Sedan får vi försöka sträva efter att hitta en konstruktion som gör att vi får en uppslutning från så många handikapporganisationer som möjligt, helst alla naturligtvis, men det är en svår fråga som inrymmer en del motsatta åsikter.
Men det är min förhoppning att vi ska kunna lösa detta på ett bra sätt.
Berit Andnor (S):
Det är regeringens uppfattning att vi ska följa utvecklingen när det gäller pensionärernas ekonomiska situation och också fortsätta att ta initiativ till förbättringar. Vi har gjort det i årets budget genom att föreslå en höjning av bostadstillägget som naturligtvis har en väldigt stor betydelse för de grupper som Kenneth Lantz nu refererar till och som har låga pensioner.
När garantipensionen infördes den 1 januari 2003 innebar det en ökning av pensionen för alla som har garantipension. Det varierar lite grann beroende på kommunalskattens storlek. Men det gav 200-300 kr mer i pension för dem som har enbart garantipension.
Vi har varit överens om nivån på garantipensionen. Det var en del i pensionsöverenskommelsen. Det handlar ju också om en avvägning gentemot dem som har inkomstpension.
Och låt mig också konstatera att förändringen av det nya pensionssystemet sedan 2002 har inneburit att det har skett en uppräkning av tilläggspensionen och inkomstpensionen i förhållande till inkomstutvecklingen i samhället. Det har inneburit en betydande förbättring.
Jag kan konstatera att pensionärer med inkomstpension och tilläggspension har fått en höjning med 2,9 % utöver det som de skulle ha fått om vi hade gjort en uppräkning med bara prisindexering. Det har alltså inneburit en förbättring. Men vi följer pensionärernas ekonomiska situation och har naturligtvis för avsikt att ta olika initiativ till förbättringar också framöver.
Bostadstillägget är centralt och viktigt för många pensionärer. Ingen pensionär ska behöva vara beroende av socialbidrag. Därför har vi infört äldreförsörjningsstödet, som ju inneburit att det i dag inte finns - ja, kanske med något undantag - några ålderspensionärer som får socialbidrag. Och så ska det ju inte heller vara.
Berit Andnor (S):
Det är naturligtvis oerhört centralt och viktigt att man som pensionär kan ha en trygghet i sin tillvaro, att man ska kunna känna att man har en pension som ligger på en rimlig och bra nivå. För den som har enbart garantipension har vi byggt upp ett system som innebär att man kan få bostadstillägg som hjälp till hyran.
Har man inte kvalificerat sig tillräckligt för att nå en tillräckligt hög nivå när det gäller garantipension och bostadstillägg tillsammans har vi också äldreförsörjningsstödet - en ny reform som införts under senare år och som naturligtvis är väldigt viktig för många pensionärer.
Ingen pensionär ska behöva vara beroende av socialbidrag, utan den pension som man får ska tillsammans med andra stöd ge en rimlig levnadsnivå. Låt mig konstatera att garantipensionen har inneburit en högre nivå för pensionärerna - därmed inte sagt att det inte skulle vara möjligt i framtiden att också höja garantipensionen.
Det är en fråga där jag tycker att vi gemensamt måste vara överens, om nu den saken skulle vara aktuell. Som Kenneth Lantz mycket väl vet måste det också ställas i relation till den inkomstpension vi har och de principer som vi där har varit väl överens om, nämligen att det ska bygga på livsinkomstprincipen. Man ska känna trygghet som äldre.
Man ska inte behöva oroa sig för att inte klara sig ekonomiskt och inte kunna leva på sin pension. Det är regeringens uppfattning.
Berit Andnor (S):
Låt mig säga till Torsten Lindström följande. Redan i våras beslutade regeringen om utredningsdirektiven till utredningen om föräldraförsäkringen. I det finns ett avsnitt som just handlar om de frågor som Torsten Lindström nu lyfter upp. Det handlar om att se över reglerna för havandeskapspenningen och se om de är anpassade till dagens arbetsliv och också, om det finns behov, föreslå förändringar.
Till skillnad från Kristdemokraterna och Torsten Lindström tycker jag att det är ganska bra att veta vad man gör innan man föreslår reformer på lösa boliner. Det är också anledningen till att jag tycker att det är väldigt viktigt att Föräldraförsäkringsutredningen får arbeta med denna fråga och se över hur reglerna har tillämpats och om det behövs ändringar. Det är mycket möjligt att det finns ett sådant behov.
Då är det rimligt att man tittar över situationen. Det som oroar mig är att man har tillämpat sjukförsäkringen och havandeskapspenningen på olika sätt ute i försäkringskassorna. Det är också en av förklaringarna till att vi har föreslagit en sammanhållen statlig myndighet för försäkringskassan, något som Kristdemokraterna har motsatt sig.
Utredningsarbete pågår således. Jag förväntar mig att denna fråga kommer att prövas ordentligt och analyseras noga. Därefter kommer regeringen att ta ställning. Om graviditet kan bedömas som sjukdom, frågar Torsten Lindström. Självklart är det inte så.
Men även gravida kvinnor kan bli sjuka.
Berit Andnor (S):
Låt mig bara konstatera att Torsten Lindström på vanligt maner gör kraftfulla slag i luften. I våras tillsatte regeringen en utredning som ska titta över precis den problemställning som Torsten Lindström nu argumenterar ifrån. Men till skillnad från Torsten Lindström vill den socialdemokratiska regeringen och jag veta vad vi gör innan vi gör något. Det är en väldigt god regel. Jag tycker att Torsten Lindström skulle försöka ägna sig åt det också.
Berit Andnor (S):
Låt mig bara göra det konstaterandet att den kristdemokratiska politiken både när det gäller socialförsäkringar och när det gäller familjepolitiken inte är ett föredöme för den socialdemokratiska regeringen. Vi skiljer oss i grunden. Vi har helt olika värderingar och formar politiken från helt olika grundförutsättningar. Så är fakta, Torsten Lindström. Det är bara att konstatera.
Jag önskar Torsten Lindström en god jul och ett gott nytt år.