Göran Hägglund (KD):
Den här dagen har varit inprickad sedan hedenhös som en reservdag, då riksdagens ledamöter rimligen inte ska boka in andra aktiviteter. Ändå har fem av dem som har lämnat in interpellationer inte funnit det vara mödan värt att vara här i kammaren i dag. Det är ett konstaterande. Ann-Christin Ahlberg säger att det inte är jämställdhetsbonusen som nu diskuteras.
Nej, det är det naturligtvis inte, eftersom interpellationerna handlar om något helt annat. Men om Ann-Christin Ahlberg säger att det tar 211 år att uppnå jämställdhet, enligt TCO:s siffror, och jag försynt påpekar att vi nu inför en jämställdhetsbonus som verksamt kommer att förändra det förhållandet, så kan mitt resonemang inte avfärdas bara med att det inte är detta vi pratar om. Man får välja hur man debatterar här. Ann-Christin Ahlberg säger att SKL hävdar att det kostar 3 miljarder med vårdnadsbidraget.
Det är fel, fel, fel! SKL har gjort bort sig på en enkel sak. De har nämligen räknat med att det handlar om tre hela år. Det handlar som bekant om två år per barn. Hur seriöst kan man ta deras övriga beräkningar då? Detta vet naturligtvis Socialdemokraterna även om de väljer att inte säga det. Vårdnadsbidrag ställs mot att stärka kvaliteten i förskolan. Det går faktiskt att göra två saker på en gång.
Det går att tugga tuggummi och promenera samtidigt. Regeringen förbereder en proposition som handlar om att förstärka det pedagogiska innehållet och kvaliteten i förskolan och förbereder avgiftsfrihet för ytterligare ett år i förskolan. Det kommer att innebära en förbättring för alla barnfamiljer som väljer förskolan för sina barn. Man ska komma ihåg att vårdnadsbidraget avser två år per barn.
Uttryck som att det här är gammalmodigt och annat får naturligtvis stå för dem som använder dem, men man ska komma ihåg att många småbarnsföräldrar upplever det inte som gammalmodigt. Det är tvärtom efterlängtat att få en situation där man i större utsträckning själv kan bestämma hur de egna barnen ska tas om hand under den första tiden. Det är kanske mycket begärt, men jag ber er att tänka efter när det gäller många av de argument som ni nu använder.
Om man i stället för vårdnadsbidrag hade använt uttrycket föräldraförsäkring hade ni aldrig kunnat ta detta resonemang i er mun. Också föräldraförsäkringen innebär att man inte står till förfogande för arbetsmarknaden. Också föräldraförsäkringen innebär att arbetsgivaren blir av med en arbetstagare under den tiden. Men ni väljer argument allteftersom det passar.
Ni ogillar i grunden att människor själva får bestämma hur de vill ta hand om sina barn. Säg som det är i stället! Säg att det är så det ligger till! Då blir saken enklare, och vi kan resonera om vad det egentligen handlar om. Min vision har efterlysts. Min vision är ett Sverige där föräldrarna själva kan bestämma hur barnet tas om hand under de första åren. Det handlar om att man kan göra det som är bäst för de egna barnen.
I min värld är inte alla barn lika. Alla barn är lika mycket värda, men vi är olika som personer, olika som familjer. Därför måste vi ha en möjlighet att ha system som är så flexibla att man kan hitta den lösning som passar de egna barnen utifrån just deras förutsättningar. När det gäller språkfrågan har jag gett ett ganska utförligt svar i mitt ursprungliga svar.
Man kan ju hamna i en syn här som leder till att språkfrågan är det allra viktigaste. I så fall skulle vi beslagta barnen från föräldrarna från första dagen, men det är ingen som vill det, förstås.
Åtminstone jag tror att vägen till integration och språklig utveckling, också när det gäller svenska språket, för barnen är att man har trygga hemförhållanden, men det handlar också om att föräldrarna får en möjlighet att bli integrerade i det svenska samhället, får jobb och svenska vänner och lär sig svenska språket för att kunna överföra det till sina barn.