Beatrice Ask (M):
Låt mig börja med det besvärliga beslutet som måste tas om vårdnaden. Man kan ifrågasätta vad en automatik skulle göra för nytta. När man ska fatta beslut i en sådan komplicerad fråga är jag inte tvärsäker på att en domstol är mer skickad att fatta det beslutet än en socialnämnd.
I vilket fall som helst krävs för en helhetsbedömning ett underlag från socialnämnden där man gör en helhetsbedömning av den faktiska situationen.
Jag tror mycket väl att en socialnämnd som måste ta fram underlag kan göra en förstahandsinsats som både går snabbare och utgår mer från barnperspektivet än vad en förhandling i domstol skulle kunna leda till, för domstolen måste ju inhämta underlag från socialnämnden med mera.
Dessutom innebär detta i en del fall att barnet dras in i en domstolsprocess, vilket kan vara ytterligare en belastning på ett barn som redan är hårt prövat. De här frågorna är väldigt komplicerade och besvärliga, och det gäller att väga olika faktorer mot varandra.
Det var detta riksdagen gjorde förra gången när man sade att man inte vill ha automatik utan att man ska göra en enskild prövning och att den ska göras av dem som är närmast den akuta situationen, nämligen socialnämnden. Det normala ska då vara att man lyfter frågan om vårdnaden till domstol i den typ av fall som det här handlar om, men om man ser att det är uppenbart att det krävs ett undantag ska man kunna göra det.
Sanningen är att vi inte vet hur väl kommunerna generellt sköter detta i olika delar av landet. Därför har den här regeringen bett Socialstyrelsen att göra en uppföljning, så att vi får fakta på bordet, för vi har för avsikt att återkomma under den här mandatperioden när det gäller familjelagstiftningen, och då behöver vi titta på just den här frågan med ett gediget underlag.
Om man vill ha ett barnperspektiv är det otroligt viktigt att inte i onödan dra in barn i processen eller att förlänga processer. Rimligen måste socialnämnden ändå kunna agera någorlunda snabbt. Jag vet dock lika väl som interpellanterna att det händer att det finns fyrkantigheter, att det begås misstag, att det tar för lång tid och att vuxna kanske inte vågar ta sitt beslut.
Men om skälet till att vi ska ha en automatisk prövning är att man inte orkar eller vågar ta sitt ansvar har vi ju ett annat problem. Det är ju ändå så att kommunerna och socialnämnden i varje sådant här fall har att ta ett väldigt stort ansvar, och det är ingen annan som kan göra det. I den akuta situationen är ju barnen helt utlämnade åt den omsorg som kan ges från socialnämndens sida.
Det är naturligtvis med stor respekt som man inser att socialnämnden har det uppdraget. Jag tror att vi ska vara lite försiktiga. Vi ska framför allt se till att vi har sakligt underlag, och vi ska inte i onödan belasta barnen med processer och annat som inte nödvändigtvis leder rätt.
Sedan är detta som beskrivs, där en förälder som har tagit livet av den andra föräldern sitter på anstalt och försvårar kontakter med psykologer och annat verkligen en problematik. Det är ett problem med det regelverk vi har i dag. Vi har ju sett till att man inte ska kunna förhindra den typen av lösningar vid gemensam vårdnad, men det finns en del luckor som borde täppas till där.
Barn måste ändå kunna få hjälp av psykolog, sjukvård och så vidare i ett akut läge, och då borde det inte gå att stoppa på det här sättet.