Mats Odell (KD):
Johan Löfstrand har frågat mig hur jag vill ge förutsättningar för att främja fortsatt byggande av hyresbostäder samt hur jag vill skapa jämlika förutsättningar för boende i olika upplåtelseformer. Dessutom har interpellanten frågat mig på vilket sätt jag kommer att kompensera studenterna för de ökade boendekostnader som avskaffandet av bostadssubventionerna innebär. Jag kan inte annat än att instämma i att det är viktigt att det byggs hyresrätter och att studenter inte missgynnas på bostadsmarknaden.
Regeringens politiska inriktning innebär att långsiktigt stabila villkor för ägande och byggande av bostäder ska etableras. Snedvridande subventioner och detaljregleringar avskaffas. Fastighetsbeskattningen reformeras med inriktning att fastighetsskatten avskaffas och ersätts med en låg kommunal fastighetsavgift som motsvarar kommunernas kostnader för fastighetsrelaterad kommunal service.
Konkurrens ska främjas, inte minst inom byggsektorn, och arbetskraftsinvandring underlättas för att motverka arbetskraftsbrist. Detta kommer att ge möjlighet till byggande av såväl bostadsrätter som hyresrätter.
Även om räntebidragen tidigare har betraktats som en kompensation för att privatpersoner kan göra avdrag för utgifter för låneräntor är det ändå så att ränteavdraget faktiskt är ett led i en enhetlig kapitalbeskattning och inte en specifikt bostadspolitisk subvention. Ränteavdragen motiverar således inte förekomsten av räntebidrag.
När det gäller studentbostäder är det lika viktigt att skilja mellan konsekvenserna på kort och lång sikt som när det gäller bostadsbyggandet i övrigt. På kort sikt fördyras visserligen produktionen av nya bostäder, liksom att fastighetsägarnas subventionsintäkter i form av räntebidrag för de bostäder som byggts sedan 1993 minskar.
Detta behöver dock inte få ett omedelbart genomslag på hyrorna eftersom fastighetsägarna också måste ta hänsyn till sina kunders - i detta fall studenternas - ekonomiska situation och betalningsförmåga. Att inte göra det skulle leda till vakanser och inkomstbortfall. På längre sikt gynnas dock all bostadsproduktion, även studentbostäder, av att det skadliga beroendet av statliga bidrag upphör och ersätts med normala marknadsförutsättningar.
En väl fungerande bostadsmarknad måste innehålla en mångfald av boendeformer, såväl mer traditionella sådana som av mer tillfälligt slag. I detta sammanhang kan man också fråga sig om det är samhällsekonomiskt rationellt att subventionera byggandet av nya lägenheter som i realiteten ändå bara är genomgångslägenheter, samtidigt som delar av det befintliga bostadsbeståndet i dag inte nyttjas fullt ut.
Privatpersoner som tillfälligtvis inte utnyttjar sin bostad skulle genom att hyra ut den helt eller delvis kunna bidra till att komplettera de konventionella boendeformerna. Regeringen har för avsikt att ge tilläggsdirektiv till utredningen om ekonomiska och juridiska förutsättningar för privatpersoners upplåtelse av den egna bostaden.
Avsikten med tilläggsdirektiven är att öka möjligheterna för utredningen att lämna förslag till ekonomiska incitament som kan öka bostadsinnehavarens intresse av upplåtelse av den egna bostaden. Att utnyttja det befintliga bostadsbeståndet på ett bättre sätt skulle gagna hela bostadsmarknaden, inte minst studenter.
Jag vill i detta sammanhang påminna om att de investeringsstöd som infördes 2001 respektive 2003 av den socialdemokratiska regeringen aldrig var avsedda att vara mer än tillfälliga och skulle upphöra vid 2006 års utgång. Den socialdemokratiska regeringen hade även för avsikt att avveckla räntebidraget, även om det var först från den 1 juli 2008.
Jag är övertygad om att ett ökat bostadsbyggande, bland annat av billiga hyresrätter, är möjligt med långsiktigt förutsägbara villkor. Att den förra regeringens subventionspolitik misslyckats framgår inte minst av att andelen bygginvesteringar inte är mer än ungefär 6 % i Sverige medan de i genomsnitt är ca 10 % i EU och över 12 % i vårt grannland Finland enligt Sveriges Byggindustrier.