Gustav Fridolin (MP):
Jag tackar finansministern för svaret. På Anders Borg låter det nästan som att idén och rapporterna om att Regeringskansliets byråkratiska verksamhet växer är ett slags resultat av ett nödvändigt ont till följd av att kostymen växte i samband med ordförandeskapet i den europeiska unionen, och nu är snart kostymen nere i normal storlek i stället.
Men, fru talman, om det är Anders Borgs uppfattning får man nog trots allt be honom gå tillbaka till Finansdepartementet och titta en stund till på kulramen. Kostnaden för Regeringskansliet 2006 var 5 1⁄2 miljard. Den budgeterade kostnaden för Regeringskansliet under nästkommande år är 6 1⁄2 miljard, alltså en skillnad och en ökning med 1 miljard mellan ett år då vi inte hade ordförandeskapet i EU och ett år då vi inte heller har ordförandeskapet i EU.
När man, fru talman, åker runt i bygderna och pratar politik över kaffe och bulle med människor återkommer två saker som de är irriterade över. Det ena är dumma nedskärningar som riskerar att kosta mer i andra änden än vad man faktiskt sparar, inte minst på skolans område. I budgeten erkänner nu regeringen att minskningen av antalet anställda i skolan, vården och omsorgen har varit betydande.
I en rapport från Konjunkturinstitutet som man själv hänvisar till anges att minskningen mellan 2007 och 2009 berör 33 000 personer. Om man justerar för plusjobb och nystartsjobb handlar det om 20 000 färre människor som är anställda i skolan, vården och omsorgen 2009 jämfört med 2007. I Kristianstad, en kommun hemmavid, har lärartätheten på två år minskat med 10 procent. Detta är det ena som man är irriterad och upprörd över.
Det andra som man är irriterad och upprörd över är att samtidigt som nedskärningarna sker ser man hur byråkratin tillåts växa, hur politikerlönerna fortsätter att vara höga och hur man där aldrig verkar behöva ta sig an vare sig svångremmar eller nedskärningar. De här två sakerna skulle man kunna lösa med varandra, fru talman.
Om man skulle göra den nedskärning på Regeringskansliet på 670 miljoner kronor som föreslås i den rödgröna budgetmotionen skulle det motsvara ungefär 1 500 fler lärare i de svenska skolorna. Jag tycker att det vore en vettig prioritering. Fru talman! Det är givetvis så att vi som sitter i riksdagen inte kan ha full koll på exakt var inom Regeringskansliet de största effektiviseringsvinsterna kan göras.
Det måste Regeringskansliet se över för att se var och i vilka enheter man nu bör anpassa kostymen till att bli lite mindre så att vi får pengar över till dessa 1 500 lärare runt om i landet. Men när vi ser och hör rapporter om hur Regeringskansliet växer och vi ser att det fattas politiska beslut som kommer att innebära stora kostnader för skattebetalarna har vi ett gemensamt ansvar att försöka begränsa kostnaderna för byråkratin.
Mot bakgrund av det har jag två frågor till finansministern. Den ena är: Behöver Sverige verkligen Europas största regering? Är det fullständigt nödvändigt? Den andra är: Är det rimligt att man anställer statssekreterare i Regeringskansliet som inte har till uppgift att genomföra politik utan att bara på ett PR-mässigt sätt paketera politiken?
Detta är statssekreterare som har som uppgift att vara kommunikatörer och inte alls gör något handtag i politikens verkliga pannrum - i den verkliga verkstaden. De här två frågorna önskar jag få svar på från finansministern.