KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anders Borg (M):
Monica Green har frågat vad finansministern tänker göra för att Sverige inte ska tappa sin position i jämställdhetsarbetet. Hon har också frågat Nyamko Sabuni vad jämställdhetsministern avser att göra för att öka jämställdheten och se till att kvinnorna får behålla sina jobb. Frågorna är i princip identiska och besvaras därför samtidigt. Det övergripande målet för regeringens politik är att uppnå varaktigt hög sysselsättning och tillväxt genom att få fler människor i arbete och minska utanförskapet.
Detta är nödvändigt för att trygga välfärden och skapa goda förutsättningar för att möta Sveriges långsiktiga utmaningar. För att uppnå dessa mål är jämställdhetspolitiken viktig. Jämställdhet har ett värde i sig men bidrar också till ekonomisk tillväxt genom att människors kompetens och skaparkraft tillvaratas och främjas. Regeringen satsar därför på att utveckla en mer kraftfull och aktiv jämställdhetspolitik. Resurser för att utveckla jämställdhetsarbetet har mer än tiodubblats under innevarande mandatperiod jämfört med den föregående.
Regeringen avser att senare i år lägga fram en skrivelse till riksdagen där regeringens strategi för jämställdhet på arbetsmarknaden och i näringslivet presenteras. Regeringen har bedrivit en mycket aktiv politik för att motverka krisen. Åtgärder som är både strukturellt och konjunkturellt motiverade har vidtagits för att överbrygga den allvarliga situationen på arbetsmarknaden. Redan budgetpropositionen 2009 innebar kraftfulla finanspolitiska stimulanser. Under hösten vidtogs en rad åtgärder för att få finansmarknaderna att fungera bättre.
I början av året presenterades en proposition med både direkt jobbskapande åtgärder och åtgärder för omställning på arbetsmarknaden. I vårpropositionen föreslås ökade statsbidrag till kommunerna för att undvika uppsägningar och värna viktiga välfärdsfunktioner, som skola, vård och omsorg.
Anders Borg (M):
Jag kan försäkra Monica Green att det finns många socialdemokratiska reformer jag är skeptisk till, men jag tycker att vi också kan ha en realistisk syn på vad som påverkar och utvecklar samhället. Jag tror därtill att Socialdemokraterna kommer att lägga stor kraft vid att vårda och utveckla jobbavdraget om de någonsin skulle hamna i en situation där de är i regeringsställning. Jag uppfattar att Thomas Östros i var och varannan intervju berättar att det minsann inte är aktuellt med några skattehöjningar.
Men Monica Green kanske har beskedet att man står fast vid skattehöjningarna för framför allt låg- och medelinkomsttagare. Här är det viktigt att komma ihåg vad för typ av samhälle vi försöker bygga. Vill vi ha ett samhälle där män och kvinnor, unga och gamla, invandrare och utrikes födda kan komma in och jobba på svensk arbetsmarknad? Eller vill vi bygga ett samhälle som inte uppnår full sysselsättning?
Socialdemokraterna har under lång tid arbetat med en samhällsstruktur som har skapat och bidragit till ett stort och omfattande utanförskap. Man har också gjort saker som har varit bra och viktiga, som sambeskattningsreform och utbyggnad av barnomsorg. Men vi har otvivelaktigt fått en mycket stor ökning långsiktigt av utanförskapet i Sverige, och det måste vi ha en beredskap att göra något åt. Då måste det bli mer lönsamt att arbeta, framför allt för låg- och medelinkomsttagare.
Då måste vi förbättra förutsättningarna för kvinnligt företagande inom vård och omsorg. Då måste vi underlätta för hushållsnära tjänster så att fler människor kan vara på arbetsmarknaden och vi motverkar en svart sektor. Vi ska naturligtvis också komplettera detta med resurser för omsorg, skola och sjukvård. Men Sverige kan inte kopplas loss från världen.
Vi är i en av de värsta ekonomiska kriserna i modern tid, och då påverkas också kommunerna. Vår uppgift som regering är att göra så mycket och gå så långt vi kan för att motverka det utan att undergräva de offentliga finanserna, och det är precis den inriktningen vi har på politiken. Vi ska göra så mycket vi kan för att säkra resurser för vård, omsorg och skola inom en ram för att inte få de galopperande underskott som är förödande för samhällsekonomin.
Anders Borg (M):
Lennart Axelsson har frågat mig om jag kommer att ta några initiativ för att dels förändra den nuvarande beskattningen av olika inkomster, dels förhindra att pensionärerna drabbas av kraftigt sänkta pensioner när den automatiska balanseringen i pensionssystemet inträffar. Jobbskatteavdraget är ett betydelsefullt medel för att uppfylla det centrala målet med regeringens ekonomiska politik, nämligen att öka den varaktiga sysselsättningen och bryta utanförskapet. Jobbskatteavdraget är därför utformat så att utbytet av att arbeta blir större.
Detta gäller oavsett om man är över eller under 65 år. För personer som har fyllt 65 år är avdraget extra stort. Fler människor i arbete är en förutsättning för att kunna säkra finansieringen av välfärden långsiktigt för en befolkning med allt fler äldre. Fler människor i arbete skapar alltså även förutsättningar att tillhandahålla en god ekonomisk situation för sjukskrivna, arbetslösa och pensionärer. Mot denna bakgrund är det inte aktuellt att förändra jobbskatteavdraget till att omfatta andra inkomster än arbetsinkomster.
Den 1 januari 2009 fick emellertid det stora flertalet ålderspensionärer sänkt skatt genom det förhöjda grundavdraget för pensionärer. Skattesänkningen är en del av regeringens välfärdssatsning och innebär en förbättrad ekonomisk situation framför allt för pensionärer med låga inkomster. Reformen innebär att beskattningen för pensionärer år 2009 är lägre än vad den var under den tidigare socialdemokratiska regeringen. Försäkringskassan presenterade i mars den finansiella ställningen för pensionssystemet.
Givet dagens regler är prognosen att pensionerna kommer att minska med ca 4 procent 2010. Försäkringskassan har emellertid fått i uppdrag att göra en teknisk översyn av den automatiska balanseringen i pensionssystemet för att dämpa alltför stora svängningar i pensionsutbetalningarna. Uppdraget redovisades den 14 april. Förslaget är nu under beredning i pensionsgruppen, där även Socialdemokraterna ingår. Jag vill inte föregripa resultatet av den beredningen.
Anders Borg (M):
Hur vi ska förbättra villkoren för våra äldre är naturligtvis en av de absolut viktigaste frågorna i svensk politik. Under sin tid i arbetslivet ska man kunna känna trygghet i att man kommer att ha en rimlig levnadsstandard också när man går i pension. När man blir gammal och sjuk och inte längre orkar ska man veta att det finns hjälp från personal på hemtjänsten. När sjukvården väl behövs ska man vara säker på att det finns resurser och att det inte krävs orimliga prioriteringar.
Det är därför vi bygger ett välfärdssamhälle. Det är därför arbetslinjen är så central. Det är också därför den här debatten blir så viktig. Lennart Axelsson säger att man sänkte skatten med 60 miljarder för att kompensera för det som hände under saneringen på 90-talet. Somliga av oss minns den väl. Vad var det som hände? Vad var det som upprörde människor?
Det gällde inte minst pensionärerna, den frysta indexeringen och de sänkta stöden på bostadssidan. Detta upprörde människor. Det var 60 miljarder kronor i fyra budgetpropositioner. Detta hade kunnat rymma väldigt mycket kompensation, om det varit det Socialdemokraterna hållit på med. Men det var inte det man höll på med. Det är ett argument man har skruvat ihop för att man inte orkar säga varför man sänkte egenavgifterna.
Det var för att det är bra att sänka marginalskatterna för låg- och medelinkomsttagare så att de arbetar mer. Svenska marginalskatter har nu gått ned i tio år, och det har den socialdemokratiska regeringen bidragit till. Det borde man vara stolt över. Man gör så därför att det är precis så Bill Clinton, Gordon Brown - när han var finansminister - och nu Barack Obama i USA gjort när de velat återupprätta arbetslinjen.
De jobbar med jobbskatteavdrag, därför att jobbskatteavdrag har störst effekt på sysselsättningen av de skatter man kan sänka. Det ska vi inte glömma bort när vi talar om pensionärerna. Arbetslinjen och att många människor är i arbete är grunden för trygga pensioner och god välfärd.
Anders Borg (M):
Eva-Lena Jansson har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att höja skatten för de personer som tjänar mest och om jag är beredd att verka för ett återinförande av förmögenhetsskatten. Regeringens politik har inneburit lägre skatt för dem som arbetar. Jobbskatteavdraget är, som procent av arbetsinkomsten, större för dem med låga och medelhöga inkomster än för dem med höga inkomster. Som ett exempel kan nämnas att ett vårdbiträde som tjänar 19 000 kronor i månaden får ett jobbskatteavdrag på 13 000 kronor i år.
Vidare har regeringen höjt grundavdraget för pensionärer med låga inkomster. För en gift eller sammanboende garantipensionär innebär det ca 3 000 kronor mer att leva på efter skatt. Förmögenhetsskattens olika värderingsregler och många undantag skapade kryphål och uppmuntrade till skatteplanering, detta särskilt bland dem med stora kapitaltillgångar och resurser. Samtidigt fick många småhusägare betala förmögenhetsskatt på grund av snabbt stigande taxeringsvärden.
Förmögenhetsskatten kom därför att uppfattas som både godtycklig och orättvis. Mot bakgrund av detta avser jag inte att vidta några åtgärder för att höja skatten för de personer som tjänar mest eller att verka för ett återinförande av förmögenhetsskatten.
Anders Borg (M):
Eva-Lena Jansson beskriver här svensk socialdemokrati och tycker att jag ger en beskrivning som inte överensstämmer med verkligheten. Det är den socialdemokrati som med Göran Perssons ord ville avskaffa förmögenhetsskatten och finansiera det med höjda egenavgifter. Det är den socialdemokrati som avskaffade arvs- och gåvoskatten. Det är den socialdemokrati som sänkte skatterna med kompensationen av egenavgifterna med 60 miljarder.
Det handlar om förmögenhetsskatten, gåvoskatten och kompensationen för egenavgifterna. Jag förstår hur det går ihop. Vi talar om de arbetslösa, pensionärerna och de sjuka. Det var väl förstås de arbetslösa som Göran Persson inriktade sig på när han skulle ta bort förmögenhetsskatten. Det var väl förmodligen en relativt pricksäker åtgärd om man ska förstå den logik som här tillämpas. När det gäller arvs- och gåvoskatten, vilka var det man inriktade sig på då? Var det de sjuka som skulle träffas av den skattesänkningen?
Kompensationen för egenavgifterna, 60 miljarder kronor, den största skattesänkningen som Socialdemokraterna genomfört, skulle den gå till pensionärerna som inte betalade några egenavgifter? Här har vi problemet med att säga att vi har en debatt om att göra saker, säga saker och att det har andra effekter. Det är därför den här diskussionen inte går ihop för Socialdemokraterna. Det blir så tydligt i debatten att det socialdemokratiska arvet var att man ökade förmögenhetsskillnaderna.
Man drev upp arbetslösheten. Man fick större klyftor, ökad förmögenhetskoncentration, större löneskillnader och större inkomstspridning. Göra och säga, man gjorde och man sade, och klyftorna blev resultatet.
Anders Borg (M):
Peter Hultqvist har frågat mig vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att skapa trovärdighet åt påståendet att sänkta skatter leder till fler arbetstillfällen. Lågkonjunkturen slår hårt mot arbetsmarknaden. Under de närmaste åren kommer det därför att bli en angelägen uppgift för sysselsättningspolitiken att motverka att människor slås ut från arbetsmarknaden och att arbetslösheten fastnar på en hög nivå. Regeringens politik på inkomstskatteområdet bidrar till att människor i större utsträckning kan försörja sig på sina egna inkomster.
Ökade disponibla inkomster förbättrar hushållens förmåga att kunna klara av ränteoro och kreditrestriktioner. Därmed hålls den privata konsumtionen uppe och sysselsättningsfallet dämpas. Om politiken i stället hade byggt på skattehöjningar skulle det, enligt samma resonemang, leda till en rad icke önskvärda konsekvenser i detta svåra ekonomiska läge.
Hushållens sårbarhet skulle öka, den privata konsumtionen dämpas, sysselsättningsnedgången accelerera och kommunernas ekonomiska situation förvärras. Regeringen kommer även att fortsätta driva en långsiktigt inriktad jobb- och tillväxtpolitik. Med fler i arbete skapas förutsättningar för att långsiktigt säkra finansieringen av välfärden för en befolkning med allt fler äldre. Erfarenheten visar att en politik som gör det mer lönsamt att arbeta är avgörande för att öka den varaktiga sysselsättningsnivån.
Regeringen och utomstående bedömare, såsom Finanspolitiska rådet, Konjunkturinstitutet, SNS, IFAU och LO, kommer i princip till samma slutsatser: De inkomstskattereformer som regeringen hittills har genomfört kommer att leda till en avsevärd ökning av den varaktiga sysselsättningen . Regeringens och andra bedömares effektkalkyler baseras på en stor och väletablerad forskningslitteratur kring reformer av liknande slag. Den kraftiga nedgången i arbetskraftsefterfrågan kommer dock sannolikt att leda till att det tar längre tid än vad vi tidigare har trott för politiken att få avsedd effekt.
Anders Borg (M):
Peter Hultqvist undrar vad jag har för kontakter med Göran Perssons hjärna. Här kan väl snarast Peter Hultqvist hjälpa mig. Det lilla jag vet om hur Göran Persson resonerar bygger på det han sade till Erik Fichtelius på banden. Det resonemang han förde där var att han när han satt med näringslivet för att förbättra skattevillkoren ville avskaffa förmögenhetsskatten därför att det var en skatt som fungerade illa.
Han argumenterade för att det skulle finansieras med att man minskade nedsättningen på arbetsgivaravgifterna på den lägsta delen av lönesumman. Han menade att det inte gick att genomföra därför att näringslivet tyvärr inte ställde upp på minskningen av nedsättningen på arbetsgivaravgifterna. Det är den enkla information jag har. Men jag föreställer mig att Peter Hultqvist måste kunna berätta om detta, eftersom Göran Persson måste ha föredragit det här för den socialdemokratiska riksdagsgruppen.
Ni måste ha haft utförliga diskussioner på partimötena där ni prövade frågeställningen om förmögenhetsskatter. Jag föreställer mig att ni har haft extra riksdagsgrupper, internat och seminarier kring den frågan. Jag vet inte exakt hur resonemangen gick, men jag föreställer mig att de påminner om hur ni argumenterade när ni bestämde er för att avskaffa arvs- och gåvoskatten. Det måste ha varit på samma sätt, att ni övervägde att det fanns negativa fördelningseffekter men att det gav effekter på entreprenörsklimatet.
Jag antar att Peter Hultqvist underströk dem i de diskussionerna. Det var väl det som tippade över så att man avskaffade arvs- och gåvoskatten. Jag vet inte hur ni har resonerat på era riksdagsgruppsmöten, men jag föreställer mig att det var så resonemangen gick när ni avskaffade arvs- och gåvoskatten och Göran Persson tog upp frågan om att ta bort förmögenhetsskatten.
Det här måste väl ha varit någonting som diskuterades utförligt, att hela partiet fick chansen att ta ställning och att man landade i att just avskaffandet av förmögenhetsskatten var det som var så viktigt att man verkligen ville gå till Svenskt Näringsliv och erbjuda det som den centrala delen av en skattereform. Men jag vet inte. Jag har inte suttit i den socialdemokratiska riksdagsgruppen, så jag har inte följt den förankringsdebatt ni hade om avskaffandet av förmögenhetsskatten.
Anders Borg (M):
Som jag har konstaterat, enligt alla undersökningar som kan göras på längden och tvären, tillhör Sverige de länder som har gjort mest för att möta nedgången och krisen. Det gäller vad vi har gjort aktivt i finanspolitiken, och det gäller att vi har bland de mest omfattande automatiska stabilisatorerna av alla industriländerna. Till det kommer att vi genom vårt garantisystem och Riksbankens utlåning garanterar en större del av banksektorns inlåning.
Det är möjligtvis USA som gör en mer omfattande insats där. Det är en mycket aktiv politik för att möta krisen, för att Sverige, trots att vi är ett av världens mest utrikeshandelsberoende länder, ändå ska göra vad vi kan för att dämpa genomslaget. Vi har sänkt skatterna i Sverige. Vi har förstärkt jobbskatteavdraget så att låg- och medelinkomsttagare betalar mindre i skatt.
Vi har från årsskiftet infört en halvering av arbetsgivaravgiften för unga människor under 25 år. Vi har ROT-avdrag som gäller hushållssektor och byggsektor. Vi har sänkt arbetsgivaravgifterna för att möta nedgången, och vi har förstärkt lättnaderna i arbetsgivaravgifterna för arbetslösa i termer av nystartsjobben. Det är viktiga insatser som gör att färre människor förlorar jobbet under nedgångsfasen.
Det är alldeles uppenbart att när Socialdemokraterna ska förhandla med Vänsterpartiet och Miljöpartiet handlar det om svåra avvägningar mellan mycket kraftiga skattehöjningar - bensinskattehöjningar från Miljöpartiet, arbetsgivaravgift och bolagsskatt från Vänsterpartiet samt Socialdemokraternas egna skattehöjningar. Det är en politik som långsiktigt skulle vara besvärlig och skadlig för Sverige och som på sikt skulle förvärra krisen.
Vi för en politik byggd på aktiva åtgärder, att möta krisen i den finansiella sektorn, satsa på kommunerna för att genomslaget av krisen ska begränsas, bygga ut den aktiva arbetsmarknadspolitiken så att människor kan möta nedgången i en aktiv omställning.
Anders Borg (M):
Mikael Damberg har frågat kommun- och finansmarknadsministern vilka effekter räntebeläggningen av uppskov har för rörligheten på bostadsmarknaden. Han har vidare ställt frågan om statsrådet avser att verka för att räntebeläggningen ska avskaffas. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Räntebeläggningen infördes som en del i en större reform som sänkte skatteuttaget på de allra flesta bostäder. Den utgjorde en del i finansieringen.
Finansieringen utformades så att den främst riktades mot de områden som fått störst fastighetsskattelättnader. En av riksdagens antagna skattepolitiska riktlinjer från våren 2008 är att olika inslag av uppskjuten beskattning på sikt bör undvikas. Det finns flera skäl för en sådan riktlinje. Några viktiga aspekter lyfts fram i den rapport om bostadsuppskov med mera som Riksrevisionen nyligen publicerat.
Bland annat framhålls den ökade risken för skattebortfall som följer av en alltmer internationaliserad värld. Det finns få empiriska studier av kapitalvinstbeskattningens effekter på rörligheten på bostadsmarknaden varför det är svårt att ha en uppfattning av effekternas storlek. Regeringens bedömning är dock att de förändringar som genomfördes i samband med slopandet av fastighetsskatten endast har begränsade effekter på rörligheten på bostadsmarknaden. Socialdemokraterna säger att de vill slopa räntebeläggningen men i stället återinföra förmögenhetsskatten.
Detta skulle drabba många hushåll i Stockholmsområdet med låga inkomster i kombination med höga taxeringsvärden. Därtill föreslår Socialdemokraterna en extra fastighetsskatt på villor med taxeringsvärde över 5 miljoner kronor. Dessa två förslag förtjänar båda i hög grad benämningen Stockholmsskatt. Jag har av nämnda anledningar ingen avsikt att verka för ett slopande av räntebeläggningen på bostadsuppskov.
Vidare har Socialdemokraterna ännu inte konkretiserat hur ett slopande av uppskovsräntan ska finansieras. En höjd fastighetsavgift för villor med taxeringsvärde över 5 miljoner kronor är långt ifrån tillräckligt som finansiering.
Anders Borg (M):
Vi talar här om en mycket allvarlig fråga. Vi har en tilltagande globalisering. Vi har en förändrad EU-rättslig lagstiftning som gör att det blir allt svårare med uppskjuten beskattning. Det är för Sverige ett mycket allvarligare problem än för de flesta andra EU-länder därför att vi har mycket större skatteuppskov. Det beror på hur vi har konstruerat vår beskattning av pensioner respektive fastigheter. Det finns inte något annat europeiskt land som såvitt jag vet har så stora uppskov.
Det är en allvarlig risk i vårt skattesystem. Därför har regeringen som princip i skattepolitiken sagt att vi ska undvika uppskov i beskattningen. Därför har vi gjort en begränsning här på 1,6 miljoner och en räntebeläggning av uppskoven som gör att vi kan säkra en intäktskälla på dem och bättre säkra spårbarhet i det hela. Det är det allvarliga samhällsproblem som vi talar om. Då har vi Socialdemokraterna och hyckleriet. Vad är hyckleri?
Jo, hyckleri är när man säger en sak och gör en annan sak. Det är kärnan i detta - när man talar om fördelningspolitik och avskaffar arvs- och gåvoskatten, när man talar om fördelningspolitik, och Göran Persson tydliggör att han ändå ville ta bort förmögenhetsskatten, när man talar om fördelningspolitik och lägger sin skattelättnad på uppskovsräntan på ett sätt som gynnar dem som har tjänat mest på att sälja sin bostad.
Det är en skattepolitisk prioritering som måste bedömas ha en obefintlig eller nära nog obefintlig effekt på jobben. Den gör det inte mer lönsamt att arbeta. Det är en skattelättnad som har mycket liten effekt på efterfrågan därför att den i huvudsak riktas till människor som har tjänat stora belopp på sina bostadsaffärer och som följaktligen är relativt förmögna. Det är en skattesänkning som har en fördelningseffekt som är snedvriden.
Detta är, med förlov sagt, ett av de märkligaste skattepolitiska förslag som jag har upplevt i min politiska historia, att Socialdemokraterna undergräver basen för fastighetsskatten. Det är häpnadsväckande, det är förvånande, och det kommer att bli en viktig debatt i valrörelsen.
Anders Borg (M):
Bosse Ringholm har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att komma till rätta med de sekretessproblem vid bekämpning av skattefusk som Skatteverket redovisar i sin senaste rapport och vilka nya åtgärder jag planerar i fråga om lagstiftning och resurser för Skatteverket för att kunna öka arbetet mot skattefusk och annan ekonomisk brottslighet.
När det först gäller sekretessfrågan har Skatteverket i en intern rapport den 31 mars i år, Uthyrning av arbetskraft , angett att hinder finns för att lämna ut information från skattebrottsenheten till den fiskala verksamheten. Enligt senare uppgifter har emellertid Skatteverket numera återgått till den tidigare tolkningen av gällande bestämmelser. Det uppmärksammade sekretesshindret finns således inte längre. När det sedan gäller skattefusk i stort erinrar jag om att jag vid ett flertal tillfällen sagt att skattefusket måste bekämpas.
Regeringen har också vidtagit ett antal åtgärder för att motverka skatteundandragande. Dels har vi agerat kraftfullt mot orsakerna till skattefusket, dels har vi infört fler och bättre verktyg för kontroll. Jag kommer att fortsätta med det arbetet. Frågan om nivån på Skatteverkets anslag ska beredas inom ramen för den ordinarie budgetprocessen. Jag vill inte föregripa denna.