Kalle Larsson (V):
Låt mig, kanske lite överraskande, börja med att hålla med Cristina Husmark Pehrsson på en punkt. Det görs en hel del bra arbete på Försäkringskassan. Det finns väldigt många människor som arbetar och som är hängivna och skickliga i sitt arbete. De försöker att göra ett bra arbete och hjälpa människor trots svåra förutsättningar. Det är värdefullt att säga det i en tid när Försäkringskassan i allmänhet får väldigt mycket kritik.
Det är viktigt att lyfta fram att mycket av det arbete som de som är anställda utför är värdefullt och viktigt. Men det är inte det den här diskussionen handlar om. Den här diskussionen handlar inte heller om vad som har hänt under tidigare regeringskonstellationer, under tidigare majoriteter, vilket ministern tycks tro. Den här diskussionen handlar om en mycket akut politisk situation som märks rakt in i vardagen för en massa människor runt om i vårt land.
Den märks genom att man inte får pengarna att räcka i slutet av månaden därför att de pengar man skulle ha haft inte har kommit in på kontot. Det handlar om pensionärer som inte har råd att betala hyran eller barnfamiljer som inte har råd att köpa den mat som man behöver till sin familj. Det här är en svår situation. Det inser alla. Det här är någonting som man inte vill ska hända. Jag tror inte att ens Cristina Husmark Pehrsson tycker att det är en trevlig situation som hon eller någon av oss önskar.
De avgörande frågorna här är: Vad gör man i en sådan situation? Tar man sitt politiska ansvar? Kommer man med åtgärder och försöker förbättra situationen? Eller väljer man att blunda och skylla på någon annan? Det är de avgörande frågorna som vi i dag har att ta ställning till. Jag ska gärna lyssna på diskussionen en stund till, men av vad jag hittills har hört från Cristina Husmark Pehrsson förstår jag att det är det senare man väljer.
Den tidigare generaldirektören redovisade inte rätt uppgifter. Den förra majoriteten efterlämnade för dåliga siffror. Det är någon annan som gjorde fel. Jag frågar: Har inte Cristina Husmark Pehrsson något eget ansvar? Har inte den sittande regeringen något ansvar utöver de ganska små saker som man här har berättat att man tänker göra? Jag tror att vi borde ge ett väldigt tydligt och klart besked i dag.
Det beskedet är att de människor som drabbas av försenade utbetalningar och får sin vardag förstörd av detta för det första förtjänar en ursäkt. Det borde inte vara något problem. Det borde inte behöva bli en prestigefråga att säga: Vi är ledsna för att det har blivit som det har blivit. Det andra är: Vad gör vi när människor får försenade utbetalningar? Ja, vi ersätter det förstås. Det borde vara det självklara svaret. Här har redan förespråkats att man borde ge ränta på de pengar som betalas ut för sent.
Jag tycker att det är dags att ta ett steg till. Jag tycker att man ska få ränta efter en månad, men efter två månader förtjänar man faktiskt ett skadestånd för att man har blivit så vårdslöst hanterad i processen och inte har fått pengar. Man har kanske varit tvungen att ta ett snabblån för att täcka hyran. Cristina Husmark Pehrsson borde i dag ge beskedet: Okej, vi återkommer med ett förslag om att ränta utbetalas.
Vi återkommer med ett förslag om att skadestånd ska utgå efter två månader om man har fått en försenad utbetalning. Låt oss ta den här situationen på allvar i stället för att ha ett slags politisk diskussion om vad som har hänt förut eller vems fel det egentligen är. Mina konkreta och direkta frågor är: Är ministern beredd att ge ränta på försenade pengar?
Är ministern beredd att utbetala skadestånd till dem som får sina försenade utbetalningar? Är ministern ytterst åtminstone beredd att släppa prestigen och be de människor som drabbas av regeringens politik om ursäkt?