Boriana Åberg (M):
Det finns en tradition hos socialdemokrater att beklaga sig över situationen när de har tagit över efter en borgerlig regering. Olof Palme sa: "De har inte bara ätit upp vad som fanns på bordet.
De har tömt skafferiet, ätit sig igenom visthusboden, låtit åkrarna stå i träda och tuggat sig igenom andra länders bankmatsalar på kreditkort utställda på de svenska skattebetalarna." Effektfullt, men inte sant.
Inte lika fyndigt men i samma anda beklagade sig Magdalena Andersson när hon blev finansminister 2014. "Det har blivit väldigt tydligt att ladan är helt tom. Det är inget dukat bord vi kommer till - det är helt avskrapat", sa hon. Inte heller det påståendet var sant.
Nu har vi fyra samarbetspartier som har tagit över efter en socialdemokratisk regering.
Vidare är bordet dukat med rätter som varken är aptitliga, lättuggade eller lättsmälta: arbetslöshet, enormt utanförskap och systemhotande kriminalitet.
Därför har samarbetspartierna lagt en ansvarsfull och välavvägd budget som ska få Sverige på rätt väg. Det är en budget som prioriterar det allra viktigaste - att stötta hushållen i tuffa tider och att satsa på de av den förra regeringen så eftersatta områdena rättsväsen och försvar.
Och detta måste göras inom ramen för en budget som inte riskerar att spä på inflationen. Varför är det då så viktigt att bekämpa inflationen? Under de senaste tio åren har hushållen byggt upp en stor skuldsättning.
Den låga räntan har gjort att människor har kunnat förverkliga sina bostadsdrömmar och köpa sina bostäder trots höga priser. Men höjda räntor och urholkad köpkraft på grund av stigande inflation, vilken drivs på av de extrema energipriserna, riskerar att leda till att människor säljer sina bostäder.
Människor kan tvingas gå från hus och hem, något som snabbt kan leda till prisras på lägenheter och hus.
En nedåtgående spiral som leder till en ny fastighets- och bolånekris kan vara ett faktum, något som de som varit med tidigare vet måste undvikas till varje pris.
När de ökade boendekostnaderna, höjda räntor och hyror samt el- och drivmedelskostnader har betalats finns en väsentligt mindre summa pengar kvar i hushållskassan. Detta ska räcka till mat och andra nödvändigheter som har blivit mycket dyrare på grund av inflationen. Då drar man ned på annan konsumtion.
Det blir inga nya kläder till barnen, inga restaurangbesök och inga resor. Det slår mot företagen, som utan kunder och intäkter tvingas avskeda personal. Arbetslösheten blir ännu högre, och det är en mardrömssituation såväl för de berörda som för landets ekonomi.
Risken för en bolånekris och hushållens kraftigt urholkade köpkraft gör att det finns saker som är viktigare än något annat att ta hänsyn till i årets budget, nämligen att hålla inflationen i schack, att återupprätta arbetslinjen och säkra energiförsörjningen.
Därför kan vi inte infria alla förväntningar på sänkta och avskaffade skatter i denna budget, men vi kommer att uppfylla alla våra löften när ekonomin tillåter. Jag tycker att det är viktigt att vara öppen och ärlig med det och även att förklara varför vi tvingas att prioritera.
Och vi har prioriterat det som främjar arbetslinjen och får fler att gå till jobbet. Människor som har långt avstånd till sin arbetsplats och bor på ställen utan kollektivtrafik har fått betala högre marginalskatter eftersom det kostar mer för dem att förvärva sin inkomst.
Detta är på grund av att reseavdraget är betydligt lägre än kostnaden för att ta sig till jobbet. Ännu mer orättvist skulle det ha blivit för människor som är beroende av bilen om den färdmedelsneutrala modellen hade införts. Tack och lov kommer den inte att införas.
Dessutom höjs schablonbeloppet som får dras av för kostnader för arbetsresor med egen bil från 18,50 kronor till 25 kronor per mil. Avdraget för drivmedel för arbetsresor med förmånsbil höjs till 12 kronor per mil för bensin- och dieseldrivna bilar.
Anställda som laddar egen bil eller förmånsbil på arbetsplatsen ska inte förmånsbeskattas för det. En annan prioritering som främjar arbetslinjen är det förstärkta jobbskatteavdraget för människor som är 65 år och äldre. Med tanke på kompetensbristen på arbetsmarknaden är det viktigt att stimulera människor att arbeta längre.
Fru talman! Ett uttalande som tillskrivs Percy Barnevik lyder: Vi har billig el, vi har ren el, vi har säker el, vi har kort sagt den energiförsörjning som alla andra länder skulle vilja ha. Och vårt huvudsakliga bekymmer är hur vi på kortast möjliga tid ska komma ur denna situation.
Oavsett vem upphovsmannen till uttalandet är; en sak är säker, nämligen att Sverige har kommit ur denna situation. Partierna som drev på nedläggningen av väl fungerande kärnkraft straffades vid höstens val.
Samarbetspartierna är överens om att satsa stort på kärnkraft, men dessa satsningar tar tid. Under tiden gäller det att samla alla bäckar små. En av dessa är avskaffandet av avfallsförbränningsskatten. Det är en skatt vars införande gjorde att kraft- och värmeverken reviderade sina investeringsplaner, vilket har påverkat effektsituationen negativt.
För att mildra den pågående elkrisen slopas koldioxidskatten på bränsle i kraftvärme- och värmeverk. Genom slopad skatt förbättras lönsamheten i dessa verksamheter, vilket kan skapa förutsättningar för att öka den samtidiga elproduktionen i kraftvärmeanläggningar.
Och ökad elproduktion är något som verkligen behövs. Fru talman! Det är en styrka att det finns en majoritet i riksdagen som står bakom budgeten. Det är en budget som utgår från Sveriges problem. Vi har också en regering som är fast besluten att göra vad den kan för att vända den negativa utveckling som vi har sett i Sverige under många år.
Denna budget satsar på det viktigaste utan att spä på inflationen. Fru talman! Jag yrkar bifall till utskottets förslag under samtliga punkter.