Mauricio Rojas (FP):
Det granskningsbetänkande vi debatterar i dag innehåller ett stort antal viktiga ärenden som jag kommer att få tillfälle att återvända till. I detta inledningsanförande vill jag i stället koncentrera mig på det som jag under granskningsarbetets gång har uppfattat som ett allvarligt hot mot konstitutionsutskottets anseende och viktiga ställning.
Fru talman! Som en del av arbetet med de ärenden som debatteras i dag har flera offentliga utfrågningar hållits.
Under utfrågningarnas gång har det konstaterats en mycket oroväckande tendens från socialdemokratiskt håll att omvandla konstitutionsutskottet till ett slags politisk domstol, där inte minst företagsledare ställs inför skranket och behandlas på ett kränkande sätt.
Om en sådan utveckling får fortsätta kommer konstitutionsutskottets trovärdighet och viktiga konstitutionella ställning att skadas på ett allvarligt sätt. Fru talman!
Enligt regeringsformen ska konstitutionsutskottet "granska statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning", det vill säga om ministrarna och regeringen i sitt arbete håller sig till de regler som slås fast i grundlagen. Konstitutionsutskottet är inte en domstol och än mindre en politisk sådan.
Inte någon annan än ett statsråd får granskas av konstitutionsutskottet, varken personer eller organisationer. Inte heller är statsrådens tidigare historia föremål för konstitutionsutskottets granskning utan enbart vad de gör som en del av tjänsteutövningen som statsråd.
Det är mycket viktiga principer som inte minst ledamöterna i konstitutionsutskottet måste respektera så att inte utskottets roll som konstitutionellt kontrollorgan urholkas eller missbrukas.
Det kräver en avhållsamhet från politiserande utspel och från att använda den mycket publika arenan som konstitutionsutskottets offentliga utfrågningar är för att leka folkdomstol mot dem som en viss ledamot av olika anledningar ogillar. Att vara ledamot av konstitutionsutskottet medför, med andra ord, ett stort ansvar.
Det är precis det ansvaret som vi har sett brista, särskilt i utfrågningen av Ian Lundin, styrelseordförande i Lundin Petroleum, men också i utfrågningen av Vostok Naftas vd Per Brilioth. Situationen gick så långt att jag känner mig tvungen att i denna debatt uppmärksamma det som har inträffat. Fru talman!
Den 16 april deltog Ian Lundin helt frivilligt i en KU-utfrågning. Anledningen var att utskottets ledamöter ville få information om eventuella kopplingar mellan Lundin Petroleum och utrikesminister Carl Bildt, så att statsrådets oberoende i hans tjänsteutövning kunde bedömas.
Egentligen fanns det bara en fråga av konstitutionell relevans i detta sammanhang, nämligen om någon koppling fanns kvar mellan utrikesministern och detta företag i vars styrelse han hade suttit till dess att han i oktober 2006 blev utsedd till statsråd.
Att granska vad privatpersonen Carl Bildt gjorde före är inte konstitutionsutskottets sak, inte heller vad Lundin Petroleum sysslar med eller har sysslat med. Det finns andra helt legitima arenor för det, dock inte konstitutionsutskottet. Denna fråga hade kunnat ställas skriftligen till Ian Lundin i stället för att man kallade honom till utfrågning.
Insinuationer om att bolaget stödde folkmord blandades med grundlösa ifrågasättanden av Ian Lundins svar på utskottets frågor.
Trots att det var helt utan relevans för ärendet - som uteslutande gällde Carl Bildts eventuella kopplingar till bolaget under hans tid som statsråd - uppehöll sig Morgan Johansson långa stunder vid Lundin Petroleums historia i rent misstänkliggörande syfte. Fru talman!
Det hela gick så långt att utskottets vice ordförande Per Bill kände sig tvingad att göra något så ovanligt som att under pågående möte be den utfrågade om ursäkt ifall han hade fått intrycket att han var tillkallad till konstitutionsutskottet för att "ställas till svars".
Vid utfrågningen av Vostok Naftas vd Per Brilioth återupprepade sig historien. Morgan Johansson använde återigen kraftfullt insinuanta påståenden i syfte att ge tv-publiken en nidbild av företaget och, inte minst, av Carl Bildts agerande.
Bolaget utmålades som ett föga seriöst företag, ett slags rövarföretag, utan godtagbara regler trots att, som Morgan Johansson förmodligen visste, bolaget följer svensk bolagskod. Per Brilioth utmålades i sin tur som en lurendrejare som på olika sätt försökte vilseleda utskottet.
Han kan begära ordet. Absolut. Det är självklart. Jag antar att han gör det också. Tack, fru talman.
Taktiken från Morgan Johanssons sida har varit uppenbar. Det ska kastas så mycket dynga som möjligt på företagsledare och andra i hopp om att en del även ska fastna på alliansregeringen.
Tyvärr kladdar dyngan som kastas av sig inte bara på Morgan Johanssons egna händer utan den fastnar även på konstitutionsutskottets väggar. Fru talman!
Med tanke på att konstitutionsutskottets utfrågningar tv-sänds riskerar ett sådant uppförande att föra med sig grova missuppfattningar hos svenska folket om konstitutionsutskottets roll och funktion i vår demokrati. Dessa missuppfattningar riskerar också att urholka förtroendet för vår rättsstat.
I de frågor som har ställts under konstitutionsutskottets utfrågningar har man kommit farligt nära att överpröva och ifrågasätta rättsstatens beslut och utredningar gjorda av polis och åklagare. Det är något som folkvalda församlingar måste förhålla sig till med armlängds avstånd så att den maktdelning som är vår demokratis grundval inte urholkas. Fru talman!
Det är inte utan en viss bävan jag ser fram emot KU:s arbete under de kommande åren. Det vore sorgligt om några ledamöter tillåts urholka hela KU:s trovärdighet. Fortsätter det som nu kommer ingen att ta konstitutionsutskottet på allvar. Dessutom lär det dröja länge innan en företagsledare frivilligt deltar för att bistå utskottet med information.
Det skulle inte vara svårt att förstå, men ansvaret för det skulle helt ligga hos de KU-ledamöter som missbrukat utskottets befogenheter. Fru talman! Socialdemokratin har givetvis all rätt, och till och med en skyldighet skulle jag säga, att spela en aktiv roll som ledande oppositionsparti.
Men det gäller att göra det på ett sätt som inte komprometterar eller försvagar vår demokratis viktigaste institutioner i syfte att vinna kortsiktiga politiska poäng.