Pia Nilsson (S):
I förra veckan beslutade Alliansen tillsammans med Sverigedemokraterna att införa skatteavdrag för läxhjälp till de elever vars föräldrar har råd att betala ungefär 220 kronor i timmen. Beslutet har fattats utan att man har belyst några konsekvenser över huvud taget för elever och skola. Anders Borg försöker göra läxhjälpsavdraget till en skatteteknisk fråga och inte en utbildningsfråga, som det faktiskt är.
Avdraget handlar inte bara om läxhjälp - hör och häpna! Det omfattar även allt annat skolarbete. Det är ren och skär privatundervisning, med andra ord. Döm om min förvåning när det i finansministerns svar står att läxhjälpsavdraget inte omfattar undervisning.
I betänkandet, herr talman, står det klart och tydligt att hjälp med läxor och annat skolarbete som hänför sig till läroplaner, kursplaner och ämnesplaner uttryckligen ska omfattas av skattereduktion för hushållsarbete. Det beslutet har Anders Borg själv föreslagit. Har inte finansminister Anders Borg koll på innehållet i de skattebeslut som regeringen föreslår?
Det är högst anmärkningsvärt, herr talman. När avdraget för hushållstjänster infördes 2007 var argumentationen att det handlar om tjänster som människor utan större yrkesutbildning kunde utföra och att man skulle göra en svart marknad vit. Däremot var man då noga med att påpeka att avdrag för privatlärare eller liknande inte skulle omfattas.
Det är då fråga om specialistkunskaper och uppgifter som normalt inte utförs av hushållen själva, sade Anders Borg då. Men så byter regeringen fot, och det är bråttom. Plötsligt ska all undervisning för alla elever som sker i hemmet bli avdragsgill. Något har uppenbarligen hänt, och Skatteverket, Skolverket och andra remissinstanser fick mindre än en vecka på sig att lämna synpunkter. Varför denna brådska?
Menar Anders Borg att det finns en utbredd svart läxhjälpsmarknad som undandrar staten mångmiljonbelopp varje år i uteblivna skatteintäkter? Enligt Skatteverket föreligger inga sådana problem. Eller menar Anders Borg att det nu plötsligt saknar betydelse om det är behöriga lärare som undervisar eller inte? Går det lika bra med vem som helst bara man har en F-skattsedel?
Behörighet och lärarlegitimation, som har varit skolministerns käpphäst sedan han tillträdde, verkar plötsligt sakna betydelse. Skulle Anders Borg här och nu vilja precisera vilka som ska få utföra privatundervisning i hemmet? Både Skolsverige och Skatteverket undrar, nämligen. Såvitt jag förstår finns det ingenting i reglerna som förhindrar att en lärare som hjälper sina egna elever sedan kan ta betalt för denna tjänst.
Det kommer att finnas möjlighet, för de föräldrar som har råd, att köpa läxhjälp av samma lärare som sedan ska sätta betyg på eleven. Borde inte Anders Borg vara orolig över att detta skatteavdrag riskerar att undergräva skolans och lärarnas trovärdighet? Det mest alarmerande, herr talman, är att det här försämrar likvärdigheten i skolan ytterligare. Skolan har i uppdrag att uppväga skillnader i elevernas förutsättningar.
Läxhjälpsavdraget träffar inte de elever som bäst behöver hjälp. Det handlar om att skattesubventionera privatundervisning till de elever vars föräldrar kan betala ungefär 220 kronor i timmen. Det handlar inte om att förstärka stödet till de elever som har störst behov. Är likvärdigheten helt ointressant i Moderaternas Sverige? Vi har föreslagit 110 miljoner kronor till läxhjälp åt alla, men ni har sagt nej.
Varför?