Henrik von Sydow (M):
Eftersom det är första tillfället som skatteutskottet är samlat i kammaren vill jag börja med att säga att jag ser fram emot att arbeta med skattepolitik i utskottet under denna mandatperiod. Skattepolitiken stod i centrum under valrörelsen. Den har också stått i centrum efter valet i de eftervalsanalyser som har kommenterats här.
Vi har inte bara ett nytt skattetryck i Sverige utan också en ny skattedebatt. Det är spännande, och det blir intressant under de nära fyra år som ligger framför oss. Det finns förväntningar och förhoppningar om en viss dynamik.
Det största skatteförslaget i budgetpropositionen är att alliansregeringen sänker skatten för pensionärerna. Vi gjorde det vid flera tillfällen under förra mandatperioden, och vi gör det också nu. Nu föreligger ett skattesänkningsförslag på 7,5 miljarder kronor från den 1 januari 2011. Det förtjänar att sägas ännu en gång att det är en ordentlig skattesänkning för pensionärerna som föreligger.
Den motsvarar skattelättnader på mellan 300 och 500 kronor på en normal pension. Det är en omfattande och bred skattesänkning, och det är rätt att göra den nu. Blickar vi framåt kan vi när vi läser budgetpropositionen notera att alliansregeringen har reformambitioner med skattepolitiken.
Jobbskatteavdraget vill vi genomföra men inte förrän vi har marginaler för det, är tillbaka i överskott och har resurser och reserver att möta framtida utmaningar i en världsekonomi som är snabbrörlig och snabbt får effekter för vår egen ekonomi. Jobbskatteavdraget är inte bara nyttigt. Det är också rätt att det ska löna sig att arbeta.
Det är ett sätt att möta arbetslöshet, maktlöshet och hopplöshet när det åter börjar löna sig att jobba och fler människor kan bygga sig en bättre framtid med egna insatser. Utöver den aspekten har jobbskatteavdraget också förtjänsten att det gör att vår samhällsekonomi fungerar väsentligt bättre. Det är den enskilt viktigaste åtgärden för att få fler i arbete.
Vi vet att vi kan möta flaskhalsar bättre om det lönar sig mer att jobba. Rörligheten mellan yrken och regioner blir större. Lönebildningen fungerar bättre, och vi får en större chans att klara en lång period av tillväxt utan inflation. Vår arbetsmarknad och vår samhällsekonomi fungerar bättre med jobbskatteavdraget. Låt oss även titta på de förändringar som har skett i den svenska ekonomin.
Gör man som OECD och jämför mellan olika länder har genomsnittsskatten för en låginkomsttagare i Sverige gått ned från 25 procent till 15 procent under de senaste tio åren. Det lönar sig bättre att arbeta nu än vad det har gjort under lång tid i ett historiskt perspektiv.
Skattejurister kan konstatera att de svenska låginkomsttagarnas inkomstskatt inte varit så låg sedan andra världskriget. Det här är viktiga åtgärder och insatser som går hand i hand med det som är alliansregeringens politik och Moderaternas idé om att göra Sverige till ett skatteparadis för låginkomsttagare.
Det är viktiga åtgärder som lägger grunden för ett bättre Sverige och för en god sysselsättningsutveckling framöver. Samtidigt måste naturligtvis en arbetslinje som gör att det lönar sig bättre att arbeta kompletteras med att fler vill anställa. Därför är vår reformambition att sänka tjänstemomsen. Vi vet att stora skattekilar drabbar servicesektorn.
Det leder till att man får färre jobb i servicesektorn än vad man annars skulle kunna få. Det är angeläget att titta på möjligheten att ändra på det. Det är viktigt att vi gör insatser på just det här området. RUT- och ROT-avdrag har varit viktiga för att jobb ska komma på plats i svensk ekonomi.
Med tjänstemomsen finns det skäl att gå vidare med ytterligare steg för att värna om att jobben ska bli fler och de arbetslösa färre när återhämtningen förstärks i den svenska ekonomin. Förutsättningen är att det finns marginaler för dessa skattepolitiska reformer. Mot den politik som aviseras i regeringens budgetproposition finns särskilda yttranden och reservationer om skattepolitiken.
Av dem vi har framför oss i dag står det klart att oppositionspartierna, ledda av Socialdemokraterna, insisterar på höjd skatt och breda skattehöjningar för vanligt folk. Det handlar fortfarande om höjda inkomstskatter, höjda bensinskatter och höjda kilometerskatter. Det är skatter som kommer att hämma och begränsa Sveriges utveckling. Det kommer att slå mot jobben och mot människors möjligheter.
Jobbskatteavdraget ska urholkas. Inkomstskatterna ska höjas. De som går upp på morgonen - undersköterskan, polisen och metallarbetaren - och sätter sig i bilen och åker till jobbet drabbas tungt av oppositionspartiernas skattehöjningar. Ungas arbete ska beskattas med så mycket som 9 miljarder bara under nästa år. Därtill kommer kilometerskatt och drivmedelsskatt. Det är den politik som Socialdemokraterna gick till val på.
Skattepolitiken stod i centrum för valet. Den stod också i centrum efter valet och under hösten genom partiernas valanalyser. Moderaterna presenterade sin valanalys i fredags. Där pekar man på skattepolitiken som en viktig faktor. Moderaternas och Alliansens skattepolitik var en viktig faktor för dem som röstade på Alliansen och Moderaterna. Det påpekas att skattesänkningsförslagen nu är folkligt förankrade.
Det största oppositionspartiet, Socialdemokraterna, har också satt skattepolitiken i centrum för sin valanalys.
Det är intressant mot bakgrund av att det som ligger på bordet i dag justerades på skatteutskottet ungefär samtidigt som Thomas Östros mer eller mindre sprang i väg från den förda skattepolitiken och särskilt pekade ut förmögenhetsskatten som begränsande.
Morgan Johansson som har lett en del av den socialdemokratiska valanalysen kallar bensinskatten och fastighetsskatten för tabbar på vägen eller felskär i skattepolitiken. Vi har sett socialdemokratiska skattepolitiker från Stockholm som menar att RUT-avdraget är både rätt och rimligt och ökar människors möjlighet att få ihop livspusslet. Jag kunde naturligtvis inte undgå att läsa det tal som den socialdemokratiska partiordföranden höll vid en stor konferens i helgen.
Det publicerades i sin helhet i en av våra kvällstidningar. Där formulerades en annan skattepolitik än den som oppositionen gick till val på. Om det skulle bli Socialdemokraternas skattepolitik har vi ett nytt politiskt landskap och delvis andra förutsättningar för den skattepolitiska reformagendan.
Där är vi inte än, men det ska bli spännande att följa och diskutera partiernas skattepolitik inom ramen för skatteutskottets arbete. Det vi har på bordet i dag är två väsentligt skilda inriktningar på skattepolitiken. Vi avslår ett urholkande av jobbskatteavdraget. Vi avslår ett återinförande och utredande av förmögenhetsskatt och fastighetsskatt. Vi avslår höjd bensinskatt, och vi avslår höjd kilometerskatt. Det är bra.
Jag yrkar härmed bifall till förslaget i budgetpropositionen.