Berit Andnor (S):
Jag tackar för svaret. Frågan om statsministern ställer samma krav på beredning av de förslag som väcks i de egna departementen som man ställer på Svenska Friidrottsförbundet besvaras här i dag av justitieministern. Det är i sig intressant, tycker jag.
Det betyder ju att statsministern överlåter ansvaret för att regeringens ärenden är väl beredda åt en fackminister. Det finns förvisso ett ansvar för hur regeringsärenden ska beredas hos Justitiedepartementet, och därför är det helt formellt riktigt att statsministern inte skulle vilja ta debatten här i kammaren.
Men man kan ju då självfallet fråga sig varför han i Svenska Dagbladet före jul uttalar sig som om han hade ansvaret för frågan om hur regeringsärenden är beredda.
Det kan väl ändå inte vara så illa att statsministern gärna pratar i denna fråga med journalister men gömmer sig bakom formalia när riksdagsledamöter vill diskutera hans regerings totala misslyckande när det gäller regeringens beredning av ärendena?
Nu har ju justitieministern ändå tagit på sig att försöka förklara varför statsministern ställer andra krav på sina statsråd jämfört med de krav som han ställer på Svenska Friidrottsförbundet. Det besked vi har fått här i dag är att det ställs likadana krav på alla ärenden. Det är ju en något annorlunda bild jämfört med hur verkligheten ser ut.
När det gäller just den här ansökan, som statsministern kommenterade, är regeringens uttalande glasklart. Den utredning som man har tillsatt ska vara färdig innan man kan fatta beslut i den här frågan, och allt underlag som behövs ska vara framme innan man kan fatta beslut - även om det leder till att man missar ansökningstiden.
Det här är ju någonting som har varit känt hos statsministern en lång tid, och trots det finns det alltså ingen förståelse för behovet av att behandla den här frågan med förtur. Man avvisar detta på formella grunder och med hänvisning till kravet på beredning. Hur ser det då ut när det gäller andra förslag som regeringen har haft att ta ställning till under de hundra första dagarna av regerande?
Det finns två frågor som är av allra största vikt för svenska folket. Det gäller fastighetsskatten, det gäller arbetslöshetsförsäkringen och det gäller beredningen av de här ärendena.
TCO skriver i sitt remissvar om arbetslöshetsförsäkringen att en vecka är en orimligt kort tid för att man ska hinna göra den analys och kunna sammanfatta de synpunkter som är själva grundtanken med ett remissförfarande. Även om inriktningen av förslagen har varit kända sedan tidigare tycker man att det är ett uttryck för en bristande respekt för den tradition som vi har i Sverige när det gäller beredningen av regeringens förslag till riksdagen.
Det är ett exempel. Just i denna fråga har ju kritiken varit total och obarmhärtig när det gäller beredningen. Samma sak gäller för fastighetsskatten. Där är det ju också så att Lagrådet har varit mycket tydligt i sin kritik mot regeringens beredning av detta ärende.
En sådan svidande och mycket hård kritik från Lagrådet, där man dömer ut hela förslagets beredning som stående i strid med grundlagen, borde naturligtvis ha lett till att regeringen hade dragit tillbaka förslaget.
Varför, justitieministern, ställer regeringen uppenbart striktare krav på beredning av ett ärende som rör bidrag till friidrotts-VM än på beredning av lagstiftning i ärenden som rör arbetslöshetsförsäkringen och fastighetsskatten - beslut som ekonomiskt påverkar miljontals svenskar?