KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mikael Dahlqvist (S):
Tack så mycket för din fråga, Camilla Waltersson Grönvall! Det här har varit och är fortfarande en extraordinär händelse som har påverkat Sverige och världen extremt. Nej, jag tycker inte att regeringen har agerat felaktigt.
Jag tycker att regeringen utifrån de kunskaper man har haft i varje moment har agerat utifrån vad våra expertmyndigheter och så vidare har föreslagit. Fru talman! Jag tycker inte att vi som politiker och lekmän ska gå in i vissa detaljer.
Du hänvisar till vårt kära grannland Norge, Camilla Waltersson Grönvall, och till Danmark. Låt oss se vad som händer när coronan är över. Jag tycker att vi har haft en fin tradition här i Sverige under alla år, och det är ett gott samarbete med våra myndigheter.
Jag tycker alltså ändå med facit i hand att man utifrån den kunskap man hade då vidtog de åtgärder som behövde vidtas. Sedan konstaterar jag också att det är klart att om man hade haft den här erfarenheten i dag skulle man ha tittat på krishantering tidigare och på det här med huvudmannafrågan vid kris och vad som är regioners och vad som är statens ansvar.
Jag tycker ändå, ödmjukt och utifrån det som har skett, att man har gjort det som man har haft möjlighet att göra.
Mikael Dahlqvist (S):
Tack så mycket, Linda Modig, för din fråga! Fru talman! Jag får synpunkter på hur regeringen har agerat och skött pandemin. Som jag sa i mitt förra replikskifte är det en oerhört svår situation som regeringen och Sverige har gått igenom. Vi hade ingen erfarenhet. Vi hade ingen bild av vad som skulle ske.
Jag tycker att Linda Modig borde anse att det är en bra tradition vi har i vårt land att ha god samverkan med våra myndigheter, lyssna in experter och analysera. Eller tycker du, Linda, att vi som politiker ska politisera den här frågan? Jag tycker inte det.
Utifrån den lägesbild man hade då och har nu tycker jag ändå att regeringen har agerat på ett sätt som är acceptabelt.
Mikael Dahlqvist (S):
Man får via ledamoten Åsebol höra här att Moderaterna lyfter fram barnens bästa och att de saknar den aspekten i propositionen. Det är ju väldigt bra att Moderaterna tänker på den frågan särskilt mycket.
Men den här regeringen initierade ju att barnkonventionen blev svensk lagstiftning, och i hela det arbete som har gjorts med den här utredningen har man beaktat barnkonventionen. Utredarna har haft det som mål och riktlinje, oavsett vilka förslag till beslut och vilka konsekvenser det handlar om. Herr talman!
Redan i dag står det i 6 a § LSS att barns bästa ska tillgodoses när man fattar beslut när det gäller de tio insatserna i LSS.
Min fråga till Ann-Britt Åsebol blir då: På vilket sätt anser ledamoten att barns bästa ska beaktas, förutom det som redan finns i de två lagar som styrker detta krav?
Mikael Dahlqvist (S):
Tack så mycket för svaret, Ann-Britt Åsebol! Jag vet att ledamoten brinner för de här frågorna. Vi har diskuterat funktionshinderspolitiken många gånger och kanske inte alltid varit överens. Men jag vill ändå ha ett tydligare svar av Ann-Britt Åsebol på min fråga: Hur avser Moderaterna att stärka barnens bästa genom sin reservation?
Sverige har ju infört barnkonventionen som svensk lag som det andra landet i världen, och det uttalas även tydligt i rättighetslagstiftningen i LSS att barnets bästa ska sättas i främsta rummet. Min fråga kvarstår. Jag är lite nyfiken på hur er reservation ska bakas in i den här reformen.
Mikael Dahlqvist (S):
När jag lyssnar på de högerkonservativa partierna, särskilt Sverigedemokraterna, får jag ofta höra argumentet att regeringen gör för lite och gör det för långsamt. I dagens debatt får jag höra att reformerna är välkomna men att de borde ha skett fortare och att de borde omfatta fler. Men när jag granskar de högerkonservativas budgetförslag ser jag inte en krona mer avsatt för denna reform.
Regeringen gjorde redan i höstbudgeten en kalkyl och en budget både för i år och för kommande år för kostnadsökningen. Därför vill jag fråga ledamoten Carina Ståhl Herrstedt: Lurar inte du dem som lyssnar på den här debatten, inklusive funktionshindersrörelsen, när du så uppenbart säger en sak men gör något helt annat?
Mikael Dahlqvist (S):
Tack så mycket, Carina Ståhl Herrstedt, för svaret! Vi har haft en pandemi. Det pågår krig i Ukraina. Vi har en inflation som skenar. Vi vet att statens finanser framöver kommer att vara hårt ansträngda. I dessa tider måste vi våga prioritera.
Jag tycker ändå att ledamoten Herrstedt har ett ansvar när man i sin argumentation alltid vill göra mer och göra det snabbare. Om vi skulle införa Sverigedemokraternas reformförslag skulle vi få en rejäl kostnadsökning. Då tycker jag att det vore lämpligt, om man anser sig vara ett statsbärande parti, att man avsätter lite pengar i höstbudgeten för reformen.
Annars vilseleder man väljarna. Vad ska ni prioritera bort? Jag ifrågasätter inte att ni kommer att genomföra era förslag, men min fråga till ledamoten Herrstedt blir: Vad ska ni ta bort i er gemensamma höstbudget, som ni hade med de övriga högerkonservativa partierna?
Mikael Dahlqvist (S):
Ledamoten Steenslands kritik mot regeringen och Socialdemokraterna är föga förvånande. Under hela mandatperioden har vi hört att det görs för lite och för långsamt, att det borde ske fortare och omfatta betydligt fler.
Men samtidigt, när jag tittar på budgetförslaget från de högerkonservativa, kandidaterna till regeringsställningen, ser jag inte att några pengar är avsatta för kostnadsökningen som deras ambitiösa förslag innebär. Fru talman!
Min fråga till ledamoten Steensland blir följande: Tycker inte ledamoten att man lurar dem som lyssnar på debatten, inklusive hela funkisrörelsen? Det är uppenbart att man säger en sak men gör någonting helt annat.
Mikael Dahlqvist (S):
Tack för ditt svar, ledamoten Steensland! När det gäller budgeterade medel är det lite ohederligt av ledamoten att anföra att ledamoten inte kan budgetera för vad kostnaden blir. I höstbudgeten, som gick igenom och som bland annat ledamotens parti står bakom, hade ni ju budgeterat för ett antal satsningar.
Men jag kunde inte se någon särskild satsning på LSS-reformer. Fru talman! Jag vet att Kristdemokraterna har en hög ambition. Men det är skillnad på att stå här i talarstolen och lova saker och att i verkligheten budgetera medel. Jag personligen har också väldigt höga ambitioner när det gäller LSS. Jag vet att Pia Steensland också har ett stort engagemang. Men det är skillnad på att visa det i praktiken. Fru talman!
Den här regeringen har tillfört pengar till den första historiska reformen av LSS sedan 1994. Den kommer att kosta 3 1⁄2 miljard. Apropå ledamoten Steenslands fråga om utåtagerande beteende ställer jag mig lite frågande till farhågorna. Jag vet flera barn och ungdomar som har utåtagerande beteende och som har fått bland annat personlig assistans och som det sedan fungerar bra för.
Jag har inte sett ett enda fall där man helt plötsligt har dragit in deras hjälp. Man tittar oerhört mycket på barnens behov men också på barnens förutsättningar och diagnos.
Mikael Dahlqvist (S):
Tack så mycket för frågorna, Carina Ståhl Herrstedt! När det gäller din första fråga har vi samsyn. Det är oerhört viktigt att vi har personliga assistenter som har en adekvat utbildning men framför allt har personlig lämplighet. Därför har regeringen redan genomfört en utredning på området där man har tittat över vilket behov som finns när det gäller LSS.
Det handlar alltså om vilket kompetensbehov som finns och hur vi ska höja attraktiviteten och statusen i yrket. Jag välkomnar fortsatt beredning av den frågan. Fru talman! När det gäller möjligheten att gå bredvid kan inte jag svara för hur det ser ut generellt. Men jag vet själv av personliga erfarenheter att den möjligheten finns i dag.
Assistansanordnare kan avsätta ett antal dagar eller en vecka om det behövs så att assistenter kan gå bredvid. Men om det är så över hela linjen vågar jag inte uttala mig om till ledamoten Ståhl Herrstedt. När det gäller uppföljning och analys tycker jag ändå att det finns ett gediget underlag. Jag tänker på de beredningar som vi har diskuterat.
De senaste dagarna vi sett ett tiotal sidor om konsekvenser av lagens införande. Det gäller allt från stat, kommuner och regioner till jämställdhetsperspektiv och EU-lagstiftning etcetera.
Sedan vet vi också att våra myndigheter, exempelvis Försäkringskassan, kontinuerligt följer med olika parametrar hur utfallet blir.
Mikael Dahlqvist (S):
Tack så mycket, Carina Ståhl Herrstedt, för dina uppföljande frågor! Det är spännande att du tar upp äldreomsorgslyftet. Det är en av våra viktigaste reformer. Vi lyfte fram behoven inom äldreomsorgen innan pandemins effekter sågs. Det är enormt stora belopp vi talar om.
Skillnaden på den satsningen är att det är delvis riktade pengar till kommunerna, fru talman. Det står att man ska göra förbättringar inom äldreomsorgens ram. Det är absolut intressant för regeringen att då följa det. Det första är: Görs detta av kommunerna över huvud taget? Vi kan se att rätt många borgerliga kommuner i dag inte gör den satsningen. De använder pengarna till andra saker.
Det andra är: Vad används pengarna till? Det tredje är: Vilken effekt får det? Skillnaden i betänkandet vi behandlar i dag med skarp lagstiftning är att det är tydligt reglerat i lagstiftning och så småningom genom bemyndigande i föreskrifter. Där kan man mer analytiskt se vad pengarna ska gå till. Det tycker jag är en stor skillnad.
Mikael Dahlqvist (S):
Tack så mycket, Pia Steensland, för din fråga! Först och främst, Pia Steensland, vill jag beklaga att du och jag har olika faktagrund att stå på. Jag förlitar mig på experter när det gäller råfakta. Jag har samtalat med ett antal juridiska experter på hög nivå. Alla har givit mig samma bakgrund.
Utvecklingen av LSS beror från början på att det är en ihålig och trubbig lagstiftning. Det har ingenting med regeringens eventuella språkliga företeelser att göra. Det handlar om ren och skär tolkning av olika behov. Fru talman! Jag kan bara konstatera att jag har att förhålla mig till den bakgrunden.
Vad sedan en enskild finansminister gjort för kommentar får finansministern själv kommentera vidare. När det gäller regleringsbrevets omfattning står det också, om ledamoten läser hela regleringsbrevet, det som man skrev redan 2016. Det ska ske på ett rättssäkert och rättvist sätt, och det ska vara transparent och jämlikt i hela landet.
Jag hävdar fortfarande att minskningen av positiva beslut började redan 2009 under din och alliansregeringens tid, Pia Steensland.
Det som jag ser konkret, fru talman, när det gäller besparingar från bland andra Kristdemokraterna är den budget som lades fram i höstas och den nya funkisskatt som ni, Pia Steensland, införde för den här gruppen. Aktivitetsersättningen och sjuklönen var ni med på, men de fick inte ta del av jobbskatteavdraget. Därför fick de högre skatt.
Mikael Dahlqvist (S):
Tack så mycket för dina frågor och åsikter, Pia Steensland! Jag tycker att du använder lite starka ord ibland, till exempel skamligt. Jag tycker att man ska vara försiktig med sådant språkbruk. När det gäller hela den debatt som jag och ledamoten har haft under många år har vi olika syn på uppkomsten av de försämringar som har skett.
Vi får bara konstatera att vi har olika verklighetsbilder, du och jag, Pia Steensland. Verkligheten för mig, fru talman, är när man lägger fram en skarp statsbudget och inför en funkisskatt, vilket Kristdemokraterna var med och yrkade bifall till. Ni var med på regeringens fantastiska förstärkning, för den här gruppen har en ekonomiskt tuff situation. Det behöver höjas mer; detta är vi överens om.
Och ni var med på ytterligare jobbskatteavdrag, men inte för dem som har sjuklöneersättning eller aktivitetsersättning. Det är verkligen en besparing. Vi hanterar budgeten precis enligt det som LSS-lagen grundar sig på. Det är en rättighetslagstiftning, fru talman, som innebär att varje beslut som bifalls medför en kostnad, och räkningen skickas sedan vidare till staten. Det finns ingen budgetram för LSS.
Det finns prognoser för och uppskattningar av hur dyr LSS blir, men när året är slut blir det hela summan av kardemumman. Avslutningsvis, fru talman, vill jag bara säga att vi agerar kraftfullt. Redan i början av mandatperioden tillsatte vi en LSS-utredning framför allt därför att vi insåg att vi behövde göra något åt hela lagstiftningen, i delar.
Och vi införde det så kallade tvåårsomprövningsstoppet, som man kan säga var en tydlig signal från regeringen.
Mikael Dahlqvist (S):
Jag tackar Karin Rågsjö för frågan. Fru talman! Jag delar Karin Rågsjös oro. För att bekämpa pandemin effektivt måste vi utrota den i hela världen. Precis som Karin Rågsjö beskriver har tyvärr merparten av länderna inte kommit så långt med vaccineringen eller ens haft tillgång till vaccin.
Regeringen och Socialdemokraterna värnar om internationell solidaritet. I det ingår bland annat tillgången till vaccin. Därför har regeringen via EU hårt drivit processen med att få fram det internationella vaccinationsprogrammet.
Sverige har också beställt betydligt fler doser av vaccin än vad vi behöver med bland annat avsikten att ge bort till alla länder som behöver vaccin. Mer behöver göras. Vad jag har förstått trycker regeringen på i dessa frågor i de sammanhang där det behövs.
Mikael Dahlqvist (S):
Tack så mycket för dina synpunkter, Karin Rågsjö! Jag är övertygad om att regeringen gör det den kan i de forum den företräder Sverige i för att få till en mer effektiv internationell vaccinering.
Det är klart att EU är en stor organisation med många olika länder och synpunkter, men jag tycker ändå att regeringens företrädare i officiella framträdanden har varit tydliga med hur viktigt det är att vi får till en spridning av vaccin över hela vår värld, fru talman. Jag tror att det är viktigt att vi jobbar vidare i den frågan, precis som du beskriver, Karin Rågsjö.
Jag är övertygad om att regeringen och alla vi som jobbar med frågan gör det vi kan för att få till den här utvecklingen. Om vi inte lyckas med det här kommer vi nämligen att ha en pandemi i många, många år, för viruset kommer att mutera så länge det cirkulerar.
Mikael Dahlqvist (S):
Tack så mycket för svaret på frågan, Linda Lindberg! Det återstår fortfarande en fundering från min sida. Det gäller Linda Lindbergs kritik mot vaccinationspass och att regeringen tog beslut under rådande omständigheter. Samtidigt kritiserar ledamoten regeringen för att vara senfärdig. Jag skulle vilja att ledamoten förtydligar hur hon ser på detta samband.
Kritiken från Coronakommissionen får vi utvärdera när vi får hela skrivelsen och utvärderingen är gjord. Regionernas agerande under pandemin är också intressant, fru talman. Jag tycker ibland att man skjuter budbäraren, det vill säga regeringen.
Regeringen är ytterst ansvarig - inget snack om den saken - men vi vet att regionerna, med den ordning vi har i vårt land och det sätt som vi styr på, har ett jättestort ansvar. Min fundering, Linda Lindberg, är: På vilket sätt menar du att regeringen skulle ha agerat annorlunda gentemot regionerna?
Mikael Dahlqvist (S):
Min fråga går till arbetsmarknads- och integrationsminister Johan Pehrson. Den förra socialdemokratiskt ledda regeringen gjorde stora satsningar för att lyfta, trygga och modernisera den svenska äldreomsorgen. Vårt äldreomsorgslyft, där vård- och omsorgspersonal har fått studera på betald arbetstid, blev en succé.
Över 25 000 personer har hittills påbörjat en utbildning till vårdbiträde, undersköterska eller annan adekvat kompetens. Satsningen finns med i regeringens budget men inte efter 2023. Detta kommer sannolikt att medföra en förvärrad situation när det gäller vårdens och omsorgens kompetensförsörjning och bristande språkkunskaper.
Varför ska Äldreomsorgslyftet avslutas efter 2023 när det är en succé?
Stefan Nilsson (MP):
Jag tänker tala mest om rökning i mitt anförande. Rökning är ett av våra största folkhälsoproblem. Rökningen har minskat under en rad år, men trots det dör ungefär 30 personer per dag som en konsekvens av rökning.
Det är tio år sedan Sverige införde rökförbud på restauranger, vilket blev en vinst för de flesta, för majoriteten som inte röker, för dem som ville sluta röka och för restaurangerna. Det är viktigt att vi nu här i riksdagen tar ett nytt steg för att minska rökningen ytterligare.
Statsrådet Gabriel Wikström, med ansvar för bland annat folkhälsofrågorna, har flaggat för att regeringen nu vill utreda skarpare åtgärder för att minska rökningen. Han har särskilt lyft fram tre viktiga områden: fler rökfria allmänna platser, exponeringsförbud av cigarretter i butiker och neutrala förpackningar. Han öppnar också för att sätta år 2025 som målår för ett rökfritt Sverige.
Personligen anser jag att rökfrågan är en av de allra viktigaste drogfrågorna. Som jag nämnde nyss dör massor av människor varje dag av effekterna av rökning inklusive passiv rökning. Rökningen begränsar också friheten för hundratusentals personer med allergi och astma. Tobaksrökning är också en viktig inkörsport till haschrökning.
Det är få som börjar röka hasch som inte först har rökt cigaretter. Dessutom finns det en klar koppling mellan rökning, alkohol och droger generellt. Det gamla talesättet att summan av lasterna är konstant stämmer inte. Det är snarare så att ju fler droger man använder, desto större är risken att man prövar ytterligare droger. Fru talman!
Jag ser fram emot den behandling av åtgärder för att minska rökningen som vi kommer att ha framöver i utskottet och här i kammaren. Jag hoppas att vi kan hitta breda politiska lösningar och flera olika verktyg för att minska rökningen och dess skadeverkningar. Jag vill också ta upp två andra frågor. Den ena är sprututbyte för narkomaner.
Det är väldigt positivt att flera landsting och regioner valt att införa program med sprututbyte, där det går att byta ut använda sprutor mot rena. Många landsting vill införa det, och det bör uppmuntras. Att förebygga spridning av hiv och hepatit är en hälso- och sjukvårdsfråga. Därför bör landstingen få möjlighet att införa det på egen hand.
Det som i praktiken är ett kommunalt veto mot införande av sprututbyte behöver tas bort. Slutligen några ord om alkoholfrågan. Finns det någon enskild faktor som avsevärt skulle minska våldet inom familjen, mot barn och kvinnor, är det en minskning av alkoholbruket i samhället. I Sverige och här i riksdagen finns det en bred enighet om alkoholfrågans vikt, både som en social fråga och en folkhälsofråga.
Det är positivt, och det krävs en fortsatt förbättrad politik på alkoholområdet. Den behöver sikta på att minska bruket bland riskgrupper, minska totalkonsumtionen och att förbättra missbrukarvården. Fru talman! Jag yrkar bifall till socialutskottets förslag förutom på punkt 10, där jag yrkar bifall till reservationen från S, MP och V.
Stefan Nilsson (MP):
Miljöpartiet tycker att man behöver skilja på rollerna. Skälet är helt enkelt rättssäkerhet. Precis som Sofia Fölster sa finns det många som inte kan uttrycka en vilja, som till exempel har en allvarlig hjärnskada eller funktionsnedsättning. Låt oss titta på ett fall.
En förälder lever ensam med sin 25-åriga son eller dotter som har en allvarlig hjärnskada och som inte kan tala. För föräldern som är personlig assistent, och samtidigt god man, förmodligen på heltid, är det svårt att besluta om dottern eller sonen ska bo på ett gruppboende.
Då förlorar den föräldern hela sin utkomst. Det är ett klockrent fall av jäv. Vi måste skydda dessa personer. Jag tycker själv att det är ett enkelt val. Det är en jävssituation. Man kan vara förälder och god man, man kan vara förälder och personlig assistent, men man kan inte vara både god man och personlig assistent samtidigt. Då hamnar man i en konflikt.
Egna intressen ställs mot personen man ska bry sig om.
Stefan Nilsson (MP):
Överförmyndarnämnden är ansvarig för att utse god man och ska kommunicera med de anhöriga om vem de tror ska passa bra som god man. Anhöriga har fortfarande ett stort inflytande. Ett val man kan göra är att vara god man och i stället anställa bra assistenter åt till exempel sin son eller dotter. Vi ska inte ha jävsförhållanden.
De skadar en hel del människor, och det är inte okej.
Stefan Nilsson (MP):
Jag har en fråga till folkhälso- och sjukvårdsministern om psykisk ohälsa bland unga. Bland unga i Sverige har det under senare år skett en viss ökning av självmord. Enligt organisationen Mind försökte 2 300 ungdomar mellan 15 och 24 år ta sitt liv 2014. 170 av dessa dog.
Vad gör regeringen för att förebygga psykisk ohälsa bland unga?
Stefan Nilsson (MP):
Det finns inget självklart svar på den frågan. Både socialtjänsten och hälso- och sjukvården är jätteviktiga. Om jag får resonera lite kan jag väl säga att det möjligen skulle kunna vara positivt med ett lite tydligare ansvar för hälso- och sjukvården, eftersom man skulle attrahera fler personer med problem på det sättet. Men det här är en väldigt komplex fråga.
Jag tycker att ni har vissa poänger i er reservation, men även den borgerliga regeringen valde ju att inte lägga fram något lagförslag om detta, och det gör inte regeringen nu heller. Men det är intressant att ha en fortsatt diskussion om de här ganska svåra detaljerna.
Stefan Nilsson (MP):
Miljöpartiet ingår ju i regeringen. Vi står bakom det här förslaget och ingenting annat. Men vi tycker att det är intressant att ha en intellektuell diskussion om detta. Det är inte någon ideologisk fråga exakt hur man ska lägga ansvaret, utan det ska naturligtvis i första hand byggas på forskning. Det gäller att kunna nå och hjälpa så många som möjligt.
Jag ser fram emot en fortsatt diskussion om detta under kommande år.