Peter Hultqvist (S):
Tack för svaret! Arbetslösheten ökar och befolkningsomflyttningarna accelererar. Det finns ingen regionalpolitik som fungerar. Regionalpolitiken i Sverige måste återupprättas och åter bli en central politisk fråga. I praktiken, oavsett det allmänt hållna svar jag har fått av ministern, är det här en fråga som har placerats ut i politikens marginal.
Om man menar allvar med en fungerande regionalpolitik, att den ska vara kraftfull, måste den vara en ständigt närvarande fråga i alla politiskt strategiska beslut som fattas i regeringen. Det måste göras konsekvensanalyser. Så är det inte i dag. Det finns ingen sammanhållen strategi för att bromsa och skapa motkrafter till dagens befolkning som flyttar. Det finns varken en genomtänkt storstadsstrategi eller en genomtänkt strategi för övriga landet.
Jag ska ge några exempel. Telia lägger i dag ned delar av sitt fasta kopparnät. 70 000 telefonabonnenter kommer att få sina abonnemang uppsagda. Telia ska erbjuda alternativ när detta görs, men nu börjar det bli allt fler fall där alternativ erbjuds som inte fungerar. Människor faller mellan stolarna, och det slutar med att de blir utan telefon.
Är det en värdig regionalpolitik? Har man från regeringens sida styrning på utvecklingen? Är det så det ska vara i Sverige år 2009? Regeringen säger att man höjer kraven på ambitionerna när det gäller bredbandssatsningen. Men sett till hur det ser ut runt om i världen, i Europa och i andra länder, avsätts stora offentliga investeringsmedel.
Om man jämför Sverige med andra länder i dag håller vi på att halka efter när det gäller överföringskapacitet, men i Sverige säger man att marknaden ska fixa detta. Hur trovärdigt är detta i praktiken? 253 miljoner kronor nämns här i någon sorts landsbygdssatsning. Det kommer inte att räcka långt.
Dessutom är sanningen att det är fråga om 190 miljoner kronor som förutsätter 25 procent i medfinansiering för att det ska gå ihop. Det här var några exempel. De får naturligtvis effekter när problemen blir större i takt med att befolkningsunderlaget minskar. Regeringen har ingen styrning av de statliga verken och myndigheterna. Precis som Stenberg frågade undrar jag varför man avvecklade Krisberedskapsmyndigheten. Varför lägger man ned distansapoteket?
Varför har man beslutat om nedläggning av skattekontorets växel i Sollefteå? Nu utreder man dessutom privatisering av försvarets hundavelsstation och de sista 14 jobben som gavs i kompensation för regementsnedläggningarna. Privatisering av hundavel! Har man inte kommit till den punkt att man har ideologiserat verkligheten och gjort principerna viktigare än realiteterna?
Måste man ta de sista 14 jobben från Sollefteå? Det borde Maud Olofsson fundera på. Varför avvecklar man branschprogrammen för basnäringarna? Är det inte viktigt att föra samman utbildningskompetens, forskningskompetens och annan kompetens inom exempelvis stålindustrin för att skapa bra och konkurrenskraftiga produkter i framtiden? Det här är någonting som näringslivet dessutom tycker är bra. Jag förstår inte varför man avvecklar sådant.
Det behövs en ordentlig uppryckning, och det behövs att man sätter lite kraft i detta. Det behövs framför allt att man gör regionalpolitiken till en central fråga där man avväger i de strategiska nationella besluten de regionalpolitiska effekterna. Man kunde börja med att försöka styra de egna myndigheterna.
Är ni beredda att göra en omprövning och tydligt uttala att regionalpolitiska analyser ska göras inför strategiskt nationellt viktiga beslut?