Karin Rågsjö (V):
I dag är 800 000 personer beroende av alkohol, 55 000 personer är beroende av narkotika och ungefär 45 000 har ett läkemedelsrelaterat beroende. Det leder till 2 500 dödsfall per år på grund av olika beroenden. Fyra av fem våldsbrott begås under påverkan, och samhällets kostnader är nio gånger högre än det belopp kommuner och landsting lägger på vård och behandling.
Det är illa, men framför allt innebär det ett mänskligt lidande. Då kommer den samlade högern in och vill tala om gårdsförsäljning som sin största fråga i dag, som om alkohol vore vilken vara som helst. Jag måste säga att jag är förundrad. Jag kommer tillbaka till den frågan. I dag finns det politiker från nästan samtliga partier som litar på forskning och evidens.
Det finns fler som inte tror att en enbart repressiv narkotikapolitik är en bra modell för att begränsa antalet beroende. Vänsterpartiet är det parti som länge har fokuserat på en narkotikapolitik byggd på forskning och evidens. Det är också vi som har drivit frågan om sprutbyte och gjort att det nu realiseras, vilket vi gillar. Jämlikhet är en nyckelfaktor för att färre ska hamna i beroende. Färre livschanser ger fler missbrukare.
Vänsterpartiet vill stärka resurserna för vård och behandling, lagstifta om rätt till hjälp för anhöriga, förstärka vårdgarantin för beroende, stärka arbetet med unga i beroende, skapa fler avgiftningsplatser, öka tillgängligheten och ha särskilt fokus på kvinnor och unga. Men vi vill även minska skadorna för dem som är aktiva i sitt beroende, bekämpa de höga dödstalen och sist men inte minst öka polisens arbete mot den grova narkotikabrottsligheten.
Vi har ju drivit frågan om att ta bort kriminaliseringen för eget bruk. Polisen fokuserar alltför ofta på den enskilda missbrukaren medan man har minskat fokus på langningen. Det är narkotikan som ska vara olaglig och inte missbrukarna. Vi vill utreda hur lagen om kriminalisering av eget bruk har inverkat på antalet missbrukare och brukare och på deras livskvalitet, hälsa och drogfrihet.
Vi anser att det behövs ett gediget nationellt kunskapscentrum för narkotikaområdet med grund i forskning där man kan sammanställa och bedöma kvaliteten i det som görs på området, bevaka forskningen internationellt och sammanställa en årlig rapport om den nationella situationen och utvecklingen när det gäller narkotikarelaterade skador och dödsfall, där Sverige har legat väldigt högt väldigt länge.
Vi vill att regeringen utreder förutsättningarna för ett nationellt kunskapscentrum för insatser mot narkotikarelaterade skador och dödsfall med syfte att minska sjuklighet och dödlighet hos gruppen som använder narkotika. Det är reservation 2, och den yrkar jag bifall till.
Ungefär 400 000 barn växer upp i familjer med riskabel alkoholkonsumtion, och 100 000 barn har en situation där föräldrarna är i kontakt med beroendekliniker eller vårdas på sjukhus för missbruk och beroende. Men det är bara 2 000-3 000 barn som får stöd på grund av föräldrarnas missbruk. Många av de här barnen far väldigt illa. I dag är det frivilligt för kommunerna att ge råd och stöd till de här barnen.
Därför vill vi att regeringen utreder om lagstiftning behövs för att barn och unga till föräldrar med missbruk och psykisk ohälsa ska få breda stöd och hjälpinsatser. När ni då öppnar dörren mot alkoholindustrin, som ni faktiskt gör, börjar man undra: Vad blir konsekvenserna för de här barnen? Vänsterpartiet står för en solidarisk alkoholpolitik.
Det innebär att vi anser att tillgängligheten av alkohol ska vara begränsad. Vi ska ha höga skatter, ett starkt Systembolag och strängare regler för privatinförsel. Det är något helt annat än flumhögerns idéer runt det här, måste jag säga. Lägre totalkonsumtion innebär att den alkoholrelaterade ohälsan och dödligheten minskar. Det är det vi har jobbat efter i Sverige, men det kanske ni på högerkanten har missat.
Ju mer alkohol som konsumeras, desto större blir skadorna. Att tillåta gårdsförsäljning av alkoholdrycker vid sidan av Systembolaget skulle självklart innebära ett avsteg från den systematiska och sammanhållna alkoholpolitik vi har haft i Sverige och som har varit väldigt framgångsrik väldigt länge. Systembolaget är ganska fantastiskt, tycker jag.
Förutom att man kan köpa lokalt producerade produkter i den närmaste Systembolagsbutiken kan konsumenter i hela landet beställa produkten för uthämtning i någon av Systembolagets mer än 400 butiker eller hos något av ca 500 ombud. Systembolaget har nämligen allt. Det är ett fantastiskt ställe. Man kan gå in och få tips om vad man ska ha till lammköttet och så vidare. Men de håller också igen alkoholkonsumtionen. Det är liksom prio ett - trodde jag.
De har så många olika varor, så mycket service och så mycket ansvarstagande. Men ni gamblar med det här. Ni öppnar dörren, och det gör ni för att ni tror på marknadskrafterna även när det gäller alkoholpolitiken. Och det är inte första gången den här frågan kommer upp. Den har utretts två gånger. Alla har sagt nej.
Den 16 september 2012 uttalade statsrådet Maria Larsson i en radiointervju att den dåvarande regeringen inte avsåg att lämna något förslag med anledning av förslagen i delbänkandet om gårdsförsäljning. Regeringen bedömde nämligen att det inte var möjligt att behålla Systembolagets monopol om den föreslagna gårdsförsäljningen infördes. Vad är det som har förändrats under den här tiden? Det här är ju ren populism som ni kör vidare på.
Ert tillkännagivande är långt borta från folkhälsan men nära de lobbyorganisationer som drivit frågan. Ni står alltid marknaden nära. Jag står bakom Vänsterpartiets samtliga reservationer men väljer att yrka bifall enbart till reservation 2. Jag yrkar avslag på allt annat.