Bodil Ceballos (MP):
Jag vill börja med att tacka för svaret även om det innebär ett nej på mina frågor. Ministern tänker inte ta några direkta initiativ till att påverka svenska resebolag att ta ett större etiskt ansvar, men det är bra att ministern uppmuntrar dem att vilja vara med i CSR. Ministern tänker inte ta några initiativ för att få dem att stödja fackliga rättigheter, och ministern tänker inte ta upp frågan med den thailändska regeringen.
Den här interpellationen skrev jag efter att ha läst en DN-artikel med rubriken "Semesterparadisen byggs för skräplöner". Den talar om den nyss utgivna rapporten Gästarbetare i paradiset , det vill säga de svenska turisternas paradis, inte arbetarnas. Rapporten avslöjar att det förekommer barnarbete, organiserad prostitution och 100 timmars arbetsvecka med löner långt under minimilön på hotell som svenska bolag anlitar.
13-åriga barn tjänar 25 kronor per dag och jobbar 12-14 timmar per dag och 7 dagar i veckan om de har haft tur och fått betalt. Att kräva betalt som burmesisk papperslös i Thailand är förmodligen inte det lättaste, och arbetsgivarna kan därför göra precis som de vill. På hotellen ser man mellan fingrarna med prostitution, som är olagligt i Thailand.
Jag hoppas att den här rapporten öppnar ögonen på både resebolag och resenärer och att skärpning sker från bolagens sida. Fru talman! Massturism är någonting som jag har upplevt från insidan. Jag har haft möjlighet att se både dess goda och dåliga sidor. Uppenbart är dock att turismen kan få ödesdigra effekter om den inte sker på ett hållbart sätt. Därför är det av stor vikt att vi som turister är medvetna om de effekter turismen faktiskt får för lokalbefolkningen.
Det är inte så att den bara leder till arbetstillfällen och därmed mat på borden i många familjer. Turismen är en massindustri, och på de orter där den etableras får den också i många fall katastrofala konsekvenser för både miljön och den sociala strukturen. Men visst ger den först i de flesta fall vinster, många gånger i fattiga länder. Det är när den vuxit sig riktigt stor som de stora problemen kommer.
Som jag skriver i interpellationen ger turismen, förutom att vackra kust- och naturområden tas i anspråk, också upphov till enorma mängder avfall, okontrollerad vattenförbrukning, mycket hög energiförbrukning, stora utsläpp i luft och vatten etcetera. Då turismen fått växa under okontrollerade former står ortsbefolkningen plötsligt kvar med svartepetter när det befintliga vattnet prioriteras till hotellen i stället för till jordbruket.
El till hotellen prioriteras framför el till de fastboende. Sopbergen växer, bränns ute på tippen och förorenar luft och vatten och försämrar därmed också människors hälsa. Turismen är en mycket lukrativ affär för de stora hotellkedjorna och byggherrarna som exploaterar så långt det går och så långt marknaden tillåter.
När marknaden mättats tar de med sig de pengar de tjänat och börjar investera i något annat land, på ny jungfrulig mark och gärna någonstans där myndigheterna ställer så låga krav som möjligt och där arbetskraften är så billig som möjligt. Jag har sett många halvfärdiga hotellbyggen och före detta tjusiga hotell i ruiner under årens lopp. Att bygga upp en ekonomi med basen i turism gör att samhället på sikt kan bli mycket sårbart.
Den dagen det finns trevligare eller billigare resmål försvinner turisterna och hotellkedjorna dit, och kvar står tomma byggnader. Lokalpolitikerna sliter sitt hår för att hitta alternativa näringar när hotellkedjorna försvinner och både byggbranschen och hela servicesektorn börjar krackelera. Turismen ger oerhört många både direkta och indirekta arbetstillfällen och kan naturligtvis vara motorn i den ekonomiska tillväxten i många länder, bland annat i Asien.
Vi ska naturligtvis hjälpa dem att nå den tillväxten, men det är viktigt att också dra lärdom av historien och inte göra om samma misstag som vi har gjort i många länder i Europa till exempel. Vi måste också se på researrangörernas roll i det perspektivet. Ministern får gärna utveckla resonemanget mer.