KBLab/rixvox huggingface dataset:
Charlotte Quensel (SD):
I maj förra året presenterade EU-kommissionen sitt förslag till ny långtidsbudget. Man föreslår att den svenska EU-avgiften ska öka med 35 procent, vilket motsvarar drygt 15 miljarder kronor per år. Sverigedemokraterna har varit mycket tydliga med att vi tvärtom vill se en sänkt EU-avgift.
För mindre än en månad sedan stod finansministern här i kammaren och sa: "När Storbritannien lämnar EU måste naturligtvis EU-budgeten rätta munnen efter matsäcken. Därför driver vi linjen att budgeten ska ligga kvar på 1 procent av bni." Min fråga är: Är regeringen beredd att använda sitt veto i syfte att stoppa budgetförslaget från kommissionen?
Jag skulle uppskatta om frågan besvarades med ett ja eller ett nej.
Charlotte Quensel (SD):
Det är tydligt att Isabella Lövin inte vill svara ja eller nej. Men om 17 dagar har vi ett EU-val. Jag anser att svenska folket är värda ett rakt svar från regeringen. Därför upprepar jag: Tänker regeringen använda sin vetorätt för att sätta stopp för en EU-avgift som enligt regeringen själv kommer att tangera kostnaden för hela vårt försvar? Jag tror att alla svenskar skulle uppskatta ett tydligt ja eller nej innan de går till valurnorna.
Charlotte Quensel (SD):
Jag tackar ledamoten för frågan. Vi prioriterar att öka kostnaderna och tillskotten under flera år, som säkert ledamoten lade märke till. Jag är heller inte säker på att Moderaternas prioritering kommer att avhjälpa de akuta problem som kommer under nästa år. Jag såg att det är ferieskolor och annat som ni lägger pengar till. Jag vet inte om vi har råd att göra det just nu.
Charlotte Quensel (SD):
Jag tackar för frågan. Jag vet inte om man kan använda uttrycket "få tillbaka pengarna", för de kommer från Danmark om jag förstår det rätt. Om det betalas skatt i ett annat land är det ju inte riktigt så att Stockholm och andra kommuner ska stå för det.
Jag vet inte heller om ledamoten menar att de människor som jag tog i mitt anförande och som jag sa inte arbetar i stället arbetar i Danmark och betalar skatt där. Har jag missuppfattat detta, och gäller det hela den rapport jag hänvisade till? Är det en missuppfattning? Är dessa människor i arbete i Danmark? Är de egentligen självförsörjande och får inga bidrag?
Har jag och rapporten missuppfattat situationen i Malmö?
Charlotte Quensel (SD):
Jag vill börja med att tacka finansministern för att hon har tagit sig tid att svara på interpellationen, trots den extremt höga arbetsbelastning som råder på grund av pandemin. Det finns andra ministrar som har skjutit upp sina svar till september månad. Finansministern förmedlar i sitt svar ett antal åtgärder som har införts under pandemin.
Det är en typ av förslag som har haft ett brett stöd i finansutskottet och i riksdagen, även om Sverigedemokraterna har velat gå längre än regeringen i några av frågorna. Ett exempel är stödet till regionernas kollektivtrafik för att upprätthålla kapaciteten och vid behov utöka den för att undvika trängsel. Dessa åtgärder har varit bra, men det är inte dem vi diskuterar i dag.
I dag handlar det om trängselskatten. Trängselskatten har, som finansministern medger i sitt svar, ett tydligt syfte: att flytta över bilresor till kollektivtrafiken, särskilt i rusningstid, för att minska köerna. Under pandemin har skatten varit problematisk.
Köerna är ett mindre problem än trängseln i kollektivtrafiken om målet är att minska smittspridning och därigenom minska antalet svårt sjuka och antalet som till och med får sätta livet till i denna pandemi. Regeringens kommunikation till företag och anställda har varit tydlig: Den som kan jobba hemma ska jobba hemma.
Det i sig borde ha minskat antalet bilar som befinner sig på vägarna i rusningstid och därmed minskat behovet av en skatt för att begränsa köerna. Att göra nödvändiga resor med egen bil borde leda till minskad smittspridning jämfört med samma resor i kollektivtrafiken.
Finansministern lyfter även den tillfälliga skattereduktionen, och det bör i sammanhanget påpekas att den inte omfattar till exempel pensionärer som till följd av pandemin har fått ökade kostnader för resor. Som jag ser det är den tillfälliga skattereduktionen mer av ett plåster på såret.
Den reduktionen skapar inga incitament över huvud taget för att använda alternativa färdsätt till kollektivtrafiken. I våras fick vi ständiga larmrapporter om överfyllda bussar och tåg här i Stockholm, och den 20 maj kunde vi läsa att Sverige hade den högsta smittspridningen i EU - en förstaplats som ingen vill inneha.
Att underlätta för bilister att använda sina bilar för att minska smittspridningen borde vara ett blygsamt pris under denna pandemi. Då vi verkar vara överens om att ett slopande av trängselskatten skulle minska pressen på kollektivtrafiken undrar jag varför finansministern har motsatt sig att sänka eller pausa den under pandemin.
Charlotte Quensel (SD):
Jag vill börja med att påminna finansministern om att det är trängselskatten som vi diskuterar i dag och inte andra åtgärder. Många av dem är väldigt bra, men det är trängselskatten det handlar om i dag. Regeringen presenterade förra veckan ännu en extra ändringsbudget med bland annat följande text: Spridningen av sjukdomen covid-19 fortsätter.
Spridningen har en betydande påverkan på samhället i stort, både vad avser enskilda individer och privata företag. Vaccinering mot sjukdomen pågår men är långt ifrån slutförd. Här nämner regeringen att spridningen fortgår och att den har en betydande påverkan på både samhället och enskilda individer.
I april förra året föreslog Sverigedemokraterna att trängselskatten skulle pausas under coronapandemin. Det var omöjligt att inte se och uppleva trängseln i kollektivtrafiken, och vi ansåg, och anser fortfarande, att slopad trängselskatt är en högst skälig åtgärd för att minska smittspridningen under pandemin.
Som finansministern vet smittades många i höstas, och vårens våg har tärt på både individer och samhället i stort. Skulle smittspridningen ha varit lägre om fler hade fått möjlighet att använda bil? Ja. Det gynnar både dem som tar bilen och dem som inte har möjlighet att göra sin resa i bil.
Även finansministern vet att en pausad trängselskatt skulle ha resulterat i att fler hade valt bil som färdmedel. Det var ju just dessa argument som användes när skatten infördes en gång i tiden, alltså att skatten skulle få bilister att välja kollektivtrafik som färdmedel i stället för bil.
Min fråga till finansministern är därför: Väger regeringens motstånd mot bilister tyngre än viljan att med alla medel bekämpa coronaviruset som hittills skördat över 14 000 svenskars liv?
Charlotte Quensel (SD):
Tack för informationen, finansministern! Jag blir lite ställd när finansministern säger att ingen har föreslagit att det är värt att pausa trängselskatten under pandemin.
Vi som reser kommunalt i Stockholm har ständigt fått höra att det är bra om vi kan välja andra tider och att det är bra om vi kan välja andra sätt att ta oss fram i Stockholm. Vi vet att genom att en person tar bilen blir det i alla fall en person mindre som använder allmänna kommunikationsmedel.
Om man inte har sagt uttryckligen till regeringen att just trängselskatten är värd att pausa under den här tiden borde det i alla fall ha kommit upp på agendan. Och om vi andra kan tänka ut det borde även regeringen tänka ut att det är ett bra sätt att slussa människor från allmänna kommunikationsmedel under en begränsad tid.
Att pausa trängselskatten är inte en fråga om ökade eller minskade arbetskostnader. Det är framför allt en fråga om att arbeta för att minska Sveriges, genom hela pandemin, höga smittspridning. Trängselskatten är en åtgärd som flyttar folk från bilar till bussar, tåg och tunnelbana.
Sedan vårvintern 2020 borde vi ha agerat precis tvärtom genom att hjälpa folk att välja bilen. Avslutningsvis vill jag fråga finansministern om regeringen i händelse av en ny coronavåg kommer att ersätta berörda regioner för en pausad trängselskatt.
Charlotte Quensel (SD):
Jag har läst propositionen så många gånger och med mer oro för varje gång.
Jag skulle gärna vilja att Gunilla Carlsson förklarar för mig hur man ska hämta ut de föreslagna uppgifterna på individnivå.
Det gäller framför allt punkten om levnadsomkostnader som livsmedel, kläder, hälsa, transport, fritidsaktiviteter, kultur och varaktiga konsumtionsvanor. Hur har regeringen tänkt att man ska hämta ut dessa uppgifter under varje svensks hela livstid?
Charlotte Quensel (SD):
Det stämmer inte. Regeringen skriver själv i propositionen att det kommer att vara identifierbara uppgifter. De uppgifter som kommer att vara avidentifierade är de som LIS lämnar ut. Vad jag tog upp var att vi har sett att regeringen inte har haft kontroll på Transportstyrelsen och att viktig information har läckt ut. Det finns ingenting som garanterar att inte detta kan ske inom LIS.
Dessutom är det inte SCB. De kartlägger inte vad du och jag specifikt lägger på olika saker. De tittar på hur mycket kläder som säljs i Sverige och så vidare. De kan inte titta på individnivå. Regeringen skriver själv på sidan 20 att det är på individnivå.
Därför ställer jag om frågan: Hur kommer regeringen att hämta in dessa data på individnivå över vad vi konsumerar?
Charlotte Quensel (SD):
Först och främst vill jag svara på frågan om varför vi står fast vid att ta upp hela betänkandet. Vi har haft en mycket kort process. Vi har jobbat så fort vi kunnat för att regeringen har velat det så att man kan få ut olika stöd snabbt dit där de ska vara.
Så sent som i går sa socialdemokraterna i utskottet att de stod bakom hela sin reservation, det vill säga att förslaget ska falla.
Jag förstår det, för plötsligt anser finansministern tydligen inte att det är så viktigt att hålla fast vid det som socialdemokraterna säger i riksdagen om att man ska göra en grundlig analys. Man skickade den här texten - det särskilda yttrandet - till oss i slutet av förra veckan och anförde att det inte fanns tillräcklig tid för att göra en grundlig analys.
Därför skulle man avslå förslagen. Så står det i ordförandens reservation. Därför blev det lite konstigt när finansministern hade gjort en sådan analys till måndagen. Jag tror att det handlar om att regeringen inte har majoritet.
I stället för att behöva ta emot och utföra detta vill man föregå oss på de punkter som man plötsligt anser vara okej att tillmötesgå finansutskottet. Sedan försöker man få det att verka som att det inte kommer från finansutskottet och oppositionen utan att man själv kommer med ett initiativ.
Charlotte Quensel (SD):
I mitten av mars öppnade EU-kommissionen själv upp för att rucka på det här. Det gjordes på grund av den allvarliga krisen i Europa. Det här skedde alltså för ett bra tag sedan. Jag förstår fortfarande inte vad finansutskottets ordförande menar.
Man lade in ett avslag till hela förslaget sent i förra veckan och anförde att det hela inte var tillräckligt väl analyserat. Sedan kom finansministern på måndagen och hade analyserat dessa frågor tillräckligt väl. Det handlar om dagar.
Finansutskottets socialdemokratiska ledamöter hade kunnat låta bli att under tidspress skicka in ett förslag och i stället synkat med sin egen finansminister.
Det är fortfarande så att de förslag som finansministern tog upp tillsammans med Centern i måndags kommer ur ett förslag till utskottsinitiativ i finansutskottet, och det är ett utskottsinitiativ som har varit motarbetat av Socialdemokraterna från dag ett.
Charlotte Quensel (SD):
Eftersom Martin Ådahl ställer en personlig fråga tar jag mig friheten att svara på frågan. Först och främst har Martin Ådahl möjlighet att titta på dem som företräder partiet i toppen.
Jag skulle bli anmäld för integritetskränkning om jag kommenterade det som har hänt med vår ledamot som vi fick skicka ut. Jag kan också tala om för Martin Ådahl att jag om någon vet vad det innebär att ha den ryska björnen efter sig.
Min familj flydde undan judehatet i Ryssland och hittade hem till Göteborg. Vi fick lämna precis allting. Jag kan därför tala om för Martin Ådahl: Nej, jag har aldrig varit prorysk och kommer inte att vara det, och jag är i helt rätt parti. Martin Ådahl kanske kan ha vänligheten att ställa en fråga som rör betänkandet.
Charlotte Quensel (SD):
Jag tycker att det är anmärkningsvärt att Martin Ådahl inte kan hålla sig till betänkandet utan står här och propagerar för saker som jag inte har tid att bemöta här. Jag håller mig till energifrågan nu.
Jag undrar hur Centerpartiet, som är ett parti som ända sedan jag röstade för första gången har varit emot kärnkraften, tänker att vi ska nå fram till en fossilfri energiförsörjning utan att säga ja till kärnkraften.
Jag bor i södra Sverige och kan tacka regeringen och Miljöpartiet för lukten av oljekraftverk. Det är lösningen, anser tydligen väldigt många. Men jag tycker inte det. Jag tycker att också Centerpartiet ska kunna ställa upp på att vi måste nå en fossilfri energiförsörjning. Fler och fler länder anser att det finns bra möjligheter med kärnkraftverken.
Och jag skulle önska att Martin Ådahl kunde öppna sina ögon och faktiskt inse att vi behöver kärnkraften i Sverige för att nå fossilfri energiförsörjning.
Charlotte Quensel (SD):
Jag tackar Åsa Westlund för frågan och skulle önska att jag kunde svara klart och tydligt på den. Men jag sitter inte i en sådan position, som Åsa Westlund mycket väl vet, och är inte så högt upp i partiet. Jag kan bara beklaga det som skedde med den senaste ledamoten och tror att Åsa Westlund kan förstå att jag var väldigt tacksam för lösningen som var mycket snabb.
Han sa att det var en dum fråga och att man inte ska välja mellan två länder. Jag har själv aldrig fått frågan, men jag respekterar det svaret. Men jag tycker att man också kan ge Jimmie Åkesson möjligheten att säga: Nej, jag vill inte heller välja.
Det är lite tråkigt att det alltid är just Sverigedemokraternas ledamöter som ska stå till svars in absurdum när andra kan komma undan. I dag tillåts inte kärnkraftsbyggen i 287 av 290 kommuner.
Jag skulle vilja fråga om ledamoten anser att man ska ändra den regeln och öppna upp för fler att bygga små kärnkraftverk.
Charlotte Quensel (SD):
Tack för påminnelsen om varför vi står här. Det tycks inte vara många som kommer ihåg det. Jag arbetar i finansutskottet. Därför har jag möjligheten att svara på texter som berör finanspolitiken i Sverige. Jag har väldigt svårt att svara för alla andra texter. Det hoppas jag att ledamoten Åsa Westlund kan förstå. Det är helt enkelt inte görbart.
Jag har koll på mina saker. Jag hade uppskattat frågor som hade rört betänkandet i dag. Det hade varit mer konstruktivt. När det gäller kärnkraftens varande är också jag medveten om att vi bara tillåter bygge av kärnkraftverk i 3 av Sveriges 290 kommuner.
Det hade varit väldigt intressant att se om Socialdemokraterna ser en väg framåt mot ett fossilfritt samhälle i Sverige och att vi för att nå klimatmålen öppnar för och ger privata aktörer möjligheten att med en trygg förvissning om en lång framtid för kärnkraftverken finansiera byggen. Vi kommer att komma med förslag.
Vi har tagit upp kärnkraftens varande. Så länge som jag har hängt med har det varit uppe på tapeten. Jag är jätteglad att ledamoten förväntar sig att vi ska komma med ett skarpt förslag. Jag ska skynda mig till näringsutskottet efter detta och hälsa från Åsa Westlund att hon förväntar sig att vi kommer att lägga fram förslag. Jag hoppas helt enkelt att Socialdemokraterna kommer att stödja oss i detta.
Charlotte Quensel (SD):
I morgon är det tio månader sedan som det fattades beslut om finansutskottets förslag om den svenska ståndpunkten, att kärnkraften ska vara en del av taxonomin. Trots beslutet gör regeringen så lite som möjligt för att efterfölja ståndpunkten.
Efter överläggningen i tisdags kom det fram att regeringen sitter passiv och väntar på kommissionens förslag, detta trots att det funnits flera tillfällen att driva opinion bland annat tillsammans med likasinnade medlemsländer. Jag vill gå så långt som att påstå att det är kontroversiellt av regeringen att så öppet visa sin motvilja mot att arbeta för en beslutad svensk ståndpunkt.
Därför vill jag ställa följande fråga till statsrådet Lindhagen: Hur avser regeringen att framöver arbeta med anledning av den svenska ståndpunkten i finansutskottet i tisdags, att regeringen ska arbeta aktivt för att inkludera kärnkraften i taxonomin?
Charlotte Quensel (SD):
Att spara genom ISK har blivit Sveriges största folkrörelse med över 3 miljoner användare. Socialdemokraterna har höjt skatten med motiveringen att räntan var extremt låg och börsen gick starkt. Sverigedemokraterna var emot höjningen och vill sänka skatten, eftersom börsen går upp och ned över tid. Vissa år är starka och vissa är sämre.
Med Socialdemokraternas höjning kommer sparare att få betala ett högt pris, eftersom börsen backar stort samtidigt som statslåneräntan som styr ISK-skatten går upp. Räntan går upp, och börsen har backat 20 procent i år. Min fråga till statsrådet Max Elger är: Kommer regeringen att erkänna den felaktiga skattehöjningen och sänka skatten till ursprungliga 0,75 procent?
Charlotte Quensel (SD):
Långt innan Ukrainakrisen fick vi i södra Sverige känna på resultatet av de självdestruktiva beslut som tagits av regeringen. När ni drev igenom höjningen av effektskatten resulterade det i att Ringhals stängde ned två reaktorer. Resultatet blev höga elpriser på grund av elbrist.
Till detta driver sanktionerna mot Ryssland upp priserna ytterligare i södra Sverige. Ännu dyrare blir elen eftersom momsen tillkommer på priset och är baserad på elpriset. Vinnaren är staten. Ju högre elpris, desto större momsintäkter.
Min fråga till finansministern är om regeringen kommer att tillfälligt sänka momsen på el eller ta bort punktskatterna för att underlätta för hårt pressade elkonsumenter.
Hans Eklind (KD):
Jag tackar Nooshi Dadgostar. Jag var tvungen att begära replik, för jag undrar var gränsen går inom politiken när det gäller svartmålning och påståenden om vad andra tycker och tänker.
Riksdagsledamoten beskriver det som att Kristdemokraterna i sin motion skulle vara förtjusta över de olika tidsgränserna. Förtjusningen från Kristdemokraterna har enkom att göra med att människor kan återgå till sitt arbete. Under de senaste fem och ett halvt åren innan jag blev riksdagsledamot har jag varit chef, och jag har haft personal som har varit sjukskriven.
Ibland har vi satt in ganska omfattande rehabiliteringsinsatser, och jag erkänner utan omsvep att både jag och arbetstagaren har varit förtjusta när detta har gett resultat och arbetstagaren har kunnat återgå till sitt arbete. Avslut ska alltid vara ett resultat av en fungerande rehabiliteringskedja, inte av snävare bedömningar.
Riksdagsledamoten nämnde så mycket, men låt mig snabbt kommentera budgeten. Inlägget handlade inte så mycket om utgiftsområdet, men det tål ändå att kommenteras eftersom det var så många påståenden. Demagogin om skattesänkningar för de rika kan man givetvis köra med, men upplys då också dem som lyssnar om att det handlar om max 500 kronor i skattesänkning för en löntagare.
Det handlar framför allt om att alla får en skattesänkning med vårt förslag. Den som tjänar 17 000 kronor i månaden får 0,8 procent i skattesänkning, medan den som tjänar 40 000 kronor i månaden får 0,5 procent. Det är alltså fokus på att sänka skatten för dem som inte har lika mycket.
Hans Eklind (KD):
Meningslösa skattesänkningar, står representanten för Vänsterpartiet och säger i riksdagens kammare. Jag förvånas inte, för det är så Vänsterpartiet ser på skattesänkningar: De är alltid per definition meningslösa. Men säg det till den pensionär som får 1 300 kronor i skattesänkning tack vare det förslag som vann kammarens bifall. Jag tror inte att denna pensionär skulle instämma i åsikten att den skattesänkningen är meningslös.
Vi vill göra mycket mer, men detta är en budgetreservation. Enligt riksdagsledamoten skulle Kristdemokraterna tycka att det är positivt att människor blir misstrodda. Jag tänker inte sänka mig till den nivån.
Ledamoten kan inte ha läst vår motion på ett ärligt sätt, och hade ledamoten uppfattat att det stod så i vår motion borde hon ha ställt en fråga om det och inte stått här och svartmålat och påstått saker. Det finns inget i vår motion som ens kommer i närheten att berättiga ledamoten att påstå sådant i Sveriges riksdag.
Hans Eklind (KD):
Jag blir lite förvånad över kritiken. Visst är vi skyldiga till att vi har en ambition om att regeringen ska återkomma till riksdagen med ett lagförslag om att bostadstillägget för pensionärer ska höjas till 7 000 kronor per månad, alltså att vi tidigarelägger det med ett halvår, till den 1 juli 2019 i stället för den 1 januari 2020. Det som ändå gör mig lite förvånad är att denna kritik levereras från socialdemokratin.
Där har man kanske inte riktigt städat framför egen dörr, tänker jag. På första maj lovade socialdemokratin att de som har lägst inkomster skulle få upp till 600 kronor mer i månaden. Det var också intressant att Socialdemokraterna på första maj också slog fast att de skulle ta upp detta i den parlamentariska Pensionsgruppen.
Men - och detta är ett viktigt men - de tillade också att om Socialdemokraterna inte skulle få stöd för detta skulle reformen genomföras ändå - skattevägen. I Almedalen hade Stefan Löfven och Magdalena Andersson en speciell presskonferens om hur pensionen skulle utformas och så vidare.
Just att vi har förslag på detta område där vi lyfter ut en del och tidigarelägger kan man naturligtvis kritisera. Men jag har lite svårt att förstå varför man kritiserar det som man gör. Tidigare regeringar har gjort detta, och vi vill göra det.
Jag säger som Katarina Brännström sa till dig, Teresa Carvalho, att om det inte fungerar får denna fråga bero till den 1 januari. Men, fru talman, vi har alltså lagt fram ett förslag där vi är tydliga med den ambitionsnivå som vi har, som är kopplad till en mängd olika saker. Det är ett träffsäkert sätt att hjälpa dem som vi verkligen vill hjälpa.
Hans Eklind (KD):
Det här utgiftsområdet handlar naturligtvis väldigt mycket om pengar. För mig är det ändå intressant att notera att kritiken som riktas mot de förslag som moderater och kristdemokrater har kommit överens om handlar om tekniken, eller tempot, i själva beslutsfattandet och inte om sakinnehållet.
Jag tycker att det viktiga i den här kammaren ändå är att vi, både Moderaterna och Kristdemokraterna, har varit tydliga med att vi vill höja bostadstillägget från den 1 juli nästa år. Det är det uppdrag vi vill ge regeringen, och det ligger i beslutet. De har att återkomma till det. När vi får en regering står just nu lite grann skrivet i stjärnorna, men den ska återkomma med detta.
Om det nu visar sig tekniskt omöjligt att tidigarelägga det som Pensionsgruppen är överens om till den 1 juli får man ju avvakta. Svårare än så tycker jag inte att det är. Det viktiga är att vi sänker skatten på pensioner och vill addera genom att skjuta in bostadstillägget i den här frågan.
Hans Eklind (KD):
Tack, Paula Bieler, för kommentarerna! När det gäller ungdomsförbundet tänker jag att de är bättre på att argumentera för sin politik. Jag argumenterar för partiets politik. Jag vet som gammal ungdomsförbundsordförande att ett ungdomsförbunds uppgift är att driva på i en rad frågor. Det är inte alltid man tycker lika. Vi vill att de alternativt skyddsbehövande ska få rätt till familjeåterförening. Det sa jag tydligt i mitt anförande.
Av det skälet anser vi att det sker en förbättring i den proposition som nu läggs fram. När det gäller hur vi ska hantera detta kan man naturligtvis fundera: Är det att ge denna rätt till alternativt skyddsbehövande som skapar volymer?
I så fall får Paula Bieler hjälpa mig att förstå varför de 14 av 25 länder som redan har denna rättighet inte har dessa volymer. Varför är inte söktrycket till just de länderna mycket högre? Det måste rimligen vara någonting annat, tänker jag, som ligger bakom att man väljer just Sverige.
Jag kan i alla fall inte se, utifrån statistik och prognoser, att en rätt till familjeåterförening för alternativt skyddsbehövande är problemet om man nu vill få ned volymerna. Det är i så fall andra saker som måste rättas till.
Men du får gärna upplysa mig, Paula, om du har siffror som visar att det i dessa 14 av 25 länder som redan har denna rätt har skapats ett söktryck som vi därmed måste ha undvikit genom att inte ha denna rätt.