Anders Borg (M):
Jag får naturligtvis välkomna Christopher Ödmanns engagemang i den här frågan. Jag tror att man kan se på frågan ur en lång rad perspektiv. Christopher Ödmann framhåller att han kanske inte är så intresserad av de jättestora aktieägarna. Jag får väl säga att det kanske är de som på många sätt är allra viktigast för samhällsekonomin.
Jag tänker på det faktum att man har svenska ägare som finns nära det lokala samhället, kommunalråden, föreningarna och de fackliga organisationerna och som man känner till, så att man vet vem det är man ska ringa när man ska tala med den som är ansvarig för ett bolag. Det är viktigt för lokala politiker. Det är viktigt för vårt civila samhälle, inte minst för miljöorganisationer. Det är viktigt för våra fackliga organisationer.
Ett ägande av företag som är opersonligt, som inte drivs av ett personligt engagemang och en personlig känsla för bolagen tror jag är problematiskt. Jag tror att ju fler företag som har riktiga och starka ägare desto bättre är det.
Det handlar om riktiga och starka ägare som ser till att ledningarna inte drar till sig alltför stora resurser, som ser till att man inte tar större risker än vad som är nödvändigt, som ser till att bolaget är väl skött. Därför tror jag att ett starkt ägande av svenska företag är väldigt viktigt och att vi ska vara bekymrade när vi ser stora svenska företag få utländska ägare som ligger väldigt långt borta från våra lokala förhållanden.
Det andra som är viktigt med aktier är naturligtvis att det är bra att människor har en möjlighet till sparande. Det kan naturligtvis ske i fonder, och det kan ske direkt i aktier. Ett enskilt aktieägande är naturligtvis positivt därför att det ökar människors engagemang i de ekonomiska frågorna. Det kan också vara ett konkurrenstryck på fondspararbolagen som annars kan tendera att bli väl så kostsamma.
Jag tycker att det är viktigt att vi ur beskattningssynpunkt försöker förhålla oss relativt neutrala till olika former av ägande. Vi måste till att börja med se till att vi inte gynnar ägande framför arbete. Den som arbetar ska naturligtvis ha rimliga skattevillkor precis på samma sätt som den som äger.
Det är också viktigt att vi inte missgynnar olika former av ägande, så att skatterna styr människor att hålla på med olika former av tricksande och fixande och donande där det mest handlar om att komma undan beskattning. Förmögenhetsskatten och arvs- och gåvoskatten har varit förödande för Sverige. Det är naturligtvis bra att vi har blivit av med dem även om jag tror att det ur ett svenskt perspektiv är djupt problematiskt att Socialdemokraterna och Vänsterpartiet vill återinföra förmögenhetsskatten.
Jag tror också att det är viktigt att vi ser till att vi har en helhetsbeskattning som inte missgynnar svenska ägare kontra utländska ägare. Det har ingenting att göra med att det som är svenskt per se är bättre. Däremot tror jag att det som är närmare är bättre, det som ligger närmare det lokala samhället, de lokalt anställda och den regionala utvecklingens frågor.
Därför tror jag att det är viktigt att vi har en gynnsam beskattning som ger Sverige ett bra företagsklimat. Nu har vi det relativt väl förspänt här, även om det finns ett behov av att gå vidare med det arbetet. Vi har via de förändringar som har skett när det gäller arvs- och gåvoskatten, förmögenhetsskatten och fastighetsskatten fått en radikalt bättre beskattning av ägande än vad vi historiskt haft. Det tror jag i grund och botten är väldigt bra för svensk ekonomi.
Men vi ska naturligtvis arbeta vidare med de här frågorna så att vi kan upprätthålla en god grad av neutralitet och säkra att man betalar skatt på det man äger och se till att allt detta sköts på ett bra sätt för samhällsekonomin.