Stina Bergström (MP):
17 år är ingen lång tid. Visst kan år 2030 låta avlägset, men det var inte länge sedan vi skrev år 1996. Om regeringen ska uppnå sitt mål om en fossiloberoende fordonsflotta till år 2030 gäller det att de sätter i gång och börjar med att ändra riktning.
Det finns ett ordspråk som säger: Om du inte ändrar riktning kommer du dit du är på väg. Regeringen går åt fel håll. Trafikverket har tydligt redovisat hur långt transportsektorn är ifrån att nå både de svenska och de EU-beslutade klimatmålen.
Med regeringens politik kommer inte utsläppen från transporterna att minska utan i stället öka, eftersom regeringen saknar både strategi och handlingskraft i de här frågorna. Det räcker inte ha ett fint mål för din färd; du måste också veta hur du kommer dit. Om vi ska uppnå målet med en fossiloberoende fordonsflotta behöver vi göra tre saker.
Vi måste för det första minska bilåkandet, transportarbetet, bland annat genom att skapa ett transportsnålt samhälle. För det andra måste vi energieffektivisera fordonen så att de går på mindre drivmedel. För det tredje måste vi öka andelen förnybara drivmedel. Alla de tre strategierna behövs om vi om 17 år ska nå målet.
Centerpartister brukar ofta säga något i stil med att det inte är bilen det är fel på utan att vi bara måste byta bränslen. Det är att göra det lätt för sig. Lyssnar vi i stället på regeringens experter som nu jobbar med utredningen kring den fossiloberoende fordonsflottan får vi veta att det inte är möjligt att ersätta all den fossila bensinen och dieseln i bilarna med förnybara drivmedel.
Resurserna räcker helt enkelt inte till. Vi har inte tillräckligt med råvara. Vi måste också energieffektivisera våra fordon och minska bilåkandet. Enligt Trafikverket behöver bilåkandet minska med en femtedel till år 2030 om vi ska uppnå klimatmålen för transporterna. Som sagt: Tiden är knapp, och många beslut som leder rätt måste tas nu.
17 år är ingen lång tid. Herr talman! Regeringen gör dock tvärtom. I stället för att satsa på kollektivtrafik och cykel bygger man nya motorvägar. I Stockholm tänker man till exempel använda 60 miljarder till att bygga motorvägen Förbifarten, som i sin tur kommer att alstra ännu mer trafik och utsläpp.
Och i stället för att ge tydliga signaler till dem som producerar och köper bilar och drivmedel svänger regeringens politik fram och tillbaka. Under de sex år regeringen har varit vid makten har den gett otydliga signaler om vilka villkor som gäller för bilar och drivmedel. Styrmedlen har kommit och gått och ändrats över tid.
Målen har varit otydligt formulerade och svåra för företag, industri och konsumenter att förstå. När det till exempel gäller biogasproduktionen i Sverige går det alldeles för långsamt. Intressenter vågar inte satsa eftersom man inte vet vilka ekonomiska villkor som kommer att gälla, och samma sak gäller etanol- och metanoltillverkningen.
Att regeringens besked om skatter för biodrivmedel är så kortsiktiga och levereras alldeles för sent har också en negativ påverkan på dem som ska producera eller köpa en bil med bättre miljöprestanda. Regeringens största flaggskepp i detta sammanhang, supermiljöbilspremien, har enbart påverkat marginellt.
Premien missar också helt målet när det gäller att minska inköpen av de bilar som har störst miljöpåverkan. Miljöpartiet anser att politiken ska bygga på en grundlig analys för att kunna vara stabil, långsiktig och förutsägbar.
Vi vill i stället införa ett bonus-malus-system som ger den som köper en miljöbättre bil en bonus och den som köper en miljösämre bil en avgift. Herr talman! Alliansens nya miljöbilsdefinition är ett annat exempel på hur regeringen duckar för att ställa krav på att utsläppen från framtidens bilar måste vara mindre.
Enligt den definitionen kan en jätte-SUV som släpper ut 130 gram koldioxid per kilometer klassas som en miljöbil, medan en mindre bil som släpper ut mindre koldioxid inte är en miljöbil - detta eftersom alliansregeringens nya definition tillåter tunga bilar att släppa ut mer koldioxid än lätta bilar.
En tung och energislukande bil premieras alltså, stick i stäv mot alla ambitioner om att sänka utsläppen och göra oss fria från fossila bränslen. Och det skapar ännu större förvirring kring vad som egentligen är en "miljöbil". Miljöbilsförvirring råder onekligen, herr talman.
Under de sex år som Alliansen styrt Sverige har andelen bilar som kan köras på förnybara drivmedel, som etanol och biogas, minskat till bara några få procent av de bilar som säljs. I stället gör regeringens politik att de så kallade miljöbilar som säljs nästan helt körs på diesel.
Det är inte hållbart, varken för klimatet eller om vi vill ha städer där vi kan andas frisk luft eller om vi ska uppnå regeringens mål om en fossiloberoende fordonsflotta år 2030. Diesel är, om någon inte förstått det, ett fossilt bränsle. Vad behöver då göras, herr talman, för att vi ska få en fossiloberoende fordonsflotta?
I den reservation som vi har gemensamt med S och V lyfter vi fram några åtgärder. Det handlar om att vi måste sätta ett mål för när bilar som enbart drivs med fossila drivmedel ska sluta säljas. Det handlar om mackstöd för biogaspumpar. Det handlar om nya regelverk för parkeringsavgifter i städerna.
Det handlar om ekonomiska styrmedel för fler bilpooler. Det handlar om hållbar stadsplanering, och mycket mer. Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation 1 om främjande av en fossiloberoende fordonsflotta. 17 år är ingen lång tid. Så vill jag säga några ord om dubbdäcken.
Det är väl känt för de flesta av oss att partiklar som bland annat dubbdäck river upp i asfalten utgör ett av svenska städers största lufthälsoproblem. I exempelvis Stockholms innerstad är situationen på sina platser akut, och Sverige har vid upprepade tillfällen kritiserats av EU för brott mot EU:s luftkvalitetsnormer.
Svenska kommuner har i dag möjlighet att införa dubbdäcksförbud i problemområden. Men detta har hittills inte varit tillräckligt för att komma till rätta med de höga partikelhalterna. Ett generellt förbud mot dubbdäck riskerar att slå snett mot oss bilister som kör på landsbygden och känner att vi faktiskt behöver köra med dubbdäck.
I Norge, som i det här sammanhanget har liknande förutsättningar som Sverige, har man i stället valt att införa en särskild dubbdäcksavgift i ett antal städer. Vi anser att den möjligheten borde ges även till svenska kommuner.
Det skulle innebära att den som anser sig behöva dubbdäck skulle kunna fortsätta med det och i stället betala en avgift när man kör in i staden, medan den som inte vinner något trafiksäkerhetsmässigt på dubbdäck skulle kunna få ett incitament att välja dubbfria vinterdäck i stället.
Som bonus skulle minskad dubbdäcksanvändning också leda till minskat vägslitage, mindre buller och lägre bränsleförbrukning. Miljöpartiet välkomnar att regeringen nu har inlett ett arbete med att utreda förutsättningarna för att tillåta kommunerna att införa en dubbdäcksavgift. Vi är dock lite rädda för att diskussionen kommer att dra ut på tiden.
Vi menar att regeringen fortast möjligt bör se till att ett sådant förslag tas fram och klubbas i riksdagen. Vi vet att det beslutet skulle applåderas av alla ansvarstagande kommunpolitiker oavsett politisk färg. Herr talman! Avslutningsvis vill jag säga något om diskussionen om längre och tyngre lastbilar.
Om vi ska uppnå målet om en fossiloberoende fordonsflotta måste vi flytta gods från vägen till järnvägen. Med regeringens politik får vi den motsatta riktningen. Genom att till exempel höja banavgifterna utan att införa motsvarande avgift på vägen, en lastbilsskatt, blir det billigare att transportera saker med lastbil i stället för med tåg.
En annan anledning till att vägens konkurrenskraft ökar är det undantag Sverige har från EU-reglerna om längd och vikt för lastbilar. I Sverige är det tillåtet att köra med både längre och tyngre lastbilar än i övriga EU. Det är ett undantag som bland annat vår infrastrukturminister nu ivrigt lobbar för ska gälla inom hela EU.
Det finns de som till och med vill gå så långt att de vill att ännu längre och tyngre lastbilar ska tillåtas i både Sverige och hela EU. Det finns en motion om detta i det här betänkandet. Vi vill avstyrka den motionen både av klimatskäl och av trafiksäkerhetsskäl och har därför en motivreservation tillsammans med Vänstern, reservation 8, och jag yrkar bifall till den. Herr talman!
Självklart ställer jag mig bakom alla Miljöpartiets reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservationerna 1 och 8.