Ida Gabrielsson (V):
Läget är allvarligt. Allt fler intensivvårdas, och smittspridningen av covid-19 ökar snabbt igen. Därför är det som vi diskuterar i dag, förlängd ersättning till riskgrupper, otroligt viktigt. Fru talman! Samhället skulle stanna om busschaufförer, barnskötare och undersköterskor skulle jobba hemifrån.
Klass avgör vem som riskerar att smittas och vem som kan klara sig undan. Visst kan det funka att jobba hemifrån om man jobbar som reklamare i Stockholms innerstad, men att jobba hemifrån fungerar inte riktigt lika bra om man ska köra nattåget till Malmö.
Alla vi här är beroende av att hyllorna i affärerna fylls på med varor och av att det finns någon som kan ta hand om oss om vi blir sjuka. Arbetsgivaren har också ett ansvar för att ställa om och hitta andra arbetsuppgifter till den som tillhör en riskgrupp. Det finns redan i dag goda exempel på det, men det behövs fler. Det ser olika ut på olika arbetsplatser, och det skiljer sig mellan kommuner.
Just därför behövs långsiktiga besked. Fru talman! Det är beklagligt att regeringen inte har kunnat agera snabbare för att säkerställa ersättningen till riskgrupper. Under perioden har människor drabbats hårt. Det är därför vi vill lyfta upp det här, inte för att säga: Vad var det vi sa.
Men det har drabbat personer som har behov av att få ersättningen. Regeringen hävdar att den införda regleringen går att jämföra med att utforma en ny socialförsäkringsförmån. Jag sitter i vanliga fall i socialförsäkringsutskottet och har tidigare suttit i finansutskottet. Jag och Vänsterpartiet delar inte den bedömningen.
Den konstruktion som regeringen har valt föreslog Vänsterpartiet redan i mars. Många har på grund av fördröjningen fått avslag på sina ansökningar, och flera har känt stor stress på grund av ovetskapen om vad som ska hända.
Arbetsgivare som har ställt om har inte vetat hur länge det ska gälla, och arbetstagarna själva har inte kunnat känna trygghet i att veta att de även nästa månad slipper oroa sig för att utsättas för smitta. Fru talman! Av regeringen fick socialförsäkringsutskottet och även allmänheten först veta att det vid årsskiftet skulle bli stopp på ersättningen till riskgrupper.
Då skulle man ha varit borta i mer än 180 dagar från jobbet, och då fick man vackert ställa om. Vänsterpartiet vill generellt ändra den typ av obegripliga regler som tyvärr finns i vår sjukförsäkring. Det får vara slut på stupstockar i vårt försäkringssystem, och det ska gälla alla sjuka, oavsett diagnos. Kanske kan pandemin föra något gott med sig.
Kanske kan fler, kanske till och med andra riksdagspolitiker, kanske till och med moderater, förstå att vi inte kan ha det så här. Är man sjuk ska man ha rätt att vara det. Så är det bara. Fru talman! Vänsterpartiet föreslog därför ett utskottsinitiativ om att riskgrupperna ska få ersättning även efter årsskiftet.
Jag vill inte påstå att det var Vänsterpartiets förtjänst - nej, det står ju till och med nedskrivet att vi inte är med och påverkar. Hur som helst har regeringen i alla fall nu meddelat att den vill förlänga perioden för ersättningen och antalet dagar till den 31 mars.
Vänsterpartiet välkomnar förstås det här beskedet och förutsätter att regeringen också utökar antalet ersättningsberättigade dagar under samma period inom de tillfälliga förmånerna viss sjukpenning i förebyggande syfte, viss smittbärarpenning och viss tillfällig föräldrapenning.
Vänsterpartiet förutsätter förstås att det här är på plats före årsskiftet, så att folk inte ännu en gång hamnar i ett glapp av ovisshet och ekonomisk stress. Sådant här måste bara funka. Fru talman! Jag ser det som självklart att de som har rätt till ersättningen också får den och att inga missbedömningar görs utifrån diagnoskriterier och annat.
Den avgränsning som regeringen har gjort för personer som bor med någon som tillhör en riskgrupp är vi kritiska mot. Vi menar att bestämmelserna är för snäva. Även bestämmelser om vård av barn som tillhör en riskgrupp är problematiska då dessa endast omfattar barn som nyligen har varit allvarligt sjuka. Andra tillstånd som gör att de tillhör en riskgrupp ger ingen rätt till ersättning.
En granskning av exempelvis tidningen Arbetet från augusti visade att underlaget om anhöriga togs fram i hast. Kanske kan regeringen nu ta chansen och se till att det här blir rätt. Jag skulle verkligen uppskatta det. Fru talman!
Vi har lagt fram andra förslag om stora och viktiga förändringar av sjukförsäkringen som ska gälla alla som drabbas av sjukdom oavsett diagnos. Detta vill jag vara tydlig med. Människor drabbas inte bara nu av problem vad gäller försäkringsförmånerna, utan det gäller varje dag.
Sjuka hamnar i situationer så att de inte kan försörja sig själva och får inte rätt till den ersättning som man har rätt till när man är sjuk.
Vi har också vid flera tillfällen föreslagit ett mer balanserat svar på den ekonomiska krisen som vi nu befinner oss i. Företagen har fått stora omfattande stöd samtidigt som personalen inom sjukvården och äldreomsorgen - de som nu sliter - är hårt pressade på grund av otillräckliga resurser.
Krispolitiken får inte bidra till ökade klyftor utan bör utformas på så sätt att vi kan bygga ett mer robust och starkare samhälle. Men bättre sent än aldrig, säger jag. Ersättningen till riskgrupper är en viktig del av krispolitiken. Jag yrkar bifall till utskottets förslag.