KBLab/rixvox huggingface dataset:
Eva-Lena Jansson (S):
Jag gav flera exempel på att jag inte tycker att regeringen prioriterar jämställdhetspolitik. När man tar bort Högskoleverkets uppdrag att främja jämställdhet är det en signal. Om genusforskning och hälsa rasar i den politiska prioriteringsordningen är det också en signal. En tredje signal är, som sagt, ett förändrat uppdrag till Försäkringskassan.
Att Nyamko Sabuni och hennes regering har infört vårdnadsbidraget bidrar ju inte till att öka jämställdheten. Jag har i alla fall inte uppfattat att Nyamko Sabuni säger att vårdnadsbidraget bidrar till det. Regeringen pekar i stället på vissa saker. Man satsar på att bekämpa mäns våld mot kvinnor; det är jättebra. Regeringen främjar en massa saker, men inte ett jämställt föräldrauttag.
Den kanske på sikt kan göra det. Jag förstår inte varför man tyckte att det var så viktigt att förändra skrivningen. Hur ökar den förändrade skrivningen jämställdheten och hur ökar den det jämställda uttaget bland föräldrarna?
Hur säkerställer man att Försäkringskassan som en del av den myndighet som ska förverkliga riksdagens mål medverkar till att öka pappors uttag av föräldraförsäkringen? Det måste ju ha funnits ett syfte med att man ändrade Försäkringskassans regleringsbrev. Jag tycker inte att statsrådet hittills har svarat på varför man gjorde den förändringen.
Min teori, fru talman, är att man har gjort det på uppdrag av Kristdemokraterna, det parti som inte vill ha ett jämställt föräldrauttag. Man säger att man vill ha det, men man för en annan politik. Kan statsrådet berätta för mig varför man ändrade skrivningen? Hur ökar det det jämställda uttaget av föräldraförsäkringen?
Det måste ha funnits ett syfte med förändringen. Vi är ju överens om att riksdagens mål om jämställdhetspolitik ligger fast. Som jag har skrivit i interpellationen står det på riksdagens hemsida: Uttag av föräldraledighet är ojämnt fördelat mellan olika grupper. När båda föräldrarna har högskoleutbildning är mäns uttag som högst. Utrikes födda pappor tar ut färre föräldraledighetsdagar än inrikes födda pappor.
Jag tycker att det är viktigt att man ser det. Försäkringskassan kan ju genom sin information till föräldrarna medvetet och aktivt medverka till att fler förstår sambandet och vad som påverkar, till exempel uttag av pension, tillgången till arbetsmarknaden, om föräldrarna delar på föräldraledigheten och så vidare.
Då kan man åtminstone närma sig målet om ett jämställt förhållande när det gäller ekonomisk utveckling i livet, makt och inflytande. Kan inte statsrådet berätta för mig varför man egentligen ändrade Försäkringskassans regleringsbrev?
Eva-Lena Jansson (S):
En rapport från Inspektionen för socialförsäkringen visar att jämställdhetsbonusen inte har gett någon effekt. Jag tycker att det kan vara bra att lyssna på dem som gör ordentliga utredningar. Om den inte ger effekt, berodde det på att det var en krånglig konstruktion, eller berodde det på att det inte var pengarna som det handlade om utan någonting annat? Jag tycker i alla fall att man måste ta till sig det.
Det sägs att det inte är Försäkringskassan som kan ge bättre förutsättningar. Men det står både i den tidigare och i den nuvarande skrivningen. I den nuvarande skrivningen står det: Föräldrar ska genom Försäkringskassans information få bättre förutsättningar att välja hur man vill fördela föräldrapenningsdagarna mellan sig. Det står ingenting om att det ska vara ur ett jämställt perspektiv. Det är inte det som man efterfrågar.
Man har ändrat detta från att förutsättningen för ett jämställt uttag av föräldrapenning mellan kvinnor och män ska förbättras. Försäkringskassan har ju förutsättningarna i båda dessa skrivningar. Det som man egentligen har gjort är att man har plockat bort "jämställt uttag" ur dessa skrivningar till myndigheten. Jag antar att det har ett syfte. Syftet är alltså att man inte ska dela. Jag kan inte tolka det på något annat sätt. Annars skulle man inte ha tagit bort det.
Jag oroar mig för att genusforskning om hälsa har rasat på den politiska agendan. Självklart är det viktigt. Jag önskar att vi ska ha en integrerad forskning så att den sker ur ett jämställdhetsperspektiv överallt. Men det som statsrådet sade på slutet var att denna forskning skulle konkurrera precis som alla andra forskningsområden. Det är någonting helt annat. Tycker man att jämställdhet är viktig ska den genomsyra alla politikområden.
Då har jag frågat vad regeringen tänker göra. Min uppfattning är att regeringen inte riktigt tänker göra så mycket som jag tycker att man borde göra. Fru talman! Med detta tackar jag för denna debatt.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag vill börja med att tacka arbetsmarknadsministern för svaret på Håkan Bergmans interpellation. När jag läser arbetsmarknadsministerns svar känner jag en liten oro. Jag kan läsa: "Enligt vårens arbetskraftsundersökningar från SCB ser vi ingen ökning av arbetslösheten."
Men det är det Håkan Bergman försöker peka på i sin interpellation. Det är 14 000 fler arbetslösa än för ett år sedan. Det motsvarar 8,2 procent av den registrerade arbetskraften. Håkan Bergman nämner i sin interpellation att 199 000 personer var öppet arbetslösa, medan 185 000 personer deltog i program med aktivitetsstöd.
Om man i svaret hänvisar till den politik och det beslut som man tog om en budget för föregående år, inför det här kommande året, med de varsel som vi har fått i länet, tycker jag att det är illavarslande. Håkan Bergman nämner bland annat varslet på ESAB i Laxå. Det är 170 personer som varslas om uppsägning.
Jag tror att det blev 163, men jag tror att det stod i tidningen i går att det var 167 personer. Det motsvarar ungefär 15 000 personer i Stockholm. Då får man lite perspektiv på vilka effekter det får för kommunen Laxå. Han nämner också varsel på Lithells i Hallsberg och varsel för 30 personer i Karlskoga och 10 personer i Askersund. Det har också tidigare varit fler varsel.
Det är många varsel i ett län som samtidigt växlar upp på andra ställen, på andra orter och får fler jobb. Därav kommer frågan: "Vilka insatser gör statsrådet och regeringen för att möta den växande arbetslösheten i Sverige?" När man, herr talman, läser statsrådets svar kan man tolka det som att regeringen egentligen inte är bekymrad, eftersom arbetslösheten är mycket högre ute i Europa och det ändå har lagts fram en budget i höstas som säkert klarar av detta.
Jag är lite tveksam till det. Nystartsjobben tycker jag är en bra insats. Det är lite synd att inte fler får nystartsjobb, och det är synd att fler inte får jobb över huvud taget. I svaret skriver ministern: "Det ingår dock i Arbetsförmedlingens uppdrag och ansvar att använda tilldelade resurser för att hjälpa personer som blivit arbetslösa eller varslats om uppsägning.
Detta kan man göra inom ramen för den tidigare nämnda utökningen." Men om pengarna inte räcker till, statsrådet, vad ska Arbetsförmedlingen i Örebro län göra i så fall? Kan statsrådet se till att Arbetsförmedlingen omfördelar? Är det så det kommer att bli? Blir det en omfördelning från andra arbetsförmedlingar?
I en tidigare interpellation har jag pekat på att andelen jobb minskar med 13,2 procent i Sverige, och i Örebro län har de minskat med 17 procent sedan föregående år, medan utvecklingen i fas 3 är precis tvärtom: där är det en ökning i nästan samma omfattning som jobben försvinner. Herr talman! Jag skulle gärna vilja ha svar från statsrådet på mina frågor.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag tackar ministern för kompletterande svar. Varför satsar inte arbetsmarknadsministern och regeringen mer på utbildningsinsatser för att möta den växande arbetslösheten och dem som står utanför i dag?
Varför ser vi att andelen som får offentligt skyddad anställning eller lönebidragsanställning har minskat? Det är ju dessa personer som behöver detta stöd. Varför lyckas inte Arbetsförmedlingen?
Vad är det som gör att regeringen inte väljer att satsa mer på till exempel vuxenutbildningen om behovet ökar och vi ser att fler personer i dag inte har tillräckligt gedigen utbildning för att komma ut på arbetsmarknaden? Vore det inte bra att satsa mer på vuxenutbildning, arbetsmarknadspolitik och offentligt skyddad anställning och lönebidrag? Jag tycker att det vore en bra satsning. Herr talman!
Kanske kan ministern ge mig glädjande svar så här i slutet av interpellationsdebatten.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag hade inte tänkt ge mig in i den här interpellationsdebatten, för jag har en egen interpellationsdebatt senare med finansministern. Men när finansministern säger här i kammaren att man inte kan höja skatterna och sedan tro att lönerna ska kunna höjas undrar jag lite var han har fått de kunskaperna ifrån.
Min bild är att skattesänkningar minskar löneutrymmet, därför att om man höjer lönerna samtidigt som skatterna sänks så driver man på inflationen. Det trodde jag tillhörde de basala ekonomiska kunskaperna.
Jag tycker inte att finansministern i sitt svar riktigt svarar på det Jasenko Omanovic försöker peka på, nämligen att de försäkringar som man avsätter pengar till via sociala avgifter ju ska gå till de här sociala försäkringarna. Om de sedan går med ett överskott och statsministern och finansministern väljer att använda pengarna till skattesänkningar ska man väl tala om det.
Det är därför man inte vill förändra arbetsgivaravgiften: Man vill ha dessa pengar till att sänka skatterna med. Jag kommer ihåg att Cristina Husmark Pehrsson som tidigare var socialförsäkringsminister var mycket tydlig med att orsaken till att man försämrade sjukförsäkringen var att man skulle ha ekonomiska utrymmen för att kunna sänka skatter.
Nu säger finansministern att anledningen till att man har försämrat sjukförsäkringen och a-kassan är att man ska öka arbetskraftsutbudet, så man har tydligen haft två idéer om det. Då vore det bra om finansministern talade om hur han har kommit fram till de slutsatserna.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag hör att det suckas i kammaren, men jag tror att man får stå ut med att lyssna på oss i alla fall. När det gäller de 15 miljarderna har det enligt massor av experter inte skapats några nya jobb. Då måste man fråga, Anders Borg, hur ska de jobb som inte skapades kunna försvinna? Ni pratar om ungdomsskatt.
Säg i stället att det är ett bidrag till arbetsgivarna, för det är arbetsgivarna som slipper betala arbetsgivaravgifter för de unga de redan har anställda. McDonalds kan man säga får betydande skattebidrag av finansministern.
Det beror naturligtvis på hur man formulerar sig, men då måste man också tala om varför man tycker att det är så viktigt att ge skattebidrag till vissa stora företag som har som affärsmodell att ha bara ungdomar anställda. Ingen ska inbilla mig att McDonalds kommer att göra sig av med sina anställda bara för att arbetsgivaravgiften höjs till samma kostnad som för dem över 25 år.
När man minskar löneutrymmet genom att sänka skatterna påverkar det löntagarna i form av att de inte får så hög pension som de skulle ha fått om de hade fått höjd lön. De får inte samma höga föräldrapenning som de skulle ha fått om de hade fått högre lön. Och de får inte samma sjuklön som de skulle ha fått om de hade fått högre lön. Sänkta skatter genererar ju inte högre pension, högre föräldrapenning och så vidare.
Finansministern har pekat på att anledningen till att man gör försämringar är att öka arbetskraftsutbudet. Om människor blir fattiga kommer de att förstå att de inte ska vara sjuka och arbetslösa. Det är en väldigt cynisk politik, som inte jag gillar. Det är väl därför jag inte är moderat utan socialdemokrat.
Eva-Lena Jansson (S):
Även jag har debatterat den här frågan tidigare med infrastrukturministern. Jag tror till och med att jag har debatterat den med justitieministern. Jag tycker att det är relevant att fråga sig varför inte näringsministern vill ha en debatt, eftersom det är hon som är ansvarig för att företag faktiskt ska kunna verka och bedriva viktig verksamhet på svenskt territorium. Annie Lööf är ju näringsminister i dag. Den tidigare näringsministern hette Maud Olofsson.
Hon var väldigt tydlig med - redan 2007, tror jag - att det nu var dags för de svenska löntagarna att konkurrensutsättas, ungefär som de svenska bönderna hade blivit. Det man hänvisar till när det gäller hur svenska bönder har konkurrensutsatts är att det har kommit in varor till Sverige som har legat under priserna på de svenska varorna. Då tänker jag att det Maud Olofsson syftade på var att människor skulle komma till Sverige och jobba under sämre villkor, i alla fall med lägre lön, än vad svenska medborgare har.
Både jag och Monica Green har varit tydliga med att när det kommer personer till Sverige ska de jobba på svenska villkor. De ska inte tjäna sämre. Det försöker man nu kringgå, bland annat i åkerinäringen, med de här F-skattsedlarna. Man kan sälja sitt jobb till nästan vilket pris som helst. Man omfattas inte av sjukförsäkring och inte av sjukpenning. Man får inga pensionspengar. Framför allt lever man under väldigt dåliga omständigheter, skulle jag vilja säga.
Det fanns ett förslag från svensk åkerinäring och Transportarbetareförbundet om att följa den holländska lagstiftningen för att komma till rätta med de här problemen. Min fråga är: Har det förslaget helt fallit ur regeringens minne? Jag har för mig att statsrådet har kommenterat det tidigare. Vad jag vet har det fungerat för Holland att en åkare ska vara anställd i företaget för att få köra.
Då kommer man också till rätta med problemen. Fru talman! Det skulle jag vilja ha svar på.
Eva-Lena Jansson (S):
Statsrådet svarade på min fråga om den holländska lagstiftningen. Jag pekade också på att det har funnits ett uttalat syfte från den tidigare näringsministern, och min bild är att både den dåvarande och den nuvarande näringsministern tycker att det är viktigt med lönekonkurrens.
För mig är det här en del av regeringens politik, att öppna upp för en marknad så att människor kan komma hit och konkurrera med sämre villkor, och därmed slå ut seriösa företag som bestämmer sig för att man vill följa kollektivavtal. Det som händer är att om de företag som finns här i Sverige ska klara av att konkurrera med utländska företag som inte accepterar kollektivavtal eller som bara använder sig av F-skattsedel kommer den svenska näringen att gå åt samma håll. Det innebär minskade skatteintäkter.
Det innebär större problem på vägarna eftersom det i en hel del av de olyckor som sker med tunga transporter är utländska förare som har kört för länge och förmodligen inte haft den dygnsvila som de ska ha. Det uppstår massor av problem. Då säger regeringen att man senast i mars nästa år återkommer med förslag till åtgärder. Då tänker jag så här: Hur fungerar det regeringsmässigt?
Jo, det fungerar så att man kommer med förslag, regeringen överväger, lägger i bästa fall fram en proposition i samband med budgeten på hösten som om det vill sig väl kommer till lagstiftning i januari 2014.
Under tiden hinner det ena åkeriet efter det andra gå i putten och det hinner ske massor med olyckor, och framför allt utnyttjas människor på svenskt territorium och får jobba under helt vedervärdiga omständigheter här i Sverige. Då borde regeringen tycka att det är viktigt att agera. Jag kan peka på att det finns andra frågor där regeringen har agerat snabbare, där man har tagit fram lagstiftning på bara en månad eller två.
Men i detta fall verkar regeringen inte ha lika bråttom, och det är synd.
Eva-Lena Jansson (S):
Tack, statsrådet, för svaret! Som framgår i min interpellation har det kommit fram uppgifter både i medierna och från anställda på Post Nord att det finns brister i den nuvarande postutdelningen. I sitt svar hänvisar statsrådet till ett tillsynsärende som PTS initierade under 2011 och till att en åtgärdsplan har tagit fram.
Enligt PTS har insatsen fått önskad effekt, vilket bekräftas av de kvalitetsmätningar som utförs på området. Då vill jag fråga statsrådet: Vad är det för kvalitetsmätningar som har gjorts? För vem har kvaliteten förbättrats? Det finns ett besparingsprogram som har lett till stora personalreduceringar. Det hänger kanske ihop med vinstkravet som regeringen har ställt på Posten.
Posten gjorde en vinstutdelning på 1 miljard som fördelades på danska och svenska staten samtidigt som man gjorde besparingar på drygt 1 miljard. Det där har fått konsekvenser. A-post, övernattbefordrad post, kommer inte fram rätt dag till kunden. Den post som ska eftersändas till personer som bytt adress eftersänds sporadiskt i stället för varje dag. Effekter för enskilda kan uppstå i form av missade läkarbesök då kallelser inte kommer fram.
När besked från Försäkringskassan fördröjs kan personer hindras från att överklaga i rätt tid och så vidare. För bara några veckor sedan demonstrerade brevbärarna i Stockholm och ropade: Vi är människor, inte maskiner! Nej till börsutdelning, ja till postutdelning!
Det man uppfattade av de anställda var att regeringens krav på att göra Post Nord till ett börsmässigt företag påverkar lönsamhetskraven och kvaliteten. Jag ställde en fråga till Peter Norman om detta. I svaret pekade han på att det inte är enbart börsmässighet som prioriteras från regeringens sida. Men det är i alla fall det som ger genomslag hos ledningen.
När jag ställer frågor om vad man tänker göra för att komma åt problemen upplever jag inte att statsrådet och regeringen har sett problemen, trots att de har rapporterats i en av Sveriges största dagstidningar. Problemet är inte bara förlagt till Stockholm, som jag redovisade för Peter Norman, utan vi har sett problemen på många ställen i Sverige.
Själv delade jag ut post den 30 april i år och såg de konsekvenser som besparingsprogrammen fått på Posten, där eftersändningar inte blir gjorda. Då har vi inte, som jag uppfattar det, en för samhället effektiv, sammanhållen och tillförlitlig posttjänst - därav mina frågor. Statsrådet skriver i sitt svar: "För att kunna nå båda dessa mål måste bolaget ha möjlighet att göra förändringar i sin verksamhet."
Vad är det för förändringar som kan accepteras? Och vilken utredning och kvalitetsmätning pekar statsrådet på? De frågorna skulle jag vilja ha svar på, herr talman.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag håller med statsrådet om att det är viktigt att särskilja vilka frågor regeringen äger och vilka PTS äger. Samgåendet med Post Danmark tror jag inte var fel. Det vi kritiserade var att regeringen krävde ett mandat att avyttra delar av bolaget - till 34 procent, om jag kommer ihåg rätt.
Det har sedan 2006 funnits ett intresse hos både den tidigare borgerliga regeringen och den nuvarande av att avyttra statliga bolag som finns på en konkurrensutsatt marknad.
Det arbete som sker nu i Posten med att hela tiden fokusera på börsfähighet, som man använder som begrepp, och sikta mot en börsintroduktion är det som påverkar verksamheten i dag.
Om man då från regeringens sida säger å ena sidan att det är väldigt viktigt att detta fungerar men å andra sidan säger att det är väldigt viktigt att Posten förbereder sig för börsintroduktion - och vinstmaximeringen ligger till grund för det - får det effekter på kvaliteten. Jag tycker att regeringen inte är riktigt tydlig med vad man egentligen prioriterar. Vi har i dag en postmarknad som ser väldigt speciell ut.
Bring, som ägs av den norska staten, bedriver verksamhet med norska monopolpostens pengar på en konkurrensutsatt marknad. Det där får naturligtvis effekter på svensk-danska Posten. Det jag försöker peka på är regeringens ansvar. Posten har egna kvalitetsmätningar, men de omfattar inte på samma sätt eftersändningarna, som jag pratar om.
När det gäller statens styrning tycker jag att det är viktigt att regeringen talar med en tunga och talar om vad som är viktigast. I regleringsbrev och ägarbrev till Posten pekar man hela tiden på börsintroduktion, och man ser inte kvalitetsbristerna. Regeringen säger att PTS utövade tillsyn 2011, men jag pekar på problem som finns 2012.
Det är nu de personalförändringar som gjorts i företaget får stora effekter. Det får konsekvenser för enskilda medborgare och företag i hela landet. Vi är överens i riksdagen om att vi ska ha en postservice. Hur den ska se ut och vem som ska utföra den verkar vi inte alltid vara riktigt överens om i alla delar, men det är i alla fall viktigt att säkerställa att det fungerar.
Då måste regeringen visa aktivt att man menar allvar. Annars kommer företag ute på landsbygden att påverkas väldigt negativt, när börsintroduktion är det enda målet för Postens ledning.
Eva-Lena Jansson (S):
Den 26 maj försökte många av brevbärarna i Stockholm beskriva sin situation. I Örebro beskriver brevbärarna som jag träffar samma situation, det vill säga att de i dag har ett omöjligt uppdrag att utföra. De klarar inte av att göra det.
Den sammanlagda bilden är att kraven från ledningen på att göra sig börsmässig, därför att staten som ägare via regeringen har ställt de kraven, får effekter på verksamheten och den samhällsomfattande posttjänsten och postservicen. Jag tar allvarligt på det. Det uppfattar jag att statsrådet också gör. Jag är väl medveten om att statsrådet inte kan gå in och peka i Posten.
Däremot kan staten till exempel vid årsstämman vara tydlig med vad man förväntar sig, och man kan också ge PTS uppdrag. Jag har skrivit i min fråga: Avser statsrådet att vidta några åtgärder? Det skulle kunna vara att ge PTS ett utökat uppdrag för att säkerställa att det nu verkligen fungerar och inte invänta att myndigheten gör det.
När det gäller börsmässigheten tänker jag ställa en fråga till statsrådet, som representerar regeringen. Jag har ställt frågan tidigare. En majoritet i riksdagen har stoppat att sälja Post Nord och andra statliga bolag.
Min fråga till statsrådet Anna-Karin Hatt är om hon och regeringen har för avsikt att börsintroducera Post Nord efter valet 2014.