KBLab/rixvox huggingface dataset:
Johan Pehrson (L):
Detta handlar ytterst om de svåra avvägningar som vi gör tillsammans med andra länder inom den europeiska unionen, EU, det vill säga hur vi avväger integritet och effektivitet mot varandra.
Det finns ett antal olika intressen och förordningar som är till för att dels skydda den integritet som är viktig för oss människor, det vill säga att staten ska ha ett behov, ett ändamål, och det ska finnas en proportionalitet om den ska ingripa, dels för att brottsbekämpande myndigheter ska kunna ingripa.
Den härliga öppenhet som vi har i Europa och som är så värd att försvara, tycker vi liberaler, måste följas av att det finns en effektivitet i brottsbekämpningen.
Har vi fria gränser inom ramen för Europeiska unionen, vilket skapar möjlighet att resa, utbilda sig och jobba överallt i Europa, måste vi tyvärr jaga kriminella som tar sig runt och utnyttjar denna frihet på ett negativt sätt.
I det här specifika fallet handlar det om att vi i Sverige ska se till att ha ett effektivt gränsskydd för vår del. Då är det centralt så som vi här motionerar om från Liberalerna och Centerpartiet att gränsskyddet också kan upprätthållas av tullen. Den svenska gränsen skyddas av polisen, tullen och delvis Kustbevakningen.
Men framför allt kan tullen på vissa håll komma att få en förstärkt möjlighet att undersöka passagerarregistren och se vad som finns där.
En annan fråga, herr talman, som vi har debatterat många gånger här är vad passagerarregistren får innehålla och vilka markörer som ska få finnas med för att vi i tid ska kunna upptäcka till exempel internationella stöldligor, som nämndes här tidigare och som kan vara ett enormt gissel, eller terrorister varifrån som helst i världen som vill spränga något i Sverige och döda oss för att vi står för västerländsk demokrati.
Vad ska man få registrera, vad ska få skickas vidare och vem ska få titta? Herr talman! Jag kan konstatera att hela utskottet står bakom Liberalernas och Centerpartiets motion. Detta är sedelärande också för kammaren. Jag tror att det är i utskotten frågor kommer att avgöras under mandatperioden. Det spelar roll vilka motioner vi skriver i partierna och att vi finner breda lösningar.
Jag är glad att Socialdemokraterna, Miljöpartiet och Vänsterpartiet har anpassat sig och att man snabbt anslöt sig från Moderaterna och Kristdemokraterna. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet, herr talman.
Johan Pehrson (L):
Nu har vi debatt om vår gemensamma framtid i Europa. För oss liberaler är det helt självklart att om vi har en gränslös brottslighet måste vi ha en gränsöverskridande brottsbekämpning. Det är glädjande att ta del av att slutna rosor öppnar upp sig och tycker att det här med åklagarsamarbete är bra.
Det är glädjande att tillknäppta moderater också vaknar till och tycker att det är viktigt med ett åklagarsamarbete. Det är också glädjande att även vitsipporna här mellan vårens längtan och vinterns köld öppnar upp sig - jag tänker på Kristdemokraterna - och nu ser vikten av en gemensam europeisk brottsbekämpning när det gäller terrorism.
Terroristhotet om något är ju, fru talman, just gränsöverskridande. Vi kan ta det som är på allas läppar just nu som exempel, nämligen den fruktansvärda terror som vi har sett utspelas i det så kallade kalifatet av den Islamiska staten.
När dessa personer finns kvar i olika celler och kommer tillbaka till Europa är det väl helt självklart att vi måste samarbeta i Europeiska unionen för att bekämpa dessa mycket svårt sjuka brottslingar och se till att vi förhindrar att hot uppstår.
Vi har sedan snart 20 år tillbaka inom Europeiska unionen - och det har Sverige stött i alla år, det ska jag ge oss alla här inne - ett samarbete inom ECTC som är en del av Europol som i sin tur är det europeiska gemensamma samarbetet mot terrorism. Där handlar det om att förebygga och skydda mot terrorism och förfölja dessa terrorister och agera direkt när man ser att något är på gång.
Detta samarbete finns mellan de polisiära myndigheterna och Europol som i dag agerar gränsöverskridande. Men nu är det alltså dags att också åklageriet i Eppo och i vårt gemensamma Europa får denna befogenhet. För oss liberaler är det självklart. Jag vill anknyta till debatten vi hade före lunch här i kammaren, fru talman.
Då talade vi om straffrätt, och då var det väldigt många ledamöter, kollegor till mig, som var engagerade och sa att vi måste bekämpa brottsligheten och ha ordentliga straff och så vidare. Ja, men det är ännu viktigare att vi faktiskt kan använda den lagstiftning som finns och att vi tillsammans kan avslöja de nätverk och verksamheter som är gränsöverskridande och som vill krossa vårt gemensamma Europa.
Då måste vi agera tillsammans, och därför är det här åklagarsamarbetet extremt viktigt.
Jag är glad att fler vill delta, och jag är glad att man från flera håll nu ser positivt på att också terrorismen ska kunna ingå som en uppgift för åklagarna att jobba med tillsammans för att klara upp fler brott och se till att fler människor som vill spränga vår demokrati, vår del av världen, faktiskt låses in. Därför välkomnar jag detta.
Sverigedemokraterna står återigen helt nakna när det gäller att ha ett effektivt samarbete för att bekämpa gränsöverskridande brottslighet. Man vill gömma sig bakom nationella regler och säger att vi inte ska samarbeta. Fru talman! Jag yrkar för övrigt bifall till vår reservation 3.
Johan Pehrson (L):
Ledamoten Marttinen gräver sig allt djupare ned i den provinsiella brunnen. Jag vet inte hur långt han har tänkt komma. Men det blir bara mörkare och mörkare och ensammare och ensammare där nere. Med din logik, Adam Marttinen, är det helt obegripligt att vi i Sverige har en nationell polis. Det innebär att vi har en nationell polis som agerar i hela Sverige. Vi hade som bekant regionpoliser och polisdistrikt tidigare.
Men det har vi centraliserat för att få mer kraft i brottsbekämpningen i Sverige. Jag vill återkomma till och ställa en rak fråga om den gränsöverskridande, gränslösa, brottsligheten. Tror inte ledamoten Marttinen och Sverigedemokraterna att det är ganska bra att vi har ett effektivt, operativt samarbete för att kraftsamla och slå ut dessa terrorceller?
Tror du inte att vi gör det bättre tillsammans med Finland, med Danmark, med Frankrike och med Holland? Tillsammans är vi starka. Vet du vad vi är om vi är ensamma, Adam Marttinen? Då är vi bara ensamma.
Johan Pehrson (L):
När det gäller finansieringsfrågan är det bara att upprepa att vi i går slog fast att vi tillskjuter 820 miljoner mer till svenskt rättsväsen för 2019 jämfört med Moderaternas och Kristdemokraternas budget, som Adam Marttinen släppte fram. Den hade stora förtjänster. Men vi lade till 820 miljoner. Det måste ändå sägas vara ett substantiellt belopp. Det skulle framför allt räcka till väldigt många åklagare, om det är vad Adam Marttinen längtar efter.
Den internationella åklagarkammaren i Sverige som jobbar mot terroristbrott och motsvarigheterna runt om i de europeiska länderna konstaterar tillsammans att de har begränsade resurser. De kan se skillnader i lagstiftningen, och de vill ha ett ökat samarbete på europeisk nivå.
Om vi jobbar tillsammans inom EU kan vi med starkare kraft bekämpa den här typen av brottslighet, som är ett hot mot hela vårt demokratiska fundament. Därför är det sorgligt att se att de nationalistiska krafter som är så starka runt om i Europa, och som Sverigedemokraterna är en stark fanbärare för i vårt parlament, vill motarbeta detta samarbete.
Det handlar om att skapa trygghet och välfärd på en gemensam basis inom EU. Vi behöver det stärkta åklagarsamarbetet. Det måste omfatta terrorism. Jag lovar ledamoten Marttinen att vi kommer att mötas om det på gator och torg de kommande månaderna. Lycka till med att förklara hur ni ska gräva er längre ned i er provinsiella grop!
Johan Pehrson (L):
Jag är säker på att vi kommer att få återkomma till ämnet för den här debatten. Det kommer ett antal lagstiftningsärenden framöver. Jag vill tacka Sverigedemokraterna för att de tagit initiativ till debatten. Den är viktig, och det är så en verkligt aktuell debatt ska vara. När vi nu har drivit den förvridna mördarsekten av jagsvaga människor, ett hopkok av nationaliteter, på flykt och på defensiven ska vi inte tro att segern är vunnen för alltid.
Problemen kommer att kvarstå, och vi måste se till att vi i Sverige - och det är den här församlingens uppgift - har en knivskarp lagstiftning på plats snarast.
Vi bör också fundera på hur vi ska fortsätta att samarbeta inom den koalition av nationer med ursprung i Nato- och EU-länder som har gjort att mördarsekten nu befinner sig på knäna, åtminstone tillfälligt. Vi bör fortsätta att samarbeta internationellt.
För mig som liberal är det helt givet att vi gör detta bäst tillsammans med andra länder i allmänhet och i Europeiska unionen i synnerhet. Att ställa sig utanför samarbetet i Europol eller dess terrorismdel, som jobbar mot terrorism med särskilda insatsgrupper, vore att göra Sverige väldigt ensamt.
När vi nu har en viktig debatt framför oss under våren om vad Sverige ska göra i Europeiska unionen är det Liberalernas övertygelse att just detta är en viktig fråga där Europeiska unionen har all anledning att skärpa sig och jobba mer tillsammans, inte mindre.
Johan Pehrson (L):
Tack för en viktig debatt! Vi får väl konstatera att vi har tilltagande trygghetsklyftor i vårt land, som jag vill påstå kanske utgör de allra största orättvisorna. Människor får sina livschanser förstörda, liv släcks och konsekvenserna blir på lång sikt oöverskådliga.
Vi liberaler konstaterar att vi närmar oss ett läge där det ser ut som att vi i vissa områden har tappat förutsättningarna att med ordinära medel komma till rätta med strukturer och att slå tillbaka mot den verksamhet som förstör livet för så många.
En ganska nyligen presenterad forskningsrapport visar att det rör sig om ett 15 000-tal individer som ägnar sig åt den här verksamheten. Det är mc-gäng, kriminella förortsgäng eller gäng i utsatta områden, fotbollsfirmor, olika ideologiska grupperingar, alltifrån islamister till nazister, vit makt och autonoma.
Läget är ganska allvarligt. Det är människor som definitivt har tappat idén om att delta i det gemensamma samhället - människor som helt har tappat tanken på vårt samhällskontrakt. För oss liberaler är det viktigt att vi delvis använder oss av skärpta straff, men det räcker inte. Vi vet ju att vi måste göra mycket, mycket annat. Ibland kommer detta bort.
Någon polis sa för inte så länge sedan att det är väldigt bra med 10 000 nya polisanställda men att kommunerna måste mönstra på med åtminstone 10 000 fler vuxna sammantaget - fritidspedagoger, socialarbetare, fältassistenter - som är ute och möter de unga människor som annars växer upp i vad som kan likna en mental istid. Här tror jag att vi kan göra betydligt mer och ställa krav på våra kommuner.
Vi liberaler kommer åtminstone att i våra budgetsamtal ställa krav på regeringen att mönstra på och öronmärka pengar för att göra dessa sociala insatser. Vi måste vara beredda att titta på vad vi kan göra tillsammans med dem som ansvarar för de sociala myndigheterna. Det behövs tidigare och tydligare insatser. Vi måste hindra små olyckor från att bli stora katastrofer och hindra rekrytering till dessa gäng. Det måste stoppas i tid.
Vi har här under våren debatterat frågan om bevistalan för att få fler unga människor att kunna prövas. Ansvar ska kunna utkrävas från föräldrar, och det behövs mer sociala insatser. Jag kommer i mitt nästa anförande att återkomma till ytterligare skärpta åtgärder när det gäller polisernas metoder som måste kunna användas, för annars hamnar vi i ett läge där vi har tappat greppet.
Johan Pehrson (L):
Dessa frågor är milt sagt komplexa. Jag tycker att inrikesministern är många goda saker på spåren, men jag vill bita mig fast lite vid frågan om att vi parat med en stålhandske, metaforiskt, mot den grova brottsligheten måste ha en silkesvante, men ändå vara beredda att tidigt och tydligt nypa till lite hårt.
Jag undrar hur inrikesministern ser på frågan om att vi ska tillsätta någon form av kommission därför att vi ser, polisen ser och alla som jobbar med utsatta barn ser att dagens socialtjänstlag är skriven i en helt annan tid. Den svarar på helt andra frågor än dem vi möter i dag i de utsatta områdena, där ungdomar riskerar att bli kanonmat.
Är inrikesministern beredd att stödja det för att få till åtgärder för tidigare och tydligare insatser för unga så att vi stoppar tillflödet till de kriminella gängen?
Johan Pehrson (L):
Jag tackar inrikesministern för svaret. Jag tror att vi måste återkomma, för det går inte att bara köra. Jag kan vara repressiv - jag lovar, det är inga problem - men vi måste se hela bilden. Jag har en annan fråga som är viktig. Vi ser många sociala insatser som behöver göras, men i många mindre kommuner saknas resurser.
Man vet att en unge måste lyftas bort därför att ungens miljö är katastrofal och personen har beteenden som är fruktansvärda, men det finns inga resurser. Kan inrikesministern tänka sig att vi stöder en statlig finansiering för att betala kommuner som behöver plocka bort barn från gatan?
Johan Pehrson (L):
För Liberalerna är det centralt att vi har ett samarbete med regeringen. När vi har det samarbetet är det än mer centralt att det innehåller viktiga delar för att stärka rättsväsendet i allmänhet och för att komma åt den här typen av brottslighet i synnerhet.
Det är en brottslighet som ödelägger liv och livschanser och är ett hot mot allt det vi kallar samhällskontraktet och det som gör att Sverige håller samman. Tilltagande trygghetsklyftor gör att väldigt många människor känner att det är en annan rättsordning som gäller för dem.
Det är en situation som är så allvarlig att vi inte kan ställa oss på bromsen - vi måste trycka på gasen här, tycker jag. Jag tror att vi måste våga prata om nya medel som vi inte har pratat om ännu. Det gjordes tidigare en utredning som tittade på polismetoder.
För oss liberaler är det tråkigt att ens behöva tänka på att vi måste diskutera hur infiltratörer ska kunna jobba effektivare i Sverige för att komma åt de här grupperingarna. Vi kan inte ta dem bara med längre straff. De är helt okänsliga för det. De är bortom det. De har tappat det. Det här är personer som inte är särskilt rädda om sina egna och andras liv.
Vi behöver titta på möjligheterna att förstärka polisens chans att infiltrera med egen personal eller med andra personer. På samma sätt måste vi titta på gränsdragningen mellan bevis och brottsprovokation om vi på allvar vill komma åt den här typen av brottslighet. Vi måste vrida och vända på viktiga och skärpta tvångsmedel för att komma framåt. Annars kommer vi att stå här och ha en debatt igen om ett, två och tre år.
Johan Pehrson (L):
Nu pratar vi om gängbrottslighet. Men en liten ekonomisk lektion kanske inte skadar. Jag har 100 forskningsrapporter som visar på att sänkta marginalskatter är självfinansierande. Sänkta marginalskatter leder till fler arbetade timmar i det här landet. Det leder till att människor kommer att bidra i än högre grad till vår gemensamma välfärd.
Men jag vet att Vänsterpartiet inte kan ta till sig den här typen av kunskap om att människor arbetar mer om de kan få behålla till exempel hälften.
Johan Pehrson (L):
Vänsterpartiet är totalt faktaresistent. Jag sökte efter det begreppet i min förra replik. Faktum är att vi har hur mycket beräkningar som helst som visar att detta är självfinansierande. Det leder till fler arbetade timmar. Men det kan Vänsterpartiet inte ta till sig. Kan då Vänsterpartiet ta till sig det faktum att man har sänkt skatterna på arbete under socialdemokratiska regeringar med nästan 100 miljarder och under alliansregeringen med 100 miljarder och att skatteintäkterna - hör och häpna - har ökat?
Jag är extremt intresserad av höga skatteintäkter, men kopplingen till höga skattesatser är svag.
Johan Pehrson (L):
Vi lämnar den tillträdande landshövdingen i Södermanland och Tel Avivs internetinfrastruktur och återgår till gängsamtalen. Det var ju så att också vi liberaler lämnade dem. Varför? Ja, det var inte för att någon partiledare var i Tel Aviv, utan det berodde på att vi tyckte att de inte riktigt räckte till - och för oss var det ganska uppenbart att det är Miljöpartiet som bromsar.
En vettig sosse brukar det inte vara så mycket fel på, brukar jag säga. Dem kan man prata med. Men det har kommit in människor som hela tiden är emot att vidta de åtgärder på straffrättsområdet som är nödvändiga för att komma framåt. Vi hörde tidigare om Malmö, som Rasmus Ling har god insikt i. Där pågår Operation Rimfrost mot grov brottslighet.
Man har identifierat 80 barn mellan 8 och 14 år som ingår i gängstrukturer. 8 år! Vilka skarpa åtgärder vill Miljöpartiet vidta för tidigare och tydligare insatser för dessa barn? De riskerar ju evigt elände för sig själva och andra om man inte gör insatser snabbare. Vilka åtgärder kan Rasmus Ling tänka sig att vidta för att hjälpa till med detta?
Det är lite som att jag budgetförhandlar här nu, för när den här budgeten är färdig och vi har klubbat den sätter vi igång med nästa budget. Då gäller det att Miljöpartiet är med och inte bara står här och pratar. Sedan har vi alla ungdomar mellan 15 och 18 år, som kan dömas i domstol. Vad ska vi göra med dem? Där måste vi också ha åtgärder, och där krävs också resurser för att man ska kunna gripa in tidigare och tydligare. Och så dessa rabatter!
Varför ska 19 och 20-åringar som ägnar sig åt grov organiserad brottslighet ha automatisk rabatt i domstol, Rasmus Ling?
Johan Pehrson (L):
Jag tackar för svaret. Jag ser fram emot de kommande budgetförhandlingarna, där vi ser till att skapa resurser för att kunna hjälpa kommunerna med att omhänderta unga personer som måste bort från gatan nu. Signalvärdet är ju katastrofalt. Ungdomar springer runt och rånar andra och sätter skräck i bygden, och ingenting händer. Vi måste se till att de kommer bort från gatan.
Kan de inte anhållas och häktas måste vi se till att de omhändertas på annat sätt, för annars kommer detta bara att fortsätta. Tidiga och tydliga insatser är otroligt viktigt. Sedan lyfter jag gärna fram en diskussion om mellantvånget - det är viktigt. Föräldrar ska inte ha rätt att säga nej till insatser. Vi har snart barnkonventionen som lag. Det är barnets bästa som ska vara det viktiga, inte att föräldrar kan ha barn som något slags socialterapeutisk insats för att rehabilitera sig själva.
Slutligen kommer Liberalerna, om inte Rasmus Ling medverkar till resursförstärkningar och andra åtgärder, att finna nya majoriteter i riksdagen för att driva straffrätten framåt.
Johan Pehrson (L):
Jag vill här bara understryka att Liberalerna är väldigt glada över att vi har nått upp till en sådan här nivå på straffskärpning.
För finansiella institut som ägnar sig åt penningtvätt åt ryska oligarker och vapenhandlare - ja, de kan hålla på med det mesta - stiger nu sanktionsavgiften vid en samlad bedömning från 10 miljoner till 500 miljoner.
Det, vill jag understryka, är en straffskärpning som markerar allvaret. Det är glädjande att hela riksdagen så här 2019 har piggat på sig och inser att vi bara kan jaga den ekonomiska brottsligheten genom att sätta åt själva bolagen. Det ska svida när man ägnar sig åt grov brottslighet.
Johan Pehrson (L):
Den grova brottsligheten håller på att äta sig in i samhällskroppen i Sverige. I de rapporter som kommer, inte minst angående den myndighetssamverkan som vi nu debatterar, ser vi hur det inom välfärdssektorn tas nya steg framåt. Det handlar om lönegarantier, det handlar om bluff med CSN, det handlar om bluff med assistansbolag.
Det handlar om mängder av områden där den grova brottsligheten äter sig in i samhället. Om man lägger ihop detta med den mer spektakulära verksamheten och den ofattbara utvecklingen med sprängningar och skjutningar i vårt land står det klart att det behöver göras mer. Det räcker inte med att vi under den här mandatperioden tillskapar den största ökningen av polisen i Sverige någonsin.
Det krävs också en effektiv samverkan. När det gäller rapporten från Riksrevisionen svarar regeringen lite lakoniskt, tycker majoriteten som vill skärpa budskapet till regeringen. Detta står Liberalerna i högsta grad bakom.
Man instämmer i iakttagelsen att regeringen har lämnat till myndigheterna att avgöra hur de ska prioritera det myndighetsgemensamma arbetet i förhållande till övrig verksamhet. Vi vill från Liberalernas sida se att det tas ett ansvar. Regeringen ska ta ledningen i detta, vilket vi pekar på i betänkandet.
Men i brist på detta menar vi från Liberalerna att det också är viktigt att man ger polisen ett tydligt ansvar att leda arbetet. Alla myndigheter har ju sina uppdrag som är viktiga. Skatteverket tycker att deras sak är viktigast. Försäkringskassan tycker att deras uppdrag är viktigast. Då har man olika mål.
Det exempel som jag brukar använda ibland är att om Skatteverket har ett antal möjliga misstänkta fall av skatteundandragande, skattefusk eller kriminalitet framför sig vill man nog gärna ta det som kan ge mest pengar till staten. Det kan kännas skönt, för det är deras uppdrag att minska skattefel och dra in så mycket pengar som möjligt.
Polisen kan dock säga att om ni går på de här 5 miljonerna - i stället för att gå på random person som ägnar sig åt skattefusk i något land eller åt konstiga skalbolagsaffärer som har läckt ut från några Panamadokument - kan det innebära att vi slår ut tre grenar av organiserad brottslighet. De ska också bekämpas, vill jag understryka, men låt polisen säga vad som är viktigast.
Då kan Skatteverket på ett bättre sätt slå undan benen för den organiserade och grova brottsligheten, som annars kommer att fortsätta att äta sig in i samhällskroppen. Fru talman! Det är därför enkelt att ställa sig bakom detta betänkande, och Liberalerna har den skarpa uppfattningen att regeringen måste ta ett större ansvar för samordningen och så vidare så att arbetet leds framåt.
Annars riskerar vi att inte få det "pang" för pengarna som vi behöver i kampen mot den grova brottsligheten. Satsningar på enskilda myndigheter vad gäller brottsutredningar, till exempel Försäkringskassan, Skatteverket eller polisen, riskerar att inte få effekt. Det finns en positiv effekt i dag, men det går att göra ännu mer ännu bättre.
Johan Pehrson (L):
För oss liberaler är det självklart att Sverige ska samarbeta mest och mest omfattande med de länder som står oss närmast. Det är, i det här fallet, föga förvånande våra grannar i väster, Norge. Att vi fördjupar det polisiära samarbetet också inom ramen för EU-samarbetet ser vi som ytterst välkommet. Men det är viktigt att vi tar det här steget.
Det kommer att visa att samarbete leder till mer effektivitet, mer trygghet och minskad brottslighet. Samarbete mellan svenska och norska särskilda insats-grupper i krissitua-tioner Det är viktigt att komma ihåg att det nordiska samarbetet är unikt och på många sätt speciellt. Jag vill understryka att även det samarbete vi har med vår närmaste nordiska granne i öster, Finland, också är omfattande.
Det görs mängder av gemensamma polisiära insatser, inte minst i området runt Haparanda-Tornio, vilket är viktigt för att öka tryggheten i det gränslandet. Samarbetet mellan Sverige och Norge är också speciellt. Mellan storstadsregionerna Oslo och Stockholm, där riksdagen är belägen, går ett viktigt stråk genom Mälardalen där man måste vara beredd på att göra stora insatser. Jag tror att samarbetet kan utvecklas ytterligare.
Det pågår en diskussion; Norge har för många utbildade poliser och kan inte anställa dem alla. Det finns därför hundratals poliser i Norge som inte jobbar inom polisen. Om vi utvecklar samarbetet skulle de mycket väl, med en kortare kompletteringsutbildning, kunna tänkas jobba i Sverige.
De skulle kunna förstärka den svenska polisen när vi har avsatt resurser för att anställa fler poliser, inte minst i de västra delarna där Sverige och Norge är så pass integrerade. Fru talman!
Det är lätt för en liberal att välkomna ett ökat samarbete mellan Sverige och Norge för minskad brottslighet och ökad trygghet i den delen av Sverige, till exempel Värmland och längs gränsen. Jag yrkar alltså bifall till utskottets förslag i betänkandet.