Mikael Damberg (S):
Tack för interpellationen! Jag börjar med Birger Lahtis funderingar. Det är väldigt viktigt att man är aktiv ägare för de statliga bolagen. Inget bolag mår bra av en ägare som inte är aktiv, har koll och också ställer relevanta frågor och ser till att den styrelse som är tillsatt gör vad den har i uppdrag att göra. Ansvarsfördelningen är viktig.
Att köra dubbelkommando och styra ett bolag från två håll tror jag absolut inte på. Det är också därför som regeringen i det som har redovisats i form av Statens ägarpolicy och riktlinjer för företag med statligt ägande klargör förhållandena mellan ägare, styrelse och ledning.
Det är styrelsen för de bolag där staten har ett ägarintresse som har ansvar för att sköta dem föredömligt inom de ramar som finns, med lagar, bolagsordning, eventuella ägaranvisningar och statens ägarpolicy. Det är otroligt viktigt att känna till den ansvarsfördelningen. Om vi talar om LKAB: Sedan LKAB drabbades av de lägre malmpriserna tror jag inte att det finns något annat statligt bolag som jag har ägnat mer tid åt som ägarminister.
Bara för att ta ett exempel med den nya vd som har kommit på plats i LKAB: På den korta tid som han har varit vd har jag vid tre tillfällen diskuterat med honom situationen för bolaget, de genomlysningar som nu genomförs av bolaget, de planer som finns framöver och hur man tar sig an bolagets framtid. För oss som skattebetalare är LKAB ett av de viktigaste bolagen i statens portfölj.
Just nu pressas alla gruvbolag på den internationella scenen enormt hårt av de låga malmpriserna. Jag har inget annat uppdrag än att se till att vi förvaltar de här tillgångarna på ett långsiktigt bra sätt, så att LKAB tar sig igenom den här svåra tiden och kan vara stark inte bara i år och nästa år utan om fem och tio år, för det är viktigt inte bara för Kiruna och Norrbotten utan också för Sverige som industrination. Jag tar alltså LKAB:s utveckling på mycket stort allvar.
När det gäller frågan om hyresgästernas ställning: Det är viktigt att inse att den stadsomvandling som sker naturligtvis innebär en ganska stor påfrestning på de här samhällena. Allt upplevs inte som roligt när man genomför rivningar av delar av städer och flytt av städer. Det kan i någon mening kännas påtvingat, eftersom verksamheten är orsaken till flytten.
Å andra sidan är min bild, när jag har besökt de här orterna i många olika sammanhang, att människor på orten är väl medvetna om att det handlar om gruvans framtid, att det beror på var gruvkropparna går och var man måste utvinna malmen och att det är anledningen till samhällsomvandlingen.
Det står man starkt bakom, eftersom man vet att det i mycket är grunden för den ekonomi och den framtid som samhällena ser framför sig. Det är klart att det med stor sannolikhet kommer att innebära att några kommer att behöva flytta lite grann mot sin vilja och att några kanske inte får den förtur som de hade drömt om.
Då finns den trappa som är framförhandlad med Hyresgästföreningen om hur man ska kunna gå från ett boende till ett annat utan att hyresnivån ska påverkas av det på en gång.
Jag kan avsluta mitt första inlägg med att säga: Den här situationen är inte helt olik en annan situation som hyresgäster kan drabbas av, när de påverkas av en renovering som de kanske själva inte har beslutat om, och det efter renoveringen blir högre standard och därmed också högre hyra i hyresbeståndet. Det är inte helt skiljt från andra verksamheter där hyresgäster faktiskt drabbas.