Annie Lööf (C):
Inledningsvis välkomnar jag att Socialdemokraterna faktiskt diskuterar företag och i detta fall sociala företag. Det är under senare år som denna företeelse har vuxit sig starkare i Sverige. Det är bra att man har sociala företag som har sin grund i de kooperativa värderingarna. Det är en styrka i det sociala företaget med den delaktighet som skapas av medarbetarna. Kunskapen är liten om dessa företag.
Det blev jag varse när jag innan jag blev minister satt i Coompanions nationella styrelse. Jag har arbetat i dessa organisationer och känner väl till problematiken. Jag tycker därför att det är viktigt, som en frukt av den handlingsplan som dåvarande näringsminister Maud Olofsson presenterade för ett antal år sedan, med webbsajten sofisam.se som är en hemsida för samarbete mellan ett antal olika aktörer för att stärka informationen.
Här behöver vi nog vara fler aktörer, inte minst politiska partier, som sprider detta lokalt och regionalt runt om i landet. Berit Högman har helt rätt i att det är när kommunerna tar tag i detta och gör sina dagverksamheter och släpper in möjligheter till socialt entreprenörskap eller sociala företag som det faktiskt får fart.
Där har kommunala politiker men också givetvis alla de bra organisationer som verkar på detta område i landet en viktig och avgörande uppgift. Jag fick en fråga om Socialfonden. Som Berit Högman vet är Socialfonden arbetsmarknadsministerns ansvarsområde.
Därför får Berit Högman ställa en fråga till arbetsmarknadsministern om vad som pågår och vad som kommer att läggas fram inom Socialfonden inom kort. Som bekant har jag ansvar för den regionala tillväxten och Regionalfonden.
Vad gäller stöd till dessa viktiga organisationer som jobbar med näringslivsfrämjande, både med de kooperativa idéerna och med annat nyföretagande i vårt samhälle, är det inte några medel som regeringen fattar beslut om, utan det är Tillväxtverket som fattar beslut om medelsfördelning till dessa organisationer.
Det är min ambition som näringsminister att vi ska ha ett starkt ideellt samhälle och ett starkt civilt samhälle som stöttar möjligheterna till ökat nyföretagande i olika konstellationer och i olika driftsformer för att få fler i arbete. Men exakt hur dessa medel ska utfalla är någonting som Tillväxtverket både fattar beslut om och bereder.
Låt mig kortfattat ta upp några konkreta frågor som Berit Högman ställde. En handlade om statliga kreditgarantier. Staten lämnar i mycket begränsad omfattning kreditgarantier. Detta har setts över generellt, och vi har funnit att det inte är något särskilt bra verktyg.
I detta fall tycker vi inte att det är motiverat att lämna kreditgarantier till företag enbart med motivet att det är fråga om ett socialt syfte. Det är där vi står just nu. Tittar vi på en djupare analys av Tillväxtanalys rapport, som Berit Högman också tog upp, är denna rapport en frukt av handlingsplanen 2010.
Tittar vi på de slutsatser som Tillväxtanalys kommer fram till, det vill säga att dessa företag inte är utestängda från möjligheten till finansieringsstöd, att det statliga finansieringsstödet är öppet för alla typer av företag och att man inte heller föreslår någon förändring, menar vi att vi inte vill gå vidare med en ytterligare fördjupad analys av just Tillväxtanalys rapport.
Avslutningsvis vill jag instämma i detta eftersom jag tror att vi delar uppfattningen om grundstrukturen i denna problemställning. Vi vill se fler sociala företag. Jag kan konstatera att antalet har fördubblats under de senaste åren. Jag kommer att göra vad jag kan för att se till att de ska fortsätta växa.