KBLab/rixvox huggingface dataset:
Helena Leander (MP):
Ministern har givetvis rätt i att ett kriminaliserande av sexuellt utnyttjande av djur inte skulle hjälpa i de fall då gärningsmannen är totalt okänd. Det är onekligen ett problem i de här fallen att man av naturliga skäl talar ganska tyst om detta. Är det så att man inte har utnyttjat någon annans djur är det inte alltid som det kommer till allmänhetens kännedom.
Men i de fall där man faktiskt lyckas identifiera gärningsmannen vore det väl väldigt tråkigt om det hela skulle stupa på att man inte lyckas bevisa att djuret har lidit? Det är ju alltid en grannlaga uppgift att bevisa hur en annan varelse känner. Det kan man inte ens göra med människor och än mindre med djur. Det är just därför det skulle underlätta så om vi hade ett klart och tydligt förbud mot sexuellt umgänge med djur. Då behöver det inte bli något snack om saken. Det löser givetvis inte alla problem.
Men det är ändå den åtgärd som Djurskyddsmyndigheten, som är vår ansvariga myndighet på området, har tagit fram som förslag. Jag hoppas verkligen att det inte är så att regeringen bara av någon sorts allmän antipati mot Djurskyddsmyndigheten väljer att ignorera alla förslag som kommer därifrån för att de kommer från fel håll.
Helena Leander (MP):
Vi kan nog vara överens om att grovt lidande givetvis ska bedömas hårdare än mindre lidande för djuren. Det går säkerligen att få in i en sådan här bestämmelse, om vi skulle straffbelägga sexuellt utnyttjande av djur. Det jag fortfarande inte förstår är detta: Vi ska identifiera lämpliga åtgärder för hur vi kan komma till rätta med problemet. Här har det kommit fram ett förslag. Jag har inte hört några andra förslag från jordbruksministern om hur vi skulle kunna göra för att komma åt problemet, utan det enda jag hör är att just det här förslaget inte är bra.
Vad finns det för andra förslag som skulle vara bättre? Jag lyssnar med spänning.
Helena Leander (MP):
Jag ska inte gräva mer i frågan om skattefusk. Jag ska i stället hoppa direkt till alkoholinförseln och alkoholskatterna. Det känns skönt att vår ordförande i skatteutskottet inte står och talar om sänkt ölskatt. Det tror jag inte skulle vara bra. Det är det särskilt inte för de människor som i dag är förskonade från den införda alkoholen. De skulle i så fall få samma låga priser på alkoholen som kan ses i gränsområdena.
Det känns bra att vår ordförande i stället talar om ökade resurser för tullen. Det är ett mycket bättre sätt att agera. Det handlar om att se till att motarbeta den illegala alkoholinförsel vi har, som visserligen har minskat på senare år men fortfarande är ett problem, än att sänka skatterna så att vi får samma problem över hela landet. Jag kan inte låta bli att fundera på om jag uppfattade ordföranden rätt.
Han sade att det egentligen inte spelar så stor roll om andelen sysselsatta ökar så länge de arbetade timmarna ökar. På något sätt måste det ändå vara en skillnad i hur de arbetade timmarna fördelas. Om vi tar en person som redan har ett jobb och börjar jobba mer blir den inte nödvändigtvis lyckligare av det utan kanske tvärtom. Det gäller däremot för den person som inte har något jobb över huvud taget och äntligen får ett jobb. Den får känna sig behövd, bidra och stå på egna ben. För den personen är det en jätteskillnad.
Därför vore det en rimligare prioritering att se till att människor som är arbetslösa får in en fot på arbetsmarknaden än att bara öka antalet arbetade timmar i största allmänhet.
Helena Leander (MP):
Centerpartiet är ju ett parti som i alla fall i högtidstalen brukar framhålla sig som ett miljöparti. Därför skulle jag vilja fråga lite grann om hur Centerpartiet ser på de miljöskatteförändringar som nu föreslås i budgeten. Vi ser att framför allt transportsektorn är ett riktigt allvarligt område där utsläppen ökar, och det ser verkligen inte bra ut.
Som jag sade tidigare i mitt anförande pratar Sika om att man måste ha ett bensinpris på 14:50 kronor bara för att hålla sig på 1990 års nivå av utsläppen och ännu högre om man vill minska ytterligare därutöver. Då frågar jag mig: Tycker Centerpartiet att 6 öre i höjd koldioxidskatt räcker för att lösa de problem som vi ser?
Helena Leander (MP):
Så länge Miljöpartiet inte fanns kunde Centerpartiet möjligtvis skryta med att vara någon sorts miljöparti, men nu finns det ett, kanske inte original, men i alla fall new improved formula eller någonting sådant. Hur som helst! Näringslivet skulle slås ut om vi har höjningar på mer än 6 öre i koldioxidskatt. Nej, så illa är det förstås inte.
Tack och lov tror jag att vårt näringsliv tvärtom skulle kunna se nya möjligheter om vi faktiskt hade ekonomiska styrmedel som väldigt tydligt styrde mot ett nytt klimatsmart sätt att tänka och nya klimatsmarta tekniker som sedan skulle kunna gå på export runt om i världen. Jag tror att det finns stora förutsättningar att faktiskt ställa om på ett sätt som även kan gynna näringslivet.
Sedan har vi ett väldigt enkelt exempel som anknyter dels till trafiksektorn och de problemen, dels till näringslivets problem att det kanske kommer utländska åkare som ekonomitankar utomlands och sedan kör billigare här om vi bara ensidigt höjer skatten på diesel. Detta kan leda till ojämna konkurrensvillkor. Därför har vi föreslagit att man ska ha en kilometerskatt på lastbilstrafiken för att kunna få en bra miljöstyrning på den tunga trafiken utan att missgynna de svenska åkarna.
Hur kommer det sig att Centerpartiet inte vill gå detta till mötes?
Helena Leander (MP):
Gunnar Andrén har avslöjat att det finns tre olika linjer i oppositionen vad gäller synen på grundavdrag, även om det var lite oklart vem som tyckte vad och hur det egentligen var. Jag kan förtydliga att Miljöpartiet vill höja grundavdraget helt enkelt därför att vi ser att det är många som inte får del av de skattesänkningar som alliansen genomför.
Det är sjuka, arbetslösa, pensionärer och folk som har det svårt som inte får ta del av det här över huvud taget. Det handlar inte om några stora summor. Men det är i alla fall någon form av erkännande. I övrigt tycker jag att Gunnar Andrén är lite otydlig med vad som är oppositionen och vad som är Socialdemokraterna. Först kommer ett utfall mot oppositionen i största allmänhet. Sedan citerar han ur Socialdemokraternas reservation. De må vara stora, men de är inte hela oppositionen.
Om vi börjar med de 65 miljarderna i skattesänkning som de beklagade kan jag säga att vi från Miljöpartiets sida inte ser något självändamål i att ha höga skatter. Däremot ser vi ett självändamål i att vi kan finansiera vår offentliga sektor och att vi kan ha någon form av rimlig fördelningspolitik. På det sätt som ni väljer att sänka era skatter tycker inte vi att det uppfylls.
Ni pratar också om att den där lite svävande oppositionen eller Socialdemokraterna nu accepterar 80 procent av det jobbskatteavdrag som man tidigare var emot. För Miljöpartiets del har vi valt att acceptera den del som rör dem som har de riktigt låga inkomsterna. Där ser vi att det kan finnas en poäng i att de inte ska fastna i bidragsfällor, som det brukar heta. Däremot fattar inte jag varför vi med våra höga löner ska få del av jobbskatteavdraget.
Gunnar Andrén, skulle du sluta jobba och börja gå på bidrag om du inte fick del av jobbskatteavdraget?
Helena Leander (MP):
Än så länge låter vi åtminstone tre blommor blomma. Men när det väl kommer till kritan får vi väl försöka ena oss, precis som ni en gång gjorde när ni gick in i en allians. Det gällde jobbskatteavdraget. Den del som vi accepterar rör dem med de låga inkomsterna. Vi satte upp till 23 000 kronor i månaden som gräns.
Därutöver väljer vi att trappa ned jobbskatteavdraget eftersom vi inte ser att man behöver en extra morot för att gå från att vara utanför arbetsmarknaden till att vara med på arbetsmarknaden, söka och få ett jobb, om man ändå får en så stor lön som man får i det skiktet. Så ser vi på jobbskatteavdraget. Jag ska passa på att säga något om förmögenhetsskatten. Det hann jag inte med i min första replik. Vi ser visserligen också problemen med förmögenhetsskatten.
Vi tycker också att det är otidsenligt med en sambeskattning, oavsett om det handlar om man och kvinna, som i Gunnar Andréns exempel, eller om det är man och man eller kvinna och kvinna. Det vi vänder oss mot är att avskaffandet av förmögenhetsskatten genomförs samtidigt som stora skattesänkningar genomförs just för dem som har mest och samtidigt som man skär ned för dem som har det sämst. Det är ingen bra fördelningspolitik.
Helena Leander (MP):
Jag tänker spinna vidare på precis samma tråd, på det här med familjen som enhet och på hur man ska titta på fördelningsstatistiken. Jag har inga problem med att man tittar på hushållsnivån när analyser görs utifrån olika inkomstprofiler - höginkomsttagare-låginkomsttagare och så vidare.
Men om man ska göra analyser av hur kvinnor respektive män påverkas av er ekonomiska politik är det svårt att blunda för det faktum att många män lever tillsammans med kvinnor och vice versa - även om det inte alltid är så - och att man får en väldigt skev bild om de klumpas ihop till en enda individ. Trots allt måste det väl vara skillnad om den ena parten försörjer den andra eller om båda kan försörja sig själva.
Eller är det inte längre ett viktigt mål att kvinnor ska kunna vara ekonomiskt oberoende, inte vara beroende av en man för sin försörjning? Nu när ni från alla allianspartierna varit uppe och talat måste jag konstatera att ingen nämnt klimatfrågan trots att skattepolitiken är, eller åtminstone borde vara, ett väldigt viktigt verktyg för att få ett bättre klimat.
Möjligtvis kan man förstå Kristdemokraterna som före valet var ute och pratade om sänkt bensinskatt, vilket då var ett väldigt smart och populistiskt drag men som kanske inte känns lika smart och populistiskt och som varande i linje med opinionen nu. Jag skulle ändå vilja försäkra mig om hur det är. Är det så att Kristdemokraterna nu har släppt den tanken, eller behöver vi oroa oss för att Kristdemokraterna i samband med nästa budget haft lite framgångar och ni då kommer med sänkt skatt på bensin?
Helena Leander (MP):
Om regeringen till nästa budget tar fram statistik över hur lågutbildade och glesbygdsbor påverkas ska jag med glädje ta del av det. När det gäller detta med bensinskattehöjning är jag inte i första hand oroad för skatthöjningen som sådan. Jag är oroad för klimatförändringarna. De är allvarliga, det är ingenting som vi kan sticka under stol med. Jag tror att det har hänt mycket sedan valet. Folk har fått en mycket större medvetenhet om det efter Sternrapporten och IPCC:s olika rapporter. Man inser att det här inte är någonting som vi bara kan vifta undan.
Det går inte heller att vifta undan att priset på bensin och olika former av koldioxidutsläpp spelar roll för konsumtionen. Det är inte så att vi vill straffa människor som är ute och kör bil av fullt legitima skäl. Däremot påverkar priset på bensinen konsumtionen. Alla kanske inte nöjeskör.
Det finns säkert folk som gör legitima resor men som fortfarande kan köra mer mjukt, som eco driving eller att man nästa gång köper en mer bränslesnål bil som går på förnybara bränslen. Kanske kan man samåka, turas om att hämta barnen på fotbollsträningen eller vad de ska till. Det finns många olika sätt som man kanske börjar fundera på när man ser att bensinen är ganska dyr.
Finns det inte någon form av rimlighet i att det som är dåligt för miljön också ska vara dyrt, att förorenaren ska betala? Jag blir lite fundersam när Kristdemokraterna ser det som ett stort problem att vi har moms på skatt, precis som vi har moms på allting annat. Kommer det att bli en ny princip för till exempel alkoholskatterna så att man inte ska momsbelägga punktskatten på alkohol? Är det andra skatter som ni inte tycker ska momsbelägga, eller är det bara just när det gäller bensinen som det är ett problem?
Helena Leander (MP):
Mycket av det som vi kallar välfärden sker ute i kommuner och landsting, i skola och sjukvård, på dagis och fritids, i äldreomsorgen. Det är frågor som berör de flesta människor, och vi i den här salen är inget undantag. Det är klart att vi blir engagerade när vi ser brister, när vi ser potential, när vi ser vad som händer ute i den offentliga verksamheten. Ibland blir vi till och med så engagerade att vi glömmer bort vad som är vår roll i det hela. Vi ska ge ramarna.
Sedan är det upp till kommuner och landsting att fylla de ramarna med innehåll, att välja hur man organiserar verksamheten och hur man gör prioriteringar mellan verksamheter. Men det är inte lätt att alltid hålla fingrarna borta när vi sitter här och gör våra budgetar. Om vi till exempel ser ett behov av resurser i skolan är det klart att vi vill ge pengarna direkt dit i stället för att ge dem till kommuner i största allmänhet och hoppas att de ska lägga pengarna i skolan.
Så med tiden har det vuxit fram en hel del sådana öronmärkta statsbidrag. 39 miljarder i specialdestinerade statsbidrag var det förra året. Det kan säkert finnas goda skäl för det ibland. Jag skulle ändå önska att man kunde vara lite återhållsam ibland. För trots allt ser verkligheten väldigt olika ut runt om i landet. Det kanske finns kommuner som har satsat stenhårt på skolan men som ser stora behov i äldreomsorgen.
Kommer vi då uppifrån och talar om var de behöver pengarna bäst blir det bara fel. Nåväl, den största delen av statsbidragen går fortfarande som fria bidrag att användas på de sätt som kommuner och landsting finner bäst. Hur de används varierar förstås. Jag ska inte ge mig in i någon djupdykning i hur kvaliteten i den offentliga verksamheten varierar runt om i landet men kan i alla fall konstatera att om vi ser till det ekonomiska resultatet går det ändå bra.
90 procent av kommuner och landsting går plus. Så långt är allting ljust. Vi kan också se moln torna upp sig på himlen. Det har skett ett trendbrott där allt fler kommuner faktiskt går back. En sak är att konjunkturen börjar mattas av. Det ska vi faktiskt inte skylla regeringen för. Däremot bör regeringen inte ducka för att de förändringar den gör i socialförsäkringen får konsekvenser för kommunerna. Det har diskuterats väldigt mycket om försörjningsstödet nu.
De siffror jag har sett från Socialstyrelsen är att nästan hälften av kommunerna ser att socialbidragen ökar. Det är klart att inte det är kul när man tidigare tvärtom har sett att det har sjunkit flera år i rad. Det är heller inte konstigt. Om de statliga försäkringssystem blir glesare är det inte konstigt om människor faller igenom.
Ska man nödvändigtvis skära i socialförsäkringarna, vilket inte jag är något stort fan av, får man i alla fall vara beredd att se över om det behövs kompensation för kommunerna. Än så länge ser det, som sagt, fortfarande ljust ut för kommunerna. Men jag tror att vi gör klokt i att följa utvecklingen noga.
Helena Leander (MP):
Det är faktiskt lite spännande att höra hur Täbybon Fredrik Schulte har omdefinierat fördelningspolitiken till att handla om att fördela mellan rika förortsbor och rika innerstadsbor. Det är i och för sig också lovvärt att se till att det finns någon rättvisa där. Men det vore också klädsamt om man kunde fördela med någon rättvisa mellan rika villaägare generellt och fattiga villaägare och kanske ha en lite bredare syn på fördelningspolitiken.
Det jag främst vände mig mot var beskyllningen att vi minsann inte har gjort någonting under den tid som vi har varit vid makten. Jag vill ändå lyfta fram begränsningsregeln som infördes under förra mandatperioden, var det väl, som innebär att den som har normala inkomster och ett normalt hus men ändå betalar hög fastighetsskatt får en begränsning så att vederbörande inte ska behöva betala mer än 4 procent av sin hushållsinkomst i fastighetsskatt.
När det då pratas om de människor som trots detta drivs från hus och hem blir man ju lite fundersam. Hur många är dessa personer som drivs från hus och hem därför att de får betala 4 procent av hushållets inkomst i fastighetsskatt. Hur många är de? Finns det en undersökning? Jag lyssnar gärna. Vad är oppositionens förslag? frågar Fredrik Schulte.
Om det är någonting som jag har lärt mig av historien med fastighetsskatten så är det att kanske inte gå ut och lova en massa saker man inte sedan kan hålla när det visar sig vara lite mer komplicerat än vad man har tänkt. Vårt förslag är nog så tråkigt som att faktiskt göra en rejäl översyn. Sedan får man se lite grann utifrån den vad man kan komma fram till. Målsättningen är i alla fall att ha en rättvis fördelningspolitik och öka förutsägbarheten.
Anledningen till att vi inte motsätter oss de regler som ni införde är just att det redan har varit väldigt många förändringar på fastighetsskatteområdet. Om vi vill ha en stor översyn är det kanske inte så bra att börja med att göra en återställare och sedan komma med helt nya regler. Då får vi helt enkelt gilla läget och låta de reglerna gälla tills vi har fått en större översyn.
Helena Leander (MP):
Det är ju alltid populärt när man vill förlöjliga människor som visar att de bryr sig om djur, för det är ungefär det löjligaste man kan göra. Jag kan tycka att det kanske är ett onödigt resonemang att diskutera hemfridsbrott i samband med grytjakt. Däremot är det svårt att komma ifrån att det är väldigt stressande för en grävling att vara instängd i sitt gryt när hundar jagar den och den inte har någonstans att fly. Ska man döda djur kan man försöka göra det på ett så sjyst sätt som möjligt. Det är därför vi diskuterar till exempel att djuren ska vara bedövade när de slaktas.
Då är det väl ganska rimligt att man också ser över jaktformer som utsätter djuren för onödigt mycket stress och lidande. Det är dock lite utanför ämnet fastighetsskatt så jag ska inte fördjupa mig i det. Begränsningsregeln ska ni återinföra, men bara för pensionärer. Då blir man också lite fundersam. Trots allt finns det andra människor än pensionärer som har väldigt låga inkomster.
Om det finns en poäng med att ha en begränsningsregel just för de människor som har låga inkomster, så att de inte ska behöva gå från hus och hem, varför ska det då bara gälla pensionärer? Är det inte bättre att diskutera hur man skulle kunna se till att begränsningsregeln används för att människor ska slippa gå från hus och hem? Det är ju inte så att någon tycker att det är bra att det blir resultatet.
Varför väljer ni då, för att komma åt de människor det handlar om, de som har låg inkomst, att göra jättestora skattesänkningar för dem som har väldigt hög inkomst? Jag tycker att logiken haltar lite.
Helena Leander (MP):
Lena Asplund kommer nog inte undan frågan om europadieseln. Precis som Christin Hagberg sade är det inte alla bilar som har partikelfilter eller annan modern reningsutrustning i dag. Faktum är att 90 procent saknar detta. Dessutom hävdar Lena Asplund att europadieseln är bra, fin och svavelfri.
Men kraven på lågt svavelinnehåll kommer inte förrän 2009, alltså först ett år efter att regeringen sänker skatten för diesel av miljöklass 3. Då blir man lite fundersam. Vad är det som är så bra med europadieseln och som gör att vi nu helt plötsligt måste införa den så fort som möjligt, trots att många bilar saknar partikelfilter och trots att den fortfarande innehåller svavel? Det handlar om koldioxidutsläppen, säger Lena Asplund.
Det säger också de som säljer europadieseln. Det finns också de som säger att man räknar galet när man kommer fram till det: Man tittar på produktion och bränsleförbrukning, däremot inte på kolinnehållet i bränslena. Dessutom räknar man ganska konstigt på själva raffineringen. Man tittar på alla möjliga saker man raffinerar, som asfalt och sådant.
Om man räknar mer ur ett livscykelperspektiv kommer man fram till att dieseln av miljöklass 3 släpper ut ungefär 130 000 ton mer koldioxid - det skulle bli så om man i hela Sverige övergick från miljöklass 1 till miljöklass 3. Jag ser verkligen ingen anledning till att främja den smutsigare dieseln. Jag vill gärna ha en motivering till att man har så bråttom att införa smutsig diesel. Lena Asplund pratar om att reseavdragen finns för glesbygdens skull.
Man tror gärna att det är främst i glesbygden man använder dem. Men faktum är att de största användarna av reseavdragen är människor som bor i Gnesta i Södermanland och i Knivsta i mitt hemlän Uppsala. Det är inte glesbygd, det kan jag garantera. Det finns alldeles utmärkta möjligheter att pendla med tåg och pendeltåg. Frågan är om man inte skulle kunna se över reseavdragen.
Helena Leander (MP):
Politiker ska inte styra valet mellan de olika dieselsorterna, säger Lena Asplund. Nu närmar de sig varandra miljömässigt. Men även om ni bortser från de här partiklarna kommer svavelhalten inte att närma sig förrän först 2009. Ni inför den relativa skattelättnaden, som man ändå får se det som, redan från 2008. Varför så bråttom? Det kommer inte att hända någonting enligt aktörerna, säger Lena Asplund.
Men de aktörer som har uppvaktat eller i alla fall tillskrivit skatteutskottet - från Preem och Statoil är det väl - hävdar att dieseln av miljöklass 1 helt kommer att slås ut från marknaden. Nog finns det skäl till oro. Vad gäller reseavdragen: Inte heller jag kan hela Upplands Lokaltrafiks tidtabell i huvudet. Men jag vet så pass mycket som att det finns en tågstation i Knivsta och att det finns bussar som går dit. Problemet är att inte heller Skatteverket kan hela Upplands Lokaltrafiks tidtabell.
Det kanske inte heller är rimligt att de lägger sin tid på att sitta och provåka varje sträcka och jämföra med tidtabellerna. Det är väldigt lätt att fuska med detta. Det har också vid stickprov visat sig att omkring hälften av dem som begär avdrag för resor till och från arbetet begär fel. 96 procent, eller något sådant, begär mer avdrag än de egentligen har rätt till. Uppenbarligen är det alltså ganska lätt att fuska med systemet.
Om man i stället skulle ha ett avståndsbaserat system skulle det vara mycket svårare. Då skulle Skatteverket bara behöva gå in på Hitta eller Eniro och kolla hur långt det är mellan huset och arbetet. De skulle då inte behöva sitta och bläddra i tidtabeller och provåka. Dessutom skulle man då gynna kollektivtrafikanter på ett helt annat sätt än man gör i dag.
Helena Leander (MP):
Det är glädjande att höra Karin Nilsson talar om allvaret i klimatförändringarna och vikten av en höjd bensinskatt. Det känns också väldigt hederligt av Karin Nilsson att erkänna att höjningen av koldioxidskatten är marginell och mest en markering i en av mänsklighetens viktigaste frågor. Jag tror att det var så du sade. Då infinner sig följdfrågan: Varför höjer ni inte mer, och varför höjer ni reseavdraget med mer än ni höjer koldioxidskatten?
Karin Nilsson säger att man genom den höjda koldioxidskatten kan stimulera människor att köpa bränslesnålare bilar och få ned förbrukningen. Då blir det en ännu större skillnad. Men det skulle vara en liten extra uppmuntran. Jag är fullt medveten om att det är svårt att transportera sig utan bil i glesbygden. Att däremot uppmuntra människor att åka bil är kanske inte nödvändigt.
Karin Nilsson säger att de åkare hon talat med är väldigt angelägna om att få någon form av vettigare konkurrenssituation i jämförelse med utländska åkare så att de kan konkurrera på lika villkor med dem som tankar sin diesel någon annanstans. Varför föreslår ni i så fall inte en kilometerskatt som skulle göra just det?
Alla som kör på svenska vägar oavsett var de har betalat sin diesel får betala för att de nyttjar vägsystemet, bidrar till slitage, olyckor, utsläpp och allt vad det nu kan vara. Det skulle vara ett sätt att utjämna skillnaden i konkurrensförmåga.