KBLab/rixvox huggingface dataset:
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Jag blev för ett ögonblick mycket orolig att Lise Nordin inte såg kopplingen mellan vattenkraft, klimatfrågor och energiproduktion, men hon hämtade in det i slutet. Vattenkraften är en av de absolut viktigaste elproduktionerna vi har, och den tillståndsprocess vattenkraften nu står inför kommer att vara avgörande för hur den kommer att utvecklas framöver.
Jag är också väldigt förvånad, måste jag säga, över att Lise Nordin - Miljöpartiets energitalesperson och en kämpe för klimatet - inte tydligt och klart kan säga att hon kommer att kämpa för att klimatperspektivet skrivs in i en modern miljöbalk. Det är mycket anmärkningsvärt. Lise Nordin talar om en konflikt som är på väg bort.
Jag undrar vem hon har mött av de småskaliga vattenkraftsproducenter som just nu står inför en ny tillståndsprocess. Det är inte den bilden verkligheten ger när vi möter dem. Det kanske vore bra om Lise Nordin tog sig en tur till Essunga kommun och Nossebro för att träffa den vattenkraftsproducent som ser att hela hans livsverk håller på att gå om intet.
Där frågar man också varför klimatperspektivet inte finns i Sveriges miljöbalk. Jag ställde en skriftlig fråga till statsrådet Åsa Romson. Hon inledde svaret med att skriva om alla de utredningar Lise Nordin hänvisar till, och hon avslutade med: "I det fortsatta arbetet måste avvägningar även göras mellan olika intressen som t.ex. fiskvandring, kraftsystemets behov och värnande av kulturmiljöintressen."
Det stod inte ett ord om vikten av att skriva in klimathänsynen i den svenska miljöbalken. Jag tycker att det är mycket anmärkningsvärt, speciellt med tanke på att klimatkonferensen nu pågår och med tanke på klimathotet.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Senast i går fick vi höra från EU:s energikommissionär Sefcovic att den nordiska regionen är ett föredöme på den europeiska energimarknaden. Fortfarande står vi dock inför flera utmaningar. Vi behöver samarbeta ännu mer, vi behöver harmonisera våra regelverk och vi behöver ta bort regelkrångel för att den nordiska elmarknaden ska fungera till och med mer optimalt än den gör i dag.
Därför yrkar vi bifall till propositionen och avslag på reservationen.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Jag ska börja med att kommentera inledningen av Hannah Bergstedts anförande, då hon talade om statens inkomster. Jag vill bara påpeka för henne att statens inkomster faktiskt ökade med 40-70 miljarder kronor per år under alliansregeringens tid tack vare att vi förde en skattepolitik som gynnade arbete och företag.
Jag har en fråga till Hannah Bergstedt om effektskatten. Vi vet att kärnkraftsindustrin nu måste investera mycket stora summor i ett oberoende säkerhetssystem för härdsmältor. För att de ska kunna göra det måste de veta att det faktiskt går att producera el från kärnkraft i Sverige framöver.
Det finns tydliga krav från energibranschen och från fackförbundet Metall om att kärnkraftens framtid måste säkras. Vi vet att effektbristen i Sverige kommer att öka om kärnkraften försvinner.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Långsiktighet är bra. Men om vi inte får fatta beslut om hur effektskatten ska utvecklas i dag kommer det inte att finnas någon kärnkraft efter 2020. 40 procent av Sveriges elförsörjning kommer att försvinna från systemet. Vi kommer att bli beroende av att importera smutsig kolkraft från Tyskland och Danmark.
Det finns en uträkning från Profu som visar att de svenska koldioxidutsläppen kommer att öka radikalt bara på grund av att de fyra reaktorer som det har fattats beslut om ska stängas kommer att stängas. Den rödgröna samarbetsregeringen är bara representerad till 50 procent här i dag.
Någon representant från Miljöpartiet finns inte i salen, vilket jag tycker är mycket anmärkningsvärt. Vi måste kunna ge besked till branschen i dag om hur effektskatten kommer att utvecklas. Annars kommer inte de nödvändiga investeringarna att komma till stånd.
Då måste kärnkraftverken stängas, inte på grund av att de är dåliga utan på grund av att de inte följer just de säkerhetskrav som ledamoten påpekade krävs i dag. Vi måste få besked. Därför upprepar jag frågan. Stöder ledamoten Hannah Bergstedt Ibrahim Baylans hänvisning till Energikommissionen när det gäller effektskattens framtid?
Det är ett beslut som inte kan fattas efter 2025 utan som måste fattas i dag.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 2. Sveriges medlemskap i EU och tillträdet till den europeiska marknaden är en viktig förutsättning för våra företag, våra svenska jobb och vår välfärd. Ett medlemskap kräver självklart också att vi följer de gemensamma spelreglerna och implementerar EU:s direktiv i vår egen lagstiftning. Där är vi helt överens.
Problemet med dagens proposition från regeringen gällande ändringar som avser att anpassa skattebefrielser på bränsleskatteområdet till EU:s statsstödsregler är att de helt saknar konsekvensbeskrivningar. Förslaget kan tyckas tekniskt, men det kan komma att få långtgående konsekvenser för de företag det gäller.
De ändringar som föreslås är regler om informationsinhämtning från och offentliggörande av de företag som ges statligt stöd samt begränsningar avseende stöd till företag som är i svårigheter eller föremål för återkrav av olagligt statsstöd. Vad döljer sig bakom detta? Herr talman! Hur kommer dessa förslag att påverka de enskilda företagen och deras konkurrenskraft?
Hur kommer det skärpta informationskravet att påverka företagens administrativa börda? Finns det heller inga betänkligheter från regeringens sida när det gäller offentliggörande av information om de företag som söker statsstöd? Huvuddelen av förslaget handlar om att begränsa för företag som är i ekonomiska svårigheter när det gäller att ta del av det statliga stödet.
Vilka företag som hamnar inom definitionen och hur det drabbar företag som utifrån detta nekas ekonomiskt stöd är oklart. Tydliga och förutsägbara regler är avgörande för konkurrenskraften. Propositionen och regeringen riskerar att skapa osäkerhet vad gäller start av verksamheter samt osäkerhet över kommande investeringsbeslut.
Ytterligare en betänklighet kring detta ärende är att regeringen har valt den striktaste definitionen av företag i svårigheter. Det vi efterlyser här en omvärldsanalys. EU:s inre marknad är tänkt att jämna ut konkurrensskillnader och erbjuda alla lika förutsättningar. Detta fungerar bara om implementeringen av EU:s olika direktiv genomförs på likartat sätt.
I dagens proposition väljer regeringen att anstränga sig lite extra för att vara säker på att svenska företag i alla fall inte får en konkurrensfördel. Detta är mycket olyckligt och riskerar att snedvrida den svenska konkurrenskraften till vår nackdel. Herr talman!
Utifrån detta resonemang kan vi moderater och Alliansen bara landa i ett ställningstagande: Regeringen måste ta fram en genomgripande konsekvensbeskrivning ur ett företagarperspektiv. Sverige har inte råd att förlora konkurrenskraft. Här har vi ett förslag som riskerar att leda till just det.
Den rödgröna regeringen är skyldig svenska företag, jobben och i slutändan vår välfärd att faktiskt ta reda på om och hur konkurrenskraften påverkas innan de ändrar svensk lag.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Statsministerns vice statsminister Åsa Romson har under veckan varit ute och kommenterat Vattenfalls möjliga försäljning av tysk brunkolsverksamhet. Vice statsminister Åsa Romson påstår att regeringen inte har någon möjlighet att påverka försäljningen eller eventuellt stoppa en sådan, vare sig genom ändrade ägardirektiv eller på annat sätt.
Min fråga till statsminister Stefan Löfven är: Delar statsministern sin vice statsministers uppfattning att regeringen är totalt maktlös i den process som nu pågår? Eller har statsministern en annan uppfattning om regeringens möjligheter? Och i så fall: Vilka möjligheter anser statsministern att regeringen har?
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Så sent som förra veckan påpekade Miljöpartiets energipolitiska talesperson Lise Nordin att Miljöpartiets krav är att kärnkraftsindustrin ska betala mer av det som Miljöpartiet anser är kärnkraftens kostnader. Samtidigt tar Lise Nordin upp att detta fastslås i regeringsöverenskommelsen.
De senaste dagarna har å andra sidan både statsrådet Baylan och statsminister Stefan Löfven öppnat för att sänka skatten på kärnkraft, den så kallade effektskatten, för att rädda de kvarvarande reaktorerna. Då dyker omedelbart en fråga upp, nämligen om det förslaget är förankrat hos samarbetsregeringens samarbetspartner Miljöpartiet.
Om så är fallet, hur trovärdig är regeringsöverenskommelsen?
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Frågan till statsrådet Baylan handlade om sänkningen av effektskatten på kärnkraft och det förslag som både Baylan och statsminister Stefan Löfven gått ut med så sent som i dag i Dagens industri, där de säger att de kan tänka sig att sänka effektskatten. Är det förslaget förankrat hos det andra regeringspartiet, nämligen Miljöpartiet?
Baylan har tidigare sagt att effektskatten inte påverkar den framtida kärnkraftsproduktionen. Stämmer inte det längre?
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Jag ifrågasatte inte vad som fanns i Sverigedemokraternas motion. Jag efterfrågade det som inte fanns, nämligen ett tydligt besked om att Sverigedemokraterna fortsatt står bakom att biobesökare ska ha samma moms som de som besöker andra kulturevenemang. Jag har inte gått in på vad som står i er reservation.
Men jag efterfrågar, som sagt, herr talman, vad som inte står där. Biobesökare ska i dag betala en högre moms än de som besöker andra kulturevenemang. Vi vet också att regeringen har gjort det gratis att besöka statliga museer, som finns i storstäder. Biograferna finns på landsbygden.
Vi har tidigare varit överens i Sveriges riksdag om ett tillkännagivande om att biobesökare och biografer på landsbygden ska ha samma möjligheter. Det ska vara samma moms som för övrig kultur. Detta är en straffskatt för dem som bor på landsbygden och som inte har möjlighet att besöka de statliga museerna, som regeringen subventionerar.
Därför frågar jag återigen: Har Sverigedemokraterna svängt i frågan om nedsatt moms på biobesök, som ni tidigare stod bakom i ett gemensamt tillkännagivande i denna kammare?
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Olle Felten kanske tycker att det är konstigt av mig att jag tar upp just denna fråga. Men jag kan lova Olle Felten att de som finns där ute och som besöker biograferna inte förstår varför Sverigedemokraterna i dag inte kunde stå fast vid sin linje. Sverigedemokraternas agerande i denna fråga framstår som väldigt konstigt.
Frågan är: Kan man lita på att Sverigedemokraterna inte svänger nästa gång de ska rösta om någonting som de tidigare har varit med om att ge regeringen ett tillkännagivande om?
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionen. Sverige har, som tidigare talare tagit upp, i generationer varit en stolt sjöfartsnation. Den svenska handelsflottan har varit en tillgång för våra övriga näringar, som behöver få ut sina varor på den internationella marknaden. En svensk flagga har varit en symbol för viktiga arbetstillfällen, skatteintäkter, miljö och utveckling inom näringen.
Tyvärr har vi under de senaste två decennierna sett en ständig minskning av antalet svenskflaggade fartyg på världens hav. Det finns självklart flera orsaker till det, men ett av de argument som näringen själv har lyft fram är att de under andra länders flagga kan få en gynnsammare beskattning. Detta har utarmat den svenska handelsflottan, arbetstillfällen har försvunnit och kompetensen inom sjöfarten hotas.
För att komma åt den snedvridna konkurrensen föreslås nu en ny skatt för den svenska internationella handelsflottan - en tonnagebeskattning. Det är ett förslag som vi moderater välkomnar och ställer oss bakom. Det är viktigt för Sverige och för att tillvarata den kompetens som finns inom den svenska sjöfarten att vi behåller och utökar antalet fartyg under svensk flagg. Fru talman! Som tidigare talare har lyft fram har det varit en långdragen process.
Den startade 2004, och vi har haft flera utredningar. Att detta är en komplex fråga visade sig före sommaren, när vi trodde att vi var i mål men då EU-kommissionen hade invändningar mot vissa detaljer i lagförslaget som de menade stred mot EU:s statsstödsregelsystem. Vi fick återigen göra om, och med vissa smärre justeringar kan vi i dag äntligen debattera förslaget om ett svenskt tonnagebeskattningssystem.
Alla skatter ska ha ett tydligt syfte, och för denna lagändring är målet att vi genom en ökad konkurrenskraft nu återigen ska se en tillväxt av antalet svenskflaggade fartyg i vår handelsflotta. En växande sjöfartsnäring har positiva effekter på alla svenska näringsområden. Det ligger nu på våra rederier att visa att tonnagebeskattningen faktiskt styr mot detta mål.
Alla signaler som vi har fått från den svenska sjöfartsnäringen styr åt det hållet. Inte ofta kan vi se ett mer synligt och konkret resultat än om vi lyckas nå målen genom denna skatteändring - ett ökat antal svenska flaggor på världens hav.
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Tack, finansminister Magdalena Andersson, för svaret! Problemet är bara att finansministerns svar inte innehåller någon substans över huvud taget. Jag kan ha förståelse för att finansministern inte vill komma med några skarpa utlåtanden så länge en utredning pågår.
Men det är ändå rimligt, utifrån frågorna jag ställt, att förvänta sig att finansministern, som tillhör en regering som säger sig värna om svensk konkurrenskraft och jobb, i alla fall skulle nämna att dessa två delar kommer att väga tungt när beslutet ska fattas om en straffskatt på avstånd.
Jag är mycket oroad över vad finansministerns tystnad gällande just arbete och konkurrenskraft betyder i det här ärendet. Under budgetdebatten den 23 november förklarade Miljöpartiets företrädare att kilometerskatten bland annat är något som förbättrar konkurrensen för de svenska åkarna.
Det var inte första gången jag hörde detta från rödgröna företrädare, så jag valde att kolla upp vad branschorganisationen Sveriges Åkeriföretag tycker. De säger att de absolut inte vill ha en kilometerskatt och att den är skadlig för den svenska åkeribranschens konkurrenskraft och den svenska industrin.
Finansminister Magdalena Andersson säger i sitt svar att regeringen ska analysera vilka konsekvenser den föreslagna skatten får för olika sektorer och regioner. Även om finansministerns svar i dag saknar all substans tycker jag att dagens debatt är nödvändig och relevant.
Det är nu som finansministern och regeringen har möjlighet att ta till sig den oro för jobb och konkurrenskraft som hotet om en straffskatt på avstånd skapar där ute bland dem som kommer att bli drabbade. Därför frågar jag igen: Är finansministerns avsikt att införa straffskatt på avstånd trots att det skulle vara ett hot mot svenska jobb, företag och konkurrenskraft?
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Magdalena Andersson har tidigare sagt att man inte vet vilken utformning straffskatten på avstånd kommer att få och att man inte vet vad konsekvenserna kommer att bli. Det är ju nu innan skatten införs man har möjlighet att ta till sig vad de där ute i verkligheten säger. För exakt en vecka sedan gjorde jag tre företagsbesök i Södra Älvsborg.
Jag besökte Emballator som är ett framgångsrikt industriföretag i Ulricehamn, Hotell Bogesund som är ett trevligt och väldrivet hotell i Ulricehamn och Borås Bilfrakt som är ett familjeägt åkeri i Borås. Alla är företag med stolta anor, planer för framtiden och en vilja att lyckas.
De är tre rätt olika företag men med det gemensamt att de alla är beroende av logistik och transporter för att överleva, växa och utvecklas. I just detta område är man helt beroende av bland annat lastbilstransporter. Emballator, som producerar plåtförpackningar, måste få ut sina varor på den internationella marknaden.
På en direkt fråga till Emballators vd Mats Nilsson om vad som kommer att bli avgörande för just hans företag i framtiden svarar han: väl fungerande logistik till konkurrenskraftiga priser. Hotell Bogesunds vd Camilla Ferm berättar stolt om verksamheten och säger att det inte är turisterna utan de som besöker industriföretagen i bygden som står för gästnätterna.
Borås Bilfrakt, som har drivits av familjen Nilsson i tre generationer och som transporterar mycket av just Emballators varor ut på världsmarknaden, oroas över hotet om en straffskatt och frågar: Vem är beredd att ta de höjda kostnaderna för detta? Kommer Emballator och andra industriföretag att vilja stanna kvar om transportkostnaderna höjs?
Om industrin flyttar närmare sina exportmarknader, vem kommer att övernatta hos Camilla Ferm på Hotell Bogesund? Vems varor ska Borås Bilfrakt transportera? Hur många arbetstillfällen är finansministern och den rödgröna regeringen beredda att offra?
Jag förstår att finansminister Magdalena Andersson väntar på en annan utredning, men det skadar inte att åka dit där människor oroas här och nu över regeringens skattechock och lyssna till deras argument. Vad behöver företagen och företagarna som skapar jobben i Sverige för att vilja växa och utvecklas?
De signaler jag har fått är att det i alla fall inte är en skatt på avstånd. Det är nyttigt att lyssna till verkligheten. Man kan få rätt bra svar på hur dagens och framtidens utmaningar bör lösas. Därför, herr talman, frågar jag finansministern igen: Om det skulle visa sig att straffskatten på avstånd är skadlig för Sveriges jobb och konkurrenskraft, vad gör regeringen då?
Är ni villiga att backa från det som finansministern har sagt om att införa en straffskatt på avstånd?
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Problemet är att regeringen har lovat att införa en skatt även om en konsekvensanalys skulle visa att skatten hotar svenska jobb och företag. Det är detta som dagens debatt bör handla om: ifall man över huvud taget tänker ta hänsyn till konsekvensanalysen.
Jag förstår att straffskatten på avstånd kommer att dra in pengar till statskassan som klirrar fint i finansministerns pengasäck, men vi får inte glömma att dessa pengar tas någonstans ifrån. Frågan som finansministern och regeringen bör ställa sig är om inte dessa pengar gör större nytta i de företag som skapar jobb och tillväxt i Sverige.
Jag vet inte om finansministern är medveten om att man urholkar sin egen skattebas. Man sågar av den gren man sitter på genom att straffa ut företag och jobb. Låt mig återgå till förra fredagens besök, herr talman. Emballator, som producerar plåtemballage - herr talmannens pepparkaksburk kommer kanske därifrån - har 30 långtradare som varje vecka lämnar företaget.
Om man bara räknar med transporterna därifrån till gränsen ut ur Sverige skulle en kilometeravgift på 24 kronor milen öka deras transportkostnader med dryga miljonen. För Borås Bilfrakt, som har 18 bilar som tillsammans kör 227 000 mil per år, blir kostnadsökningen 5 1⁄2 miljon.
Jag upprepar därför den fråga som Borås Bilfrakts ägare Carl-Johan Nilsson ställde till mig: Vem ska bära kostnaden? Borås Bilfrakt klarar det inte. Emballator säger tydligt att logistikkostnaderna är avgörande för framtiden. Hotell Bogesund är beroende av de gästnätter som en levande industri i Ulricehamnstrakten medför. Delar inte finansministern dessa företags oro?
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Jag tackar finansminister Magdalena Andersson för svaret, trots att hon inte svarade på frågan. Nu är det tyvärr så att ministern ibland inte svarar som jag hade tänkt mig. Det kanske inte är så konstigt. Men denna gång, herr talman, svarade hon verkligen inte på frågan jag ställde. Min fråga om konsekvensanalys handlade om införandet av solskatten, inte om att regeringen pudlade och nu tar bort sin egen skatt. Hur finansminister Magdalena Andersson så gravt kan missa vad jag frågar efter är anmärkningsvärt.
För att tydliggöra vad jag faktiskt frågar efter upprepar jag nu frågan: Är det finansministerns ställningstagande att en fullgod konsekvensanalys genomfördes före implementeringen av solskatten? Jag frågar inte om borttagandet, herr talman, utan om konsekvenserna av implementeringen av solskatten när den infördes. Det är tråkigt att finansministern på ett sådant sätt undviker att svara. Det är nonchalant av henne.
Tyvärr är detta det interpellationssvar jag fått, men nu har vi ju finansminister Magdalena Andersson här i riksdagens kammare. Vi ger henne därför möjligheten att rätta till sitt misstag och svara på frågan. Det är viktigt, herr talman, att vi får höra hur finansministern ser på konsekvensanalysen av införandet av just denna lagstiftning. Införandet av solskatten möttes av stark kritik och motarbetade även något som regeringen säger sig vilja åstadkomma: mer förnybar el.
Det är också intressant att det visade sig att regeringen missuppfattat EU:s krav om hur el från förnybara energikällor måste beskattas. I förordning 2007:1244 om konsekvensutredning vid regelgivning kan vi under 6 § 6 läsa att "en bedömning av om regleringen överensstämmer med eller går utöver de skyldigheter som följer av Sveriges anslutning till Europeiska unionen" ska göras vid en konsekvensanalys.
Här, herr talman, missade tydligen regeringen något, då den under hösten såg sig tvingad att erkänna att den hade fel. Därför frågar jag igen, herr talman: Kunde regeringen ha gjort något annorlunda, eller anser finansminister Magdalena Andersson fortfarande att en fullgod konsekvensanalys gjordes?
Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Jag kan informera Magdalena Andersson om att Moderaterna inte röstade för den rödgröna regeringens budgetproposition för 2016, där solskatten infördes. Införandet av solskatten och innehållet har vi debatterat tidigare. Dagens debatt, herr talman, handlar om de konsekvensanalyser som gjordes eller inte gjordes inför införandet.
Detta är en fråga som jag tycker att vi borde få ett riktigt svar på, för det här visar hur regeringen förbereder de lagar som styr Sverige. Men, herr talman, det kanske inte är så konstigt att finansministern väljer att argumentera som hon gör.
Hade hon svarat på den fråga jag faktiskt ställde hade hon varit tvungen att erkänna att Regelrådet, som ingår i regeringens egen myndighet och granskar alla regeringens lagförslag, tydligt uttryckte att konsekvensbeskrivningen inte var tillräckligt bra för det här lagförslaget och gav tummen ned.
Det är sällan alla remissinstanser är överens om huruvida ett lagförslag är bra, herr talman, men att regeringen väljer att bortse från sin egen myndighet är rätt häpnadsväckande. Herr talman! Nu är det inte bara i det här ärendet som regeringen får kritik av Regelrådet för bristande konsekvensanalyser.
I en sammanställning från 2015 visar det sig att endast 36 procent av regeringens lagförslag fick godkänt av regeringens egen myndighet. Sveriges elevers skolresultat är ofta uppe till diskussion. Kan du, herr talman, tänka dig den kritikstorm som skulle komma om bara 36 procent av Sveriges elever fick godkänt i till exempel matematik?
Liknande kritik borde regeringen få för sitt undermåliga arbete med konsekvensanalyser av de lagar den inför. Herr talman! Ännu en gång vill jag därför ställa frågan till finansminister Magdalena Andersson: Anser du fortfarande att den konsekvensanalys som genomfördes inför införandet av en skatt på solel var fullgod? Ett "ja" eller "nej" vore bra, herr talman. Jag skulle också gärna vilja höra en motivering till svaret.