Maria Gardfjell (MP):
Man saknar inte kon förrän båset är tomt, heter det. Jordbruksverket har visat att det finns en risk att 1 000 av de cirka 3 000 mjölkbönder vi har faktiskt kommer att lägga ned inom kort. Det vore ett mycket allvarligt slag mot den biologiska mångfalden.
De mest värdefulla naturtyperna i odlingslandskapet, naturbetesmarkerna, riskerar att växa igen. Och det är bara 5 procent av de totala naturbetesmarkerna som brukas i dag. Vi måste agera mot det här nu.
Det är ingen lösning på klimatkrisen eller naturkrisen att mjölkproduktionen ökar enbart på det sätt som sker i dag, i enlighet med livsmedelsstrategin. Där är lösningen strukturrationalisering och nedläggning av jordbruk och gårdar.
Nej, vi måste ha fler kor och fler lantbruk, i stället för att koncentrera korna till färre antal gårdar i södra Sveriges mjölkbälte, från Gotland till Halland. Vi kan inte räkna framgångarna i mängden mjölk per ko.
Vi måste räkna framgångarna för framtiden i antalet gårdar och hur de är spridda över landet. Vi måste räkna framgångarna för lantbruket i hur många unga lantbrukare vi har. Vi måste räkna framgångarna i hur generationsväxlingen faktiskt fungerar och i hur många utbildade ungdomar det finns som kan ta över gårdarna.
Vi måste räkna framgångarna i hur många småskaliga livsmedelsproducenter det finns, oavsett om det är slakterier, mejerier, charkuterier, bryggerier, bagerier och så vidare, i var i hela landet de finns och i att de använder de svenska produkterna. Det är där framgången finns. Den finns inte i hur mycket mjölk som produceras per ko.
Vi behöver en ny uppdaterad och grönare livsmedelsstrategi för klimatet, den biologiska mångfalden och lantbrukarnas framtidstro. Klimat och biologisk mångfald hänger ihop. Båda är nödvändiga för mänsklighetens överlevnad. Business as usual är inte möjligt vare sig vi ser till klimat, biologisk mångfald eller lantbrukets lönsamhet.
Det behövs en stor klimatomställning med mer ekologiska odlingsmetoder, ökad kolinlagring, minskat matsvinn, ändrade kostvanor och så vidare.
För att vi ska åstadkomma detta behövs ekonomiska styrmedel och en strategisk strategisk plan i EU-politiken. Ekologiska odlingssystem är rätt väg för att få mer hållbara odlingssystem. Det visar IPCC, och det säger EU:s gröna giv.
Man kan effektivisera både klimat- och klimatnyttan i allt jordbruk genom att dra nytta av de erfarenheter som ekologiska lantbrukare har av att klara sig utan handelsgödsel. Det gäller särskilt nu när priserna på handelsgödsel är enorma och bristen kanske är här.
Det är nu de ekologiska lantbrukarnas kollegor behöver ställa sig frågan hur dessa klarar sig utan handelsgödsel. Det är viktigt att se helheten i klimatutsläppen och inte bara stirra sig blind på de svenska utsläppen.
Vi behöver ha mest fokus på konstgödsel, matsvinn, metan, avskogning, transporter och arbetsmaskiner. Därtill bör vi fokusera på kolinlagring, bördigare jordar, mer flerårig vall och hur betet bidrar till kolinlagringen i jordbruksmarkerna.
En ny forskningsrapport från SLU visar att mjölkgårdar under en tioårsperiod lagrar in mer kol i marken än andra jordbruksinriktningar. Den årliga ökningen i matjorden är 5 promille. Det är betydligt högre siffror än vad man hittills har räknat med när man har tagit fram livscykelanalyser för mjölk.
Något som också ger lägre klimatutsläpp är friska djur. Kor som får gå ute och beta är friskare. Därför behöver vi slå vakt om beteskravet i svensk djurskyddslag.
Miljöpartiets klimatfärdplan är kanske inte något som mina kollegor i miljö- och jordbruksutskottet har läst än, men den ligger i framkant och visar hur vi kan uppnå Parismålen. Jag kan verkligen rekommendera en läsning av den, särskilt avsnittet om hållbart jordbruk och delarna som handlar om djurens roll i jordbruket.
Jag tror att ni skulle bli förvånade om ni insåg att det är Miljöpartiet som driver fram en politik på detta område. Det är djur från djurindustrier som ska fasas ut.
Visst släpper kor ut metan, men kor som ger oss både goda livsmedel och biologisk mångfald gör betydligt större nytta. Det är där insatserna ska göras. Det är inte det importerade köttet som ska vara kvar, utan det är det svenskproducerade köttet från djur som betar ute.
Det är viktigt att de mervärden som lantbruk i hela vårt land bidrar med betalar sig för lantbrukarna. Det gäller både betalning från marknaden och genom att lantbrukare får ersättning för de samhällstjänster de bidrar med när de producerar ekosystemtjänster. Lantbruket ska nämligen inte bara producera mat.
Det ska inte bara vara spannmål i kilo per hektar, utan det ska också bidra till mycket annat, till exempel daggmaskar i marken, fåglar, biologisk mångfald, öppna landskap och turism. I framtiden måste vi mäta vad lantbruket bidrar med på andra sätt för att kunna förstå vilket slags landsbygd vi vill ha.
För det krävs en ny livsmedelsstrategi. Det är viktigt att utveckla satsningarna på ekologiskt lantbruk i den strategiska planen. Det är roligt att se hur Danmark har konstruerat sin plan. De har fler eco-schemes. Ett av dem är att producera ätliga livsmedel såsom potatis och grönsaker.
Det är en fantastiskt rolig inriktning som, tror jag, också skulle ha gynnat Sverige. Vidare vill man satsa på att ha bindande klimatmål, att minska utlakning av kväve, att ta mulljordar ur produktion, att fördubbla ekoproduktionen och så vidare. Vi måste satsa på levande lantbruk i hela landet.
Ersättningarna till mjölkbönderna får inte minska nu. Vi kan inte bara satsa på stora gårdar. Det är det lokala familjejordbruket som måste vara konkurrenskraftigt, inte djurindustrierna. Lantbruk behövs i skogs- och mellanbygd. Vi vill inte att Sverige ska växa igen.
Vidare behöver vi ett mål för att rädda mer av Sveriges naturbetesmarker med hävd och bete. Om alla tjurar som i dag föds upp på stall fick komma ut och beta skulle det finnas en potential att 280 000 hektar betesmark kunde betas. Fru talman!
Miljöpartiet vill skydda den fjällnära skogen som är ett av Europas sista stora sammanhängande vildmarksområden. Det är därför det kallas Sveriges Amazonas. Hur ska vi kunna övertyga andra länder att skydda värdefulla skogar om vi inte är beredda att göra det själva?
Utöver den fjällnära skogen finns ett fortsatt stort behov av skydd av värdefull natur av andra naturtyper, men utan tillräckliga budgetresurser kommer Sverige inte att ha möjlighet att skydda natur i hela landet. Vi har efterfrågat och vi kommer att fortsätta efterfråga en ändringsbudget för skogen.
Det behövs inte bara för att skydda värdefull natur utan också för att stärka äganderätten i skogsbruket. Precis som Isak From sa kommer vi att tala mycket mer om skogspolitiken på måndag. Jag återkommer med mer om detta då.