Peter Hultqvist (S):
Visst gör världssamfundet insatser, visst gör Sverige insatser, men frågan är om det inte är för lite. Ibland kan man också ställa frågan om det är för sent. Jag skulle vilja att Carl Bildt utvecklade resonemanget kring när han tycker att gränsen är nådd för när det är dags för EU att sätta in sanktioner. Hur ser de kriterierna ut? Jag skulle vilja att de preciserades ytterligare.
Sedan ställer jag en annan fråga. Kan Bildt påverka Lundin Petroleum i någon mening? ABB och Siemens har dragit sig ur efter rapporten från ICG. De har lagt ned sin verksamhet tillfälligt. Det är deras formulering. Skulle Lundin Petroleum kunna göra på samma sätt? Finns det någon möjlighet att påverka detta?
Lundin Petroleum beskriver själva sin verksamhet på det här sättet: Tre prospekteringsborrningar i Block 5 B är planerade att påbörjas under mitten av 2007. Konstruktionen av borrutrustning för träskmark, förberedelser av en omlastningsplats samt konstruktion av en ny landrigg pågår. Verksamhetsstart 2007 är fortfarande villkorat av att arbetsförhållandena i Block 5 B förblir stabila och säkra.
Sedan beskriver man det här: Vi arbetar mycket hårt på att förbereda våra potentiellt mycket stora prospekteringsprogram i Sudan och Ryssland där borrningarna är planerade att starta under 2007. Dessa är prospekteringsprojekt i världsklass med potential att ha en betydande inverkan på värdet av Lundin Petroleum.
Eftersom andra drar sig ur och eftersom andra åtminstone tillfälligtvis upphör med sin verksamhet kan man fråga sig om det inte är rimligt att de gör det också. Våldet och oron i den här regionen sprider sig också till grannstater som Tchad och Centralafrikanska republiken. Svält, sjukdomar och utarmning försätter människor i yttersta misär. Våldet pågår dagligen.
Jag tycker att vi ska kunna prata i begrepp som folkmord om det som pågår i dag. Man kan naturligtvis använda den internationella juridiken, men politiskt ledarskap kräver ofta något mer, att man tar ut steglängden och förklarar att det som pågår inte är acceptabelt.
Det pågår också en rörelse runt om i världen där man kan se att kyrkor, folkrörelser, olika gräsrotsorganisationer och faktiskt delstater i USA engagerar sig. Det sker vid sidan av statsledningen med George W Bush i spetsen. Det är uppenbart att allt fler människor tycker att det här är angeläget. Vi har haft nog med folkmord i världen - Kambodja på 70-talet, Rwanda 1994 och Bosnien 1995. Det finns fler exempel.
För tre år sedan var det 50 000 människor som hade dött i Sudan. Nu är siffran uppe i 200 000. Var går gränsen? Nu vill FN ha en fredsstyrka på 20 000 soldater i Sudan. Det är sanktionerat av resolution 1706. Syftet är att neutralisera den sudanesiska regeringens milisförband, ge stöd åt Röda Korset och Läkare utan gränser.
Men det här är svårt mot bakgrund av att Ryssland säljer krigsflygplan till Sudan och Kina köper olja i landet. USA:s underrättelsetjänst CIA och Sudans motsvarighet samarbetar. Så det är inte enkelt. Det är ändå intressant att flera delstater i USA lagstiftat att pensionsfonder inte får äga aktier i företag med verksamhet i Sudan. För tio år sedan förbjöd Bill Clinton amerikanska företag att verka där.
Så det händer mycket. Men jag tror att vårt språk, vårt engagemang och vårt sätt att närma oss det här måste bli betydligt starkare. Det görs mer. Processen kanske är på rätt väg, men frågan är om det görs tillräckligt. Jag tror inte det. Vi måste ha mer av att tala klartext i den här frågan.