KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ylva Johansson (S):
Det som Annika Qarlsson säger är helt riktigt. Jag har inga illusioner om att den här propositionen löser alla de stora problem vi har med framväxten av ett skuggsamhälle på svensk arbetsmarknad. Jag kommer att återkomma till riksdagen med ytterligare förslag. Det kommer vi att behöva göra på en lång rad områden, både på mitt område och på andra ministrars områden, för att säkerställa detta. En del har vi gjort, och mer kommer att komma. I den här frågan är vi överens om att det ligger till på det sättet.
Med nuvarande lagstiftning finns det möjlighet för en individ som är utstationerad i Sverige att gå till svensk domstol och utkräva lön enligt svenska kollektivavtals miniminivåer. Detta är möjligt att göra. Det är dock inte ett system som egentligen är särskilt svenskt. Den svenska modellen bygger på att man har ett avtal som man går till Arbetsdomstolen för att säkerställa.
Om Arbetsdomstolen bedömer att arbetsgivaren inte har följt avtalet utdöms en sanktion mot arbetsgivaren. Om man i stället bedöms ha agerat okynnesaktigt kan den fackliga organisationen själv få betala rättegångskostnaderna. Det är så det fungerar, och denna modell har fungerat ganska väl. Vi har inte byggt upp ett system som bygger på att individen själv går till domstol för att få ut sin lön.
Dessutom finns det då ingenting som säkerställer att det utdöms någon sanktion mot arbetsgivaren om denna har betalat felaktig lön. Detta är ett annat sätt att jobba på. Jag accepterar att man kan välja det sättet, men då borde man rimligen använda sig av den modellen även i övrigt.
Det blir konstigt om vi ska ha ett system som gäller på större delen av den svenska arbetsmarknaden men ett annat system som gäller för utstationerad arbetskraft, där vi inte har tagit fram de verktyg som skulle behövas för att vi ska kunna leva upp till våra åtaganden. Jag har respekt för om man vill göra detta, men det är konstigt om man inte vill något alls utöver att fortsätta som vi gör nu, när vi inte kan säkerställa lönerna för utstationerad arbetskraft.
Ylva Johansson (S):
Med den här propositionen försvarar vi den fria rörligheten. Jag tror att det är oerhört viktigt att förstå att om man vill vara medlem i EU och om man tycker att det är bra med en inre marknad och med fri rörlighet måste man kunna svara folk att fri rörlighet inte betyder frihet att utnyttja människor till undermåliga villkor. Detta måste vi kunna svara, annars kommer människor att vända sig emot EU och den fria rörligheten, vilket vore förödande för Sverige. Det här handlar om ett ansvar som man måste ta som politiker.
Den som går ut på olika arbetsplatser kommer att möta människor som har verklighetsuppfattningen att gränserna borde stängas eller att vi inte borde vara medlemmar i EU, eftersom det är det enda sättet att lösa problemen med dumpning och utnyttjande av människor. Detta är fel. Det går att lösa ändå, vilket vi visar med denna proposition.
Jag tror att det är viktigt att vi politiker tar ansvar för att vi inte ska hamna i den förfärliga diskussion som vi har sett ett viktigt medlemsland hamna i - en diskussion som för länge sedan har lämnat verklighet och fakta bakom sig och som har resulterat i att medlemslandet nu lämnar unionen. Detta är väldigt allvarligt. Jag har sagt det tidigare och kan säga det igen: Transparensen är helt avgörande. Jag delar den uppfattningen. Företag måste kunna veta vad som gäller för att de ska kunna lägga anbud - det är helt nödvändigt.
För att detta ska fungera krävs att kollektivavtal lämnas in, men om vi ska vara ärliga krävs det också att parterna tolkar sina kollektivavtal på ett gemensamt sätt. Exempelvis byggavtalet är nästan omöjligt att förstå för någon annan än de som själva har tecknat det. Det är med andra ord viktigt att parterna är med i tolkningen av avtalen, så att man på ett enkelt sätt kan klargöra det för de företag som kommer hit. Det hela är alltså lite mer komplext än att bara gälla inlämnande, men jag delar uppfattningen att detta är oerhört viktigt att göra.
Till sist vill jag säga något om bevisregeln. Denna regel innebär egentligen att man inte behöver bevisa något, kan man säga. Bevisregeln är momentan. Om företag säger att de i dag betalar minimilön enligt kollektivavtal betyder inte detta att de behöver göra det i morgon, eftersom det inte finns något avtal. Om man nu betalar enligt minimilönerna, vad är då problemet? Skriv ett avtal!
Ylva Johansson (S):
Jag ske ge de fyra borgerliga partierna rätt på en punkt. Det kan ju vara så att rörligheten blir ännu större om man får dumpa löner och inte behöver betala minimilön, men jag tror inte att ni vill ha det så. Jag tror faktiskt att ni vill stå upp för att minimilöner ska gälla enligt direktivet.
Om vi då ska säkerställa att den lagstiftning som gäller på EU-nivå också på riktigt verkställs i Sverige kan det hända att det finns företag som inte kommer hit därför att de tycker att det inte är lönsamt nog, eftersom de har betalat sina anställda 30, 40 eller 50 kronor i timmen. Så kan det naturligtvis bli, men vi vill ju inte ha det så att man kommer hit för att kunna ge människor usla villkor.
Om vi är överens om att miniminivån ska gälla enligt utstationeringsdirektivet finns det ingenting i förslaget som skulle minska rörligheten eller göra att färre kommer hit, utan man får betala precis det som man redan i dag ska betala. Men där är vi oense om huruvida man verkligen betalar det eller inte. Nej, Désirée Pethrus, vi har inte tvång på kollektivavtal i Sverige. Det kommer det inte heller att bli för utstationerade företag, utan det blir samma modell.
Vi har en modell som ger facket en långtgående rättighet att kräva kollektivavtal, också ytterst med stridsåtgärder, och vi har kunnat lita på att facket har gjort det utan diskriminering, det vill säga för alla.
Vi måste nu säkerställa att svenska företag inte diskrimineras genom att facket de facto inte upplever sig kunna ställa samma krav, alltså göra sin del av avtalet, sin del av arbetsuppgifterna på svensk arbetsmarknad, så att det blir likabehandling av svenska företag och företag som utstationerar i Sverige. Det är vad vi förväntar oss att svenska företag ska mötas av när de utstationerar eller säljer tjänster i ett annat land.
Ylva Johansson (S):
Désirée Pethrus frågar om det här kommer att lösa problemen. Sanningen är att vi inte kan veta det säkert, för det bygger på en tredje part, nämligen att Byggnads eller annat berört fackförbund gör sin del av jobbet. Om de inte gör det har vi ett problem. Dock sköter de fackliga organisationerna sin del av jobbet på alla andra delar av arbetsmarknaden. Vi får hoppas att det funkar också i den här delen. Men det är klart att om de inte skulle göra det har vi ett problem.
Då måste vi fundera på om den svenska modellen kan överleva. De fackliga organisationerna vet också vilket stort ansvar som nu vilar på dem. Transparensen är helt avgörande. Hur ska ett företag veta vad som gäller? Jo, man ska veta det dels genom ingivna kollektivavtal, som vi ökar kraven på, dels genom att det finns en kontaktperson som kan svara på frågor kring kollektivavtal. Det är viktigt. Vi har många tjänstemannaorganisationer som har sifferlösa avtal, och då är det inte särskilt lätt att förstå vad som är en miniminivå i dessa.
Därför är det viktigt att kollektivavtalet tolkas av parterna så att det blir förståeligt för den som ska utstationera och ta del av detta. Om någon utstationerar från Indien till Sverige gäller inte utstationeringsdirektivet eftersom Indien inte är ett EU-land, utan då gäller svensk lagstiftning, och så bör det vara, som jag sa i mitt huvudanförande.
Vi är med i klubben EU och får ta en del saker som vi inte alltid är så förtjusta i, men sammantaget är det en väldigt bra idé för Sverige, svenska företag och svenska medborgare att vara med i den. Utstationeringsdirektivet är, som jag tror att alla här i kammaren vet, inte min favorit. Jag skulle gärna vilja ändra det. Men när det gäller ska vi tillämpa det. Det är en skyldighet vi har gentemot varandra som medlemmar i EU.
Jag förväntar mig att andra medlemsländer också genomför lagstiftning, även om de inte alltid är helt förtjusta i den. Det är en viktig förutsättning. Ja, jag är trygg med att detta är förenligt med EU-rätten.
Ylva Johansson (S):
Désirée Pethrus har frågat mig vilka skäl som ligger till grund för regeringens beslut att avveckla sysselsättningsformen praktik för asylsökande samt om jag kan ge något besked om huruvida de 15 000 praktikplatser som Migrationsverket utarbetat avtal för kan genomföras. Vidare har jag fått frågan om det finns någon risk att avbrutna praktikplatser kan försena nyanländas etablering på arbetsmarknaden. Antalet personer som sökte asyl inom EU och Sverige under 2015 kom att överträffa alla prognoser.
För 2014 och 2015 var det sammantagna antalet asylsökande per capita det högsta som någonsin registrerats i ett OECD-land. De närmaste åren kommer att präglas av att många nyanlända ska etablera sig i Sverige. Situationen som Sverige befinner sig i innebär mycket stora utmaningar men samtidigt möjligheter. Det är viktigt att tiden då den enskilde befinner sig i asylprocessen kan tas till vara och användas på ett meningsfullt sätt.
Detta särskilt för att underlätta och påskynda en framtida etablering på arbetsmarknaden och i samhällslivet för den som beviljas uppehållstillstånd, men även för att undvika exempelvis psykisk ohälsa eller social oro i anslutning till anläggningsboenden. Behovet av tidiga insatser för asylsökande och personer som har uppehållstillstånd men bor i Migrationsverkets anläggningsboenden har ökat, bland annat till följd av det kraftigt ökade antalet asylsökande och längre handläggningstider i myndighetens prövningsverksamhet.
I Migrationsverkets uppdrag har ingått att erbjuda asylsökande organiserad sysselsättning. Regeringen aviserade redan i vårpropositionen för 2016 och föreslår vidare i budgetproposition för 2017 att det från 2017 införs en ny struktur för tidiga insatser för asylsökande och för personer med uppehållstillstånd som bor i Migrationsverkets anläggningsboenden.
Länsstyrelserna får ansvar för att samordna och organisera tidiga insatser, som bland annat syftar till att stärka asylsökandes kunskaper i svenska och det svenska samhället, och för andra etableringsfrämjande åtgärder. De närmare detaljerna om hur den organiserade sysselsättningen för asylsökande ska hanteras bereds för närvarande i Regeringskansliet. Det är positivt att arbetsgivare visat ett engagemang när det gäller att introducera asylsökande på den svenska arbetsmarknaden.
Många asylsökande förväntas därutöver få uppehållstillstånd under den närmaste tiden, och en stor andel av dessa kommer därmed omfattas av Arbetsförmedlingens etableringsuppdrag. I ett gemensamt pressmeddelande från Arbetsförmedlingen och Migrationsverket i början av december aviserades att Migrationsverkets avsiktsförklaringar om praktikplatser med ett antal större arbetsgivare kommer att övertas av Arbetsförmedlingen.
Arbetsförmedlingen har redan påbörjat samtal med dessa arbetsgivare om hur överenskommelserna kan utnyttjas så att myndigheten får tillgång till fler praktikplatser.
Ylva Johansson (S):
Det ger jag gärna ett rakt svar på: Ja, vi ska ha en mycket hög ambitionsnivå när det gäller aktiviteter och sysselsättning under asyltiden. Den budget som nyligen har klubbats visar att vi ökar resurserna för tidiga insatser för att kunna utnyttja inte minst det civila samhället ännu mer och se till att alla asylboenden i en region täcks. Det gäller också svenskutbildning.
Jag kan berätta för Désirée Pethrus att vi efter vår migrationsöverenskommelse har tittat på möjligheten till obligatorisk svenskundervisning och samhällsorientering. Direktiv för detta finns. Jag tror att det är just i dag som de andra partierna i migrationsuppgörelsen kontaktas i denna fråga för att se om vi har förstått saker och ting på samma sätt så att vi kan besluta att gå vidare med detta.
Jag anser att det är mycket viktigt. Man ska absolut vara aktiv, ha kontakt med arbetslivet och vara sysselsatt. Jag delar helt denna uppfattning, och vi behöver höja ambitionsnivån där.
Men vi ska också vara medvetna om att när två olika myndigheter tar kontakt med samma arbetsgivare om praktikplatser för asylsökande eller nyanlända är det inte alldeles lätt för arbetsgivarna att förstå skillnaden och veta vad som är vad. Vi har gjort bedömningen att vi nu måste fokusera på dem som har fått uppehållstillstånd. Det är väldigt många just nu som man har att arbeta med.
Jag har inte fått uppgifter om att arbetsgivare har dragit sig ur. Tvärtom, enligt de rapporter som jag hittills har fått, efter det att Arbetsförmedlingen har tagit över kontakterna, har arbetsgivarna svarat: Javisst, det viktiga för oss är att vi kan göra en insats och att det bidrar till vår rekrytering. Det är klart att sannolikheten ökar ytterligare när man jobbar med personer som har fått uppehållstillstånd.
Vi har också varit i kontakt med organisationer som Jobbsprånget och andra som gör viktiga insatser i arbetet för att hitta smidiga övergångar. Min bild är att det finns en positiv ansats från de olika aktörerna i detta. Avslutningsvis är det sant, Désirée Pethrus, att framtiden är oviss. Vi kan behöva göra förändringar igen. Så är det.
Det är viktigt att man tittar på hur vi på bästa sätt kan använda samhällets resurser för att klara de utmaningar vi har på många områden. Just nu ser vi att tiden i asylprocessen förkortas, medan antalet personer i etableringsfasen ökar dramatiskt.
Vi vet hur oerhört viktigt det är att komma ut på arbetsmarknaden och få direktkontakt med arbetsgivare och att det blir tidiga insatser under asyltiden och mer fokus på direkt arbete för dem som har fått uppehållstillstånd.
Ylva Johansson (S):
När det gäller Ambea ska jag inte svära på att jag har rätt uppgifter. De uppgifter jag har är att man har uppgett att man vill ha praktikanter för att framför allt kunna rekrytera personal. Det är klart att sannolikheten att få rätt insatser för praktikanterna ökar när dessa har fått sitt uppehållstillstånd och kan få support från Arbetsförmedlingen i form av extra utbildning och annat.
Min bild är att Ambea välkomnar att ta emot personer med uppehållstillstånd. Det är riktigt att Migrationsverket ska sluta med tidiga insatser, men vi flyttar det hela till länsstyrelserna, som samordnar alla insatser som görs av folkbildningen med svenska från dag ett och alla insatser som görs av frivilligorganisationer och andra. Vi utökar länsstyrelsernas resurser för detta. Migrationsverket fokuserar på sin del.
Det är ingen ambitionssänkning utan tvärtom en ambitionshöjning när det gäller tidiga insatser under asylprövningstiden. Däremot är kanske en praktikplats, som ofta är på sex månader, inte lika relevant längre nu när handläggningstiderna förhoppningsvis förkortas. Om det skulle bli en helt annan utveckling får vi vara beredda att fatta nya beslut. Jag vill önska Désirée Pethrus en god jul och tacka för debatten.
Ylva Johansson (S):
Erik Andersson säger att Moderaterna är extremt oroliga. Vi har sett fler exempel på den extrema oron från Moderaternas sida. Vi såg det före valet, när ni skrev debattartiklar runt om i landet om den extremt höga ungdomsarbetslöshet som skulle drabba landet om man återställde arbetsgivaravgiften för unga. Ni var extremt oroliga. Nu sjunker ungdomsarbetslösheten trots att vi har återställt arbetsgivaravgiften.
Ni var extremt oroliga när vi skulle återställa arbetslöshetsförsäkringen till en anständig nivå. Ni utmålade det som att "nu kommer jobben att hotas; nu kommer arbetslösheten att öka". Vi gjorde det - för ett drygt år sedan införde vi ett högre tak i arbetslöshetsförsäkringen. Arbetslösheten sjunker trots detta. Nu är Moderaterna återigen extremt oroliga för framtiden.
Erik Andersson beskriver det som att det med nuvarande system tar alltför lång tid att komma i arbete för nyanlända. Jag håller med Erik Andersson. Precis så är det. Det är därför vi lägger om politiken. Vi kan inte fortsätta med den politik som inte kunde få nyanlända i arbete snabbare. Vi ligger på genomsnittet för EU och OECD - så illa är det alltså inte. Men jag har mycket högre ambitioner än så.
Det är därför vi lägger om och effektiviserar hela etableringsuppdraget och ger helt andra möjligheter till mer flexibla insatser, utbildning, subventionerade anställningar och andra riktade åtgärder. Jag är inte nöjd med hur lång tid det tar för nyanlända att komma i arbete. Det är det som är skillnaden mellan oss. Det är klart att man kan känna oro inför mycket inför framtiden. Men det är lite av ett val.
Ska man sitta och vrida sina händer i oro och oja sig över hur illa det kanske kommer att gå? Ja, det kanske är det man ska göra i opposition. Jag har en annan taktik. Jag har ansvaret, och jag agerar. Vi kavlar upp ärmarna och tar itu med problemen. Hittills går det faktiskt väldigt bra och i rätt riktning. Jag är fullt medveten om att man måste fortsätta och ta fler steg för att kunna fortsätta så.
Vi kommer naturligtvis oupphörligen att stöta på nya problem och utmaningar som måste hanteras, inte minst när de många flyktingar som kom till Sverige förra året ska ut på arbetsmarknaden. Det är en mycket stor utmaning eftersom många ska ut på en gång. Men det ska inte hindra oss från att se när vi går i rätt riktning. Arbetsmarknadsdeltagandet bland utrikes födda ökade under den borgerliga regeringen, och det har fortsatt att öka under vår regering. Det ligger nu mycket högt.
Sysselsättningsgraden också - sysselsättningsgraden ökar snabbare bland utrikes födda än bland inrikes födda. Gapet mellan utrikes och inrikes födda minskar alltså. Särskilt snabb är ökningen för utrikes födda kvinnor, vilket är mycket glädjande. Det betyder inte att jag är nöjd. Det finns mycket mer att göra. Det finns ingenting bättre för ett samhälle än att ha många människor i arbete, och det finns ingenting bättre för jämställdheten än att män och kvinnor har lika möjligheter att försörja sig själva genom eget arbete.
Mer återstår alltså att göra, men det är alldeles uppenbart att vi är på rätt väg.
Ylva Johansson (S):
Moderaterna har ett pedagogiskt problem. Erik Andersson säger att Moderaternas politik fungerar men att man hade otur när politiken prövades i verkligheten och ledde till en ökad arbetslöshet, ökade klyftor och raserade offentliga finanser. Samtidigt säger han att Socialdemokraternas och regeringens politik inte fungerar. Men den leder ändå till en ökad sysselsättning och en lägre arbetslöshet. Det är en pedagogisk uppförsbacke. Men lycka till! Jag ska svara seriöst på frågan.
Det är en stor utmaning med många nyanlända, och särskilt med dem som har låg utbildningsnivå. Det är lite grann ett nytt problem, jämfört med vad den klassiska arbetsmarknadspolitiken och utbildningspolitiken har haft att möta. Därför krävs det nytänkande, och det krävs att vi lägger om politiken. Jag tror också att det krävs nya typer av jobb som blir en väg in på arbetsmarknaden. Därför satsar vi stort på utbildning - på lärlingsvux, på yrkesvux, på folkhögskola tillsammans med sfi och yrkesutbildningar.
Vi satsar på extratjänster, som är anställningar med låga kvalifikationskrav för dem som inte kan konkurrera med andra. Vi underlättar för att fler med till exempel funktionsnedsättningar ska anställas genom att höja taket för lönebidragen. Vi samarbetar med näringslivet i Welcome Talent, 100-klubben, Jobbsprånget och mycket annat för många av de arbetsgivare som vill ta ett ansvar för praktik eller för att provanställa nyanlända, ofta i kombination med språkundervisning.
Vi jobbar också tillsammans för att hitta fler vägar, till exempel via matchningsanställningar, för personer som behöver mer stöd för att komma vidare in på arbetsmarknaden. Det finns en lång rad sådana initiativ, och vi kommer att behöva göra ännu mer. Det är en stor utmaning, och den går att hantera. Men det krävs också att man lämnar en del ideologiska skygglappar och vågar se verkligheten som den ser ut.
Ylva Johansson (S):
Erik Andersson har frågat mig om jag fortfarande anser att målet om EU:s lägsta arbetslöshet år 2020 är realistiskt att nå. Regeringens mål att antalet personer som arbetar och antalet arbetade timmar i ekonomin ska öka så att Sverige når lägst arbetslöshet i EU 2020 ligger fast. Ett sysselsättningspolitiskt ramverk med ett tydligt mål är en viktig del för att nå resultat. Målet tydliggör prioriteringarna och styr den ekonomiska politiken.
Regeringen avser att återkomma till riksdagen med ytterligare förslag som kan bidra till att sysselsättningen ökar och arbetslösheten minskar. Samtidigt har förutsättningarna att nå målet om lägst arbetslöshet i EU 2020 blivit mer utmanande sedan det först presenterades. En anledning till det är att antalet asylsökande till Sverige ökade under hösten 2015 till historiskt höga nivåer.
Denna utveckling påverkar givetvis förutsättningarna då det tar tid för nyanlända att etablera sig på arbetsmarknaden, och när arbetsmarknaden förändras måste åtgärder och insatser anpassas. Regeringen är nu halvvägs in i mandatperioden och har kommit en bra bit på väg mot målet. Utvecklingen på arbetsmarknaden är stark. Sedan regeringen tillträdde har sysselsättningen ökat med 120 000 personer, och över hälften av ökningen har tillkommit bland utrikes födda. Arbetslösheten har pressats ned under 7 procent, och bland unga ser vi den lägsta arbetslöshetsnivån på 13 år.
Samtidigt arbetar regeringen fortsatt för att än fler jobb ska skapas och för att nyanlända snabbt ska komma i arbete. Målet om lägst arbetslöshet år 2020 är mycket ambitiöst, men det är självfallet möjligt att nå.
Ylva Johansson (S):
Jag kan tyvärr inte ta ansvar för Erik Anderssons känsloliv. Jag konstaterar dock att Sverige har bytt riktning. Nu pekar många kurvor åt rätt håll. Vi har en stark tillväxt för både bnp och jobb. Arbetslösheten sjunker. Skolresultaten vänder äntligen åt rätt håll, även om det är långt kvar till nivåer man kan vara nöjd med.
Bostadsbyggandet vad avser lägenheter når nivåer som vi inte har sett sedan miljonprogrammets dagar. Sverige har mycket stark konkurrenskraft och står sig väl i olika internationella jämförelser av konkurrenskraft och innovationsförmåga. Jag förstår att Erik Andersson vill beskriva detta som något som regeringen inte har grepp om. Men det kanske vi trots allt har.
Regeringen har bytt riktning. Jag säger inte att detta enbart är regeringens förtjänst, men regeringen har faktiskt bytt riktning för Sverige. Vi ser nu resultaten. Nu lämnar vi tiden för nedskärningar, skattesänkningar och arbetslöshet och går mot investeringar, rättvisa och jobb. Erik Andersson efterlyser vilka förslag regeringen har för att förstärka denna utveckling.
Jag vill påminna om att för bara någon timme sedan var Erik Andersson här i kammaren när sådana förslag klubbades igenom. Det handlar om investeringar i infrastruktur och bostadsbyggande. Det handlar om exportfrämjande. Det handlar om förnyelse av industrin. Det handlar om kompetensutveckling, utbildningssatsningar och forskning. Det handlar om välfärdsmiljarder för fler anställda och högre kvalitet i skolan, vården och omsorgen.
Det handlar förstås också om modernare sätt att använda arbetsmarknadspolitiken. Herr talman! Jag vill ställa en fråga till Erik Andersson. Han sa att det är viktigt att det finns incitament att gå från bidrag till arbete, om jag förstod honom rätt.
Moderaterna föreslår att den som går arbetslös och får ersättning från arbetslöshetsförsäkringen ska få lägre ersättning än vad som är fallet i dag, medan den som är arbetslös och får etableringsersättning som nyanländ ska kunna ha dubbla ersättningar, vilket man inte kan i dag. Varför? Jag har hört argumentationen att båda sakerna ska vara incitament för att man ska ta arbete.
Varför, Erik Andersson, är det så att den som är arbetslös och får sin försörjning från arbetslöshetsförsäkringen ska få ett incitament att ta jobbet genom sänkt ersättning, medan den som är arbetslös och nyanländ och får sin försörjning via etableringsersättningen ska ha incitament att inte alls förlora någon ersättning, trots att man börjar jobba och tjäna pengar? Vilket incitament är det egentligen som fungerar för att människor ska komma i arbete, enligt Moderaterna?