Sven-Erik Österberg (S):
Jag tackar arbetsmarknadsministern för svaret. Jag kanske hade väntat mig lite mer på det här området. När jag skrev den här interpellationen var det ju mot bakgrund av att signalerna var väldigt tydliga om att vi hade en konjunktur som gick in i en annan fas, där också efterfrågan på arbetskraft minskade.
Regeringens budgetproposition gav sedan också vid handen att regeringen har anammat läget och gör en betydligt dystrare framtidsprognos när det gäller sysselsättningen. Regeringen spår ju till och med själv att arbetslösheten ökar under nästa år och att tillkomsten av nya jobb sjunker väldigt kraftigt i det här läget.
Samtidigt kan det inte ha undgått vare sig regeringen eller arbetsmarknadsministern att det också finns andra signaler i samhället, inte minst från mindre företag, där man säger att man har svårt att matcha. Man har behov av yrkeskunnig personal. Samtidigt finns inte denna att uppbringa. Arbetsförmedlingen och andra aktörer kan inte leverera det företagen vill ha i form av arbetskraft.
Svenskt Näringsliv pekade själva på att ungefär 90 000 rekryteringar inte har kommit till stånd på grund av att det helt enkelt inte fanns tillräckligt kvalificerad arbetskraft till de jobb som fanns. Då väljer arbetsmarknadsministern att rabbla upp en text som vi har sett många gånger förut med nystartsjobb och andra åtgärder som har vidtagits. Det där känner jag till mycket väl. Jag kan de här debatterna.
Jag kan de här svaren ganska väl också, och jag har en hel del synpunkter på dem. Jag hade i det här läget väntat mig en insats just på området att försöka matcha upp det här. Det är ju ett alldeles ypperligt tillfälle att försöka hålla liv i konjunkturen lite längre. Det finns ändå en ganska god efterfrågan på produkterna inom industrin.
Man kan tappa leveranser, eller inte ta emot beställningar, på grund av att man inte har tillräckligt kvalificerad arbetskraft. Det här är ingenting som man löser precis just nu, utan kritiken från min sida är att arbetsmarknadsministern skulle ha tänkt på det här mycket tidigare. Den här debatten startade vi redan efter regeringsskiftet. Svaret jag fick då var att nu ska inte folk studera, nu ska folk jobba. Det är efterfrågan på arbetskraft.
Men det är ju precis då man ska bädda för att se till att den arbetskraft som efterfrågas finns. Man ska se till att de som har svag utbildning och står långt från arbetsmarknaden får chansen att komma in.
Samtidigt pekar en utredning just nu på att av dem som har fått jobb under den tid då det har varit en god sysselsättningsutveckling är det endast 1 procent som tillhör den grupp som saknar gymnasieutbildning, alltså de lågutbildade som bara har gått grundskola. Det visar att utbildning är nyckeln till att komma ut på arbetsmarknaden. Det är ju arbetslivet och arbetsmarknaden som ställer krav på detta.
Näringslivet ställer krav på att man har vissa kvalifikationer för att komma ut på arbetsmarknaden. Jag tycker att regeringen missar det tåget. Det svar jag har fått av arbetsmarknadsministern är egentligen bara ett fortsatt beröm för sig själv och slag för bröstet när det gäller vilka effekter den där politiken har haft.
När det gäller nystartsjobben kan jag till sist bara säga att jag senast i går såg att två tredjedelar av dem som har fått nystartsjobb inte får vara kvar på sina arbeten när den tiden går ut. De får lämna dem. Jag såg en annan uppgift som pekade på att de nystartsjobb som ändå har kommit till kostar ungefär 700 000 per arbetsplats om man räknar ut vad skattereduktionen ger.
Det är alltså en ganska dyr åtgärd att skapa de jobben, kan man lugnt påstå.