Marie Nordén (S):
Vi ska nu debattera ett antal motioner från allmänna motionstiden inom områdena statlig förvaltning och statistik. De motioner vi socialdemokrater har valt att lyfta fram rör användarperspektiv och design i offentlig verksamhet, etiskt förhållningssätt i staten samt försäljning av naturområden i Stockholms skärgård. Fru talman!
Det är anmärkningsvärt hur den digitala utvecklingen som på så många sätt har förändrat vår privata tillvaro samtidigt har satt så få avtryck i andra viktiga delar i våra liv som förskola, skola, sjukvård eller omsorg om våra äldre. Det gäller tekniken som vi använder när vi bygger lokalerna och husen. Vi använder ny avancerad teknik för styrning av el, luft och vatten till våra skolor, vårdlokaler och äldreboenden.
Men mycket lite av den nya tekniken används av och kommer till dem som använder sig av eller finns i husen. Användarperspektivet har i princip lämnats åt sidan. Vården har kommit längst, och skolan har också kommit en liten bit på väg. Men det finns fortfarande mycket kvar att göra. Vi menar att staten borde initiera ett utvecklingsprogram för att främja just användarperspektivet i den offentliga verksamhetens tjänster.
Vi ser inte att E-delegationen, som nämns i betänkandet, har just det användarperspektiv som efterfrågas i motionen. Fru talman! Som förtroendevald eller anställd i offentlig förvaltning måste vi alltid värna medborgarnas förtroende.
Staten och dess myndigheter måste vara föregångare och leva upp till det som riksdagen beslutar när det gäller ekonomisk redovisning och momsredovisningar och leva upp till lagen om offentlig upphandling. När det begås uppenbara felaktigheter på departement och myndigheter, och när det är tydligt att man inte använder skattemedel på ett ansvarsfullt sätt, tappar medborgarna självklart förtroendet för statsförvaltningen.
Att detta uppdagas efter granskning av medierna förstärker bilden av att det finns ett tydligt behov av mer än det genomförda projektet. Därför föreslår vi att staten bör ta fram en ekonomihandbok och ett etiskt förhållningssätt för statsförvaltningen och myndigheterna. Det borde vara i allas intresse att återfå medborgarnas förtroende som har gått förlorat.
Jag har väldigt svårt att förstå hur man från majoriteten inte ser behovet av förändring och ytterligare riktlinjer efter det som uppdagades på Näringsdepartement, Tillväxtverket, Vinnova och AP-fonderna. Fru talman! Få områden i Sverige är så eftertraktade för rekreation och friluftsliv som Stockholms skärgård.
Därför beslutade den tidigare socialdemokratiska regeringen att ett tjugotal av Fortifikationsverkets områden var viktiga att hålla öppna för allmänheten och det rörliga friluftslivet. De skulle därför fortsätta att ägas av staten och vara öppna för allmänheten då Försvarsmakten inte längre hade användning för marken efter försvarsbeslutet 2004. Områdena listades därför i den statliga skärgårdsutredningen.
Det här är områden som i vissa fall har hyrts eller arrenderats under väldigt många år som nu säljs till marknadspris. I många fall är det områden som borde anses vara värda att behålla i statlig ägo, det vill säga framför allt hos Naturvårdsverket, eller föras över till Skärgårdsstiftelsen för att göras om till naturreservat. Ett tiotal unika områden i Stockholms skärgård är nu ute på försäljning.
Oron är naturligtvis stor för hur allemansrätten och strandskyddet kommer att påverkas. Vi menar att man är det med all rätt då vi ser hur tillgängligheten till unika områden redan nu begränsas genom privat ägande och att strandskyddet inte alltid beaktas på det sätt som man hade kunnat önska när bygglov beviljas.
Skärgårdsstiftelsen är beredd att ta över förvaltningsansvaret och ägandet av marken som inte är bebyggd eller indelad i tomter. Den är även beredd att åta sig kostnaden för förvaltningen och den långsiktiga skötseln av marken. Övriga områden kan ägas av Naturvårdsverket. Vi menar att regeringen har ett ansvar att inte sälja ut områden som har varit helt skyddade genom statligt ägande.
Innan man säljer bör man återigen undersöka vilka öar eller fastigheter som är skyddsvärda och inte bör säljas. Dessa värden måste också anses viktigare än de kronor en försäljning kan komma att ge statskassan även om det naturligtvis är många miljoner kronor vi talar om i Stockholms skärgård. Det finns pengar att spara. I betänkandet lyfter majoriteten fram avsättning av skyddsvärd skog som ett argument för att sälja öar i Stockholms skärgård.
För mig haltar den argumentationen. Att välja att behålla mark och bidra till att uppfylla Sveriges mål att skydda mark enligt FN-överenskommelsen är troligen ett bättre ekonomiskt alternativ än att köpa in annan skyddsvärd mark eftersom staten då måste betala 25 procent över marknadsvärdet.
Vi stödjer naturligtvis alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall på reservationerna 4 och 7.