KBLab/rixvox huggingface dataset:
Åsa Regnér (S):
Jag tycker att Emma Henriksson har rätt i mycket av det hon säger. Hon sa också från början att hon ville ha en debatt om framtiden. Vart vill vi? Vi har tagit initiativ till att frysa tvåårsomprövningarna för personer som har personlig assistans helt enkelt därför att situationen är svår och oförutsägbar - precis motsatsen till det vi vill ska gälla i det välfärdssamhälle som jag och regeringen står för.
Vi ser också över de domar som har diskuterats mycket här i debatten. Vi får de underlagen i december. Vi beställde dem redan för ett år sedan. Till skillnad från den tidigare regeringen har vi bett om sådana analyser. Alla de här domarna bygger på varandra. Det vet Emma Henriksson och andra. Citatet som jag tog fram kom från den person som hade ansvar för det här i den förra regeringen, Jan Björklund.
Det var ni som pratade om fusk, besparingar och kostnader, men nu låtsas du som att det aldrig har hänt. Det var min poäng, och jag tror att den gick fram. Emma Henriksson sa att vi ska prata om framtiden. Det håller jag med om. Bland annat därför har vi tillsatt LSS-utredningen. Den är inte den första. Det är många som har sett över den här lagen därför att dess intentioner är väldigt bra, och vi delar dem, men det finns också brister i lagstiftningen.
Vi ser tyvärr effekter av dem nu, och de ska inte drabba människor på det sätt som de gör. Den här utredningen ser över följande: Är det lämpligt med dubbla huvudmän? Hur ser jämställdheten ut när det gäller personlig assistans? Vi vet att den är skev. Utredningen ser också över familjernas roll, och den ser framför allt över barns roll, som så många har tagit upp här, när det gäller lagen om stöd och service och personlig assistans.
Utredningen tittar också på alla de insatser som finns i den här lagstiftningen, och den ser över hur samhället har förändrats under de 20 år som lagen har gällt. Jag tycker att det här är angeläget, och jag vill gärna ha samtal om hur vi går vidare med det här i framtiden.
Åsa Regnér (S):
Jag vill tacka Kristdemokraterna och alla andra som har deltagit i debatten. Camilla Waltersson Grönvall sammanfattade ganska bra vad vi måste göra. Vi behöver arbeta på kort sikt och på lång sikt. På kort sikt måste vi ta ansvar för personer som har kommit i kläm och vars liv är väldigt oförutsägbara och svåra i och med att man, på ett sätt som man inte hade väntat sig, antingen inte har fått eller har blivit av med personlig assistans.
Regeringen har därför lagt fram ett förslag om återställande av en dom och frysning av tvåårsomprövningar för personer som har personlig assistans. I december tar vi också emot en översyn av domar för att se vad mer som behöver göras. Det är på kort sikt. Man behöver samtidigt diskutera vad som ska ske i de här frågorna på lång sikt.
Bland annat ska de medel som finns i den här reformen gå till just de personer som har rätt till dem. Vi vet att det inte alltid är på det sättet. Vi behöver säkerställa att de gör det.
När det gäller trovärdighet och legitimitet i reformen kan vi inte ha en situation där brukare å ena sidan tror att man inte ska få det man tycker att man har rätt till, och många gånger har rätt till. Och å andra sidan tänker skattebetalare att ingen bryr sig ifall pengarna går till reformen eller inte. Det kan gå till vad som helst, och ingen gör något. Vi måste kunna göra två saker samtidigt.
Men allt vi gör ska gynna personer som har rätt till personlig assistans. Det tänker jag fortsätta att jobba hårt för.
Åsa Regnér (S):
Jag tackar Emma Henriksson för frågan. Det stämmer att vi gör ett antal saker när det gäller personlig assistans i ett paket som vi nyligen presenterade. För att människor inte ska få sina liv söndertrasade och för att säkerställa att man inte behöver känna oro och oförutsägbarhet i en för välfärden så här viktig lagstiftning återställer vi den dom om väntetid och beredskap som föll i juni.
Vi lagstiftar också om att frysa tvåårsomprövningarna för personer som har personlig assistans. Som Emma Henriksson vet har det fallit ett antal domar som har ändrat rättspraxis under ett antal år. Jag tar i december emot två genomlysningar som gäller effekterna av några av de här domarna samt vilka insatser personer som inte har fått statlig assistans har fått.
Jag kommer att återkomma då.
Åsa Regnér (S):
Vi fryser tvåårsomprövningarna för personer som har personlig assistans. Som Emma Henriksson vet är det här en rättighetslagstiftning. Om tvister uppstår om vad som gäller faller vägledande domar som måste genomföras, vilket myndigheten också gör. Jag har till skillnad från den tidigare regeringen bett om genomlysning av effekterna av de här domarna. Resultatet får jag i december, och då kommer jag att återkomma om hur vi ser på detta.
Åsa Regnér (S):
Tack, Bengt Eliasson! För mig är det viktigt att människor har förutsägbarhet och känner att viktiga trygghetssystem står på deras sida och att de förstår vad de innebär och vad som ska hända. Ett av de systemen är personlig assistans enligt lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade. Ett antal domar har fallit. Det är inte regeringen som har styrt domstolarna.
Det är inte heller regeringen som har styrt myndighetens tolkning av domstolsutslagen. Det får den inte enligt grundlagen, och det har heller inte skett. Dessutom har vi sagt att vi fryser tvåårsomprövningarna för att minska effekterna av domarna som har fallit och återställer efter den dom som kom i somras för att minska effekterna.
Jag tror att du frågar om effekterna av de domar som föll tidigare än i juni i år. Jag kommer att få underlag i december om effekterna av dem. Jag kommer då att återkomma om det.
Åsa Regnér (S):
När man har en rättighetslagstiftning tolkas den genom domstolsutslag som regeringen inte kan eller ska lägga sig i. Det gäller också myndighetens tolkning av dem. Jag recenserar inte vare sig vad domaren sa eller vad myndighetschefen sa. Däremot är det olyckligt att vi har en sådan debatt. Jag vill att människor ska känna att någon tar ansvar när effekterna blir så stora i människors liv. Därför har jag bett om underlagen, och därför har vi vidtagit åtgärderna.
Åsa Regnér (S):
Tack, Thomas Finnborg! Det är en väldigt viktig fråga. Jag delar uppfattningen att det här måste prioriteras hos socialtjänsterna. Att barn placeras, och placeras på rätt sätt, hos människor som är kärleksfulla och lämpliga att ta hand om de här barnen är något av det viktigaste samhället kan göra.
Regeringen har därför tillskjutit medel till den sociala barn- och ungdomsvården, just för att man ska kunna ha barnet i centrum och ägna arbetstid åt det. En nationell samordnare har också arbetat ute i kommunerna med att sammanställa olika synpunkter på hur det här kan förbättras. I det arbetet har det ingått att på olika sätt säkerställa att man har tillgång till bland annat familjehem.
Men vi har också en insats genom Socialstyrelsen, som aktivt går ut och informerar om vad det innebär att vara familjehem och försöker rekrytera sådana. Vi följer frågan noga. Den är väldigt viktig.
Åsa Regnér (S):
Tack, Mikael Dahlqvist! Regeringen har tagit sig an frågan om personlig assistans på olika sätt, framför allt genom den långsiktiga utredningen som ser över hela lagstiftningen och som ska komma med sitt förslag om ungefär ett år. Det är en lagstiftning som infördes 1994. Mycket har hänt i samhället sedan dess, också när det gäller människors förväntningar. Därför behöver den ses över i sin helhet.
Vi har också ökat insatsen för att stödja Försäkringskassan i fråga om att kunna följa upp fusk, bland annat genom att tillskjuta medel för det. Det finns nämligen uppgifter om att oegentligheter sker i vissa utbetalningar och hos vissa anordnare. Vi har inte infört några lagändringar. Däremot har det under ett antal år fallit ett antal domar.
Utöver de insatser som jag redogjorde för i ett tidigare svar har vi bett om att få en genomlysning av de domarna, för att se på effekterna av dem.
Åsa Regnér (S):
Det här är verkligen en seriös samhällsdebatt som modiga kvinnor har startat. Jag är tacksam för att man har gått ut och berättat om i många fall fruktansvärda övergrepp och systematiskt förminskande av kvinnor samt förakt som riktas mot kvinnor. Från regeringens sida tar vi detta på mycket stort allvar. Jag som jämställdhetsminister känner ett oerhört stöd från den ilskan.
Jag är ledsen för att det är kvinnor som har behövt ta steget igen . Jag önskar att män i mycket större utsträckning skulle komma ut och visa sin solidaritet med kvinnor. Regeringen kommer före jul med ett nytt paket mot sexualbrott där vi inför en samtyckeslagstiftning. Vi har presenterat ett paket på 1 miljard mot våld mot kvinnor, där vi i första hand fokuserar på förebyggande insatser.
I morse träffade jag och justitieministern rättsväsendet för att inskärpa betydelsen av att man leder både inåt och utåt samhällsuppbyggligt och ser till att kvinnors rättigheter verkligen stärks och tillmäts den betydelse de har.
Åsa Regnér (S):
Tack, Katarina Brännström, för en mycket viktig fråga! Jag har naturligtvis också besökt verksamheter av det slag som Katarina Brännström beskriver. Det är fråga om oerhört utsatta ungdomar. Kommunerna är alltid sist i kedjan när det gäller ungdomars utsatthet, och Sis är sist i den kedjan. Vi har haft anledning att diskutera dessa frågor i kammaren tidigare i år.
Många gånger skulle ungdomar som kommer till Sis förmodligen må bättre av en annan form av vård, till exempel vid omfattande psykisk ohälsa. Därför gör vi nu en översyn av detta och har bett om förslag på hur det skulle kunna se ut i stället. Det din fråga handlar om, Katarina Brännström, är förstås hur myndigheter kan samarbeta på bästa sätt runt de här barnen. Mitt svar är att de ska göra det.
Åsa Regnér (S):
Tack, Monica Green! Det här är en stor fråga. Senast i morse hade vi ett samtal med rättsväsendets chefer om den ökning av sexualbrott som särskilt handlar om unga kvinnor och även unga förövare. Regeringen har lagt fram ett paket om 1 miljard mot våld mot kvinnor. Syftet med stora delar av det paketet är att öka insatserna när det gäller just förebyggande arbete. Vi inrättar också en jämställdhetsmyndighet.
Jag tolkar det som att mycket av det kvinnorna i metoo-uppropet efterfrågar är resultat i jämställdhetsarbetet eftersom det påverkar kvaliteten i människors liv, i kvinnors och mäns liv. Den myndigheten får också i uppdrag att sätta ihop det nationella programmet för att förebygga våld mot kvinnor.
Det handlar om förskola, skola, fritis, idrottsföreningar, arbetsplatser - allt för att man ska nå män och pojkar med kunskap om jämställdhet och prata om våldet och även nå flickor och kvinnor så att de känner till sina rättigheter. Men vi måste göra mycket mer.
Åsa Regnér (S):
Detta är otroligt viktiga frågor, och jag delar uppfattningen att det är en väldigt oroande utveckling vi ser. Därför har regeringen också vidtagit ett antal åtgärder för att stärka stödet och skyddet för dessa barn - flickor och pojkar. Vi har stärkt stödet ekonomiskt till barn- och ungdomspsykiatrin.
Vi har stärkt stödet till socialtjänsten för bemanningsinsatser när det gäller den sociala barn- och ungdomsvården, och även till Statens institutionsstyrelse. Vi utreder en annan vårdform för de barn som har de största vårdbehoven när det gäller psykiatri.
Vi har också stärkt stödet till elevhälsan och utreder socialtjänstlagen för att ytterligare kunna använda den lagstiftningen just för att komma in ännu tidigare, innan problemen är så här stora. Så vi gör väldigt mycket, men vi behöver göra ännu mer.
Åsa Regnér (S):
Jag håller verkligen med om det vi har hört här - metoo handlar om allt från nedlåtande kommentarer till trakasserier och grova övergrepp. Tack, Maria Arnholm, för att du också lyfter fram det förlöjligande och förakt som många kvinnor och vissa män som driver jämställdhetsfrågor möter!
Ibland kanske det faktiskt är det som håller en tillbaka, apropå vad du sa. Även i den här kammaren har det skrattats åt förslag om en jämställdhetsmyndighet.
Jag är väldigt glad åt att det nu uppenbarligen finns förståelse för behovet av en samlande instans som genomför jämställdhetspolitiken - inte för att vi politiker och byråkrater ska bli glada, utan för att livet ska förändras för kvinnor som efterfrågar det i metoo.
Vi har ansvar för våra resurser och våra beslut, och vi måste ha koll på att de leder till ökad jämställdhet och förskjutning av den här makten från män till kvinnor för rättvisa. Därför är det också så att vi förbereder ett uppdrag åt den nya jämställdhetsmyndigheten att samla in vittnesmål från metoo, framför allt för att gå igenom dem och leta efter konkreta förslag. Vad behöver vi göra mer?
Har vi hört allt som har sagts? Har vi förstått vad kvinnor och flickor efterfrågar? Vilka krav måste vi ställa på oss själva i framtiden för att göra rättvisa åt metoo och för att uppnå ett jämställt samhälle? Vi pratar om tystnadskultur.
Men det är ju så att kvinnor och flickor ofta har påtalat och berättat att trakasserier och övergrepp inträffat. Ändå har de lämnats ensamma. Chefer har enligt regelverket ett tydligt ansvar om det handlar om arbetsplatser. Men ändå blir det så här. Brå visade att sexualbrotten ökar när det gäller unga kvinnor.
Det innebär att förövarna sannolikt också är unga. Flera av er har pratat om förebyggande insatser. Dem måste vi förbättra. Därför kommer vi att lägga fram förslag om ett nationellt program för kunskap om jämställdhet, sexualitet och respekt. Programmet ska nå flickor, pojkar, kvinnor och män i Sverige. Vi behöver vidta olika åtgärder, och vi behöver följa upp dem för att se till att jämställdhet skapas.
Om kvinnor hade kunnat stoppa våldet hade de gjort det, som någon sa. De har ju gjort allt annat när det gäller jämställdhet. Detta kan vi inte begära att kvinnor ska göra. Vi måste också involvera män, och vi måste bli bättre på metoder för att förebygga våldet. Vi lägger nu väldigt snart fram ett förslag om en ny sexualbrottslagstiftning. Det finns ju en samsyn i riksdagen om detta.
Vi lägger också inom ramen för det fram förslag om skärpta straff för vissa sexualbrott. Det följer också med ett paket med kunskapshöjning om sexualbrott och den här nya lagstiftningen, som bygger på frivillighet. Det tror jag är nog så viktigt. Det är också sant att polisen måste prioritera de här brotten. De får nu mer medel, och man måste se att brott som begås mot kvinnor är lika viktiga som brott som begås mot män.
Polis och åklagare har i uppdrag att återrapportera om hur de förbättrar utredningar av detta. Det som det handlar om är att både vidta tydliga åtgärder som leder till jämställdhet och hela tiden fundera på reformer som handlar om jämställdhetspolitikens stärkande på 2020-talet.
Åsa Regnér (S):
Den samhällsmodell som de flesta av oss står för bygger på att kvinnor liksom män förvärvsarbetar. Men metoo blottlägger, förutom övergrepp och trakasserier, att kvinnor - vuxna kvinnor med olika utbildningsbakgrund, också de med den högsta - alltför ofta befinner sig i beroendeställning, där de är beroende av män. Vi har stärkt diskrimineringslagstiftningen under vår tid i regeringen.
För mig har det också varit viktigt att stärka stora sektorer på arbetsmarknaden där många kvinnor förvärvsarbetar, som äldreomsorg och socialtjänst, med medel från regeringen för att det ska kunna skapas bättre arbetsvillkor, vilket det i sin tur är parternas uppgift att säkra. Det handlar om att man ska kunna använda hela sin kompetens och att man ska kunna utveckla sig. Man ska framför allt ha bra arbetstider och bra villkor för att göra det jobb som man är utbildad till.
Detta är viktigt för att bryta beroendeställningen. Parterna har förstås ett jättestort ansvar. Inte minst när det gäller trakasserier har arbetsgivarna ett mycket tydligt ansvar i lagstiftningen. På det möte som vi hade i förra veckan kom det fram att trakasserier förstås också vänds mot kvinnor som ofta har i uppgift att i första linjen träffa kunder, klienter och patienter, som dessvärre ibland står för trakasserier.
Det är bra att många vill bidra till jämställdhetsarbetet. Jämställdhetsmyndigheten kommer inte att lösa alla stora problem som vi har diskuterat i dag, men det är ett viktigt steg för att samla de viktiga insatser som vi har diskuterat här. Myndigheten har färska pengar - det kan jag glädja oss med. Det har varit väldigt viktigt att satsa på denna myndighet på ett sätt som gör att den verkligen får muskler.
Vi måste fortsätta med att stärka jämställdhetsarbetet, som vi har bestämt. Men vi måste också lägga fram fler skarpa förslag. Tack för att ni har gett oss hopp, ni som har deltagit i metoo!
Åsa Regnér (S):
Jag har flera gånger sagt att metoo trots allt ger mig stort hopp. Det är just för att kvinnorna i metoo har blottlagt varför det går så långsamt. Det handlar om makt. Den jämställdhetspolitiska historien visar att jämställdhet tar steg när beslut fattas om åtgärder vars syfte är just jämställdhet.
Problemet för dem som har drivit frågorna har ofta varit att de just därför möts av mothugg, ibland förlöjligande och att frågorna blir kontroversiella när makten flyttas. Det har varit fråga om reformer som abortlagstiftning, särbeskattning och föräldraförsäkring, och det är fråga om förslag på sådant som ger drivkrafter för både kvinnor och män att vara föräldrar.
Jag är glad över debatten, eftersom den visar ett starkt stöd för ett aktivt jämställdhetsarbete med konkreta beslut. Jag företräder en feministisk regering, och det förpliktar.
Jag ställer höga krav på mig själv, på regeringen och på våra samarbetspartner på att vi ska lägga fram konkreta förslag som flyttar fram positionerna för att livet ska bli jämställt, vilket kvinnor och flickor i metoo efterfrågar med så hög, klar och tydlig röst. Jag är därför glad för allvaret i debatten.
Jag tycker att den skapar en möjlighet att arbeta på detta sätt under resten av mandatperioden och in på 2020-talet. Jag hoppas det. Tack till alla för deltagandet, och tack till Vänsterpartiet för att ni tog initiativet till denna debatt.
Åsa Regnér (S):
Tack, Bengt Eliasson! Stig Svensson var utredare och lämnade för en tid sedan över en utredning till regeringen. Han hade i uppgift att kartlägga omfattningen av bland annat felanvändning av medel, hur marknaden såg ut och framför allt vad som inte fungerar när det gäller företag inom statlig personlig assistans. Han har avslutat sitt uppdrag och har, som alla andra, rätt att debattera.
I denna fråga är det viktiga för mig att personer som har rätt till personlig assistans också får det. Rätt person ska ha rätt insats. Medel ska gå just till detta. Det är det som jag och regeringen tycker är viktigt. Utredarens utredning har överlämnats till den stora LSS-utredningen, som kommer i höst.
Åsa Regnér (S):
Regeringens ambition är att personlig assistans ska gå till de personer som har rätt till det. Därför har vi frusit tvåårsomprövningarna för att minska effekterna av de domar som har fallit under senare tid. Som Bengt Eliasson mycket väl vet är detta effekter av domar och inte något som regeringen har gjort. Jag förstår föräldrarna. Vi måste ändå se över hela lagstiftningen.
Jag väntar därför på det förslag som kommer i oktober.
Åsa Regnér (S):
Tack för frågan, Emma Henriksson! Under tiden har vi, som jag sa i mitt förra svar, frusit tvåårsomprövningarna. Det betyder att de personer som har statlig assistansersättning är skyddade till dess att man tar emot förslaget från utredningen, som kommer i höst, och går vidare med det.
Vi har också följt upp vad som hände med personer som fick avslag eller hamnade utanför på grund av domarna. Jag har stor respekt och förståelse för att människor, om man väntade sig och ansåg att man behövde personlig assistans, hyser mycket stor oro över situationen.
Men vi vet ändå att 90 procent har fått andra insatser och att tre fjärdedelar av dessa personer har fått någon annan form av assistans. När det gäller utredningarna och effekterna av dem återkommer jag i nästa inlägg.
Åsa Regnér (S):
Som jag sa är detta effekter av domarna eftersom lagen är konstruerad så. Under Emma Henrikssons regeringstid hade ni också kunnat se över domarna eftersom de ligger på varandra. Det gjorde ni inte. Vi har gjort det. I underlaget när det gäller domarna ser man att det inte är så entydigt exakt hur lagändringen skulle behöva se ut. Vi arbetar med detta i Regeringskansliet, och delar av analyserna har också lämnats över till utredningen eller kommer att lämnas över.
Vi kommer att återkomma om detta.
Åsa Regnér (S):
Tack, Rasmus Ling, för frågan! Jag delar uppfattningen att detta är en mycket viktig fråga. Därför har regeringen jobbat hårt med barnfamiljers ekonomi. Det allra viktigaste är förstås att kvinnor liksom män i Sverige som kan ta ett arbete får arbete och har inkomst genom jobb på arbetsmarknaden. Arbetsmarknaden går bra just nu. Därför är det viktigt att Arbetsförmedlingen och andra anstränger sig så att alla vuxna får hjälp att komma in där.
Dessutom ska det finnas bostäder. Därför byggs det mer än på väldigt länge i Sverige just nu, även bostäder som fler har råd med. Vi har också stärkt barnfamiljers ekonomi, som jag sa. Bland annat har vi höjt barnbidraget, vilket man kommer att märka den 1 mars. Eller den 8 mars kanske det är - jag har glömt utbetalningsdagen, men det är snart i alla fall.
Vi har också höjt underhållsstödet och gjort andra insatser för att stärka barnfamiljers ekonomi.
Åsa Regnér (S):
Man måste ha vissa grundläggande förutsättningar på plats när det gäller att försörja sig, som jag nyss sa. Sedan har socialtjänsten i uppdrag att prioritera barnfamiljer och att också arbeta med olika metoder för att prioritera när man märker att någon har svårt att klara sig på bostadsmarknaden och på andra sätt. Det är också därför som det är färre vräkningar nu, såvitt jag förstår. Man har kunnat samverka med andra myndigheter.
Jag följer det här noga, för det är förstås oerhört viktigt att barn inte upplever sådana saker.
Åsa Regnér (S):
Tack, Anders Österberg! Det här är en prioriterad fråga för regeringen. På onsdag nästa vecka kommer vi att anordna ett av de största FN-möten som någonsin har hållits i Sverige. Det handlar om hur man kan förebygga och stoppa våld mot barn i alla dess former. Det gäller barnaga och andra former av våld mot barn.
Vi från regeringen vill göra barnkonventionen till svensk lag. I samband med det vill vi också införa ett kunskapslyft för myndigheter, rättsväsen och andra som fattar beslut om enskilda barn, så att de förstår vad barnkonventionens regler innebär och vad den nya lagstiftningen kommer att betyda.
Det är några exempel på hur vi prioriterar den här väldigt viktiga frågan.
Åsa Regnér (S):
Det här är en stor förändring och lite av ett pionjärarbete i svensk lagstiftning. Det finns olika synpunkter på hur inkorporeringen ska gå till. Man måste besluta om man ska inkorporera eller inte. Det vill regeringen. Men vi tar också stor hänsyn till olika synpunkter som har förts fram för att den här lagstiftningen ska bli så bra som möjligt.
Framför allt har alla barn rätt att känna till sina rättigheter.
Åsa Regnér (S):
Tack för frågan, Fredrik Eriksson! Regeringen arbetar väldigt hårt med att skydda barns integritet och att stärka barns rättigheter. Vi har bland annat lagt fram en handlingsplan som omfattar många myndigheter och aktörer för att öka deras samarbete och skärpa uppdraget. Polisen, till exempel, ska ha kvalitet i sitt arbete när det gäller utredningar av övergrepp mot barn. Vi talade just om att vi ska införa barnkonventionen i lagen.
Myndigheter och andra som har ansvar när den genomförs måste veta vad den innebär. När det gäller sexuella och reproduktiva rättigheter och jämställdhet i Sverige är detta absoluta rättigheter. De omfattar alla. Barns sexuella och reproduktiva rättigheter är också absoluta rättigheter. De omfattar alla oavsett bakgrund och familj. Något slöjförbud, däremot, förbereder regeringen inte.