KBLab/rixvox huggingface dataset:
Isak From (S):
Jag får börja med att tacka Gunnar Andrén för hans inspel och hans stöd för Norrbotniabanan. Det kanske också är bekant att om vi inte hade förlorat valet 2006 hade vi förmodligen redan startat bygget av Norrbotniabanan, och det hade förmodligen kommit en ganska lång bit på vägen.
Det är kanske också bekant för Gunnar Andrén att vi har levt med en moderatstyrd borgerlig regering och lever med den nu, och då får vi socialdemokrater lägga våra förslag utifrån det. Ett förslag har varit att vi åtminstone måste komma i gång och få in Norrbotniabanan i planen. Vi vill börja bygga från Umeå och norrut, för det är det alternativ som vi ser skulle fungera bäst.
Jag kan förstå att Moderaterna är kallsinniga till oss socialdemokrater och våra krav. Det kanske hör till. Men när Moderaterna är så kallsinniga mot näringslivet börjar vi se att vi har problem. Att Norrbotniabanan byggs är långsiktigt det enda alternativet. Näringslivet har flera gånger ställt frågan till samtliga politiker: Hur många gånger ska vi behöva säga att Norrbotniabanan behövs?
Är kanske statsministerns uttalande i Davos om att industrin har spelat ut sin betydelse det slutgiltiga beviset för ointresset i Rosenbad? Kanske måste vi börja ställa oss frågan: Spelar rälsbrott någon som helst roll i Rosenbad? Tillväxt är något som vi politiker är mycket intresserade av.
Då måste vi kanske fråga oss: Hur många rälsbrott ska till innan regeringen förstår att detta faktiskt påverkar Sveriges möjligheter till tillväxt? Näringslivet har som bekant länge ropat efter mer kapacitet mellan framför allt Boden och Vännäs.
När Trafikverket presenterade sin kapacitetsutredning pekade kartorna - till vår förvåning och till näringslivets stora förvåning - på att det inte fanns någon kapacitetsbrist. Trots detta vet vi att tiderna utefter Norra stambanan sedan länge är slut. Man tvingades också göra om kapacitetsutredningen, och man tvingades göra en revidering.
Då kunde de nya siffrorna visa att man kunde vänta sig en ökning på mellan 20 och 36 procent mellan 2010 och 2030. Det måste visa att det finns potential. Det är precis som infrastrukturministern säger: Inlandsbanan kan vara ett alternativ. Ja, än så länge är den kanske ett alternativ upp till Östersund.
Men vidare norrut är den inte fullt ut ett alternativ utan att man gör de belastningsförbättringar och åtgärder i signalsystemet som krävs. Men har vi tilltro till järnvägen som ett möjligt system måste man också komma till beslut om att få in Norrbotniabanan i planperioden.
Inlandsbanan kan kortsiktigt lösa det här och klara en del om vi snabbt sätter in insatser för bärighetsförbättring. Men ska vi långsiktigt och tydligt signalera att vi tror på industrin och basindustrin i norra Sverige är det Norrbotniabanan som gäller.
Jag vet inte om statsrådets svar till oss här, att man ska avvakta och komma med ett nytt förslag, kommer att innebära att man så smått närmar sig oss och säger att detta kanske behövs men måste utredas lite ytterligare. Infrastrukturministern kan väl komma med ett litet förtydligande.
Vad är det egentligen som krävs i den här nya utredningen för att regeringen ska göra ett annat ställningstagande?
Isak From (S):
Gunnar Andrén hade i början ett ganska bra inlägg, men mot slutet spårade han ur. Gunnar Andrén vet mycket väl att vi inte har något som helst samarbete med Sverigedemokraterna, definitivt inte i den här frågan och inte heller i någon annan.
Det är mycket tjat om kilometeravgiften eller åkeriavgiften som vi socialdemokrater vill införa för att få ordning och reda i åkeribranschen så att våra svenska åkerier ska få rättvisa förutsättningar och inte konkurreras ut av oseriösa. Vi kan hålla oss till vad det egentligen är.
Det är ett sätt att finansiera vad vi vill finansiera. Vi vill lägga över en del av de tunga transporterna på järnväg. För att göra det är det bra att vi minskar de långväga transporterna som i dag går på lastbil eftersom det inte finns någon kapacitet på järnväg. Det är grundförutsättningarna för att transportera mer på järnväg. Lastbilarna kommer fortsättningsvis också att vara helt nödvändiga.
Vi måste transportera någonting till omlastningsstationer som vi också måste tillskapa i större utsträckning. Allting hänger ihop på ett eller annat sätt. Om det sker en urspårning på Norra stambanan får det konsekvenser efter hela vägen. Det är bra att man gör utredningen.
Branschföreträdare och det tunga näringslivet, basnäringsindustrierna, har gått så långt att de kräver en särskild utredning för Norrbotten och Västerbotten. De menar att man över huvud taget inte har sett de förutsättningar som föreligger och de möjligheter som finns. Det gäller framför allt skogsindustrins och gruvindustrins möjligheter och kommande kapacitetsbehov. Det är viktigt.
Det ska bli väldigt intressant när man presenterar utredningen om man har kommit till insikt om de goda förutsättningar som finns att öka tillväxten i hela landet som börjar i norr.
Isak From (S):
Tack, Veronica Palm och Lars Eriksson, för väldigt viktiga interpellationer! Tack också övriga som har deltagit i en viktig debatt! Jag tänkte ta chansen att vidga debatten lite grann. Kroniska fel, säger Stefan Attefall. Ja, jag kan bara hålla med. Det är kroniska fel på regeringens politik på många områden. Herr talman!
Vi har kroniska fel i näringspolitiken, vi har kroniska fel i arbetsmarknadspolitiken och vi har ytterligare kroniska fel i bostadspolitiken. Det här hänger ihop, herr talman. Det pågår samtidigt just nu stora varsel runt om i landet, inte minst för småhustillverkarna.
Vi har i min hemkommun Norsjö Europas största trappfabrik som levererar fina trappor till småhus och även andra hus, och de tvingas under två eller tre omgångar varsla mer än hälften av sina anställda, till en osäker framtid. Vi har fönsterfabriker i min närhet som tvingas göra detsamma då de inte kan leverera eftersom det inte längre finns någon efterfrågan på småhus.
Detta, herr talman, har tillkommit under den borgerliga regeringen. Det levererades ju en hel del småhus förut. Jag har lite svårt att förstå varför framför allt de moderata ledamöterna här är så nöjda.
Kan ni inte låta den svenska småhusbranschen vara med och bidra till nya bostäder och nya jobb i hela landet? Infrastruktur, bostäder och utbildning är kanske de viktigaste faktorerna för att förbättra den obefintliga näringspolitiken. Det är långt viktigare än att chocksänka bolagsskatten.
Isak From (S):
Det finns många drömmar som kan bli verklighet eller krossas runt om i landet. Sven-Erik Bucht ställde en viktig fråga - han fick tyvärr inte ställa en följdfråga - i frågestunden som gällde Norrbotten, där det finns en stor efterfrågan på arbetskraft. Och det finns en stor efterfrågan på bostäder. Där svarade ministern att det nog är så att det är staten och kommunerna.
Då lämnar man över en väldigt stor fråga enbart till den lilla kommunen. För det handlar om tusentals bostäder i Kiruna, Pajala, Malmberget och Gällivare. Det är också så att vi har en absurd situation. Även i Västerbotten har vi en urbanisering där folket flyttar från byn till centralorten, vilket gör att det är bostadsbrist även i de allra flesta småkommunerna i Västerbotten.
Det finns många små familjer där både herr och fru har jobb, de allra flesta faktiskt. När de går till banken säger banken att det inte är lönsamt att bygga ett hus där. Därför kan de inte det. Det är den situation som har blommat upp under den borgerliga regeringens period. Runt om i landet är det inte lönsamt.
Det är helt och fullt upp till marknaden, och i det här fallet fungerar inte marknaden. Då har politiken ett stort ansvar, och då har vi en bostadsminister som inte har några svar. Men kom igen! Gör en överenskommelse med Veronica, som hon vill! Vi har stora möjligheter att få det bättre, men då krävs det också politisk handlingskraft.
Isak From (S):
Jag begärde ordet i den här debatten också, för jag blev lite intresserad av om det kommer något faktiskt förslag när det gäller postservicen. I Västerbottens fjälltrakter kör man på försök med färre utdelningar. I stället för varje dag delar man ut varannan eller var tredje dag. Det kan vara bra.
Samtidigt har vi dem på marknaden som allt som oftast sköter paketutdelningen. Jag har ett exempel från Joesjö, där man har många småföretagare som har ganska mycket pakettransporter. Det kan vara fyra transporter till Joesjö från Tärnaby varje dag. Men posten kommer kanske bara två gånger i veckan.
När det gäller de förslag som regeringen kommer att lägga fram undrar jag: Kommer man att kunna samutnyttja de transporterna? I dagsläget finns det inga incitament för Posten att samverka med paketleverantörerna - i varje fall gör man det inte. Det framstår som lite underligt att man inte utnyttjar de transporter som faktiskt sker.
Sedan kan jag inte låta bli att kommentera en sak när nu Centerpartiet står här och säger att man gör allt för företagande. Vad har Centerpartiet egentligen för förslag för att kompensera neddragningen i landsbygdsprogrammet? Det stora misslyckandet för Centerpartiet måste ju vara de kommande neddragningarna i landsbygdsprogrammet.
Där har vi socialdemokrater lagt fram ett förslag om att åtminstone kompensera det med ökade statliga insatser. Men vi verkar inte ha majoritet för det förslaget. Tyvärr är det Centerpartiet och den borgerliga alliansen som styr. Statsrådet säger att man gör mycket för verksamheten och småföretagen i glesbygden.
Det krävs mer än skattesänkningar. Det krävs fungerande kommunikationer. Det krävs fungerande it- och telefonlösningar för att företag ska etablera sig i glesbygd och fjälltrakter.
Isak From (S):
Tack för en bra debatt! Frågorna är oerhört viktiga. Det är viktigt att riksdagen sänder signaler om att det ska finnas bra möjligheter till postservice i hela landet. Det är inte helt lätt att vara centerpartist i en regering i ett land som Sverige som just nu genomgår den snabbaste urbaniseringen i EU.
Det ställer nya krav på regeringen att möta urbaniseringen så att det går att upprätthålla en service i hela landet. Det är också upp till regeringen, när man inte har fått igenom sina förslag i EU, att vidta åtgärder som kompenserar. Det har regeringen inte gjort.
Landsbygdsprogrammet har inte kompenserats med statliga insatser. Den här debatten handlar i huvudsak inte om de frågorna, men de är en del av förutsättningarna för kommersiell service i hela landet. Där måste samhället stötta aktörer, till exempel bensinstationer, apoteksombud, systembolagsombud och så vidare så att det går att upprätthålla service i hela landet.
Där är Posten en viktig aktör. Jag kommer att fortsätta att följa statsrådets arbete i frågan.
Isak From (S):
Jag får väl säga som tidigare interpellanter: Då står vi här igen i en fråga som har varit uppe förut - nästan i alla fall. Jag ska börja med att tacka för svaret. Jag tycker att den första delen i svaret var bra. Det är bra att först kommissionen och nu parlamentet har fastställt en ny TEN-T-karta och att Botniska korridoren finns med.
Det gör det markant mycket lättare för den här regeringen och för kommande regeringar - förhoppningsvis en S-regering - att faktiskt dra nytta av EU-finansieringen. Man skulle kunna säga att det är rent av nödvändigt också. Det här handlar om Sveriges konkurrenskraft framgent. Vad vill vi?
Hur vill vi att Sveriges konkurrenskraft ska utvecklas? Ser vi det som att vi ska ha det som i dag och att det tidigast efter 2025, enligt regeringens prognoser, möjligtvis kan börja projekteras för Norrbotniabanan - men bara kanske?
Då ser vi att projekterings- och byggtider på minst tio år för den sträckningen gör att vi hamnar någonstans väldigt långt bort. Det är svårt att säga vad vi har för konkurrenssituation då. Vilka signaler som kommer från Sveriges regering och Sveriges riksdag är viktigt för hur företag ska prioritera kommande investeringar.
Vi ser i Västerbotten tråkiga besked, senast från Sulzer Pump Solution i Nordmaling. De lägger ned sin verksamhet och flyttar till Irland. Minst 500 jobb kommer förmodligen att försvinna från Volvo när man flyttar monteringen från Volvo till Göteborg och vidare till Belgien och Frankrike.
För att Volvos fortsatta produktion ska kunna vara kvar i Umeå krävs att Volvo och andra stora industriföretag kan känna att Sveriges regering och riksdag är villiga till viktiga infrastrukturprojekt i hela landet. Det är en förutsättning för att industrin ska vara konkurrenskraftig.
Det är en förutsättning för att vår råvaruindustri ska kunna fortsätta utvecklas och investera för framtiden. Förslaget från Europaparlamentet gör det faktiskt också möjligt att fortsätta att konkret driva det här.
Nu är det ganska möjligt att man får till det här, och då måste det bli upp till politiken att komma in med den senare. Orsaken till att den, precis som infrastrukturministern lyfte fram i svaret, inte finns med i den gällande planen är att regeringen faktiskt inte har prioriterat det här.
Man har inte sett och tillskjutit medlen, och då har man automatiskt strukit det här viktiga transportstråket. Det är glädjande att även E12 finns med i Botniska korridoren. Förmodligen - det kanske infrastrukturministern kan utröna - finns även färjeförbindelsen Vasa-Umeå med, eftersom E12:an är uttalad i TEN-T-statusen för Botniska korridoren.
Isak From (S):
Jag tror att vi har haft den här diskussionen förut, och jag har också haft den med finansministern. Infrastrukturministern kanske kan informera finansministern också om att bara momsintäkterna från färjetrafiken mellan Vasa och Umeå skulle bekosta en statlig medfinansiering.
Det är rätt viktigt för att man ska ha en långsiktigt hållbar färjetrafik, vilket också är en väldigt viktig del i framför allt transporterna från Ryssland, Sankt Petersburgsområdet genom Finland och Sverige till Mo i Rana. Det möjliggörs, som infrastrukturministern säger, av att det nu finns ett beslut.
Det slutgiltiga beslutet fattades ju i parlamentet som fastställde det som infrastrukturministern redovisade att ministerrådsmöte och kommission har jobbat med. Om vi menar allvar med jobben måste vi ta till vara de platser där tillväxt sker. Just nu sker tillväxten i norra Sverige. Det kanske är lite jobbigt på sina håll att se att det är så.
För att detta ska fortsätta krävs det att det också sker satsningar i området, att det kommer till nya investeringar. Det är klart att vi kan fortsätta att köra på en enkelspårig järnväg, som vi har nu, Norra stambanan, för godset klarar sig nog ned på ett eller annat sätt. Det kanske blir lite vingligt och någon tågurspårning.
Vi hade två tågurspårningar i februari som gjorde att trafiken stod still väldigt länge. Det är naturligtvis inte långsiktigt hållbart. Framför allt för arbetsmarknadsregionerna och för människorna som bor i området skulle man fördubbla arbetsmarknadsregionerna med Norrbotniabanan. Man skulle göra det betydligt lättare att nå universiteten i Umeå och Luleå.
Just nu ligger det faktiskt en död hand över planeringen för framför allt Piteå och Skellefteå, där man inte kan gå vidare med en viktig stadsplanering. Man vet att här ligger en korridor, men man kan inte planera färdigt. Det är inte jobbskapande. Det är inte framåtsyftande.
Framåtsyftande vore att man åtminstone kunde göra projekteringen klar, så får vi väl återkomma med finansieringen när vi har bytt regering. Vi har lagt fram skarpa förslag på hur vi vill finansiera kommande infrastruktur.
Isak From (S):
Nu talar vi om Norrbotniabanan. Det vore bättre om vi sade att vi byggde färdigt Botniabanan upp till Luleå. Det handlar om att Botniabanan bara är halvfärdig. När den går vägen upp till Luleå kan vi säga att det är klart. Det är först och främst från Umeå och upp som det behövs byggas.
Där är projekteringen klar. För Skellefteå och Piteå behöver det göras. Det är tacksamt om det arbetet pågår med länsstyrelsen. Det tror jag är väldigt bra. För vår finansiering är det klart att medfinansiering från EU är ett sätt. Det ökar möjligheterna. Vi kommer att få in fler prioriterade objekt när vi får medfinansiering från EU.
Just därför att detta projekt är utpekat som ett prioriterat projekt kommer det att vara vägledande för kommande socialdemokratiska satsningar, och då kommer pengarna att räcka. Det sker med medfinansiering och högre banavgifter som näringarna har sagt sig villiga att vara med och bekosta. Staten ska bekosta nödvändig infrastruktur. Sedan kan näringarna vara med och bekosta med tillfälligt höjda banavgifter.
Det har man sagt att man är villig att göra. Det är viktigt, precis som infrastrukturministern varit inne på, att man även räknar med sjöfarten. Just därför är färjeförbindelsen Vasa-Umeå så viktig. Det är därför det är så viktigt med E12:an och korridoren upp till Mo i Rana och den isfria hamnen i Mo i Rana.
Det är inte minst viktigt utifrån de eventuella nya gruvetableringar som är på gång i både Västerbotten och Norrbotten. Ett riktigt tydligt ställningstagande för nya jobb i hela landet vore väldigt välkommet.
Isak From (S):
Tack för svaret, utbildningsministern! Jag återkommer till det senare. Utgångspunkten för interpellationen är att generaldirektören för Institutet för språk och folkminnen avser att lägga ned två av sina verksamheter, Daum i Umeå och Dal i Lund.
Hela historien blir märklig eftersom myndigheten, om den nu fullföljer beslutet, går tvärsemot den viljeinriktning som både regering och riksdag har uttalat.
I regleringsbrevet för 2012 har Institutet för språk och folkminnen fått i uppdrag att redovisa hur myndigheten arbetar med att öka ett regionalt perspektiv och hur myndigheten kan utveckla sin verksamhet så att den i högre utsträckning ska ge effekter i hela landet. I regleringsbrevet konstateras att institutet är en myndighet som har en stark regional förankring.
För ett år sedan beskrev institutet självt hur man avser att ytterligare utveckla och förstärka just det regionala perspektivet. Institutet skriver att man enligt uppdraget ska fortsätta kartlägga sin regionala verksamhet för att undersöka vilka län, landskap och kommuner som institutet samverkar mindre med.
Som ett exempel på det skriver man att man behöver utveckla verksamheten på Daum som av geografiska skäl i dag har de flesta kontakterna med forskare, studenter och allmänhet. Satsningar bör också göras för att upparbeta nätverk i Norrbottens län, såväl i kusttrakterna som i inlandet. Man ska även särskilt beakta de långa avstånden.
Då är det märkligt att det mindre än ett år efteråt kommer ett besked om att man avser att helt och hållet klippa bort både Dal i Lund och Daum i Umeå som är de två delar av institutets arbete som särskilt jobbar med de regionala perspektiven.
Det känns som att det går precis tvärtemot vad både regering och riksdag har uttalat. Ett beslut om nedläggning skulle ha kommit i onsdags, men nu har det skjutits upp med anledning av att en arbetstagarkonsult ser över räkenskaperna.
Besked väntas nu den 16 oktober. Därför är utbildningsministerns klargöranden här i dag extra viktiga. Min interpellation utgår ifrån det värsta. Om det blir en nedläggning får det helt klart negativa effekter på universiteten, både i Umeå och i Lund.
Det är därför märkligt att utbildningsministern svarar så vagt på min interpellation. Utbildningsministerns svar är väldigt likt svaret på min fråga till kulturministern nämligen att man avser att följa frågan, men man säger väldigt lite om hur man ska göra det. Kulturministern hade sin chans i budgetpropositionen, men i den nämns frågan över huvud taget inte trots att den har varit känd under hela sommaren.
Jag efterfrågar ett starkare svar från utbildningsministern.
Isak From (S):
Jag tackar utbildningsministern. Indirekt handlar den här debatten om minoritetsspråkens ställning. I Norr- och Västerbotten är merparten av kommunerna samiska förvaltningsområden.
Det är klart att det är lättare organisatoriskt om den myndighet som har ansvar för att arkivera och ta hand om meänkieli och samiska finns i Norrland än om den finns någon annanstans. Det är klart att det gör det lättare att samarbeta med Umeå universitet.
Umeå universitet kommer förmodligen också att klara det här på ett eller annat sätt. Frågan är vad detta sänder för signaler. Just nu har det skapats en väldig oro. Jag tycker att tidigare ställningstaganden i regleringsbrev och budgetskrivelser har varit bra.
Riksdag och regering har uttryckt ett klart ställningstagande för den verksamhet där man tydligt har pekat ut Daum i Umeå som särskilt viktigt för forskningen inom det samiska området. Jag tycker ändå att det är bra att utbildningsministern säger att han nogsamt följer detta.
Det är klart att det här kommer att uppmärksammas på ett eller annat sätt. Jag vet att både Sametinget och de olika samiska organisationerna har tillskrivit i princip samtliga myndigheter och lyft den här frågan och att de är allvarligt oroade. Jag tycker inte att det vore särskilt kul om en sådan här fråga, som borde kunna lösas, hamnar i Europadomstolen eller någon annanstans, vilket den riskerar att göra.
Det kan handla om att det har varit dålig information. Då tycker jag att det är extra viktigt att vi härifrån riksdagen säger att detta är väldigt viktigt. Precis som utbildningsministern säger ska vi inte vara inne och peta i myndigheternas organisation.
Däremot har regeringen och riksdagen både genom regleringsbrev och propositioner tydligt anvisat färdvägar, och en sådan är särskilt att utveckla samarbetet med universiteten. Jag upplever att man inte gjort detta i full utsträckning.
Det är möjligt att man nu tar chansen. Det är klart att det känns dumt att det arkivmaterial man har uppe i Umeå och som är viktigt för Umeå universitet ska flyttas till Göteborg eller Uppsala. Det gör det inte lättare för forskningen.
Det gör det heller inte lättare för människor som sitter på arkivmaterial, inspelningar och berättelser att vilja lämna ifrån sig sitt immateriella kulturarv, vilket är en förutsättning för att det ska komma forskningen till del.
Isak From (S):
Tekniken utvecklas, och det är viktigt att politiken och användarvanorna hänger med. Vi kan inte bara säga att det är synd att 16-24-åriga killar inte tittar på tv i dag utan på Youtube och korta klipp på "paddan", vilket upptar en stor del av bandbredden.
När familjer är på vintersemester i fjällorter eller i skärgården på sommaren slår de därigenom ut kommunikationerna. Det är den tiden vi lever i. Det är det som händer i dag. Vi vet fortfarande inte vad som händer med 16-24-åringarna när de blir lite äldre.
Kommer de att vara som dagens 65-åringar, som tittar lite mer på vanlig tablå-tv, eller kommer de att fortsätta titta i telefonen eller "paddan" och använda kommunikationssätt som kräver annan teknik? Det är viktigt för företagarna i Borgafjäll, Kittelfjäll eller Hemavan att veta om de törs satsa.
De orterna lockar stora turistströmmar, och då kan det hända att det inte längre går att tanka för att det mobila bredbandet är utslaget och macken inte fungerar. Om man har brutit benet på kvällen kan man inte ringa 112. I värsta fall måste man kanske ta sig till den lokala räddningstjänsten och trycka på knappen. Detta är ingen utveckling som någon av oss vill se.
Då är det också viktigt att Sveriges ansvariga minister signalerar handlingskraft på området och talar om vad som ska gälla. När får vi konkurrens på området, så att de som inte är nöjda med Telia kan välja en annan operatör?