Penilla Gunther (KD):
I går fick vårt utskott besök av en stor delegation från Indonesien. Om man jämför kan man säga att vi nästan inte har några utmaningar alls i vårt land. Vi tycker att Sverige är ett till ytan stort land.
Vi har många sjöar, kustområden och två större öar av stor betydelse inte minst för besöksnäringen - Öland och Gotland. Tillgången till el hela dygnet, hela året och över hela landet kräver stabila elnät och förbindelser mellan fastlandet och öarna.
Jämför vi med Indonesien, som har 17 000-18 000 öar, har vi som sagt smärre utmaningar. Icke förty är det faktiskt så att Gotland har väntat på en ny kabel från fastlandet under lång tid.
Före sommaren 2017 kom beskedet från Svenska kraftnät att man inte anser det vara samhällsekonomiskt försvarbart att fullfölja detta löfte. Föga förvånande delades inte åsikten av befolkningen på Gotland, som anser sig ha lika rätt till en stabil elförsörjning som resten av landet.
Energimyndigheten har uttalat att ön ska bli helt självförsörjande på el och att en elledning mellan ön och fastlandet inte kommer att behövas om 20 år. Havs- och landbaserad vindkraft, solkraft och biokraft som spillvärme från industrierna på ön ska medverka till en tillräcklig elproduktion för både vanliga konsumenter och företag.
Under nästa år ska Energimyndigheten presentera en plan för hur Gotland ska bli en självständig elproducerande ö, något som naturligtvis är oerhört positivt på lång sikt. Men hade jag bott på Gotland hade jag ändå ställt mig frågan: Om 20 år? Hur fungerar det de närmaste åren då? Det är väl ändå ganska viktigt för oss alla.
Vi kristdemokrater vill att Energimyndigheten verkligen ser över det behov som finns för närvarande och de närmaste åren. Det är också så, herr talman, att Svenska kraftnät har ett stort pågående arbete med att utveckla de stora stamnäten i stort i Sverige.
Med anledning av klimatet och den väderlek vi har i Sverige vet vi att ju fler ledningar som kan läggas i marken, desto mindre är risken för avbrott vid oväder och tunga snöfall. Det finns ungefär 160 lokala elnätsägare i Sverige i dag.
Med detta har naturligtvis säkerhetsaspekten kommit i dagen men inte tillräckligt i fokus, tycker vi kristdemokrater. Tillgången till el är väsentlig i vårt samhälle, och det kan gå lätt och snabbt att utsätta ett land för stora påfrestningar när varken it eller annan infrastruktur fungerar på grund av att just elektriciteten inte fungerar.
Vi vill därför att Energimyndigheten och Svenska kraftnät ges i uppdrag att se över säkerheten, risken att utsättas för angrepp på elnäten runt om i Sverige och vilken beredskap de lokala nätägarna ska kunna ha om det sker oförutsedda händelser. Kristdemokraterna har tidigare fört fram behovet av en cybersäkerhetsmyndighet, och där skulle även detta uppdrag kunna inkluderas.
Herr talman! För oss kristdemokrater är det viktigt att de olika energislagen kompletterar varandra och kan användas på det mest optimala sättet. I dag och sedan några år tillbaka är det ganska inne att kunna producera sin egen el och kalla sig för mikroproducent.
Samtidigt har ryckiga förutsättningar för solel och dålig lönsamhet för vindkraft inte gjort det så enkelt för dem som faktiskt vill vara det. Några som skulle kunna kallas för reella mikroproducenter är de som äger och driver småskalig vattenkraft runt om i landet. Kanske drivs den mest för den egna verksamheten men också för närsamhällets behov.
Vi vet att det i flera år har varit problem för den småskaliga vattenkraften. Det har ställts krav på miljömässiga åtgärder som inte alltid har setts som de mest optimala i omfattning av vare sig kostnader eller just för miljön.
Jag känner mig trygg i den formulering som vi kom överens om just i energiöverenskommelsen, att vi ska hitta lösningar så att det inte blir administrativt och ekonomiskt betungande för den enskilde i förhållande till den eftersträvade miljönyttan, precis som min kollega Rickard Nordin från Centerpartiet också nämnde.
I dagsläget har en departementspromemoria som kan ses som ett första utkast från tjänstemännen på Miljö- och energidepartementet - alltså ett utkast som inte är politiskt förankrat eller skrivet - varit ute på remiss. Det har kommit in en stor mängd synpunkter, och nu påbörjas det politiska arbetet med att ta till vara de förslag till ändringar som har kommit från remissinstanserna.
Jag kan lova dem som eventuellt tittar på oss just nu på webben eller på tv att det finns en god vilja till positiva förändringar här. Det finns en mycket god vilja att tillgodose den skrivning som finns i energiöverenskommelsen. Om detta ska ingen tveka.
Jag tror också, och min förhoppning är, att vi ska komma överens, precis som vi har gjort i andra delar i energiöverenskommelsen. Men en god vilja till förändringar handlar också om, som i vilka förhandlingar som helst, att man kanske inte alltid kan få igenom allt man önskar.
Jag skulle avslutningsvis vilja nämna behovet av fortsatt forskning och utveckling kring ny teknik på energiområdet. Kristdemokraterna har skrivit i energimotionen i flera år om behovet av forskning kring kärnteknik även fortsättningsvis. Det kanske kan låta onödigt om vi ändå ska lägga ned kärnkraften.
Men så länge vi har den måste vi ha kompetens på området, och då behövs också forskning. Jag vet att jag har talat om det förut, och jag vill återigen poängtera ett annat område som jag verkligen tror skulle ha en potential också i Sverige, och det är geotermisk energi.
Det finns produkter som vi säger oss använda av just miljöskäl, och användningen av el för snart sagt alla produkter och områden i samhället kräver särskild eftertanke när det gäller vad produkterna görs av och hur de görs.
Ska vi komma framåt och utveckla en cirkulär ekonomi kan vi inte sticka huvudet i sanden och ta elcykeln, messa med mobilen och mikra maten utan att förstå behovet av malm och metaller för framställande av batterier, stål och motorer.
Jag ser därför fram emot att vi i den här kammaren framöver kommer att se helheten i och mellan de olika näringar och producenter som behövs för att vi ska dra nytta av våra egna resurser i Sverige och skapa arbetstillfällen och företag, inte minst för att andra länder söker kunskap om miljövänlig teknik som vi skulle kunna tillhandahålla i än större omfattning.