Christine Jönsson (M):
Detta är ett betänkande från miljö- och jordbruksutskottet som gäller en proposition om åtgärdsprogram och tillämpningen av miljökvalitetsnormer. Just detta behandlar en effektivare organisation för kemikalietillsyn.
Det man också måste ha med sig i debatten och i diskussionen här är att den utredning som tillsattes 2007 ju också tidigare i den här kammaren har debatterats i ett lagförslag där det gällde sanktionerna och genomförandet av tillsynen. I dag diskuterar vi alltså själva organisationen för det. Jag tycker att det är ytterst viktigt att man har en bra organisation och samordning.
Jag kan precis som föregående talare se att det finns kommuner där det inte fungerar och där man då inte heller har möjlighet att följa upp de kontroller man gör. Som skåning har man ett antal exempel i åminne, bland annat det riksbekanta Teckomatorp men också Hallandsåsdiskussionen, när man diskuterar hur det kan gå när man varken har kunskapen eller möjligheten till kontroll och uppföljning.
Jag tror, precis som Johan Löfstrand har varit inne på, att det finns väldigt mycket positivt vad gäller tillverkning och möjligheten att använda kemikalier, men det man måste lägga kraften på är att öka både kunskapen, kontrollen och uppföljningen.
En effektivare kontroll och uppföljning är det som man också tar upp i den miljöbalk och det som man från regeringen har sagt att man vill ha effektivare regler och åtgärdsprogram för. Det finns i dag organisatoriska problem. Det är bara att konstatera att man gör dubbelkontroller och att det också finns brister i den kontrollverksamhet som sker i en del kommuner och länsstyrelser.
Jag delar i det här fallet inte Jens Holms uppfattning när det gäller om det ska ligga på kommunerna eller staten. Det finns många kommuner som i dag har en väldigt god organisation, men det finns också många kommuner som är så pass små att det är svårt att upprätthålla en bra kompetens.
Jag tror att det är viktigt att man hittar lite större perspektiv än den kommunala nivån när det gäller både kontrollen och uppföljningen. Det innebär inte heller att man tar bort den kompetens och de miljöinspektörer som finns i den enskilda kommunen utan bara att själva beslutet och själva kontrollen kanske görs någon annanstans.
Man får inte heller de här dubbla rollerna som man faktiskt kan se i dag när man både ger tillstånd och också ska följa upp dem. En viktig del i propositionen är att man konstaterar att man vill ha färre myndigheter som ansvarar för detta och på det sättet få en bättre samordning.
Man tar också upp, vilket ingen av de föregående talarna har varit inne på, att man reglerar vilken ersättning som kan ges, till exempel att man kan ge ersättning för provtagning med mera, vilket också är ett viktigt steg. Det har varit ett bekymmer för många företagare och andra där kostnaderna har blivit ganska stora och där man i dag på ett annat sätt får möjlighet att reglera detta. Man kan säga att man ska utreda mer, och jag tror att man måste utreda mer.
Med den kunskap man har i dag och som man fått bara de senaste åren men också den som kommer att komma till, så kommer inte detta till att vara hugget i sten, utan man kommer att kunna se en helt annan organisation bara om några år. Då kanske man måste titta på andra organisatoriska delar.
Att man tar detta steg i dag tycker jag dock är viktigt, även om det för den sakens skull inte innebär att man inte kan se andra organisatoriska förändringar i framtiden. Jag välkomnar därför förslaget och yrkar bifall till det.