KBLab/rixvox huggingface dataset:
Eva-Lena Jansson (S):
Kl. 11 på tisdagen i förra veckan steg statssekreterare Ola Alterå in på näringsutskottets sammanträde för att hastigt informera utskottet om att en fusion mellan Posten AB och Post Danmark var förestående. Det var första gången som näringsutskottet, som är det utskott i riksdagen som hanterar statliga bolag, fick den informationen.
Av tidigare nämnda skäl har vi haft en mycket tydlig debatt här i kammaren om utförsäljning av statliga bolag. Vi har vid flera tillfällen ställt frågor till regeringens företrädare om vilka bolag, förutom de sex nämnda, som den borgerliga majoriteten i riksdagen har fattat beslut om ska säljas. Vin & Sprit har man gjort sig av med liksom OMX och delar av Telia Sonera - där kvarstår man fortfarande med 37 1⁄2 procent.
Nordea, SBAB och Vasakronan ligger närmast till att säljas ut. Det som är sålt är sålt och kan inte köpas tillbaka med mindre än att man får betala ett överpris. Vilka bolag är det nu som regeringen tänker sälja och fortfarande inte har informerat näringsutskottet eller någon annan i riksdagen om? Kan det vara Svenska Spel? Det har i alla fall framförts i debatten här i kammaren. Kan det vara Sveaskog? Ja, definitivt.
Det sade Centerns finanspolitiska talesman Roger Tiefensee här i debatten: Sveaskog vill vi nog göra oss av med. Kan det vara LKAB? Inte inom nuvarande mandatperiod, men man är säkert intresserad av att göra sig av med det efter 2010. Kan det vara Vattenfall? Ja, i alla fall delar av det. Det fanns det starka förespråkare för i den borgerliga majoriteten i riksdagen. När det gäller SJ vet vi inte. Vi är inte riktigt säkra. Vi får i alla fall ingen information i näringsutskottet.
Hur det är med Green Cargo, de som sköter godstransporter på järnvägen, vet vi inte. Hur det är med Vasallen, de som har specialfastigheter för kriminalvården, specialskolor och så vidare, vet vi inte heller. Kan det vara SAS? Nej, inte just nu, men kanske sedan.
Nästa vecka kanske det återigen kommer en statssekreterare till näringsutskottets sammanträde och informerar om att en framtida fusion eller försäljning är på väg. Vad statssekreteraren glömde att säga var att Posten ska börsintroduceras. Det framgår ju av näringsministerns svar att man ska minska statens ägande i Posten AB. Vad man inte sade till näringsutskottet är att det är en börsintroduktion.
Därmed öppnar man för en utförsäljning av Posten AB, som är en infrastruktur. Herr talman! Det är klart att även jag, som vän av ordning, ställer frågan: Vilka bolag har man egentligen tänkt sälja ut under den innevarande mandatperioden? Att det är de sex som den borgerliga majoriteten har röstat igenom här i riksdagen kände vi till, men vilka fler bolag är på gång att säljas ut? Det skulle jag gärna vilja veta.
Eva-Lena Jansson (S):
Min fråga handlade egentligen om det var fråga om fler bolag än de bolag som tidigare har nämnts. Anledningen till att jag nämner Posten är att näringsministern nämner Posten. Det handlar alltså inte om Posten i sig utan om vad man tidigare har sagt här i riksdagen. Vi har ställt frågor. Kommer regeringen att sälja ut Posten? Kommer regeringen att sälja ut Vasakronan? Ja, det ska man göra. Kommer man att sälja ut Svenska Spel?
Kommer man att sälja ut Sveaskog? Kommer man att sälja ut LKAB? Kommer man att sälja ut Vattenfall? Kommer man att sälja ut SJ, Green Cargo, Vasallen, SAS och alla andra statliga bolag? Det är det som vi vill ha svar på, därför att det som ni har fått mandat från den borgerliga majoriteten i riksdagen för är de sex bolag som vi redan kände till. Men ni har duckat i varenda debatt. Jag säger det igen.
Roger Tiefensee var åtminstone ärlig och sade att han vill sälja Sveaskog. Svenska Spel tyckte Karin Pilsäter från Folkpartiet att man kunde sälja. Vattenfall velade man lite grann om huruvida man skulle sälja eller inte. Men vi vill veta vad regeringen tänker sälja. Vi vet att det sedan tidigare finns en indelning av bolagen.
Den har till och med presenterats i näringsutskottet, där man har redovisat vilka som har ett samhällsuppdrag, vilka som lever helt på kommersiella grunder och så vidare. Är det någon ny indelning som näringsministern håller på att göra? Det skulle jag gärna vilja veta. En sådan är ju redan presenterad. Såvitt jag kommer ihåg fanns det bolag med ett samhällsansvar som nu är på väg ut på börsen.
Därför är det klart att jag vill veta om det finns fler bolag som regeringen tänker sälja ut.
Eva-Lena Jansson (S):
Anledningen till debatten är att vi är ganska upprörda och bekymrade över det hot som den svenska modellen utsätts för just nu. Förslaget om ursprungslandsprincipen i tjänstedirektivet som avvisades av EU-parlamentet håller nu på att införas bakvägen genom EG-domstolens behandling av Lavalmålet.
Ursprungslandsprincipen innebar att varje löntagare skulle ta med sig sitt lands arbetsrätt och kollektivavtal till det land man arbetar i. Vi hör redan där hur orimligt det skulle bli. Man ska åka till ett annat land, och det egna landets lagar och regler ska gälla. Det skulle vara upp till vem som helst att utifrån det ha 25 länders olika kollektivavtal och regler att leva efter.
Det här avvisades av EU-parlamentet, trots att de svenska borgerliga parlamentarikerna gärna hade sett att det blev verklighet. Jag hade möjlighet att träffa den moderata EU-parlamentarikern Christofer Fjellner i Bryssel under förra mandatperioden. Han talade gladeligen om vikten av att EU-medborgare skulle kunna komma till Sverige och konkurrera med det enda de kunde, nämligen låga löner.
Han kunde inte riktigt förstå vår ståndpunkt, nämligen att vi tyckte att det var viktigt att oavsett nationalitet, vilket land man kommer från, ska man ha lika lön i Sverige. Vi tyckte att det var viktigt. Alla människors lika rätt och lika värde måste gälla på arbetsmarknaden. Nu ser vi hur EG-domstolen tolkar det politiska ställningstagandet, trots de löften som Sverige fick i samband med medlemsansökan 1994.
Ulf Dinkelspiel var den moderat som drev att Sverige skulle behålla den svenska modellen. Nu har Sven-Erik Österberg av arbetsmarknadsministern fått svaret att han vill ha en skyndsam utredning. Förra gången jag fick svar att det skulle bli en skyndsam utredning tog det nio månader. Det var visserligen en annan minister.
Jag tvivlar inte på att arbetsmarknadsministern är intresserad av en snabb utredning, men vi har hört från tidigare talare att det har funnits snabbare utredningar. Varför går det inte att utreda den här frågan betydligt snabbare? Vad är det som gör att det här måste ta upp till nio månader? Vad är det som gör att man inte skyndsamt kan utreda på till exempel tre månader?
Jag ska till arbetsmarknadsministerns försvar säga att han har stått bakom den svenska modellen i alla debatter här, men det finns många moderater, centerpartister och folkpartister som har sagt att den svenska modellen inte har varit riktigt lika viktig. De har tyckt att det har varit viktigt att öppna för lönedumpning.
Bland annat berättade nuvarande näringsminister Maud Olofsson när hon var på Gotland om vikten av att öppna för lönedumpning. Det var dags att utsätta löntagarna i Sverige för lönekonkurrens. Därför är det viktigt att vi i dag får svar på varför det är så angeläget att dra ut på utredningen. Vi är bekymrade över frågan.
Eva-Lena Jansson (S):
Tidigare i dag har vi fått höra av statsministern att alla beslut och all politik fattas gemensamt av regeringen. Detta sade han i samband med att det inte hade någon betydelse vem som svarade på interpellationer. Då blir min fråga till arbetsmarknadsminister Littorin: Betyder ditt svar här i dag att vice statsminister Maud Olofsson inte längre har uppfattningen att det är viktigt att öppna för lönedumpning? När bytte hon i så fall åsikt i den frågan?
Det är annars ett återkommande mantra att det är viktigt att utsätta löntagarna i Sverige för konkurrens, så svara gärna på den frågan! I sitt svar medger arbetsmarknadsministern också att han inte kan lämna en garanti för att utredningen är klar när Arbetsdomstolen meddelar dom.
Därmed faller liksom alla garantier vi kan få av arbetsmarknadsministern kring vad som kommer att hända. Om man inte ens kan lämna en garanti där man ändå kan bestämma när utredaren ska vara klar, vilka garantier har vi då att man kommer att slåss för de här frågorna? Jag har tidigare citerat EU-parlamentariker som tillhör samma parti som statsministern och arbetsmarknadsministern.
De har sagt att det är jätteviktigt att öppna svensk arbetsmarknad för lönedumpning, så det blir svårt när man dessutom har drivit frågan om ursprungslandsprincipen ute i Europa. Det är inte svårt att tro att det egentligen är den politiken man vill föra i Sverige. Men man säger det inte här i kammaren, utan man säger det i EU-parlamentet. Man driver det där i stället och överlåter åt jurister att överpröva frågorna.
Därför, fru talman, skulle jag vilja ha svar på när Maud Olofsson bestämde sig för att det inte var viktigt att öppna upp för lönedumpning. När bytte hon åsikt?
Eva-Lena Jansson (S):
I tisdags hade jag en debatt med Maud Olofsson angående ägandet av de statliga bolagen. Maud Olofsson uttalade sin glädje över att man kan börsintroducera Posten. I dag, herr talman, har Posten ett samhällsuppdrag som den största konkurrenten City Mail inte har. Visserligen har ägaren till City Mail det uppdraget i Norge men däremot inte i Sverige. Därmed är det inte konkurrens på lika villkor.
Det här ger Posten ett tydligare samhällsuppdrag och också vissa nackdelar gentemot sin konkurrent. Med en sammanslagning, en fusion, med den danska posten kommer man att bli en slagkraftigare post och därmed kommer infrastrukturen att räddas.
Jag undrar då, statsrådet Torstensson, vad som kommer att hända vid en privatisering av Posten, som de facto en börsintroduktion innebär. Vad händer med själva samhällsuppdraget? Vad gäller till exempel Telia Soneras samhällsuppdrag ställer man i dag tydliga krav på dem att de ska finnas även i glesbygd. De kraven kan inte ställas på de andra operatörerna. Vi ser att det får effekter framför allt ute i glesbygden.
Jag hoppas att statsrådet kan svara på frågan om vad som händer med samhällsuppdraget när Posten börsintroduceras. Enligt Solveig Zander är myndigheten Post- och telestyrelsen sidsteppad av rådet. Det låter konstigt. Jag skulle vilja höra ett förtydligande av statsrådet i den frågan. Posten är en del av - som jag uppfattar det - vad många betecknar som det svenska folkhemmet.
Posten engagerar och berör. Vad än Posten gör kommer det att engagera oss och vi kommer att ställa frågor. Därför är det viktigt att den ansvariga ministern i fråga om samhällsuppdraget är tydlig med vilka krav den här regeringen kommer att ställa.
Med tanke på näringsminister Maud Olofssons uttalande om börsintroduktionen och en privatisering av företaget kommer detta med största sannolikhet att påverka samhällsuppdraget. Det kommer därmed också att påverka glesbygden. Vi har till exempel sett vad som har hänt med bensinmackar. Där är det bara marknadens villkor som gäller. Då blir det inget samhällsuppdrag.
Vi har sett effekterna av en börsintroduktion av Telia Sonera. Herr talman! Jag hoppas att statsrådet Torstensson kommer att svara på vad som händer med Postens samhällsuppdrag vid en privatisering.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag ställde en fråga utifrån detta med Postens samhällsuppdrag och att den ska finnas i glesbygd, men jag fick inte något svar. Vad händer med Postens samhällsuppdrag när den borgerliga regeringen nu har bestämt sig för att privatisera företaget? Det är de facto vad det innebär när man börsintroducerar ett statligt ägt bolag. Jag tycker då att det är viktigt att den minister som har ansvaret för detta samhällsuppdrag talar om vad det får för effekter på samhällsuppdraget.
Kan vi ålägga ett privatägt företag samhällsuppdrag? Det kan vi naturligtvis inte. Det kommer att handla om att man får betala för en service. I dag går Posten med vinst och gör ett bra jobb runt omkring i Sverige. Sedan finns det olika service beroende på var man bor. Det där kan vi diskutera hur mycket som helst, men vad jag tycker är viktigt är att Posten i dag har ett samhällsuppdrag.
Jag är rädd för att det samhällsuppdraget kommer att tunnas ut vid en börsintroduktion och en privatisering. Det är synd att statsrådet inte vill svara på min fråga. Det gör mig väldigt bekymrad. Hon vet de facto vad som kommer att hända vid en privatisering, att det kommer att bli sämre service i glesbygd.
Jag uppfattade, herr talman, att statsrådet dessutom höll med Solveig Zander om att Post- och telestyrelsen är en myndighet som nu har blivit sidsteppad av ett råd. Då måste jag också få reda på: Är detta råd att beteckna som en myndighet? Vad jag har förstått är i alla fall att det är Post- och telestyrelsen som ska granska Posten och utfärda regler för vad som gäller förutom de direktiv man har fått från regeringen. De här två frågorna skulle jag gärna vilja ha ett svar på.
Jag hoppas, herr talman, att jag får svar i dag.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag hade inte anmält mig till den här debatten från början, men när statsrådet Björling börjar prata om att man måste hushålla när man har ont om pengar är det klart att jag funderar lite. Statens finanser är godare än på många år. Efter ett bra genomfört arbete av den socialdemokratiska regeringen sitter nu den borgerliga regeringen med ett stort överskott.
Man sänker skatterna med 65 miljarder, och så pratar man om att det gäller att hushålla med de få resurser man har. Ja, det är viktigt att hushålla med pengarna, men det är också viktigt att satsa på saker som kan innebära pengar till Sverige. Vi socialdemokrater har i höstbudgeten anslagit mer pengar till marknadsföring av Sverige än vad den borgerliga majoriteten har gjort. Bland annat skulle de pengarna satsas på Visit Sweden.
Eftersom både jag och handelsministern deltog i Turistriksdagen vet vi att de inte är nöjda med den borgerliga regeringens anslag. Man tycker att det är för lite pengar. Visit Sweden är en av de organisationer som samverkar med Isa, Exportrådet och så vidare. Man måste försöka hitta samarbetsytor.
Då är det klart att när Isas nuvarande generaldirektör säger att vi lämnar Europa tomt blir i alla fall vi socialdemokrater i näringsutskottet bekymrade. Det tror jag Carina Adolfsson Elgestam har gett uttryck för här.
Det jag också tycker är viktigt att redovisa är att vi har bestämt oss nu från Socialdemokraterna att satsa 50 miljoner kronor för att i samverkan med svensk idrottsrörelse försöka få stora evenemang till Sverige, vilket i sig skulle kunna vara ett sätt att marknadsföra vårt land. I svaret till Carina Adolfsson Elgestam skriver handelsministern: Min ambition är givetvis att Exportfrämjandet, och så vidare, ges goda långsiktiga förutsättningar. Min fråga är: Vad har regeringen för ambitioner?
Till sist är det i alla fall, herr talman, Anders Borg som är finansminister som ska bestämma hur mycket pengar handelsministern har på sitt bord, hur mycket näringsministern har på sitt bord och så vidare. Jag har en fråga till handelsministern: Delar regeringen dina ambitioner? Vi har nu lämnat Europa. Det är i alla fall vad Isa har angett till oss i näringsutskottet. Så jag skulle vilja veta lite mer.
Hur ser du på möjligheten att satsa vidare på marknadsföring av Sverige?
Eva-Lena Jansson (S):
Jag tackar för att statsrådet ville svara på mina frågor kring pengarna. Men jag uppfattade fortfarande inte riktigt hur mycket pengar man egentligen tyckte det var viktigt att vi använde i marknadsföring av Sverige och vilka regeringens ambitioner var kontra handelsministerns. Att handelsministern hade ambitioner framgick av svaret, men jag har inte uppfattat att regeringen har de ambitionerna.
Jag hänvisar bland annat till att vi, trots att vi naturligtvis måste förhålla oss till de skattesänkningar som den borgerliga regeringen nu genomför, ändå lyckades mäkta med att faktiskt lägga mer pengar på marknadsföring av Sverige, vilket den här regeringen har valt att inte prioritera.
Vi har också bestämt oss för, precis som jag sade tidigare, att satsa 50 miljoner i samverkan med svensk idrottsrörelse för att försöka få stora evenemang till Sverige, vilket i sin tur faktiskt kan marknadsföra Sverige och bidra till flera investeringar.
Om den nuvarande generaldirektören på Isa har sagt att vi lämnar Europa och vi vet att det finns länder i Europa som är några av dem som får mest investeringar i dag är det viktigt att inte lämna det området där en stor del av vår handel pågår. Jag skulle vilja veta: Delar regeringen handelsministerns ambitioner? I så fall, var är pengarna någonstans?
Jag tycker att det är anmärkningsvärt att man när man ändå plockar bort 25 procent på Isa fortfarande säger att man har ambitioner. De är i alla fall begränsade. Så långt har jag kommit, herr talman.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag vet inte hur jag hade agerat då, men jag kan tänka mig att det hade varit rimligt att jag hade ställt samma fråga om vi hade haft en socialdemokratisk regering. Eftersom jag inte ställde interpellationen till Hans Karlsson, som tidigare var arbetsmarknadsminister, utan till den nuvarande tycker jag att det är relevant att förvänta sig att också få svar från den nuvarande arbetsmarknadsministern. Uppenbarligen har inte den nuvarande arbetsmarknadsministern och regeringen varit nöjda med den utformning av a-kassan som har funnits.
De har inte varit nöjda med arbetsmarknadspolitiken och med en massa andra saker. De har varit beredda att ompröva dem. Därför ställer jag frågan om det inte finns anledning att se över just den här frågan. Jag tycker att människor som utövar idrott hamnar i en konstig situation. Jag försöker peka på att det finns orimligheter i det här. Jag vet dessutom att minst en av de här personerna har fått hjälp med att överklaga besluten.
Jag vet inte om de har kommit upp till Regeringsrätten i och med att kammarrätten har hänvisat till den, men man kan ju gå vidare i alla fall med de här domarna. Den här personen har fått hjälp av sitt fackförbund med att överklaga fackförbundets a-kassas beslut. Jag tycker att det är en viktig principiell fråga. Personerna har uppenbarligen stått till arbetsmarknadens förfogande.
De har inte någon ersättning från sin idrottsklubb, men ändå uppfattas kontraktet som något som hindrade dem från att ta jobb. Ett hyreskontrakt är också ganska bindande, i så fall. Det finns massor med saker som binder människor. Om jag köper ett hus binder det mig på orten. Jag kanske har hämtning och lämning av barn på dagis. Det handlar om tiderna för dagis - när det är öppet och stängt. Då har man sagt att det inte spelar någon roll; människor ska ta jobb när som helst.
Ändå har man tidigare i den här kammaren sagt att det inte är rimligt att ställa krav på kommunerna att de ska ha en barnomsorg som är öppen dygnet runt därför att människor ska kunna ta jobb dygnet runt. Men samtidigt ställer vi krav på att de arbetslösa ska vara beredda 24 timmar om dygnet varje sekund att ta ett jobb när som helst, var som helst och överallt. Jag undrar om detta är rimligt.
Finns det inte någon tanke om att se över de här reglerna? Vi har haft ett exempel uppe i den här kammaren på det som håller på att hända nu. Det är en ung kvinna som skulle tvingas flytta från norra Sverige till södra Sverige - en resa på 140 mil. Hon har en dotter och en man som bor på den här orten, och de är knutna till den. Kvinnan skulle få bo i Helsingborg för att kunna ta jobbet. Jag tycker att man måste diskutera rimligheten.
Arbetsmarknadsministern ska svara för sig, och den socialdemokratiska regeringen fick svara för sig. Men Hans Karlsson är inte arbetsmarknadsminister, utan det är Littorin. Jag vill hemskt gärna ha svar från honom, fru talman.
Eva-Lena Jansson (S):
Anledningen till att jag lyfte upp dagens interpellation är att jag var och besökte Degerfors kommun. Jag var på ett möte om infrastrukturfrågan i Degerfors. Det kan kopplas till att Outokumpu, järnverket i Degerfors, satsar 1,8 miljarder på sin verksamhet. Det får naturligtvis konsekvenser för infrastrukturen och även för arbetslösheten. Man säkrar ett antal arbetstillfällen i Degerfors.
Men då uppstår ett behov av mer satsningar på infrastruktur. Frågan om infrastrukturen har jag ställt till Åsa Torstensson. För att koppla ihop det med en aktiv näringspolitik måste man också väva ihop de här insatserna. Om regeringen inte satsar på någon infrastruktur är frågan vad man gör i stället för basindustrin eftersom basindustrin fortfarande är en väldigt viktig industri för Sverige.
Det är en tongivande industri på många orter, framför allt på många gamla bruksorter. Därför har jag lyft upp den här frågan och visat att det inte räcker med att företagen satsar, utan det måste också finnas ett samhälle. Min partikamrat Berit Högman brukar prata om armkroken mellan samhället och företagandet där näringslivet gör sina satsningar men där också staten måste ta ett ansvar. Herr talman!
Därför blir jag lite förvånad när jag läser i svaret från Maud Olofsson att det är viktigt att försöka skapa ett klimat där utländska intressen ska investera i Sverige och i svenska företag. Jag är inte förvånad för att hon skriver det utan för att regeringen samtidigt drar ned på Investment in Sweden Agency som jobbar med investeringar i Sverige. Deras budget drar man ned med en fjärdedel.
Dessutom pratar Olofsson i svaret till mig om industrins krav på högkvalificerad arbetskraft. Är det någonting vi möter när vi är ute på olika arbetsplatser är det problemet att man inte kan rekrytera kvalificerad arbetskraft. Regeringen säger att det är jätteviktigt samtidigt som man i princip slaktar arbetsmarknadspolitiken, drar ned på kvalificerade yrkesutbildningar och så vidare.
Dessutom pratar man om att försämra gymnasieskolan så att de som går ut inte ska ha den kompetens som behövs för att söka vidare. Svaret andas en typ av politik, men om vi tittar på vad regeringen egentligen genomför ser jag inte riktigt vad som finns där. Till basindustrin hör inte bara järnverk utan även andra verksamheter, bland annat fordonsindustrin.
Där har jag kunnat läsa mig till att Maud Olofsson tyckt att regeringen inte alls har samma ansats när det gäller stöd till de här branscherna som den socialdemokratiska regeringen. Herr talman! Jag skulle vilja höra vad Maud Olofsson anser om det.
Dessutom har den nuvarande statministern tidigare kritiserat både Göran Persson och Mona Sahlin för att de bryr sig om basindustrin och dess verksamhet i Sverige och tar den industrin på allvar. Den är inte på väg ut ur Sverige. Det är snarare tvärtom. Den finns här, och den är viktig. Herr talman! Jag skulle vilja veta vilka åtgärder Maud Olofsson egentligen ämnar vidta för att stärka samverkan mellan staten och basindustrin.
I svaret står det att man tycker att saker är viktiga, men jag uppfattar inte att regeringen genomför den politiken.