Johan Pehrson (L):
För oss liberaler är det förvånande att många verkar just förvånade över att denna regim nu håller på att falla. Det kan egentligen inte vara en överraskning för någon i Sverige, och det kan inte vara en överraskning för den svenska regeringen. Denna förvridna mördarsekt har med sina olika ansikten verkat i årtionden.
Dess förvridna världsbild förpestar världen med oförsonligt hat, grymt våld och bestialiskt, systematiskt dödande. De har förpestat även Sverige med terrordåd och mördat oskyldiga människor över hela Europa. Man sätter skräck i alla människor som här känner sig mer eller mindre direkt utsatta för hatet och våldet än vad vi lagstiftare i denna kammare gör.
Den internationella koalitionen mot IS har nu sett till att detta händer, och där har Sverige deltagit. Det har vi all anledning att lyfta fram. Det har varit rätt, och det har varit riktigt. Den vidriga och mångåriga terrorn och mördandet stoppas nu för tillfället.
Historierna klarläggs, och i alla fall jag är så arg så att jag nästan får fysiskt ont i kroppen och kan bli illamående när jag tar del av dessa berättelser och bilder som visar på hur vi människor kan agera när vi blir helt galna. Jag tar del av detta för att förstå vansinnet och förstå vad vi behöver göra för att skydda oss framöver.
Men när vi kokar av ilska är det ändå viktigt att vi försöker hålla huvudet lite kallt. Nu gäller det att vi vinner på plats, på lång sikt. Det är lättare sagt än gjort. Frågeställningarna är ytterst komplexa. Och vägen från ord till handling här inne i kammaren är svårare än vanligt.
Vad som händer på plats styrs ytterst av hur man agerar i de organisationer och länder som har kontroll över kalifatets sönderfallande område. Insatser från de makterna påverkar också vad som kommer att hända här. Liberalerna ser ett antal åtgärder som vi måste jobba med parallellt och strukturerat. Men det brådskar.
Vi måste långsiktigt stärka den svenska säkerhetspolisen och polisen för att kunna hantera återvändarna och alla dem som redan har återvänt hit. Vi måste ge de polisiära myndigheterna maximala möjligheter att utreda, åtala och senare i domstol förhoppningsvis döma dessa personer på hållbar bevisning. Befogenheterna och verktygen vad gäller tvångsmedel har vi hört flera talare lyfta fram.
Dessa måste på plats snarast. Vi bör tillsammans med andra länder, inte minst inom Europeiska unionen, pröva frågan om en internationell tribunal för att på plats utreda, åtala och döma skyldiga nära brottsplatserna. Om detta inte går menar vi att man parallellt måste jobba fullt ut med EU-spåret för att göra samma sak.
Det gäller dels om det inte går att få en internationell tribunal på plats, dels för att vi vet att tribunaler generellt sett inte prövar alla utan bara ledarskiktet för folkmord och terrordåd. Det finns strukturer inom Europeiska unionen att bygga på. Vi har Europol och dess enheter för kontraterrorism där man har sitt särskilda responsteam.
Här ska Sverige agera med all kraft för att tillsammans med andra europeiska länder agera på plats så snart som möjligt för att utreda och dammsuga området på bevis, så att vi ska kunna agera tillsammans. De humanitära insatserna är också viktiga. Här ska Sverige självklart bidra, direkt eller via våra ideella organisationer som vi satsar en stor del av vårt bistånd på.
Det gäller först och främst terrorismens offer, människor som nu lever i armod till följd av att det har tagit så pass lång tid för koalitionen att stoppa detta vansinniga kalifat. Det kommer dock att ta tid. Det kommer att finnas svenska medborgare på plats som får vara beredda på att under lång tid vara i dessa läger. Vi har all anledning att se till att de personerna kan utredas för att senare lagföras.
Det handlar om att fastställa identiteter, och det handlar egentligen om att på plats inleda någon sorts avprogrammering och avradikalisering. Även om det är få som tycker att de ska komma hit kan vi behöva ta ansvar för egna svenska medborgare. Men det är ett globalt problem som måste mötas på plats. Och det inleds nu, i dessa läger. Här ska Sverige vara starkt.
När det gäller den känsliga frågan om hur vi ska agera måste vi rimligen ha ett visst förtroende och förståelse för till exempel den kurdiska regimens vädjan: Kan ni i Sverige ta hand om era medborgare? Det är samma logik som vi i Sverige har när utländska personer grips här, döms och kanske ska utvisas. Då vill vi gärna att de, oavsett om de är finnar, tyskar eller syrier, ska skickas ut från vårt land.
Vi måste förstå att det gäller även för kurderna och hur de ska agera. I fråga om barn får vi återkomma. Läget kan vara akut. Men i grunden har Sverige ansvar för svenska medborgares barn. Vi får se hur det kan lösas. Det är komplicerat. Det är inte lämpligt för en riksdagsdebatt. Men vi har ett ansvar. För Liberalerna är det tydligt. Fru talman! Det är svåra frågor.
I mitt andra inlägg vill jag återkomma med Liberalernas synpunkter om vad vi måste göra redan här och nu. Läget är akut nu. Men vi har haft problemet i många år.