Peter Hultqvist (S):
Tack, ministern, för svaret! Trots att arbetslösheten är rekordstor på ungdomssidan drar man in 10 000 platser på högskolan. Det tycker jag är fel väg att gå i det här läget. Vi behöver fler platser. Vi föreslår i vår alternativbudget 8 700 nya platser på högskolan plus 6 500 på yrkeshögskolan mer än regeringen.
I Dagens Nyheter den 24 oktober hänvisar ministern till att högskolor behöver slås ihop med de starka universiteten. Han hänvisar till att antalet 20-åringar minskar med en fjärdedel på bara sex år. I min värld och enligt min synpunkt är det livslångt lärande som gäller. Näringslivets behov har inte upphört bara därför att demografin ser ut som den gör.
Vi behöver ha ett flexibelt utbildningsväsen där det är rätt att utbilda sig i olika skeden av livet. Man kan gå på högskola även om man är 45 år, anser jag. Det har byggts upp högskolor över hela landet. Det är totalt 37 universitet och högskolor. Det har lett till att 440 000 personer i dag finns i den typen av studier. Det tycker jag är bra. Det är något man ska slå vakt om.
Högskolan Dalarna förlorar 50 miljoner kronor på två år. Samtidigt drabbas man negativt av det nya systemet med fördelning av examensrätter, och det finns ett tydligt tryck på Högskolan Dalarna att man ska bli en filial till Uppsala universitet eller Örebro. Så ser det ut i den informella verkligheten.
Här agerar bland annat statssekreteraren Peter Honeth aktivt i olika sammanhang, har jag förstått. Högskolan Dalarna har i dag 18 000 studenter. Det är en oerhört viktig kraft i den regionala utvecklingen. Man kan kalla det för ett nav i utbildningens infrastruktur.
Det här skapades, precis som många andra regionala högskolor, när de traditionella universitetsorterna inte klarade kraven på personal till skola, socialtjänst, hälsovård och offentlig förvaltning och inte heller kraven i fråga om näringslivets kvalificerade behov inom drift, ledning och ekonomi. Nu lägger man examensrätterna så att de ska gynna de traditionella universiteten.
Trots att Högskolan Dalarna fick mycket goda resultat när det gällde lärarutbildning fick man inte fler platser. Fler platser fick däremot Stockholms universitet och Umeå universitet trots att de inledningsvis inte fick examensrätt när det gällde lärarutbildningen. Högskolan Dalarna hade problem när det gällde förskollärare. Man fick inte igenom sin första ansökan. Nu har man vidtagit åtgärder för att stärka kompetensen. Men då har det dragits in platser i stället.
Nystart får ske om man tar resurser på annat håll i högskolan i anspråk. Jag noterar däremot att Stockholms universitet och Umeå fick nya platser när det gällde lärarutbildningen. Det är en tanke bakom det här. Jag menar att det är ett gynnande av de traditionella orterna. Så här ser det ut i verkligheten. Så här ser det ut i praktiken.
Samtidigt ser vi en utveckling där Högskolan Dalarna får bidra med pengar varje år för att finansiera utbyggnad av läkarutbildning, tandläkarutbildning och sjuksköterskeutbildning på sju andra lärosäten. Men när får sjuksköterskeutbildningen på Högskolan Dalarna extra resurser och extra tilldelning? Varför fanns inte den med, om man nu hade ambitionen att klara av även de regionala högskolorna?
Det som jag tycker blir en tydlig bild är att man sakta men säkert försöker strypa de regionala högskolorna till de traditionella universitetsorternas förmån. Det är en tydlig bild. Jag tycker att den också redovisas i den här artikeln. Varför stryper man de regionala högskolorna till de traditionella universitetens förmån?