Beatrice Ask (M):
När det gäller när referensgruppen ska tillsättas har genomförandearbetet strukturerats upp tidsmässigt av den utredare som vi har tillsatt. Det är också i enlighet med kommittéförslaget så att referensgruppen ska tillsättas innan man sätter i gång att arbeta med det parlamentariska inflytandet.
Den information jag har är att brev har gått ut från Genomförandegruppen till partierna om att nominera till det arbetet. Det brevet ska vara ivägskickat och borde ha kommit fram. Det är inte jag som skickar det, utan det gör det utredningskansli som finns.
En viktig fråga med den parlamentariska insynen, och det är också en styrka, är att man har diskuterat igenom det här i Polisorganisationskommittén. Jag har gått igenom de remissvar som finns, och det är enbart en handfull kommuner som har ägnat något intresse åt de här insynsfrågorna. De flesta tycks ha varit nöjda med de slutsatser som har dragits av kommittén. Jag delar uppfattningen att när man gör en sådan här stor förändring finns det många risker.
När man arbetar med regioner är det onaturligt att ha länsvisa polisstyrelser, det förstår vem som helst. Man får ett längre avstånd.
Dock skulle jag vilja lägga till att i det praktiska arbetet och med den tyngd som man lägger på att arbetet ska byggas underifrån ska man inte glömma bort att vi numera i nästan alla kommuner har avtal mellan polisen och kommunen om hur man ska arbeta med gemensamma frågor. Det är få kommuner i dag som inte har ett sådant avtal.
Det här menar jag är det absolut bästa inflytandet man kan få från lokalt håll när det gäller vilka prioriteringar som görs och när det gäller att koppla ihop de många gånger komplexa problemställningar som man arbetar med från lite olika utgångspunkter.
I den dialog som man för mellan polis och kommun har man alla förutsättningar att på ett praktiskt plan komma längre än vad till exempel polisstyrelsen i Stockholm gör som ju greppar över en väldigt stor myndighet. Det här är svåra frågor och avvägningar. Det är därför som det är viktigt med den referensgrupp som ska finnas i anslutning till att man arbetar med frågorna framöver. Jag är inte oroad på den punkten.
För egen del är jag angelägen om att insynen och öppenheten i polisen finns kvar. Jag tror att det är väsentligt att en myndighet av den sort som polisen är har parlamentarisk insyn. Därför tycker jag att de undantag från de principer som gäller i statsförvaltningen som utredningen har gjort är riktiga.
Sedan får man tillsammans med den parlamentariska referensgrupp som ska finnas diskutera detaljerna i det arbete som nu pågår. Jag är ganska trygg med att man där kommer att kunna föra en dialog. Jag kommer naturligtvis att följa det arbetet. Regeringen har gett direktiv till ett genomförande i enlighet med det som kommittén har föreslagit och som alla enligt remissvaren tycks vara positiva till.
Det innebär att vi inte kommer att lägga oss i detaljer under resans gång. Nu måste arbetet få bedrivas av utredaren. Det är dock inte en person som sitter i en burk alldeles för sig själv, utan arbetet sker i dialog med polisverksamheten på ort och ställe och givetvis med Rikspolisstyrelsen. Det är självklart att en sådan dialog måste föras hela tiden.
Jag menar att här finns goda utrymmen för att diskutera hur man ska lägga upp organisationen.