KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anders Borg (M):
Låt mig vara tydlig med principerna för vår budgetpolitik. När vi har god tillväxt har vi stora överskott. 2007 och 2008 hade vi 170 miljarder i överskott, över 3 procent. Det var 3,6 procents överskott 2007. Det var därför att det var viktigt att föra en balanserad politik för att vi inte skulle få en överhettning med bekymmer i svensk ekonomi.
Åren 2009-2014 har vi haft underskott eller balans, för i en lågkonjunktur, den värsta sedan depressionen, benämnd den stora recessionen, är det viktigt att stimulera. År 2018 är vi tillbaka på 1 procents överskott.
Det betyder att vi varje år - 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017 och 2018 - uppfyller ramverket för den ekonomiska politiken och överskottsmålet, för det är så överskottsmålet är utformat: över 1 procent när det är högkonjunktur och under 1 procent när det är lågkonjunktur. Det är uppenbart att vi har ett bekymmer i svensk politik.
Socialdemokraterna tänker mörka sig igenom valrörelsen. De har ett budgethål på 25 miljarder. Magdalena Andersson säger att svaret är att se över överskottsmålet. Varför ska vi misstänka att det är det man tänker göra? Jo, för det första har man inte pengarna. Man berättar inte varifrån de 25 miljarderna ska komma. För det andra avser man att regera ihop med Vänsterpartiet, som faktiskt vill avskaffa överskottsmålet.
För det tredje existerar det inte ett enda dokument - inte ett enda - där Socialdemokraterna deklarerar att man avser att stå fast vid överskottsmålet över nästa mandatperiod. Det man har är Bo Bernhardsson, som säger "Det är kvar tills vi tar bort det", och Magdalena Andersson, som aviserar en översyn. Ge besked!
Har ni för avsikt att stå fast vid överskottsmålet, eller är planen att täcka de 25 miljarderna genom att avskaffa det, som man så lätt misstänker?
Anders Borg (M):
Monica Green har frågat mig vad jag avser att göra för att öka kvaliteten inom sjukvården och omsorgen samt för att barngrupperna på fritidshemmen, i förskolan och i skolan ska bli mindre. Sedan 2006 har kommunsektorns inkomster ökat som andel av bnp, från 22 till 24 procent.
Resurserna till välfärdens kärnområden vård, skola och omsorg ökade med 44 miljarder mellan 2006 och 2012, justerat för pris- och löneökningar. Av dessa har 24 miljarder gått till att höja ambitionsnivån för välfärdstjänsterna. Det satsas således mer på välfärdens kärnområden nu än när regeringen tillträdde.
Regeringen gör i 2014 års ekonomiska vårproposition bedömningen att kommunsektorns inkomster kommer att öka med i genomsnitt 3,8 procent per år 2015-2018. Regeringen har sedan den tillträdde gjort betydande satsningar på välfärden. I 2014 års ekonomiska vårproposition presenteras ytterligare satsningar. Regeringens reformer för att säkra kvaliteten i skolan skulle innebära en resursförstärkning till kommunsektorn på 3 miljarder kronor 2015.
Fram till 2018 sker en successiv ökning till 5,5 miljarder kronor. Bland annat avser regeringen att genomföra ett lågstadielyft på 2 miljarder kronor per år med start 2015. Därmed ges huvudmännen möjligheter att förbättra undervisningen genom till exempel mindre undervisningsgrupper. För att säkerställa att barngrupperna har en lämplig storlek i förskolan föreslås en resursförstärkning på 375 miljoner kronor 2015-2017.
Satsningar föreslås dessutom på fler platser på utbildningar till specialistsjuksköterska och barnmorska. För att öka tillgängligheten i cancervården avser regeringen att avsätta 500 miljoner kronor per år 2015-2018. Regeringen värnar om en gemensamt finansierad välfärd som kännetecknas av hög kvalitet och tillgänglighet i hela landet. Den långsiktiga utvecklingen av resurser till välfärden avgörs främst av skatteintäkternas tillväxt som i sin tur beror på hur arbetsmarknaden fungerar.
Full sysselsättning är därför regeringens främsta mål för den ekonomiska politiken.
Anders Borg (M):
Sedan 2006 har antalet personer som arbetar och får göra en insats för samhället ökat med 250 000. Det här är centralt och viktigt, eftersom arbetet för många människor inte bara utgör den möjlighet man har att försörja sig utan också är en möjlighet att ha arbetskamrater och hitta viktiga uppgifter att lösa tillsammans. Tillväxten i Sverige har varit högre än i andra länder, och därför har vi alltså sett att skatteintäkterna för kommunerna har ökat.
Även justerat för kommunprisutvecklingen handlar det om 5 000 kronor mer per invånare. Låt oss diskutera budgetreglerna. Budgetreglerna säger att vi ska ha 1 procents överskott när ekonomin är i balans. Regeringen gör bedömningen att med de tillväxtsiffror vi nu har når vi en sådan balans ungefär 2018. Riksbanken och Konjunkturinstitutet gör likartade bedömningar.
Då ska man ligga på 1 procents överskott. Socialdemokraterna vägrar nu att ge svar. Vare sig Stefan Löfven eller Magdalena Andersson kan ge ett rakt och klart svar om överskottsmålet. Beror det på att man tror att den socialdemokratiska politiken ska underminera tillväxten? Beror det på att man tror att de socialdemokratiska bidragsåtgärderna ska öka arbetslösheten? Beror det på att man tror att skatteintäkterna ska minska? Beror det på att man gör en annan bedömning av tillväxten?
Det får vi inte veta. Beror det på att man gör en annan bedömning av var jämviktsarbetslösheten ligger? Tror man att höjda bidrag ska göra att fler blir arbetslösa långsiktigt så att det inte finns lediga resurser? Vilka är svaren? Vänsterpartiet, Miljöpartiet och Socialdemokraterna går till val på olika politik.
Vi har aldrig haft ett politiskt alternativ, törs jag säga, som har ställt ut så vidlyftiga, breda, omfattande och ofinansierade vallöften som Socialdemokraterna, Miljöpartiet och Vänsterpartiet tillsammans. Det här är ett recept som kommer att betyda att man tvingas svika de arbetslösa när nästa kris kommer.
Anders Borg (M):
Hannah Bergstedt har mot bakgrund av att Skatteverkets pressmeddelanden inte skulle ha täckning i bakomliggande rapporter frågat mig vem som tar ansvar för skillnader mellan verkets officiella uttalande och faktaunderlaget. Hon undrar vidare om jag har uppmärksammat denna påstådda skillnad och vad jag avser att göra för att medborgarna ska få klara och tydliga besked om skattefuskets utveckling, väl underbyggda av fakta från myndigheten.
Hon frågar även vilken åtgärdsplan jag har mot skattefusk, svartjobb och illojal konkurrens. Tvärtom har Skatteverket full täckning i de underliggande rapporterna för det man säger i sina pressmeddelanden. Rapporterna är för övrigt lika officiella och finns allmänt tillgängliga på verkets hemsida. Skatteverket arbetar med förstudier för att se hur det slumpmässiga inslaget i kontrollverksamheten ska kunna ökas för att få fram bättre underlag för att beräkna skatteundandragandet.
Jag avser att ge i uppdrag till Skatteverket att tillsammans med vetenskaplig expertis arbeta igenom hur man kan ta fram ett statistiskt underlag och statistiska metoder för att löpande och återkommande kontrollera hur skattefelet utvecklas. Det är glädjande att verkets rapporter trots allt tyder på att skattefusket har minskat. Det visar att det arbete vi har lagt ned inte har varit i onödan. Vi kan naturligtvis inte nöja oss med vad vi har gjort, utan vi fortsätter att arbeta mot skattefusk.
Som ett exempel på pågående åtgärder mot skattefusk kan jag nämna att remissbehandlingen av förslaget på hur ett kontrollsystem inom skatteförfarandet kan vara utformat för byggbranschen nyss är avslutad och att beredning pågår i Regeringskansliet.
Anders Borg (M):
Sverige hade en bekymmersam utveckling när den här regeringen tog över. Andelen som personligen kände någon som hade skattefuskat hade ökat flera år i rad. Andelen personer som själva kände någon som hade arbetat svart hade ökat flera år i rad. Andelen företag som upplevde sig vara utsatta för illojal konkurrens hade ökat. Den socialdemokratiska regeringen hade alltså misslyckats med att bekämpa skattefusket.
Skattefelet hade blivit större, och skattelegitimiteten hade försämrats under den socialdemokratiska regeringen. Sedan tog den här regeringen över. Därefter har siffrorna alltså förbättrats. Andelen som känner någon som har svartarbetat och andelen företag som upplever svart konkurrens har minskat. Vi har brutit en trend där skattefelet har vuxit, och det är ingen slump. Vi har gjort mycket omfattande förändringar.
Vi har slutit skatteavtal med en lång rad nya länder för att man inte ska kunna gömma undan skattepengar. Vi har stängt räntesnurror som Socialdemokraterna lade grunden för. Vi har förändrat och skärpt 3:12-reglerna för att stoppa undandragande. Vi har tagit bort förmögenhetsskatten för att inte få den typen av utflöden. RUT, ROT, personalliggare och kassakrav är andra exempel. Socialdemokraternas politik på det här området är bekymmersam.
Vi vet att Magdalena Andersson personligen förändrade 3:12-reglerna så att vi fick skatteomvandling, som ESO-rapporten har visat på. Det var ju Magdalena Andersson som var skattestatssekreterare när den lagstiftningen kom på plats. Sedan har vi fått strama upp den och sanera. Så här är det på område efter område, och det är ingen slump. Socialdemokraterna höjer skatterna. Sedan skapar de speciallösningar för att ta sig förbi de samhällsproblem de skapar.
Det är då fifflandet sätter i gång med räntesnurrorna eller 3:12-reglerna. Först gör Socialdemokraterna en förändring. Först höjer de skatterna. Sedan skapar de ett kryphål. Sedan används kryphålet. Och så får vi komma och städa. Det är så historien har utvecklats. Det är därför socialdemokratisk skattepolitik är en orsak till att landet förvandlas till ett land av fifflare.
Anders Borg (M):
Regeringen för en stark politik för att förstärka företagsklimatet, för att förbättra förutsättningarna för basindustrin och för att förbättra förutsättningarna för näringslivet också i norra Sverige. Vi är beredda att fortsätta att vidta åtgärder på alla områden som gör att Sveriges konkurrenskraft förstärks, för vi inser att Sverige är sårbart, utsatt och hotat. Det är vår verklighetsbild.
På den rödgröna sidan lever man i en föreställning om att man ska skärpa regler, höja skatter, försämra förutsättningar och återförstatliga den svenska ekonomin. Vi talar om utfästelser på miljösidan som ger höjningar av elpriserna med 15-30 procent. Vi vet vad de här kostnadseffekterna kommer av.
Man ska dra ned på kärnkraften, stoppa investeringar och snabbavveckla. Man ska skärpa regelverket för vattenkraft, och man ska bygga ut förnybar energi som har högre kostnader än vad vattenkraft och kärnkraft har. Då försöker man i stället borra upp alternativa vägar som skulle lösa det hela, men det är företagsklimatet som detta i grund och botten handlar om. Det är företagsklimatet som det handlar om.
Vad ska vi erbjuda för villkor för dem som investerar i Sverige? Vi ska återkomma till vad vi kan göra på elsidan - det har jag sagt i flera inlägg här. Vi ska titta på vad som kan göras. Den frågan är under beredning, och regeringen ska återkomma till den. Men det kan aldrig kompensera höjningar av elpriserna med 15-30 procent. Det allra viktigaste besked som socialdemokratiska riksdagsledamöter kan ge är att de säkrar det egna partiets politik.
Det är ju Socialdemokraterna som ihop med Vänsterpartiet och Miljöpartiet är beredda att kompromissa fram förslag som skulle slå undan benen för svensk basindustri och svensk industris konkurrenskraft. Det är det som är huvudoron.
Anders Borg (M):
Peter Persson har frågat mig mot vilken bakgrund av fakta och argument eller ekonomiska teorier som jag har övergett tron på bostadsproduktion som motor för ekonomisk tillväxt. Han har även frågat mig varför jag inte vill ge bostadsministern några ekonomiska resurser för att bygga bostäder. En väl fungerande bostadsmarknad är en förutsättning för god ekonomisk tillväxt. För rörlighet på arbetsmarknaden krävs möjlighet att bo och verka där arbetstillfällena finns.
Regeringens bostadspolitik syftar till att öka utbudet av bostäder genom två kanaler: för det första genom att förbättra förutsättningarna för byggandet av nya bostäder, för det andra genom ett bättre utnyttjande av det befintliga bostadsbeståndet. Regeringen arbetar med åtgärder inom bland annat plan- och bygglagen och exploateringsprocessen och med att begränsa kommunernas möjligheter att ställa särskilda krav på nya byggnader för att förbättra förutsättningarna för bostadsbyggande och öka konkurrensen inom byggsektorn.
Regeringen har tillsammans med Stockholms läns landsting och fyra kommuner nyligen enats om att bygga ut Stockholms tunnelbana och öka bostadsutbudet med 78 000 nya bostäder i regionen. En mångfald i bostadsutbudet av olika upplåtelseformer och möjligheter att hyra till olika kontraktslängd bidrar till flexibiliteten på bostadsmarknaden. Hyresrätten fyller en viktig funktion i att förenkla rörligheten för unga och nyetablerade men också som ett alternativ för dem som inte kan eller vill köpa ett eget boende.
Regeringen fortsätter arbetet med att förbättra det regelverk som påverkar nyproduktion av hyresrätter. Det är viktigt att skapa en sund och långsiktig bostadsmarknad som har ett bra utbud av olika upplåtelseformer. Den ska uppnås utan ineffektiva och snedvridande subventioner och utan att hushållens skulder ökar snabbt.
Anders Borg (M):
Jag vill tacka Peter Persson för den här viktiga debatten som så tydligt visat hur framgångsrik regeringens politik varit. Det gör att jag kan stå här och redovisa att EU-kommissionen framhåller att sysselsättningen i Sverige ökat med 11 procent inom byggsektorn när den minskat med 13 procent i EU-27 och med 14 procent i eurozonen. Det är naturligtvis något som vi gemensamt kan glädjas åt, att regeringens politik kunnat stötta jobben i Sverige.
Jag ser att Peter Persson gläds åt denna viktiga information som jag kan delge kammaren. När det gäller tunnelbanan vill jag säga att det är ett spännande debattområde som vi ska ägna mycket tid tillsammans med socialdemokraterna i Stockholms län och Stockholms stad. Socialdemokraterna ska få lämna de nödvändiga besked som väljarna, och inte minst byggnadsarbetarna, vill ha. Vad är det som är så farligt med att bygga lite vägar i Stockholm?
Varför måste ni alltid göra upp med Miljöpartiet om att skapa en trafikstockning i vår huvudstad? Det kommer att bli spännande att höra Socialdemokraternas och Miljöpartiets gemensamma besked.
Man ser inte skillnaden mellan luftslott och det faktum att vi vågar säga att trängselavgifterna höjs för att skapa en nödvändig finansiering, att staten ställer upp och förfinansierar det hela och skapar ett finanspolitiskt och samhällsekonomiskt utrymme för att göra den största tunnelbaneinvesteringen sedan 50-talet.
Om nu Socialdemokraterna är så förtjusta i att bygga tunnelbana, varför gjorde de inte det på 70-talet, 80-talet, 90-talet, 2000-talet, under alla de år de hade inflytande? Varför konstruerade de inte de 78 000 bostäder som vi nu får på plats?
Vi står för en realistisk samhällsbyggnadspolitik, byggd på solid grund, en solid grund som gör att det skapas byggförutsättningar i Sverige och som gör att sysselsättningen i byggsektorn växer snabbare än inom andra områden. Det kan vi glädjas åt gemensamt, Peter Persson.
Anders Borg (M):
Peter Persson har frågat mig om jag är beredd att dels i en blocköverskridande uppgörelse garantera värnskattens fortsatta existens under kommande valperioder, dels diskutera hur vi brett kan förbättra progressiviteten i skattesystemet. Regeringens främsta mål är att varaktigt öka sysselsättningen och minska utanförskapet. Skattepolitiken har därför inriktats på att göra det mer lönsamt att arbeta och stärka incitamenten att starta, driva och utveckla företag i Sverige.
Det är viktigt att skattesystemet är utformat så att det stimulerar entreprenörskap och att det lönar sig för personer att genomgå en högre utbildning eller att vidareutbilda sig inom arbetslivet. Sedan 2007 har en rad åtgärder genomförts på skatteområdet för att varaktigt öka sysselsättningen, bryta utanförskapet och förbättra villkoren för företagande. Bland annat har förmögenhetsskatten avskaffats, bolagsskatten och socialavgifterna sänkts samt jobbskatteavdrag, investeraravdrag och skatteincitament för FoU införts.
För att klara framväxten av fler jobb i en hård internationell konkurrens har regeringen beslutat om två stora översyner inom skatteområdet: Företagsskattekommittén, vars huvuduppdrag handlar om att förbättra skattevillkoren för företagande, och Entreprenörskapskommittén, som ska göra en bred översyn av förutsättningarna att starta, driva, utveckla och äga företag i Sverige. Jag hoppas kunna få en samsyn kring resultaten av dessa utredningar och eventuella förändringar av skattesystemet.
Anders Borg (M):
Den här debatten har rätat ut de frågetecken som finns och tydligt visat att svensk konkurrenskraft är hotad av att vi internationellt ser allt fler länder kliva in i världshandeln, där man förstärker sitt företagsklimat, där man lättar på sin skattebörda, där man utbildar människor allt bättre och där man säkrar att man klarar av att driva en politik som ger tillväxt.
I Sverige har vi försökt att möta den utvecklingen med en bred politik för att förbättra företagsklimatet. Det har gett stora resultat: Tillväxten har varit högre i Sverige än i andra länder, sysselsättningen har utvecklats starkare, arbetskraften har vuxit mer och vi har lägre långtidsarbetslöshet och väsentligt bättre sammanhållning. Vi har de minsta inkomstskillnaderna av de jämförbara industriländerna, och vi har den lägsta andelen med låg materiell standard.
Detta har vi uppnått genom att konsekvent förbättra klimatet för entreprenörskap. Vi har konsekvent och långsiktigt försökt minska regelbördan i svensk ekonomi. Vi försöker förstärka konkurrenskraften och konkurrensen på inhemska sektorer, för det är hela ekonomins kostnadsläge man tar med sig ut på de internationella marknaderna.
Vi har konsekvent bedrivit en politik för att förbättra kompetensförsörjningen i Sverige - vi har gjort stora satsningar på forskning och utveckling, där vi dramatiskt har ökat med upp till 50 procent inom till exempel life science-forskningen. Vi har förbättrat arbetsmarknadens funktionssätt med större flexibilitet och fler människor som vill vara på arbetsmarknaden, därför att det lönar sig bättre att arbeta. Det har konsekvenser hur man bedriver politiken.
Börjar man försämra konkurrenskraften och straffbeskatta utbildning sjunker och försämras också vår konkurrenskraft. Då blir det sämre reallöner, lägre tillväxt och färre jobb i Sverige. Då får vi en ökad utflyttning av jobb och utveckling från Sverige och därigenom sämre utveckling för alla medborgare. Det, fru talman, är vad denna debatt tydligt har visat.
Anders Borg (M):
Peter Persson har frågat mig om jag är beredd att under detta och kommande årtionden tillförsäkra sjukvården och äldreomsorgen tillräckliga skattefinansierade inkomster för att garantera våra gamla en trygg ålderdom. Regeringen värnar om en gemensamt finansierad välfärd som kännetecknas av hög kvalitet och tillgänglighet i hela landet.
Under finanskrisen vidtog regeringen kraftfulla åtgärder för att säkerställa finansieringen till välfärden, och resurserna till sjukvård och omsorg om äldre ökade med ca 9 procent eller 26 miljarder mellan 2006 och 2012, justerat för pris- och löneökningar. Av de ökade resurserna har 70 procent använts för att möta den ökade demografiska efterfrågan, medan 30 procent har gått till att höja ambitionerna inom dessa områden. Regeringen har nyligen presenterat ytterligare satsningar på välfärden.
I 2014 års ekonomiska vårproposition kan nämnas fler platser på utbildningar för specialistsjuksköterskor och barnmorskor. För att öka tillgängligheten i cancervården avsätter regeringen 500 miljoner kronor per år 2015-2018. Dessa och fortsatt nödvändiga reformer, vare sig de sker på utgifts- eller inkomstsidan av budgeten, kommer att behöva finansieras krona för krona.
De närmaste årtiondena ökar den demografiskt betingade efterfrågan på vård och omsorg, till stor del som följd av att de stora åldersklasser som är födda på 1940-talet blir äldre. Resurserna till sjukvården och äldreomsorgen bestäms främst av de kommunala skatteintäkterna, som beror på antalet arbetade timmar i ekonomin. Ökad sysselsättning är därför av största vikt och regeringens främsta mål för politiken.
Den bedömning av finanspolitikens långsiktiga hållbarhet som presenteras i 2014 års ekonomiska vårproposition visar att de framtida ökade kostnaderna för vård och omsorg kan finansieras utan skattehöjningar.
Anders Borg (M):
Jag har redovisat hur svensk äldreomsorg ser ut. Jag har redovisat att vi har större resurser än vad man har i andra industriländer och övriga Europa. Jag har redovisat att till och med jämfört med Danmark, Finland och Norge, som har väl utbyggda välfärdsstater, lägger Sverige betydligt större resurser på äldreomsorg.
Vi har flest anställda per tusen äldre och fler långvariga vårdplatser trots att vi har en mer omfattande verksamhet med hemtjänst än vad de flesta andra länder har. Vi erbjuder denna verksamhet till alla överallt genom att det är ett öppet välfärdssystem där människor kommer in oavsett inkomst och där vi har en utjämning som gör att vi erbjuder lika villkor över hela landet.
Det är den politik denna regering har stått för. Vår politik har fungerat. Vi har över 250 000 fler i sysselsättning, och 50 000 fler unga kvinnor arbetar. Andelen kvinnor som arbetar heltid har för första gången någonsin kommit upp i en majoritet. Vi har tillfört vård och omsorg 7 miljarder kronor i fasta löne- och prisjusterade pengar.
Sedan är skiljelinjerna i svensk politik väldigt tydliga. Vänsterpartierna står för en konsekvent politik för att nedmontera konkurrenskraft och öppna för ökat utanförskap med sämre reallöner och ökade klyftor som följd. Om det enda man kan erbjuda svaga grupper på arbetsmarknaden är att trycka ut dem i fattigdomsfällor och utanförskap växer klyftorna.
Om man höjer skatterna och tvingas öppna gräddfiler för de allra rikaste ökar klyftorna. Det är så vägvalet i svensk politik ser ut. Antingen håller vi ihop Sverige med allianspartierna, med en politik för arbete som ger välfärd, eller också delar vi Sverige med vänsterpartiernas politik.
Anders Borg (M):
Peter Persson har frågat mig varför regeringen inte gör mer för att motverka bristen på utbildad arbetskraft och förbättra matchningen. Vidare undrar Persson vad som är motiven till regeringens övergripande inriktning på utbildnings- och arbetsmarknadspolitiken. För att förbättra matchningen och minska risken för flaskhalsar är det centralt att skatte- och socialförsäkringssystemet ger tydliga drivkrafter att aktivt söka jobb, att utbildnings- och arbetsmarknadspolitiken rustar människor för jobb samt att det finns ett väl fungerade företagsklimat.
Vidare är det viktigt med en väl fungerade lönebildning. Regeringen har genomfört omfattande åtgärder för att förbättra matchningen. Viktiga reformer har varit jobbskatteavdraget och en återupprättad arbetslinje i socialförsäkringssystemen. Regeringen har även sänkt den statliga inkomstskatten för att öka drivkrafterna att utbilda sig och öka arbetsinsatsen. Vidare har arbetsmarknads- och utbildningspolitiken lagts om för att bättre rusta människor för jobb. Vi lägger betydande resurser på utbildning.
Sveriges utgifter för utbildning som andel av bnp är 25 procent högre än genomsnittet bland OECD-länderna. Det tar lång tid innan strukturreformer inom framför allt utbildningsområdet får full effekt på arbetsmarknadens funktionssätt. Det finns dock tydliga indikationer på att den förda politiken för att minska utanförskapet har verkat i rätt riktning. Trots den utdragna lågkonjunkturen har utanförskapet minskat och sysselsättningen ökat med mer än 200 000 personer sedan 2006.
Bedömningen att regeringens politik på sikt leder till en lägre arbetslöshet och en förbättrad matchning delas av bland annat Riksbanken och Konjunkturinstitutet.