Kent Ekeroth (SD):
Betänkandet behandlar som vi vet i mångt och mycket strafflängd för olika sorters brott. Vad som står klart sedan förra veckan är att en majoritet i utskottet i dag kommer att rösta ned regeringen, inklusive Vänsterpartiet på sina håll, i hela 17 olika frågor. Det är som tidigare talare har varit inne på historiskt.
Anledningen till att det händer är att Sverigedemokraterna och allianspartierna gör gemensam sak rörande straff för bland annat allvarliga våldsbrott, köp av sexuell handling av barn, inbrottsstölder och flerfaldig brottslighet.
Förutom det anmärkningsvärda att regeringen åker på så många nederlag i riksdagen finns det en annan intressant aspekt, nämligen det faktum att allianspartierna efter att ha förlorat makten närmar sig den politik och de förslag Sverigedemokraterna ivrigt försökte få igenom under Alliansens tid i regeringsställning.
Under de fyra år som vi satt i riksdagen före denna mandatperiod struntade Alliansen i att få igenom många av de förslag som de här i dag säger ja till. Så har det sett ut. Tittar vi på några av de förslag Alliansen har lagt fram ser vi att det är förslag som de för inte så många månader sa nej till och dessutom i vissa fall argumenterade emot. Till exempel föreslår Alliansen i dagens betänkande att straffet för människohandel ska skärpas.
Det är jättebra, och jag menar det på allvar. Det är bra att Alliansen tar detta steg när de inte sitter i regeringen. SD väckte en motion om detta i oktober 2011, för tre och ett halvt år sedan. Vi ville utdöma hårdare straff för människohandel. Vad gjorde allianspartierna vid detta tillfälle? De argumenterade emot och röstade nej. När Alliansen satt vid makten och hade fyra år, eller till och med åtta år, på sig att göra något gjordes inte mycket.
Visst, det blev vissa förbättringar vad gäller exempelvis sexbrott mot barn. Men det fattades uppenbarligen mycket, för en månad efter att Alliansen förlorade makten lade de fram ett förslag om att skärpa straffen för bland annat detta. Varför gjordes inget när Alliansen satt i regeringen? Ni hade möjligheten. Ni skulle ha fått majoritet i kammaren om ni tagit hjälp av oss, men det gjorde ni inte.
Jag ska inte skälla för mycket, för det är positivt att Alliansen nu gör det SD velat göra hela tiden. Men det är kanske lite ineffektivt att inte göra det när man kan och göra det när man inte kan, alltså nu. Ett annat exempel är det förslag om inbrottsstöld som Alliansen har väckt i en motion. Hör och häpna, det var ett av de första förslag vi lade fram i riksdagen.
Den 27 oktober 2010 väckte vi en motion med innebörden att vi ville uppdra åt alliansregeringen att se över straffskalorna för sådana brott som mord, våldtäkt, väpnat rån, misshandel, narkotikahandel och inbrott. Liknande motioner väckte vi 2011, 2012, 2013 och i höstas, vartenda år. Då var det jättedåliga förslag, tyckte Alliansen.
Det var inte intressant över huvud taget. Men nu är det intressant, och det är ett steg framåt. Låt mig ta ett annat exempel. Enligt en alliansmotion vill allianspartierna ha strängare syn på återfall i likartad brottslighet när straffet ska bestämmas, det som i Sverige kallas straffrabatt. Vad känner vi igen detta från? Jo, det är en av SD:s paradgrenar.
Vi väckte en motion om det den 27 oktober 2010, och vi väckte motioner om det 2011, 2012, 2013 och 2014. Jag kommer ihåg andra debatter i kammaren. När jag hade hållit mitt anförande gick allianspartierna upp och sa: Så där kan vi inte göra, för då blir det kombinationsprinciper och alldeles för långa straff. Ett annat exempel, som inte behandlas i detta betänkande, var slopandet av tvåtredjedelsfrigivningen.
Då sa Johan Linander från Centerpartiet: Det kan vi inte göra, för då blir tröskeleffekterna jättestora när man fyller 18 år. Men sedan sa Beatrice Ask: Det ska vi ändå göra. Så har vi frågan om skärpta straff för vissa allvarliga våldsbrott. Här har Alliansen också svängt. Från dag ett har vi krävt ordentliga straff.
Jag har i talarstolen gång på gång påpekat för alla andra partier det orimliga i att till exempel utdöma 130 timmars samhällstjänst för en misshandel som nära nog ledde till en sjukpensionärs död eller att den person som dödade en oskyldig 16-årig flicka fick tre år i svensk ungdomsvård och inte ens blev utvisad. Jag hade till och med en interpellationsdebatt med Beatrice Ask om dessa låga straff.
Den finns att beskåda på riksdagens hemsida och på Youtube. Beatrice Ask sa då att hon var nöjd med nivåerna på straffen. När Alliansen inte längre sitter vid makten kryper de till korset och vill att de allvarligaste brotten ska straffas hårdare, vilket de skriver i sin motion. Jag kan bara säga: Grattis! Det tog lång tid, men bättre sent än aldrig.
Fru talman! De beslut vi fattar i dag är med andra ord ett steg framåt. I 17 fall får vi nu majoritet för förbättringar i svensk lag. Frågan är vad regeringen kommer att göra med dessa tillkännagivanden, men vi får hålla ögonen på dem och se till att det blir något av det.
Utöver dessa tillkännagivanden där vi gör gemensam sak med Alliansen - och trots min kritik gläder det mig att vi gör det - har vi i 19 frågor reserverat oss mot majoritetens beslut. Vi anser till exempel att straffen för mord bör skärpas och att man ska införa riktiga livstidsstraff. Det är de andra emot, inklusive Alliansen. Vi anser att misshandel av gravida ska ses som våld mot två personer. Majoriteten nöjer sig med att det ska ses som försvårande omständighet.
Vi anser inte heller att brottslingar ska få rabatt på sitt straff bara för att polisen har gjort fel vid förundersökningen eller dylikt. I stället menar vi att polisen eller den som har gjort fel ska utredas. Bara för att polisen har använt fel metod eller gjort något annat fel ska inte en brottsling få mildare straff. Hans brott har knappast blivit mildare för att polisen har gjort fel.
Vi har många reservationer, och jag kommer inte att gå igenom alla i dag. Jag vill dock poängtera, trots min kritik, att det är positivt att vi gör gemensam sak. Jag tror att vi kommer att göra gemensam sak i många andra fall när det gäller kriminalpolitiska förslag. Det ser vi redan i betänkanden som kommer.
Kanske är det inte lika mycket som i detta betänkande, men det är på g. Utöver de frågor jag har redogjort för i all korthet finns det frågor som SD står för som de andra inte står för.
Men precis som allianspartierna har närmat sig Sverigedemokraterna i de förslag som de tidigare har sagt nej till tror jag att de även kommer att närma sig oss när det gäller kritiken mot kvotering till myndigheter inom rättsväsendet, vilket jag talat om innan, och de sänkta krav som har införts för att blidka vissa politiskt korrekta idéer.
Inte minst gäller det de politiskt korrekta påbuden från olika rättsvårdande myndigheter som gör att man inte vill eller vågar ta itu med problematiken med illegala invandrare, vilket man slutade helt med efter ett mediedrev, eller tiggeriproblematiken, vilket man också slutade med efter ett mediedrev, eller frågan om ordentlig gränskontroll. Det blir dock en senare debatt, fru talman.
Vi står bakom våra reservationer och de tillkännagivanden vi har varit delaktiga i, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservationerna 33 och 36.