Anders Borg (M):
Vi har i Sverige höga välfärdsambitioner och ambitionen att de trygghetssystem och den välfärd vi erbjuder våra medborgare ska vara bland de bästa i världen. Det är den också på de allra flesta områden. Det är så det svenska samhället står sig i jämförelse med andra länder när det gäller sjukvård, barnomsorg och äldreomsorg. På praktiskt taget varje område man jämför ligger Sverige väldigt väl till. Då måste man också få in skatteintäkter.
Det är en självklarhet att vi måste ha ett skattesystem som får in intäkter och som medborgarna uppfattar som väl fungerande, rättvist och legitimt. Man ska uppfatta Skatteverket som en servicemyndighet. Det ska vara enkelt att göra rätt och svårt att göra fel. Det är utgångspunkten för Skatteverkets arbete. Nu finns det, precis som Hans Olsson påpekar, förutsättningar för att vi ska kunna göra ett genombrott på det här området.
Detta sker tack vare de framsteg som har gjorts, dels med det arbete vi gjort själva kring informationsutbytesavtal med de här skatteparadisen, dels och kanske ännu mer med anledning av det arbete vi lyckades driva framåt under ordförandeskapet. Nu är förutsättningarna för att vi ska få en automatisk informationsgivning väsentligt bättre. Det är därför vi hade problem med Luxemburg och Österrike.
I övrigt har man gjort så stora framsteg med Liechtenstein att man räknar med att vi så småningom också ska kunna nå ett sådant här avtal med Schweiz. Det sker en beskattning av dessa ränteinkomster genom sparandedirektivet, men det stora lyftet kommer när vi får ett automatiskt informationsutbyte. Det är nämligen inte skatteintäkterna som är det centrala på sparanderänteinkomsterna, utan det centrala är varifrån pengarna kom.
Var har inkomstströmmarna uppkommit från början? Det mest troliga är ju att det är summor som människor borde ha betalat arbetsgivaravgifter, inkomstskatt, bolagsskatt och kapitalinkomstskatt på. Förmodligen är det så att vi genom informationsutbytesavtalen får betydligt större skatteintäkter, inte från Schweiz eller Luxemburg utan i Sverige.
Det är det som så att säga är nyckeln till att den automatiska informationsgivningen är central. Spanjorerna har väl inte riktigt lyckats driva det här arbetet framåt i den takt vi önskade, men det finns ändå hopp om att vi ska kunna få ett sparandedirektiv under närmaste månaderna eller halvåret. Det vore väldigt bra. Det skulle i sin tur betyda att vi får ett bättre system i Sverige.
Klarar Skatteverket att hantera alla de här kontrolluppgifterna? Nu är det så att vi har fått in väsentligt fler än man tidigare har haft. Det har ju varit en väldigt liten ström av uppgifter. Skulle vi få en automatisk informationsgivning med ett antal länder till - då tänker jag kanske framför allt i slutändan på Schweiz - kommer det att bli en väldig mängd uppgifter. Det är den analys, tror jag, som ligger till grund för att Skatteverket nu tar fram ett nytt IT-stöd.
Man räknar med att från 2011 klara av att hantera 80 procent av de här uppgifterna via mekanisk-automatisk hantering. Det är så att säga den stora förskjutningen. Jag tycker inte att man ska ge bilden av att Sverige har några särskilda bekymmer här. Jag vill kanske inte säga att det svenska Skatteverket är den mest effektiva skattemyndigheten, men tveklöst hävdar jag att det är en av Europas bästa skattemyndigheter.
Förmodligen är det så - det vet jag inte, men jag skulle föreställa mig det - att vi snarast ligger i absolut framkant även när det gäller IT-stöd för automatisk inläsning. Jag har stor respekt för Hans Olssons fråga. Den är mycket relevant. Detta är ett hål i det svenska skattesystemet. Kommer vi fram till en automatisk informationsgivning skulle det ha stor betydelse.
Jag är övertygad om att Skatteverket då också kommer att kunna tillgodogöra sig de uppgifterna på det sätt man naturligtvis ska göra i ett modernt samhälle genom att man mekaniskt och automatiskt kan identifiera dessa kontrolluppgifter.