Ludvig Aspling (SD):
I höstas offentliggjorde polisen en uppdatering av vad man kallar de utsatta områdena. Samtliga nya sådana områden finns i min valkrets, Stockholms län, medan ett område i Göteborg och ett i Norrköping togs bort från listan. Låt mig upprepa vad det är vi pratar om här.
Ett utsatt område är alltså ett område som präglas av en allmän obenägenhet att delta i rättsprocessen och av systematiska hot och våldshandlingar mot vittnen, målsägande och anmälare i området. Det är näst intill omöjligt för polisen att fullgöra sitt uppdrag. Det har många gånger skett en normalisering, vilken lett till att varken polis eller de boende reflekterar över det avvikande läget i området.
Ett särskilt utsatt område inbegriper även parallella samhällsstrukturer, extremism, systematiska kränkningar av religionsfriheten, fundamentalistiskt inflytande som begränsar människors fri- och rättigheter, personer som reser iväg för att delta i strid i konfliktområden och en hög koncentration av kriminella. Om man tar denna fråga på allvar måste man börja med att undersöka varför problemet har uppstått från första början.
Det har Nationella operativa avdelningen också gjort i en rapport från 2017 som heter just Utsatta områden - Social ordning, kriminell struktur och utmaningar för polisen. Här finns ett kapitel 2 som heter "Bakgrund till problematiken". Det man kommer fram till tycker jag är ganska intressant. Jag skulle gärna vilja fråga Morgan Johansson om han står bakom de slutsatser som presenteras.
På sidan 12 står det till exempel att dessa områden har blivit utsatta på grund av "den arkitektoniska utformningen" och "förekomst av platser där ungdomar samlas". Det står också så här: "Broar . används frekvent idag av kriminella ungdomar för att kasta sten på förbipasserande bilar. Deras position innebär att de enkelt kan försvinna från platsen utan att bli upptäckta."
Vidare står det: "Hälften av bostäderna i miljonprogrammen är trerumslägenheter och där finns väldigt få stora lägenheter. Många av de familjer som bor i områdena är barnrika och har behov av stora lägenheter vilket sällan kan erbjudas." Det här tycker jag talar extremt illa om dessa personers karaktär, alltså att de skulle bli kriminella därför att lägenheterna som de har fått helt gratis är för små.
Det är extremt oförskämt om det är sant, men jag tror inte att det är sant. Notera: Det här är Morgan Johanssons teori, inte min. Jag kan också passa på att informera Morgan Johansson om en sak som jag tror att han inte riktigt förstår. Statsrådet tillhör ju en väldigt välbärgad politisk adel som har haft högre inkomster än 99,9 procent av befolkningen under hela detta århundrade, skulle jag anta.
För många stockholmare är en trerumslägenhet mer än vad man har råd med, även om man jobbar. Nu skulle jag vilja höra vad Morgan Johansson säger. Beror det här problemet på att det finns gångbroar, på att trerumslägenheterna är för små eller på att det finns platser där ungdomar samlas? Är den analysen korrekt? Jag vill också understryka att det som statsrådet säger i interpellationssvaret inte stämmer.
Det teoretiska arbete som ligger till grund för polisens strategier har inte utvärderats. Polisens strategier i sig har utvärderats, exempelvis av Riksrevisionen i en rapport från 2020 som jag är helt säker på att Morgan Johansson kommer ihåg. Men det teoretiska arbetet - eller forskningen, som man väljer att kalla det - har inte utvärderats. Det finns inte heller något sådant uppdrag, vad jag vet i alla fall, och det är det min fråga handlar om.
Kommer forskningen som säger att det är gångbroarnas fel att dessa områden är utsatta att utvärderas och följas upp?