Tomas Eneroth (S):
Tack, statsrådet, för svaret! Jag besökte faktiskt ett apotek för inte så länge sedan. Jag hade huvudvärk. Det kan man få ibland, inte minst när man är i opposition med den regering vi har. Nej - jag ska inte lägga skulden på Göran Hägglund. Men huvudvärk hade jag, och jag gick in och skulle köpa en huvudvärkstablett. Jag tog något som är känt från reklamen, men så sade farmaceuten eller apotekaren eller vilken utbildning personen nu hade: Ska du verkligen ta det där märket? Kan du inte ta det här i stället?
Det är samma ingredienser men väldigt mycket billigare. Det är ungefär halva priset. Är det inte bättre, om det inte finns något särskilt skäl till att du ska använda just detta? Jag fick alltså rådet i butiken att ta det billigare märket med samma ingredienser. Är det någon som tror att motsvarande kommer att ske med privata apotek där grossisterna går in och kan äga apotek med försäljningsavtal för vissa produkter, med tydliga ekonomiska intressen i konkurrens på en marknad mellan olika apotek?
Jag har inte hört någon svara ja på den frågan. Det ska bli spännande att se om Göran Hägglund blir den enda enskilde som i så fall skulle göra det. Självklart kommer marknadsregleringen av apoteksmarknaden inte att främja kundpriserna. Det ser vi i Norge där man har avreglerat - inte omreglerat. Där har man högre priser. Citalopram, som jag precis fick reda på är ett medel mot depressioner, kostar i Sverige 47 kronor. I Norge kostar det 632 kronor.
Det är 3 000 procent dyrare i Norge, där man har avreglerat marknaden, än i Sverige. I Sverige har vi en modell som innebär att vi pressar priser. Det är 60 procent högre priser för kunderna i Danmark, 180 procent högre priser i Finland och 510 procent högre priser i Norge. Det vill säga att det knappast är en prispress och ett kundintresse som man får när man avreglerar apoteksmarknaden.
Dessutom är de tre aktörer som har 93 procent av marknaden i Norge utsatta för granskning på grund av kartellbildning, det vill säga att de själva har gått in och försökt reglera marknaden. Det talas i svaret från statsrådet om att man ska garantera att det kommer fler apotek och att det i Norge finns 176 nya apotek.
Min fråga till Göran Hägglund är, och som är jag uppriktigt nyfiken på: Var finns de 176 nya apoteken? Hur har de etablerats? Är det i hela Norge eller är det bara i delar av Norge? Om man ska reglera köparnas ansvar i glesbygd, hur ska det egentligen gå till?
Ska man tala om för någon som bedriver ett så kallat olönsamt apotek att denne nog får ta förlusten för det är viktigt att det finns apotek överallt i stället för att vi har ett gemensamt apoteksmonopol som garanterar denna service till medborgarna? I interpellationssvaret bekräftar också Göran Hägglund att Apoteket AB i den nya rollen inte ska agera på något annat sätt än alla andra aktörer på den marknad man vill skapa.
Ska jag tolka det som, för att vara lite mer formell, att Göran Hägglund anser det otänkbart att ställa några särskilda krav på ett statligt bolag så fort en marknad har införts? Abdikerar man från förutsättningarna att använda det statliga ägarskapet till att ställa särskilda krav på etiskt förhållningssätt, på kvalitet eller, för den delen, på att vara prispressare på marknaden?
Nu vet jag förvisso att prispressen minimeras eftersom marknaden kommer att innebära att det blir ett oligopol. Min grundfråga till statsrådet var den jag inledde med. Är det verkligen så att man även på den nya marknaden kommer att få rådet att ta billigare medicin? Eller är det så att marknadsintressena gör att man väljer att försälja de produkter som man har gjort avtal med grossister om att leverera?
Hittills har ingen svarat ja på den frågan, utan de flesta tror precis som jag att det blir dyrare för kunderna. Kundintresset underordnas marknadsintresset.