KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anna Ekström (S):
Jag vill påminna Roger Haddad om att jag avslutade mitt förra anförande med att säga vi har problem med ämneslärarutbildningen och med lärarutbildningen. Att göra den tolkning som Roger Haddad inledde sitt andra anförande med, det vill säga att regeringen blundar för problemen, ger en felaktig bild. Det finns problem med lärarutbildningen. Vi arbetar aktivt med dem. Vi har till och med haft ett samarbete med Liberalerna, mycket i form av Roger Haddad själv, under ett antal år.
Det var ett samarbete som jag tyckte var värdefullt. Om samarbetet hade varit kvar hade Roger Haddad och jag tillsammans fortsatt att jobba med dessa produkter. Nu gör jag det ensam. Roger Haddad kan vara säker på att vi kommer att arbeta hårt för att se till att lärarutbildningen har en hög kvalitet men också att vi har en god tillgång till lärare.
Precis som jag redan har nämnt ser vi över tid att fler nybörjare antas och att antalet examinerade är fler än tidigare samtidigt som antalet avhopp sjunker. Roger Haddad försöker återkommande göra en poäng av att det skulle finnas något slags samband och att man skulle höja kvalitet genom att anta färre, men detta samband ifrågasätter jag. Roger Haddad gör en poäng av att lärarutbildningen är bra.
Han säger att lärarutbildningen ställer höga krav och att det inte är särskilt lätt att klara en lärarutbildning. Sedan gör han en målande beskrivning av vilka tillkortakommande de har som läser på lärarutbildningen. Jag hoppas att landets lärarstuderande lyssnar noga och hör vilken bild Roger Haddad har av deras förmågor, engagemang och vilja att ta sig igenom en utbildning som de satsar år, tid, pengar, hjärta och engagemang på. Jag har en mycket ljusare bild av landets lärarstudenter.
Jag hoppas att deras engagemang ska mötas av en utbildning som fortsätter ställa höga krav på dem. Sist men inte minst, fru talman, vill jag också ifrågasätta Roger Haddads resonemang i fråga om att minska avhoppen. Det är som att Roger Haddad tycker att det är så viktigt att minska avhoppen att vi därför bör minska antalet nybörjare på lärarutbildningen.
Det är klart, fru talman, att om vi hade noll nybörjare på lärarutbildningen skulle vi ha noll avhopp, men då skulle ingen av oss vara nöjd. Vi ska tvärtom se till att vi har många lärarutbildningar som man kan söka sig till för de många studenter som vill bli lärare. Vi ska hålla hög kvalitet på dessa lärarutbildningar och gärna se till att vi gör ännu mer för att studiemiljön ska vara så utmanande, spännande, rolig och lärorik för studenterna att de stannar kvar.
Vi ska dessutom kämpa hårt för att fler ska vilja bli lärare och att fler stannar kvar i läraryrket. Det är en utmaning som är värd vårt engagemang.
Anna Ekström (S):
Vi är fullkomligt överens om att vi inte tycker om avhopp. Vi vill inte att lärarstudenter ska hoppa av. Vi skiljer oss dock åt i synen på kvantitet och kvalitet. Roger Haddad tycks anse att det finns en motsättning mellan kvantitet och kvalitet. Jag hävdar å det bestämdaste, fru talman, att det inte finns en sådan motsättning.
Det är fullt möjligt att se till att vi har en högkvalitativ bra lärarutbildning som många vill välja, som många vill gå på och som många antas till. Det, fru talman, är ett av många skäl till att vi har infört fler platser och stärkt den korta pedagogiska utbildningen, KPU, och att vi har infört en kortare KPU med möjligheter för dem som har gått en lång akademisk utbildning att genomgå en KPU som är ännu mer effektiv och ännu kortare.
En försöksverksamhet har just nu startat på flera lärosäten. Jag ser fram emot att följa denna försöksverksamhet. Min ambition är att Sverige ska vara ett land där många vill bli lärare, där många blir lärare, där lärarna stannar kvar och där lärarutbildningen håller en sådan kvalitet att avhoppen är få och att vi ser många lärare som kommer ut i skolorna och gör nytta för våra barn och elever.
Anna Ekström (S):
Tack för påminnelsen! Den förra interpellationsdebatten vi hade handlade i stor utsträckning om att jag förklarade för Boriana Åberg just att jag som statsråd inte ska och heller inte bör uttala mig om hur myndigheter tillämpar lagen i enskilda fall när det gäller myndighetsutövning mot enskild.
Jag försöker bena ut Boriana Åbergs kritik, och jag ser då att Boriana Åberg kommer med en stor mängd påståenden. Det är påståenden om att yttrandefriheten är satt i fara och påståenden om att det skulle finnas ett syfte med innebörden att obekväm forskning inte skulle få utföras och att det på något sätt skulle genomföras med regelverket om etikprövning som täckmantel.
Därför, och efter ett väldigt uppmärksammat rättsfall som är högst aktuellt i dessa dagar, infördes skärpningar av etikprövningslagen när det gäller både tillsyn och påföljder. Det infördes också ett centralt system för att hantera misstankar om oredlighet i forskning. Fru talman! Det här är inte unikt för Sverige.
I flera andra länder har ny reglering också kommit till stånd efter det att oegentligheter, felaktigheter och ibland till och med skandaler har uppmärksammats - skandaler som ibland har visat hur illa det kan gå när det forskningsetiska regelverket inte fungerar som tänkt och som visar hur viktig etikprövningen är för att skydda den enskilda människan och tilltron till forskningsverksamheteten. Det finns ett brett politiskt stöd för att etikprövning inom forskning är viktig.
Riksdagen stod enig bakom de förslag till skärpningar som lades fram, och den lagstiftning som nu gäller är inte jättegammal. Den trädde i kraft den 1 januari 2020, har jag för mig. Jag ska kontrollera den uppgiften så att jag inte säger fel i riksdagens talarstol.
Vi har möjligheter att överklaga och anmäla. Det är möjligheter som i ganska stor utsträckning har tillämpats också när det gäller det nya regelverket. Får jag på en punkt säga att jag håller med Boriana Åberg. Det är att vi verkligen noga måste följa detta så att en ökad byråkrati inte blir följden. Det här är alltid en svår balansgång, fru talman.
Ska man ha någon form av rättssäkerhetskriterier brukar det följa byråkrati, men att den ska vara på en lagom nivå för de här reglerna håller jag med om, och jag har för avsikt att följa den här lagstiftningens tillämpning mycket noga.
Anna Ekström (S):
Jag vill återigen påminna om att det regelverk som nu diskuteras är ett regelverk som är beslutat av Sveriges riksdag. Samtliga partier stod bakom denna lagstiftning. Fru talman! Jag skulle vilja göra ett försök att bena upp den sky av kritik som Boriana Åberg kommer med. Först och främst: Finns det för mycket byråkrati i regelverket?
Vi ska veta att det är en ganska ny lagstiftning. Den tillkom framför allt efter ett väldigt uppmärksammat fall som gjorde många av oss väldigt bekymrade och som föranledde att riksdagen gjorde denna tydliga lagskärpning. Alla vill vi ha rättssäkerhet. Alla vill vi ha insyn. Alla vill vi att beslut ska fattas på ett sätt som medborgarna kan ha förtroende för.
Men vi vet också, fru talman, att rättssäkerhet alltid har en baksida, nämligen dokumentationskrav, byråkrati och att man ägnar en del av sin arbetstid åt att fästa saker och ting på papper för att se till att det går att spåra beslut och liknande. Är det för mycket byråkrati? Jag tycker att det är en i princip omöjlig fråga att besvara med ledning av de uppgifter som har kommit fram hittills om hur lagen tillämpas.
Men precis som Boriana Åberg har jag verkligen tagit del av debatten och följer frågan mycket noga. Vi ska självklart ha ett regelverk som har den rättssäkerhet vi vill ha men där byråkratin inte får bli för stor. Var den är för stor är en väldigt svår fråga att avgöra. Men jag kommer som sagt att följa frågan noga. Nästa fråga har varit stor i den forskningspolitiska debatten men är inte lika stor i Boriana Åbergs inlägg.
Den kom dock upp nu på slutet. Är regelverket anpassat efter olika sorters forskningsmetoder? Boriana Åberg gjorde här en gränsdragning mellan medicinsk forskning på människor och forskning som snarare bygger på register. Om man följer den debatt som pågår i forskarvärlden ser man att den snarare handlar om huruvida regelverket är anpassat efter olika forskningsmetoder.
Stämmer regelverket riktigt bra när det gäller olika former av till exempel genomgångar av dokument? Det handlar inte så mycket om utifrån vilka vetenskapsområden det gäller utan snarare vilka forskningsmetoder man använder. Även detta, fru talman, är en fråga som är väl värd att följa.
Jag vill påminna om att i de olika organ som vi nu diskuterar och vars ställningstaganden jag vägrar att uttala mig om eftersom jag respekterar grundlagens krav finns ett tydligt inslag av representanter för vårt forskarsamhälle.
Jag vill också påminna om att regelverket togs fram i stor samverkan med forskarsamhället och med aktiva forskare som också deltog i utredningsarbetet inför lagstiftningen. Jag vill understryka att den diskussionen är värd att ta. Den är viktig och nyttig. Regelverket är nytt, men jag följer frågan noga.
Jag kommer att fortsätta följa den noga, för vi måste vara noga med att se till att lagstiftning funkar på olika forskningsmetoder. I sitt inledande anförande, om än inte så mycket i följande inlägg, återkommer Boriana Åberg hela tiden om att det skulle finnas dolska försök att kväva obekväm forskning. Glöm det!
Anna Ekström (S):
Jag noterar att Boriana Åberg återigen gör väldigt kategoriska uttalanden om innehållet och riktigheten i beslut som fattas av en självständig myndighet. Hon spårar till och med något slags bevekelsegrund som har att göra med regeringens politik. Jag tycker att detta är oerhört. Hat och hot mot enskilda forskare är ett mycket stort problem.
För bara några år sedan gick det så långt att en bombattrapp placerade vid det nationella sekretariatet för genusforskning i Göteborg. Detta är ett problem som ska tas på stort allvar. Det ska utredas av rättsvårdande myndigheter. Och vi från det offentliga samhället ska stå bakom de forskare som utsätts för hat och hot.
Att jämföra sådant hat och hot med en myndighets tillämpning av ett regelverk, som är beslutat av en enhällig riksdag, är väl fantasifullt, fru talman. Jag känner en stor respekt för svårigheten i dessa avvägningar, och jag känner också en stor respekt för de forskare som upplever att deras forskning har försvårats på grund av byråkrati eller på grund av att, enligt deras åsikt, regelverket försvårar just deras forskningsmetoder.
Jag vägrar dock att gå med på den bild som Boriana Åberg försöker måla upp av att det skulle finnas en konspirationsliknande riktning som går ut på att obekväm forskning skulle tystas eller försvåras. Forskningens frihet innebär tvärtom att forskarna fritt ska få välja sina forskningsområden, och jag kommer att kämpa mycket hårt för att forskningens frihet ska vara stark i vårt land.
Anna Ekström (S):
Tack, Camilla Waltersson Grönvall, för frågan! Coronakommissionen är en viktig kommission. Den är tillsatt av regeringen, och syftet är att utvärdera regeringens, myndigheternas, regionernas och kommunernas förmåga att hantera pandemin. Det är ett väldigt viktigt uppdrag. Det handlar om att vi ska få en grundlig analys, inte minst för att vi ska lära oss inför framtida kriser. Och det är självklart för regeringen att vara så transparent att kommissionen kan göra sin granskning.
Coronakommissionen har rätt att få ta del av allmänna handlingar som förvaras i Regeringskansliet. Det gäller också handlingar som innehåller sekretesskyddade uppgifter. Coronakommissionen får därutöver, enligt en särskild författning, tillgång till uppgifter som Regeringskansliet förfogar över. Regeringen har sett till och har för avsikt att fortsätta se till att Coronakommissionen får de upprättade handlingar som kommissionen kan ha behov av.
Detta är ett väldigt viktigt uppdrag, och det är någonting som regeringen fäster stor vikt vid.
Anna Ekström (S):
GSS är, som sägs, en viktig grupp. Men i likhet med andra möten i Regeringskansliet som inte är beslutsmöten upprättas inte protokoll för GSS. Och enligt etablerad praxis anses Regeringskansliet inte förfoga över eventuella anteckningar som har förts av tjänstemän. Regeringen har, som jag sa, ett stort intresse av att se till att Coronakommissionen får det underlag som kommissionen behöver, och det kommer regeringen med glädje att fortsätta att göra.
Anna Ekström (S):
Det här är en fråga som inte bara är bra utan som också berör flera ministrars ansvarsområden, och därför är det viktigt att den tas på stort allvar. Det problem som lyfts i frågan faller under ett väldigt brett ansvar att agera mot mäns våld mot kvinnor.
Regeringen har ett stort flerpunktsprogram som adresserar de väldigt många olika saker som behöver göras på detta område. Det som frågeställaren lyfter är oerhört angeläget.
Jag kan tyvärr inte med så här kort varsel besvara hur regeringen avser att hantera frågan, men jag kan försäkra frågeställaren om att det har vidtagits åtgärder till exempel när det gäller straffsatserna för dem som begår brott mot sin partner i barns närvaro - en fråga som ligger nära frågeställarens.
Anna Ekström (S):
Det är sant som frågeställaren säger att det åtgärdsprogram som har tagits fram åtföljs inte bara av förändringar på det straffrättsliga området utan också av förändringar när det gäller stöd till de många organisationer som kämpar för kvinnors rättigheter.
En viktig insats som regeringen avser att fortsätta med är den bidragsökning som har skett till inte minst kvinno- och tjejjourer som ger ett väldigt starkt stöd till kvinnor som lever i den väldigt beklagliga situation som frågeställaren tar upp. Regeringen har för avsikt att fortsätta detta arbete med all kraft.
Anna Ekström (S):
Att få möjlighet att skriva högskoleprovet är en viktig sak för många elever och presumtiva studenter. Regeringen är väl medveten om de stora uppoffringar som elever och studenter har gjort under pandemin. Man har deltagit i distansundervisning, man har fått vara med om ett liv på campus och på gymnasiet som inte alls innehåller all den sociala samvaro och de kontakter som en vanlig gymnasietid innebär.
Bland annat av det skälet och för att se till att vägarna till högskolan hålls öppna också i en pandemi har det vidtagits mycket stora åtgärder för att säkerställa att högskoleprovet över huvud taget kan hållas. Vi är skyldiga ett stort tack till de många anställda på universitet och högskolor som har kämpat med att hålla lokalerna öppna så att högskoleprovet kan hållas.
Hur vi ska hantera den fråga som Ilona Szatmari Waldau ställer beror bland annat på hur smittskyddsläget ser ut vid den tidpunkt när provet skrivs.
Anna Ekström (S):
Tack för frågan, Fredrik Malm! Vi ska vara väldigt tacksamma inte bara över att vi bor i världens vackraste land utan också över att vi bor i ett land långt upp i norr där vi har möjlighet att bidra till världens samlade forskning kring såväl Arktis och förhållandena där som klimatfrågan och viktiga biologiska frågor.
Vi kan också delta i forskningssamarbeten tillsammans med andra länder, vilket har stor betydelse för Sveriges säkerhetspolitik i det säkerhetspolitiskt allt hetare - om uttrycket tillåts - Arktis. Isbrytaren Oden har varit en mycket stor tillgång för både Sverige och det samlade forskningssamhället, och regeringen är väldigt intresserad av att fortsätta bidra till polarforskningen.
Vi har haft en fråga om Oden i en utredning, och den utredningen har precis varit ute på remiss. Vi analyserar nu remissvaren inom Regeringskansliet och bereder frågan vidare.
Anna Ekström (S):
Regeringen bevakar ständigt att Sveriges säkerhetspolitiska intressen kan tillgodoses och att hot mot Sverige kan mötas varhelst de dyker upp. Samtidigt är det ett viktigt intresse att vi inom ramen för vår utbildnings- och forskningspolitik har ett gott utbyte på sjysta grunder med andra nationer.
Regeringens övertygelse, och min övertygelse, är att ett samarbete med andra länder är bra om det sker på ett sätt så att vi säkerställer Sveriges, svenska företags och svenska myndigheters självklara behov av att ta hänsyn till säkerhetspolitiska intressen. Ja, vi ska samarbeta med andra länder, inklusive Kina, men nej, vi ska inte ta för givet att vi lever i en värld där vi inte behöver se om vårt hus.
Anna Ekström (S):
Jag tackar Larry Söder för en för många människor angelägen fråga. Regeringen får tillkännagivanden från riksdagen som regeringen alltid tar på stort allvar. Regeringen har en rutin för hur tillkännagivanden tas om hand och återkommer i laga ordning till riksdagen.
Jag kan tyvärr inte på stående fot redogöra för exakt hur tidsplanen ser ut för den nu aktuella frågan, men jag råder Larry Söder att antingen ställa en enkel fråga till den minister som är ansvarig för frågorna eller återkomma vid en frågestund när den ansvariga ministern finns här. Jag är övertygad om att det finns ett stort engagemang hos min kollega för att se till att frågan hanteras på ett klokt sätt. Jag tackar för frågan.
Anna Ekström (S):
Tack, Camilla Hansén, för en väldigt viktig fråga! Sverige har en lärarbrist som vi arbetar hårt med att komma till rätta med. En del av denna lärarbrist är att läraryrket har sjunkit i attraktivitet. Internationella undersökningar visar att de svenska lärarna under lång tid har fått mindre kompetensutveckling än kollegorna i andra länder och att den kompetensutvecklingen dessutom har haft en lägre anknytning till undervisningen och yrket.
Regeringens kommande professionsprogram har redan smygstartat med uppdrag till Skolverket. I de uppdragen ingår bland annat att man ska säkerställa att det finns ett utbud av utbildningar. I min värld är det självklart att utbildningar för lärare är evidensbaserade och bygger på vetenskap och beprövad erfarenhet samt på forskning.
Därför ser jag det som helt naturligt att de utbildningar som kommer att finnas inom ramen för professionsprogram i stor utsträckning kommer att vara utbildningar som ges av våra lärosäten. Jag ser fram emot att tillsammans med min kollega Lina Axelsson Kihlblom arbeta vidare med professionsprogrammens förverkligande.
Anna Ekström (S):
Tack, Pia Nilsson, för en väldigt viktig fråga! Det nya omställningsstudiestödet är den största trygghets, rättvise- och frihetsreformen i Sverige på länge. Det är en stor insats som görs för att säkra att vår arbetsmarknad och våra arbetsgivare kan få den utbildade arbetskraft som behövs för att Sverige ska vara ledande i klimatomställningen.
Det är också otroligt viktigt för enskilda som får chansen att under ett år läsa på komvux, yrkeshögskola, folkhögskola eller högskola. Med omställningsstudiestödet kommer man att kunna läsa med 80 procent av lönen, och det kommer att finnas en generös bidragsdel i detta. I många kollektivavtal kommer dessutom det tak som finns att höjas.
Bedömningen från regeringens sida är att omställningsstudiestödet kommer att möjliggöra för någonstans runt 45 000 personer om året att läsa minst ett år för att skapa sig en ny framtid, i sitt yrke eller i ett alldeles nytt yrke, och bidra till att Sverige är ledande i klimatomställningen.
Anna Ekström (S):
Jag tackar Annicka Engblom, och kanske framför allt den kloka praktikanten David, för frågan. I Sverige har vi skolplikt. Alla barn är skyldiga att gå till skolan, och alla föräldrar är skyldiga att se till att deras barn kommer till skolan. Vi har skolplikt av en anledning.
Den som inte kommer till skolan får frånvaro antecknad, men den som inte kommer till skolan får också mycket mindre möjligheter att lära sig det man behöver för att gå vidare och plugga på gymnasiet, för att klara sig i arbetslivet och för att delta i vårt gemensamma samhällsliv. Skolplikten ska vi ta på mycket stort allvar, och den som inte deltar i skolans arbete ska veta att detta får konsekvenser. Fru talman!
Det kanske viktigaste arbete som skolan har när det gäller frånvaro handlar om att främja närvaro och om att fånga upp de elever som inte kommer till skolan. Det handlar om att se till att de möjliga hinder som finns undanröjs och, framför allt, om att se till att eleverna förstår konsekvenserna av frånvaro. Regeringen arbetar just nu för fullt med ett nationellt handlingsprogram för trygghet och studiero. Där ingår dessa frågor.
Anna Ekström (S):
Jag kan försäkra Johan Hultberg och alla som lyssnar på denna debatt om att öppenhet och transparens inte bara är en viktig fråga, utan också en fråga som har betydelse för att säkerställa att Sverige sköts och styrs på ett korrekt sätt. Vi har erfarenhet av vår grundlag och den demokrati som vi nu haft i 100 år.
Med Johan Hultbergs argumentationsteknik hade jag kunnat gå in på hur Moderata samlingspartiets föregångare agerade när kvinnor så småningom till sist fick rösträtt i Sveriges riksdag, för att inte tala om hur det var med den allmänna och lika rösträtten. Vi ska vara rädda om vår transparens. Vi ska följa de regler som finns. Vi ska se till att svenska folket har insyn i hur Sverige sköts.
Regeringen har all avsikt att fortsätta följa de regler, lagar och förordningar men också den grundlag som vi är så stolta över i Sverige. Vi har tagit ett stort gemensamt ansvar i Sveriges riksdag för att se till att vi har dem på plats.
Anna Ekström (S):
Tack för frågan! I Sverige har vi en folkbildningsverksamhet som vi ska vara stolta över. Tack vare våra studieförbund har vi studiecirklar och folkbildning i landets samtliga kommuner. De studieförbund som åtnjuter statligt eller allmänt stöd ska självklart verka i demokratins intresse och demokratins syfte. Det ska finnas tydliga demokratikriterier.
I Sverige är det Folkbildningsrådet, en fristående organisation, som ser till att fördela de medel som går till studieförbunden. Jag har för avsikt att noga följa hur Folkbildningsrådet fullgör sitt arbete. Jag kommer också att i väldigt stor utsträckning respektera att folkbildningen ska vara fri och ha en armlängds avstånd till politiken.
Men att studieförbunden ska följa demokratins principer, därom ska ingen tvekan råda.
Anna Ekström (S):
Det är riktigt att vi på regeringens initiativ har haft en utredning som för att se över demokrativillkoren. Det speglar regeringens högt ställda ambitioner att studieförbund ska leva upp till de villkor som en demokratisk rättsstat kräver. Att det har tagit lite längre tid att få förslagen färdiga från den utredning som frågeställaren nämner beror bland annat på att det har kommit in synpunkter från Säpo som kan ge oss en ännu mer rättssäker och bättre tillämpning.
Det kommer vi naturligtvis att ta hänsyn till.
Anna Ekström (S):
Tack, Pontus Andersson, för frågan! Vi ska se med oro på de rapporter som kommer in om ökande psykisk ohälsa bland unga. Vi ska samtidigt vara medvetna om att det här är ett område där måtten vi har inte är alltför precisa - det handlar om upplevd psykisk ohälsa. Icke desto mindre är de värda att ta på stort allvar. Regeringen har vidtagit ett flertal åtgärder när det gäller ungas psykiska hälsa.
Jag kan bara peka på de insatser som har gjorts både personalmässigt och resursmässigt till vår elevhälsovård, och kanske viktigast av allt är att vi i Sverige under pandemin har valt att ha ett helt folkhälsoperspektiv. Vi har till exempel inte stängt skolor, vilket man har gjort i så gott som alla andra länder.
Jag är övertygad om att det har varit väldigt betydelsefullt, inte minst med tanke på att ett av skälen till att skolan är så viktig är att den betyder mycket för ungdomarnas sammanhang i världen och för ungdomarnas lyckliga uppväxt och lyckliga barndom.
Anna Ekström (S):
Precis som påmindes om nyss har vi gjort stora insatser just för elevhälsan. Jag är övertygad om att en väl fungerande elevhälsa är väldigt viktig för elevernas psykiska mående. En annan viktig sak som regeringen har tagit initiativ till hör till statsrådet Lina Axelsson Kihlbloms område, nämligen att övergå till ämnesbetyg i gymnasieskolan.
Det är väl omvittnat att kursbetygen i vår gymnasieskola har bidragit till väldigt mycket stress och en upphackad livssituation för både pojkar och flickor.