KBLab/rixvox huggingface dataset:
Karolina Skog (MP):
Jag är glad att Jonas Jacobsson Gjörtler ställer en fråga som baseras på den del av genomförandet av Agenda 2030 som handlar om hållbar konsumtion och produktion. Jag har nämligen tidigare uppfattat ett motstånd från Moderaterna mot att diskutera och ta upp den delen av miljöarbetet. Anledningen till att det är så viktigt är att statistiken visar att summan av klimatpåverkan från svenskars livsstil och konsumtion är betydande.
Den är betydligt större än de utsläpp som sker inom Sveriges gränser. Det är främst den del av utsläppen som sker i andra länder som står för ökningen, bland annat till följd av ökad import av livsmedel och ökat internationellt resande.
Detta är en av anledningarna till att regeringens vårbudgetproposition i år har kompletterats med en miljöbilaga, där ett av fokusområdena utgörs av analys av konsumtionens påverkan.
Läser man den bilagan kan man konstatera många saker, bland annat att detta är ett område som behöver utvecklas vidare så att vi får ännu bättre metoder för att få grepp om de här frågorna som vägledning för kommande politik. Men vi vet redan i dag att det är ett område vi måste hantera.
Inom livsmedelsstrategin, som har starkt stöd i riksdagen, har man kommit överens om att totalt sett öka livsmedelsproduktionen i Sverige. Det finns många goda skäl att göra det. Men man säger också att livsmedelsproduktionen ska möta konsumenternas efterfrågan på konventionellt respektive ekologiskt.
När vi tar tillbaka detta och tittar på vad vi ska göra, vad som blir nästa steg, och kan konstatera att efterfrågan på ekologiska livsmedel är större än den svenska produktionen är det för mig naturligt och inte något politiskt ställningstagande att vi startar ett arbete för att öka den ekologiska produktionen för att möta denna efterfrågan.
En ökad produktion av ekologiska livsmedel skulle också bidra till att uppnå flera av miljökvalitetsmålen, exempelvis Giftfri miljö, Ett rikt odlingslandskap och Ett rikt växt och djurliv. Vi vet ganska mycket om hur den ekologiska produktionen bidrar till biologisk mångfald i odlingslandskapet. Det är en väldigt viktig fråga, för det är i just de delarna som den biologiska mångfalden minskar snabbast.
Jag ser inte de målkonflikter som Gjörtler lyfter fram, det vill säga att ökad ekologisk odling skulle leda till mindre produktionsvolym. Detta ska bland annat ses i sammanhang av ett arbete för att öka svensk livsmedelskonsumtion. Det råder i dag brist på flera svenska ekologiska produkter.
Den växande marknaden för ekologiska livsmedel skapar möjligheter på marknaden för små och stora svenska jordbruks och livsmedelsföretag. Det är felaktigt att avsaknaden av möjlighet att möta konsumenternas efterfrågan beror på akut brist på mark. Jag har inte sett några analyser som säger att det är det som är bristen.
Det handlar om att få upp produktionsvolymerna och öka affärsmässigheten, och det handlar om produktionskedjor. Att få till en värdekedja i företagandet är det som behövs mest.
Karolina Skog (MP):
Delarna som rör livsmedelsstrategin har vi kommit överens om. Vi har brett stöd för och lägger otrolig vikt vid att öka livsmedelsproduktionen i Sverige. En anledning är den som Gjörtler lyfter fram: att svensk jordbrukssektor ska hålla god kvalitet och skapa livsmedel av hög kvalitet.
En annan är fördelen med att ha produktionen nära konsumtionen. Vi säger också att produktionen ska möta efterfrågan. Det finns större efterfrågan på ekologiskt än det finns svenska produkter.
Det har varit en drivfaktor i den ökande exporten att konsumenterna har sökt produkter som inte har funnits inom svensk produktion. Jag ser det snarast som ren matematik att man då har startat arbete för att öka produktionen av svenska ekologiska livsmedel.
Detta går också hand i hand med rekommendationer från myndigheter, inte minst vad gäller påverkan på den biologiska mångfalden i odlingslandskapet. Där ser vi en minskning av arter i väldigt oroande takt och även stora problem med pollinatörer, som är helt avgörande för allt jordbruk.
Ett annat resonemang handlar om hur svenskars konsumtion påverkar i världen. Där är vi överens om uppfattningen - som också finns i bilagan till vårpropositionen - att den ökade livsmedelsimporten är en del i att våra konsumtionsbaserade utsläpp har ökat. Sedan går Gjörtler över till ett teoretiskt resonemang.
För att det ska stämma bygger det på att antalet kvadratmeter mark som vi använder i dag förblir detsamma och att en teoretisk brist på mark utgör ett hinder för ökad svensk livsmedelsproduktion, specifikt den ekologiska. Men här är det något som inte stämmer - vi har ju tyvärr mark som ligger i träda i Sverige.
Detta är också en av anledningarna till att vi vill öka den svenska livsmedelsproduktionen: Vi ser fördelar med att marken hålls uppe via växtodling och djurhållning. Det finns tvärtom ett värde i att mer av marken i Sverige brukas.
Tyvärr tappar Gjörtler sedan det lite större resonemang som krävs för att vi verkligen ska få ett grepp om helheten när det gäller hur vi svenskar påverkar genom vår konsumtion och skapar utsläpp i Sverige och utomlands.
Den stora potentialen i att jobba mer med den frågan är vad vi kan åstadkomma bilateralt och samarbetsmässigt i de länder dit vi exporterar. Vi har väldigt framgångsrika bilaterala samarbeten, som är kopplade till handelsutbyte där vi sprider svenskt administrativt kunnande och inte minst vårt miljökunnande.
Därmed kan vi påverka den produktion som vi sedan konsumerar när vi importerar.
Karolina Skog (MP):
Svenskars efterfrågan på ekologiska livsmedel ökar.
Vi kan göra direkta kopplingar mellan möjligheten att möta den med produktion i Sverige, med de möjligheter för företag i Sverige som detta rymmer, och möjligheter att genom en näring och en produktion också bemöta ett av de stora problem vi har i miljöarbetet.
En av de snabbaste negativa trenderna gäller biologisk mångfald i jordbruket, och det är bara en av de faktorer som är positiva i det ekologiska jordbruket. Jag väljer att fokusera på den eftersom den är tydligast.
Jag tycker att det är märkligt att då säga att det är bättre att de svenskar som vill ha ekologiska produkter ska fortsätta att köpa importerade varor, trots de längre transporter det innebär och de missade affärsmöjligheterna för svenska företag.
Jag är otroligt glad att fler svenskar väljer att köpa ekologiskt och att betala mer för den miljötjänst det innebär, och jag ser stora möjligheter att möta den efterfrågan med svensk hållbar produktion.
Karolina Skog (MP):
Jag vill först slå fast att det är viktigt i den här typen av frågor och i det här specifika fallet att hitta en balans mellan förebyggande åtgärder och bekämpning. Det finns ett flertal forskningsrapporter som visar att det är möjligt att begränsa massförekomsten av översvämningsmygg på ett ekologiskt och ekonomiskt hållbart sätt genom en kombination av förebyggande åtgärder och bekämpning.
Regeringens uppfattning är, precis som tidigare regeringars, att myggfrågan ska hanteras och finansieras lokalt och regionalt. Detta baseras på att det är på den nivån som man känner miljön och de lokala och regionala förutsättningarna, för det finns inte en lösning på myggproblematiken som kan appliceras på alla regioner.
Lösningen beslutas i regionen utifrån de regionala förutsättningarna av dem som bor i regionen. Regeringen har beslutat om en ändring i Naturvårdsverkets regleringsbrev som innebär att högst 3 miljoner kronor från anslaget om åtgärder för värdefull natur kan anvisas för att begränsa massförekomsten av översvämningsmyggor denna sommar. Dessutom finns samma summa i landsbygdsprogrammet som betalas av Jordbruksverket.
Den argumentation som förs fram här i två delar innehåller tydliga motsägelser. Jag får frågan: Har du varit där, och känner du till det? Nej, jag har inte varit där. Men jag menar att de som bor och verkar i området och som kan det ska bestämma vilka metoder man ska använda och ha ansvaret.
Argumentationen som förs fram är att de som kan området inte ska fatta beslut, utan det ska jag och mina kolleger göra här i Stockholm. Det är inte en bild som vi i regeringen delar.
Den andra delen är att vi på samma sätt här i Stockholm för flera år framöver ska bestämma vilken metod som ska användas. Samtidigt sägs det att vi ska följa nya metoder och ta in dem. Det är också en tydlig motsägelse.
Regeringen har beslutat att Naturvårdsverket är den myndighet som ska följa forskningsläget. De har kompetens att göra det, och de har en nära dialog med de relevanta länsstyrelserna. Det är ju flera länsstyrelser som arbetar aktivt med motsvarande problematik.
Finner de anledning att få godkännande från regeringen för någon av de nya metoderna kommer de att föreslå det, men något sådant förslag finns inte för oss att ta ställning till just nu.
Karolina Skog (MP):
Att detta är en viktig fråga i den aktuella regionen och i en del andra drabbade regioner är helt oomtvistligt. Det är viktigt för mig och regeringen att kunskapen om problemet är förankrad på det regionala planet.
Det har också skett en metodutveckling, och det gäller att hitta en kombination av förebyggande åtgärder och de mest effektiva bekämpande åtgärderna.
Det är just därför som vi, samtidigt som vi avsätter pengar, säger att man måste utvärdera metoden och pröva hur långt man kan komma med det förebyggande arbetet, eftersom det har andra effekter inte minst vad gäller naturvård.
Vi tar steg framåt och strävar efter att skapa en balans - jag tror inte att man ska tänka att det finns en ultimat metod. Samtidigt följer vi självklart forskningsläget. Detta är exakt dessa beslut som vi har fattat.
Karolina Skog (MP):
Jonas Jacobsson Gjörtler har frågat mig om jag och regeringen är beredda att låta göra den översyn av artskyddsförordningen som begärts av två myndighetschefer och vilka skäl jag och regeringen har till att inte genomföra en översyn.
Jacobsson Gjörtler har också frågat vilka åtgärder jag och regeringen avser att vidta för att säkerställa att artskyddsförordningen inte hindrar skogsägarnas möjligheter att bedriva ett långsiktigt och hållbart skogsbruk. Jag vill inleda med att regeringen har en hög ambition när det gäller arbetet med biologisk mångfald.
Miljömålen ska nås, vilket bland annat innebär att naturtyper och arter knutna till skogslandskapet ska ha gynnsam bevarandestatus och en tillräcklig genetisk variation. Den svenska skogspolitiken bygger på de två jämställda målen om produktion och miljö.
Det är viktigt att skogsbruksåtgärder utförs på ett långsiktigt ekonomiskt, miljömässigt och socialt hållbart sätt. Miljöbalken gäller parallellt med skogsvårdslagstiftningen, liksom de förordningar som är meddelade med stöd av miljöbalken, exempelvis artskyddsförordningen . Bestämmelserna gäller även skogsbruksåtgärder.
Det är verksamhetsutövarens ansvar att följa lagstiftningen och tillsynsmyndigheternas ansvar att följa upp att så sker. Miljöbalken trädde i kraft den 1 januari 1999. Syftet med miljöbalken är att främja en hållbar utveckling som innebär att nuvarande och kommande generationer kan leva i en hälsosam och god miljö.
Artskyddsförordningen, som är meddelad med stöd av miljöbalken, innehåller såväl bestämmelser som genomför EU:s naturvårdsdirektiv - fågeldirektivet och art- och habitatdirektivet - som rent nationella bestämmelser. Sverige är som EU-medlem självklart angeläget att följa de regler som EU-länderna gemensamt har beslutat om.
Syftet med naturvårdsdirektiven är framför allt att skapa möjligheter för arter och livsmiljöer att uppnå och behålla en gynnsam bevarandestatus samt att undvika åtgärder och verksamheter som riskerar att försämra denna status.
Naturvårdsverket och Skogsstyrelsen har den 21 juni 2016 beslutat om gemensamma riktlinjer för handläggning av artskyddsärenden i skogsbruket. Riktlinjerna ska vara ett stöd till både Skogsstyrelsen och länsstyrelserna i handläggningen av ärenden där skogsbruksåtgärder berör fridlysta arter.
Regeringen anser att riktlinjerna är ett viktigt steg i arbetet för att skydda fridlysta arter i skogen. I en skrivelse till regeringen har Naturvårdsverket och Skogsstyrelsen bedömt att det finns behov av att utreda artskyddsförordningen för att säkerställa att den är tillämpbar, effektiv och rättssäker . Myndigheterna konstaterar i skrivelsen att tillämpningen av artskyddsförordningen såvitt avser skogsbruket har dröjt.
Frågan om huruvida en översyn av artskyddsförordningen ska genomföras bereds i Regeringskansliet. Med anledning av ovanstående avser jag för närvarande inte att vidta några ytterligare åtgärder.
Karolina Skog (MP):
Jag ska börja med att kommentera det som sägs om medieuppgifter. Jag fick i våras frågan om det var aktuellt, och det var tydligt mellan mig och journalisten att vi talade om tidsperioden före sommaren och om det var aktuellt att starta en översyn av skyddsförordningen då. Jag sa att det inte var det i det tidsspannet, och jag kan konstatera att det stämde. Vi gjorde det förtydligandet till tidningen efteråt.
Jag har alltså inte i någon del ändrat mig, men det är ju alltid så när vi talar om tid att det kan tolkas olika - vad betyder "för närvarande"? Den tidsperiod vi talade om var dock före sommaren. Jonas Jacobsson Gjörtler lyfter fram den komplexitet som finns i att en del marker konstateras ha så stort skyddsvärde att vi ger ett formellt skydd.
Då utgår ersättning. Sedan finns det stora skyddsvärda delar och kvaliteter också i den skog som brukas. Det är dessa två ben vi har bestämt att svensk skogspolitik ska vila på. Det är betydelsen av att vi har ett miljömål och ett produktionsmål och att huvudansvaret ligger på skogsägaren.
Det är konsekvensen av den politik riksdagen har beslutat om - och som jag hoppas och räknar med att vi faktiskt är överens om. Jag vill också rätta Jonas Jacobsson Gjörtler vad gäller de målsättningar för skydd som finns. Riksdagen har fattat ett beslut om etappmål och formellt skydd, och det målet är inte uppnått. Även där räknar jag med att vi är överens om att det självklart ska uppnås.
Målet som ska uppnås är alltså att vi ökar den yta som har ett formellt skydd. Utifrån det har vi sedan mycket kvar att göra för att också nå de internationella åtaganden som vi har gjort i och med Nagoyaprotokollet. Jag räknar med att det är riksdagens mening att vi ska leva upp till de internationella åtaganden som vi har och som handlar om både kvantitet och kvalitet.
Det vi vill med skydd är att skapa en stark bevarandestatus för olika arter genom starka habitat. Det är det som är målet. Jag skulle gärna rikta den här diskussionen mer mot kvalitet än kvantitet. Vi gör otroligt mycket just nu vad gäller naturskyddet runt om i Sverige, men ändå ser prognoserna illa ut för många av de hotade arterna.
Jag hoppas att Moderaterna eller någon del av riksdagen inte svajar i det gemensamma åtagande vi har när det gäller att vi ska skydda hotade arter från utrotning. Har vi händerna i byxfickorna kan utvecklingen bli oåterkallelig.
Återigen: Skogspolitik är en komplex fråga, och man ska klara av att ha flera bollar i luften. Vi har i Sverige många otroligt duktiga skogsägare som klarar av det här - att bygga grund för formellt skydd, öka skyddet och ha ett tydligt skydd i produktionen.
Regeringen har ett mycket aktivt arbete med det här, och det är framför allt min kollega statsrådet Bucht som har ansvaret för det. Tillsammans med de bolag, privata intressen och forskare som finns har man ett utvecklingsarbete. Det handlar om att utveckla teknik, sprida kunskap och utveckla de metoder vi har i produktion så att vi kan förfina det och bli bättre på att både bruka och skydda.
Karolina Skog (MP):
Går man in i en debatt och har bestämt sig exakt för vilket utfallet ska bli förstår jag att man inte lyssnar på det som sägs. Jonas Jacobsson Gjörtler efterfrågade exempel på vad som görs för att utveckla bruket, och jag gjorde tydligt att det, vilket är väl känt, ligger på min ministerkollega statsrådet Buchts bord.
Jag gav exempel på att vi inom den sektorn arbetar väldigt intensivt med att i samarbete med branschen och forskare jobba med innovation - teknisk innovation, innovation i know-how och tillämpning av nya tekniker - så att vi utvecklar metoderna och förfinar dem i bruket av skogen så att vi ännu bättre kan kombinera målet om god produktion och gott miljöskydd.
Det är ett ständigt utvecklingsarbete och också ett arbete där regeringen är väldigt aktiv. Jonas Jacobsson Gjörtler är förvånad över att en miljöminister som har ansvar för naturskyddet lägger ut orden mer i den delen. Jag räknar med att även kommande ministrar helt oberoende av partifärg gör det, och jag är helt övertygad om att Jonas Jacobsson Gjörtler känner till ansvarsfördelningen som vi har inom regeringen.
Sammantaget har vi ett aktivt arbete med skogspolitiken och vidhåller och utvecklar den av riksdagen fastslagna principen att vi ska ha både bra produktion och ett gott miljöskydd.
Karolina Skog (MP):
Mikael Oscarsson har ställt ett antal frågor till mig om den så kallade BTI-metoden för myggbekämpning och om jag avser att stödja utvecklingen av SIT-metoden mot översvämningsmygg. Jag besvarade exakt de här frågorna i riksdagen den 30 maj, då Oscarsson hade förhinder att delta. Bekämpning av översvämningsmygg är till stor del ett regionalt ansvar.
Det gäller exempelvis skötselåtgärder som slåtter och bete. Stöd för bekämpning har utgått bland annat från olika insatser i det svenska landsbygdsprogrammet som Jordbruksverket är förvaltande myndighet för. Naturvårdsverket har på regeringens uppdrag studerat effekterna av bekämpningen med BTI för att säkerställa att denna bekämpning inte har negativa effekter i den känsliga miljön.
Myndighetens slutsats var att en väl avvägd användning av BTI inte har några direkta effekter på fåglar, fiskar och däggdjur inklusive boskap och husdjur. Däremot är kunskapen om BTI:s effekter på andra taxonomiska grupper i ekosystemet bristfällig.
Mot denna bakgrund har både den förra och den nuvarande regeringen uttalat att bekämpning med Vectobac G inte är en hållbar lösning och att det är viktigt att finna långsiktiga lösningar på problemen med massförekomst av översvämningsmyggor.
Regeringen har utsett Naturvårdsverket till ansvarig myndighet för att bevaka forskningsläget vad gäller bekämpning och andra långsiktiga åtgärder för att minska förekomsten av översvämningsmygg samt sprida information om sådana åtgärder. Regeringen följer med intresse utvecklingen av SIT-metoden för att bekämpa översvämningsmygg, men i dagsläget finns det inte något konkret förslag för regeringen att ta ställning till.
Karolina Skog (MP):
Jag vill inleda med att säga att jag tycker att Mikael Oscarssons sätt att hantera andra människors tid inte är särskilt respektfull. Jag har som sagt besvarat exakt denna fråga vid ett tillfälle då Oscarsson inte dök upp. Men vi tar ändå diskussionen en gång till här. Jag kommer att säga samma sak som jag sa då.
Jag sa det i inledningen och kommer att göra det igen, eftersom jag självklart inte har ändrat uppfattning sedan den gången jag var här i kammaren och debatterade frågan senast. Jag upprepar att ansvaret för myggbekämpningsfrågor i huvudsak ligger regionalt. Varför är det så? Förklaringen är väldigt enkel.
Det är nämligen där man har kunskapen om de faktorer som är viktiga för att kunna ha en effektiv bekämpning. Man kan området och problematiken och har följt den under många år.
Metoden att staten i stället ska engagera sig ned på detaljnivå, värdera vetenskapliga fakta och exakt bestämma vilka metoder som är bäst och att detta ska göras genom att jag gör ett enskilt besök i området är en konstig vändning.
Anledningen till att besluten ska tas regionalt, till att länsstyrelserna är en viktig aktör, är att det är där kunskapen finns. Det finns också samverkan mellan de länsstyrelser i olika delar av landet som har besvär med mygg. Men det är också viktigt att poängtera att förutsättningarna inom Sverige skiljer sig åt i de här frågorna. Man måste alltså ned lokalt för att verkligen hitta rätt metod.
Det är också bakgrunden till att både den här regeringen och den förra regeringen har varit tydliga med att man efterfrågar andra metoder, alternativa metoder - samtidigt som staten har tagit ett ansvar genom att man har sett till att det har funnits pengar för bekämpningen.
Man ber dem som kan detta bäst, det vill säga ansvarig myndighet, Naturvårdsverket, som har sakkunskapen på en övergripande nivå, och ansvarig länsstyrelse, att titta på detta, i stället för att vi ska sitta och göra den typen av val här i Stockholm. Det är den ordningen vi tror på. Detta bör komma underifrån vad gäller val av metoder och utveckling av metoder. De ska komma från marken.
Och staten har funnits med under en rad år nu, för att betala de kostnader som uppkommer när man har gjort dessa val.
Karolina Skog (MP):
Det blir en rundgång i resonemanget. Oscarsson verkar ha problem med att både nuvarande och föregående regering har, utöver att finansiera en specifik metod, efterfrågat att de som sitter på kunskapen om lokala förutsättningar också tittar på alternativa metoder. Sedan framhåller han just en sådan alternativ metod.
Är den så bra som Oscarsson framhåller är det lämpligtvis den som dessa aktörer lyfter fram när de ska rapportera till ansvarig myndighet, vilket är Naturvårdsverket. Det är den myndighet som har sakkunskap att göra en bedömning. Detta vill jag också vara väldigt tydlig med. Jag vågar påstå att Oscarsson inte på något sätt är rätt person att bedöma vilken av dessa metoder som är bäst.
Jag själv är det definitivt inte. Det är helt enkelt inte en roll för politiker att välja bekämpningsmetod i en specifik del. Detta ska självklart sakkunniga göra. Regeringen har tydligt pekat på att Naturvårdsverket har rollen att följa forskningsläget och agera.
Finner de att det finns en ny metod som behöver regeringens godkännande för att kunna tillämpas i Sverige kommer de att lägga fram ett sådant förslag för regeringen. Då blir det en fråga för oss.
Både denna och den förra regeringen har varit väldigt tydliga med att detta arbete är ett regionalt ansvar och att valet av bekämpningsmetoder är en fråga för våra fackmyndigheter, som har sakkunskap. Detta är en princip som vi vidhåller. Man gör inte människorna i de områden som är drabbade en tjänst om man gör detta till en fråga som vi i Regeringskansliet eller riksdagen ska avgöra.
Här har vi helt enkelt inte den fackliga sakkunskapen.
Karolina Skog (MP):
Oscarsson säger att han inte har tagit ställning eller förordar specifika metoder. Men när jag läser hans interpellation ser jag att det där är väldigt detaljerat vilka metoder som ska prövas av vilka aktörer och på vilka ställen i landet. Sådana uppgifter har vi överlämnat till våra myndigheter. Det är så vi styr landet.
Anledningen till att jag inte svarar på vad jag tycker om olika metoder är att jag inte har vare sig uppdraget eller sakkunskapen att avgöra frågan. Detta har vi heller inte på Miljödepartementet. Naturvårdsverket är utpekat som den myndighet som ska följa forskningsläget.
Det är den myndighet som får de rapporter som följer upp de satsningar som görs på olika försök med olika metoder samt det internationella forskningsläget. Om det framkom intressanta resultat vid ett riksdagsseminarium föreslår jag att ni överlämnar det till Naturvårdsverket, som är den myndighet som kan granska det hela och kan ta det vidare.
Finner de en ny metod som de ser behöver regeringens godkännande för att kunna tillämpas kommer de att lämna över ett sådant förslag till regeringen. Då blir det en fråga som vi kommer att ta ställning till.