Carl Bildt (M):
Hans Linde har frågat mig vad jag avser att göra avseende fem frågeställningar om Somalia. Som bekant eskalerade konflikten mellan parterna i Somalia, övergångsregeringen och de så kallade islamistiska domstolarna , strax före jul till direkta strider och ett etiopiskt militärt ingripande. Somalia har därför diskuterats ingående inom det internationella samfundet de senaste veckorna. Det gäller inte minst inom EU och FN.
I centrum för diskussionerna står den politiska processen, säkerhet, återuppbyggnad och hur det redan hårt drabbade somaliska folkets humanitära situation kan förbättras. Hans Linde har frågat vad jag avser att göra för att förmå de etiopiska styrkorna att lämna Somalia. Etiopisk trupp gick in i Somalia med hänvisning till självförsvar utifrån det hot mot Etiopien som uttalats av dåvarande förbundet för de islamistiska domstolarna .
Somalias president och regering har därefter begärt att den etiopiska militära närvaron ska fortsätta till dess en alternativ ordning har åstadkommits. Jag menar att den etiopiska truppen och all annan utländsk militär närvaro bör dras tillbaka så snart som möjligt. En stabiliseringsstyrka bör utplaceras i enlighet med beslut av FN:s säkerhetsråd. Dess uppdrag torde emellertid bara bli framgångsrikt om det finns en politisk process att bygga på.
Jag vill poängtera vikten av att genom en inkluderande politisk process skapa säkerhet och stabilitet. Jag tog den 3 januari initiativ till ett möte för de europeiska medlemmarna i den internationella kontaktgruppen för Somalia. Vi enades i Bryssel om att en politisk samförståndslösning och försoning som politisk ledstjärna krävs om varaktig fred ska kunna etableras i Somalia.
Vidare konstaterade vi att en neutral regional stabiliseringsstyrka är nödvändig, men dess uppdrag torde bara kunna genomföras om en process med politisk dialog och försoning har satts i gång på allvar. Det leder mig till Hans Lindes andra fråga, vilka initiativ jag avser att vidta för att stärka dialogen mellan de islamistiska domstolarna och övergångsregeringen. Försoning mellan olika grupper av det somaliska folket är avgörande.
Det är beklagligt att krigslagar införts i Somalia som satt den konstitutionella ordningen ur spel. Det som krävs är en inkluderande försoningsdialog med deltagande av alla grupper i Somalia, inklusive klanledare, affärsidkare, religiösa ledare och också de moderata och konstruktiva krafterna inom det upplösta UIC, samt företrädare för det civila samhället. Presidenten och parlamentets talman är i sammanhanget viktiga aktörer.
En sådan dialog försvåras av att talmannen för det somaliska övergångsparlamentet, som besökte Sverige den 16 januari för samtal på UD, avsatts. Parlamentet i sin helhet, som den yttersta garanten för den konstitutionella ordningen, bör sammankallas så snart som möjligt i Mogadishu under säkra och neutrala förhållanden.
På frågan om jag, med utgångspunkt i folkrätten, avser att rikta kritik mot USA för dess militära insats, vill jag först säga att den amerikanska militära insatsen inträffade i ett skede då alla ansträngningar bör riktas mot att få fram en politisk bred samförståndslösning i Somalia. Såväl EU:s ordförandeskap som FN:s generalsekreterare har uttryckt oro över attacken. Attacken riskerar att bidra till en ytterligare polarisering. Tillgänglig information är dock inte tillräcklig för att bedöma de folkrättsliga aspekterna.
Frågan om hur vapenembargot mot Somalia kan göras mer effektivt är komplicerad. Somalia har sedan 1992 varit föremål för ett internationellt vapenembargo. Det har tyvärr inte hindrat Somalia från att utvecklas till en av Afrikas mest omfattande vapenmarknader. Kontrollen av inflödet av lätta vapen längs Afrikas längsta kustremsa är oerhört svår.
EU:s medlemsländer följer EU:s uppförandekod om vapenexport från 1998. Koden anger att export av krigsmateriel inte ska ske till länder gentemot vilka internationella embargon föreligger. Det är inte heller vapenexport mellan länder som utgör det största problemet i sammanhanget. Vapen som når länder som Somalia är vanligtvis vapen som har kommit i omlopp på en svart marknad.
Sverige arbetar aktivt internationellt för att hindra illegal handel med små och lätta vapen. Avslutningsvis frågar Hans Linde vad jag avser att göra för att evakuera svenska medborgare i Somalia. Någon evakuering är inte möjlig och har därför inte varit aktuell. Det prekära säkerhetsläget har varit känt under lång tid. Utrikesdepartementet har sedan länge avrått från alla resor till Somalia.
När vi i december 2006 såg att krisen riskerade att urarta i en väpnad konflikt uppmanade vi svenska medborgare som vistades där att lämna landet. I likhet med övriga EU-länder saknar Sverige ambassad i Somalia.