Emanuel Öz (S):
Betänkandet KU5 handlar om uppföljning av riksdagens tillämpning av subsidiaritetsprincipen. I betänkandet redovisas för riksdagen resultatet av den uppföljning som har gjorts under 2013, det vill säga konstitutionsutskottets iakttagelser och slutsatser för denna period. Betänkandet bygger även på yttranden som vi har inhämtat från andra utskott. Uppföljning av riks-dagens tillämpning av subsidiaritetsprincipen Subsidiaritetsprincipen handlar om att beslut ska fattas så effektivt och så nära medborgarna som möjligt.
Den används för att avgöra om en fråga ska beslutas på EU-nivå eller i medlemsländerna. Det är en viktig fråga som förtjänar stor uppmärksamhet eftersom det egentligen handlar om fördelning av makt mellan de nationella parlamenten och Europeiska unionen.
I samband med godkännandet av Lissabonfördraget kom de nationella parlamentens inflytande att stärkas bland annat genom den möjlighet som infördes med subsidiaritetsprövningen och möjligheten att avge en subsidiaritetsvarning. Herr talman!
Det är viktigt att riksdagen tillämpar den möjlighet som Lissabonfördraget tillskapade, att vi tillsammans med andra parlament antingen kan påverka innehållet i ett lagförslag eller till och med förhindra att lagförslaget behandlas vidare.
Det är från demokratisk synpunkt viktigt att de svenska medborgarna känner att beslut som fattas inte ligger långt ifrån dem och att besluten är förankrade i den svenska vardagen. Herr talman! Jag ska kommentera några valda delar av betänkandet som är viktiga att lyfta fram och som vi bör fundera över. Det första handlar om kommissionens motiveringar.
En brist som vi har kunnat konstatera sedan tidigare, och som kvarstår, är kommissionens motiveringar till dess förslag, att motivera varför ett lagförslag passar bäst att beslutas på unionsnivå. Uppföljningen i betänkandet omfattar 123 subsidiaritetsprövningar som genomfördes i riksdagen under 2013.
I 29 av 123 utkast saknades motivering, det vill säga i 24 procent av alla utkast. Det är en försämring jämfört med 2012, då motivering saknades i 13 procent av lagförslagen.
Flera av de utskott som fått uttala sig i frågan har i sina yttranden till konstitutionsutskottet redogjort för att vissa motiveringar är bristfälliga, exempelvis ofullständiga eller alltför kortfattade, vilket såklart försvårar för de nationella parlamenten att bedöma om ett lagförslag är förenligt med subsidiaritetsprincipen eller inte.
Det efterfrågas i denna del ytterligare utveckling av motiveringarna. De bör vara grundligt utförda. Avsaknaden av motiveringar är givetvis inte acceptabel. Det motverkar syftet med principen och ändamålet med själva fördraget.
Konstitutionsutskottet erinrar om att kommissionen och andra förslagsställare har en absolut skyldighet att motivera sina utkast till lagstiftningsakter i fråga om subsidiaritetsprincipen enligt protokollet om tillämpningen av detsamma. Det motsatta innebär såklart ett åsidosättande av protokollet.
Det återstår alltså en hel del innan kommissionen uppfyller kraven i protokollet. Riksdagen bör därför i sin kommunikation med kommissionen understryka vikten av att utkast till lagstiftningsakter motiveras och att motiveringarna är utförliga. Herr talman! Den andra punkt som jag avser att beröra handlar om kommunikationen med andra parlament.
Konstitutionsutskottet har vid upprepade tillfällen tidigare betonat värdet av informationsutbyte mellan de olika parlamenten och framhåller detta även här.
Mot denna bakgrund bad utskottet i betänkandet de andra utskotten om en kommentar till ifall några kontakter har tagits med andra nationella parlament i syfte att inhämta information om pågående subsidiaritetsprövningar. Det konstateras att väldigt lite kontakt skett mellan den svenska riksdagen och de andra nationella parlamenten i EU.
Jag kan förstå att det ibland kan handla om tidsbrist, med hänsyn till åttaveckorsfristen och så vidare. Men jag tror ändå att vi kan finna den tid som behövs till att i framtiden kunna utveckla ett bättre samarbete än vad vi har i dag.
Om vi inte kommunicerar med andra parlament kan vi gå miste om värdefull information, men vi kan också gå miste om möjligheten att uppnå de gränsvärden som finns i fördraget och därmed kunna påverka innehållet i ett lagförslag eller till och med stoppa det.
För att säkra det effektiva utövandet av de parlamentariska befogenheterna när det gäller övervakningen av subsidiaritetsprincipen krävs ett utökat samarbete mellan de nationella parlamenten. Denna fråga bör diskuteras i större utsträckning än vad som sker i dag. Det är en allvarlig fråga.
I den diskussionen bör vi väl också rannsaka oss själva i den svenska riksdagen och titta på vad det är vi har gjort och vad vi ytterligare kan göra i framtiden i vår strävan efter ett bättre samarbete i dessa avseenden. I detta sammanhang ska dock framhållas att riksdagens representant vid EU:s institutioner är en möjlig väg till informationsutbyte med andra nationella parlament.
En majoritet av de utskott som lämnat yttranden till konstitutionsutskottet har haft kontakter med denna representant och redogör för att de kontakterna fungerat väl. Detta är en konstruktiv del på vägen mot förbättring, men det är inte fullt tillräckligt för att i praktiken kunna uppfylla syftet med subsidiaritetsprövningen fullt ut. Herr talman!
Den sista punkt som jag kort tänker beröra handlar om IPEX. När utskotten behandlat subsidiaritetsärenden har det framkommit uppgifter om att informationen i IPEX inte är vare sig fullständig eller relevant.
Det görs gällande att det saknas uppgifter från en del medlemsstater, att den information som finns inte är tillgänglig på engelska och att informationen inte finns tillgänglig i direkt anslutning till beslutet. Det är flera utskott som framhåller den begränsade nyttan med IPEX. Konstitutionsutskottet konstaterar därför att det finns en förbättringspotential i fråga om informationen i IPEX.
Jag anser att IPEX borde fungera betydligt bättre med tanke på de ekonomiska och tidsmässiga resurser som investerats. Även detta är något som vi bör fundera över. Herr talman! Mot bakgrund av det anförda yrkar jag på godkännande av utskottets anmälan i betänkande nr 5.