KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anita Brodén (L):
Jag börjar med det sista påståendet. Visst har den svenska konsumenten möjlighet att köpa en skinka man kan känna sig otroligt trygg med. Som jag nämnde i mitt anförande har vi varumärken. Det finns varumärken som garanterar den typ av produkter som Tina Ehn för fram. Det finns en stor möjlighet.
Vad gäller ekoproduktion föreslår vi en gemensam EU-logga. Ekologiskt producerade produkter ska få en särskild symbol. Den möjligheten kommer också att finnas.
Vi vill ge konsumenter makt och möjlighet, och det är konsumenternas krav på vad man vill veta som kommer att styra framtida frivilliga märkningar. Baskraven finns.
De frivilliga märkningarna kommer konsumenterna att kräva, och framför allt kommer framstående företagare och producenter som inser att det är värdefullt att lansera dem och informera om dem. Den frivilliga vägen vill vi verkligen slå an. Vi är övertygade om att det kommer att gå snabbt.
Konsumenterna blir kraftfullare, och det är viktigt att lyssna på konsumenterna. De regionala och lokala kopplingarna ser vi redan. Det är otroligt viktigt. Det finns en efterfrågan på närproducerade varor, och det är producenterna mycket väl medvetna om. De är noga med att lansera och informera om dem.
Anita Brodén (L):
Utgångspunkten i den sammanhängande klimat- och energipolitiken är att till kommande generationer efterlämna en värld i ekologisk balans. Min kollega Karin Pilsäter har tagit upp energiöverenskommelsens tre ben, så jag dyker bara ned på de förnybara energislagen. Vi har vind-, våg-, sol- och bioenergi.
Planeringsramen för vindkraften är mycket ambitiös. Beslut har också tagits om att förenkla prövningen, vilket också underlättar. För att få acceptans för den fortsatta utbyggnaden krävs att mycket stor hänsyn tas till viktiga naturvärden såväl till lands som till havs.
Det handlar om ökat tillträde för förnybar energi till elnätet men också om att lösa upp frågorna om uttagsbeskattningen, vilket har varit en av de stora frågorna här i dag. Det är ingen ny beskattning, utan en beskattning med olika tolkningar. Det folkliga stödet för vindkraftsutbyggnad kan påverkas av detta.
Den folkliga acceptansen är en av nyckelfaktorerna. Vi ska vara på det klara med att något som till stor del påverkar vindkraftsutbyggnaden är finanskrisen och lånemöjligheterna. Det har också nämnts.
I många vindkraftsprojekt är en del av upplägget just det folkliga engagemanget, att låta lokalbefolkningen delta i projektet genom delägarskap som möjliggör för vanliga hushåll att investera.
Då regeringen har en mycket ambitiös vindkraftspolitik utgår jag ifrån att man tittar vidare på den här frågan och ser till att det blir en likaprincip och lika tolkningar. Fru talman! Biogas utvunnen av avfall och gödsel är fenomenalt. Sverige har kommit långt inom denna teknik.
Jag anser därför att regeringens satsning på biogas är mycket bra. Bioenergi som råvara till el och värme är en potential - biosyntetisk diesel inte att förglömma. En annan potential som nu prövas i ökad omfattning utefter västkusten är vågkraft där det finns en experimentanläggning som är ensam i sitt slag i världen.
Den ligger ett par kilometer utanför Lysekils kust. Professor Mats Leijon vid Ångströmlaboratoriet i Uppsala utvecklar nu en ny teknik för generering av el från vind och vågor. Fru talman!
Det finns på lång sikt endast en energikälla som på ett hållbart sätt kan lösa mänsklighetens behov av energi, och det är solenergi. De satsningar som görs inom solenergiområdet är därför angelägna. Den extra stimulans som regeringen presenterade häromdagen är ett viktigt bidrag och ett steg i rätt riktning. Fru talman!
Med detta yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet.
Anita Brodén (L):
Jag vill börja med att tacka miljöminister Andreas Carlgren för svaret. Min fråga var från början riktad till kulturministern, med en sådan inriktning, men jag kommer givetvis att ta tillfället i akt att nu lyfta in aspekter som berör miljöministerns område.
Bakgrunden till min interpellation var, precis som också Gunvor G Ericson nämnde, att lyfta fram friluftsrörelsens betydelse och därmed också försöka medverka till att uppvärdera dess insatser och stärka den. De svenska friluftsorganisationerna har 21 medlemsorganisationer under sitt paraply.
Det är nära två miljoner medlemmar som engagerar sig i olika verksamheter, till exempel scouting, cykling, orientering och vandring. Tiotusentals föreningar och hundratusentals ideellt arbetande eldsjälar - det är fantastiska siffror!
Tillsammans genererar de här verksamheterna för vårt samhälle enligt en nyligen publicerad rapport hela 35 miljarder kronor. Verksamheten får precis som vi har hört nämnas här 25 miljoner från staten i bidrag. Det är en summa som enligt min bedömning förvaltas mycket väl.
Inför kommande budgetberedningar kan vi måhända få tillfälle att återkomma till detta. Utöver att förbättra folkhälsan, ge människor förbättrad livskvalitet och stärka demokratin medverkar friluftsrörelsen till att skapa ökad förståelse för natur och miljö.
Friluftsrörelsen har tagit ett otroligt stort ansvar för den viktiga utbildningssatsningen rörande allemansrätten. Jag bedömer att det är nödvändigt med den ständiga informationen om vad som menas med allemansrätten så att den varken urholkas eller missbrukas. Friluftsliv, natur och miljövårdspolitik är beroende av varandra.
Inte minst den stadsnära skogen har en otroligt stor betydelse för många människor. I miljöministerns svar nämner han att han anser att det är viktigt att bejaka folkrörelsernas egenart där också friluftsrörelsen och friluftslivet ingår och att stärka förutsättningarna för ett starkt och självständigt föreningsliv.
Jag vill ställa ytterligare en fråga till ministern. Bedömer ministern att det på de områden som jag specifikt har nämnt här - natur, miljövårdspolitik och allemansrätt - kommer att krävas framtida och ytterligare insatser?
Anita Brodén (L):
Det känns att ministern är väldigt engagerad i de här frågorna som föreningsmänniska. Det är alldeles speciellt några saker som jag fäste mig vid i ministerns svar. Det gäller vikten av lokala initiativ och utomhuspedagogikens betydelse. Som tidigare lärare har jag själv egen erfarenhet av och har upplevt hur viktigt det är att man tar vara på detta.
Det gäller också invandrare och natur och att se hur vi på något sätt kan hitta integration och lösa många av de här mötena mellan människor. Det finns många positiva saker som vi verkligen har gemensamt och kan arbeta vidare med.
Det gäller också ministerns synpunkter på hur viktigt det är med samverkan och att vi kan ta vara på friluftsrörelsens och föreningarnas värdefulla insatser när det gäller skyddade områden, medverkan, engagemang och att finnas med i landskapsvård och så vidare.
Jag tycker att det är på sin plats att lyfta in de olika sektorerna i de fortsatta satsningarna där vi hela tiden ska ha de här tankarna med oss. Det kan handla om alltifrån hälsopolitik, naturvårdspolitik, skol- och ungdomspolitik till kultur-, integrations- och jämställdhetspolitik.
På alla de här olika områdena bör friluftspolitiken och de aspekterna finnas med. Fru talman! Svenskt Friluftslivs eget program är en nyttig läsning för oss politiker i både riksdag och regering.
Där skriver man att för att kunna leva upp till målsättningen om en bättre folkhälsa och en ökad förståelse för natur- och kulturresurser har man fyra olika punkter som man särskilt vill lyfta fram. Man menar att det är viktigt med en politik med tydliga mål och visioner. Det är viktigt med en ändamålsenlig lagstiftning och infrastruktur.
Man tar upp ekonomin, som vi redan har berört, och man talar också om en lämplig organisation när man har specifika önskemål. Då är min fråga till ministern: Är ministern beredd att titta på de här konkreta punkterna som Svenskt Friluftsliv har lyft fram för att se hur man kan möta dem?
Anita Brodén (L):
Jag vill tacka miljöministern för en fin debatt där vi har fått möjlighet att lyfta fram de här viktiga frågorna. Utan ideellt engagemang och utan uppoffrande eldsjälar skulle vårt samhälle stå sig slätt. Tack vare så många ledares engagemang får många människor mening och innehåll, sammanhang och gemenskap i sina liv.
Vårt politikeransvar handlar om att möjliggöra för organisationerna att verka på ett långsiktigt sätt och att ge tydliga mål och möjligheter på detta vis. Jag vill därför tacka miljöministern för både förståelse och engagemang i de här frågorna. Fru talman!
Jag vill dessutom ta tillfället i akt och tacka för det stora engagemanget och det framgångsrika arbetet vid FN:s miljömöte i Poznan under den gångna veckan. Och god jul!
Anita Brodén (L):
Det är historia nu. Pumplagen infördes 2005. Det är en utvärdering på gång. Den pågår inom ramen för trafikutskottet. När den presenteras kommer en del intressanta fakta fram på bordet. Branschen var på väg att lösa detta. Då gick politikerna in och störde det som branschen var på väg att uppnå.
Man hade långt gående planer, och man visste att det är mångfald som gäller. Det blev givetvis etanolfokus med tanke på att kostnaderna för att etablera en pump för etanol är så mycket billigare.
Det räckte inte med de 150 miljoner som Vänsterpartiet yrkade på och fick igenom i sista stund, för man förstod att det här skulle bli en ensidighet. Alliansen var emot detta. Nu var det fakta, och vi har hela tiden sedan vi fick makten försökt att justera detta. Vi har tillfört ytterligare medel för att ge möjligheter också till biogassatsning.
Sedan vet vi att det runt hörnet finns andra lösningar. Därför är det så viktigt att vi också ser till att vi ger ramar och ramverk som är generella. Sedan får branschen och konsumenternas efterfrågan styra vad som är det rätta.
Det som gäller Klimppengarna har Claes Västerteg redan lyft fram. Vi erkänner att Klimpmedel gav en hel del som var positivt. Men varje krona kunde ha använts ännu bättre. Det har Konjunkturinstitutet skrivit och utvärderat.
Man säger att bidragen endast har fördelats effektivt till tre av elva åtgärdsområden. Det är inte tillräckligt, Tina Ehn.
Anita Brodén (L):
Jag vill ändå passa på att berätta och informera om vad vi satsar på i stället. Jag vet att Lars Tysklind kommer att berätta en del om hållbara städer. Vi jobbar, vi satsar på och vi ger medel bland annat till energiteknik och exportpotential. Det är 380 miljoner. Vi tycker att det är viktigt. Biogas har vi varit inne på, men också solcellssatsningar, 122 miljoner.
Sist men inte minst är det alltså spjutspets i miljötekniskt byggande. Här satsas också mycket inom ramen för hållbara städer. Det sker en stor satsning, så det blir lite smalt om vi fastnar i enbart Klimp. Titta på möjligheterna och se på satsningarna! Låt oss se framåt! Nu har vi en spännande vecka framför oss, och det är där som störst fokus ska vara.
Sedan ska vi se till att också på nationell nivå göra allt vad vi kan.
Anita Brodén (L):
Tack för de första orden där Anders Ygeman rättade det olyckliga uttalandet. Precis som Bengt-Anders Johansson har informerat om och som jag också tog upp i mitt anförande pågår nu en djurskyddsutredning.
I utredningen har Eva Eriksson fått ett särskilt uppdrag att ta upp sexuella övergrepp på djur, och jordbruksministern har uttalat sig positivt till att det blir en sådan lag. Vi har redan en lag om att man inte får behandla djur illa, men det kan krävas en skärpning där.
Jag är väldigt positiv till detta om det kommer ett sådant förslag. Vi i Folkpartiet är mycket positiva, men vi avvaktar givetvis utredningen. Nu ligger det på utredarens bord, och vi får se vad slutsumman blir.
Anita Brodén (L):
Då tar jag tillfället i akt att upprepa det jag sade, så att det blir riktigt tydligt. Det pågår en djurskyddsutredning. Eva Eriksson har fått det uppdraget. Bland alla de punkter som vi har räknat upp tidigare finns den fråga som Anders Ygeman nu fokuserar på, nämligen sexuella övergrepp på djur.
Från Folkpartiets sida är vi, precis som jordbruksministern, positiva till att man i så fall gör en skärpning. Det här ligger nu i en utredning, och innan vi sätter ned foten och det blir en lagstiftning väntar vi givetvis på att utredningen läggs fram och får sedan behandla det i vanlig ordning.
Anita Brodén (L):
Jag tycker att det är positivt att Tina Ehn ändå har ansatsen att vi i grunden har en bra djurskyddslag, och det är den som vi har som en utgångspunkt, en plattform. Sedan behövs uppföljning och kontroller, och framför allt ska djurägare ta sitt djurägaransvar. Det är här det har brustit väldigt mycket.
När djurskyddsutredningen läggs fram kommer den att föranleda en debatt och en analys. Om inte alla delar som Tina Ehn efterlyser har kommit med i den har vi alla möjligheter att lyfta in det. Det är inte så att allt finns med i en utredning till punkt och pricka, utan vi har möjlighet att lägga in det som vi tycker är nödvändigt och viktigt.
Tina Ehn har rätt i att om en kommunal djurskyddsinspektör blev sjuk kunde man ibland lösa det med grannkommuner. Men i alltför många fall blev det tomma stolar och brister, och det visar dess värre också rapporterna. Det var alltför många kommuner som inte kunde leva upp till kraven i djurskyddslagen.
Därför tycker jag att det borde applåderas att alliansregeringen faktiskt tar tag i den här frågan, gör någonting och ser till att det blir en likvärdighet över landet och en ordentlig tillsyn.
Den information som vi fick i dag i miljö- och jordbruksutskottet visade att kommunernas inspektörer har lämnat efter sig ett antal ärenden som länsstyrelserna nu får ta tag i.
Anita Brodén (L):
Jag ska försöka hinna med att besvara frågorna. Vad gäller analys, den första frågan, har Jordbruksverket nu tagit tag i det här, som vi fick information om i dag. Man analyserar och gör uppföljningar med länsstyrelserna. Ibland beskylls vi för att gå för långsamt fram och ibland för att gå för fort fram.
Jag är övertygad om att här var det nödvändigt att vi gick snabbt fram, för EU hade stått med en böteslapp till oss om vi inte hade klarat det. Det tidigare kriteriet för fördelning av pengar har vi ändrat. I stället för människohuvuden är det nu djurhuvuden.
Men som också Bengt-Anders Johansson påpekade är 90 procent sällskapsdjur, så det är inte helt enkelt. Därför har vi inte till hundra procent utgått från antalet djurbesättningar, utan vi har tagit hänsyn till det. När det gäller resurser är det lika mycket resurser, plus 5 miljoner.
Katter, sist men inte minst, är en viktigare fråga än vad man i förstone tror och tänker. Jag tycker att det väldigt mycket är ett kommunalt ansvar. Det finns ett antal kommuner som har tagit tag i det här på ett rejält sätt, och de har beslutat om märkning av katter. Här finns det möjlighet att gå vidare.
Men om inte det här räcker är det viktigt att vi ser över det - och det finns med i Eva Erikssons utredning - för till syvende och sist är det ett ägaransvar. Om man jämför hundar och katter är det många som inte tar sitt ägaransvar vad det gäller katter. Det är en stor utmaning för oss, och där har vi också ett ansvar.
Anita Brodén (L):
Vi tycker att alla ska behandlas lika. Här har ekoodlare precis samma möjlighet som andra att ansöka om bidrag för sin odling. Jag nämnde i mitt anförande att det finns två tydliga vägar man kan gå. Man har landsbygdsprogrammet. Där finns det många möjligheter - 35 miljarder under sju år.
Här finns det utrymme att ansöka om medel och stöd för den produktionen, men också inom satsningen "Sverige - det nya matlandet". Dessutom, Ann-Kristine Johansson, är det konsumenterna som efterfrågar, och vi ser en ökad efterfrågan. Detta kommer ju att stimulera ytterligare satsningar på ekoodling.
Sist men inte minst kommer lagen om offentlig upphandling. Det är viktigt att kunskapen sprids ut i våra kommuner om vilken möjlighet man i den offentliga sektorn har i sina upphandlingar att faktiskt också använda sig av den här typen av produkter.
Anita Brodén (L):
Då ber jag att få säga att jag tycker att jag var väldigt tydlig. Ekoodlarna har alltså inom ramen för landsbygdsprogrammet en enorm möjlighet om de tar vara på den. Jag upprepar detta därför att det är så viktigt att det kommer ut. Vi står bakom. Vi tycker att det är viktigt att varje odlare har samma möjligheter.
Man behöver inte öronmärka utan här finns hela paletten: genom landsbygdsprogrammet 35 miljarder på sju år, genom "Sverige - det nya matlandet", genom möjligheterna i lagen om offentlig upphandling och sist men inte minst genom konsumenternas krav på vad man önskar köpa.
Anita Brodén (L):
Återigen får vi anledning att ta upp Östersjöfrågan med dess möjligheter men också de miljöhot som vi ser. I strategin som jag välkomnar fastslås det att miljön har en särställning. Vattenkvaliteten och den biologiska mångfalden ska förbättras. Övergödningsproblematiken och överfisket måste få en lösning.
Jag vet att det är fem i tolv vad gäller att få in ytterligare en sådan frågeställning, men det kändes angeläget att pressa på.
Om det inte går får vi fortsätta att agera från Nordiska rådets horisont men också agera i EU i samband med översynen av EU:s gemensamma fiskeripolitik för att se till att utkast förbjuds såväl i Östersjön som i övriga hav.
Vi ser att samarbete kan ge resultat, till exempel genom kontrollsamarbete i Östersjöregionen. Tack vare det samarbetet har vi lyckats få bukt med den största delen av det illegala fisket.
Det kommer att krävas fortsatta påtryckningar för att vi ska få en fiskeripolitik som vi alla kan känna stolthet över och en fiskeripolitik som också tar hänsyn till tredje världens fiskare exempelvis utefter Västsaharas kust.
När EU arbetar för ett hållbart uttag kan vi känna en stolthet såväl inom EU som i de andra länderna.
Ska vi lösa de miljöproblem som vi nu står inför och ska vi utveckla Östersjöregionen krävs det än mer samverkan mellan de nordiska länderna och också mellan de länder som ingår i det som vi kallar den nordliga dimensionen där bland annat Ryssland, baltiska länder och Norge finns med.
Självklart krävs det också mer samverkan inom EU, och där är Östersjöstrategin ett otroligt viktigt verktyg som vi nu har att samtala kring. Jag är övertygad om att Östersjöstrategin kommer att bli en modell för andra regioner inom EU.
Och jag är väldigt nöjd, herr talman, med att det här steget nu tas för en sammanhållen Östersjöstrategi för miljöns skull men också för välfärdens skull, för hållbar utveckling, tillväxt, tillgänglighet, attraktionskraft, trygghet och för säkerhetens skull. Därför yrkar jag bifall till utlåtandet.
Anita Brodén (L):
Jag börjar med frågan om kemikalier. Reach ligger till grund och kemikaliefrågan har alltid varit aktuell. Den fortsätter vi att driva. Nu jobbar vi vidare för att få etappmål och en strategi för att visa att detta är ett av de prioriterade områdena.
När det gäller deka-BDE handlar det om att det var en strategisk lösning om vi får gehör för detta inom EU. Jag tror att Jens Holm är medveten om att det är det som ligger bakom. Det var positivt att höra att vi genom den nya ekonomin får pengar till alla potter.
Det är just det vi jobbar för, att använda medlen till olika ändamål. Det är inte så konstigt att vi minskar i budgeten på ett par områden. När projektet Hållbara städer avslutas är det väl naturligt att pengarna till det också är avslutade i budgeten.
En viktig del som är avslutad är en skredriskinventering i västra Sverige, runt Lilla Edet. I förra budgeten fanns det pengar till det. Det är inte konstigt utan fullt naturligt.
Anita Brodén (L):
Poängen med miljöpolitik är att vi ska använda våra medel så effektivt som möjligt. Vi ska se till att åtgärda det som är nödvändigt. Det är givet att vi alla vill jobba för en ren och giftfri miljö. När det gäller bisfenol handlar det mycket om barn så vi har inte tid att vänta.
Som du säger är vi beredda att gå före, men vi driver givetvis detta inom EU. När det gäller deka-BDE tror jag att miljöministern kan beskriva den bedömning som gjordes. Jag vill nämna något som pekar på hur vi effektivt kan använda medel och där vi konstigt nog får kritik.
Vi använder nu Sveaskog som utbytesskog. Om vi hade köpt vid avsättningar på den gängse marknaden, som den tidigare regeringen gjorde, hade avsättningarna kostat ca 10 miljarder kronor. I stället använder vi drygt 200 miljoner varje år under tio år för att ersätta.
En matematiker kan snabbt räkna ut att statskassan tjänar rejält med pengar. Det visar att vi använder medlen på ett seriöst sätt. Vi räknar och ser till att det blir optimalt för invånarna så att vi kan få fler projekt och göra fler satsningar.
Den stora skillnaden mellan våra politiska partier är att vi har en tilltro till samarbetet inom den europeiska gemenskapen. Det är den stora skillnaden. Vi tycker att det är viktigt att göra gemensamma satsningar i första hand. Då kommer vi mycket längre.
Anita Brodén (L):
Jag vill först kommentera det som Matilda Ernkrans sade om att jag är tämligen nöjd med sakernas tillstånd. Som engagerad miljöpolitiker kan jag inte vara nöjd med det jag ser. Klimatuppvärmningen och klimatförändringen började för ett antal år sedan. Det är självklart att jag ser allvarligt på den frågan.
Jag kan vara nöjd med - där tycker jag att vi kan få sträcka på oss - att Sverige under många år har gjort ett bra arbete. Där skulle jag även vilja ge kredit till den tidigare socialdemokratiska regeringen som också gjorde många bra saker. Men jag skulle ändå vilja säga att vi verkligen har tagit den stafettpinnen på bästa sätt och accelererat farten.
Inför klimatförhandlingarna i Köpenhamn gjordes det ett oerhört fotarbete. Det skedde i Nagoya, och det har fortsatt i Cancún. Jag utgår från att vi kommer att fortsätta intensifiera detta arbete. Vi använder nya redskap och nya verktyg. Vi jobbar internationellt och inom EU. Vi tror att företagen och det civila samhället kan vara med på ett helt annat sätt. Det är den första delen. Men jag känner en stor oro.
Jag har också barn och barnbarn. Inför kommande generationer känner jag att det är min uppgift att göra allt som jag förmår som politiker. När det gäller den andra delen om överskottet av utsläppsrätter har vi inte presenterat ett gemensamt beslut. Det förs en diskussion om denna fråga, och den var mycket aktuell för några månader sedan.
Men jag kan inte här direkt säga något om detta. I detta läge handlar det inte om antingen eller, utan här kan det handla om att hitta en lösning. Det viktigaste är att medlen används till miljöåtgärder.
Anita Brodén (L):
När det gäller vackra ord känner jag att vi går från ord till handling. Det är väl det som är skillnaden mellan oss. När vi talar om och sätter ett mål för hur mycket koldioxidutsläppen ska minska talar vi om kilo för kilo, ton för ton hur det ska gå till. Oppositionen har ett högre mål, men man kan inte precisera hur man tänker komma dithän. Det är skillnaden. Det är bra med vackra ord.
Men att gå från ord till handling är vår linje. Svenska miljöorganisationer och vi har olika roller. En miljöorganisation ska kritisera och ha synpunkter på olika saker. Självklart ska man vara en pådrivare. Det är en miljöorganisations roll.
Jag hoppas att många från oppositionen också läser vad miljöorganisationerna skrev och hade för synpunkter. De tyckte att det var en oerhört lyckad konferens och framför allt ett lyckat resultat. Slutligen när det gäller överskottet av utsläppsrätter. Jag ber att få återkomma om detta från hela Alliansen.
Vi jobbar fram en gemensam syn, och den kommer vi sedan att kunna meddela. Lite av skillnaden mellan oppositionen och Alliansen är att vi jobbar mycket internt, och sedan kommer vi fram till en väl genomtänkt ståndpunkt.