Staffan Danielsson (C):
Statsrådet! Tack för det lite kärva men ändå, tror jag, korrekta svaret! Krister Örnfjäder sitter i dag inne med lösningar på vad som ska göras, något som inte alltid regeringen gjorde före valet. Det är väl så att rollerna förändras lite. Jag tycker att det är rimligt att en ny regering verkligen tar till sig detta viktiga område.
Det är viktigt att den prioritering som ska ske av önskemål från stora delar av landet sker utifrån ett sakligt och bra underlag. Det är alltid en stor och viktig diskussion här i riksdagen hur staten ska fördela sina investeringar i vägar och järnvägar. Det beror på att det är så viktigt för berörda bygder och hela landet hur stat och myndigheter anslår medel och fördelar resurser.
I dag lyfter Krister Örnfjäder, vilket jag tycker är bra, och jag fram en del av Sverige - vår del, säger vi nog - nämligen Östgöta- och Kalmarregionen. Vi är nog inte alltid de flitigaste när det gäller att visa på behoven, men vi gör det nu i dag. Jag ser fram emot en bra dialog med infrastrukturministern. Först vill jag ändå sätta denna del av Sverige i sitt sammanhang.
Tjustbanan genom den vackra Tjustbygden och Uknadalen mellan Västervik och Linköping fortsätter i sin förlängning, eller tvärtom, genom stambanan till Stockholm. Det starka behovet av Ostlänken, och för den delen av fler spår i Stockholm, står inte i motsatsställning till att en satsning sker också på Tjustbanan, tvärtom. Det är glädjande att den nya regeringen så tydligt öppnar för mer resurser till väg och järnväg genom samverkan mellan staten och andra intressenter i så kallade OPS-projekt.
Det fungerar utmärkt i andra länder. Vi har Arlandabanan, och nu kommer det att bli fler spännande projekt. Tjustbanan är kanske inget lämpligt OPS-projekt, men genom att en del lämpliga andra stora investeringar kan ske med nya lösningar öppnar det för totalt sett större resurser till infrastrukturen. Jag försökte locka statsrådet att uttala sig om vilka åtgärder som erfordras för bättre kommunikationer mellan Östergötland och Kalmar, men det gick inte.
Jag delar statsrådets och regeringens upplägg att lägga fram en sammanhållen proposition, men låt oss ändå som ett inspel i detta ha en diskussion om den här delen av Sverige, mellan Linköping och Norrköping och mellan Västervik och Vimmerby. Behovet av regionförstoring och de tillväxtmöjligheter detta medför är mycket angeläget för Västervik, som i dag är sin egen arbetsmarknadsregion, men även för Östergötland.
Europavägen mellan Västervik och Norrköping behöver en bättre sträckning förbi Söderköping, där även Göta Kanal spärrar vägen under sommarhalvåret. De spännande planerna på ett båtlyft över vägen vinner allt fler anhängare, och jag hoppas att de kan läggas in i en kommande plan. Mellan Västervik, Gamleby och Linköping har vi riksväg 35, som behöver rustas upp till 90-, 100- eller kanske 110-väg mellan Överum och Linköping. Och så har vi då järnvägen mellan Västervik och Linköping.
Det tar en och en halv timme att åka dessa tio mil. Den är enkelspårig, oelektrifierad och i starkt behov av upprustning. Det är en rätt skraltig järnväg som måste förbättras. Jag vill göra ett litet försök att få ut ministern på banan igen: Håll med mig om att denna järnväg ändå behöver förbättras!