Hillevi Engström (M):
Jag vill tacka för interpellationen och välkomna Ylva Johansson till debatten. Ungdomsarbetslösheten är en viktig och prioriterad fråga för regeringen. Det är viktigt att vi tittar på hur den ser ut och ser vilka ungdomar som är mest drabbade. Vi har 1,2 miljoner ungdomar som är mellan 15 och 24 år. Nio av tio av dem är i arbete eller studier. Men vi har ett betydande problem med de unga som står utanför.
Låt oss konstatera att huvudorsaken till detta är att dessa ungdomar inte har blivit sedda i skolan. De har inte fått hjälp och stöd där, utan de har av olika skäl slutat skolan utan gymnasiebetyg. En del är även avhoppare från grundskolan. Ylva Johansson tog upp tre olika aspekter där hon kritiserar regeringen. Låt mig bemöta dem en och en.
En aspekt av den kritik som hon för fram är att ungdomar inte får hjälp från första dagen. Låt mig vara tydlig. Alla ungdomar ska ha rätt till ett förstärkt förmedlarstöd, och detta ska de få direkt när de kommer till Arbetsförmedlingen. Det har alla ungdomar rätt att få; där har regeringen varit tydlig.
Jag är noga med att följa upp denna fråga vid de återkommande dialoger som såväl jag som våra tjänstemän har med Arbetsförmedlingen. Det är Arbetsförmedlingens uppgift att ge ungdomar stöd och hjälp från första dagen. Däremot ska inte alla ungdomar vara inne i en insats. Och varför det? Det låter ju bra att de får en insats och en praktik från den första dagen.
Det enkla skälet är att en tredjedel av alla ungdomar får arbete på egen hand inom en månad. Varför ska dessa ungdomar vara inne i en praktik, en utbildning eller en rehabilitering när de får jobb på egen hand? Det minskar deras jobbchanser, och det sänker deras ersättningar, om de skulle in på en arbetsmarknadspraktik. Sju av tio ungdomar får arbete inom fem månader.
Men de ungdomar som inte har en godkänd utbildning ska få hjälp och insatser tidigt i sin arbetslöshetsperiod. Detta var en nyhet som kom i budgeten för 2012. Den andra aspekten i den kritik som Ylva Johansson för fram är kvaliteten i skolan. Låt mig vara tydlig: Detta är ett mycket prioriterat område för regeringen. Det är av detta skäl som utbildningsministern inför så många olika och viktiga reformer. Arbetslösheten kan bäst motas med att man får en godkänd utbildning.
Det handlar om satsningar på lärare och på skolan som helhet. Det gäller också förändringar i läroplaner samt att öka kvaliteten, att tidigt följa upp och att - som Ylva Johansson sade - "inte ge upp om en enda unge". Det tredje som Ylva riktar kritik mot är att regeringen inte skulle prioritera dem som riskerar att bli arbetslösa.
Tvärtom - det är därför det är viktigt att det blir billigare och enklare för arbetsgivare att anställa just ungdomar som har lite mindre erfarenhet och kanske lite sämre utbildning och som inte direkt är till hundra procent produktiva och arbetsföra. Detta, det vill säga lägre kostnader för ungdomar, är för övrigt någonting som Socialdemokraterna stöder i de samtal som vi har haft med parterna. Det handlar om de trepartssamtal som nu mynnar ut i förslag i form av yrkesintroduktion, den så kallade jobbpakten.
En viktig och avgörande del i detta är just att sänka arbetsgivarnas kostnader. De ska inte bara halveras, utan man ska helt ta bort arbetsgivarnas sociala avgifter för ungdomsgruppen för att stimulera ungdomar att lättare komma in på arbetsmarknaden och för att sänka trösklarna. I grunden menar alltså Ylva Johansson att det är bra om det blir billigare att anställa ungdomar.
Jag begriper inte hur ni håller ihop frågan när ni å ena sidan ska höja skatterna för ungdomar med 16 miljarder, å andra sidan tycker att det är bra att man tar bort hela arbetsgivaravgiften i yrkesintroduktionsavtalen.