Martina Johansson (C):
Jag vill inleda med att yrka bifall till reservation nr 3. Jag står självklart också bakom våra andra reservationer i betänkandet. Svenska socialförsäkringar har ett grundsyfte. Det handlar om att skapa trygghet och bra förutsättningar för personer som av olika skäl inte befinner sig i arbete.
Syftet med den ekonomiska familjepolitiken handlar om att på olika sätt jämna ut inkomstklyftorna mellan olika barnfamiljer och dem som inte har barn. Det handlar också om att kunna ge barn en god omsorg i början av barnets liv. Jag kommer att beröra tre områden: bostadsbidrag, föräldraförsäkring och underhållsstöd.
När det gäller föräldraförsäkringen är det en möjlighet för föräldrar att vara hemma med sitt barn. Det har gjorts några justeringar på det området de senaste åren till det bättre. Det handlar om att vi mer koncentrerar föräldraförsäkringen till de tidiga barnaåren. Man kan också på ett enklare sätt dela dagar med en sambo.
Men det behövs ytterligare förbättringar för att kunna få en föräldraförsäkring som möter de olika familjekonstellationer som i dag finns. Det handlar om att man måste kunna få dela föräldradagar med ytterligare vuxna. Vi har i dag familjer där det befinner sig många sociala föräldrar runt barnet. Även de behöver ha en möjlighet att vara hemma med sitt barn.
Jag vill också att vi tittar över den jämställdhetsbonus som funnits tidigare och justerar den så att den träffar rätt så att vi får ett större delat uttag mellan föräldrar. Vi behöver också se över att införa någon form av vabbonus så att föräldrarna delar mer på att vara hemma med sina barn vid tillfälliga sjukdomar. Fru talman! Man behöver också se över möjligheter för företagarna.
De måste också kunna ha en möjlighet att bedriva en viss verksamhet under tiden de är föräldralediga. I dag stoppas många av de företagen. Det är inte bra för vare sig barnet eller dess föräldrar. Vi har de senaste åren gjort justeringar. Vi har en viss skillnad för den som kommer ny till Sverige när det gäller hur stor del av föräldraförsäkringen man kan få.
Vi behöver titta ännu en vända på det och se hur man kan kvalificera sig in i våra välfärdssystem. Det är med syfte att få fler att arbeta tidigare. Det är bra för hela familjen. När det gäller bostadsbidraget har också det självklart som syfte att omfördela kostnaderna så att alla familjer har möjlighet till en bra bostad.
Det fungerar inte jättebra i alla lägen. Det finns delar att jobba med där. Det som jag riktar in mig på i det här betänkandet handlar om när föräldrar väljer att inte bo ihop och väljer att separera i någon form. Det finns i dag en regel som handlar om att det inte är samma typ av bostadsbidrag om barnet bor mindre än tolv dagar hos den ena.
Det är något som motarbetar växelvis boende som är väldigt viktigt för barn med separerade föräldrar. Det innebär i praktiken att vi kan skapa en onödig konflikt mellan separerade föräldrar av ekonomiska skäl. Det kan vara viktigt att ha barnet boende hos sig i tolv och inte tio dagar i månaden, eftersom det är viktigt utifrån att få bostadsbidraget. Detta skapar onödiga konflikter. Barnet behöver fortfarande bra boendemöjligheter oavsett hur många dagar det bor hos den ena eller den andra föräldern.
Det är någonting som jag anser att regeringen verkligen borde titta vidare på. Det finns en annan del i bostadsbidraget som regeringen också måste ta tag i. Det finns en utredning som ska presenteras i mars 2021. Det är väldigt långt bort.
Men jag hoppas verkligen att den utredningen kommer att ta tag i att ha månadsavstämning på bostadsbidragen så att vi inte hamnar i det läget att barnfamiljer och många ensamstående föräldrar väljer att inte söka bostadsbidrag. Det finns en risk att de kan få betala tillbaka bostadsbidraget eftersom det i dag baseras på årsinkomsten. Får man en högre inkomst i slutet av året kanske man vips inte har rätt till sitt bostadsbidrag och helt plötsligt blir återbetalningsskyldig. Det är inte okej.
Det finns lösningar. Jag hoppas verkligen att det kommer förslag snart. I samma utredning finns det en annan del som kommer att presenteras och som hör till området underhållsstöd och underhållsbidrag. Jag tycker att det är jättebra att vi civilrättsligt hanterar vilket stöd den ena föräldern ska betala till den andra när människor har valt att inte leva ihop.
I de fall det inte går att reglera detta civilrättsligt går dock Försäkringskassan in och stöttar under sex månader. Efter sex månader försvinner Försäkringskassans inblandning, och den person som är den svagare parten i förhållandet - som är utsatt för hot och våld eller ekonomiska maktmedel - hamnar i ett läge där det hela tiden är fram och tillbaka: Kommer Försäkringskassan att finnas kvar eller inte?
Jag tycker verkligen att regeringen ska se över om man kan göra detta på något annat sätt. Det handlar inte om att ta bort det civilrättsliga ansvaret, men man bör se över hur vi hanterar sexmånadersregeln. Är det så att människor ska välja att inte vara kvar i stället för att Försäkringskassan drar sig tillbaka, så att det blir de enskilda individerna som får göra detta?