Christina Höj Larsen (V):
Det är märkligt att höra Heléne Fritzon säga att det är att respektera riksdagens beslut att inte göra någonting. Då kan man verkligen undra vad vi håller på med hela dagarna. Det är mycket vanligt att vi ändrar lagstiftningen när vi ser att den inte fungerar. Det kan gälla arbetsmarknadspolitiken, skattepolitiken och en rad andra områden. Det är vårt ansvar att stifta lagar. Ibland ser vi att det inte blir så som vi vill.
I det här fallet, när så många människor far illa, tycker jag att det är uppenbart att det inte blev som vi vill. Att det skulle vara fel och respektlöst mot riksdagen är helt obegripligt. Då skulle vi aldrig kunna stifta några nya lagar. Vänsterpartiet vill att vi ska ha lagar som fungerar bra och rättssäkert, så att man inte ska behöva amnestier. Det är inte alls fråga om att vi skulle ifrågasätta den reglerade invandringen.
Snarare är det fråga om att vi ser verkligheten som den är för så många av er som sitter uppe på läktaren i dag. Vi hör många här prata sig nästan blåa i ansiktet om rättssäkerheten. Jag vill verkligen rekommendera alla i den här kammaren att läsa en rapport som kom för två dagar sedan.
Det är Vi står inte ut som har samlat och sammanställt exempel på den oerhörda rättsosäkerhet som har drabbat just den här gruppen. Jag skulle vilja ge ett talande exempel. Det handlar om åldersbedömning. Ett syskonpar anländer till Sverige 2015. De uppger exakta födelsedagar vid asylansökan. En är född 1998, den andra 2000.
De lämnar skoldokument, läkarintyg, foton på sig under uppväxten med mera. Efter Migrationsverkets utredning har de nu fötts 1997 respektive 1998 och har en åldersskillnad på sju månader. Det är i så fall ett mirakel. Båda får avslag. Den här rapporten är full av sådant.
Om vi alla är överens om att vi ska ha en ordning med rättssäkerhet och vi ser att det inte är så är det vårt ansvar att göra någonting åt det. Det är att respektera befolkningen, alla som sitter här och Sveriges riksdag. Sedan kommer vi då till frågan om de 85 procenten. Det är också en väldigt intressant fråga som vi kan titta lite på.
Vad betyder det här med att 85 procent av barnen får stanna? Det betyder bara att barn inte utvisas förrän de räknas som vuxna. I siffran 85 procent, som migrationsministern väldigt ofta lyfter fram, ingår inte de som har hunnit fylla 18 medan de har väntat och väntat och väntat.
Barn som skrivs upp i ålder av någon handläggare som bara tittar på dem eller knappt har sett dem räknas inte heller in i de där 85 procenten. När vi tittar på de verkliga siffrorna är det 39 procent. Det är en jättestor skillnad. Det är på grund av vårt ansvar för alla dem som är i migrationsprocessen, på grund av vårt ansvar för varenda människa, som vi nu måste göra någonting.
Jag tror att svaret är en amnesti. En socialdemokratisk regering har faktiskt gjort det förut. Det skulle inte alls vara konstigt. Vi är ganska många som vill hjälpa till. Sedan finns det de som kan låtsas som att världen är annorlunda och att 20 000 personer bara kommer att försvinna. Så kommer det inte att vara. Vårt ansvar är att ta tag i verkligheten och se den som den är. Jag vill att vi ska börja ta steg för det redan i dag.