Håkan Svenneling (V):
Det svenska elnätet är uppbyggt av tre olika nivåer: lokala elnät, regionala elnät och stamnät. Om man skulle sträcka ut det svenska elnätet i en enda lång ledning skulle det räcka mer än 14 varv runt jorden. Stamnätet ägs av staten och förvaltas av Svenska kraftnät. Regionnäten och lokalnäten förvaltas i stället via så kallad koncession, det vill säga att staten gett en aktör möjlighet att driva, underhålla och förvalta nätet.
Regionnäten ägs till största delen av tre bolag: Eon, Vattenfall och Ellevio. Det finns ungefär 160 lokala elnätsföretag i Sverige, men hur stora områden de hanterar varierar stort. En del mindre företag förvaltar bara några kilometer ledning medan andra äger tusentals mil. Det är nu 20 år sedan elmarknaden i Sverige avreglerades. Syftet var att öka konkurrensen inom elförsörjningen. Det skulle leda till sänkta priser, sas det då.
Men med facit i hand kan vi se att avregleringen tvärtom har lett till betydligt högre avgifter. Privata elnätsföretag tillåts i dag sätta mycket höga avgifter. Avgifterna varierar också stort över landet. Processen präglas dessutom av återkommande överklaganden från företagens håll i syfte att öka vinsterna.
Nätverksamhet är så kallade naturliga monopol, och med den avreglerade marknaden och otillräcklig reglering ges de privata företagen mycket stort spelrum. Elnätsavgifterna som tas ut av elnätsbolagen avgörs i hög grad av var man bor, och det kan skilja tusentals kronor.
Trots energiöverenskommelsen mellan regeringen, Moderaterna, Centerpartiet och Kristdemokraterna har man inte kunnat presentera något svar på de stigande elnätsavgifterna. I ett läge där både vanliga hushåll och svensk industri kan drabbas hårt av ytterligare höjningar väljer man att låta marknaden sköta saken. Hittills har det enbart lett till högre elpriser för både hushållen och industrin.
Det krävs ett större politiskt ansvar för att motverka de orimliga prishöjningarna för konsumenterna. Den lagstiftning som reglerar intäktsramarna är i dag alltför godtycklig. Ellagen bör därför ändras för att motverka oskäliga prishöjningar för konsumenterna. Det är orimligt att det blir så stora skillnader i nätavgifterna mellan stad och land i Sverige, mellan regioner och mellan olika bolag.
Det kan variera så mycket som 7 370 kronor per år mellan likadana hushåll beroende på om man bor i Grums i Värmland eller Ljungby i Småland. Stegrande elnätsavgifter drabbar inte bara hushållen hårt utan slår även mot industrin och i förlängningen även mot ekonomin och våra jobb.
Risken finns också att den nödvändiga omställningen till ett säkrare och mer tillförlitligt elnät inte kommer att ske i den takt som är nödvändig, då de olika bolagen har olika ekonomiska förutsättningar, alltså att man gör för mycket i vinst. För att säkra tillgången på el krävs ett elnät som är anpassat efter de behov som finns. Det är uppenbart att vinstmaximerande företag inte har något intresse av att vare sig hålla priserna nere eller att ta hänsyn till de samhällspolitiska effekter som höjda avgifter kan få.
Därför bör enhetligare elnätstaxor införas för att utjämna de orättvisa skillnader som i dag drabbar landsbygden. Utbyggnaden av stamnät för el i Sverige är kraftigt eftersatt, och stora delar av det existerande nätet behöver förnyas. I Svenska kraftnäts perspektivplan 2025 beräknas behovet av investeringar och reinvesteringar uppgå till 55-60 miljarder kronor fram till 2025.
Som en jämförelse kan nämnas att de investeringar som gjordes under perioden 2000-2011 bara uppgick till 10,6 miljarder kronor. I dag finns ett stort problem med flaskhalsar i överföringen av elen till konsumenterna genom elnäten. En bristande överföringskapacitet mellan prisområdena 2 och 3 innebär att vi inte fullt ut kan utnyttja energin från våra älvar eller den lagringskapacitet som vattenkraften ger.
Det innebär att överskottet från de norra delarna av landet inte kan komma de södra delarna till nytta i tillräcklig omfattning. I takt med att nya vindkraftverk ansluts till nätet förvärras dagens problem. Särskilt bekymmersamt är att dagens elnät inte räcker till för att utbyggnaden av vindkraftsel i norra Sverige ska komma hela landet till del. Ofta är det lättare att få tillstånd för utbyggnad av vindkraftverk i just de norra delarna av landet.
För att öka elproduktionen i södra Sverige är både slopandet av det kommunala vetot och utbyggnaden av havsbaserad vindkraft viktigt. En förändring av elcertifikatssystemet som också tar hänsyn till effektbalans skulle också kunna vara ett steg i rätt riktning. Det är dock av största vikt att nätkapaciteten byggs ut så att elen kan överföras till södra Sverige, där den förbrukas. Det bör därför uppdras åt Svenska kraftnät att prioritera de planerade förstärkningarna av stamnätet.
För att säkra elförsörjningen i hela landet behöver förnybar energi byggas ut i högre utsträckning även i södra Sverige. Där kommer den havsbaserade vindkraften att spela en stor roll. Utbyggnaden av vindkraft på Gotland är också en möjlighet som inte ska underskattas. En nyckel för att möjliggöra en sådan utbyggnad är dock en välfungerande överföringskapacitet. Arbetet med den planerade elkabeln mellan Gotland och fastlandet har avbrutits av Svenska kraftnät.
Det är ett misstag som riskerar att hindra viktig utbyggnad av förnybar energi. Dessutom äventyras elsäkerheten för hela Gotland, vilket inte minst har bevisats genom sommarens omfattande elavbrott. Svenska kraftnäts agerande är kortsiktigt och ett steg i fel riktning. Regeringen bör därför i sitt regleringsbrev uppdra åt Svenska kraftnät att bygga den planerade elkabeln till Gotland.
I sammanhanget bör även nämnas vikten av en nordisk samsyn när det gäller överföringskapaciteten mellan länderna. Den översyn av Svenska kraftnäts ekonomiska mål som pågår inom Regeringskansliet väntas ligga till grund för nya avkastningsmål. I ett läge där Svenska kraftnät står inför stora investeringsbehov är det inte rimligt att varje år ge hundratals miljoner i utdelning till staten. Ägardirektiven till Svenska kraftnät bör vara tydliga i att samhällsnyttan ska gå före vinstutdelning.
Tillståndsprocessen för stamnätskoncessioner behöver snabbas upp. I dag tar tillståndsprocessen för stamnätet orimligt lång tid. Flaskhalsarna i elnätet och den långsamma tillståndsgivningen är två av de problem Riksrevisionen lyfter fram i sin rapport.
Bland de orsaker till problemen som Riksrevisionen identifierar finns den tidigare regeringens passivitet i styrningen av Svenska kraftnät, dess bristande återkoppling till riksdagen om orsakerna till Svenska kraftnäts ouppfyllda investeringsplaner samt avsaknaden av gemensamma riktlinjer för länsstyrelserna för deras insatser i tillståndsprocessen för stamnät. Regeringen bör därför ge ansvariga myndigheter i uppdrag att utreda möjligheterna till en snabbare tillståndsprocess för stamnätskoncessioner.
På denna punkt har vi i dag en gemensam reservation med de borgerliga partierna. Fru talman! Elproduktionen behöver ses som en del av samhällets infrastruktur, som vi gemensamt bygger upp utifrån samhälleliga mål. För Vänsterpartiet är det väsentligt att elnätet är ägt av samhället genom exempelvis stat eller kommun. Den tekniska omställningen av energisystemet med småskalig energiproduktion innebär att framtidens energikonsumenter samtidigt blir framtidens energiproducenter.
Därför behöver nätet som länkar dem samman ägas av det offentliga och inte begränsas av privata vinstintressen. Den avreglering som gjordes har inte lett till vare sig lägre priser eller större trygghet för konsumenterna. Det har blivit precis tvärtom. Det är tydligt att den svenska elmarknaden behöver göras om i grunden. Regeringen bör därför utreda möjligheten att göra elnätet samhällsägt. Jag yrkar bifall till Vänsterpartiets reservation 6.