Jörgen Hellman (S):
Jag yrkar bifall till finansutskottets förslag. I dag behandlar vi ansvarsprövningen av Riksbanken och en utdelning till staten på 6,8 miljarder. Ser man tillbaka till 2009 präglades Riksbankens verksamhet av finanskrisen och nedgången i den svenska ekonomin.
I spåren av den kraftiga konjunkturnedgången sänktes reporäntan till historiskt låga 0,25 procent, och Riksbanken vidtog extraordinära krisåtgärder det året. Läser vi sedan bokslutet för 2011 visar verksamheten att alla de extraordinära krisåtgärderna avvecklades.
Värdet på utelöpande sedlar och mynt i samhället minskade med 5 miljarder 2011 och 4 miljarder 2012, vilket framgår av balansräkningens skuldsida. Det är femte året i rad som värdet på sedlarna minskar.
Vi socialdemokrater och utskottet har tagit upp att det vore intressant att få en noggrannare analys av Riksbanken när det gäller dessa förändringar av antal utelöpande sedlar. Riksbanken har i årsredovisningen på ett förtjänstfullt sätt redovisat detta på s. 66.
Men fortsätter trenden med färre sedlar i samhället kommer det att påverka samhället, Riksbankens finansiella ställning och kanske den finansiella stabiliteten. Detta område måste följas upp och utredas vidare om trenden fortsätter. Herr talman! Riksbanken har fått i uppdrag att främja ett säkert och effektivt betalningsväsen.
Riksbankens roll i det centrala betalningssystemet är helt enkelt avgörande för att vårt land ska fungera. Själva det centrala betalningssystemet, RIX, har en stor betydelse för det finansiella systemet. Under 2009 tillsatte Riksbanken en utredning om RIX-systemet. Hösten 2010 beslutade direktionen att Riksbanken även i fortsättningen ska tillhandahålla RIX och svara för den funktionella driften.
Men i januari 2011 fattade Riksbanken ett inriktningsbeslut om att anlita en extern operatör för den tekniska driften av systemet. Vi socialdemokrater har vid flera tillfällen poängterat våra farhågor om effekterna av en extern operatör. Nu är den på plats och sköter verksamheten. Det måste utvärderas framöver hur det fungerar.
Detta system är vitalt för vårt samhälle och vår samhällsekonomi. Herr talman! Riksbanken misslyckas med sin måluppfyllelse med 2 procents inflation under perioden 1995-2011. I genomsnitt uppgick inflationen till 1,47 procent, vilket är under inflationsmålet på 2 procent.
Inflationen mätt i kpi var 0,9 procent under 2012. Slutsatsen man drar är att Riksbanken sätter en något för hög ränta. Detta påverkar sysselsättningen och investeringar negativt. Varför gör man då detta? Är man rädd för en bostadsbubbla och att hushållen lånar för mycket?
Eller är det så att regeringens oförmåga i bostadspolitiken gör att det byggs för lite och att det skapar högre bostadspriser när efterfrågan är högre än utbudet? Detta gör kanske att räntan hålls uppe något. I finanskrisernas spår har det startats många utredningar i Sverige och inom EU. Riksbanken har tidigare lämnat in en framställning till riksdagen om utredningsbehov med anledning av finanskrisen.
Detta har även vi socialdemokrater fordrat. Tyvärr blev inte de utredningarna parlamentariska, men utredningarna är i gång. Något delbetänkande från Finanskriskommittén har också lämnats till regeringen. Regeringen har ännu inte kommit med några förslag. Jag vill belysa några saker när det gäller detta. Det är flera frågor som vi inte har fått beslutsförslag om som Finanskriskommittén har tittat på.
Det handlar om ansvar och arbetsfördelning mellan myndigheter, stabilitetsfond, stabilitetsavgift och Riksbankens egna kapital. Läser man finansutskottets betänkande bland annat på s. 25 skapar det en del funderingar om beslutsordningen mellan riksdag, regering och myndigheter. Riksbanken har sett behov av att öka kapitalet och verkställde detta under året.
Men läser man styrelsepromemorian från Riksgälden har de en helt annan analys.
Dessa utredningar och myndigheternas olika åsikter gör att det känns viktigt att riksdagen får förslag från regeringen om ansvar, Finansinspektionens roll, Riksbankens egna kapital, upplåning till valutareserven, storleken på valutareserven och ansvarsfördelningen på detta område mellan Riksbanken och Riksgäldskontoret. Herr talman!
Slutsatsen är att det behövs ett tydligare ramverk.