KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mehmet Kaplan (MP):
Ewa Thalén Finné har frågat mig om jag delar bedömningen att det behövs ytterligare regelförenklingar för att komma till rätta med bostadssituationen och i så fall vilka. Ewa Thalén Finné har vidare frågat mig om jag och regeringen kommer att ta initiativ till några regelförändringar i närtid för att snabba på byggprocesserna och riva hinder för byggande.
Regeringen har tagit en rad beslut för att göra det snabbare, enklare och billigare att bygga bostäder. Vi har förkortat överklagandeprocessen, lagt fram en ny bullerförordning, satsat på energieffektiva och klimatsmarta hyresfastigheter och inlett den största bostadssatsningen på över 20 år. Redan i år förväntas bostadsbyggandet vara det högsta sedan början av 1990talet.
Regeringens ambition är att fortsätta driva på för förenklade byggregler för att snabba upp byggprocesserna. Det är i grunden samma bestämmelser i plan- och bygglagen som används oavsett om planprocessen tar ett halvår eller om den tar åtta år. Om och när det byggs beror i hög utsträckning på politisk vilja. Exempelvis byggs det fyra gånger mer per capita i Sundbybergs kommun jämfört med i Danderyds kommun.
En av orsakerna till att planprocessen ibland tar lång tid är att lagen tillämpas på ett ineffektivt sätt. När planprocessen tar lång tid beror det ofta på att det finns många motstående intressen. Ett sätt att förenkla och snabba upp planarbetet är därför att tydliggöra hur reglerna i plan- och bygglagen ska tillämpas.
Ett konkret exempel på detta är att regeringen har gett Boverket i uppdrag att utarbeta en vägledning avseende hur kommuner och länsstyrelser i olika skeden av de kommunala planeringsprocesserna ska tillgodose plan- och bygglagens krav på att bebyggelsen ska utformas så att den inte blir olämplig i förhållande till människors hälsa, säkerhet, risken för olyckor med mera.
Andra konkreta åtgärder som är under beredning är förslagen från Bostadsplaneringskommittén och Planprocessutredningen. Enligt Boverkets prognos påbörjades 48 000 bostäder år 2015, vilket är en ökning med 25 procent jämfört med föregående år, och år 2016 påbörjas runt 53 500 bostäder. Även om bostadsbyggandet ökar snabbt är nivåerna inte tillräckliga för att motsvara befolkningsökningen.
Det finns därför ett behov av att söka politiska överenskommelser om hur bostadsbyggandet kan etableras på en långsiktigt högre nivå. Regeringen har därför tagit initiativ till breda politiska samtal med Moderaterna, Centerpartiet, Liberalerna, Kristdemokraterna och Vänsterpartiet om hur vi ökar byggtakten. Inom ramen för dessa samtal kommer en rad konkreta förslag att diskuteras, bland annat regelförenklingar och regelförändringar för att snabba upp byggprocesserna.
Det vore fel av mig att föregå dessa samtal genom att redan nu slå fast vilka konkreta åtgärder som bör genomföras. Jag har stora förhoppningar på att samtalen ska leda fram till en överenskommelse om konkreta åtgärder. Med en sådan överenskommelse som grund bör det vara möjligt att åstadkomma verkningsfulla reformer i regelverket och därmed skapa hållbara förutsättningar för att öka bostadsbyggandet långsiktigt.
Mehmet Kaplan (MP):
Jag tackar Ewa Thalén Finné och Ola Johansson som deltar i denna interpellationsdebatt. Ewa Thalén Finné använde ett mycket talande, nästan freudianskt, sätt att uttrycka sig här i talarstolen. Hon sa: Om vi seriöst kunde sätta oss ned. Det är precis det som vi har gjort, Ewa Thalén Finné.
Det är precis det som vi håller på med. Regeringen har bjudit in till samtal - seriösa samtal - där Ewa Thalén Finné själv deltar tillsammans med sin kollega Ulf Kristersson, där Ola Johansson deltar tillsammans med sin kollega och där Vänsterpartiet, Liberalerna och Kristdemokraterna också deltar. Det är seriösa samtal. Det är precis det som Ewa Thalén Finné faktiskt efterfrågar.
Det var detta som pågick under hela förra året, då det ena oppositionspartiet efter det andra - de fyra borgerliga partierna - hela tiden sa att man å ena sidan tyckte att det som regeringen gjorde var för lite och för sent och å andra sidan tyckte att vi borde ha breda politiska överenskommelser. Vi är ju där precis nu, och jag är väldigt glad över att vi nu har de här samtalen. Dessutom är jag glad över att vi faktiskt jobbar skyndsamt.
Detta är nämligen ingenting som ska dras i långbänk, utan vi har ett antal möten på oss då vi på ett konstruktivt sätt mejslar fram vad som kan fungera - tillsammans, för Sverige. Det gör vi för våra tätorter och för landsbygden.
Det handlar om en bostadspolitik som faktiskt kan få effekt och som inte låser fast oss i de skyttegravar som under långa tider har präglat den bostadspolitiska debatten. När det gäller det Ola Johansson sa kan jag hålla med om att den förra, den förrförra och den förrförrförra regeringen faktiskt gjorde en hel del viktiga insatser på området.
Jag kommer ihåg när jag tillträdde som riksdagsledamot 2006 och den förrförrförra regeringen Perssons riksdagsledamöter lyfte fram att regeringen Reinfeldt hade kommit till dukat bord och att det minsann bara var den socialdemokratiska regeringen, som avslutade sitt värv 2006, som hade byggt upp arbetet.
Efter ett tag började man dock inordna sig under de regler och förordningar som finns när det gäller hur vi jobbar parlamentariskt, och man övergick då till att vara i opposition. Det är ungefär där vi är i dag. Ni är i opposition, och er ingång är naturligtvis att lyfta fram saker ni tycker borde göras bättre.
Dessutom har ni nu en regering som lyssnar och har sagt att vi behöver sitta ned - som Ewa Thalén Finné säger, seriöst sätta oss ned - och faktiskt jobba på ett sådant sätt att det blir långsiktigt när det gäller bostadspolitiken. Den mår inte bra av hattande fram och tillbaka, och den tycker inte om det fyraåriga mandatperiodstänket. Den vill i stället ha långsiktighet.
Det är det vi står för, och det är det vi kommer att fortsätta jobba med som metod. Målet är att vi ska investera i bostadsbyggandet och att det ska bli enklare, snabbare och billigare att bygga bostäder. Jag kommer inte att upprepa det jag sa i mitt interpellationssvar även om det naturligtvis vore enkelt att läsa upp det igen. Det står där att vissa kommuner verkar bygga mer än andra - med samma regelverk.
Mehmet Kaplan (MP):
Tack så mycket, Nooshi Dadgostar, Ola Johansson och Ewa Thalén Finné. Plötsligt blev det en mycket bredare debatt än det som Ewa Thalén Finné från början hade tagit upp. Jag ska försöka att hinna med i alla fall några frågor. Ewa Thalén Finné efterlyser mer debatt om bostadspolitiken. Det kan inte ha undgått Ewa Thalén Finné att det är ungefär vad vi debatterat under hela förra året.
Vi har debatterat och diskuterat. Almedalen i somras var en väldigt intressant tillställning. Enligt en branschtidning hade jag bland partiledarkretsen och statsråden deltagit i flest debatter. Bostadsfrågorna har legat väldigt högt upp på dagordningen. Jag förstår inte vad det är för debatt som Ewa Thalén Finné efterlyser.
Jag förstår ni är fler bland moderaterna som debatterar bostadspolitiken. Men du som bostadspolitisk talesperson borde känna till att jag är en av dem som är med i flest debatter. Jag kommer gärna till den här kammaren och debatterar och diskuterar. I sitt inledningsanförande sa Ewa Thalén Finné: "Om vi seriöst kan sätta oss ned.".
Det räcker inte bara med att debattera och diskutera och ta fram idéer om att den ena ideologiska ståndpunkten är bättre än motståndarens.
Man måste faktiskt försöka att hitta gemensamma linjer som vi kan komma överens om, så att bostadsmarknaden och de aktörer som finns där vet vad som gäller även under de kommande fem tio åren, eller ännu hellre längre tid framöver. Det är ju det här som har varit en del av problematiken som Nooshi Dadgostar belyste på ett förtjänstfullt sätt.
Det finns alltså politiker här som har representerat partier som har suttit vid makten i åtta år - inte fyra år, inte sex år utan åtta år. Det är väldigt lång tid. Till och med i bostadsbranschsammanhang är åtta år rätt så mycket. I de flesta kommuner i Sverige hade man kunnat gå från ax till limpa, även om jag då och då får tillfälle att besöka projekt som påbörjades under förrförrförra mandatperioden.
Det är väldigt intressant att höra retoriken hos företrädare som för bara ett och ett halvt år sedan stöttade den dåvarande regeringen. Jag var tidigare mycket tydlig, Ola Johansson. Jag tycker att man ska ge kredd till dem som tidigare har jobbat med frågorna. Det var därför som jag nämnde förra, förrförra och förrförrförra mandatperioden.
Eftersom ledtiderna är så långa inom bostadspolitiken fanns det regeringar som gjorde också bra saker. Det vore väl konstigt, Ola Johansson, om ni efter åtta år inte har åstadkommit särskilt mycket. Bostadsbyggandet ökade inte så mycket som det hade behövts. Jag har tagit del av en gammal debatt, inte särskilt gammal egentligen. Den var ett och ett halvt år gammal.
Min företrädare Stefan Attefall deltog i en debatt i civilutskottet där man diskuterade framtiden. Stefan Attefall sa då att 2015 kommer Alliansens politik att ha resulterat i många nya bostäder. Det kommer att ha påbörjats 38 000 nya bostäder. Med facit i hand blev det 48 000 bostäder 2015.
Alla propåer från Alliansen om att bostadsbyggandet skulle tvärstanna har ju inte besannats, tack och lov.
Mehmet Kaplan (MP):
Jag tackar interpellanten Ewa Thalén Finné så mycket. Jag tackar också Ola Johansson för att han deltog i debatten, och jag tackar Nooshi Dadgostar för frågorna på slutet. Det stämmer som Nooshi Dadgostar säger: Det finns indikationer på att bostadsbolagen sitter på mark. Samtidigt har kommunerna möjlighet att ställa krav vid markanvisning.
Det ser vi till exempel i Stockholmsregionen, där Nacka kommun påstår att de gör så och på det sättet får en ruljangs i markanvisning och byggnation. Det här är någonting som fler kommuner i så fall borde ta efter, för det är naturligtvis inte bra att det finns en propp i systemet som inte beror på kommunen eller staten. Därmed kommer jag över till Ewa Thalén Finnés och Ola Johanssons ingångar.
De pekar alltid ut att det är statens fel att det inte byggs. Det är det där som är det lite lustiga, även om jag inte vet om det är så lustigt för alla de människor som står utan bostad. Om det hade varit statens fel hade ni under de åtta år ni satt och styrde faktiskt gjort någonting åt det. Ni påbörjade ett arbete. I vissa delar gick det i mål, i andra delar fastnade det i olika typer av invändningar från experter och andra som kan frågan väldigt bra.
Nooshi Dadgostar tar upp allmännyttan som en viktig aktör. Jag håller med henne om att det finns en möjlighet här för olika aktörer att göra investeringar i bostadsbyggande. För det har vi lanserat den största bostadspolitiska satsningen i budgeten tillsammans med Vänsterpartiet. Den innebär att det finns ett investeringsstöd som bland annat de kommunala bostadsbolagen kan använda för att bygga fler hyresrätter. Ewa Thalén Finné!
Jag tar debatten när som helst, när du vill och var du vill. Jag kommer att fortsätta göra det. Men vi måste också seriöst - för att använda dina ord - sätta oss ned och diskutera frågorna.
Mehmet Kaplan (MP):
Tack, Erik Ottosson, för den ytterst viktiga frågan för att vi kan kunna få ett bredband i världsklass. Det finns ett principiellt problem här. När vi diskuterade frågan förra gången och debatterade den i kammaren ville Erik Ottoson att jag skulle uttala mig innan Konkurrensverket hade fällt sitt avgörande.
Nu vill han att jag utifrån det Konkurrensverket har sagt ska göra saker som Konkurrensverket inte säger. Konkurrensverket talar om att prövningen av Helsingborgs kommuns agerande inte ledde till att man ifrågasatte den service som Helsingborgs kommun erbjuder medborgare.
Det blir väldigt hårddraget att agera utifrån det. Jag har däremot sagt det jag också sa tidigare. Det vi jobbar med nu i framtagandet av den digitala bredbandsstrategin är styrsignaler. Innan vi är klara med det arbetet tror jag inte att det låter sig göras att exakt precisera på vilket sätt det ska vara.
Det gäller oavsett om vi vill förhindra detta för att öka marknadens genomslagskraft inom området eller om vi tycker att det är bra att fler kommuner gör den här typen av satsningar. Det är inte jag beredd att göra nu. Vi är mitt uppe i det arbete som ska fastställa det. Den gamla bredbandsstrategin fastslog inte vad det skulle innebära på många olika sätt. Det är därför som det är bra att ha ett avgörande från Konkurrensverket.
Det säger dessutom i princip att det håller ögonen på situationen. Därför behöver varken Erik Ottoson eller någon annan riksdagsledamot vara orolig. Jag som it-minister har dessutom ett yttersta ansvar för att den typen av service inte skapar problem för den kommersiella utbyggnaden.
Vi har också myndigheter som experter på området anser vara de som är mest lämpade att ha tillsynen. Post- och telestyrelsen är en sådan myndighet som vi litar väldigt mycket på. Vi har diskuterat och debatterat dess funktion tidigare jag och Erik Ottoson. Konkurrensverket är när det gäller just den här specifika frågan en annan myndighet.
Mehmet Kaplan (MP):
Jag vill tacka Erik Ottoson. Jag delar Erik Ottosons oro för att bredbandsutbyggnaden ska gå i stå, så att vi inte får bredband i världsklass i hela Sverige, där storstadsområdena är oerhört viktiga. Men det är svårt att lyfta ut fallet Helsingborg.
Erik Ottoson talar gång på gång om oron, som jag delar, för att skattepengar inte ska användas på det mest effektiva sättet. Men vi har 290 kommuner i Sverige, och de har var och en mandat att utifrån sina egna förutsättningar skapa goda villkor för medborgare och näringsliv.
Det är någonting som Helsingborgs kommun har tagit fasta på när de har gjort sin bedömning som har föranlett att de har ett wifi-nät som, såvitt jag förstår, är öppet för allmänheten utan kostnad. Det har i sin tur hamnat hos Konkurrensverket. Så långt är allt väl.
Och så långt kan jag instämma i Erik Ottosons oro för att det här skulle kunna vara ett större problem än isolerat till en enda kommun. Den oron hade vi båda när vi debatterade frågan förra året.
Konkurrensverket kom i sitt beslut i december förra året fram till att Helsingborgs kommuns agerande vid tiden för beslutet inte, jag upprepar inte, gav upphov till tillräckligt negativa effekter på konkurrensen för att de skulle driva ärendet vidare.
Jag vet att Erik Ottoson litar på att den oberoende myndigheten kan sin sak; det gör jag också. Och som minister är det olämpligt att efter att de har kommit fram till ett beslut försöka ompröva det. Så långt menar jag att vi var på samma våglängd.
Att efter det driva frågan vidare om att det nu finns ytterligare hot vid horisonten tycker jag är lite problematiskt, sett ur en ministers synvinkel. Men sett ur en riksdagsledamots synvinkel är det bara bra. Då får vi tillfälle att diskutera och debattera frågan. Och jag kan ta med mig de delar av Erik Ottosons oro som jag i så fall har smittats av.
Det kommer jag att göra. Jag tycker nämligen att bredbandsstrategin är oerhört viktig för att Sverige ska kunna uppnå sitt mål om att vara det land i världen som når digitaliseringens yttersta möjligheter och där vi kan använda dessa möjligheter på bästa möjliga sätt, både inom näringslivet och för privatpersoner.
Om man vill dra det ett varv till innebär det att Konkurrensverket, nästa gång de behöver titta på ett liknande ärende, kanske kommer fram till motsatt svar. Det innebär inte att skattemedel har använts på ett felaktigt sätt, när det gäller Sverige. Det gäller den kommunens enskilda angelägenheter, att bedöma vad man har att hantera i fråga om servicen till sina medborgare.
I den digitala strategin kommer vi att lägga upp ett scenario som försöker täcka så mycket som möjligt av vad Sverige kan erbjuda i form av olikheter. Men med 290 kommuner med 290 olika sätt att se på frågan kommer liknande situationer då och då att uppkomma. Och jag kommer alltid att bevaka detta.
Mehmet Kaplan (MP):
Jag vill tacka Erik Ottoson för den här mycket angelägna frågan. Självklart vet både Erik Ottoson och jag att det är branschens aktörer som bygger ut bredbandet. När jag säger att det inte ska få negativ marknadspåverkan är det implicit branschens aktörer som åsyftas. Det är möjligt att vi får se över svaren så att de inkluderas mer specifikt.
Men jag tror att de vet exakt vilka som avses när vi säger så. Det är en viktig fråga ur många olika aspekter. När Erik Ottoson har farhågor för det röd-grön-rosa styret i Stadshuset vill jag naturligtvis tolka honom välvilligt. Jag förstår det alltså som att det handlar mer om sakfrågan än ideologiska skillnader. Jag litar på mina vänner i Stadshuset.
Det röd-grön-rosa styret fick ta över efter två mandatperioder med Erik Ottosons parti i ledningen som styrde åt ett håll som medborgarna i huvudstaden tack och lov röstade emot så att vi fick ett nytt styre. Det röd-grön-rosa styret gör många goda insatser, på många olika områden. För mig är det viktigt att värna det kommunala självstyret för de 290 kommunerna.
Många styrs av Erik Ottosons eget parti. Helsingborg är spännande nog en kommun där Moderaterna sitter vid styret. Jag ville inte ta upp det eftersom det blir en polemik om att det är ditt eller mitt parti som styr. För mig är det viktiga att bredbandsutbyggnadens förutsättningar hela tiden är klara och tydliga. Konkurrensverket har kommit fram till ett beslut som enligt mig tjänar landet väl.
I det här fallet har de gjort ett mycket tydligt uttalande om vad det här är eller inte är när det gäller Helsingborg. Det lyssnar vi på.
Mehmet Kaplan (MP):
Nooshi Dadgostar har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att de allmännyttiga bostadsbolagen själva ska kunna få disponera sina vinster. Vi har en enorm bostadsbrist i landet. Då är de allmännyttiga bostadsbolagen en viktig aktör. De ska kunna bygga nya bostäder och rusta upp befintliga.
Jag delar Nooshi Dadgostars uppfattning att det krävs kraftansträngningar även från de allmännyttiga bostadsbolagen och att deras eventuella vinster därför borde bidra till bostadsbyggandet. Det är upp till varje kommun att bestämma hur de vill styra sitt allmännyttiga bostadsbolag. Jag är medveten om att sju av bostadsbolagen har delat ut mer än tillåtet under 2014.
Några bostadsbolag har också använt sig av undantagsregeln och avsatt delar av vinsten till bostadsförsörjningsåtgärder som främjar integration och social sammanhållning eller som tillgodoser bostadsbehovet för personer för vilka kommunen har ett särskilt ansvar. När lagen om allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag trädde i kraft 2011 ändrades villkoren för begränsningar av värdeöverföringar, det vill säga vinstutdelning och överföring av koncernbidrag till moderbolag och systerbolag.
Ett syfte med lagen var att klargöra att kommunerna har rätt att driva allmännyttiga bostadsaktiebolag men att det måste ske i sådana former att konkurrensen inte snedvrids. Lagen utformades så att det svenska regelverket inte strider mot EU:s konkurrens- och statsstödsregler men också för att balansera de delvis skilda intressen som finns hos boende, kommuner och fastighetsägare.
Kommunerna ska varje år lämna uppgifter om beslutade värdeöverföringar till länsstyrelserna, och sedan lagen trädde i kraft har Boverket på regeringens uppdrag fortlöpande följt de förändringar som lagen medfört på bostadsmarknaden. De otillåtna värdeöverföringarna har exempelvis minskat betydligt sedan lagen ändrades 2011.
Året innan lagen infördes lämnade 18 procent av bolagen otillåten värdeöverföring att jämföra med mellan 3 och 5 procent under åren 2011-2014. Regeringen har inte för avsikt att vidta några åtgärder men följer utvecklingen noga och är beredd att kunna göra en samlad utvärdering om utvecklingen går i fel riktning.
Mehmet Kaplan (MP):
Jag tackar Nooshi Dadgostar för att hon tar upp den här viktiga frågan. Vi har ett antal siffror från 2014 när det gäller överföringarna från kommunala bostadsaktiebolag. Det vi ser är en markant minskning i det totala antalet men också i antalet bolag som gör detta.
Och det finns inga sanktioner i lagen om ett bostadsbolag lämnar värdeöverföringar i strid med bestämmelserna. Det är så lagen ser ut. Och så som den här riksdagen ser ut kanske det inte heller är att förvänta sig att en ändring av lagen skulle gå igenom. Men vi bevakar det här väldigt noga.
Sedan lagen trädde i kraft har Boverket på regeringens uppdrag fortlöpande följt förändringarna på bostadsmarknaden, vilket innebär att vi har de siffror vi har. Dessutom är det viktigt att känna till att ett beslut i Stockholms stad om vilka åtgärder som ryms inom undantaget, som vi också diskuterar, faktiskt överklagades.
Överklagandet avslogs i Förvaltningsrätten liksom i Kammarrätten som är en högre instans. Man fick inget prövningstillstånd i Högsta förvaltningsdomstolen, vilket innebär att vidare överklagande inte har varit möjligt. Då kvarstår Kammarrättens dom i ärendet. Denna vägledande dom visar att kommunerna har en omfattande handlingsfrihet i användandet av överskottet.
Överskottet är en fråga och de otillåtna överföringarna är en annan fråga. Om vi från regeringens sida skulle se att det här eskalerar, eller åtminstone inte stagnerar, kommer vi att få tillfälle att återkomma till frågan.
Då är det i linje med det som Nooshi Dadgostar tar upp, att det inte är meningen att de här värdeöverföringarna ska kunna ske. Det här ska ju vara medel som kommer kommunen, dess invånare och framför allt de boende till del. Utöver detta har jag ingenting att tillägga, fru talman.
Mehmet Kaplan (MP):
Jag tackar Nooshi Dadgostar. Jag vet att denna fråga är oerhört viktig för Nooshi Dadgostar, och jag följer frågan nära och noga. En problematik här handlar om hur jag som statsråd kan hantera en fråga som det finns en lag om och i så fall förbereda förändringar.
Vi tittar på om det blir fler och fler otillåtna utdelningar eller om det stagnerar. Här kan man naturligtvis göra olika bedömningar.
Men när Nooshi Dadgostars parti tillsammans med mitt parti, Socialdemokraterna och FI tog över styret i Stockholms stadshus gjordes insatser på området, vilket har gjort att hela bilden ändrades över i princip en natt. De tre stora bostadsbolagen har ändrat policy och fortsätter inte att göra så som de har gjort under föregående år.
Det kan synas vara en liten förändring eftersom dessa tre bolag ensamt kan förändra bilden så mycket. Men jag menar att också medborgarna har ifrågasatt detta. Det finns ju ett skäl till att våra två partier och S och FI vann valet.
Det var för att det fanns ett stort missnöje med hur det före detta styret hanterade bland annat bostadsfrågorna i Stockholms stad. Vi måste följa denna fråga noga. När det gäller rättspraxis och hur bedömningen är kan jag inte annat än att hålla med Nooshi Dadgostar om att det medger en rymlig tolkning.
Det visar inte minst domstolarnas bedömning av tidigare ärenden. Det gäller till exempel beslutet i Stockholms stad om vilka åtgärder som ryms inom detta undantag. Här kom man fram till att kommunerna har en omfattande handlingsfrihet i hanteringen. Samtidigt vet vi att de medel som överförs enligt det undantag vi nu diskuterar i huvudsak har använts till bostadsförsörjningsåtgärder.
Det handlar bland annat om satsningar på trygghetsskapande och vräkningsförebyggande åtgärder, upprustning av parker och satsning på boende för särskilt utsatta grupper. MKB Fastighets AB i Malmö är det bolag som i enlighet med undantagsregeln har lämnat störst belopp till kommunen. Det är drygt 36 miljoner kronor till framför allt bostadsförsörjningsåtgärder.
Man kan tycka att det inte borde skötas av kommunens bolag, men lagen stipulerar att hanteringen inte är utanför ramarna för vad riksdagen beslutade om. Jag följer detta noga.
Det är en vikande trend, och Nooshi Dadgostar måste hålla med om att det överförs mycket mindre pengar från allmännyttan nu. Men skulle det ändras kommer vi att diskutera vad vi kan göra för att undvika det Nooshi Dadgostar ser som ett problem, nämligen att hyresgästerna är med och betalar den allmänna välfärden.
Detta får vi i så fall återkomma till.