Nina Lundström (L):
Varför interpellera om byggbransch, byggkonkurrens och boendefrågor? Jo, därför att de är väldigt nära sammankopplade med det som faktiskt i slutändan blir boendekostnader. Ett sätt - också utifrån den föregående debatten - att se till att skapa möjligheter för att pressa boendekostnader eller för att utveckla boendets innehåll och utformning handlar också om byggbranschen.
Det har visat sig att den svenska byggbranschen och den svenska byggmarknaden överlag har väldigt lite konkurrens, sett också i internationella jämförelser. Det har funnits tydliga tecken på kartellbildning. Att det även saknas mångfald påverkar säkerligen både produktutveckling och utformning liksom hur man ska bygga för framtiden. Jag menar att det finns ett antal faktorer som påverkar.
Några av dem saknar jag verkligen i svaret från statsrådet. Det är en diskussion om de ingångsvärden som ändå kommer upp i olika sammanhang. Jag berör i min interpellation exempelvis vad de små och mindre byggarna själva anger vara viktiga grundorsaker. Det är exempelvis att markpolitiken fungerar. Ingångsvärdet för att över huvud taget komma in och kunna bygga är att det finns mark att bebygga.
Man ska naturligtvis kunna kompletteringsbebygga genom tredimensionell fastighetsbildning. Där kan jag konstatera att Sverige saknar en upplåtelseform, ägarlägenheter, som finns på många håll i världen men inte i Sverige. Det skulle också innebära en ny form av byggande. Det handlar om hur man upphandlar, och det handlar om vilka krav man sedan ställer på byggherrar och entreprenörer, det vill säga vilka kringkostnader man måste bära. Det handlar om överklagandeprocesser.
Många mindre byggare kan faktiskt inte vänta mellan sex och i värsta fall nio år innan de har ett bygglov. Det är ett stort ansvar för regeringen, som sitter på mängder av överklaganden att hantera och fundera över i samband med bullerfrågor, partikelfrågor och mycket annat. Låt mig vara tydlig.
Folkpartiet står upp för en god inomhusmiljö och en god livsmiljö, men när systemet hakar upp sig på de här faktorerna måste man fundera över vad vi ska göra framdeles. Ska vi göra det möjligt att bygga i tätorter eller inte? Det handlar också om branschens sätt att fungera när det gäller tjänstesidan kontra byggmaterialsidan. Jag menar att med det sätt branschen fungerar på är det väldigt svårt att stycka upp handlingar. Det är några sådana faktorer som jag ändå saknar i statsrådets svar.
Vad gäller överklagandeprocessen och ineffektiviteten i planprocessen vill jag påminna om det svar statsrådet Mona Sahlin gav i en debatt i december 2004 där statsrådet uttryckte det enligt följande: Jag kan garantera att vare sig nu eller när Bygglagskommitténs förslag kommer ska vi vila på hanen. Vi kommer att sköta det här så snabbt och smidigt som möjligt.
Jag kan konstatera att ännu i dag har vi inte fått förslag, trots att den utredningen innehöll delbetänkanden. Trots att det nu har gått en tid har ännu inga förslag landat på riksdagens bord från regeringen som kunde ha effektiviserat planprocessen. Jag menar att det finns mycket mer att göra från riksdagens sida. Jag delar inte regeringens uppfattning i många fall.
Man tillsätter byggsamordnare, statliga marksamordnare, ungdomsbostadssamordnare och mycket annat, men det som behövs är konkreta exempel. I en tidigare debatt med statsrådet har jag framhållit att man i enkätundersökningar bland de mindre byggarna som KTH har gjort tydligt ser vad som måste göras. Där menar jag att ett typexempel på en följdeffekt också är statens roll som markägare, som jag återkommer till i nästa interpellationsdebatt.
Där behövs också exempel på vad man kan göra för att öka konkurrensen. Min fråga är: Vilka konkreta, skarpa förslag avser regeringen att återkomma med för att öka konkurrensen i byggsektorn?