Sven-Erik Österberg (S):
Jag tycker nog att vi egentligen diskuterar kärnfrågan och vad det handlar om. I det här fallet kan man nog säga: Strunt i förspelet, Stefan Attefall! Man kan konstatera att det ändå finns en majoritet i Stockholms stadshus som har velat införa trängselskatt. Det är ju därför frågan över huvud taget har blivit aktuell. Det är egentligen där som kärnan finns. Om det inte hade funnits det hade frågan över huvud taget aldrig varit aktuell. Det är ju därför processen har startat.
Men man kan ju alltid diskutera processen i sig. I det här fallet har man valt att införa det, och så får väljarna i Stockholms stad ta ställning till om de tycker att det är ett bra eller ett dåligt beslut genom en folkomröstning. Det är så upplägget har varit. Vi kan ha massor av synpunkter på det ur en demokratisk synvinkel, och jag har egentligen ingen annan uppfattning än Stefan Attefall när det gäller hur komplext det är med lokala folkomröstningar.
Jag vet inte vad botemedlet är, och Kristdemokraterna har ju inte visat någon större entusiasm över det tidigare heller. Gäller det statsmakten övergripande, om man bortser från det här försöket? Det här problemet dyker ju upp i lite varierande skala överallt i landet vid olika tillfällen. Jag nämnde ett exempel som jag kan ganska ingående eftersom det gäller mitt eget län. Den processen har jag följt länge. Folkomröstningar som berör även andra dyker ju upp också på andra ställen.
Är lösningen att vi sätter oss ned och diskuterar att man borde begränsa möjligheterna till lokala folkomröstningar eftersom de är så svårtolkade? De kan också ur demokratisk aspekt anses som problematiska för alla människor beroende på hur besluten ser ut. Folkomröstningar är ju rådgivande, men i den allmänna debatten har man hört att det är få som är rådgivande. De är i princip styrande av det skälet att det har blivit så med tiden.
Man hade folkomröstningar både om högertrafik och om sprit en gång i tiden också. I alla fall några av dem var rådgivande såtillvida att man fattade beslut som gick totalt i andra riktningen så småningom. Det verkar som om tiden har glidit ifrån det, och de har blivit mer och mer styrande. Det medför precis det som Stefan Attefall pekar på - komplexiteten för de människor som berörs och som inte är direkt inne i det hela.
De säger: Om några har fått vara med och säga någonting vill jag också vara med och säga, för jag berörs också av frågan! Det är det som är kärnan i Stefan Attefalls problem. Det är svårt att säga emot detta. Så är ju fallet. Men är Stefan Attefall beredd att diskutera själva principfrågan - kommunala folkomröstningar i olika frågor?
Är det där vi ska begränsa det hela eftersom det är så svårt att ta reda på efterbörden, som jag pekade på tidigare? Själva principfrågan är det som har startat det hela i det här fallet. Som jag sade i slutet av mitt förra anförande finns det en majoritet i Stockholms stadshus som vill införa det här försöket för att försöka få ned trafikmängden i Stockholms stad av en rad olika skäl, som jag inte ska gå in på. Det är det som är grunden till att det här har startat.
Man har valt att göra detta precis enligt de regler som finns; man gör en folkomröstning för stockholmarna så att de kan ta ställning till om de vill att det ska fortsätta eller inte. Jag avstår helt ifrån att ha synpunkter på sättet att utforma valsedlarna. Det är tydligt lagreglerat enligt nu gällande lag att det är fullmäktige i Stockholm som bestämmer vad som ska stå på dem. Så ser det ut.
Men om Stefan Attefall vill ha en annan ordning och diskutera omfattningen av kommunala folkomröstningar så återkom gärna till den debatten!