Jakob Forssmed (KD):
Det är i kommunerna som vi bygger Sverige. Många gör fantastiska insatser i de kommunala verksamheterna runt om i vårt land. Vi ska debattera kommunernas ekonomi och situation här i dag. Det viktigaste för kommunernas ekonomi är människors arbete, att människor kommer i arbete. Inkomstskatter är väsentliga för kommuner. Annat är naturligtvis viktigt, såsom statsbidrag och utjämning, men inkomstskatt på arbete är grunden.
Därför är Alliansens budget bra för kommunal ekonomi. Jobben, tillväxten och därmed resurser till välfärden står nämligen i fokus. Att göra det dyrare att arbeta och anställa riskerar att försämra för kommunerna vilket vänstersidans budget hade inneburit. Och det är i kommunerna som vi bygger Sverige. Resurserna till vård och omsorg har vuxit när alliansregeringen har prioriterat välfärden och haft fokus på jobb och tillväxt.
Alliansen har också investerat kraftfullt i skolan, i sjukvården och i omsorgen. Sverige har aldrig förr lagt så mycket pengar på välfärdstjänster som nu till skola, sjukvård och äldreomsorg. Resurserna har ökat per invånare och i fasta priser sedan 2006. Resurserna per elev har ökat från 2006 i alla skolformer. Och nu tillför vi ytterligare stora resurser till skolan.
Antalet sysselsatta i kommunfinansierad verksamhet har ökat med drygt 30 000 personer mellan 2006 och 2014 och väntas öka med ytterligare 30 000 mellan 2015 och 2018. Vi har satsat stora resurser på till exempel äldreomsorgen. Resurserna till och kostnaderna för äldreomsorgen har ökat från ca 80 miljarder 2005 till strax över 100 miljarder 2012.
Vi har kunnat läsa att Sverige lägger näst mest resurser i OECD på äldreomsorg. Och resurserna till välfärden som helhet har ökat med över 100 miljarder sedan regeringsskiftet 2006, i det Sverige som håller på att gå isär enligt vänstersidan. Vi har hört en del bra saker i debatten, och vi har hört en del saker som man kan ha synpunkter på.
Alliansens budget innebär alltså något mer till skolan nästa år. Trots det talas det om de stora riskerna med minskad jämlikhet i skolan och annat. Vänstersidan borde vara glad för mer resurser till skolan. Jag tror att vi hörde Socialdemokraterna säga att det inte blir en ökad satsning med 500 miljoner kronor på tillgänglighet i cancervården nästa år. Det blir det! Det är Alliansens förslag.
Göran Hägglund tog fram det i Regeringskansliet, och det presenterades i våras. Det fanns med i Alliansens valmanifest och kommer nu att genomföras. 500 miljoner går till ökad tillgänglighet i cancervården. Vi har hört Vänsterpartiet och regeringen tala om sina satsningar på äldreomsorgen med 2 miljarder till ökad bemanning. Samtidigt vet vi att satsningen krymper. En besparing på äldreanslaget ökar.
Äldreanslaget minskas med 1,44 miljarder i vänstersidans budget till 2018. Kvar blir drygt 500 miljoner kronor. Det är långt från de 2 miljarder som har utlovats. Det är kortsiktigt och inget för kommunerna att bygga på. Man kan inte heller beskriva skillnaden mellan en välfärd i fritt fall och en välfärd som går att lita på i termer av 500 miljoner kronor. Det är inte seriöst. Det är samma sak inom sjukvården.
Om man tar vänsterns satsningar som ligger utöver Alliansens och bryter ned dem på exempelvis Jämtlands läns landsting blir det 18 miljoner utifrån deras befolkningsmängd. Men sedan rycker regeringens särskilda löneskatt för äldre bort drygt 7 miljoner. Då blir det 11 kvar. År 2016 skulle Jämtland få mindre pengar om vänsterns budget hade fått gälla, tack vare att man genomför en särskild löneskatt för äldre.
Många äldre stannar nämligen kvar i arbete, inte minst inom sjukvården och inte minst i län och regioner som annars har svårt att klara sin kompetensförsörjning. Där kan de äldres erfarenhet tas till vara på ett bättre sätt. Sjuksköterskor, läkare och andra som stannar kvar och jobbar får nu en straffskatt av vänstersidan. Och de landstingen kommer naturligtvis att drabbas av det. En sista sak som jag vill ta upp är att vi i höst firar att barnkonventionen blir 25 år.
Sverige har länge haft konventionen i svensk lag. Regeringen har deklarerat att de vill inkorporera den. Det är en ambition som jag delar. Men konventionen kan inte i första hand vara bokstäver utan måste återspeglas i barns verklighet. Det blir aktuellt också när vi diskuterar kommunal ekonomi. Vi vet att barn i ekonomiskt utsatta hushåll deltar i fritidsaktiviteter i mindre utsträckning än andra, särskilt när de blir lite äldre.
Alliansregeringen införde en fritidspeng för att dessa barn ska få bättre möjlighet att vara med i fritidsverksamhet tillsammans med sina kompisar. Det är ett stöd för att betala till exempel träningsavgifter och som inte behöver konkurrera med andra utgifter i familjens ekonomi. Fritidspengen läggs nämligen utöver försörjningsstödet i kommunerna och kan bara gå till fritidsaktiviteter. Tanken är att barnen inte ska behöva känna ansvar för att träningsavgiften tas från hushållskassan.
Denna peng ville den rödgröna regeringen med stöd av Vänsterpartiet slopa vid årsskiftet. De ville slå mot de här barnens fritidsaktiviteter. Nu blir den kvar. Och det vore ett välkommet besked här i dag om vi skulle kunna komma överens om att den kommer att bli kvar och att den inte ska avskaffas längre fram. Det är ett konkret besked som jag skulle vilja ha av vänstersidan efter budgetdiskussionen i dag.