Ann Linde (S):
Hans Rothenberg har frågat mig om jag anser att den befintliga exportstrategin fungerar då exporten har minskat på de 26 prioriterade marknaderna. Han har också frågat vilka åtgärder jag och regeringen avser att vidta med anledning av minskningen för att förbättra Sveriges export. Sveriges exportstrategi beslutades av regeringen i september 2015.
Den innehåller 22 insatser för att stärka det svenska näringslivets internationalisering och berör förutom exporten även arbetet för en fri och rättvis handel, främjandet av utländska investeringar och turism, Sverigebilden i utlandet och attraktionen av utländska talanger.
Bland insatserna ingår bland annat bättre samordning och kraftsamling inom Team Sweden, inrättandet av regionala exportcentrum, bättre tillgång till rådgivning och finansiering för små och medelstora företags export och mycket annat. Regeringen anslog för strategins genomförande 800 miljoner kronor under fem år. Exportstrategin togs fram i dialog med det svenska näringslivet.
I exportstrategin nämns en lista över 26 länder vilka ges långsiktig prioritet i regeringens exportfrämjande. Listan presenterades ett halvår innan exportstrategin beslutades.
Urvalet av länder skedde utifrån deras ekonomiska storlek och förväntade tillväxt till 2020 samt förekomsten av politiska eller byråkratiska hinder som ökar företagens behov av stöd från svenska ambassader och ministerbesök. De prioriterade länderna finns i alla världsdelar, med viss slagsida åt tillväxtländerna i Asien och Mellanöstern.
Men även stora traditionella marknader som USA, Tyskland och Storbritannien finns med. Nästan alla dessa länder har besökts av ett statsråd eller en statssekreterare sedan 2014, ofta tillsammans med en företagsdelegation. I ett av länderna, Filippinerna, har Sverige återöppnat vår ambassad. I USA har Sverige återöppnat generalkonsulatet i New York. Fru ålderspresident!
Under det senaste kvartalet har exporten till dessa 26 länder ökat med 13 procent. Tidigare har dock utvecklingen varit mer blandad. Några av länderna har lidit svårt av prisfallet på olja och andra råvaror, vilket gjort att deras efterfrågan på importerade varor minskat. I andra länder har politiska förändringar påverkat tillväxten och företagens vilja att satsa på att utveckla sin export.
Ett exempel är Storbritannien, där svensk export blivit dyrare eftersom pundet rasat sedan landet beslutade att lämna EU, samtidigt som företagen känner en osäkerhet om vilka villkor som kommer att råda framöver. Detta är effekter som även våra konkurrentländers export påverkats av. Svensk export domineras av kapital- och investeringsvaror som kunderna inte förnyar varje år, såsom maskiner, lastbilar och mobilnätverk.
Det gör oss mer känsliga för konjunktursvängningar än länder vars export domineras av exempelvis livsmedel eller läkemedel. En enda stor affär kan därför få kraftigt genomslag på Sveriges export till en viss tillväxtmarknad för ett enskilt år. Den samlade exporten utvecklas positivt. Detsamma gäller inflödet av investeringar, turism och nästan alla de andra mått med vilka vi utvärderar exportstrategin.
Genomförandet av de olika insatserna fortsätter, och resultaten följs upp löpande. Om det skulle behövas finns en beredskap att ändra i prioriteringarna. Utgångspunkten är att exportfrämjandet ska bygga på vad företagen efterfrågar, och därför är dialogen med näringslivet central. Att världen förblir öppen för handel och investeringar är grunden för vår export.
Likaså måste vi fortsätta att vässa vårt erbjudande till utländska investerare och talanger, så att de vill etablera sig här. Hållbart företagande är en integrerad del i exportfrämjandet, och ses alltmer av svenska företag som en konkurrensfördel. I exportfrämjandet, liksom i allt annat, måste man våga prioritera. I något skede kan det finnas skäl att se över urvalet av länder.
Men prioriteringar ska vara långsiktiga, och därför bör man inte fästa sig alltför mycket vid svängningar i konjunkturer, valutakurser och råvarupriser.