KBLab/rixvox huggingface dataset:
Pyry Niemi (S):
Jag tackar demokratiministern för en bra diskussion och debatt. Vi brinner uppenbarligen för samma frågor, och det är viktigt. Det är också viktigt att detta är en fortsättning på en lång diskussion och debatt som är ett slags motvikt mot den intolerans och främlingsfientlighet och den rädsla som i många stycken skadar och stör vårt demokratiska samhällssystem.
Det är bekymmersamt att se alla de trender och tendenser som finns i samhället i dag. Människor utsätts för hot och trakasserier för att de har en annan hudfärg, kommer från en annan kultur eller har en annan religion. De får över huvud taget inte sin egen rättmätiga plats i samhället utan blir dömda på förhand. Därför är det demokratiska samtalet så viktigt även för alla ungdomar.
Om man inte får en träning i detta i ett tidigt skede och ett kritiskt förhållningssätt till saker som passerar snabbt via internet eller sociala medier är det lätt hänt att sådana här uppfattningar så småningom blir etablerade sanningar. Det blir domar och fördömanden av människor helt i onödan - människor som helt oskyldigt hamnar under luppen, blir dömda på förhand och aldrig får en egen plats.
Därför är det demokratiska samtalet viktigt i skolorna. Det ska pågå hela tiden. En värdegrund får man inte gratis, utan det förtjänar man. Det måste man verkligen jobba för hela tiden. Demokratin är oss inte given hela tiden. Den förändras, och uppfattningen om demokrati förändras.
Därför måste vi hela tiden vara aktiva, förstärka denna uppfattning och ge våra unga en chans att förstå varför demokratin grundades en gång i tiden, varför vi har det samhällsskick och det statsskick som vi har i Sverige och varför demokratin är värd att försvara.
Pyry Niemi (S):
Anledningen till att jag vill att det ska ske en förändring i de beloppsgränser som en processande skadelidande ska betala är egentligen att det ställer större krav på försäkringsbolagen att faktiskt nå en förlikning i ett tidigare skede.
Jag tror inte att det kommer att bli en dramatisk uppgång i att försöka lösa frågor tvistevägen, via domstol, om man skulle göra på detta sätt. Som jag säger: Oavsett läge tror jag inte att människor i något slags inflatorisk benämning skulle springa i väg till domstol för att försöka lösa sina ärenden.
Det är en oerhört jobbig process för alla inblandade parter, och oavsett kostnaderna tar man sig nog en och annan funderare innan man verkligen bestämmer sig för det. Jag är helt övertygad om att det är så. Med detta sagt: Skulle vi göra denna typ av ändringar i systemet och lagstiftningen skulle det kanske också kunna skapa förutsättningar för försäkringsbolagen att tänka i nya banor. Jag har träffat representanter för försäkringsbolagen, och de är inte nöjda med hur systemet ser ut i dag.
De är väldigt tydliga med att de skulle vilja ha en helt annan tingens ordning, och de vill definitivt inte processa. Det finns nämligen en ekonomisk risk även för försäkringsbolagen i att processa. Så är det ju; det är för båda parter risken uppstår.
Med detta sagt: Kan man lösa frågan i ett tidigare skede - kan man skapa metoder och modeller som gör att den skadelidande i grunden får en så rättvis prövning som möjligt i ett så tidigt skede som möjligt - minskar man också obalansen. Tidsutdräkten är nämligen viktig, men prövningen är lika viktig. Den som är skadelidande ska kunna känna att den har blivit tagen på allvar. Det tycker jag är viktigt att föra in i debatten.
Många gör inte det, och därför är det nu väsentligt att det som sker i den parlamentariska socialförsäkringsutredningen sker snabbt och tydligt och att vi också får fram resultat som leder i en positiv riktning. Tack för en bra debatt!
Pyry Niemi (S):
Jag tackar för landsbygdsministerns positiva inspel, men att vara positiv innebär också att man har iklätt sig ett mått av ansvar. Det betyder att vi socialdemokrater kommer att utgå från att ministern kommer att driva den positiva andan på EU-nivå både muntligt och skriftligt. Det är bra, och det är ditåt vi ska. Vi måste ge tydliga signaler till livsmedelsföretagarna att fusk inte lönar sig.
Där är vi helt överens. Utan ursprungsmärkning hade man aldrig någonsin kommit på att kontrollera köttet. Om det inte hade funnits branschöverträdande regler, om det inte funnits innehållsdeklarationer och den typen av varudeklarationer på våra produkter, hade många fler kunnat fuska och det hade varit ännu svårare att ägna sig åt spårbarheten.
På sikt kommer det här att öka tilliten och därmed sagt ge mervärde för de produkter som säljs till konsumenterna. På sikt ger detta - faktiskt - fler jobb. Låt oss gå tillbaka till Matlandet Sverige. Nu ska det skapas 20 000 nya jobb inom livsmedelssektorn i Sverige. Det är omfattande, och det rör många människor.
Åtminstone står det så i missivet och målen. Hittills har vi inte sett mycket av de nya jobben inom sektorn. Jag tror att ett skäl är att många inte vågar satsa. De vet att mat är så viktigt. Jag är säker på att om det hade funnits en tydligare inriktning från dem som står på konsumenternas sida, i det här fallet regeringen, hade fler svenska konsumenter köpt ännu mer svensk mat.
Jag ser fram emot att landsbygdsministern tar tag i frågan och driver på den ordentligt på EU-nivå och tar ställning för ursprungsmärkning - även efter den här debatten.
Pyry Niemi (S):
Jag vill först säga till Bengt-Anders Johansson att detta med pris i butiker är rätt intressant. Ica gör rätt omfattande vinster - jag tar det som ett exempel. Det är en stor livsmedelskedja i Sverige som har en ganska omfattande verksamhet och som jag är helt övertygad om med rätt kontrollsystem skulle avsätta en del kronor extra för att öka förtroendet gentemot konsumenterna.
Jag säger inte att vi ska ha höga priser i butikerna. Det är klart att det måste finnas olika prissortiment - så är det. Alla ska ha rätt och möjlighet att köpa mat. Men risken är ändå överhängande att om vi inte får till hårdare sanktioner mot dem som fuskar och bättre kontroll- och uppföljningssystem, då kommer vi inte åt fusket. Jag hävdar bestämt att de frivilliga system som finns i dag har sina brister - så är det. Annars hade inte den här typen av fusk förekommit.
Då måste vi från politiken vara mycket tydliga med att vi måste framåt. Men jag säger att det hänger ihop. Det handlar om att redan i grunden skapa kritiska konsumenter, från grundskolenivå och uppåt. Under hela sin konsumtionsperiod måste man som person i det svenska samhället ta sig an och få möjligheten att vara kritisk konsument. Men det är svårt i dag.
Det är ganska märkligt att det är väldigt mycket lättare att ta reda på vilket ursprungsland som innehållet i kosmetika kommer från än att få veta ursprunget till det kött man har i köttråvaran i processat kött. Jag gör inga liknelser, men jag kan ändå se vissa paralleller. Vi lägger ned mycket mer tid på den diskussionen än att prata om innehållet i vår mat. Det tycker jag är allvarligt.
Här har vi också en gemensam läxa att jobba med, vi från oppositionen men också regeringen: att skapa grundförutsättningarna för att konsumenterna ska våga ifrågasätta och ställa större krav, samtidigt som det finns uppföljningssystem som faktiskt motverkar fusket.
Pyry Niemi (S):
Jag uppskattar resonerandet från försvarsministern. Jag konstaterar att det inte bara kan bli, utan att det är miljöstörningar och buller i det här specifika fallet. Det är också problematiskt för kommunerna att när Försvarsmakten vill utöka antalet skjutövningar är det en signal tillbaka till kommunerna att det blir ännu mer begränsningar.
I det här fallet blir det definitivt så om prövningen går igenom. Om Försvarsmakten vill ha en bra dialog - jag tror att det går att få - gäller det att bestämma sig i ett tidigt skede för att se över hur man kan skapa bra rekryteringsbaser. I det här fallet är det viktigt att få in många bra människor, speciellt i Enköping.
Jag tror att försvarsministern och jag är helt överens om det. Men det hämmar å andra sidan tillväxten av bostadsbyggnation för att det finns buller-, säkerhets- och riskavstånd. Nu hårdrar jag det lite grann, men det här är en problematisk bild som jag inte tror att Försvarsmakten i alla lägen tar hänsyn till när man gör sina olika ansökningar om miljöprövning för till exempel utökat skjuttillstånd. Sedan handlar det om logistik och samverkan vid övningstillfällen.
Det är inte alltid så att vissa skjutfält hela tiden måste användas för vissa typer av aktiviteter, utan man kanske förlägga större skjutövningar till andra skjutfält som är mindre miljöstörande. Det där bekymret känner försvarsministern mycket väl till. Jag avser att återkomma i ärendet framöver, oavsett hur miljöprövningen landar. Den här frågan kommer att växa och väckas vidare. Det är jag helt övertygad om.
Jag tackar försvarsministern för den här dialogen.
Pyry Niemi (S):
Jag har varit egenföretagare i många år. Ett av skälen till att jag anställde personal var att jag hade intäkter som var på väg in. Det fanns alltså efterfrågan på mina varor och tjänster, det slags efterfrågan där andra företag ville köpa mina tjänster. För mig var det då inte avgörande vilken skatt eller vilka pensioner som skulle betalas in.
Anders Borg menar att på lång sikt är sannolikheten större att man anställer om man har lägre kostnader. På kort sikt handlar det dock om att det måste finnas människor som vill köpa ens varor och tjänster. Här har Socialdemokraterna och den borgerliga regeringen helt olika inriktning. Ni säger att om ni sänker kostnaderna kommer det på sikt att leda till att arbetslösheten sjunker.
Men alla de skatteavdrag och skattesänkningar som vi har sett i Sverige de senaste åren har pekat i en helt annan riktning. Arbetslösheten har inte sjunkit. Vi är i ett läge där det är massarbetslöshet i Sverige. Jag välkomnar Anders Borgs inlägg om korttidsarbete, oavsett tekniken, remissomgångarna och allt det.
Det är ett bra sätt att hantera frågan kortsiktigt, för vi måste se till att människor kan stanna kvar på sina arbetsplatser och förbereda dem på den tid när konjunkturen förhoppningsvis vänder. Då har människor ännu mer pengar att investera i varor och tjänster och företag ännu mer pengar att investera i varor, tjänster och nyproduktion. Det är väsentligt att ni gör ytterligare saker, Anders Borg.
Ni måste agera och visa väljarna, alltså arbetstagarna hemma i Uppsala och i hela Sverige, och oss här i riksdagen att ni är villiga att ta stafettpinnen och visa vägen i ett läge då massarbetslösheten kanske kommer att bestå.
Pyry Niemi (S):
5 1⁄2 miljard kronor kostar sänkningen av restaurangmomsen, och fortfarande har vi inte sett de totala effekterna av den. Det är ganska mycket pengar som i någon mån blir ett branschstöd. Visst, det har tillkommit nya jobb; det kan jag också understryka och hålla med om. Den utredningen får analyseras vidare. Problemet är att pengarna låses in i stället för att användas till någonting som kanske skulle kunna vara ännu mer verkningsfullt i dessa tider, för faktum kvarstår att massarbetslösheten består.
Vi har inte kommit särskilt många steg längre framåt. Långtidsarbetslösheten för unga består och fortsätter att hålla sig på en jämn nivå. Vi har inte sett några tydliga effekter. Visst kommer det in unga på arbetsmarknaden, men det är fortfarande svårt för dem att få tillträde till arbetsmarknaden. Här handlar det om småföretagarnas intresse av att nyanställa och hitta nya möjligheter för unga människor att ta sig in på arbetsmarknaden. Vi talar precis samma språk här. Vi tycker att småföretagen är viktiga.
Men när det fortfarande låses in pengar till branschstöd i verksamheter som inte tar bort de stora arbetslöshetstalen måste även regeringen komma till viss insikt och fundera på vad som är bättre åtgärder för att komma åt detta. Jag blir också lite brydd när jag hör att den andra sjuklöneveckan eventuellt ska övertas nästa år. Det nämns ingenstans i höstens budgetproposition som i princip komma att gälla resten av året.
Det handlar om ungefär 1 1⁄2 miljard kronor för att ta över ansvaret för den andra sjuklöneveckan. Men det kanske kommer i vårpropositionen, vad vet jag? Det kanske mest bekymmersamma, näringsministern, är att trots att ni talar er varma för småföretagens villkor händer det inget på arbetsmarknaden. Omsättningstalen fortsätter vara likadana.
Det försvinner människor från arbetsmarknaden, det kommer in nya och så försvinner de igen. Här ligger den största utmaningen.
Pyry Niemi (S):
Jag ska faktiskt berömma Staffan Danielsson. På det sätt som Staffan beskriver läget säger också många centerpartister ute i landet. Det är bra. Men Eskil Erlandsson talar om sänkta avgifter och sänkta skatter. Jag tror att många av småföretagarna, som landsbygdsentreprenörerna är, tycker att det är i och för sig bra med sänkta skatter och avgifter, men i grunden handlar det om att få ökade intäkter i form av bra affärer.
Det får man genom en sund och bra näringspolitik som bygger på lika och sjysta villkor. Det är inte helt sjysta villkor inom EU. Jag kan direkt tillstå att det finns problem med matproduktionen och så vidare. I grunden handlar det också om vilken ambition regeringen har. Jag tycker att Centerpartiet i någon mening har tappat kompassen när det gäller landsbygdsutvecklingen. Det har varit smygande.
Den ultimata stöten kom i samband med långtidsbudgeten för EU där en del av pengarna i landsbygdsprogrammet försvann, ännu mer än vad som först försvann i det direkta stödet. Jag satt själv med den natten och lyssnade till statssekreterarens förklaringar. Han sade att de var tvungna att offra pengarna för att behålla rabatten. Det tror jag inte att LRF tyckte var den absolut bästa svenska strategin. Nåväl - tillbaka till ärendet.
Om det stämmer att fattiga landsbygdskommuner ska bygga sina egna mobilmaster för att få mobiltäckning över hela landet blir jag ytterst bekymrad. Om ett centerpartistiskt statsråd har sagt så, visar det ytterligare på hur vilse Centern har gått och hamnat i helt fel färdriktning. Det här måste hanteras på ett sakligt och klokt sätt. Ska ni komma tillbaka till landsbygden duger det inte med att hela tiden gå i Moderaternas ledband.
Ni måste visa prov på kraft och tidigare gammal centerstrategi. Det här håller inte.
Pyry Niemi (S):
Den offentliga upphandlingen är givetvis viktig i sammanhanget, för den står för en stor del av matinköpen totalt i Sverige och inom EU. Självklart är det så - där är vi helt överens. Att jag säger klassfråga handlar inte bara om att det finns tydlig märkning på förpackningar.
Landsbygdsministern är väl medveten om att vi socialdemokrater står bakom en tydlig ursprungsmärkning. Det räcker inte heller bara med att vi har en bra och tydlig nyckelhålsmärkning, utan det handlar om vilka varor man väljer. Den som har det tuffast med pengar väljer oftast det som är billigast att handla.
Nu ska jag inte säga att det är sämre produkter, men sannolikheten är större att det finns mer socker och salt i de billiga produkterna. Så har jag fått lära mig, men jag kanske har fel. Livsmedelshandlarna står inte direkt och säljer trepack med ekologiskt närodlade tomater, utan det är klart att de tar ett bättre pris för dem. I stället säljer de kanske tre pizzor för ett lägre pris.
Att jag gör denna liknelse har att göra med att även livsmedelshandlarna har ett stort ansvar för att leverera och marknadsföra produkter som är näringsriktiga, innehåller mindre salt och socker och så vidare. Med detta sagt är det bra om vi skulle kunna hitta mål för saltintaget. Det är bra om vi skulle kunna hitta mål för sockerkonsumtionen.
Det är också bra att vi kan ha ännu tydligare samtal med branschaktörerna i detta sammanhang. Det kommer nämligen inte att funka med regler om inte branschaktörerna är med. Och det kommer inte att funka med inriktningar om konsumenterna inte förstår vad som är nödvändigt eller inte. Därför behöver vi en tydlig och klar strategi från regeringen ut till konsumenterna.
Pyry Niemi (S):
Jag tänker på Tage Danielssons monolog om hur sannolikt det var att olyckan i Harrisburg skulle inträffa. Och efter att ha hört landsbygdsministern läsa den fina texten på s. 7 i budgetpropositionen undrar jag hur sannolikt det skulle vara att finansministern skulle uttala sig på det här sättet efter att ha läst den texten. Det kan man alltid fundera över. Nåväl! Jag förstår mycket väl att vi behöver import av råvaror.
Vi lever i ett land med ett sådant klimat. Vi har inte plats för kaffebönor. Jag vet att bland annat livsmedelsföretagen twittrar och kollar på det här. Det är många växter, grönsaker och frukter som vi inte har möjlighet att odla i Sverige men som är viktiga ingredienser i livsmedelsindustrins förädling. Det är vi helt överens om. Om detta råder ingen tvekan. Så kommer det att se ut framgent. Vi bor där vi bor och kan inte göra så mycket åt det, om vi inte vill flytta.
Det är något annat som bekymrar mig. Jag är jätteglad över att det finns en ambition hos landsbygdsministern att vi ska ha en framtida jordbruksproduktion i Sverige. Men vi kan samtidigt inte sätta upp en målbild som är helt orealistisk.
Vi kan inte gå ut och tala om att vi ska ha en livsmedelsexport på 100 miljarder kronor år 2020 samtidigt som statistiken visar att vi går alldeles för långsamt fram. Det måste kämpas något ofantligt mycket de närmaste fem, sex åren för att vi ska uppnå de nivåerna. Med detta sagt välkomnar jag en diskussion om det. Men skapa då en målbild som är realistisk.
Det går inte att bart springa fram och hoppas att det ska hända av sig självt, utan man måste agera. Det är bättre att landa i myllan i lagom tempo och i lagom takt än att falla helt platt ned på marken.
Pyry Niemi (S):
Det var en exceptionell tid. Det var fruktansvärda år. Europa befann sig i krig. Sverige och Finland har historiskt alltid haft ett väldigt speciellt förhållande till varandra. Det kan vi konstatera både historiskt och numera. Det var en stor välgärning som den svenska staten iklädde sig under perioden.
Jag är helt övertygad om att den finska staten också har gett uttryck för sin tacksamhet för alla de aktiviteter som gjordes av hundratusentals frivilliga under de jobbiga och tuffa krigsåren. Med detta kan jag också själv rikta ett stort tack. Jag hävdar dock bestämt att detta inte var frivilligt. Det är också en signal tillbaka till dem som nu utreder de olika ärendena om Ersättningsnämndens ansökningar.
Jag hävdar att detta borde ha ett undantag i bedömningarna. Det går nästan att jämställa med ett omhändertagande. Jag vill vara verkligt tydlig med det. De barn som hamnade i Sverige hamnade inte här av frivillighet. De blev inte placerade i fosterhemmen av frivillighet. De hamnade här för att de hade ett skyddsbehov, egentligen.
Den frivilligheten kan man tolka hur brett man vill, men för de föräldrar som skickade sina barn hit fanns bara ett enda fokus i sikte: att rädda sina barn. Det kan tolkas som frivilligt att rädda barnen. Men det är mer av nödvärn, om man ska vara lite krass. Man vill rädda sitt barn undan krigets fasor, och förhoppningsvis kommer han eller hon att överleva. Det är därför detta blir så exceptionellt, statsrådet.
Det är därför det inte går att jämställas med de regler som fanns för omhändertagande av barn. Därför anser jag att de finska krigsbarnen har precis lika goda förutsättningar att få ersättning.
Pyry Niemi (S):
Det var ett intressant inlägg från socialministern. Som socialministern förstår tycker jag inte att systemet fungerar särskilt bra. Där har vi olika uppfattningar. Sedan kan vi ha likvärdiga uppfattningar beträffande bemötande och att man ska ta hand om patienterna på allra bästa sätt. Där är vi helt överens. Låt oss ta bort incitamenten för försäkringsbolagen att anlita sakkunnigläkare på det sätt som sker i dag. Då löser vi mycket av problemen. Det är jag helt övertygad om.
Låt oss ta bort försäkringsbolagens möjligheter till det. Låt oss skapa en av Ivo eller av Socialstyrelsen kontrollerad oberoende grupp av specialister som kan anlitas av de skadelidande alternativt av försäkringsbolagen, naturligtvis till rimliga kostnader. Självklart måste det finansieras. En vanlig timtaxa bör gälla, ingenting annat.
Det ska inte vara någon närvaro i domstolen, det ska skrivas ett dokument, man ska träffa patienten - det ska vara ett krav - för att kunna ge en ordentlig second, third eller fourth opinion. Det är ganska många gånger som det görs flera undersökningar och som det sedan återkopplas till. Återigen, vi är inte emot läkarkåren. Vi är emot att det finns så många olika uppfattningar om just nackskador.
I dag är det mycket lätt att gå emot sina kollegers uppfattningar och egentligen döma ut dem. Det är bekymmersamt, och det är inte särskilt patientsäkert. Det är det som jag vänder mig mot, det är det som Hillevi vänder sig mot och det är det som Adnan vänder sig mot.
I dag finns inte den kvalitativa prövningen vid varje givet tillfälle som en patient kunde förvänta sig att få, eftersom det uppenbarligen går att tala om för en läkare att han eller hon har fel, att den bedömning han eller hon gjort är fel. Vi vänder oss starkt emot det ifall det är ett systematiskt sätt att hantera den här typen av frågeställningar. Det bekymrar oss. Slutligen, herr socialminister, vill jag överlämna en bok som jag läst. Den är skriven av Carin Millfors, som sitter på läktaren och följer debatten.
Hon är en av dem som hamnat i den situation vi här diskuterar. Boken är mycket läsvärd och mycket intressant.
Pyry Niemi (S):
Jag vill tacka finansministern för svaret. Jag kommer att gå från globalt till mer lokalt. Om halten koldioxid ska stabiliseras vid 450 ppm, vilket alltså förväntas leda till en uppvärmning med mer än två grader Celsius över förindustriell nivå, måste de globala utsläppen börja minska inom några decennier, för att före nästa sekelskifte ha nått nivån två miljarder ton kol per år - alltså en fjärdedel av dagens utsläpp.
Därefter krävs det en halvering under de följande århundradena för att halten inte ska börja stiga igen, bland annat beroende på gasens långa livslängd i atmosfären och på att landekosystem och hav med tiden tar upp allt mindre av den utsläppta koldioxiden.
Med ett tak på två miljarder ton kol per år och en befolkning år 2100 på tio miljarder får utsläppen av koldioxid från fossila bränslen maximalt uppgå till 0,2 ton kol per person och år - förutsatt att avskogningen har upphört. Dagens globala genomsnittsnivå är drygt ett ton kol per person.
Om befolkningsökningen inte fortsätter efter 2100 innebär en ytterligare halvering av de globala utsläppen ett tak på max 0,1 ton kol per person och år 2200-2300. Det faktum att en allt större del av utsläppen med tiden blir kvar i atmosfären gör att utsläppen måste minska kraftigt på hundra års sikt, även om man avser att stabilisera halten koldioxid på en högre nivå än 450 ppm.
Herr talman! Vi har i dag sett i Sverige att det har blivit minskad belastning från personbilstrafiken. Det beror främst på att bilarna har blivit mer energieffektiva och mer bränslesnåla. Däremot vet vi per definition att utsläppen från den tunga trafiken har ökat med 44-45 procent.
I det här fallet - som vi specifikt diskuterar i dag - då tullens kontroller kommer att genomföras på Arlanda blir det en ytterligare pålaga avseende miljöbelastningen, dels för boende i Knivsta kommun i Uppsala län, dels även för kringboende vid Arlanda. Det handlar inte bara om myndighetsstyrning, utan även om klimatambitioner. Drygt 1 000 tyngre transporter från Kapellskär till Arlanda per år blir klimatbelastande.
Vi vet att utsläppen från tunga fordon har ökat med 44 procent och vi vet också att de åkare som kommer till Sverige inte alltid kör med det bästa och mest miljövänliga bränslet. I ett läge där regeringen säger sig värna om det svenska klimatarbetet - det hörde vi från Anders Borg i en debatt alldeles nyss - blir just den här formen av bristande ambition helt kontraproduktivt. Frågan kan inte bara hanteras som en form av effektivisering av tullmyndigheten, den har ett symboliskt mycket viktigare värde.
För varje extra ton av koldioxid som släpps ut i atmosfären lämnar vi en extra skuld till våra efterkommande att hantera och betala av. Anser finansministern att det är logiskt att skicka transporter drygt sju mil från Kapellskär för att kontrolleras på Arlanda, när den möjligheten rimligtvis kunnat hanteras i Kapellskär?