Hillevi Larsson (S):
Vad jag har förstått är vårdvalet obligatoriskt i landstingen. Det är ett beslut från regeringen, och därmed tycker jag att det ännu mer blir en riksfråga. Det är ju ett system som regeringen har infört, kanske i vissa fall mot landstingets vilja, och då är det väldigt viktigt att se till att det fungerar i praktiken och inte får effekten att den som fuskar till och med belönas i systemet.
Det borde vara tvärtom, att de som sköter sig är de som belönas, om nu någon ska belönas. Sedan är det en viktig diskussion hur man går vidare med det här. Ett förslag som har förts fram för att göra systemet bättre är att man inte får ersättning för antalet diagnoser utan efter den behandling som man de facto ger.
Det vill säga, ger man en patient 30 diagnoser ska man i så fall behandla alla dessa diagnoser, annars får man inte uppge så många diagnoser. Det har varit ett problem att man har uppgett massor av diagnoser för att få in pengar men sedan bara behandlat en diagnos. Jag tycker att man borde kunna gå vidare med ett sådant förslag.
Det är helt sant att den ena delen är själva ersättningssystemen och den andra delen direkt fusk och missbruk. Men det hänger ihop. Har man inte ett bra system med bra kontroll blir det fusk som riskerar att inte upptäckas. Det finns fruktansvärda exempel, bland annat i Jönköping, där man hade satt en sköterska att ringa runt till patienter och samla diagnoser.
Genom ett enda telefonsamtal, alltså inte ens ett besök på vårdcentralen och än mindre behandling, kunde man femdubbla antalet diagnoser i journalen. Vad jag har förstått är det inte längre möjligt att göra på det sättet, men det visar ju att systemet har brister.
När det gäller vårdvalet är det lite samma sak som med apoteken: Det kanske har blivit något fler, men det är också en fråga om var vårdcentralerna etablerar sig. I Malmö där jag kommer ifrån har två vårdcentraler försvunnit i min stadsdel Fosie, och vårdtrycket ökar på den kvarvarande.
Fosie anses vara en ganska socialt utsatt stadsdel i Malmö, och det är lite samma sak med vårdcentralerna, att man söker sig till köpstarka områden och bort från de socialt utsatta områdena, fast behoven mycket väl kan vara större i de socialt utsatta områdena. Ett problem med vårdvalet är just att vårdcentralerna etablerar sig där de vill.
Patienterna kan visserligen lista sig på vilken vårdcentral de vill, men vårdcentralerna kan etablera sig där de tror att det är mest gynnsamt och inte efter behov. Jag tror att man behöver lägga in detta i systemet så att det inte bara är på papperet som behoven styr utan även i verkligheten. En annan fråga som jag tog upp i min interpellation är marknadsföringen inom ramen för vårdvalet.
Det är klart att vårdvalet bygger på en konkurrens mellan olika vårdcentraler, privata och offentliga, i en stor mängd. Där kan marknadsföringen bli aggressiv för att man vill ha så många listade patienter som möjligt eftersom det ger intäkter. Ett exempel var i Ängelholm i Skåne där en privat vårdcentral bjöd ungdomar på inträde på krogen mot att de listade sig på den vårdcentralen. Det visade sig att ungdomarna kände sig lurade i efterhand.
De förstod inte vad de hade skrivit under. Än en gång var det medierna som tog fram den här nyheten. Så ska det inte vara, utan vi behöver ett kontrollsystem som fungerar.