Jesper Skalberg Karlsson (M):
Tack, ministern, för svaret! Jag hade från början inte planerat att gå upp i denna debatt. Egentligen är jag här för att tala om naturskydd, men ämnet psykisk ohälsa är något som berör, inte minst vad gäller unga människor. Jag skulle vilja reda ut begreppen något. Psykisk ohälsa är väldigt brett definierat. Den ena delen handlar, lite förenklat, om oro, ångest och nedstämdhet.
Detta är fullt naturliga reaktioner på sådant som händer i ens vardag. Det kan handla om att en relation inte går som man har tänkt sig, att man inte riktigt vet vad folk förväntar sig av en i skolan eller andra saker som händer i livet emellanåt. Annan psykisk ohälsa - den som behöver behandlas med medicinering och olika slags samtal - är schizofreni, depressioner och panikångestsyndrom.
Detta kan inte lösas genom att man pratar om problemet, utan då behöver man vård. Låt oss titta på psykisk ohälsa bland unga. Det är den vanligaste orsaken till att man hoppar av gymnasiet, vilket är väldigt problematiskt. Jag tror att regeringen behöver fortsätta att titta på reformer för att minska hemmasittandet. Det finns en färdig utredning på området.
Det spelar verkligen roll om man går upp på morgonen, äter frukost, sätter sig på bussen till skolan och umgås med sina kamrater. Det finns även mycket annat man kan göra. Det handlar om saker som inte är marknadsförda som åtgärder för att minska psykisk ohälsa.
För de enklare psykiska besvären räcker det ganska långt om man sover och äter regelbundet och har fysisk aktivitet under mer än 30 minuter någon gång i veckan. Här skulle förslag om mer idrott i skolan göra skillnad för barn vars föräldrar inte har en naturlig koppling till idrotten.
Även förslag om tidiga betyg, eller i varje fall omdömen som inte dömer någon till ett visst betyg, skulle göra stor skillnad. Det är nämligen viktigt att tidigt lära sig att hantera motgångar och veta att det går att ordna. När jag gick i skolan fick man betyg först i åttonde klass. Då hade man inte så lång tid på sig att ordna slutbetyget till nian. Detta skapade stress för många, vilket kunde förvärra situationen.
Jag vill även säga något om det som ministern tog upp angående arbetslivet. Det är lite samma grej där. Många arbetsgivare vet inte riktigt hur de ska hantera någon som lider av psykisk ohälsa. De vet inte vilka verktyg de ska använda utan tänker att de ska göra det de vet funkar för annat. De behandlar det som en sjukdom och skickar hem folk.
Det finns ingen evidens såvitt jag har sett som säger att det här är en bra lösning. För de allra flesta lättare psykiska besvär och medelsvåra depressioner eller utmattningsdepressioner är det bra om man blir partiellt sjukskriven och fortsätter att komma till jobbet. Det spelar roll om man har rutiner och sover, äter och umgås med andra människor för att uppfylla sitt sociala behov.
Detta är oerhört viktigt. Jag tror att vi kan fundera mer i breda lager om detta. Socialförsäkringsministern borde kroka arm med inte bara arbetsmarknadsministern utan också skolministrarna. Det finns saker att göra. Det finns lågt hängande frukter. Om man tar alla dem kan vi komma långt, tror jag, utan att det behöver vara särskilt dyrt.
Men då behöver man också analysera begreppet psykisk ohälsa och fundera över vad som är svårt och vad vi kan lösa med att ge människor möjligheter till rutiner.