Anders W Jonsson (C):
Jag vill tacka Peter Persson från Socialdemokraterna för interpellationen, som på ett utomordentligt sätt visar på en viktig skillnad i synen på äldre och synen på välfärden. Jag vill också tacka Maria Larsson för ett klargörande svar. Peter Persson använder i sin interpellation orden tvångsmässig och att man ej själv får besluta. Han avser då kommunpolitikernas rätt att själva bestämma.
Det är ett synsätt som ligger långt från mitt eget och Centerpartiets. En av de mest gripande upplevelserna från 2010 års valrörelse var när jag besökte ett privat äldreboende i Mellanfjärden i norra Hälsingland. Det låg naturskönt vid havet, och där fanns tolv boende. Centralt i huset fanns köket. Minst en timme före lunch skulle alla känna lukten av mat, var filosofin. En kokerska var anställd.
Den här dagen stod hon och handskalade räkor, för fisk skulle serveras med räksås, och färdigskalade räkor var inte att tänka på. För de boende var bara det bästa gott nog. Men idyllen bröts fullkomligt, för vid matbordet satt en förtvivlad gammal man och grät. Jag frågade varför han var så ledsen. Man berättade att mannen kom från Hudiksvalls kommun och hade bott på boendet i två år. Han trivdes och hade det bra, sade man.
Inte minst hans hustru var nöjd över att han äntligen hade fått ett boende där han var lugn och harmonisk. Men nu hade handläggare på kommunens äldreomsorg bestämt att han skulle flytta nästa vecka, ty det hade blivit en plats ledig på kommunens eget särskilda boende centralt i staden - långt borta från den pastorala idyll där han nu fick vara. Ingen hade frågat den gamle mannen och än mindre frågat hans hustru. Nu var han förtvivlad.
Han satt vid bordet och grät. Än mer förtvivlad var hans hustru där hemma. För mig är detta upprörande. Jag vill att gamla i hela Sverige ska ha rätten att bestämma själva. Man ska ha rätt att bestämma vem som kommer till ens hem för att ge vård och omsorg men också, när den dagen kommer, rätt att bestämma på vilket äldreboende man ska vara. Lagen om valfrihetssystem ger denna möjlighet.
Makten går från tjänstemän och politiker till de äldre. Oavsett om hemtjänsten är kommunal eller privat har den gamla rätt att bestämma. Oavsett om äldreboendet drivs av en frikyrka eller av Carema ligger avgörandet i den äldres händer. För mig och Centerpartiet handlar det om att garantera den gamla rätten att bestämma själv. Ingen ska tvinga de äldre.
De flesta av Sveriges kommuner har insett fördelarna med LOV i äldreomsorgen. Det öppnar för entreprenörskap, det höjer kvaliteten och det ger kommunerna kontroll över kostnaderna. Men framför allt ger det makten till de äldre. Så ser inte interpellanten från Socialdemokraterna på frågan. I Socialdemokraternas värld handlar det om att staten minsann ska tvinga kommunerna att ge de gamla makten över sina liv.
För mig handlar det om att förhindra att kommunen tvingar de äldre. Jag och Centerpartiet kommer inte att ge oss förrän varenda kommun i Sverige ger den gamla rätten.
Om det så är en enda kommun som vägrar ska lagstiftning användas, för min dröm är att aldrig någon gång, aldrig någonsin, aldrig någonstans ska en gammal människa förödmjukas på det sätt som jag blev vittne till i valrörelsen.