Jens Holm (V):
Vi producerar mer sopor än någonsin. Varje svensk skapar ungefär 450 kilo sopor varje år. Lägg 450 kilo sopor ute på vägen eller utanför gården! Då ser ni att det blir en ganska rejäl hög. Och det är bara för en enda person. Det har ökat med 50 procent de senaste 20 åren.
I betänkandet har vi en hel del bra förslag på hur vi ska kunna hantera avfallsberget på ett bättre sätt i framtiden. Men vi får aldrig glömma roten till problemet. Det är masskonsumtionssamhället. Vi konsumerar mer och mer. Vi reparerar allt mindre. Vi återvinner inte så mycket som vi borde göra.
Vi lever på ett sätt som är helt ohållbart. Jag tycker att Stina Bergström från Miljöpartiet tog upp en väldigt viktig aspekt på avfallsimporten till Sverige. Det är helt ohållbart att vi importerar enormt stora mängder avfall till Sverige som sedan bara bränns upp här.
Självklart måste avfall i alla länder hanteras så nära källan som möjligt. Jag noterar också det som de borgerliga partierna tar upp i reservation nr 1, där man pratar om avfallsinhämtning från våra hushåll.
Jag vet inte hur många här som brukar göra så här: Man tar en påse med papperskartonger och en annan påse med metallburkar, och sedan försöker man få med sig en tredje påse med glasflaskor och grejer. Sedan kånkar man iväg med detta till de gröna igloor som finns lite här och där. När man kommer fram till dem är det smutsigt och överfullt.
Där kan man inte göra sig av med tidningarna och förpackningarna. Man får helt enkelt kånka vidare ända tills man kan lämna detta någonstans. Samtidigt har vi den kommunala insamlingen av vårt avfall. Det är väldigt effektivt. Kommunen eller den entreprenör som kommunen uppdrar arbetet åt samlar in avfallet precis utanför dörren åt oss.
Vi har haft en avfallsutredning som landat i slutsatsen att våra kommuner borde få det samlade ansvaret för allt avfall från våra hushåll. Det gäller då inte bara en del av det, utan även förpackningar och tidningar borde samlas in av våra kommuner, helt enkelt därför att det är det mest rationella och effektiva sättet. Jag tycker att det är märkligt att de borgerliga partierna inte vill detta.
Det verkar som att de tycker att det viktigaste är att vi ska ha en marknad för det här. Det handlar inte om att det ska bli bättre för miljön och inte om att vi ska få en effektivare avfallsinsamling utan om att vi ska skapa marknader. Det tycker jag är ett väldigt märkligt resonemang. Om jag har fel får man gärna begära replik och förklara vad man menar i reservation nr 1.
Sedan måste jag säga till Lena Ek, Centerpartiet och alla de andra borgerliga partierna: Det är väldigt märkligt med marksaneringen. Vi har, som alla vet, ungefär 80 000 områden i vårt land som är förorenade. Ungefär 1 000 av dem är så förorenade att det är akut. De behöver väldigt brådskande åtgärder. De är så kallade riskklass 1-områden.
Då säger de borgerliga partierna - och det har de tyvärr fått igenom i betänkandet - att man ska prioritera bostadsbyggande när man gör marksanering. Då har jag en konkret fråga till samtliga borgerliga partier. Till exempel Lena Ek kanske kan svara på detta. Låt oss säga att en kommun vill sanera mark för att man vill bygga en skola eller en förskola där - man tycker att det är prioriterat. Men med er skrivning blir det så att man måste prioritera just bostadsbyggande.
Det är därför man ska sanera den marken. Det tycker jag blir ett väldigt märkligt resonemang. Sedan kan vi lägga på att de borgerliga partierna år efter år har dragit ned budgeten för marksanering.
I den budget som gick igenom, när de borgerliga partierna fick stöd av Sverigedemokraterna, var det nästan 200 miljoner kronor mindre till marksanering än det som var föreslaget av S, MP och V. Det är någonting som inte känns riktigt trovärdigt i detta värnande om marksanering. Jag tror ändå att det är genuint från de borgerliga partierna. Men man landar helt enkelt fel.
Sedan skulle jag vilja ta upp frågan om kläder och textilier. Det är en del av det masskonsumtionssamhälle som vi lever i. Det är väldigt få som lagar det lilla hålet som kanske blir på knäet på barnens byxor. De flesta köper nya kläder när de gamla går sönder lite grann eller när man har tröttnat på dem.
Det har lett till att vi svenskar slänger ungefär 8 kilo kläder varje år. Det handlar om tiotusentals ton kläder i hela Sverige varje år. Det är textilier och fibrer som skulle kunna återvinnas och återanvändas på något vis.
Vi är några partier som vill att det ska finnas ett producentansvar för textilier för att vi ska kunna se till att våra textilier återanvänds och inte slängs och bränns upp. Jag noterar att det pågår ett utredningsarbete. Jag skulle önska att det arbetet gick lite fortare.
Framför allt skulle jag önska att vi kunde vara överens redan här och nu om att vi behöver ett producentansvar för textilier, för det här har redan utretts. Vi borde egentligen kunna fatta beslut om det redan här och nu. Fru talman! Jag står bakom samtliga reservationer från Vänsterpartiet, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation nr 9 från S, V och MP.