KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jens Holm (V):
Jag vill börja med de ökade säkerhetskraven på kärnkraften. Jag tycker att det är märkligt att myndigheten föreslår ett system där man tillåter lägre krav på våra äldsta och osäkraste kärnkraftverk.
Precis som ministern säger öppnar man för att det inte ska vara permanenta lösningar utan kylning med mobila enheter. Jag måste erkänna att jag inte kan alla detaljer kring det här, men alla som är insatta säger att det är mycket säkrare att ha oberoende härdkylning och sätta in det som en permanent del av systemet.
Ifall man inte kan leverera detta för våra äldsta och osäkraste reaktorer säger väl det någonting om hur illa det är ställt med de reaktorerna. Om de inte kan leva upp till säkerhetskraven kanske det är bättre att de inte får fortsätta. Då kanske de faktiskt har gjort sitt.
Är det verkligen så att vi ska ha olika säkerhetskrav på olika reaktorer, ministern? Ska vi ha ett B-lag för våra farligaste och äldsta kärnkraftsreaktorer? Jag undrar också om det höjda försäkringsbeloppet.
Kärnkraften bär i dag inte sina samhällsekonomiska kostnader fullt ut. Det innebär i praktiken att den revolution av förnybar energi som vi vill se står tillbaka därför att vi har väldigt mycket kärnkraft som indirekt subventioneras av staten.
En del av denna subvention består i att ägarna till de svenska kärnkraftverken inte kommer att behöva stå för kostnaden fullt ut vid en olycka. För ett antal år sedan höjde man i Sverige försäkringsbeloppet till 3 miljarder kronor, så att man får betala lite till.
Nu har vi en EU-förordning som säger att det ska vara upp till 1,2 miljarder euro, vilket blir ungefär 12 miljarder svenska kronor. Ministern säger att vi måste vänta på de andra EU-länderna innan vi får det här på plats. Jag vill erinra om att vi hade ett antal sådana här debatter innan den nya socialdemokratiskt och miljöpartistiskt ledda regeringen tillträdde. Åsa Romson deltog i de debatterna.
Vi ville att den svenska regeringen skulle gå före och införa högre belopp i försäkringskraven här och nu. Vi menade då att ett enskilt medlemsland kan göra det. När jag tittar på hur olika länder agerat ser jag att Nederländerna och Belgien infört det högsta beloppet på kärnkraftverken i sin lagstiftning.
Även Finland och Spanien har infört ett mycket högre försäkringsbelopp än vad vi har i Sverige. Jag undrar fortfarande vad Sverige går och väntar på. Jag har all respekt för att ni driver på på EU-nivå; man vill ju att alla EU-länder ska ta sitt ansvar. Men vi borde kunna göra mer här i Sverige också. Annars blir det så att vi fortsätter att indirekt subventionera kärnkraftsindustrin.
Det är den förnybara energin som betalar det stora priset för det. På längre sikt är det miljön, klimatet och hela vår framtid som betalar det stora priset.
Jens Holm (V):
När vi inför ökade säkerhetskrav på våra kärnkraftverk ska det vara samma för alla. Man ska inte tumma minsta lilla på säkerheten. Klimat- och miljöministern sade precis det i den tidigare interpellationsdebatten för några veckor sedan med Jörgen Warborn.
Det är precis det man gör när man skriver sin promemoria att för de äldsta reaktorerna som förväntas tas ur bruk efter 2012 ska man ha en kompensatorisk lösning. Det ska alltså inte vara en oberoende härdkylning som man ålägger de andra reaktorerna att ha.
Det borde vara självklart att det ska vara samma för alla. Kan man inte leva upp till det för att det är så gamla kärnkraftverk ska man inte fortsätta. Vi kan inte kompromissa med säkerheten. Det är också en fråga till moderaten Jörgen Warborn.
Anser Moderaterna att den kompensatoriska lösningen med en mobil enhet för kylningen är exakt lika säker som oberoende härdkylning? Då borde man i så fall kunna ha det på alla reaktorer. Det är bra att ni driver på i EU, Åsa Romson. Men enskilda medlemsländer kan gå före och höja försäkringsbeloppet. Det har Belgien, Nederländerna, Spanien och Finland gjort.
Vi i Sverige borde också göra det. Jag förstår inte varför det ska vara så svårt att göra det när en enig riksdag har beslutat om det. Det vore ett steg mot att kärnkraften ska ta ett större samhällsekonomiskt ansvar, precis som ni säger i regeringsförklaringen.
Jens Holm (V):
Jag vill tacka Mathias Sundin för en väldigt viktig interpellation och inrikesministern för svaret. Frågan om datalagring och massövervakning av alla medborgare är intressant.
När Vänsterpartiet och Miljöpartiet som enda partier i riksdagen våren 2012 röstade nej till införandet av datalagringsdirektivet i svensk lag fick vi höra: Det här måste vi införa, för EU kräver det.
Nu har EU:s högsta rättsliga instans konstaterat att direktivet strider mot de grundläggande mänskliga rättigheterna. EU-domstolen har ogiltigförklarat datalagringsdirektivet. Då tycker jag att det borde vara ganska självklart att regeringen häver den svenska tillämpningen av datalagringsdirektivet.
Datalagring är den raka motsatsen till selektiv spaning, som är ganska utbrett i dag och som innefattar till exempel telefonavlyssning. Det kan också innefatta kameraövervakning, alltså mycket stora kränkningar av enskilda individers privatliv.
Jag anser att det är åtgärder som polisen måste kunna tillämpa för att kunna komma åt grov brottslighet.
Men när det gäller till exempel telefonavlyssning och kameraövervakning är den stora skillnaden mot datalagringsdirektivet att det handlar om beslut som måste prövas i varje enskilt fall, där en åklagare måste fatta beslut om att ge polisen rätt till exempelvis telefonavlyssning av en misstänkt grov brottsling. Mathias Sundin har helt rätt i att datalagringsdirektivet är något som omfattar alla.
Det är en massövervakning av all vår kommunikation, med våra mobiltelefoner, mejl och vanliga telefoner. Man tittar visserligen inte på innehållet, men när man samlar in så enorma mängder med data blir det ganska lätt att lägga ett pussel, där man kan se att en viss person har kontaktat en viss journalist eller att en annan person ringer en viss psykolog två gånger i veckan.
Det ska inte ske, säger man. Nej, det ska inte ske. Men vi vet att om man samlar in väldigt mycket information och övervakar väldigt mycket, då finns det stora risker för att informationen missbrukas och kommer i andra händer.
Jag tycker att avslöjandet av den stora övervakningsverksamhet världen över som NSA, USA:s motsvarighet till FRA, bedriver borde ha fått regeringen att nyktra till lite grann och se att när nu EU-domstolen har ogiltigförklarat datalagringsdirektivet är detta inget som ska finnas i svensk lagstiftning. Jag har en konkret fråga till Anders Ygeman.
När du refererar till utredningen - jag har respekt för att man kanske ska utreda en smula innan man ändrar på en viktig lag - handlar det då om att vi kan häva lagen om datalagring helt och hållet, eller handlar det bara om att ändra innehållet lite? Till Mathias Sundin vill jag säga: Tyvärr har vi aldrig haft någon hjälp av Folkpartiet de senaste fyra åren vad gäller integritetsfrågor. Jag hoppas verkligen att vi kommer att ha det nu.
Under våren 2012 gjorde verkligen Vänsterpartiet och Miljöpartiet allt vi kunde för att stoppa massövervakningslagen, men Folkpartiet röstade tyvärr för den. Jag hoppas att det är lite andra tongångar nu.
Jens Holm (V):
Jag ska börja med att vända mig till Mathias Sundin, så att jag inte glömmer det. Detta är mitt sista inlägg, men Mathias Sundin har ett kvar. Kan vi vänta oss en mer klassisk liberal linje från Folkpartiet i framtiden, där ni kommer att backa upp oss i Vänsterpartiet när vi vill stå upp för integriteten? Kommer ni att vara kritiska mot datalagringsdirektivet och motarbeta FRA, Ipredlagstiftningen och andra övervakningslagar?
Jag tycker att det skulle vara väldigt bra att få ett klargörande på den punkten. Jag ska sedan vända mig till minister Anders Ygeman. Jag tycker att det är du som blandar ihop en hel fruktsallad i den här frågan. Det finns nämligen, precis som Mathias Sundin var inne på, någonting som brukar kallas för hemliga tvångsmedel. Det kan handla om kameraövervakning, telefonavlyssning och en del andra ganska grova integritetskränkningar.
Men efter beslut av en åklagare får polisen vidta dessa åtgärder för att jaga riktigt grova brottslingar. Datalagringsdirektivet handlar om att alla människors - kreti och pleti - kommunikation ska samlas in. Varför? Jo, därför att man bara ska samla in deras information. Sedan ska myndigheterna kunna ta del av den.
Grova brottslingar är inte dummare än att de kommunicerar på ett sådant sätt att de kringgår detta. De har kontantkort. Då kringgår de det. De skickar krypterade mejl. Då kringgår de det. De använder också andra anonymiseringstjänster så att de kan kringgå den här lagstiftningen. Det var det som EU-domstolen kom fram till. Det här är helt oproportionerligt. Man fångar in helt fel personer.
Det är därför som vi inte ska ha datalagringsdirektivet, och det är därför som vi ska använda oss av selektiva åtgärder då vi jagar grova brottslingar.
Jens Holm (V):
Om man tittar på s. 72 och s. 73 i betänkandet ser man en ganska bra pedagogisk jämförelse mellan den satsning på miljö- och klimatpolitik som görs med den här budgeten, som vi i Vänsterpartiet stöder, och den borgerliga oppositionens alternativa förslag.
Vi ser att regeringen med stöd av Vänsterpartiet gör kraftiga höjningar på miljö- och klimatområdet, från 5 miljarder kronor till 7,6 miljarder kronor. Moderaterna vill dra ned på satsningen med hela 2 miljarder kronor. Det handlar om neddragningar på nya naturreservat, naturvården, klimatanpassningen, de viktiga lokala klimatinvesteringsprogrammen och marksaneringen, som just diskuterades.
Moderaterna vill även dra ned på våra expertmyndigheter Naturvårdsverket, Kemikalieinspektionen och Havs- och vattenmyndigheten. Jag lyssnade på Johan Hultberg. Vi var båda på klimattoppmötet i Paris, och både i Paris och nu från talarstolen efterfrågar han högre ambitioner i det klimatavtal som klubbades i Paris.
Då tänker jag att det egentligen är ganska lätt att vara i Paris och efterfråga högre ambitioner. Det är rätt långt härifrån. Men det är trots allt här vi fattar besluten som ska ställa om Sverige. Därför skulle jag vilja veta när Moderaterna senast föreslog höjda klimatambitioner i Sverige och varför de drar ned med hela 2 miljarder kronor på miljö- och klimatområdet.
Jens Holm (V):
En av de stora satsningarna är just lokala klimatinvesteringar, som Johan Hultberg tog upp. Det är sådant som alla lokalpolitiker efterfrågar. Även moderata lokalpolitiker vill ha pengar för att kunna göra lokala klimatinvesteringar, energieffektivisera och minska sina utsläpp. Erfarenheterna från det senaste klimatinvesteringsprogrammet, som den tidigare borgerliga regeringen tyvärr skrotade, visar att vi fick minskade utsläpp med 11 miljoner ton.
Det var 750 åtgärder samlade på ungefär 100 lokala klimatinvesteringsprogram runt om i Sverige. Och som sagt, de efterfrågades av våra lokala politiker. Nu efterfrågas de av Sveriges Kommuner och Landsting och av lokala moderater. Jag fick inte svar på min fråga när Moderaterna senast föreslog höjda ambitioner för den svenska klimatpolitiken.
Beror det, Johan Hultberg, på att det inte finns något konkret exempel att ge? Ni är i Paris och vill ha höjda klimatambitioner, men när ni kommer hem till Sverige drar ni ned på satsningarna med hela 2 miljarder kronor. Johan Hultberg, blir utsläppsminskningarna större när man skär ned på miljö- och klimatbudgeten så mycket som ni gör?
Jens Holm (V):
Jag får inte riktigt ihop det när Martin Kinnunen talar. Jag försöker förstå Sverigedemokraternas miljö, naturvårds- och klimatpolitik. Martin Kinnunen talade om vikten av att skydda vår natur och våra hav.
Samtidigt är Sverigedemokraterna det parti som drar ned mest på just miljövårdsområdet, där även skydd av hav och vattendrag ingår. Hur kommer det sig att ni drar ned med mer än 1 miljard kronor på utgiftsområde 1:3 och 1:16 som handlar om just naturvård?
Jag får inte heller ihop det när Martin Kinnunen sågar klimatavtalet i Paris. Jag kan hålla med om att det finns många brister. Men det är ändå viktigt med ett globalt klimatavtal. Några av Martin Kinnunens argument är att det inte finns några bindande krav och att det inte finns några målsättningar när det gäller hur mycket man ska minska utsläppen.
Då skulle det vara ganska intressant att få veta vad Sverigedemokraternas politik är egentligen. Med hur mycket vill ni minska utsläppen? När jag har haft debatter med Sverigedemokraterna tidigare har de ibland låtsats som att klimatförändringarna inte finns över huvud taget. Finns den av människan skapade klimatförändringen? Och bör vi göra någonting åt det? Ska vi minska utsläppen?
När jag tittar på Sverigedemokraternas budgetförslag får jag en känsla av att det här med att minska utsläppen och att skydda vår natur är ganska oviktigt. Det viktigaste är att sänka skatterna. Annars skulle inte Sverigedemokraterna ha gått fram med ett förslag i vilket man drar ned med så otroligt mycket som 1,7 miljarder kronor på det viktiga området. Jag får inte ihop det. Får du ihop det, Martin Kinnunen?
Jens Holm (V):
Det är bra att Sverigedemokraterna tillstår att det finns en av människan skapad klimatförändring och att vi behöver göra något åt det. Men det låter som att det är någon annan som ska göra det arbetet. Sverige har inget större ansvar för det. Det ser man också när man studerar Sverigedemokraternas budgetförslag. De gör drakoniska neddragningar på det här viktiga området - med 1,7 miljarder kronor.
Ett av de mer aparta förslagen i det här betänkandet, herr talman, är Sverigedemokraternas förslag om att Sverige inte ska skrota överskottet av utsläppsrätter. Sverige har ett stort sådant överskott på drygt 6 miljoner ton. Alla vi andra partier är överens om att om man skulle överlåta utsläppsrätterna till något annat land, då blir det 6 miljoner ton utsläpp någon annanstans. Det vill inte vi andra partier.
Men Sverigedemokraterna vill uppenbarligen det. Hur rimmar det, Martin Kinnunen, med det som du sa tidigare om att utsläppen måste minska och om att det finns en av människan skapad klimatförändring? Kan vi inte i alla fall vara överens om att vi inte ska ge vårt överskott av utsläppsrätter till något annat land så att de kan användas någon annanstans på jordklotet?
En annan sak som jag inte förstår i Sverigedemokraternas förslag är att de vill halvera anslaget för klimatanpassning. Klimatanpassning betyder att vi vidtar åtgärder och investeringar för att skydda oss mot klimatförändringar - detta för att vi ska kunna bygga smartare, producera livsmedel på ett sätt så att maten inte förstörs och så vidare. Jag ser att du tittar i betänkandet, Martin Kinnunen. Det handlar om anslag 1:10 som ni vill halvera.
Varför gör ni så?
Jens Holm (V):
Lars Tysklind talade bland annat om biologisk mångfald. Det är verkligen ett ämne som sorterar under det vi diskuterar här och nu.
Jag tycker att Liberalerna av de borgerliga partierna - även om jag inte är särskilt imponerad av något av de partierna - är det parti som ändå brukar sticka ut bäst i fråga om biologisk mångfald, naturvård, skydd av skog och mark och så vidare.
Därför, Lars Tysklind, blev jag så besviken när jag såg ert budgetförslag. När man jämför förslaget från regeringen med stöd av Vänsterpartiet ser man att det är de största satsningarna på mycket länge på skydd av värdefull natur och även för skapande av nya nationalparker och naturreservat.
Om man tittar på Liberalernas förslag ser man - nu vill jag vara lite budgetteknisk - beträffande anslag 1:3 Åtgärder för värdefull natur, som handlar om skötsel av de befintliga naturreservat som vi har, att ni drar ned med 300 miljoner kronor.
På anslag 1:16 Skydd av värdefull natur, som handlar om att skapa nya naturreservat och nationalparker, drar ni ned med hela 600 miljoner kronor - ni halverar den budgetposten. Lars Tysklind! Du talade om biologisk mångfald. Då undrar jag: Ökar man den biologiska mångfalden i skogen genom de här stora neddragningarna?
Jens Holm (V):
Nu är det en budgetdebatt. Vi talar om utgiftsområde 20, som handlar om miljöpolitik och klimatpolitik. Några av de viktigaste delarna i det utgiftsområdet är just skydd av värdefull natur och åtgärder för värdefull natur, hur vi ska kunna sköta den natur som vi har bättre.
Det blir nästan lite fånigt om man försöker leda i bevis att en halvering av de här viktiga anslagen kan leda till att man ligger kvar på samma ambitionsnivå eller kanske till och med på en högre ambitionsnivå. Lars Tysklind! Kan ni inte säga som det är i stället? Ni prioriterar skattesänkningar för storföretag och höginkomsttagare i stället för att skydda miljön. Det är ju vad det handlar om.
Jag skulle vilja veta från dig, Lars Tysklind: Menar du verkligen på fullaste allvar att vi kan få fler naturreservat och fler nationalparker ifall man halverar anslag 1:16, ifall man drar ned med 600 miljoner kronor, som ni föreslår?
Jens Holm (V):
Först vill jag tacka dig, Åsa Romson, för dina insatser i Paris. Jag såg med egna ögon hur hårt du och alla tjänstemän i den svenska delegationen slet där nere för att vi skulle få till ett avtal. I stridens hetta gör man kanske lite olika bedömningar av innehållet i ett avtal. Kanske gör vi det fortfarande.
Men jag delar helt ditt budskap om att det nu handlar om att omsätta det här i praktiken, här i Sverige.
Jag såg just att Storbritanniens Committee on Climate Change, som är rådgivare till den brittiska regeringen - flera av oss här i kammaren har träffat dem i London - nu överväger att revidera det förslag om klimatbudget för perioden 2028-2032 som de precis har presenterat.
De föreslår mer ambitiösa mål för kommande klimatbudgetar i Storbritannien. Det visar hur avtalet kan och redan nu verkar användas runt om i världen för att vrida upp klimatpolitiken. Avtalet ska antas här i Sveriges riksdag.
Det träder inte i kraft förrän minst 55 länder, motsvarande 55 procent av utsläppen i världen, har antagit det i sina respektive parlament. Min fråga är helt enkelt: Vad är regeringens plan för ratificering? När tänker ni lägga fram Parisavtalet? Jag tror att vi är många här som är entusiastiska och som vill att det görs så fort som möjligt.
Jens Holm (V):
Jag tycker att det vore en väldigt bra signal med en relativt snabb hantering av avtalet. Självklart måste det göras noggrant och rigoröst. Jag vet inte om jag ser vitsen med att vänta på ett okej från Bryssel, utan jag tycker att det vore positivt om Sverige kunde vara ett av världens första länder att klubba detta i riksdagen, förhoppningsvis i brett samförstånd.
Det skulle bli som en katalysator runt om i hela världen att hjälpa andra länder att anta avtalet. Men jag ser fram emot den processen.
Jens Holm (V):
Det finns ett antal saker som jag tycker att vi behöver lagstifta tydligare om vad gäller skogsbruket. Jag skulle inte vilja kalla det för detaljstyrning, utan jag skulle vilja kalla det för att det här området ska ta sitt ansvar för att vi uppnår våra miljömål, precis som alla andra politikområden borde göra.
Det är nämligen väldigt mycket som faktiskt inte sker. Jag skulle vilja fråga Johan Hultberg vad han anser om dagens anmälningsplikt vid avverkningar. Jag tror att Johan Hultberg själv är skogsägare, så han känner säkert väl till att man ska göra en anmälan före en avverkning.
Då har Skogsstyrelsen möjlighet att villkora anmälan och ställa krav på hur avverkningen ska gå till. För ett par år sedan gjordes drygt 60 000 anmälningar, och det var ett par promille eller inte ens det utan åtta stycken som villkorades. Tycker Johan Hultberg att det är en lämplig nivå? Tycker inte Johan Hultberg att någonting behöver göras utifrån de siffrorna?
Jens Holm (V):
Jag tror att jag och Johan Hultberg skiljer oss åt avseende hur vi anser att svenskt skogsbruk ser ut i dag. Vi i Vänsterpartiet tycker att vi behöver ta ett större politiskt ansvar.
Jag förstår inte riktigt varför skogsindustrin ska vara ett område där vi ska ha så låga ambitioner rent lagstiftningsmässigt. Herr talman!
Jag tycker att det är lite illustrativt när Johan Hultberg jämför en avverkning av en kanske flera hundra år gammal skog med skörd av höstvete som kan växa upp året därpå. Jag skulle säga att det är en ganska stor skillnad mellan dessa två. Vad sedan gäller statistiken över turismen tycker inte jag att jag blandar äpplen och päron.
De pengar som spenderas i besöksnäringen redovisas i statistiken som exportintäkter. Min poäng var att besöksnäringen är en snabbt växande näring.
Det är lite tröttsamt i de här diskussionerna att man nästan bara talar om skogsindustrin som att den skulle ha någon sorts förstahandsrätt när det gäller hur vi brukar skogen. Jag tycker att det är en bred samhällsfråga. Nu tillstod Johan Hultberg att turist- och besöksnäringen är otroligt viktig för Sverige, och det tycker jag är väldigt bra.
Jens Holm (V):
Som jag har förstått Liberalernas skogspolitik anser ni, Lars Tysklind, att så kallade produktionshöjande metoder för att skogen ska växa snabbare och producera mer är en bra sak.
Jag undrar därför vad Liberalerna anser om var och en av följande produktionshöjande metoder: gödsling, ökad dikning, stubbrytning och fler främmande träslag.
Jens Holm (V):
Det tycker jag var bra att höra, för jag tycker att man ska vara ytterst försiktig med gödsling. Jag förstår inte riktigt vitsen med det när det påverkar miljön så mycket i andra änden. Samma sak gäller med uppdikning och med stubbrytning, som jag tycker att vi borde kunna förbjuda helt och hållet.
Införande av snabbväxande främmande träslag tycker jag också är en dålig idé. Samtidigt är det så, Lars Tysklind, att de här fyra metoderna eller aspekterna som jag har tagit upp ofta brukar härledas till just produktionshöjande metoder.
Det finns säkert fler metoder som man kan använda sig av för att se till att skogen ger ökad avkastning, men jag tycker att det faktiskt är viktigt, om man som parti pläderar för produktionshöjande metoder, som jag trodde att Liberalerna gjorde, att man vet vad man talar om. Man bör framför allt också veta vad det kan ge för konsekvenser för skogen och den biologiska mångfalden.
Men som jag har förstått av svaret från Lars Tysklind har Liberalerna en kritisk, kanske rent av en helt negativ, hållning till gödsling, dikning, stubbrytning och fler främmande träslag i den svenska skogen. Det tycker jag är bra.
Jens Holm (V):
Ulf Berg försöker göra det här till en fråga där vissa personers röster ska väga tyngre än andras, där det bara är de som bor på landsbygden som ska förstå den här saken. Jag är själv från landsbygden, från Matfors utanför Sundsvall.
Jag förstår mycket väl hur det är att leva på en plats där man lägger ned samhällsservice, där busslinjer dras in och där arbetslösheten breder ut sig. Jag tror nämligen att det är det som är det stora problemet för många som bor på landsbygden: Man känner att samhället har monterats ned.
Det är det vi har sett under de åtta åren av borgerligt styre med ensidiga nedskärningar i offentlig service för att man ska finansiera skattesänkningar. Vi kan också se att det är just människor i storstäder som har fått mer pengar i plånboken av den borgerliga regeringens politik.
När det gäller det konkreta ärendet tycker jag att det är ganska viktigt att vi i den här kammaren håller oss till det som gäller. Det står ju i regeringsformens 4 kap. 4 § att både regeringen och vi riksdagsledamöter har rätt att lägga fram förslag för prövning i riksdagen. När de förslagen väl finns där förhåller vi oss till det.
Jag skulle vilja fråga Ulf Berg hur han skulle se på om vi fick en majoritet i den här kammaren som krävde att Ulf Berg inte får lägga fram motioner om bärplockning eller om att man ska få arbeta till efter 67 år.