Roger Haddad (L):
Vi har stora utmaningar i svensk skola. Vi måste fortsätta signalera hur viktigt det är att man sköter sina studier och att fokus ska ligga på kunskapsuppdraget men också förmedla att grundskolans resultat starkt påverkar hur det sedan går för eleverna på gymnasieskolans nationella program. Den nya gymnasieskolan trädde i kraft hösten 2011.
Vi har gått från krav på godkända betyg i tre ämnen till tolv ämnen för dem som vill komma in på ett studieförberedande program och till åtta ämnen för dem som vill komma in på ett yrkesprogram. Det är en viktig förändring. Ju högre och bättre resultat eleverna har med sig från grundskolan, desto fler kommer att klara av sin gymnasieutbildning med ett slutbetyg.
Därför är det anmärkningsvärt att samma parti som anklagar Alliansen för att sänka kraven i gymnasieskolan nu föreslår att vi ska sänka intagningskraven från godkända betyg i tolv ämnen till åtta ämnen för dem som vill läsa ett studieförberedande program. Motivera gärna varför vi ska sänka ribban för dem som tydligt har målet att gå vidare till högskola eller universitet. Gymnasieskolan är ett sorgligt kapitel i svensk skolpolitik.
En huvudorsak är elevernas låga resultat från grundskolan. Många elever hamnade direkt på det som kallades individuella programmet. I dag har vi fem särskilda program. Även om vi räknar bort andelen nyanlända ungdomar är det ett problem att så många ungdomar inte kunde påbörja ett nationellt program direkt efter grundskolan.
En stor bov i dramat är vidare lärarnas betygssättning och att de godkänner elever trots att eleverna inte har uppnått målen för att få godkända betyg. Detta indikerar att skolan är i behov av de reformer som just nu sjösätts med en ny betygsskala men också med ökade behörighetskrav på lärarna. I ett antal motioner lyfts frågan om karriärutveckling för lärare fram. Där har alliansregeringen presenterat förslag om nya karriärsteg i skollagen.
Regeringen kommer att återkomma med ett mer konkretiserat förslag om finansiering av detta. Vi tycker att det är ett viktigt steg. Men vi ska påminnas om att staten här går in och ger statsbidrag för att premiera duktiga lärare trots att staten inte är huvudman och därmed den arbetsgivare som sätter lärarlönerna. En annan kritik har varit att gymnasieskolan inte har varit anpassad till arbetslivet.
Vi lämnar nu den ensidiga akademiserade gymnasieskolan och breddar utbildningsmöjligheterna så att vi bättre förbereder ungdomarna tillsammans med näringslivet inför arbetslivet efter skolan. Fler ungdomar ska kunna vara anställbara med ett slutbetyg direkt efter studierna. Fler ungdomar ska kunna lämna gymnasiet med slutbetyg för högre studier. Tiden på gymnasiet, genomströmningstiden, är ett stort problem.
Från fyra eller fem år måste vi ned i takt med att gymnasiet blir bättre på att anpassa och motivera ungdomarna att läsa intressanta program. Eleverna måste också kunna göra mer medvetna val då även deras byten av program bidrar till längre studietid och därmed ökade kostnader för kommunen och skolan. Fru talman! Caroline Helmersson Olsson sade att hon tror att alla kan bli akademiker.
Det tror jag också. Men frågan är om hon har ställt frågan till dessa ungdomar om de vill det. Uppenbarligen har hon inte gjort det. De rödgröna partierna står envist fast vid sitt förslag att alla elever, oavsett program eller framtidsplaner, ska tvingas läsa in en högskolebehörighet. Vad säger ni till de elever som i dag själva får bestämma om de vill läsa in denna behörighet?
Vänsterpartiet kallar detta för sortering. Vad är er lösning för alla de elever som gick i den gamla gymnasieskolan och som slogs rakt ut i arbetslöshet? En annan stor utmaning för att höja kvaliteten i gymnasieskolan är lärlingsutbildningarna.
Här återstår mycket arbete, inte minst att studie- och yrkesvägledningen blir bättre när det gäller arbetsmarknadsutsikter men också att skolorna och lärarna blir duktiga på att släppa in arbetslivet och branschen så att utbildningens upplägg blir bra. Näringslivet måste också ta sitt ansvar och bidra med handledning och yrkeskompetens samt erbjuda elever praktik och lärlingsplatser så att ungdomar får en chans att tidigt få inblick i hur det är på en arbetsplats.
Inom kort kommer vi också att i riksdagen behandla ett förslag till lärlingsanställning, där man kan kombinera en anställning med en gymnasial lärlingsutbildning. Genom de reformer som regeringen och riksdagen har beslutat om och ett ökat mandat för Skolinspektionen har vi tagit ett steg i rätt riktning från den nationella nivån där den statliga styrningen och kvalitetsuppföljningen blir bättre.
Huvudmännen kan nu räkna med tätare inspektioner och återkommande besök till dess att bristerna är åtgärdade. Skolinspektionen har en viktig roll att jämna ut de brister som finns i syfte att uppnå mer likvärdighet i landet. Folkpartiet tror inte att detta är tillräckligt.
Även om vi lägger om lärarutbildningen och inför krav på lärarlegitimation ser vi ett behov av ett förstatligande av skolan för att mer effektivt uppnå den tydliga styrningen som många faktiskt efterfrågar i detta betänkande. Tyvärr finns det i dag inget parlamentariskt stöd för Folkpartiets förslag. Men om man granskar de uttalanden, utspel och förslag som läggs fram av allt fler partier ligger vårt förslag nära till hands.
Ett första viktigt steg blir den utredning om kommunaliseringens effekter som snart presenteras. Fru talman! Avslutningsvis: Gymnasiereformen behöver sjösättas. Reformen har tydligt fokus på kvalitet och på högre krav och en starkare koppling till arbetslivet just genom högre krav så att man kan komma vidare till yrkeshögskola eller universitet och så att man är bättre förberedd för vidare studier.
Vi måste fortsätta att blicka framåt och inte - som Socialdemokraterna, Miljöpartiet eller Vänsterpartiet i debatt efter debatt gör - längta tillbaka till den gamla skolpolitik som vi precis håller på att lämna. Ni har inga svar och inga lösningar. Ni bara kritiserar utan att vara konkreta.
De förslag ni presenterat och som finns i betänkandet är just det tidigare upplägg som resulterat i avhopp som i sin tur resulterat i ungdomsarbetslöshet och olika kvalitetsproblem i svensk skola.