Mikaela Valtersson (MP):
Jag börjar med att yrka bifall till reservation 1, den gemensamma rödgröna reservationen. Det är helt avgörande att ha en långsiktigt hållbar ekonomisk politik. Den ekonomiska krisen i vårt närområde har fördjupats de senaste månaderna, och allt fler euroländer upplever en mycket ansträngd ekonomisk situation. Sjukdomssymtomen är lika för de krisande länderna: skuldkris och galopperande budgetunderskott.
De underliggande orsakerna är brister i den långsiktiga ekonomiska politiken. Grundläggande problem med uthållighet i de offentliga finanserna har också förvärrats av den gemensamma valutan euron. En gemensam valuta är givetvis inte i sig synonymt med ekonomiska problem eller kriser, men däremot kräver en gemensam valuta en betydligt mer strikt finanspolitik än man har mäktat med i flera av dessa länder.
I Sverige ser det för tillfället ljusare ut, och det är ingen brist på förtroende hos de svenska hushållen. Det visar sig bland annat i att kredittillväxten är mycket hög, och vi har haft en kraftig bnp-tillväxt de senaste två kvartalen. Det är såklart lockande att blåsa faran över, men jag vill påminna om att Sverige är mycket beroende av omvärlden och att utvecklingen de kommande åren därför inte på något sätt är på förhand given. Vi kommer att behöva en mycket ansvarsfull ekonomisk politik de kommande åren.
Speciellt oroliga bör vi vara för den stora ökningen av lån på bostadsmarknaden. De förslag om amorteringskrav som har väckts i medierna de senaste dagarna kan givetvis kanske vara ett svar på detta, men en ansvarsfull ekonomisk politik kräver att vi bereder förslag ordentligt och genomlyser konsekvenserna av förslagen. Herr talman! En viktig orsak till den globala finansiella krisen var oansvarigt beteende från banker och finansinstitut. Många av dessa företag tog för stora risker.
Till en del handlar detta om felaktiga regleringar och till en del kanske om ett kalkylerat risktagande där man räknade med att staten ändå skulle gå in och lösa ut bankerna om de kom på obestånd. En tid har nu gått sedan finanskrisen bröt ut. Mycket fokus har lagts på direkt krishantering. Det har varit nödvändigt för att kortsiktigt rädda arbetstillfällen och inte skapa ekonomiskt kaos. Nu är dock tiden kommen att också diskutera hur vi långsiktigt skapar förutsättningar för att undvika nya kriser. En del viktiga initiativ har tagits.
Den svenska stabilitetsavgiften som tas ut av bankerna är ett viktigt steg, liksom de regelförändringar som nu diskuteras och genomförs inom banksektorn. EU-kommissionen har nu lagt fram ett förslag om beskattning av finanssektorn där man drar två slutsatser.
Dels bör EU verka för att det införs en global skatt på finansiella transaktioner - en typ av Tobinskatt fast bredare, där man inte bara beskattar valutatransaktioner utan även andra finansiella transaktioner - dels en beskattning av finansiell verksamhet inom EU, där man beskattar vinster och ersättningar. Min övertygelse är att det behövs nya och innovativa metoder för att beskatta finansiella transaktioner och finansiella företag. Syftet med sådana skatter är flerfaldigt.
Dels kan man minska osund spekulation, dels kan man bidra till att finansiera de offentliga budgetunderskotten, dels kan de bidra som viktiga globala finansieringskällor, till exempel klimatfinansieringen. Finanssektorn betalar i dag inte någon moms, varför sektorn enligt många studier är underbeskattad jämfört med annan näringsverksamhet. Min förhoppning är att regeringen inser vikten av den här typen av åtgärder.
Inte minst i ljuset av att Sverige nu ger stöd till flera länder är det viktigt att visa att man är beredd att hitta metoder för att långsiktigt minska riskerna i finanssektorn. Herr talman! Den här debatten handlar om de ekonomiska ramarna för Sveriges statsbudget, om riktlinjerna för den ekonomiska politiken. I det perspektivet saknas inte utmaningar för Sverige och världen. Vi står inför flera parallella problem som måste lösas integrerat. Ordning och reda i finanssektorn är ett viktigt spår.
Det andra är att skapa nya jobb, och den tredje stora utmaningen är klimat- och miljökrisen. Miljöpartiets grundläggande hållning är att vi måste se på hushållningen med resurser på ett sammanhängande sätt. Att stirra sig blind på att bnp stiger, medan de resurser som utgör själva grunden för ekonomin samtidigt försämras, är inte bra.
Om vi släpper ut koldioxid i luften som gör att temperaturen stiger och vi drabbas av klimatförsämringar som i framtiden kommer att kosta mångdubbelt mot vad det kostar att åtgärda problemen i dag är utvecklingen inte hållbar. Runt om i världen utvecklas en medvetenhet om att vi lever på en begränsad planet. I takt med att medvetenheten ökar förbättras möjligheterna att få till stånd en hållbar ekonomi och därmed ett bättre liv för människor.
Allt fler människor inser att det också ligger i deras egenintresse att skapa en hållbar utveckling. Ett fungerande ekosystem och en hållbar produktion av varor och tjänster som inte utarmar naturresurser är en förutsättning för all ekonomisk verksamhet och därmed för vårt välstånd. Om alla människor konsumerar som vi svenskar skulle vi behöva fyra jordklot. Det är en insikt som delas av allt fler.
Den skara som tror på evig tillväxt av traditionell modell, det vill säga en tillväxt som förutsätter en ständig ökning av uttag av råvaror som bryts, förbrukas och kasseras, krymper allt snabbare. De som inser, liksom vi i den gröna rörelsen gjort länge, att vi måste skapa nya modeller för ekonomisk utveckling där förnybar energi kombineras med slutna materialflöden ökar i antal hela tiden.
Min övertygelse är att vi kommer att övervinna de problem vi står inför och att vi därmed står inför en mycket spännande period av mänsklig utveckling. Den samlade kunskapen och tekniken finns för att vi ska kunna skapa det hållbara samhället. Det som sätter våra begränsningar är bara mod och vår egen förmåga till förnyelse och strukturförändringar.
Precis som i fråga om att råda bot på finansiella bubblor behövs tydliga politiska signaler och regelverk som gynnar långsiktiga investeringar och en balanserad utveckling. Klimat-, energi- och miljöfrågor måste integreras i allt beslutsfattande. Vi måste våga sätta pris på de resurser som finns i en begränsad omfattning. Vi måste våga förbjuda det som är direkt ohållbart.
När vi planerar hur samhället ska se ut måste dessa signaler vara tillräckligt tydliga och robusta för att också kunna påverka samhällsplaneringen. Samtidigt behövs det stimulanser för att bygga hållbara lösningar. Herr talman! Inför valet presenterade vi i Miljöpartiet tillsammans med Socialdemokraterna och Vänsterpartiet ett flertal förslag som vi tror är viktiga ingredienser för att komma till rätta med klimat- och miljöproblemen samtidigt som de bidrar till att skapa nya jobb.
Det handlar om att bygga ut den hållbara infrastrukturen, att öka underhållet i järnvägen, att påbörja planeringen och byggnationen av höghastighetsbanor i Sverige och att kraftigt förbättra kollektivtrafiken i våra stora städer. Det behövs breda investeringar i klimatomställningen, bland annat i energieffektivisering och utveckling av förnybar energi. Sverige ska ta täten i klimatomställningen och kraftigt reducera utsläppen av växthusgaser.
Vi behöver öka takten på energieffektivisering i bostäder och lokaler. Vi måste stimulera en ombyggnation av våra miljonprogramsområden så att de blir både mer trivsamma och mer energismarta. Det kan göras genom att utvidga ROT-avdraget och att införa en klimatbonus och ett klimatavdrag. Vi behöver införa ett klimatinvesteringsprogram för kommunerna igen. Herr talman!
Vi har lagt fram förslag som den här kammaren kan rösta om i dag och som skulle kunna vara ett startskott för en offensiv satsning på investeringar för ett hållbart klimat där vi minskar utsläppen. Men det krävs mod och vilja. Sverige behöver också visa ett globalt ansvarstagande i klimatfrågan där vi är med och samlar länder med höga ambitioner att driva frågan framåt. Stor kraft bör ägnas åt ett internationellt klimatarbete för att öka miljörättvisan i världen.
Sverige bör inom EU driva på för att höja dagens reduktionsmål om 20 procent till 30 procent. De svenska medlen för internationella klimatåtgärder behöver öka. Vi avsätter enligt vårt rödgröna budgetförslag medel till internationella klimatåtgärder som inte konkurrerar med fattigdomsbekämpning inom biståndsbudgeten. Herr talman! Det stormar i vår omvärld. Flera länder i vårt närområde är i djupa ekonomiska problem. I Sverige har vi hög arbetslöshet och långt ifrån hållbar samhällsutveckling.
Viktiga ödesfrågor står utan lösning. I ett sådant läge är det för mig grundläggande med en ansvarsfull ekonomisk politik. I dagsläget vet vi att en fossilberoende ekonomisk utveckling inte längre är vare sig önskvärd eller nödvändig. Att ta ekonomiskt ansvar i den situationen är att vi stakar ut en väg bort från fossila bränslen.
Genom gröna investeringar i en hållbar utveckling kan vi både skapa nya jobb och ställa om samhället i en hållbar riktning.