KBLab/rixvox huggingface dataset:
Peter Helander (C):
Jag tackar ministern för svaret. Skogsindustrin uttrycker oro över att vissa investeringar inte blir gjorda - då pratar vi om investeringar på uppemot 20 miljarder - därför att man är så osäker på om man kan öka uttaget ur skogen. Precis som statsrådet säger ökar skogens innehåll hela tiden. De senaste 90 åren har skogens innehåll ökat med 109 procent.
Och vi planterar dubbelt så mycket som vi avverkar, så vi får ju mer skog. Men det finns ändå en osäkerhet kring skogen. På mötet i Lycksele kom förstås också frågan upp om den fjällnära skogen. Jag fick veta att det finns 3 300 skogsägare som äger fjällnära skog.
Ett problem kring det rättsosäkra läget, som statsrådet väl känner till, är att priserna på den fjällnära skogen generellt har dykt kraftigt, i vissa områden med upp till 25 procent. Det är klart att det rättsosäkra läget, att man inte vet vad som gäller, orsakar problem.
Här måste vi komma med breda politiska signaler om vad som gäller för svenskt skogsbruk i fråga om ersättningsnivåer och hur vi ska kunna bruka skogen. Jag vet inte om statsrådet har några positiva besked att komma med till alla dessa skogsägare och även till dem som äger fjällnära skog.
Peter Helander (C):
Tack, Mattias Jonsson, för anförandet! Det innehöll en del bra saker, en del dåliga saker och en del felaktigheter. Jag tänkte ställa några frågor som jag också ställde i mitt anförande, eftersom jag vet att Mattias Jonsson har ingått i den parlamentariska landsbygdskommittén, som har tagit fram ett bra förslag.
Jag frågade om övriga partier i riksdagen kommer att bli inbjudna för att diskutera propositionen, som är så viktig för svensk landsbygd, eller om detta blir ett arbete enbart från Miljöpartiet och Socialdemokraterna, som bara läggs fram för oss att titta på och säga okej eller nej till. Detta är min första fråga, och jag hoppas att det kommer en inbjudan.
Jag hade också en fråga om utflyttning av statliga tjänster, vilket jag tycker är någonting bra. I kommittén har ni föreslagit utflyttning av 10 000 statliga tjänster från Stockholm. Då ska vi komma ihåg att det har flyttat in 10 000 statliga tjänster de sista 15-20 åren, så detta innebär egentligen bara att man återställer det hela till hur det såg ut tidigare. Jag tycker att detta är bra.
Nu har ni aviserat 400 tjänster som ska flyttas ut från Stockholm. Ni flyttar ut jobb från Stockholm till Luleå, Göteborg, Växjö, Gävle, Visby, Östersund och Katrineholm. Visby kan jag förstå - de behöver statliga jobb. Men varför Katrineholm, dit den största utflyttningen av statliga tjänster sker?
Hur långt är det från Stockholms central till Katrineholm? Det tar en timme med tåg, såg jag när jag googlade. Man kan fråga sig om detta verkligen är en utflyttning av statliga tjänster ut i landet. Samma fråga kan ställas även vad gäller de andra städerna. Jag tycker att man borde flytta ut dessa tjänster till små eller mindre orter, men det gör man inte.
Peter Helander (C):
Tack, Mattias Jonsson, för svaren! Jag ska utveckla det hela lite. Nu har ju några jobb flyttats från Stockholm till Göteborg - om jag inte missminner mig handlar det om tio stycken. Det är kanske inte detta vi vill få till när vi talar om att flytta ut jobb till landsbygden. Jag ser att de statliga jobben går till orter som redan har en stark tillväxt, oftast universitetsstäder, när de i stället borde lokaliseras till mellanstora orter.
Detta säger jag inte bara för att jag råkar komma från en sådan ort utan för att det är där dessa jobb skulle göra stor nytta. Det är klart att regeringen äger frågan om att bjuda in till överläggning om en proposition. Jag tror att Socialdemokraterna i näringsutskottet har nära kontakt med regeringen, så ni kanske kan påverka regeringen i viss mån. Jag skulle vilja ställa en fråga om tillgången till kapital på landsbygden.
Inlandsinnovation, som hade en särskild geografisk inriktning mot Norrlands inland och delar av Dalarna och Värmland, flyttades ju bort med motiveringen att det fanns geografiska låsningar.
Som jag sa i mitt anförande menar jag att det är precis det som var tanken - staten borde verka där det inte finns en marknadsekonomi som fungerar och där det är svårt att få tag i riskkapital i stället för att dra sig in och verka i storstäder och på tillväxtorter. Jag har också en fråga om SBAB. Varför har vi en statlig bank med detta namn som lämnar Norrland?
Vilken funktion fyller banken om den inte verkar på kapitalsvaga marknader? Jag har ett exempel från Vansbro. Lyko, som är en grossist som sysslar med hårvårdsprodukter, krämer och liknande, kan inte bygga ut sin verksamhet i Vansbro eftersom fastigheten blir mindre värd när den är färdigbyggd än vad det kostar att bygga den. Därför rekommenderas de att flytta till Stockholm, vilket skulle leda till att man mister 100 arbetstillfällen på en svag marknad.
Vad tycker Mattias Jonsson om det?
Peter Helander (C):
Jag säger som förra gången: Jag väljer att tolka statsrådet Eneroth välvilligt, och om statsrådet ser till att det blir trafikplikt på linjen Mora-Arlanda kommer jag att offentligt berömma honom och regeringen för att de lägger pengar på detta. Remissen är ute till den 30 november, och sedan kommer Trafikverket att fatta beslut. Det som jag varnar för finns dock där, alltså att Trafikverket redan i morgon kan stoppa trafiken.
Jag skulle därför önska att statsrådet kunde sända åtminstone någon signal till Trafikverket om att avvakta tills frågan är slutgiltigt avgjord. Jag har försökt kolla med lite gamla vägverkare och trafikverkare, och den modell som Trafikverket använder sig av är egentligen en gammal modell som Rikstrafiken använde sig av när SJ skulle räkna tider och ges stöd.
Nu har man liksom översatt den till flygtrafiken, men det är inte alls samma parametrar. Då blir det bara tid på järnväg, från station till station, fast det egentligen inte är det som det handlar om. Förra gången vi debatterade detta sa statsrådet att man inte kan agera i frågan innan Trafikverket har fattat ett negativt beslut.
Då är jag förstås ute och fiskar efter ett regleringsbrev från regeringen, på samma sätt som Torsby och Hagfors fick det under den förra regeringen. Det skulle vara viktigt om man kunde belägga linjeflygningen där med allmän trafikplikt och kanske framför allt säga att det ska vara Sveg-Mora-Arlanda, med mellanlandning. Kostnaderna för detta måste ju vara mindre än en tusendels promille i statsbudgeten.
Vi pratar om kanske ett par tre miljoner i ökade kostnader, kanske inte ens det, i en upphandling - en liten kostnad som betyder otroligt mycket för en stor del av Sverige.
Peter Helander (C):
Min fråga går till statsrådet Shekarabi. I min hand håller jag Thorbjörn Fälldins motion från 1978 om regionalpolitik. Den beskriver hur landsbygd och glesbygd drabbas av försämrad service då administrationen från staten flyttar in till tillväxtorter och hur arbetsmarknadspolitiken driver folk mot storstäderna med köer och sociala missförhållanden som följd. Man kan känna igen sig i dag i den här texten från 1978.
Mellan 1977 och 1982 omlokaliserade Fälldin 40 myndigheter. Jag är glad över att regeringen vill flytta ut myndigheter i Sverige. Problemet är bara att man flyttar ut myndigheter till tillväxtorter som redan i dag har problem med bostäder och infrastruktur.
Jag undrar hur regeringen tänkte när man valde ut de här orterna och varför man inte flyttade myndigheterna till orter som har tappat statliga jobb och till orter som verkligen skulle behöva det. Nu flyttar vi jobb och myndigheter till orter som egentligen inte behöver det.
Peter Helander (C):
Min fråga går till statsrådet Bucht. Det fanns stora förhoppningar på landsbygdspropositionen som vi behandlade i näringsutskottet i dag. Landsbygdskommitténs betänkande innehöll 75 skarpa förslag, och där fanns det en otroligt bred politisk enighet. Jag hade hoppats att de här förslagen skulle finnas med i landsbygdspropositionen, men tyvärr blev det bara ett litet tomt, rött paket.
I Dagens Samhälle och tidningen Land kunde man läsa att propositionen saknar skarpa förslag, att den känns som ett hån mot våra kommuner sett till ursprungliga löften och uttalade ambitioner och att den är en innehållslös vision. Vem skrev det här? Jo, ett antal socialdemokratiska kommunalråd i Norrland.
Jag vill ställa frågan till statsrådet: Varför valde Socialdemokraterna och statsrådet Bucht att inte ta med de skarpa förslag som fanns i Landsbygdskommitténs betänkande i propositionen för att få fram en landsbygdspolitik som är värd namnet?
Peter Helander (C):
Jag vill tacka så mycket för svaret. Jag undrar om statsrådet tycker att hans egna kommunalråd också har läst propositionen dåligt. Har hans egna kommunalråd fel? Och jag undrar om statsrådet tycker att även vice statsministern har fel. Hon hade en presskonferens dagen före regeringen. Mig veterligen tillhör vice statsministern också regeringen, men hon hade en presskonferens dagen före och sa att "landsbygdspropositionen är mer allmänna skrivningar".
Är det något som kan kallas skarpa förslag?
Peter Helander (C):
Min fråga går till statsrådet Shekarabi. Klyftorna mellan små och stora orter ökar i Sverige. Också klyftorna mellan regioner ökar. SNS har i en rapport visat att klyftorna har ökat sedan 1980-talet. Klyftorna mellan regioner ligger i dag på samma nivå som på 1930-talet. Vilken typ av regionpolitik bedriver vi i Sverige som trycker på den här utvecklingen?
Eller är det frånvaron av regionpolitik som skapar klyftorna och som i sin tur har skapat fenomen som brexit, Trump och andra nationalistiska rörelser i världen? Människor känner sig övergivna i den globaliserade världen. Min fråga är: Finns det verkligen ett landsbygdsperspektiv i regeringens satsningar? Hur ser det ut med skogspolitiken, infrastruktursatsningar, strandskyddsreglerna och flytt av myndigheter? Tas hela landet i bruk, och finns staten representerad i hela landet?
Peter Helander (C):
Statsrådet vet också att det här har pågått sedan 1980-talet, så det handlar inte om de sista åtta. Jag kan hålla med om att det är ett problem i samhällsstrukturen. Vi satsar resurser på tillväxtområden. Om man skulle bygga höghastighetståg mellan tre storstäder, och så flyttar det in hundratusentals människor till dessa orter. Det är fantastiskt. Vilken tillväxt! Men var kommer dessa människor ifrån? De kommer från områden där detta skapar en ännu större klyfta.
Finns det inte en risk här?
Peter Helander (C):
Jag skulle vilja lyfta upp ett perspektiv som kanske inte kommer fram i debatten. Jag är helt övertygad om att alla är överens om att vapenbrott och illegala vapen ska beivras och att vi ska vi kämpa emot det. Det finns egentligen ingen konfrontatorisk linje där. Jag kommer från landsbygden i norra Dalarna, och där är jakt och sportskytte en viktig del av livet.
Det är månghundraåriga traditioner som ligger bakom det. Det finns en risk att vi överimplementerar när vi implementerar EU-direktiv och att vi skapar nya regelverk hela tiden. Jag är helt säker på att vi från alla partier står här i talarstolen och säger att vi ska minska regelkrånglet, men när det kommer till kritan vill vi alltid införa lite fler regler för att reglera något som vi tycker är dåligt eller farligt.
Överimplementeringen och regelkrånglet kan man koppla till andra delar. Runt omkring i landet har det pågått uppror under våren: Det är inlandsuppror, glesbygdsuppror och bensinuppror. Vi har under många år haft en jättehet vargdebatt ute på landsbygden. Egentligen är allt detta, tror jag, tecken på att man känner sig övergiven på landsbygden.
Staten, makten och staden motarbetar landsbygdens villkor. Jag tillhör dem som har fått otroligt många mejl i denna fråga. Detta är ytterligare ett lager utanpå allt annat som innebär att man försöker begränsa möjligheterna för landsbygdens människor att leva och verka. Vapenfrågor Det är relativt svårt att ta jägarexamen.
De skytteprov som man som jägare gör varje år är också relativt svåra, i alla fall för mig. Det är inte så enkelt; kraven är höga. Om vi lägger på ännu fler krav och gör det ännu svårare underlättar vi inte rekrytering av nya jägare. Vi behöver jägare som sköter viltvården och håller efter viltet. Vi har mycket klövvilt i landet, som orsakar stora skador. Vildsvinsstammen har vuxit exponentiellt.
Jag hör att vi har runt 300 000 vildsvin i dag jämfört med noll för några år sedan. Som Daniel Bäckström nämnde är vilt bra, klimatsmart mat utan antibiotika. Jakten betyder mycket också för besöksnäringen och som rekreation och fritidsintresse. Sportskyttet samlar många människor. Och vi har jägare som ställer upp när trafikskadat vilt ska spåras ute i skogen.
Vem ska göra det i fortsättningen om vi bara krånglar och gör det svårare för jägare? Jägare är inget samhällsproblem. I vår strävan att förhindra brott drabbas laglydiga medborgare. När vi diskuterar dessa frågor och lagar och regler tycker jag att vi ska tänka på vad summan av alla regler och lagar innebär för människor på landsbygden.
Peter Helander (C):
Det gläder mig att ministern lyfter fram vikten av att ta ett helhetsgrepp, för det är det som det handlar om. Jag kommer strax tillbaka till det. Vilket ansvar ska staten ta? Här har Mora kommun velat ta ansvaret och betala för det här. Nu kanske mitt kommunalråd hemma tycker att jag säger för mycket, men man skulle kunna dela på kostnaderna. Det gör stat och kommun på många andra ställen.
Det här handlar inte bara om flyglinjen Mora-Arlanda, utan det handlar också om jobben och om att kunna bo och verka utanför storstäderna. För några år sedan - det är en liten parallell - lämnade Skatteverket Mora innan regeringen hann trycka på stoppknappen och stoppade många andra skattekontor som skulle flytta. Men vi tappade skattekontoret. Och nu vill generaldirektören för Kronofogdemyndigheten också flytta verksamheten från Mora. Nu hoppas jag att regeringen är snabbare på stoppknappen den här gången.
Trots att det är en rekordstor infrastrukturbudget, och den är vällovlig, sker inga stora infrastruktursatsningar på Dalabanan så att vi kan åka tåg. Om inte staten står upp för landsbygden tror jag att misstron mot staten och dess myndigheter och även politiker kommer att öka. Denna misstro som skapar en klyvning är också en grogrund för populistiska rörelser.
Den frodas om inte människor känner att stat, myndigheter och politik är med dem. Jag undrar om helhetsbilden och helhetsgreppet finns med när man diskuterar infrastruktur och i synnerhet flyglinjen Mora-Arlanda. Jag tror att ministern verkligen vill komma fram till en lösning. Det vore bra om han kunde få med sig hela regeringen i den här frågan.
Peter Helander (C):
Jag tackar Amanda Palmstierna för frågan. Jag tror att alla partier ställer upp på cirkulär ekonomi. I Almedalen har vi träffat industri som jobbar mycket med cirkulär ekonomi, inte främst för klimatets och miljöns skull - det är en positiv bieffekt - utan för att det faktiskt finns pengar i att jobba med cirkulär ekonomi.
Förra eller förrförra året pratade ett företag om träasfalt, och det lät otroligt spännande. Man utvinner alltså bindemedlet från trä i stället för olja. På så sätt får vi en cirkulär ekonomi även där. Det finns ingen större konflikt i Sverige vad gäller att återanvända material och jobba med cirkulär ekonomi. Man jobbar mycket med detta inom byggsektorn också.
Man kan plocka ned ett hus och återanvända det mesta av materialet. Så till konflikten mellan mineralnäringen och vattenfrågorna. Precis som ledamoten säger jobbar vi för ett friskt vatten i Sverige.
Det måste dock finnas en balans mellan hur mycket skada detta ställer till och hur mycket nytta vi har av produkter som plockas ur marken. Här har vi kanske lite olika syn på vad som är bra och vad som är en rimlig balans.
Centerpartiet vill utvinna metaller ur marken som hjälper till i klimatomställningen, och därför ser jag inte samma konflikt som Miljöpartiet.
Peter Helander (C):
Jag besökte stålverket i Avesta och fick då verkligen se cirkulär ekonomi i praktiken. Det mesta av innehållet i det nya stålet kommer från återvunnet material. Svensk stålindustri jobbar på ett fantastiskt sätt för att minska sina koldioxidutsläpp.
Svenskt stål har bara 20 procent så stor klimatbelastning koldioxidmässigt som filippinskt och annat asiatiskt stål. Men det finns en stor risk att vi genom att ställa för stora krav slår ut vår svenska industri och till slut bara importerar fulstål från andra länder. Vi måste därför alltid ha en balans.
Det handlar om hur mycket regler vi kan ha i förhållande till andra för att vi ska kunna vara konkurrenskraftiga och göra bra svenska produkter. Vad gäller vattendirektivet ska vi givetvis ha friskt vatten. Vi kan ställa miljökrav på vår gruvnäring och vår tunga industri över huvud taget, vilket vi också gör.
Ibland borde vi kanske berömma vår industri för att den gör så mycket bra på miljöområdet i stället för att måla ut den som en stor bov. När jag träffar tung industri säger man att man vill förbättra sig och jobba framåt. Jag känner därför stor tillförsikt när det gäller hur svensk industri jobbar med miljöfrågan.
Peter Helander (C):
Statsrådet Eneroth anger att man har uppdragit åt Trafikverket att göra en översyn av svenska beredskapsflygplatser, vilket jag tycker är jättebra, och att den ska vara klar i juni 2020. Staten driver via Swedavia tio flygplatser som går med ganska stora vinster. Man kan ha en särskild debatt om varför staten lämnat över de icke vinstdrivande flygplatserna till kommuner och andra aktörer men själv behållit de vinstdrivande.
Sedan finns det som sagt 29 ytterligare flygplatser som ofta drivs av kommuner som går kraftigt back. Om vi vill att hela Sverige ska leva i EU:s näst mest glesbefolkade land - då vet vi att de flesta människor i Sverige, 90 procent, bor söder om Mälardalen - behöver vi fungerande flygplatser. Jag kommer själv från en ort i norra Dalarna, Mora.
Där har Trafikverket genom en tolkning av regelverket stoppat en mellanlandning, som har funnits under många år, för flyget från Sveg till Arlanda. Jobb och företagande äventyras nu i norra Dalarna. Då ska man komma ihåg att anledningen till detta är att Trafikverket säger att det går så fort att ta sig med tåget till Stockholm.
Jag åker den sträckan varje vecka, och det tar 3 timmar och 50 minuter att åka den med tåg. Om man bor i norra Dalarna är det 20 mil till tågstationen, och det tar 2 timmar och 30 minuter bara att åka till den. Jag ser alltså flygplanet passera över huvudet på mig på väg mot Arlanda, och det får inte mellanlanda enligt Trafikverket.
Jag vet att regeringen och ministern under ett par års tid har jobbat för att kanske få till någonting, men än så länge har det inte hänt någonting. Statsrådet Eneroth hänvisar till en utredning om beredskapsflygplatser som tillsattes i december 2019.
I min interpellation låg egentligen en annan fråga om ett annat uppdrag, nämligen om det uppdrag om en flygplatsöversyn som regeringen gav till Trafikverket under våren 2018. Den skulle ha varit klar vid årsskiftet 2018/2019 men är ännu inte klar. Enligt medier finns det heller inget slutdatum satt för den.
Det lämnades ett underlag till regeringen, ett delbetänkande, redan i september 2018, men sedan har det inte hänt någonting kring utredningen. Det är många som väntar på vad som ska hända där.
Man ska komma ihåg att det statliga stödet till regionala flygplatser, ca 100 miljoner kronor, har legat på samma nivå i 20 år, medan de kommunala flygplatsernas underskott har ökat till 500 miljoner kronor under samma period. Man kan tycka att det är hemskt mycket pengar och undra om staten ska vara med och subventionera någon form av kollektivtrafik, för flyget är också en form av kollektivtrafik.
Då vet vi att kollektivtrafiken i Sverige subventioneras med ungefär 50 procent, 25 miljarder per år. Det är många som väntar på ett resultat från utredningen om flygplatsöversynen. Jag undrar om statsrådet vet vart den har tagit vägen.
Peter Helander (C):
Jag tackar statsrådet för svaret. Kommer den översyn som skulle vara klar för över ett år sedan men som vi inte har sett än att komma, eller ligger den i malpåse? Är den inlagd i andra utredningar?
Man skulle kunna tänka sig en modell som andra länder i Norden har, där staten betalar ännu mer och utjämnar kostnader och intäkter mellan olika flygplatser. Så är det bland annat i Norge.
Det vore bra om regeringen kunde komma med några hoppingivande inriktningar för de små regionala flygplatserna, som är så betydelsefulla för landsbygd och glesbygd. Precis som min kollega Lars Thomsson tog upp ligger biobränsleflyg och elflyg i stor skala runt hörnet.
Även om svenskt inrikesflyg har en viss miljöbelastning är den relativt liten, och denna flygtrafik betyder otroligt mycket för landsbygd, glesbygd och jobb och företagande utanför storstäderna. Det vore därför bra om regeringen relativt snabbt kunde komma med ett inriktningsbeslut som gav hopp åt de flygplatser som just nu har det tufft.
Staten upphandlar flygtrafik, men Trafikverket gör först en bedömning av om det får upphandlas flygtrafik. Jag nämnde tidigare att min hemkommun har upphandlat flygtrafik under många år, vilket har varit till stor nytta. Men nu får vi inte upphandla flygtrafik eftersom Trafikverket säger att det inte föreligger trafikplikt.
Enligt Trafikverkets tolkning av regelverket måste det ta längre än fyra timmar att nå huvudstaden med tåg, annars omfattas man inte av trafikplikt. Detta innebär att vi hamnar i ett moment 22 med vår flygplats. Vi bekostar och bedriver den för ambulansflyg, räddningsflyg och annan flygverksamhet, men vi har ingen reguljär trafik.
EU-regelverket säger att det är tre timmar som gäller, men Trafikverket har lagt på ytterligare en timme. Mora kommun har varit nere i Bryssel och diskuterat detta, och där säger man att Mora kommun ska överklaga. Man menar att svenska staten inte tar hänsyn till jobb, företagande och sociala faktorer, vilket staten ska göra i dessa upphandlingar. I stället har staten lagt på en timme.
Det tar 2 timmar och 40 minuter att åka från norra Dalarna till tågstationen och sedan 3 timmar och 45 minuter med tåg till Stockholm. Låt oss tala lite spår också. Det hade varit fantastiskt med en femmiljarderssatsning på Dalabanan. Men det finns inga stora satsningar på den de närmaste tio åren. Det finns inga stora satsningar på vägtrafiken upp mot Sälen på Västerdalsvägen heller.
Vi kan visa att utsläppen har ökat på grund av vi inte får flyga längre. Jag vet att statsrådet har fått denna utredning. Varför kan inte den upphandlade trafiken från Sveg få göra en mellanlandning? Det skulle vara samhällsekonomiskt lönsamt och miljömässigt bra. Det enda som saknas just nu är ett regleringsbrev från regeringen. Detta har gjorts på andra flygplatser.
Jag förstår att statsrådet inte har några besked att ge här i dag, men han kanske kan kommentera det ändå.