Maria Larsson (KD):
Luciano Astudillo har frågat mig vilka insatser jag avser att vidta för att den i dag växande hälso- och ojämlikhetsklyftan systematiskt ska minska. Morgan Johansson har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att WHO-kommissionens rapport Closing the gap in a generation ska få genomslag i Sverige. Såväl Luciano Astudillos som Morgan Johanssons interpellation tar sin utgångspunkt i det arbete som har bedrivits av den så kallade Marmotkommissionen.
Låt mig inledningsvis understryka att jag anser att Marmotkommissionen har genomfört ett värdefullt arbete. Det är därför glädjande att den nya direktören för Världshälsoorganisationens Europaregion, Zsuzsanna Jakab, har tagit initiativet till en strategisk översyn när det gäller de sociala bestämningsfaktorerna för hälsa inom regionen. Den svenska regeringen kommer med intresse att följa arbetet. Luciano Astudillo målar i sin interpellation upp en bild av utvecklingen som jag inte delar.
Till följd av den ekonomiska krisen har regeringen 2010 tillfört kommuner och landsting ett tillfälligt tillskott på 17 miljarder kronor. Från och med 2011 höjs nivån på statsbidragen med 5 miljarder kronor. Utvecklingen när det gäller minskad fattigdom bland barn går i flera avseenden åt rätt håll. Antalet barn bland socialbidragstagarna var 2008 hälften mot under 1990-talskrisens värsta år.
Även om andelen barn i relativ fattigdom har ökat sedan slutet av 1990-talet har andelen barn som lever i absolut fattigdom minskat, från 18 procent 1997 till 7 procent 2008. Det torde vara uppenbart att det för enskilda är viktigare att de egna inkomsterna utvecklas positivt än att andras inkomster minskar eller utvecklas långsamt.
Av detta skäl finns det anledning att i första hand fästa vikt vid den positiva förändring som skett genom minskningen av andelen barn som lever i absolut fattigdom. Reformeringen av sjukförsäkringen är helt avgörande för att det övergripande folkhälsopolitiska målet ska kunna uppnås. Tillsammans med regeringens övriga åtgärder för att upprätthålla arbetslinjen lyfts många människor från långvarigt utanförskap till jobb och utbildning.
Det stärker delaktigheten och inflytandet i samhället och ökar den ekonomiska och sociala tryggheten, vilket bidrar till en bättre folkhälsa. För mig är det särskilt angeläget att det skapas likvärdiga förutsättningar för barn och unga. På så sätt kan utanförskapet brytas i tidig ålder, vilket förhindrar utvecklingen av en hälsoklyfta. Marmotkommissionen pekar särskilt på vikten av insatser för att alla barn ska få en god utbildning.
Regeringens fokus på ett förstärkt pedagogiskt uppdrag i förskolan och tidigare insatser för att nå kunskapsmålen i skolan är därför av största vikt för att jämna ut hälsoklyftorna. Jag vill även lyfta fram den nationella strategi för ett utvecklat föräldrastöd som regeringen tagit fram. Det drogförebyggande arbetet riktat mot barn och unga har utvecklats under mandatperioden.
I årets åtgärdsprogram för alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobakspolitiken är ett av de prioriterade områdena att skapa gemensamma utgångspunkter för samverkan kring det drogförebyggande arbetet i skolan. I propositionen om en ny skollag föreslår regeringen vidare att en samlad elevhälsa ska införas för elever i grund- och gymnasieskolan och motsvarande skolformer.
Elevhälsan ska underlätta samverkan mellan den särskilda elevvården och skolhälsovården och det samordnade ansvaret för specialpedagogiska insatser. Den ska främst arbeta förebyggande och hälsofrämjande. Morgan Johansson tar i sin interpellation upp det uppdrag som regeringen i april 2009 gav Statens folkhälsoinstitut, FHI. FHI fick i uppdrag att analysera vilka lärdomar som kan dras för svensk del av det arbete som har bedrivits av Marmotkommissionen.
FHI är regeringens expertmyndighet på folkhälsoområdet och en av nyckelaktörerna för att genomföra den svenska folkhälsopolitiken. Det var därför naturligt att ge ett sådant uppdrag till FHI. Uppdraget genomfördes i samverkan med Socialstyrelsen, och rapporten lämnades till regeringen i början av april i år. Till arbetet valde FHI att knyta en rådgivande extern referensgrupp vars uppgift har varit att lämna synpunkter på arbetet.
Myndigheternas förslag är framför allt inriktade på att stärka den sektorsövergripande samordningen samt att ytterligare förstärka arbetet med att bryta utanförskapet i tidig ålder. Förslagen har enligt institutet arbetats fram genom en bred diskussion med berörda aktörer. Förslagen i rapporten bereds för närvarande i Regeringskansliet.
Även om de nationella myndigheterna spelar en viktig roll för att genomföra regeringens politik har kommuner och landsting en nyckelroll när det gäller folkhälsoarbetet på regional och lokal nivå. Den kommunala Marmotkommissionen i Malmö och arbetet med en regional handlingsplan i Västra Götalandsregionen är därför välkomna initiativ. De kommer på ett värdefullt sätt att komplettera den bild som FHI och Socialstyrelsen har gett när det gäller de nationella behoven.