KBLab/rixvox huggingface dataset:
Erik A Eriksson (C):
Jag är glad att Helén Pettersson ställer frågorna, och att hon gör det på det här sättet. Vi har tagit ansvar för den här frågan och rett ut den tillsammans med Jordbruksdepartementet och Utrikesdepartementet. Det hade varit klädsamt om Socialdemokraterna hade funderat över hur man själv hade gjort i den här situationen. Vi kan ta regionala hänsyn.
Länsstyrelsen kan tillsammans med Jordbruksverket ta regionala hänsyn och gör det också. Är inte det tillräckligt? Vi kan ju bråka om vilka nationaliteter som åker buss med SL i Stockholm - eller åker buss i Norrland för att ta ett enklare exempel. Vi kan inte diskriminera andra EU-medborgare. Det är inte för att vi har tvingats till det. Det är för att vi aktivt vill gå före. Vi vill visa att vi är beredda att ta ansvar. Jag förstår retoriken från Socialdemokraterna. Man är besviken för att man har tappat regeringsmakten.
Man har gjort det bland annat på frågor som rör jakten och landsbygdsutvecklingen. Det är klart att man då höjer tonen i den här frågan. Det viktigaste är väl att det finns ripa på fjället, att det är möjligt med jakt för människor som bor lokalt och att vi kan göra det undantaget. Det kan vi i dag. Det tycker jag är bra. Jag ser inte något konstigt i det. Vi bor i Sverige. Vi är en del av EU. Vi har ett mycket stort ansvar.
Jag menar att vi - bubblor eller inte, ripor eller inte - måste följa fågeldirektiv och habitatdirektiv när det gäller den biologiska mångfalden. Om vi är aktiva och proaktiva som i exemplet om duvhöken som jag nämnde i mitt anförande, har vi möjlighet att reglera detta. En borgerlig regering som införde fri fjälljakt tycker jag visar vem som slog an tonen först.
Jag tror inte att vi vinner så mycket på att käbbla om detta. Nu måste vi gå vidare. Jag är glad att länskorten är nästa steg.
Erik A Eriksson (C):
I Socialdemokraternas, Vänsterpartiets och Miljöpartiets reservation står det att regeringen ändrade rennäringsförordningen - jag läser innantill - "på ett sätt som gjorde vår svenska fjällvärld till en jaktmark som är öppen för alla EU-medborgare. Därmed beslutade regeringen att på samma villkor ge såväl svenska som utländska jägare tillgång till småviltsjakten i den svenska fjällvärlden." Det är väl gott så långt.
Vi hörde att Helén Pettersson i sitt anförande basunerade ut att människor som inte är svenska medborgare skräpar ned i fjället, skitar ned, åker taxi och flyger och härjar, lever om och skjuter fler ripor än någon kan räkna. Vad är det? Misstror ni utländska medborgare? Jag tycker att det är skamligt. Är det samma diskussion som om den asociala dumpningen när det gällde människor som ska komma hit och ta våra jobb? Jag tycker att det är mycket märkligt. Jag ställer mig inte bakom er reservation.
Jag kommer inte att rösta för den. I sitt anförande nämner Helén Pettersson att man är överens i vänsterkartellen som leds av Socialdemokraterna. Hur överens är man när Miljöpartiet säger att grundproblemet är att den fria småviltsjakten på samiska marker över huvud taget släpptes helt fri, inte vilken nationalitet som jägaren har. Frågan är om detta är överensstämmande. Frågan kommer att fortsätta att behandlas. Jag är nöjd att vi har kommit vidare.
Jag tycker att jägarna har en möjlighet lokalt att engagera sig och vara företagare på sikt. Jag tackar för debatten.
Erik A Eriksson (C):
Jag vill tacka för repliken och möjligheten att utveckla resonemanget. Jag kanske missuppfattade Jan-Olof Larsson i hans anförande, men när det nu är så att det är trålar som är skrotade och Sverige har ansökt om undantag vad gäller rist just för de kilowattdagarna tror jag att det faktiskt har betydelse och att det spelar roll. Det är kanske inte så lätt för åhörare att greppa detta, men jag vill ändå säga att det gör skillnad eftersom den generella minskningen i EU-uppgörelsen var 25 procent.
Här gjordes ett undantag, och Sverige får vänta på ett besked. Det tycker jag ändå visar att man har varit aktiv. Nu är inte jordbruksminister och fiskeminister Eskil Erlandsson på plats, men då kan väl jag passa på och skryta om honom lite grann, om det är så att det behövs. Han har tagit god plats, vilket tidigare socialdemokratiska ministrar inte har gjort. Det är ju det vi har fått se resultatet av: en passivitet från s-sidan med totala stopp. Dessutom har vi inte fått acceptans från andra länder.
Jag menar att det inte är något svårt knep Erlandsson har lyckats med. Han har satt sig i förhandlingar och lyckats få till stånd diskussioner med grannländer, ett grannland söderut, som då helt plötsligt har accepterat en verklighetsbeskrivning som man tidigare har förnekat. Vi måste prata med andra för att få vänner. Jag tror att de öppna dörrarna är viktiga i det här sammanhanget.
Att hänvisa till att det skulle vara bättre att ställa sig vid sidan av kan jag inte alls förstå över huvud taget. Ska man långsiktigt komma någonvart handlar det nog om att föra samtal. Om torsken nu återhämtar sig måste väl det även gynna det småskaliga fisket, om jag nu har begripit det här rätt, och det måste även gynna ekosystemen. Jag hoppas att det är resultaten som räknas och att man även fortsatt kan vara aktiv.
Sedan förstår jag om inte s-sidan är helt nöjd med nuvarande minister, men det hör väl till.
Erik A Eriksson (C):
Som jag sade i mitt anförande är det väl så att fiskerinäringen lider av lönsamhetsproblem rakt över. Det gäller nog alla och envar. Det är min bild av det här. Det gäller även det småskaliga. Och jag tror att även om man skulle önska detta allra mest i världen kan man inte beskylla enbart jordbruksministern, fiskeministern, för detta. Det är ett stort problem som gäller hela näringen. Därför menar jag att de steg som tas är viktiga: att vi får ett friskare hav, att vi får en ökad förekomst och reproducering av torsk. Det är det som avgör.
Jag lider verkligen med de yrkesfiskare som inte får någon lönsamhet i dag, men jag tror inte att det är avhängigt av vad Erlandsson har gjort på två och ett halvt år eller inte, utan det här är ett större problem än så. Det jag sade i mitt anförande var att när beslut fattades om det första direktivet var det en socialdemokratisk regering.
Det är inte jag som har hittat på att man inte ställde upp i förhandlingarna från Socialdemokraternas sida, utan även opolitiska tjänstemän vittnar om detta liksom tjänstemän från andra EU-länder som vi har pratat med. Det må vara väldigt fel. Är det så att det är väldigt fel kan man ju också fundera över resultatet. Om man inte uppnår resultat genom det sättet att vara aktiv har vi ändå uppnått någon form av resultat genom att vara mer aktiva. Vi får väl se.
Jag kan dela Jan-Olof Larssons uppfattning att framtiden kommer att utvisa detta. Det är trots allt glädjande att det illegala fisket minskar i vårt närområde. Det är mycket viktigt. Att vi fått en minskning av kvoterna har, menar vi, gett resultat. Vi hoppas verkligen att återhämtningen visar sig även nästa år. På så sätt kan yrkesfiskare och vi konsumenter känna oss mer tillfreds när vi går till affären i fortsättningen.
Ett hållbart fiske vinner vi alla på.
Erik A Eriksson (C):
Jag vill tacka interpellanten, och jag vill även tacka ministern för svaret. Interpellationen handlar om jakt på varg, och jag tänkte i första hand uppehålla mig vid det ämnet. Sedan Naturvårdsverket lämnade besked om uppnått etappmål är det väl många som har funderat på vad som nu kommer att hända. Det har nog flera funderat på sedan beslutet om detta etappmål fattades i riksdagens kammare.
Jag var själv inte ledamot vid den tiden. Man behöver ändå vidta åtgärder. I Värmland finns en samsyn, som ministern kanske pratar om här. Jag skulle vilja nämna som exempel att vi har levt länge med vargen, och länsstyrelsen där jobbar tillsammans med Lantbrukarnas Riksförbund, med djurägarna, med Jägareförbundet och med andra intressenter på ett föredömligt sätt. Det skulle kunna skapa en modell för övriga landet. Jag vill bara nämna att den samsynen inte skapades över en natt.
Man kom inte fram till den väldigt snabbt, utan det är någonting som man har tagit fram med hårt arbete och stort tålamod. Vargars beteende kan man fundera över när det gäller jakt. I dag är vargen inte så rädd för människan. Alltså måste vi människor ändra beteende, eller gå tillbaka till det beteende som fanns på den tiden när det förekom svält i Sverige - det är inte så länge sedan.
Vi ska alltså skrämma rovdjuren, och vi ska se till att det finns en skiljelinje mellan människor och rovdjur. Från länsstyrelsehåll uppmanar man befolkningen i Värmland till detta i dag, och det är naturligtvis rimligt. Under många år har man icke uppmanat till detta, utan människor har stått och fotograferat och försökt komma nära våra rovdjur. Detta är inte ett sunt beteende - det förstår ju människor vid sunda vätskor. Nåväl. Jag tycker att det är ett glädjande besked som vi får här.
Jag delar ministerns uppfattning att vi inte ska eftersträva försöksverksamhet. Det låter bra. Etappmålet är uppnått, och då har vi att hantera det och utgå från det. Jag tycker ändå att det har varit en snabb hantering. Jag vill passa på att ställa en fråga, och det är om ministern kan säga någonting om jägarnas roll i det fortsatta arbetet.
Ministern nämnde att det har förekommit en träff mellan jägarorganisationer, miljöorganisationer och liknande. Jag skulle alltså vilja höra någonting om jägarnas roll.
Erik A Eriksson (C):
Jag vill tacka miljöministern för svaret, och jag tackar även mina meddebattörer. Vi tycks vara väldigt eniga, och det finns ingen orsak för mig som tämligen ny ledamot att ifrågasätta varför man inte gjort någonting under ett antal år sedan beslutet fattades. Vi ser i stället framåt, vilket jag tycker är rimligt, och en så bred lösning som möjligt är naturligtvis det som eftersträvas. Jag är nöjd med att § 28 i jaktordningen är ändrad.
Jag är också nöjd med att ministern uttalar sitt stöd för en regional förvaltning, där det även har getts ett uppdrag till Naturvårdsverket. Sedan sade ministern att det ska gå snabbt. Det tycker jag är oerhört angeläget eftersom vi annars riskerar att förlora mycket tid. Det känns mer tryggt än att vi ska ha vissa försökslän. Jag fastnade särskilt för det i svaret. Ministern lyfte även fram situationen för landsbygdens folk.
Det gäller att se detta också som en demokratifråga. Människor blir berörda i sin vardag och behöver få känna att det finns andra som tar dessa problem på allvar. Framför allt måste vi avdramatisera jakten på varg. Människor som är något så när insatta i jakt eller avelsarbete vet att man väljer ut individer. Det är inget komplicerat, inget märkligt.
Om man vill ha ett visst antal älgar på ett visst antal hektar krävs det viss jakt för att bibehålla antalet. Även för vargstammen är alltså jakten positiv. Jakten måste avdramatiseras. Det finns en okunskap i frågan som jag tycker tyvärr får alldeles för stor plats i debatten.
Det vi hört i dag känns dock hoppfullt, och jag skickar med ministern en sista uppmaning: När ministern säger snabbt, låt det då gå ordentligt snabbt!
Erik A Eriksson (C):
Jag vill börja med att till interpellanten Monica Green säga att jag tar det hon sade som ett uttryck för härskarteknik. Det vill jag få infört i protokollet. Jag är centerpartist. När man debatterar i kammaren framgår det tydligt vilket parti man tillhör. Jag tycker inte att det är sjyst att påstå att jag är folkpartist. Monica Green har möjligtvis bett om ursäkt, men detta handlar om härskarteknik, och det tycker jag inte hör hemma i en interpellationsdebatt i Sveriges riksdag. Ursäkten är naturligtvis godtagen.
När det gäller sakfrågan, om vi ska bryta uran eller inte, har vi valet att fram till 2020 ersätta atomkraften med förnybar energi. Det ligger i energiuppgörelsen. Det är den möjlighet vi har för att komma ifrån ett samhälle med så starkt beroende av atomkraften som vi har, de ca 60 terawattimmarna. Om det finns ett annat sätt att komma framåt är oppositionen oss svaret skyldig.
Vad vill oppositionen göra för att vi inte ska bryta uran? Hur vill de ersätta de ca 60 terawattimmarna fram till 2020, när vi troligtvis måste börja byta ut den första reaktorn? Hur vill oppositionen göra? De blir i någon mening svaret skyldiga. Jag menar att med de rätta ingångarna kan man som oppositionsparti komma över blockgränsen, och jag kan bara beklaga att det inte blev så. Det är uppriktigt tråkigt.
Uranfrågan, som interpellationen egentligen handlar om - den har ju handlat om allt möjligt annat också - är fortsatt viktig. Sverige har ett stort ansvar när vi fortfarande, tyvärr, har en så pass stor andel atomkraft. Jag vill skicka med näringsministern att den frågan är fortsatt viktig. Signalen att frågan är viktig har regeringen i dag fått från Sveriges riksdag.
Erik A Eriksson (C):
Jag vill tacka jordbruksministern för svaret, och jag vill även tacka Helén Pettersson för att hon har framställt denna interpellation i ett viktigt ärende. Jag vill även tacka ministern för tydligheten i svaret utifrån de förutsättningar som vi nu har. Frågan om fjälljakt och tillgänglighet i fjällen var uppe för ett år sedan, då vi hade att fundera över den i miljö- och jordbruksutskottet.
Det gällde de tre länens situation. Helt klart är att fjällen är känsliga. Det är en miljö som är känslig, och vi har även ett ursprungsfolk som vi har att ta hänsyn till. Jag förvånas lite över att Helén Pettersson i sitt första inlägg hävdade att vi inte tar hänsyn till svenskar.
Det tycker jag att vi gör i och med att vi tar hänsyn till samerna i den här frågan. Jag skulle önska också att ministern nämnde något om samernas situation. Sedan råder det inget tvivel om att fjälljakten är intressant för många svenskar.
Det gäller naturligtvis svenskar som bor i de tre nämnda länen, men även söderut boende svenskar, till och med värmlänningar, är intresserade av fjälljakten, och den tål ju inte hur hårt tryck som helst. Det är därför vi har regelverk att följa. När det gäller att sälja tjänster lyssnade jag på Helén Petterssons anförande.
Jag funderar lite över hur Socialdemokraterna egentligen tänker i fråga om tjänsteföretag och hur man ser på att tillåta människor från andra EU-länder besöka Sverige och inom andra områden utnyttja turisttjänster eller andra tjänster. Det vore intressant att veta om man har ändrat ståndpunkt därvidlag och om man vill börja göra åtskillnad också inom andra turistområden.
Det finns faktiskt starkt lagskydd som rör vårt vatten, EU:s vattendirektiv och som rör fjällvärlden och alpin turism. Det gäller också skärgården, som är väldigt känslig.
Finns det områden där som Socialdemokraterna tycker att vi i första hand ska låta svenskar turista i och först i andra hand låta andra EU-medborgare eventuellt få chansen att ta del av dessa känsliga områden? Det är min fråga till Helén Pettersson. Sedan har jag en fråga till jordbruksministern, som anför att det finns regionalpolitiska hänsyn.
Det anfördes ju också vid det förra tillfället då jordbruksministern var i kammaren. Då funderar jag lite grann på länsstyrelserna. Hur stor möjlighet har de att själva verka här? Jag får intrycket att de har ganska stor handlingsfrihet. Om så är fallet är det hela ju egentligen en lokal fråga, som EU låter oss få ha som i många andra delar av EU.
Om det är på det sättet tycker jag att det är bra, men jag inväntar gärna ett svar från jordbruksministern. Den lokala kunskapen om närmiljön är ofantligt viktig, och den måste man ta hänsyn till och väga in. Det lokala ansvaret stannar ju. Om man bor på platsen kan man inte lämna den i vilket skick som helst.
Jag är dock inte alldeles övertygad om att en EU-medborgare som inte är svensk medborgare skulle bete sig sämre i den svenska fjällvärlden antingen det nu gäller jakt eller annan turism.
Erik A Eriksson (C):
Jag vill tacka ministern för svaret. Det var klargörande. Jag tycker att det var bra för den här debatten och bra för Helén Pettersson med flera att få det svaret i kammaren. Det känns betryggande. Sedan vill jag, fru talman, till Helén Pettersson säga att jag naturligtvis inte kan avkräva en interpellant något som helst svar. Det var inte min avsikt. Jag såg bara en möjlighet att få resonera högt och ställa en fråga, eftersom jag fick ställa frågan till ministern. Jag kräver inte att Helén Pettersson ska svara.
Jag väljer i stället att reflektera. Hon ställde en fråga till mig. Jag svarar gärna på den. Jag har varit i kontakt med samer som tycker att den situation som var innan Socialdemokraterna ändrade var bättre. Så det kan naturligtvis bero på vem man frågar. Jag är helt övertygad om att Helén Pettersson pratar utifrån ett regionalt perspektiv och vill väl. Jag är helt övertygad om detta. Jag är inte alldeles säker på att Socialdemokraterna har svaret på frågan hur man ska gå till väga.
Jag tror att frågan är svårare än så, eftersom man kommer till nästa fråga när det gäller fisket. Då har vi EU:s vattendirektiv att ta hänsyn till. Ska vi då göra skillnad? Ska vi vänta in och fråga var i EU man kommer från när det gäller att man ska få rätt eller inte rätt att fiska? Jag tycker att det var ett bra exempel från jordbruksministern.
Jag tycker vidare att hänsyn måste tas lokalt, och jag förväntar mig att länsstyrelserna i de tre länen visar handlingskraft och även ger förslag på hur man kan gå vidare.
Erik A Eriksson (C):
Huruvida mitt anförande är spretigt eller inte - vi ledamöter har friheten att ha spretiga anföranden. Jag skulle vilja att du inte recenserar mig utan hellre bemöter mina argument - det känns trevligare. Om de är bra eller mindre bra kan man också fundera över, men jag tror inte att vi ska betygssätta varandra. Däremot tycker jag att de frågor du ställer är kloka och vettiga på många sätt. Men jag är inte helt övertygad om att Socialdemokraterna hade skött den här frågan på ett annat sätt. Detta är naturligtvis hypotetiskt.
Men det kan man säga i efterhand, det vill säga när man inte är i situationen och inte har ansvaret. Jag är glad att vi fick den här lösningen. Du frågar om jag skulle kunna göra det annorlunda. Tja, jag tycker att det var en ganska bra tingens ordning tidigare och fungerade ganska bra. Om man inte hade rotat till det hade situationen inte uppkommit. Det lokala ansvaret fanns ju, och det finns fortfarande ett lokalt ansvar.
Det som är positivt, om något är positivt, är att lokalt boende människor får jaga. De kan lösa detta kort. Men om det inte finns någon ripa kan de inte jaga, och inte någon annan heller. Hur det där ska vara framöver får vi väl se, men som det är i dag finns det inget förslag att vi ska återgå till det som var tidigare. För mig känns det inte heller som en utgångspunkt i första hand, eftersom de lokalt boende har möjlighet att jaga. Det tycker jag är viktigast, vilket jag sade även i mitt anförande.
De andra länderna: Ja, det må vara upp till respektive land att bedöma. Men jag skulle vilja veta vilka texter som Helén Pettersson lutar sig emot i detta fall. Det kan ju vara så att den enda jurist som visade detta hade rätt. Vilken text är det som Helén Pettersson och Socialdemokraterna - inte Miljöpartiet då - lutar sig emot?
Det hade varit intressant att veta.
Erik A Eriksson (C):
Jag vill också tacka. Däremot ska vi inte dra för snabba växlar av den här debatten eftersom det inte är i dag vi avgör frågan. Det kan jag för all del tycka är synd, för frågan avgörs i princip varje dag lokalt utifrån länsstyrelsernas beslut. Vi tycker att det är jätteviktigt att det får fortsätta så.
Om enigheten handlar om att man ska säga att man egentligen är helt emot den lösning som finns i dag, den lösning som vi införde, känner jag att det kanske inte handlar om så mycket annat än om enighet i en text. Men i realiteten känner vi oss väldigt tveksamma när man säger att det var galenskap att släppa småviltsjakten på samiska marker fri över huvud taget. Det var inte ett citat, men det är andemeningen. Det känner vi oss inte trygga i.
Men vi ser fram mot fortsatta debatter i detta ärende. Jag vidhåller, herr talman, att det är de boende i områdena som i första hand ska ha tillgång till jakten.
Erik A Eriksson (C):
Jag vill tacka näringsministern för bra svar här i kammaren. Samtidigt vill jag skicka med någonting som ett svar till Börje Vestlund. Jag vill även tacka honom, liksom Andrén gjorde, för interpellationen, som jag tycker är bra, för frågan är jätteviktig. Den är central för framtida Sverige. Vi vet hur det har sett ut tidigare. Det har varit olika utredningar och olika förslag. Det var något som kallades för Simplex. Hur mycket gav det egentligen? Jag är tveksam till att det gav så mycket.
Regeringen ska ha beröm för det som man har gjort hittills. Och man ska ha all support framdeles, förhoppningsvis även från opposition, i arbetet med att komma längre med att minska regelkrånglet. Det finns flera delar av detta som man kan utgå från. Det gäller inte minst nyföretagandet. Det finns nämligen en bild av att det i Sverige skulle vara krångligt att bli företagare och att det finns ett antal hinder. Detta har byggts på under åren, och det är inte bra för utvecklingen i Sverige.
Därför är det här arbetet extra viktigt. Vi måste ju få fler nya företagare och fler småföretagare som på sikt kan anställa människor som i dag befinner sig i arbetslöshet. Arbetet är alltså mycket viktigt. De trösklar som finns i dag, som utgör hinder för att starta ett företag eller driva ett företag, måste bli betydligt lägre. Jag är glad över att ett antal saker redan har gjorts.
Näringsministern tar upp ett antal av dem, bland annat att man har förenklat reglerna för direktavskrivning av inventarier och att man har förenklat uppgiftslämnandet för periodiseringsfonder. Men det finns också annat som inte minst har bäring på skattesidan. Jag tror att det för många företagare är svårt att förstå varför det är en så hög skattesats för företagare så tidigt, så direkt. Det har det varit historiskt. Det har varit alldeles för högt. Det har gjort att företagare inte alla gånger har känt sig motiverade att följa regelverket.
Därför har det, enligt Skatteverket, funnits en i stora delar svart marknad, vilket inte är positivt. Det måste vara mycket bättre för vårt gamla land Sverige att ha många aktiva företagare som är beredda att betala den skatt som de ska betala. Det handlar även om dessa frågor. Herr talman! Att mäta är viktigt. Det är viktigt att kunna veta hur det ser ut och att arbetet är lätt att hantera för våra myndigheter och företagare.
Myndigheterna ska vara en hjälp för företagen; det är otroligt viktigt. Jag hoppas att näringsministern, regeringen och Allians för Sverige kan fortsätta detta arbete, även om det är trögt. Jag sitter i miljö- och jordbruksutskottet och har sett att jordbruksministern varit mycket lyckosam, precis som Börje Vestlund nämnde. Vi önskar att fler ska vara lika lyckosamma.