Roland Utbult (KD):
Först vill jag säga att jag ställer mig bakom samtliga reservationer där Kristdemokraterna ingår. Jag har under min livsresa bland annat jobbat i tio år i Göteborg med hemlöshet, en tjänst som avslutades 2009.
En organisation som heter Göteborgs Räddningsmission gör stora insatser bland de hemlösa, de som Moder Teresa kallade de fattigaste av de fattiga. Det civila inslaget i form av volontärer är betydande.
Jag vill påstå att de volontärer som finns runt om i vårt land har haft och har en avgörande betydelse för vårt samhälles uppbyggnad, som vi har hört flera talare nämna här. Det är sant som kristdemokraten Robert Schuman sa: att ett samhälle byggs av människor men består genom institutioner. Men detta samhällsbygge pågår samtidigt hela tiden.
De ideellt arbetande människorna i civilsamhällets organisationer kräver sällan någonting tillbaka för sina insatser. Det är personer med medkänsla för andra människors bekymmer.
Även om de inte kräver någonting tillbaka har de ändå funnit hemligheten med hur man formar ett bra liv: Den som ger får, och det är faktiskt en större glädje att ge än att få. Det är mil mellan Svenska Akademien och de personer som ger sig hän i tjänst för de utsatta.
Men det paradoxala är att den som ger sig hän i tjänst för andra kommer att bli upphöjd bland människor. Ett exempel är prästen Carl-Erik Sahlberg i S:ta Clara församling, några stenkast härifrån. Han gav sig hän i ett socialt arbete, bland annat på Sergels torg, bland de allra mest utsatta. Det uppmärksammades av kungen, med en medalj.
De som upphöjer sig själva kan däremot riskera att falla tungt. Svenska Akademien beskrevs så här i en tidning häromdagen: Tänk dig detta: En person som verkat i smyg, med mäktiga beskyddare och tystnad, tappar plötsligt byxorna och får en strålkastare i ansiktet och inser att den står på en jättelik scen - paniken.
Så kan det vara att vara människa. Eller det kan vara som i Hamlets första scen: Upp flyga orden. Tanken stilla står. Ord utan tanke himlen aldrig når. Herr talman! Det goda samhället skapar vi tillsammans.
Det är exempelvis när socialkontoren är stängda som Röda Korset, nattvandrarna, kyrkor och samfund finns tillgängliga. Under kvällar, helger och nätter finns de till stöd för människor i utsatthet. Vi i Alliansen menar att en del av svaren på de utmaningar som vi ser i samhället finns i ett systematiskt fördjupat och förbättrat samarbete mellan skola, sjukvård, socialtjänst, äldreomsorg, kultur och det civila samhället.
Jag tycker också att det finns inslag från den andra sidan, om man kallar det så, med liknande tankegångar. Under alliansregeringens år fördjupades samarbetet mellan den offentliga sektorn och civilsamhället, bland annat genom en utredning för ett stärkt civilsamhälle.
Regeringen bör ta vara på erfarenheterna från det arbetet på ett bättre sätt, som vi ser det. En fungerande demokrati förutsätter ett starkt medborgarsamhälle. Utan ett levande civilt samhälle reduceras medborgarna till väljare, arbetskraft och konsumenter.
Om vi inskränker det civila samhället till att bli utförare av statliga direktiv riskerar vi att kväva de många organisationernas unika bidrag till vårt samhälle.
För oss kristdemokrater är civilsamhället en av samhällets grundbultar - familjen, ideella organisationer, byalag, kooperativ, stiftelser, samfund, fackföreningar, ekonomiska föreningar och politiska partier.
De ideella organisationerna är centrala i demokratiarbetet, och genom sitt arbete upprätthåller de demokratiska traditioner liksom kunskap om förenings- och mötesfrihet och opinionsbildning. Herr talman! Till sist: Alla frivilliga sammanslutningar är inte av godo. Organisationer vars medlemmar begår, eller uppmuntrar till, kriminella handlingar blir en fråga för rättsväsendet.
Vi vill skärpa lagstiftningen och göra det kriminellt att ha samröre med terrororganisation eller annan kriminell organisation. Det behöver också säkerställas att inga offentliga bidrag går till extremistiska organisationer och att medel som utbetalas på felaktiga grunder ska krävas tillbaka. Kristdemokraterna vill se en mer självständig ideell sektor, mindre av detaljstyrning vid bidragsgivning och mer av grundstöd.
Genom gåvoskatteavdraget ökade organisationernas självständighet. Vi vill återinföra gåvoskatteavdraget och utveckla det. Någon av mina allianskamrater ville samma sak, så vi ska nog kunna komma överens om det. Det bör slås fast att det finns ett starkt ideellt engagemang hos människor i vårt land. Det har vi hört beskrivas.
Det finns en rörelse som bygger på idealitet och frivillighet. Vår svenska folkrörelsetradition lever och frodas alltjämt. Vi har hört om 2015, men jag vill även nämna vad som hände efter den 7 april förra året.
Jag var på Sergels torg efter terrorattacken, och vi såg ett hav av blommor. Vi såg polisbilar, även de övertäckta med blommor som ett tack för den stora insats polisen hade gjort. Det jag skulle vilja nämna är också den värme och den känsla av gemenskap som fanns då.
Vi är säkert fler som var där och som kände att det inte fanns några vassa armbågar, utan det fanns ett slags respekt för varandra. Jag skulle önska att det alltid var så, men efter en tid går man ju tillbaka till sitt normala beteende, höll jag på att säga. Men låt oss försöka ha mer respekt och visa mer värme mot varandra. Det är en appell.
Jag ska avsluta med en liten tanke från Tage Danielsson innan vi går ut i vårsolen: Vi fyller tiden tätt, med hast och idoch brukar livet, till att spara tid.Men när med tiden, livets tid har varat -var har vi då, den tid som vi har sparat?