Maria Weimer (L):
Jag tackar utrikesministern för svaret. Precis som Robert Hannah sade är Birgitta Ohlsson tyvärr inte här. Det är synd att hon inte kan vara med, men hon hälsar så mycket. Hon är som sagt på plats i Hongkong för att delta i en liberal kongress och för att ha möten med demokratirörelsen där. Herr talman! De senaste månaderna har vi sett hundratusentals unga människor demonstrera för frihet och demokrati i Hongkong. Protesterna fortsätter vecka efter vecka, och engagemanget kvarstår.
De modiga demonstranterna vågar sig ut på gatorna trots polisens övervåld. De är en del av en studentrörelse som består av Scholarism och Hong Kong Federation of Students, som länge har krävt mer demokrati för sin region. Med mobiltelefonen i högsta hugg och ständigt twittrande har de modet att tåga genom gator och torg i centrala Hongkong natt efter natt.
Men det är också grupper av akademiker representerade i Occupy Hong Kong Peace and Love som, inspirerade av protesterna i Taiwan, nu är tillbaka ute på gator och torg för att kämpa för sin sak. Aktivisterna är som vilka demonstranter som helst, fast mycket modigare. Även om Hongkong åtnjutit en viss ekonomisk och politisk frihet är regionen formellt en del av Kina.
Kina är en fullblodsdiktatur med världsrekord i antal dödsstraff och tvekade inte att offra livet på de studenter som protesterade mot precis samma sak på Himmelska fridens torg för 25 år sedan. Mycket riktigt har även myndigheterna i Hong Kong använt övervåld. Attackerna mot aktivisterna har varit brutala, demonstranter har misshandlats och tårgas har använts flitigt. Protesterna har två tydliga krav.
Man vill se demokratiska val av Hongkongs politiska ledning år 2017, precis som utlovats i den överenskommelse som gjordes mellan Storbritannien och Kina då regionen övergick till Kina. Man kräver också att den nuvarande högsta politiske ledaren ska avgå. Tyvärr pekar signalerna från Kina åt ett helt annat håll. Den senaste tiden har pressfriheten kringskurits genom att regeringen i Peking utser allt fler Kinavänliga redaktörer på tidningar.
Självcensuren i pressen har ökat genom det. Vi ser att Kinakritiska journalister och redaktörer har misshandlats. I den vitbok som Peking presenterat antyds att inte bara politiker ska uttrycka sin solidaritet med Kina utan även domstolarna och domarna i Hongkong. Mycket tyder på att Kina försöker att bit för bit erodera den frihet som regionen Hongkong åtnjutit den senaste tiden. Vad kan då Sverige göra?
Vi som lever i frihet och demokrati har en skyldighet att bistå dem som kämpar för att uppnå den friheten. Det finns många exempel på hur Sverige tidigare har stått upp för demokratikämpar och frihetsaktivister runt om i världen. Utrikesministern skriver i sitt svar att Sverige tillsammans med övriga EU stöder en demokratisk utveckling i Hongkong. Folkpartiet menar att Sverige bör göra mer för att uttrycka vårt stöd till demonstranterna.
Regeringen skulle kunna göra egna uttalanden för att från svensk sida tydligt stödja demonstranternas krav på demokrati. Vi har inte sett några kommentarer från utrikesministern eller andra i regeringen i medierna eller i sociala medier som uttrycker stöd för demokratirörelsen. Jag tror också att Sveriges generalkonsulat skulle kunna inta en mer aktiv roll när det gäller dialogen med studentrörelsen, förutom det rutinmässiga arbete man redan gör med demokrati och mänskliga rättigheter.
Det som händer i Hongkong kan vara banbrytande för den demokratiska utvecklingen i Kina som helhet. Om det går åt rätt håll kan det få historiska proportioner. Jag förväntar mig mer engagemang från regeringen än att hänvisa till gemensamma EU-uttalanden och gällande principer.