KBLab/rixvox huggingface dataset:
Erik Andersson (M):
Jag kunde inte låta bli att gå upp i debatten, då den här frågan är väldigt viktig. Det handlar också om varför man från regeringens sida valde att göra denna förändring, en försämring av RUT.
I de tidigare debatter vi har haft här liksom när man i budgeten proklamerade att man skulle göra denna försämring har finansministern sagt att man inte anser att skattebetalarna ska subventionera rengöring av inomhuspooler eller anställning av bartendrar.
Jag har då återkommande ställt frågan till regeringen om man har tagit reda på hur många inomhuspooler som har rengjorts tack vare RUT-avdraget. Det var ju detta man hänvisade till när man presenterade försämringen. Man gjorde det till något slags klasskampsretorik. Men jag har inte fått något svar på min fråga. Därför undrar jag om statsrådet har ett svar på den frågan i dagens debatt: Har detta varit ett problem?
Hur många inomhuspooler har rengjorts med hjälp av RUT-tjänster? En annan sak som är intressant när det gäller denna fråga är att man argumenterar för försämringen genom att säga att det är bara 1 procent som den berör. Då är frågan varför man ska göra försämringen över huvud taget. En sådan här försämring skapar egentligen bara osäkerhet inom branschen.
I Danmark har vi sett hur den osäkerheten och de förändringar som har gjorts har skapat oro i branschen. Man har inte fortsatt att anställa de människor som behövs. Långsiktighet är alltså väldigt viktigt, i synnerhet för den som är företagare och behöver veta vad som kommer att gälla framöver. Sedan är det i och för sig glädjande att ni har valt att utvidga RUT när det gäller vad man ska kunna använda det till. Det handlar om exempelvis trädgårdstjänster och annat.
Vi är glada för att regeringen har valt att svälja det. Men min fråga är: Har det varit ett problem med att man har använt RUT-avdraget till att rengöra inomhuspooler, och hur många inomhuspooler har i så fall rengjorts?
Erik Andersson (M):
Jag ställde frågan tidigare om anledningen till att försämra RUT, och då fördes det fram att man inte ska städa inomhuspooler eller ha bartender hemma. Grunden till det är den här klasskampsretoriken. Jag tror att Socialdemokraterna har oerhört svårt med denna fråga. Det är en reform som har varit mycket populär och som har gjort svarta jobb vita.
Det måste vara svårt att vara socialdemokrat och bestämma sig i den här frågan, och då väljer man att halvera. När jag frågade hur många inomhuspooler som hade rengjorts med hjälp av RUT-avdraget fick jag inget svar. Jag har forskat lite i frågan med hjälp av riksdagens utredningstjänst, som lustigt nog förkortas RUT.
De kunde inte få fram hur många inomhuspooler som har rengjorts med hjälp av RUT-avdraget. Min konklusion när det gäller försämringen är att det här är ren klasskampsretorik och att man vill tala om för svenska folket att avdraget används till någon sorts lyxkonsumtion som det faktiskt inte används till.
I själva verket handlar det inte om lyxkonsumtion utan om att få vardagen att gå ihop för tusentals familjer runt om i landet. Vi har också sett att användandet av RUT-tjänster har ökat. Man skulle kunna tro att det bara var i Stockholm, men ute i övriga landet har det ökat mycket. Det här är en bra reform som ska finnas kvar. Jag förstår inte varför regeringen väljer att försämra det hela.
Erik Andersson (M):
Jag vill tacka statsrådet för svaret. Frågan är väldigt berättigad med anledning av att en arbetsgrupp inom Miljöpartiet har arbetat fram några punkter, exempelvis en bredbandsskatt. Jag har försökt att ta reda på bakgrunden till detta. En av frågorna var att många kulturarbetare är arbetslösa.
Är detta ett sätt för Miljöpartiet att finansiera de arbetslösa kulturarbetarna? Precis som alla andra människor som har utbildat sig till något får de om det inte skulle finnas jobb inom den sektorn arbeta med annat tills de hittar sitt drömjobb, exempelvis. Jag är dock orolig för den bredbandsskatt som diskuteras i arbetsgruppen.
Vad jag förstår ska frågan till Miljöpartiets partistyrelse och sedan möjligtvis tas upp på någon kongress. Mot bakgrund av det glädjande svaret att regeringen inte har några planer på att införa en bredbandsskatt blir jag ändå orolig med tanke på att frågan fortfarande är levande inom ett av de två regeringspartierna. Miljöpartiet får inte glömma att det är ett regeringsparti.
Vad det säger och kommer fram till kan skapa en del oro ute i landet. Jag förstår att de som bygger fiber, om man säger så, och de som kanske ska koppla upp sig på fiber är oroliga om det skulle bli en skatt.
Det kommer helt enkelt att hämma utvecklingen. Jag ser med glädje att regeringen fortsatt alliansregeringens reformer med de 3,25 miljarderna. Man anser även att 90 procent av alla hushåll i riket ska ha tillgång till bredband med 100 megabit per sekund.
Inom mitt parti, Moderaterna, vill vi att det ska följas upp 2017 för att se om man ska göra fler satsningar för att bredbandsuppkopplingen kan komma fler till godo i hela landet. Ytterst är det en demokratifråga om man har tillgång till bredband. Det handlar om kontakter med myndigheter och mycket annat.
I synnerhet om man är företagare ute på landsbygden är det väldigt viktigt. Statsrådet säger att regeringen inte ska införa en bredbandsskatt. Men statsrådet övertygar inte mig med tanke på att frågan fortfarande är levande i ett av de statsbärande partierna, Miljöpartiet.
Erik Andersson (M):
Statsrådet menar att arbetsgruppen inte står för Miljöpartiets politik. Men det har uppfattats som att det skulle vara Miljöpartiets politik. Gruppen har väl inte bara plockats ute på stan och sedan presenterat ett förslag till partistyrelsen? Någon koppling till Miljöpartiet har arbetsgruppen. Om det ska bli Miljöpartiets politik eller inte avgörs av vilka beslut som fattas på Miljöpartiets kongress.
Jag kan inte tänka mig att det är moderater eller personer från något annat parti som sitter med i arbetsgruppen, utan det är säkert medlemmar i Miljöpartiet som tittat på en ny kulturpolitik för Miljöpartiet, eftersom det möjligtvis fanns en avsaknad av en sådan. Jag förstår å andra sidan att statsrådet inte vill förknippas med arbetsgruppen.
Den har även föreslagit att man ska förbjuda reklam i kollektivtrafiken och ersätta den med exempelvis poesi. Det kan vara trevligt. Men vi kan undra vad de pengar som reklamintäkterna ger ska tas ifrån. I exempelvis Stockholm, där jag är verksam, behöver vi inte mindre kollektivtrafik utan mer.
Om jag har förstått det rätt är det Tjia Torpe som har lett arbetsgruppen. Jag är givetvis orolig eftersom Miljöpartiet är ett av regeringspartierna. I de olika förhandlingar som sker mellan Miljöpartiet och Socialdemokraterna kan det komma fram lite vad som helst.
Det gäller i synnerhet eftersom regeringen har brutit ett och annat vallöfte. Det är kanske är lite svårare för mig att säga något eftersom jag mest har varit fokuserad på Socialdemokraterna under en tid här i kammaren. Förbifart Stockholm är väl inte något som ni riktigt står upp för. Men den kommer ändå förhoppningsvis att byggas.
Oavsett om statsrådet menar att arbetsgruppen är en fri arbetsgrupp är den knuten till Miljöpartiet. Det oroar mig riktigt mycket.
Erik Andersson (M):
Jag har i och för sig inte så mycket att tillägga. Jag försökte få fram ett svar. Jag har fått ett svar, men jag är fortfarande orolig. Jag kan också säga att vi i den moderata budgeten satsar precis lika mycket - 3,25 miljarder.
Jag har dock ett medskick till bostads, it- och stadsutvecklingsministern: Om man är ett regeringsparti är det viktigt att man tar ansvar och att man inte kommer ut med desinformation som oroar många i Sverige. Det kan gälla arbetsgrupper eller annat. Det är viktigt att man tar ansvar och inte går ut med saker och ting som inte är bra för landet, helt enkelt.
Erik Andersson (M):
Tack för svaret, finansministern! Jag tycker att svaret på min interpellation är i kortaste laget. Jag frågade om vad halveringen av RUT-avdraget har för påverkan.
Då får jag svaret att det påverkar staten så att man får in 90 miljoner kronor i ökade skatteintäkter - inte ett ord i svaret om de företag som drabbas, de som arbetar i dessa företag eller de barnfamiljer som väljer att använda sig av RUT.
För 90 miljoner kronor har finansministern och regeringen skapat en stor osäkerhet i en bransch som var på tillväxt, och detta med anledning av att avdraget inte ska göras för inomhuspooler. Då kan man fundera: Tänkte finansministern att hon skulle få stöd av svenska folket genom att peka ut att en del av avdraget skulle användas till lyxkonsumtion?
Jag anser att finansministern är väldigt fixerad vid rengöring av inomhuspooler. Enligt en artikel i en tidning från oktober 2014 vill regeringen halvera avdraget. Vidare kan man läsa att de som drabbas av halveringen och åtstramningen är sådana som köper in matlagningstjänster eller beställer rengöring av inomhuspooler och att de nu själva ska stå för hela kostnaden.
Jag delar uppfattningen att just rengöring av inomhuspooler inte utgör något kärnområde. Men jag har inte sett och inte hört att RUT-avdraget har använts för rengöring av inomhuspooler. Jag har varit ute på flera RUT-företag och frågat om detta, eftersom jag tyckte att det var konstigt att man använde sig av RUT för rengöring av inomhuspooler.
Det finns ju inte heller så många inomhuspooler i Sverige, såvitt jag känner till. Men jag fick inte fram någon uppgift om det. Då bad jag RUT, riksdagens utredningstjänst, att utreda om det här avdraget har använts till rengöring av inomhuspooler. Men man har inte fått in någon uppgift om det, och det går inte att få fram några sådana uppgifter.
Hur tänkte finansministern för att få in 90 miljoner i ökade skatteintäkter? Av rent ideologiska skäl pekar hon på att RUT-avdraget skulle användas till lyxkonsumtion. Finansministerns idé om inomhuspoolrengöring är väldigt märklig och den har skapat en osäkerhet i den här branschen.
Vi har vid flera tillfällen försökt få svar från finansministern om varifrån hon fått att detta avdrag har gått till rengöring av inomhuspooler. Vi har dock inte fått något svar, men jag hoppas att jag kan få det i dag. Det har varit en lönsam reform. Populariteten i att anlita ett RUT-företag har ökat.
Sju av tio svenskar vill behålla avdraget som det är, och 83 procent av alla svenskar är positiva till hushållsnära tjänster. Trots det planerar regeringen att halvera avdraget vid årsskiftet för att få in 90 miljoner kronor i ökade skatteintäkter. Vad har RUT skapat för Sverige? Det har skapat 20 000 jobb. Tre av fyra kommer direkt från arbetslöshet.
Konjunkturinstitutet anser att RUT ger lägre arbetslöshet. Herr talman! Jag hoppas att jag kan få svar på frågan.
Erik Andersson (M):
Jag hävdar att det är finansministern som har tagit upp inomhuspoolerna i debatten. I tidningen från oktober 2014 pekar finansministern som sagt på just inomhuspoolrengöring. Det var nog ingen i vårt land som trodde att RUT-avdraget kunde användas för rengöring av inomhuspool. Det finns förmodligen ytterst få inomhuspooler i Sverige. Ingen vet hur många det finns, och för att få reda på det får man ringa till varje kommun.
Men det finns inte många. Oavsett vad finansministern säger kommer halveringen att påverka sektorn hårt. Svenskt Näringsliv gör bedömningen att sektorn kan växa med så mycket som 36 000 personer om RUT-avdraget behålls och byggs ut med fler tjänster. RUT-företagen är viktiga för integrationen. Varannan anställd i ett RUT-företag är född utomlands.
Även finansministerns egna väljare anser att avdraget ska vara kvar på den nivå som det är i dag. Det är bara 20 procent som är positiva till sänkningen. En studie från Stockholms universitet visar att gifta kvinnors inkomster ökar tack vare RUT. Tyvärr är det fortfarande så att det mesta av det obetalda hushållsarbetet i hemmet görs av kvinnor.
Antalet kvinnliga företagare ökade med 34 procent mellan 2006 och 2012. Under denna tid infördes avdraget. Men på grund av regeringens aviserade försämring av RUT-avdraget har hela sektorn bromsat in. Regeringens politik har gjort att tillväxten för RUT-företagen har minskat från 10 procent till 1 procent.
Vart tredje företag befarar att man måste säga upp anställda och erbjuda mer timanställningar. Man tror också att det leder till mer svartarbete.
På Gasellgalan hyllade finansministern RUT-avdraget och beskrev att RUT-sektorn är intressant och att det är kostnadseffektivt att subventionera denna bransch som vuxit fram. Ändå tänker finansministern försämra för hela sektorn. För det första: Hur kommer det sig att finansministern är så fixerad vid poolrengöring?
För det andra: Hur kommer det sig att finansministern vill försämra för en bransch som är på tillväxt?
Erik Andersson (M):
Även om finansministern hävdar att det påverkar ytterst få påverkar det en bransch väldigt negativt. Som jag tidigare sa har det skapat stor osäkerhet i branschen. Företagen väljer att inte anställa och låter fler gå på timmar. Det är inte bra. De tror också att det leder till mer svartarbete. Herr talman!
I själva verket handlar det om ideologi rakt igenom. Jag kan inte tänka mig att finansministern kände att hon behöver just dessa 90 miljoner till staten. Hur mycket kostar inte försämringen och den osäkerhet företagen känner? Vad kostar inte det staten?
Finansministern försökte lura svenska folket genom att påstå att RUT-avdraget används till poolrengöring fast det inte gör det. Så kunde hon motivera en ideologisk nedskärning som drabbar en bransch och alla familjer som behöver hjälp.
Erik Andersson (M):
Inför varje förslag skulle statsministern fråga sina ministrar om det leder till fler jobb. Uppenbarligen har statsministern glömt att fråga finansministern, då hon gör en massa reformer som riskerar framtida jobb. Vi kan ta RUT som exempel. Om man skulle utveckla det skulle ungefär 16 000 jobb kunna växa fram i Sverige, men det är en senare debatt.
Regeringens politik kommer att leda till 15 000-20 000 färre jobb. Många vet att det i valrörelsen pratades om att det skulle bli fler jobb, men ingenting hände. Nu ser vi bara ökade skatter på utbildning och företag. I en ledare i Expressen, som var väldigt intressant, kunde vi läsa: Grattis Löfven, du är sämst. I artikeln kritiseras statsministern för att han älskar att sätta upp märkliga mål.
Vi har hört om Europas lägsta arbetslöshet fram till 2020. Det är ett väldigt märkligt mål, för om arbetslösheten i Europa ökar blir målet lättare att nå för finansministern. Och som det ser ut nu går målet kanske inte att uppnå. Sedan vill man utjämna inkomstklyftorna, men utan några tydliga, mätbara mål för hur man vill göra det.
Det är lite som socialism, som enkelt kan förklaras så här: Om du inte får får inte jag heller, och tvärtom, och om jag inte har ska inte du ha heller. Det är socialism. Före valet var Löfven näringslivets guldgosse. Han kunde förhandla och talade väl om de svenska företagen. Vi fick höra nya ord som innovationskatapulter och traineeprogram.
Det var många vackra ord, men det har inte hänt någonting. När det gäller traineeprogram tror jag att det är 43 som har anmält sig till dags dato. Utjämningen av inkomstskillnader i Sverige tycks ske genom ökade marginalskatter. Vi är redan nu det högst beskattade landet i världen när det gäller marginalskatten. Vi går till och med om Aruba i Västindien.
Inkomstskillnader är givetvis inget självändamål, med de fungerar som en drivkraft för att utbilda sig. För en tid sedan kunde jag höra arbetsmarknadsministern säga att vi ska konkurrera med utbildad arbetskraft. Men varför lönar det sig då inte tillräckligt bra för akademiker att utbilda sig? Den genomsnittliga lönsamheten för akademisk utbildning i Sverige innebär en lön som är 16 procent högre jämfört med om man har gymnasieutbildning.
Men för många grupper lönar det sig inte alls att utbilda sig. För viktiga grupper som är samhällsbärare i vårt land - gymnasie- och högstadielärare, bibliotekarier, biologer och arbetsterapeuter - lönar det sig inte att utbilda sig på högskolan. Värst är det för kvinnor med akademisk utbildning, som endast får 7 procent mer i lön än kvinnor med gymnasieutbildning.
Detta går att läsa i Sacos studie om akademiska studiers påverkan på livslöner. I rapporten kan man läsa mycket mer än så. Jag inser att min talartid snart är slut, så jag får återkomma. Men frågan som vi alla väntar på svaret på är givetvis: Kommer framtidens välfärd att bekostas genom ökade marginalskatter?
Erik Andersson (M):
Den svenska modellen handlar om att det är många som bidrar, att det är många som vill arbeta. Men det handlar också om att vi ska konkurrera genom innovation, utbildning och kompetens. Då är det viktigt att det lönar sig att utbilda sig. Som jag sa tidigare i talarstolen finns det flera grupper med akademisk utbildning där det inte lönar sig att utbilda sig. Då är det något som inte står helt rätt till i landet.
Det är klart att utbildning alltid måste löna sig. Saco, som är en stor organisation med många medlemmar, anser först och främst att lönespridningen ska öka. De menar att det finns ett tydligt samband mellan individens karriärmöjligheter och lönespridningen inom ett yrke. Alla akademiker ska kunna tredubbla sin lön under yrkeslivet, anser de.
De skriver även att skatten på arbete bör sänkas och att ingen ska betala mer än hälften av en löneökning i skatt. Det innebär att värnskatten ska avskaffas. Värnskatten minskar viljan att arbeta. Enligt regeringens utredare skulle ett avskaffande vara självfinansierat.
Nu höjer också Entreprenörsskapsforum ett varnande finger om inriktningen för Sverige, där utbildning och hårt arbete, innovation, entreprenörskap och risktagande inte lönar sig. Det är inte en bra utveckling för ett land som Sverige, ett land som tidigare har haft lysande entreprenörer, innovatörer och uppfinnare som Ericsson, och vi har också Asea och Laval.
Med de höga marginalskatterna finns det risk för att människor inte vill arbeta extra. Då kan inte en trainee gå in i stället, utan det handlar om att man vill arbeta en timme extra och att det också ska bli mer lönsamt i lönekuvertet. Vi har världens högsta marginalskatter. Värnskatten var tänkt som en tillfällig åtgärd, men den finns kvar.
Problemet i Sverige, som det ser ut i dag, är att vi har höga skatter på låga inkomster och höga skatter på höga inkomster. Min förhoppning är att vi får ett Sverige där det ska löna sig att utbilda sig, att vilja nå framgång.
Erik Andersson (M):
Vi kan konstatera att sex av tio individer i Sverige förlorar på regeringens politik och att åtta av tio hushåll förlorar på regeringens politik. Utanförskapet och bidragsberoendet kommer att bli större. Finansministern får gärna berätta för mig om regeringens satsning på gymnasielärare. Hur mycket mer i plånboken blir det efter skatt till våra duktiga gymnasielärare?
Alliansen genomförde ett flertal reformer som gav gymnasielärare ungefär en månadslön mer per år i plånboken. Det tror jag inte att den här regeringen kan tävla med. Men jag är, herr talman, väldigt nyfiken på svaret. Hur mycket mer i plånboken kommer en gymnasielärare att få med regeringens politik?
Vi har lanserat förstajobbetanställning, vi har utbildningsplikt, och vi har även pekat på visstidsanställningar. I det läge som landet i dag befinner sig i är det klart att vi måste hitta nya metoder för att få in människor på arbetsmarknaden, för den bästa integration som finns är just att komma in på en arbetsplats och lära sig språket.
Så har det varit många gånger förut här i landet, herr talman, och jag tror att den medicinen kommer att fungera även framöver. Regeringen får gärna motbevisa i fråga om vem som har räknat i den här frågan. Om det inte lönar sig att utbilda sig tror jag inte att vi kommer att få fler jobb här i landet i en framtid.
Erik Andersson (M):
Jag vill kortfattat säga något i denna viktiga fråga. Vi kunde höra finansministern räkna upp ett antal olika satsningar och möjligtvis reformer som man kunde göra med anledning av halveringen av RUT-avdraget. Men då ska ni veta att halveringen ger endast 90 miljoner kronor i ökade skatteintäkter till staten.
Finansministern verkar kunna trolla hur mycket som helst med dessa 90 miljoner kronor. I själva verket handlar det om en mycket svår fråga för socialdemokratin. Den grundar sig nog i sekelskiftets Sverige då det fanns pigor i borgerskapets hem. Det är där problemet är.
Vi kunde höra för några år sedan att Socialdemokraterna i Stockholms län, har jag för mig att det var, lanserade butler i tunnelbanan som ett alternativ till RUT. Det gick dock inte så bra - jag menar, en butler i tunnelbanan!
Det blev en pigdebatt, och detta är en jättesvår fråga för S. För att blidka några av sina partikamrater säger man: Ja, vi ska nog klämma åt dem i de rika kommunerna norr om Stockholm som har inomhuspooler! Då halverar vi avdraget, och då får jag med mig arbetarrörelsen på det hela - men i själva verket är det nog en ganska bra reform.
Man valde alltså att säga att RUT inte ska gå till rengöring av inomhuspooler. När jag har varit ute på olika RUT-företag har jag dock inte sett eller hört en enda som har rengjort en inomhuspool. Jag har till och med bett riksdagens utredningstjänst titta på om det är möjligt att någon inomhuspool har rengjorts, men det finns ingen inomhuspool som har rengjorts - i alla fall inte vad man kan se i de siffror som finns.
Att finansministern hävdar att halveringen görs på grund av att det inte ska gå till inomhuspoolrengöring har alltså endast ideologiska skäl, och hon gör det för att blidka sina socialdemokratiska partikamrater. I själva verket tycker hon att RUT-avdraget är ganska bra. Det ger nämligen jobb - det har gett 20 000 jobb. Det är också en reform som är väldigt bra för ökad integration. Många börjar i RUT-branschen, där de lär sig språket.
Många stannar kvar, och andra går vidare till andra yrken i samhället. Man är försäkrad, man arbetar vitt i ett företag och man får pensionspeng. Det är en lysande reform, vilket finansministern kom på häromdagen på Gasellgalan.
Erik Andersson (M):
När vi talar om RUT-avdraget handlar det egentligen om två förändringar. Ibland kan det ju tyckas som att halveringen beror på att man inte ska rengöra inomhuspooler eller ha butlertjänster, och jag vill säga att jag inte heller tycker att man ska använda RUT-avdraget till det. Den ena förändringen är dock att man skriver om lagstiftningen så att avdraget endast kan gå till enklare hushållsarbete, och den andra är att man halverar det.
Man hade faktiskt kunnat ändra lagen på ett sådant sätt att man endast hade tagit enklare hushållsarbeten men haft kvar avdraget som det är i dag, utan att halvera det. Det hade varit mycket bättre, i synnerhet när det endast ger 90 miljoner kronor till statskassan.
Jag förstår alltså inte varför socialdemokratin väljer att göra en sådan försämring och halvera RUT när det endast ger 90 miljoner kronor i ökade skatteintäkter. Halveringen gör nämligen att vi skapar en stor oro i branschen. Det har man ju märkt; RUT-sektorn växte med 10 procent årligen efter att reformen genomfördes, men nu växer den med endast 1 procent.
Det är klart att det blir oro i leden när regeringen mixtrar på det här sättet. Herr talman! Jag anser alltså att regeringen hade kunnat göra på ett annat sätt. Givetvis ska det inte gå till poolrengöring eller butlertjänster, men man hade kunnat ändra lagen på ett sådant sätt att man skrev "enklare arbeten" utan att halvera det hela.