Caroline Szyber (KD):
Jag har inför i dag läst alla budgetmotioner, alla skuggbudgetar, och kan säga att problembilden är ganska likartad. Förslagen till lösningar skiljer sig åt - mycket. Tyvärr saknas nytänkande, visioner och långsiktighet från många, kanske för att vi befinner oss i en bostadskris och fokus är på att lösa den.
Men det bostadspolitiska samtalet skulle må bra av långsiktighet och nytänkande i mångt och mycket. Jag deltog i går i ett samtal om hemlöshet. Stadsmissionen i Stockholm släpper varje år en rapport om detta. Vi ser att samhället har förändrats - nya grupper hamnar i hemlöshet. Det är inte längre psykisk ohälsa och beroendeproblematik som är huvudorsaken utan snarare låga inkomster.
Det kan vara människor som genomgår en separation eller som förlorar sin anställning och därmed sin kreditvärdighet hos bankerna. Att närma sig en trygg och långsiktig boendelösning blir då helt enkelt omöjligt. Hit hör också grupper som nyligen anlänt till Sverige. Jag tog med mig ett citat från Stadsmissionens rapport: "Det är hög tid att se över nya boendelösningar för en mer kreativ bostadsmarknad."
Våren 2017 passerade invånarantalet i Sverige 10 miljoner. Urbanisering och migration skapar ett nytt tryck på bostadsförsörjningen, högre än någonsin tidigare. Trots det ökade trycket har det på senaste tiden höjts röster om att det byggs för mycket, att marknaden börjar bli mättad och att priserna är på väg ned. Vi kan konstatera att det finns bostäder - för dem som redan är etablerade på bostadsmarknaden, det vill säga resursstarka grupper.
Allt fler står allt längre bort från bostadsmarknaden. Kommunerna får allt svårare att klara bostadsförsörjningsansvaret. Det saknas i stora delar en social bostadspolitik. Det som har varit har varit. En stor del av mig tycker ändå att det är synd att det inte blev någon bostadspolitisk överenskommelse. Men samtalen låg på fel nivå, och med deltagande av Vänsterpartiet - som kommer från en annan bostadspolitisk dimension - var det svårt.
Alliansen politikutvecklade åt regeringen, som fick fram 22 punkter som långt ifrån löser problemen på vare sig kort eller lång sikt. Det är också bara att beklaga att statsråden inte tycker att deras politik är värd att debattera och att de inte deltar i dagens budgetdebatt. Det enda jag hoppas på efter valet är att vi kan ta ett omtag och nya tag.
Det tar tid att bygga ett hus från grunden; likaså tar det tid att renovera svensk bostadspolitik. Sverige har kommit en bra bit på väg i moderniseringen, men mycket återstår att göra. Kristdemokraterna ser ett behov av en reformering av svensk bostadspolitik - ett reformarbete som rör själva grundvalarna: spelreglerna, organisationen och strukturen. Staten måste ta ett större ansvar för bostadspolitiken. Det är inte bara en kommunal angelägenhet.
Det behövs också ett omtag i skattepolitiken. Den kristdemokratiska bostadspolitiken vilar på fem grundstenar. Den första är ett samhälle som håller ihop. Till människans grundläggande behov hör att ha någonstans att kalla sitt hem. Vi måste ha bostadsförsörjning för alla, oavsett ålder och sociala och ekonomiska förutsättningar. Inte minst för barn och unga är en god boendemiljö av största vikt.
Med de höga trösklarna till bostadsmarknaden blir en stor andel människor kvar i boenden som för dem är för trånga eller ligger för långt från arbetsmarknaden. Andra, till stor del nyanlända, hamnar i temporära boenden med små utsikter att kunna flytta. Den andra grundstenen är egenmakt över boendet. Detaljplaneringen och regelfloran som styr förutsättningarna för svenska bostäder är omfångsrik.
Där inte staten dikterar detaljer kommer kommunerna med pålagor för hur boendet ska utformas såväl inomhus som utomhus. Goda intentioner är utgångspunkten för varje regel, men tillsammans och sammantaget utgör de en våt filt som läggs över innovationer inom byggindustrin och bostadsproduktionen såväl som enskildas frihet att forma sitt drömboende. Den tredje grundstenen är en funktionell bostadsmarknad.
Utgångspunkten är strävan att skapa en marknad med sunda spelregler och långsiktigt förutsägbara villkor för bostadsbyggandet. Situationen på dagens bostadsmarknad kan inte sägas motsvara detta. Modellen för hyressättning har under många år bidragit till att skapa en snedvriden hyresmarknad med milslånga bostadsköer och illegal handel med bostadskontrakt.
Bostadsbyggandets villkor har störts av subventioner - politiken tar sig en huvudroll som förlamar marknadsaktörerna i väntan på att bidragen ska optimera byggkostnaden. Det investeringsstöd som regeringen introducerat måste avvecklas. Den fjärde grundstenen är det personliga ägandet. Den som äger sitt hem känner generellt ett större ansvar för sitt boende och upplever också större delaktighet. Återkommande undersökningar visar att de flesta människor allra helst vill äga sitt hem.
Den femte grundstenen är det hållbara hemmet. Kristdemokraternas utgångspunkt i sammanhanget är förvaltarskapstanken. Det vi bygger i dag och i morgon ska stå i 50-100 år framöver. I detta ryms såväl miljöaspekter som vikten av arkitektur och stadsplanering som skapar bestående värden och är hållbar i begreppets fulla bemärkelse. Kristdemokraterna presenterar en budget med förutsättningar för förändring.
Vi föreslog redan för flera år sedan en flyttskatt där taket för uppskov på reavinstskatten tas bort om man köper ny bostad. På så sätt tvingas inte vinsten vid försäljning fram till beskattning när man köper en ny bostad, utan både reavinstskatt och uppskovsränta betalas när personen inte längre gör något uppskov. Vi föreslår också en nedtrappning av ränteavdraget.
Vi eftersträvar en blocköverskridande överenskommelse om en långsam nedtrappning, under förutsättning att statens ökade inkomster oavkortat går tillbaka till hushållen samt under förutsättning att reformer samtidigt genomförs så att fler hushåll med stabila inkomster kan etablera sig på marknaden för ägda bostäder. Ett stöd till kapitalinsats bör utredas och införas till hushåll som står utanför bostadsägandet.
Förebilden kan vara ett startlån enligt norsk modell, där staten kan bistå med en del av kapitalinsatsen förutsatt att hushållet klarar bankens krav på bottenlån. Således krävs en strikt kreditprövning och att lånet ska återbetalas med ränta så att stödet inte bidrar till riskuppbyggnad eller stimulerar osunt lånande. Vi föreslår att fler bygglovsbefrielser ska övervägas.
Listan på bygglovsbefriade åtgärder bör utökas. Åtgärder som inte innebär en inskränkning av grannens utsikt eller motsvarande och inte medför någon allvarlig risk för fukt eller annan skada på huset bör befrias från bygglov. Vi vill införa bosparande för unga. Det finns flera modeller för hur det skulle kunna se ut, men den norska har ofta stått som förebild. En nackdel med de sparkonton som funnits i Sverige är att pengarna sätts in på ett vanligt räntekonto.
Med dagens och även framtidens låga räntor blir avkastningen på pengarna låg, och de växer inte i den takt som man skulle kunna önska. Kristdemokraterna vill därför utreda en alternativ modell för bosparande som fungerar inom systemet för ISK, investeringssparkonto. Kristdemokraterna vill alltså utveckla denna modell, till skillnad från regeringen. Det möjliggör att insättningarna sker avdragsgillt, företrädesvis i fonder.
På så sätt kan avkastningen på pengarna på lång sikt vida överstiga den på ett vanligt sparkonto. Vi vill att man ser över strandskyddet så att det blir mer ändamålsenligt. Vi ser ett värde i att se över riksintressena. Ska vi bygga samhällen måste bostadsplaneringen kunna prioriteras. Vi behöver också se över och öppna upp för nya boendeformer såsom hyrköp, ägarlägenheter och fler kollektiva lösningar.
Sveriges befolkning åldras, och vi kommer att se en ökad andel äldre i befolkningen de kommande åren. Det medför att behovet av att anpassa och tillgängliggöra bostäder kommer att öka kraftigt. En äldreboendegaranti utan äldreboenden är inte värd något. För att vi ska klara löftet om en äldreboendegaranti behövs fler och olika typer av äldreboenden.
Stimuleringsmedel för att kommunerna ska kunna bygga äldreboenden måste därför kvarstå och utökas, så att ambitionen i kommunerna höjs. Vi anslår därför 550 miljoner kronor mer än regeringen under åren 2018-2020 för att fler bostäder för äldre ska kunna byggas. Ingen ska tvingas ut från sitt hem, men ingen ska heller tvingas att bo kvar hemma. Det måste vara de äldres behov och önskan som ska stå i centrum.
Först då lever vi upp till en reell boendegaranti. Avslutningsvis vill jag säga något om konsumentpolitiken. Vi måste bejaka den nya tekniken och de nya sätten att handla, men det måste ske med fokus på konsumenternas trygghet. Konsumenterna måste ha makt och möjlighet att göra aktiva val. Det ska lagstiftningen ha i fokus. Men varken på nationell nivå eller EU-nivå bör detta överregleras. Jag yrkar bifall till reservation 4.