KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anna Ekström (S):
Tack, Camilla Waltersson Grönvall, för frågan! Våra läroplaner är viktiga. De har utvecklats i Sverige sedan 1800-talet. En sak som skiljer våra läroplaner och vårt arbete med läroplaner från hur det går till i andra länder är att vår process är väldigt politisk. Här i Sverige har vi vant oss vid att utbildningsministern sitter och har synpunkter på detaljer i skrivningarna i läroplanerna. Jag tycker att läroplanerna ska utvecklas.
Men jag tycker att de ska utvecklas med stöd av den profession som kan mest om skolan, nämligen våra lärare. Det är våra lärare som ska sitta i förarsätet och ha huvudansvaret när det gäller hur våra styrdokument ska utvecklas.
Vi ser nu en stor diskussion i den svenska politiska debatten om dagens kursplaner, där den före detta utbildningsministern, som själv ansvarade för att skriva kursplanerna, nu tar avstånd från dem och påstår att det är något politiskt etablissemang som har skrivit det som han själv faktiskt har beslutat. Jag vill se över läroplanerna, men jag vill att lärarna ska göra det.
Anna Ekström (S):
Ett exempel på att det faktiskt är viktigt att läroplanen också är en fråga för hela samhället och att det inte bara är eleverna som är viktiga är de nya skrivningarna i läroplanen om att programmering ska ingå för alla elever. Skälet till att den skrivningen finns med är att dagens elever ska verka på morgondagens arbetsmarknad och studera i morgondagen, och då måste man behärska grundläggande it-kunskap. Vi ska fortsätta att utveckla läroplanerna.
Vi ska göra detta med lärarna som proffs, men elever och andra aktörer ska ha möjlighet att ge synpunkter. Jag ser fram emot en fortsatt diskussion i den frågan.
Anna Ekström (S):
Tack för en väldigt viktig fråga, Niklas Karlsson! Som frågeställaren säger har vi ett system som sticker ut. Det finns inga andra länder i världen, i alla fall inte i västvärlden, som tillåter en obegränsad vinstutdelning från sådana medel som faktiskt är skattepengar och som ska användas till i det här fallet skolan och utbildningen. Jag blir väldigt upprörd när jag läser rapporten från Institutet för Näringslivsforskning.
Betyg ska spegla elevens kunskaper och inte vilken skola eleven har gått på, och när betygen uppenbarligen sätts så olika beroende på vilken skolform det är och vilken driftsform det handlar om blir jag väldigt orolig. Jag är också orolig över att respekten för betygssystemet kan undergrävas, vilket kan få väldigt allvarliga konsekvenser.
Vi socialdemokrater har tillsammans med Miljöpartiet och i samarbete med Vänsterpartiet gått till riksdagen med ett förslag om att begränsa rätten att ta ut obegränsat med vinst. Vi får väl se hur riksdagen beslutar i den frågan.
Anna Ekström (S):
Att lära sig läsa, skriva och räkna tidigt i livet är väldigt viktigt. Att ha en god behärskning av det svenska språket, att skriva, läsa och tala, är avgörande för att klara skolan, klara sig i arbetslivet och också klara sig som en ansvarskännande samhällsmedborgare. Detta är frågor som regeringen har lagt oerhört stor vikt vid.
Vi har satsat stora resurser på ett stort projekt inom de nationella skolutvecklingsprogrammen som kallas för Läslyftet, som blir väldigt viktigt. Vi har också, så sent som i går, här i riksdagen fått ett beslut om en läsa-skriva-räkna-garanti.
Jag kan försäkra att läsa-skriva-räkna-garantin kommer att bli viktig också för barn som har dyslexi och deras föräldrar, för att ju tidigare man upptäcker den här typen av problem, som det ju blir för barnen, desto tidigare kan man se till att det finns hjälpmedel tillgängliga. Lagstiftningen är tydlig: Barn och elever ska få det stöd som behövs. Det som behövs är resurser.
Anna Ekström (S):
Det är för mig alldeles uppenbart att den valrörelsen som vi står inför kommer att handla om väldigt viktiga vägval. Ett vägval är om man ska satsa våra gemensamma resurser på skattesänkningar eller på att effektivt investera i vår gemensamma välfärd. De barn som har dyslexi skulle verkligen tjäna på om vi satsar pengarna på rejäla tillskott i välfärden. Det handlar också om tillgång till utbildad personal.
Också här blir det oerhört viktigt att vi verkligen säkerställer att vi har tillräckliga resurser för att se till att vi har tillgänglig personal.
Anna Ekström (S):
Den här frågan är mycket viktig. Det är inte bara eleverna som säger att bristen på högskolebehörighet skrämmer bort elever från yrkesprogrammen. Det säger också samtliga fackföreningar, arbetsgivarorganisationer, rektorer och lärare på yrkesprogrammen. I själva verket ställer i princip alla upp på regeringens förslag som ligger på kammarens bord.
Förslaget går ut på att yrkesprogrammen ska bli mer attraktiva. Man ska bibehålla bredden och djupen i yrkesämnena, men yrkesprogrammen ska också ge högskolebehörighet med en möjlighet för eleverna att välja bort det, om de inte vill ha det. Det här förslaget hade till för två månader sedan stöd i denna kammare. Från Moderata samlingspartiet stod man i talarstolen och sa att man skulle stödja detta och att det var ett misstag att avskaffa högskolebehörigheten. Det finns ännu tid för riksdagen att göra om och göra rätt.
Anna Ekström (S):
Hillevi Larsson har ju förstås alldeles rätt. Regeringen har gjort mycket för att stärka yrkesprogrammens attraktivitet. Just den här pusselbiten saknas, att säkerställa att programmen är sådana att eleverna själva vill välja dem. Där verkar det som att riksdagen är på väg att avslå förslaget. För mig är det en ovanlig situation att arbetsgivarföreträdare ringer till mig, en socialdemokratisk minister, och ber mig om hjälp att övertala Moderaterna. Kära moderater och andra! Min dörr står öppen om ni vill diskutera den här saken för Sveriges skull och för kompetensförsörjningens skull.
Anna Ekström (S):
Tack för frågan! Till eleverna på läktaren och alla andra kan jag säga att den svenska skolan, både grundskolan och gymnasieskolan, ska erbjuda mycket bra kunskap och mycket bra bildning. Man ska få med sig det som man behöver för att kunna försörja sig, för att kunna plugga vidare och inte minst för att kunna vara en aktiv samhällsmedborgare som kan skilja sant från falskt och veta vad som funkar och inte funkar.
Ett problem är att den svenska gymnasieskolan har haft så svårt att rekrytera ungdomar till yrkesprogrammen. I dag är det bara hälften så många ungdomar som går på yrkesprogrammen jämfört med 2006. Vi socialdemokrater och regeringen vill stärka yrkesprogrammen. Den frågan kommer att ligga på riksdagens bord ganska snart.
Vi har hittills haft stöd i riksdagen, men i dag verkar det som att allianspartierna med stöd av Sverigedemokraterna kommer att rösta nej till att stärka yrkesprogrammen, vilket jag tycker är väldigt synd för ungdomarna och arbetsgivarna och framför allt synd för Sverige. Det betyder att vi går miste om chanser att växa.
Anna Ekström (S):
Dessutom förtjänar alla ungdomar rätt betyg. Den svenska grundskolan och den svenska gymnasieskolan ska se betygen som ett kvitto på hur mycket eleven har lärt sig. Det är det som ska visas och inte vilken skola man har gått på. Vi har fått väldigt tråkiga rapporter de senaste dagarna som visar att det är ganska stora skillnader på betygssättningen beroende på vilken skola som man går i. Det vill vi också stoppa, framför allt genom att sätta stopp för vinstjakten i den svenska skolan och säkerställa att kunskap och bildning är målet, inte vinst.
Anna Ekström (S):
har frågat mig om jag anser det rimligt att det för en fristående huvudman inte går att avgöra om man tilldelats resurser på lika villkor som kommunens egen verksamhet. Stockhaus har också frågat om vilka konkreta åtgärder jag avser att vidta för att säkerställa att lika villkor råder mellan fristående och kommunala förskolor och skolor.
Under de senaste 10-15 åren har ett omfattande arbete bedrivits för att regleringen av skolväsendet i så stor utsträckning som möjligt ska vara gemensam, oavsett om huvudmannen är en kommun eller en enskild. Exempel på det är regleringen av kommunens bidrag till enskilda huvudmän liksom den nuvarande skollagen som beslutades under den borgerliga regeringsperioden.
För att säkerställa att lika villkor råder mellan fristående och kommunala förskolor och skolor finns det nu konkreta förslag på bordet som syftar till en ökad insyn i hur kommunerna beräknar bidragen till enskilda huvudmän. Förslagen baseras på den blocköverskridande sexpartiöverenskommelsen inom Friskolekommittén 2013.
Skolkostnadsutredningens förslag om att en tredje komponent i bidragssystemet ska införas, ett så kallat strukturbelopp, syftar bland annat till att öka transparensen i kommunernas beräkning av bidrag. Genom strukturbeloppet ska de resurser som fördelas utifrån skillnader i elevsammansättning mellan skolor, till exempel utifrån socioekonomiska variabler, särredovisas.
Utredningen har också lämnat ett förslag om att alla huvudmän, kommunala som enskilda, ska redovisa ekonomisk information på skolenhetsnivå. Genom redovisningen blir det tydligt hur intäkter och kostnader fördelas mellan skolorna. Förslagen har behandlats i Lagrådet, och regeringen arbetar just nu med en proposition där dessa förslag ingår.
När det gäller Maria Stockhaus fråga om jag anser det rimligt att det för en enskild huvudman inte går att avgöra om man tilldelats resurser på lika villkor som kommunens egen verksamhet, så konstaterar jag att enligt bidragsbestämmelserna så ska en kommun som lämnar bidrag för en elev i en fristående förskola eller skola för den enskilde huvudmannen kunna redovisa hur bidraget har beräknats. Kommunens bidragsbeslut kan överklagas hos allmän förvaltningsdomstol enligt förvaltningslagens regler.
Enligt den rapport från Friskolornas riksförbund som Maria Stockhaus refererar till är den främsta invändningen att olika kommuner tillämpar olika principer för beräkning av bidrag liksom för sin ekonomiska redovisning. Kommunerna har stor frihet att tillämpa egna principer och själva besluta om vilka system de ska använda för sin interna budgetering och redovisning.
Enligt skollagens bestämmelser ska kommunen bestämma bidraget, grundbeloppet, till en enskild huvudman efter samma grunder som kommunen tillämpar vid fördelning av resurser till sin egen motsvarande verksamhet. Därmed uppnås kriteriet lika villkor mellan kommunen och den enskilda huvudmannen. Att grunderna för resursfördelning kan skilja sig mellan kommuner, inom ramen för det kommunala självstyret, bryter alltså inte med nödvändighet mot principen om lika villkor.
Anna Ekström (S):
Jag kan försäkra Maria Stockhaus att jag och mitt parti inte har någon negativ bild av fristående skolor. Det vi är kritiska mot är det styrsystem som råder i den svenska skolan. Jag tycker att fristående skolor har en viktig roll att fylla i det svenska skolsystemet. Jag vill också värna om föräldrars och elevers möjlighet att välja vilken skola man helst vill gå i. Men när det gäller styrsystemet har jag stora problem.
Det är en fråga vi möjligen får ta i en annan interpellationsdebatt. Jag har en känsla av att Maria Stockhaus och jag har diskuterat den ett antal gånger. Jag är inte helt övertygad om att jag kommer att kunna övertyga Maria Stockhaus om min ståndpunkt, men jag kommer i alla fall att fortsätta att ta den diskussionen.
Jag blir väldigt upprörd, Maria Stockhaus, när jag hör talas om att rektorer rekommenderar föräldrar att ta sina barn med behov av särskilt stöd och gå till en kommunal skola i stället för en fristående skola.
Jag kan inte se att det på något vis vare sig bidrar till att uppfylla valfriheten i skolan, som Maria Stockhaus brukar värna väldigt mycket om, eller värnar möjligheten till en likvärdig svensk skola där barn och elever med olika förutsättningar möts på lika villkor. Jag skulle rekommendera Maria Stockhaus att ta ett allvarligt samtal med de rektorer som säger på det viset.
De underminerar elevernas möjligheter att gå i den skola som föräldrarna helst vill välja till sina barn, och de underminerar också möjligheten att skapa en likvärdig skola i det här landet. Dessutom tycker jag att de bidrar till att de fristående skolorna som helhet får ett dåligt rykte.
Den svenska skolan ska präglas av att vi som föräldrar och elever har en möjlighet att välja vilken skola vi helst vill gå i. Det ska aldrig någonsin vara så att skolor väljer bort elever eller att skolor väljer vilka elever de helst vill ska gå där. Den information jag nu får från Maria Stockhaus kommer jag att föra vidare till de utredningar som sitter och tittar på den här saken.
Det går inte att gömma sig bakom ord om att det ekonomiska systemet inte ger tillräckligt goda förutsättningar för de fristående skolorna att ta emot pengar för dessa elever. Skolans hela idé är ju att elever ska få undervisning, inte att fristående eller kommunala skolor ska få pengar för den undervisningen.
Maria Stockhaus har en mängd frågor som utgår från, som ett faktum, att det är omöjligt att avgöra på vilket sätt kommunen bestämmer skolpengen. Jag har redogjort för att kommunerna ska redovisa hur bidraget beräknas per kostnadsslag, om det inte finns särskilda skäl. Kommunens beslut kan överklagas till förvaltningsrätten om beslutet upplevs vara felaktigt.
Själv har jag en stark tilltro till våra rättsvårdande myndigheter. Det pågår ett arbete, dels efter sexpartiöverenskommelsen för att rätta till en del saker som har ansetts vara orättvisa, dels på lite längre sikt för att se över både finansieringssystemet när det gäller gymnasieskolan och resurstilldelningen när det gäller den grundläggande utbildningen.
Jag ser verkligen fram emot att ta emot de förslag som kommer från de utredningarna.
Anna Ekström (S):
Naturligtvis är det så att när elever har ett behov av extra stöd ska de eleverna få det. Vi har här i riksdagens kammare fattat beslut om en läsa-skriva-räkna-garanti som kommer att medföra ett starkare skydd för de elever som verkligen har ett behov av tidigt stöd. Självklart är det också så att det tidiga stödet kostar pengar. Det gör det för alla huvudmän i den svenska skolan.
Om en huvudman inte är beredd att ta på sig det ansvar som det innebär att ge alla barn och elever den utbildning de har rätt till tycker jag att man ska fundera på vilken roll man vill spela i det svenska skolväsendet. Den bild som Maria Stockhaus målar upp, där det i en kommunal skola är väldigt lätt att få extra resurser till elevassistenter och specialpedagoger, är inte en bild som jag känner igen.
Jag tror att vi är överens, Maria Stockhaus, om att den svenska skolan har ett antal problem och att det till de problemen hör en stor brist på specialpedagoger och ibland en stor brist på resurser. Bilden att dessa resurser är mer tillgängliga i den kommunala skolan bryter ganska kraftigt mot den bild man får när man till exempel studerar de stora skolkoncernernas årsredovisningar och ser hur mycket pengar från våra skolpengar som går till ägarna - ägare som ibland sitter långt utanför Sveriges gränser.
Det svenska skolsystemet har ett antal problem. Till dem hör att styrningen inte alltid leder mot bästa kunskapsresultat och högsta likvärdighet. Jag kommer som utbildningsminister att arbeta mycket hårt för att skolans fokus ska vara kunskapsresultat som är höga och som är jämlika, det vill säga att alla elever ska ha god chans att nå de kunskaper som man ska få med sig från den svenska skolan.
Ska vi klara det måste vi tillsammans säkerställa att det råder villkor ute i våra skolor som gör att det finns möjlighet för lärarna att undervisa så bra som möjligt. Det bör debatten handla om. Jag kommer att göra mitt bästa för att resurssystemet så väl som möjligt ska gå i linje med det.
Anna Ekström (S):
Maria Stockhaus har frågat mig om jag anser att det är rimligt att avsluta ett tillsynsbeslut enbart med en huvudmans skriftliga redogörelse som underlag och vilka åtgärder jag avser att vidta med anledning av Riksrevisionens rapport. Statens skolinspektion har tillsyn över skolväsendet. Jag som minister är förhindrad att bestämma hur en myndighet ska besluta i ett ärende eller hur den ska tillämpa lag.
Ett viktigt syfte med tillsynsarbetet är dock att eventuella fel och brister åtgärdas och att skolornas arbete utvecklas och förbättras. I den granskningsrapport från Riksrevisionen som Maria Stockhaus refererar till i sin interpellation är Trygghet, studiero och åtgärder mot kränkande behandling och Extra anpassningar och särskilt stöd de bedömningsområden som är i fokus. I Riksrevisionens granskning riktas ett antal rekommendationer till Skolinspektionen.
Regeringen kommer att redovisa sin bedömning av Riksrevisionens iakttagelser och vilka åtgärder regeringen avser att vidta med anledning av iakttagelserna i den skrivelse som ska lämnas till riksdagen med anledning av granskningsrapporten. Jag kommer inte att föregå den skrivelsen. Regeringen arbetar för att ytterligare öka tryggheten och studieron i svensk skola. Sveriges lärare och rektorer ska ha de verktyg som krävs för att skapa trygga skolor. Hot och våld i skolan är helt oacceptabelt.
De bestämmelser som finns i skollagen om att utbildningen i skolan ska utformas så att alla elever tillförsäkras en skolmiljö som präglas av trygghet och studiero ska efterlevas av alla huvudmän. I juli 2019 träder ändringar i läroplanerna för bland annat grund- och gymnasieskolan i kraft som tydliggör rektorns särskilda ansvar för detta. Även elevernas ansvar för att visa respekt för skolans personal och andra elever markeras med dessa läroplansändringar.
Ordning och reda i klassrummet är en förutsättning för elevers lärande och utveckling. En trygg arbetsmiljö främjar också attraktionskraften i läraryrket. Skolans arbete för att uppnå trygghet och studiero innehåller såväl disciplinära åtgärder som pedagogiskt ledarskap och att motverka kränkande behandling. Som med mycket annat i skolan behövs både tydliga bestämmelser och ett systematiskt utvecklingsarbete för att nå de resultat vi eftersträvar.
Regeringen kommer att genomföra en plan för trygghet och studiero i skolan, för att se över de möjligheter som finns för disciplinära åtgärder, för att införa ett mobiltelefonförbud i klassrummen och för att säkerställa ett fungerande regelverk för ett bra arbete med trygghet och studiero i skolan. Elever som hotat eller utsatt andra för våld bör lättare kunna stängas av eller omplaceras. Skollagens disciplinära åtgärder ska kunna användas av lärare och rektor.
Lärarna ska kunna utföra sitt arbete med trygghet i sin yrkesutövning och med stöd från rektor och skolhuvudman.
Anna Ekström (S):
Maria Stockhaus berömmer sig för inrättandet av Skolinspektionen. Jag vill passa på att påminna Maria Stockhaus om att när Skolinspektionen inrättades var hela syftet med den reformen att man mer skulle ägna sig åt tillsyn - det var en strikt juridiskt inriktad tillsyn - och inte åt skolutveckling.
Alliansregeringen markerade särskilt både i skollag och olika instruktioner att skolutveckling på nationell nivå inte skulle bedrivas. Vi har lärt oss en del sedan dess. Vi har bland annat lärt oss att de svenska skolorna inte bara behöver en tillsyn och en inspektion som grundas på juridiska kontroller, utan de behöver en tillsyn som faktiskt handlar om vad som sker i klassrummet.
Vi behöver ett systematiskt kvalitetsarbete, och vi behöver skolmyndigheter som finns närvarande ute i skolorna och ger ett aktivt stöd på samma sätt som vi har skolmyndigheter närvarande ute i klassrummen som iakttar och ser var problemen finns och vilka åtgärder som behöver vidtas. Därför är jag väldigt glad och stolt över att vi har utvecklat skolpolitiken så att vi mer har närmat oss ett aktivt arbete från skolmyndigheterna där man bidrar till att utveckla kvaliteten i undervisningen.
Jag kan tydligt se att Skolinspektionen mer och mer arbetar på det sättet, och jag välkomnar det. Jag tycker att det är positivt att Skolinspektionen har en tydligare roll med att just bry sig om vad som sker i klassrummet. Det är trots allt i mötet mellan lärare och elev som skolans viktigaste uppgift ligger.
Jag välkomnar också att Skolverket med ledning av de inspektionsrapporter och den tillsyn som Skolinspektionen tar fram kan ägna sig åt ett mer aktivt arbete med att närvara och stödja ute i skolorna. Det här systematiska kvalitetsarbetet har krävts av huvudmännen sedan många år tillbaka.
Maria Stockhaus och jag är antagligen överens om att vi behöver mer för att utveckla huvudmännens systematiska kvalitetsarbete, men för min del är jag väldigt glad över att vi har börjat ägna oss åt ett statligt systematiskt kvalitetsarbete med syfte att faktiskt hjälpa till att utveckla kvaliteten i de svenska skolorna. Det här var ett lite långrandigt försök att besvara Maria Stockhaus fråga hur jag ser på behovet av att de statliga skolmyndigheterna faktiskt också bidrar till att utveckla kvaliteten i våra skolor.
Jag ser väldigt positivt på det, och jag ser ett stort behov av det. Jag har så här långt inte uppfattat att det finns någon skillnad mellan Maria Stockhaus syn på saken och den syn som jag företräder nu, förutom att Maria Stockhaus parti har uttalat sig för, om jag inte har missuppfattat saken helt, att man ska lägga ned flera av de stora program som Skolverket nu har för att bidra till att stärka kvaliteten i våra skolor.
Som jag sa i mitt svar varken kan eller vill jag föregripa det svar som regeringen ska lämna på Riksrevisionens rapport, utan jag får hänvisa till att vi säkert kommer att ha långa och intressanta diskussioner här i riksdagen när regeringen väl lämnar det svaret.