Helena Vilhelmsson (C):
För att nå målet att minska växthusgasutsläppen från inrikes transporter med 70 procent till 2030 jämfört med 2010 och att nå nettonollutsläpp av växthusgaser senast 2045 behöver omställningen till en fossiloberoende fordonsflotta påskyndas rejält.
Den proposition vi diskuterar i dag är ett av flera steg på vägen. De styrmedel vi bland annat använder för att nå dit - koldioxid- och energiskatter på drivmedel - sätter ett pris på utsläppen och på vår energianvändning. De här skatterna är teknikneutrala och följer principen om att förorenaren ska betala.
Dock vill jag understryka att som med alla styrmedel måste vi samtidigt se till att det faktiskt finns valmöjligheter. Vi kan inte styra medborgarna mot något som inte finns. Alltså är det oerhört viktigt att skapa incitament för produktion av till exempel biodrivmedel och att det ska finnas i hela landet. Reduktionsplikterna och nämnda bränsleskatter är centrala styrmedel för att nå målsättningen om nollutsläpp.
Bonus-malus-systemet är ett komplement till dessa och syftar till att öka andelen miljöanpassade lätta fordon i nybilsförsäljningen. Det vill säga, vi styr mot val av fordonsteknik och inte lika mycket val av bränsle vid pumpen. För att klara klimatutmaningen och omställningen behöver fler människor och företag köpa energisnåla och effektiva bilar.
Att du därför får en bonus om du köper en miljösmart bil och får betala en extra avgift om du väljer en sämre är en princip som de flesta kan enas kring. Det drabbar inte heller den med små marginaler som skulle få det tufft om bensinskatterna höjdes radikalt. Fru talman! Det har varit och är många tekniska frågor i hanteringen av det här systemet. En del fungerar bra, en del dåligt.
Det leder uppenbarligen till att vissa drabbas mer ekonomiskt än andra. Inget system kan täcka allt. Det är därför vi har både bränsleskatter, miljöbilsbonusar och miljölastbilspremier. Dagens bonus-malus-system är som sagt var i första hand ett stöd till teknikskifte i fordonsparken, medan incitament för att tanka förnybart sker via styrning på bränslesidan.
Vi ska komma ihåg att det var dagens regering som införde dagens bonus-malus-system den 1 juli 2018, och det är regeringens bonus-malus-system som är grunden till det system och den faktiska problematik som också finns kvar i dag. Vid förhandlingar har vi fått lappa och laga i det befintliga. Några av Centerpartiets ingångar i förhandlingarna av revideringen av bonus-malus har varit de nämnda.
Exporten av bonusbilar till utlandet måste hanteras, eftersom det underminerar systemet. Vi måste stärka konsumentinformationen med krav på att bilförsäljare tydliggör bonusnivån till kund för att möjliggöra medvetna val. Vi vill införa fler kontrollstationer för översyn av systemet. Vi vill höja bonusdelen. Vi vill se 100 000 kronor som högsta bonus till nollutsläppbilar.
Det är ett bra incitament. Vi vill förlänga malus från tre till fem år, vilket också en del av remissinstanserna har pekat på. Med fler som kör på el eller förnybara drivmedel som etanol, gas eller HVO minskar också vår import av fossil olja. Det är inte bara bra för klimatet utan också för vår säkerhet.
Vi kan skapa jobb och företag här i Sverige i stället, många gånger på landsbygden, om vi samtidigt stöttar en inhemsk produktion av klimatsmarta, förnybara drivmedel. Enligt januariavtalet ska bonus-malus-systemet förstärkas och förenklas från 2021. Jag håller med i kritiken om att det vi gör nu faktiskt enbart handlar om att förstärka den. Vi förenklar den inte nu, vilket framgår tydligt i propositionen. Jag tycker att det är beklagligt.
Jag tycker att det skulle ha gjorts samlat, i samma veva. Det blir mer lättförståeligt, mer hanterbart och lättare att kommunicera. Det är också vad ett flertal remissinstanser önskar: en översyn av bonus-malus-systemets effektivitet och även en samlad översyn av alla styrmedel som berör personbilar, däribland reduktionsplikt, förmånsbeskattning och koldioxidbeskattning. Även utbyggnad av laddinfrastruktur i hela landet lyfts fram.
Detta är viktiga frågor som jag skulle vilja behandlades gemensamt. Det är, återigen, det här som är kärnan i styrmedlen. Ska vi styra måste medborgarna kunna välja. Det är en viktig punkt i fortsatta förhandlingar med regeringen. Vi har försökt att lösa situationen i förhandlingarna med regeringen för de lätta lastbilarna samt för husbilar, där få alternativ i dag finns. Vi har dock inte fått alla partier med.
Grunden för problematiken är återigen regeringens bonus-malus-system. Utmaningen för vissa kategorier av köpare, exempelvis av lätta lastbilar och husbilar, är att det i princip inte finns några bonusfordon att välja på.
Återigen är vi fast övertygade om att ett sådant här beslut skapar incitament för att producera och komma med nya tekniska innovationer så att marknaden ökar på detta område. Det sägs ibland att det bara är bilar i staden som vinner på bonus-malus. Jag håller inte riktigt med om det. Ofta beror det på att bilar som leasas till exempel är skrivna på juridiska personer som oftast har sitt huvudkontor i Stockholm eller i storstäder. Därför blir detta missvisande.
Många av dessa bilar används ju ute i landet, på landsbygden. Fru talman! Riksrevisionen har lämnat kritik och mäter det här förslaget mot att till exempel höja bensinskatten, vilket vi menar slår mycket, mycket hårdare mot den enskilda. När det gäller exportfrågan ska bonusen enligt regeringens förslag stanna hos den första ägaren.
Det blir den första ägaren som måste se till att bilen inte exporteras de första fem åren, även om denna har sålt bilen vidare. Detta skapar ett onödigt regelkrångel och går emot januariavtalets skrivning om att systemet ska förenklas. Enligt förslaget ska också bonusen återbetalas om bonusbilen exporteras. Det är bra. Men Centerpartiets förslag går ut på att bonusen ska följa bilen vid vidareförsäljning.
På så sätt blir det befintlig ägare som blir återbetalningsskyldig om bilen exporteras. Med detta yrkar jag bifall till propositionen.