Andreas Carlson (KD):
Det är ett omfattande och matigt betänkande med många olika förslag, motioner och reservationer som debatteras nu. Det märks också på debatten, som går åt lite olika håll och där man lyfter olika aspekter av betänkandet. Jag tänkte fokusera framför allt på att betänkandet innehåller förslag till fyra tillkännagivanden.
Riksdagen ser ut att fatta beslut om uppmaningar till regeringen att återkomma med skarpa förslag, och det skyndsamt. Ett tillkännagivande rör tullen, där riksdagen är helt enig. I dag kommer riksdagen återigen att kräva att tullen ges mer befogenheter. Merparten av inbrotten och stölderna i Sverige begås av internationella stöldligor. När de kommer till gränsen med stöldgods får tullen i dag inte stoppa dem.
Kristdemokraterna kräver att lagen ändras; tullen måste kunna stoppa och kvarhålla både stöldgods och personer. Regeringen har duckat i frågan i flera år. I februari i år sa inrikesminister Mikael Damberg att lagen skulle ändras, men sedan dess har ingenting hänt - tvärtom har finansminister Magdalena Andersson flera gånger förnekat att en lagändring är på gång.
Regeringen försöker finta bort frågan, och de som jublar är Europas stöldligor. Låset till skafferiet Sverige är nämligen fortfarande upplåst, och vi kan vänta oss nya stöldräder när gränserna öppnas igen efter coronapandemin. Riksdagen kräver i dag ändrad lagstiftning. Det är inte första gången, men jag hoppas att det är sista. Nu måste nämligen regeringen agera.
Som jag sa finns det dock frågetecken i de besked som har kommit från regeringen. I ett skriftligt svar på en fråga här i riksdagen i mars svajade finansministern, och så sent som i en intervju den 2 maj var det också oklart vad regeringen egentligen håller på med - vilka förslag de jobbar med. Därför är dagens besked från Sveriges riksdag tydligt.
En helt enig riksdag kommer att fatta beslut om att detta måste åtgärdas och att regeringen måste återkomma, och det skyndsamt. Fru talman! Våldsbejakande djurrättsaktivister har de senaste åren blivit alltmer konfrontativa och aktiva. Jägare, jordbrukare, djurfarmare och så vidare vittnar alla om hot, skadegörelse och våld.
Så kallade demonstrationer, som liknar trakasserier, hålls i närheten av deras tomter, deras gränser och deras marker. Inte sällan ligger dessa platser långt ifrån närmaste polisstation. Den här brottsligheten har gått under radarn då Säkerhetspolisen inte har prioriterat den som politisk extremism eller fört statistik över den. Det måste förändras.
Kristdemokraterna har i denna kammare drivit på för hårdare tag mot de extremister som under falsk flagg om djurskydd ger sig på företagare, familjer och människor på landsbygden som jobbar med ekologisk djurhållning, förvaltning av viltstammen och att hålla vår landsbygd levande.
De så kallade djurrättsaktivisterna är ett hot mot dem alla, men i förlängningen hotar den våldsbejakande djurrättsaktivismen vår framtida livsmedelsförsörjning och det fria företagandet - och ytterst, fru talman, vår demokrati. Regeringen gör alldeles för lite för att stoppa detta, och därför yrkar jag bifall till det förslag till tillkännagivande i det här ärendet som finns i betänkandet. Fru talman! Vidare måste polisen ha tid att bekämpa brott.
Det är alla överens om, men långt ifrån alla inser vad det betyder. Polisen är i dag ansträngd av arbetsuppgifter som inte direkt är brottsbekämpande. Mycket handlar om att transportera personer som andra skulle kunna ta hand om - och ta hand om bättre. Det handlar om att transportera dömda till fängelse och om att transportera omhändertagna. Kriminalvården har fått i uppdrag att ta över detta, men det finns mer att göra.
Det kan handla om att transportera fyllerister till tillnyktringsenheter, vilket exempelvis ordningsvakter eller andra transportfunktioner skulle kunna göra bättre. Att se till att en självmordsbenägen hamnar på sjukhus, omhändertas och får vård och det stöd som behövs ligger i dag på polisen.
Här har Kristdemokraterna tidigare lagt fram förslag om att införa psykiatriambulanser som både skulle ge betydligt bättre omvårdnad och avlasta polisen. Sammanlagt är detta utryckningar som tar väldigt mycket tid. Uppemot halva arbetstiden, ibland mer, på olika arbetspass går åt till just fyllerister och personer med psykisk ohälsa.
Här finns mycket mer att göra för att avlasta polisen - men framför allt för att ge det stöd som människor i en utsatt situation behöver. Vi pratar ofta om fler poliser i Sveriges riksdag, men vi behöver också prata om vad poliserna fyller sina pass med. Därför stöder jag tillkännagivandet om att renodla polisen. Jag yrkar även bifall till reservation 2, som handlar om administrativt stöd.
Erfarenheter från Uppsala visar att administrativa assistenter kan effektivisera och öka antalet poliser i yttre tjänst ytterligare. Om man anställde 375 assistenter skulle det frigöra arbetstid motsvarande uppemot 750 poliser i yttre tjänst, enligt Polisförbundet. Det finns inga genvägar.
Vi måste satsa på att få fler poliser, och vi måste öka attraktiviteten i yrket genom riktade polislönesatsningar - men vi måste även se hur vi använder de poliser vi redan har. Därför yrkar jag alltså bifall till reservation 2. Under coronapandemin har polisen också gjort insatser så att poliser som i dag arbetar inne i polishusen har kunnat gå ut och arbeta i yttre tjänst. Så många som 700 personer har man kunnat frambringa.
Jag tycker att det är väldigt positivt och att man behöver se över om man kan ha kvar en del av dem i yttre tjänst även i fortsättningen. Vi behöver ju fokusera på att få fler poliser, inte långt fram i tiden utan här och nu, med tanke på att problemen med den ökande kriminaliteten är så stora.