Andreas Carlgren (C):
Nu blev det i alla fall klarlagt att Miljöpartiet deltog när planen togs fram. Miljöpartiet medverkade när planen skickades till kommissionen. Det som Sverige därefter har argumenterat för är egentligen ett förslag som Miljöpartiet hade accepterat. Det ändrar hela den bild som Miljöpartiet nu har drivit i ett antal veckor.
Det är bra att detta klargjordes när fakta lades fram på bordet och frågorna ställdes klart och tydligt. Det är inte fråga om att Per Bolund behöver köpa något enda argument alls. Det räcker fullständigt att bara konstatera faktum.
De experter som från svensk sida har tagit fram fördelningsplanen har ansett att Sverige intill perfektionens gräns har följt de anvisningar som gällde från kommissionens sida för hur planen skulle genomföras. Det är naturligtvis också därför som Miljöpartiet var med och godkände den. När kommissionen sedan underkände samma plan måste Sverige granska hur kommissionen har räknat och bedömt.
Vi gör det av det skälet att vi vill ha förutsägbara spelregler, och det fanns uppenbarligen inte vid det tillfället. Det är något helt annat än att ge den beskrivningen att vi bara har klagat på systemet. Vi har tvärtom sagt att vi, för att slå vakt om systemet och den restriktiva tilldelningen, vill säkerställa trovärdigheten som ligger i att spelreglerna är förutsägbara. Därför har vi granskat kommissionens argument. Vi har fått en del svar på våra invändningar.
De har i och för sig inte varit tillfredsställande svar på de frågor vi hade, men vi förutsätter nu att kommissionen agerar mer förutsägbart i fortsättningen. Och eftersom vi i grunden ändå delar kommissionens bedömning att tilldelningen ska vara restriktiv kommer vi också att acceptera detta förutsatt, som jag sade i svaret, att också andra länder behandlas lika. Det som är handelssystemets verkliga problem är att få i gång handeln på allvar.
För att det ska kunna bli verklighet är den restriktiva tilldelningen en förutsättning, men det krävs också ett mer marknadsmässigt system som helhet. När systemet ska reformeras framöver kommer Sverige därför att slå vakt om ett mer marknadsmässigt system. Vi skulle vilja öka graden av auktionering vid tilldelningen av utsläppsrätter. På det sättet skulle vi vilja få prismekanismen att fungera mer och mer. Först då kan vi få systemet att bli riktigt effektivt när det gäller att få ned utsläppen.
Sanningen är ju att Miljöpartiet, precis som Per Bolund också är medveten om, inte vill att Sverige ska vara EU-medlem. Det skulle krascha våra förutsättningar att vara med i det handelssystem som EU har, och det skulle krascha våra förutsättningar att påverka det. Hela den diskussion som vi för nu skulle bli ganska teoretisk och abstrakt om Miljöpartiet skulle få som man vill.
Dessutom skulle vi tappa möjligheten att medverka i det ledarskap som EU nu utövar för att kunna medverka till en global överenskommelse som verkligen får ned utsläppen av växthusgaser. EU tar nu på sig en ambitiös och viktig ledarroll i det globala miljöarbetet. Vårt EU-medlemskap är en förutsättning för att vi verkligen ska kunna spela rollen som en medspelare bland andra aktörer.
Skulle vi i stället börja med att avsäga oss det verktyget, den förutsättningen, skulle alla våra möjligheter att på allvar driva klimatfrågorna vara missgynnade. Det är självklart att vi för den trovärdighetens skull ska se till att ligga långt framme. Det gör Sverige i dag. Det kommer vi att fortsätta att göra, och det kommer vi att dra nytta av.