Jan Björklund (L):
Ungdomar är olika. En del är väldigt studiemotiverade. De vill plugga vidare och gå vidare till universitetet. En del vill gå en teoretisk utbildning i gymnasieskolan. Men de tvekar kanske inför att gå vidare till universitetet. De vill ha olika dörrar öppna. De vill kunna gå vidare, men de vill kanske också avstå. Några är väldigt teoretiskt skoltrötta och vill gå en mer yrkesinriktad utbildning.
En mindre grupp ungdomar är faktiskt, även om denna riksdag ständigt blundar för den gruppen, så våldsamt skoltrötta att tre års gymnasium inte är svaret. Det funkar inte för dem. Vi måste se alla de här ungdomarna. Man kan leva i ett luftslott och säga: Det är så bra om alla blir högskolebehöriga. Ja, det är väl bra, men det finns en grupp som den politiken inte fungerar för. Det är därför vi har haft en våldsam utslagning. Det är därför Sverige har högst ungdomsarbetslöshet bland jämförbara länder. Så är det eftersom det är så många som hoppar av gymnasieskolan.
Nästan varje dag kan man läsa i tidningarna om ungdomar som berättar hur trist det var när de var tvungna att hoppa av för att det inte funkade. En stor grupp hoppar av redan i årskurs 1 på gymnasiet och går ofta rakt ut i arbetslöshet. Ni väljer att inte se dem. Ni talar om att alla ska bli högskolebehöriga. Jag nämnde att en tredjedel i varje årskull inte går färdigt. Det är jättemånga. Men Pia Nilsson har svar, för Pia Nilsson har varit lärare i sju år och har minsann en pedagogik som funkar. Är det så borde Pia Nilsson bli generaldirektör för Skolverket omedelbart.
Om Pia Nilsson har en pedagogik som fungerar och Sveriges lärarkår i övrigt inte behärskar den pedagogiken är det naturligtvis ett stort slöseri att Pia Nilsson är riksdagsledamot. Om svaret finns hos Pia Nilsson på hur pedagogiken ska läggas upp för att alla ungdomar ska bli högskolebehöriga är det något världsunikt. Det är bara det att i verkligheten är det inte riktigt så. I verkligheten finns det en stor grupp ungdomar som hoppar av, som inte grejar detta.
Det är möjligt att det finns en pedagogik som resten av lärarkåren inte har förstått, men i verkligheten är det många ungdomar som hoppar av gymnasieskolan, och det är för den gruppen vi också måste anpassa politiken. Det är inte så att alla jobb i framtiden kräver högskolebehörighet. Fler jobb kräver det än förr. Det är ingen tvekan om det. Vi har högre utbildningskrav i framtiden än vad vi hade förut. Och längre fram i framtiden är det förmodligen ännu högre utbildningskrav.
Men det är inte så att alla arbeten kräver akademisk utbildning och akademisk behörighet. Ni vägrar att se den utslagning ni har skapat. Det går inte att diskutera bara den ekonomiska frågan om gymnasieskolan och frikoppla den från hur gymnasiet är organiserat. Om ni kräver att alla ska bli högskolebehöriga är det klart att ni behöver mer resurser. För socialbidragen blir väldigt stora för dem som slås ut. Vi genomför nu en annan gymnasieskola där fler kommer att kunna gå färdigt.
Fler kommer att fullfölja gymnasieutbildningen, även om det är en kortare yrkesutbildning och så vidare. Man går färdigt och får ett slutbetyg och blir anställbar. Då får fler jobb, och färre blir arbetslösa. Då blir det mindre kostnader för kommunerna. Pia Nilsson har räknat ut att besparingen på grund av gymnasiereformen motsvarar ett antal lärartjänster. Jag ifrågasätter inte den beräkningen. Om man skulle ta ut besparingen just så blir naturligtvis det effekten, men det är inte vår avsikt.
Om fler går färdigt gymnasieskolan blir det mindre kostnader för alla de elever som hoppar av. Det är där den stora besparingen om några år ligger. Det ligger också en besparing i att man har färre valbara inriktningar under de första åren. Då blir det en mindre utmaning för kommunerna att organisera det. Jag har varit kommunalråd i tolv år. Man kan fråga kommunerna: Vill ni ha mer pengar från staten, eller tycker ni att det är bra att ni får mindre? Det är klart att varenda kommun säger att de vill ha mer pengar från staten.
Det ligger i sakens natur att när staten och SKL förhandlar om kostnaderna för en reform tycker SKL att staten betalar för lite. Så har det alltid varit i varenda reform, under varenda regering. Jag var kommunalråd i Stockholm under den tolvårsperiod då det var socialdemokratisk regering. Vi kritiserade alltid regeringen för samma sak. Det ligger i sakens natur att man inte riktigt är överens om det där. Vi följer kostnadsutvecklingen för denna reform noggrant, ihop med Sveriges Kommuner och Landsting, och ska naturligtvis utvärdera detta när det finns underlag för utvärdering.