KBLab/rixvox huggingface dataset:
Rickard Nordin (C):
Tolkar jag Tomas Eneroth rätt - innebär att gå före att vi ska utesluta ett av de allra bästa miljöbränslen vi har? Det som handlar om att gå före, exempelvis till 61,5 procent, den återstående delen, skulle kunna vara biogasbilar. Detta handlar inte om att gå före. Det handlar om att backa in i framtiden - att utesluta ett av de allra bästa bränslen vi har.
Kommer regeringen att stå fast vid att miljöbilsdefinitionen ska ändras och i så fall varför?
Rickard Nordin (C):
Jag tror att jag och Janine Alm Ericson delar ganska mycket av synpunkterna och tankarna. Däremot har jag två frågor som jag är lite nyfiken på. När jag lyssnade på ledamoten sa hon att vi måste öka kommuners vilja att bygga, och därför måste vetot förändras. Då blir min stora fråga: Hur ökar du kommunernas incitament till att säga ja genom att förändra det kommunala vetot? Det leder i bästa fall till nej tidigt.
Det leder inte till flera ja. Snarare riskerar det tvärtom att leda till fler nej därför att man säger nej i förebyggande syfte för att man är osäker på vad som kommer att ske framöver och hur saker och ting kommer att bli. Jag har en andra fråga. Det är välkommet med förslag om lokala ersättningar. Det är någonting som Centern har drivit i decennier. Det är kul att också Miljöpartiet har vaknat till ordentligt.
Den stora frågan blir: Om nu Miljöpartiet har drivit det här så tydligt och kraftfullt, och inte bara för det här förslaget utan också tidigare, hur kommer det sig då att det är först när Miljöpartiet lämnar regeringen som regeringen lägger fram ett utredningsförslag om stöd? Det visar snarare på att Miljöpartiet antingen inte har klarat av att driva det i regeringen eller har motarbetat det i regeringen så att det är först när Miljöpartiet lämnade som det hände någonting.
Det här går inte riktigt ihop med vad ledamoten Alm Ericson säger. Varför har man inte lyckats? Socialdemokraterna har uppenbarligen varit beredda att lägga fram ett förslag från en utredning, även om den var undermålig. Varför gjordes inte det tidigare? Då hade vi kunnat klubba igenom förslaget i dag och också ändrat vetot.
Rickard Nordin (C):
Tyvärr svarar inte ledamoten på frågan. Om man nu på olika sätt har suttit ungefär sju år i regeringen, hur kommer det sig att det är först när man lämnar regeringen som det läggs fram ett utredningsförslag om ersättningar? Man har haft lång tid på sig att driva den här frågan om man på riktigt brydde sig. Men det är när Miljöpartiet lämnar regeringen som Socialdemokraterna själva lägger fram ett utredningsförslag.
Det måste vara ett enormt misslyckande för Miljöpartiet att inte ha fått igenom detta förrän de själva lämnade regeringen. Jag håller med om att det finns uppsidor med ett tidigt beslut. Det gäller inte minst för företagen som slipper lägga ut pengar. Men det ökar inte incitamenten för kommuner att säga ja. Att man får ett beslut tidigt undanstökat kan möjligtvis skapa någon form av trygghet och säkerhet. Men du får inga fördelar som kommun genom att säga ja.
Du ökar snarare risken för att du sedan i efterhand kommer att ångra dig för att det inte blev som du ville. Med det här förslaget blir det inte fler ja. Det blir i bästa fall lika många nej, men de kommer tidigare. Det räcker inte för mig. Jag vill att vi ska få fler ja, fler spadar i backen, fler vindsnurror, mer el till Sverige och mer tillväxt. Där har Miljöpartiet tyvärr inte levererat i regeringsställning.
Det är välkommet att man nu lägger fram förslag, men då är det för sent.
Rickard Nordin (C):
Det är fascinerande - till och med en fråga som handlar om biodrivmedel lyckas Moderaterna få att handla om kärnkraft. Det visar också hur lite egen politik det finns på det här området och hur lite man prioriterar den politiken. Det finns bra förslag från Moderaterna. Problemet är att saker går åt fel håll. Jag håller med om att den nuvarande klimatpolitiken är otillräcklig. Men då vill Moderaterna öka utsläppen - det är de facto det man lägger fram förslag om i Sveriges riksdag.
De beslut som Moderaterna står bakom i dag kommer att öka utsläppen radikalt. Det finns inga förslag, scenarier eller vetenskapliga belägg som visar att Moderaterna har en politik som skulle kunna minska utsläppen i samma takt som man nu ökar dem. Jag skulle gärna vilja höra från Jessica Rosencrantz hur man har tänkt kompensera för hela den ökning som man nu gör. Hur kommer man - med vetenskapliga belägg - att minska utsläppen för att klara av målen?
Det finns inga sådana scenarier från vare sig myndigheter eller vetenskap. Det här är ett problem. Moderaterna viker sig också för Sverigedemokraterna och går ifrån sina egna beslut när det kommer till exempelvis mer biodrivmedelsproduktion. Det här är också ett problem. Det är klart att det är en utmaning med priserna vid pump. Centerpartiet har lagt fram förslag för att sänka dem utan att sänka miljöambitionerna. Det handlar också om att se till att kompensera dem som verkligen behöver det.
Till exempel ska de som behöver bilen självklart kunna få ett bättre reseavdrag. Jord- och skogsbruk ska kunna få en annan typ av grönt avdrag som kompenserar för höga priser. Men det är inte sänkta miljöambitioner som är lösningen, speciellt inte som vi vet att det är de gröna näringarna som är framtidens "oljeschejker". Det är ju de som kommer att leverera de nya lösningarna. Med Moderaternas politik blir det bara mer till Putins Ryssland, Saudiarabien, Venezuela och andra skurkstater.
Min fråga till Jessica Rosencrantz är: Vad finns det för förslag för att kompensera för de utsläppsökningar som sker genom Moderaternas politik här i kammaren i dag?
Rickard Nordin (C):
Jag tror att ledamoten Olofsgård lyssnade lite dåligt på mitt anförande. Jag talade mycket tydligt om klimatet och miljöpåverkan. Hela avslutningen handlade om hur vi kan gå före som en grön stormakt. Det jag inte gjorde var, precis som herr talmannen nu talade om, att recensera företagets miljökonsekvensbeskrivningar och domstolsutslag, vilket ledamoten däremot gjorde. Centerpartiet och jag vill mycket riktigt ändra lagstiftningen.
Vi vill inkludera klimatet i miljöbalken. För mig är inte det att försämra och ta ställning för företaget. Det är att prioritera hela miljöfrågan och inte bara enskilda delar. Frågan till ledamoten Olofsgård är egentligen: Vad vill Liberalerna göra för att vi inte ska hamna i den här situationen igen? Vilka lagar är man beredd att se över för att förändra och förbättra svensk miljölagstiftning så att vi inte hamnar i en sådan situation som vi nu är i?
Det var många fina ord, men få konkreta förslag. Däremot var det gott om slag mot andra partier.
Rickard Nordin (C):
Låt mig påminna ledamoten om att debatten gäller lagstiftningen generellt och inte specifikt Slite, naturområdena runt Slite eller grundvattennivåerna i Slite. Jag tog alltså inte upp dem i mitt anförande just för att inte gå in på den aktuella domstolsprocessen. Det är spännande att ledamoten lyfter vattenmyndigheterna.
Vi vet att vattenmyndigheterna har lagt fram åtgärdsprogram som skiljer sig milsvitt från den lagstiftning som Liberalerna varit med och skrivit under, och det är ett stort problem. Jag hörde inte om en enda lagstiftningsförändring som Liberalerna kan tänka sig för att förbättra för företagen när det gäller tillståndsprocesser.
Man pratar om att Rise och vattenmyndigheterna ska kroka arm, men kan ledamoten ge ett enda förslag på en lagstiftningsförändring som han önskar se för att korta tiderna för miljötillståndsprocesser?
Rickard Nordin (C):
Jag tror att även Maria Gardfjell behöver lyssna lite bättre. Den förändring som Centerpartiet har föreslagit i just miljöbalken handlar om att lägga till klimat, ingenting annat. Men det var egentligen inte det som jag ville prata om. Jag sitter här med regeringens skrivelse om förenklingspolitiken framför mig som kom till riksdagen för ungefär två veckor sedan.
Den första punkten i den lyder: De samlade regelverken ska vara utformade så att de bidrar till att främja svenska företags tillväxt, konkurrenskraft samt innovations- och omställningsförmåga. Det är alltså vad Miljöpartiet och Socialdemokraterna är överens om. Därför blir jag väldigt nyfiken på hur Maria Gardfjell ser på detta. Tycker Miljöpartiet att de samlade regelverken kring tillståndsprocesser lever upp till den bild som den egna regeringen skriver om?
Har Miljöpartiet några konkreta förändringar som man vill se i regelverken, alltså inte satsningar på myndigheter eller organisationsförändringar, och som regeringen själv säger att den vill förenkla för att öka omställningsförmågan? Jag undrar därför helt enkelt: Vilka konkreta förslag har Maria Gardfjell på detta område?
Rickard Nordin (C):
Som jag sa vill vi stärka miljöbalken genom att lägga in klimat också. Jag har inga andra förslag på miljöbalken som sådan. Men jag noterar att Maria Gardfjell inte har några egna förslag. Hon hänvisar till tre utredningar. Delar av dem är bra. Det är också Centerpartiet som har pressat igenom en del av dem. Men jag undrar vad Miljöpartiet vill, inte vad olika utredare vill. Jag tänkte lägga till en sak, eftersom jag blev väldigt nyfiken på Maria Gardfjells anförande.
Ett av de stora problemen som hon lyfte fram i den nuvarande situationen är stor dominans på marknaden. Hon önskade också mer diversifiering och fler företag på detta område. Då blir jag väldigt nyfiken. Vad är Miljöpartiets förslag där? Vad vill Miljöpartiet göra för att öka diversifieringen? Handlar det om statliga bolag? Exempelvis har vänsterpartister i dag skrivit att man ska förstatliga Cementa. Vill man starta ett nytt statligt bolag på området?
Är man beredd att öppna fler täkter, eftersom det behövs om vi ska ha fler företag för att möjliggöra diversifieringen? Vad tänker alltså Miljöpartiet göra för att öka diversifieringen? Det behövs enligt Miljöpartiet fler företag, och då måste det ju finnas fler kalktäkter. Det går nämligen inte att använda Cementas kalktäkter, för de tillhör ju Cementa. Jag är därför väldigt nyfiken på vad Miljöpartiet tänker sig där om vi nu inte ska importera cementen från andra länder, med ökad miljöpåverkan.
Det tycker jag vore väldigt spännande att höra Miljöpartiets svar på.
Rickard Nordin (C):
Betänkandet handlar inte bara om el utan också en del om biodrivmedel. Jag tänkte ställa några frågor till Birger Lahti om det. Vänsterpartiet har på väldigt kort tid gått från att förespråka en tämligen kraftig reduktionsplikt till att i praktiken vilja skrota densamma och lägga sig på EU:s miniminivå - med en ökad andel fossila drivmedel som följd såklart.
Med anledning av det har jag tre frågor till Birger Lahti. Vi har ganska tuffa hållbarhetskrav på biobränslen som inte alls finns på det fossila. Om vi minskar den förnybara andelen av hållbara biobränslen och ersätter det förnybara med fossilt - hur ser Birger Lahti på de säkerhetspolitiska konsekvenserna av det?
Vi kommer alltså att använda mer olja, och vi vet att de stora oljenationerna i världen är länder som Ryssland, Saudiarabien, Venezuela och många andra. Det finns också några mer eller mindre snälla, men de är inte så himla många. Hur ser Birger Lahti på de klimatmässiga konsekvenserna av att ersätta förnybart med fossilt? Klimatpolitiska rådet har sagt att detta kanske är den absolut viktigaste åtgärd vi har för att minska utsläppen.
Vad tänker i så fall Vänsterpartiet ersätta det här med? Det blir väldigt stora förändringar på extremt kort tid. Det här är ju något som sker här och nu. Skulle man göra som Vänsterpartiet föreslår pratar vi om 55 miljoner ton ökade utsläpp till 2030, och det är lika mycket som släpps ut i hela Sverige på ett helt år. Slutligen: Hur ser Birger Lahti att detta skulle påverka möjligheterna till svensk produktion av biodrivmedel?
Alla de anläggningar som är på gång får då helt andra spelregler, och deras investeringar hotas såklart.
Rickard Nordin (C):
Kortsiktigt behöver vi vidta åtgärder, Birger Lahti. Jag håller absolut med om det. Centerpartiet har lagt fram ett antal förslag både för att sänka pris vid pump och, kanske framför allt, för dem som drabbas hårdast - gröna näringar och åkerier. Problemet här är att Vänsterpartiet och andra partier som föreslår en sänkt reduktionsplikt inte verkar ha fattat hur marknaden fungerar. Drivmedelsbolagen har ju redan köpt in de här volymerna förnybart bränsle, så sänkta ambitioner gör ingen skillnad här och nu.
Det sänker inte priset, om man nu inte vill gå in med någon typ av statlig prisreglering. Det vet jag att Vänsterpartiet vill - de vill ha statlig prisreglering, 18 kronor vid pump och så vidare - men det är i praktiken juridiskt omöjligt att göra så. Samma sak var det med utskottsinitiativet från Miljöpartiet. Man ville stoppa fossila bränslen, och man ville att Sverige ensidigt skulle införa importstopp för olja och gas. Och det låter ju skitbra - jag tycker också det!
Problemet i det fallet är att vi har avsagt oss vår handelspolitik till EU, så vi kan juridiskt inte fatta de besluten. Jag tycker att det är lite konstigt att man vill att riksdagen ska fatta beslut som är olagliga. Det kan inte vi i Centerpartiet ställa upp på, men om Vänsterpartiet vill ställa upp på att fatta olagliga beslut är det upp till Vänsterpartiet. Vi var däremot med på att driva detta i Bryssel. Vi vill att Sverige ska driva på så att EU stoppar fossil olja och gas.
Det är en självklarhet för Centerpartiet och något vi redan driver. Det intressanta är att det skulle göra att priserna ökar ytterligare. Om man dessutom tar bort det förnybara kommer priserna att öka ännu mer. Det skulle alltså få en bakvänd effekt i det här sammanhanget att ta bort det förnybara. Det kanske skulle öka priserna ännu mer när vi samtidigt minskar oljeutbudet på marknaden. Men det är bra att Vänsterpartiet ser behovet på sikt.
Sådant är inte förslaget från Vänsterpartiet, men jag är glad att Birger Lahti ser det och inte minst för att han lyfter fram den svenska skogen, som har väldig potential. Jag vet att Birger Lahti känner till detta från sitt hemlän och att han vet att det finns väldigt mycket att göra här. Jag tror att Vänsterpartiet får läsa på om hur marknaden funkar, men i övrigt verkar det ganska bra.
Rickard Nordin (C):
För det första, Carl-Oskar Bohlin, tycker jag att det scenario som Svenska kraftnät målar upp inte är realistiskt i sig. Tittar man på vad som gäller för 2045 kan man konstatera att bolagen har sagt att de förväntar sig att driva vidare åtminstone de sex reaktorer vi har nu till kanske 2060 med livstidsförlängningar. Det bortser man helt från i det scenario som Carl-Oskar Bohlin hänvisar till. Det är också det som vi tillsammans skrev under på: Det ska man få göra.
Jag har inga problem med det. Ur det perspektivet tror jag, för det första, att premisserna för hela scenariot är tveksamma. För det andra räknar bolagen själva med det här. Lyssnar man på till exempel Hybrit, som ska använda vätgas i sina processer, hör man att det är mer lönsamt för dem att producera väldigt mycket vätgas när det blåser mycket, det vill säga när priserna är låga. Sedan kan de lagra den och använda den kontinuerligt i sina processer.
De vill inte ha el 24:7, för det kommer att vara dyrare. Det Carl-Oskar Bohlin föreslår är att vi ska planera för dyrare system. Vi ska alltså öka företagens, och därmed också hushållens, elfakturor med det system som Carl-Oskar Bohlin tänker tvinga fram. Det är ju inte du och jag som bestämmer det här. Det är inte vi i den här kammaren som bestämmer detta.
Det är bolagen som väljer vad de investerar i. När de väljer att vara flexibla därför att det är mer lönsamt tycker jag att det är välkommet. Det gör att vårt system på totalen blir bättre. Det handlar inte om någon typ av nyspråk. Det som Carl-Oskar Bohlin vill prata om är snarare nyspråk för statlig planering och för planekonomi.
Jag förstår att man vill tvinga bolag att alltid använda el om det är så att man har ett sätt att driva system i åtanke, men detta kommer varken Carl-Oskar Bohlin eller jag att kunna styra över. Det är bolagen som gör det, och då får man lyssna på dem och räkna med det som de förutsätter.
Rickard Nordin (C):
Det är välkommet att Carl-Oskar Bohlin är så engagerad i energifrågorna, men det märks tyvärr att han är lite ny. Hybrit planerar ju ett vätgaslager på just två veckor, vilket Carl-Oskar Bohlin säger är helt omöjligt och helt orimligt. Jag tror att han får läsa på lite mer. Den som läser sina kraftnätsrapporter kan se att man talar om 13 000 megawatt.
Sedan fortsätter man dock några meningar och säger att om man räknar in till exempel de här vätgaslagren och flexibilitet, vilket är fullt rimligt på andra ställen, slutar det på en brist på 0,5 timmar per år. Det är alltså mindre än vad vi har planerat och framför allt mindre än vad vi har haft historiskt. Det här är inte ett så gigantiskt problem som Carl-Oskar Bohlin vill få det att verka som. Det som däremot är ett stort problem är att den här debatten skymmer de verkliga problemen.
Den skymmer de problem som handlar om att vi har regelverk som hämmar och som gör att det tar för lång tid att bygga ut kraftledningar, att vi inte upphandlar vettigt med stödtjänster och att vi inte ger lokala ersättningar. Det är ju de här problemen som gör det svårt för bolag att investera. Investeringsviljan finns. Elproduktion är inte det som är det hämmande. Det handlar om överföring, lagring, flexibilitet och lokal acceptans. Detta kan vi styra här i Sveriges riksdag.
Att, som Carl-Oskar Bohlin vill, bestämma vad bolag ska investera i - det låter gärna så i debatten, och det gör att man får fina valaffischer - hör inte hemma här. Det är inte en del av det stora problemet. Jag känner ägarskap. Frågan till Moderaterna, som får en bli en retorisk fråga som vi tyvärr aldrig får svar på, är om man är beredd att faktiskt sätta sig ned och lösa problemet.
Det var moderater och kristdemokrater som lämnade förhandlingarna 2019, då vi skulle sätta oss ned på riktigt och lösa detta. I stället valde de konflikt och att driva propaganda i Sveriges riksdag. Det tycker jag är under Moderaternas värdighet.
Rickard Nordin (C):
Tack, Larry Söder! Det är otroligt trevligt att ha en ny kristdemokrat i debatten i Camilla Brodins frånvaro. Jag tycker att det som Larry Söder säger på många sätt låter väldigt bra. Jag har en liten fråga.
När man ska betala för leveranssäkerhet - det brukar i andra termer pratas om kapacitetsmarknad - säger forskarna som har tittat på detta att det blir väldigt dyrt i Sverige med tanke på att vi har vattenkraften som man kan få väldigt mycket betalt för både bara för att ha den tillgänglig och när man sedan levererar. Ett system med mycket vattenkraft lämpar sig alltså särdeles illa för just kapacitetsbetalningar. Det skulle i sin tur göra att fakturan för konsumenterna blir väldigt dyr.
Jag funderar lite på hur Kristdemokraterna resonerar kring detta.
Rickard Nordin (C):
Man konstaterar också att det helt enkelt blir dyrare för konsumenten. Det är beklagligt med dagens priser. Planerbart är ju inte bara ett eller flera kraftslag. Det finns andra sätt att lösa det på också. Jag tänker avsluta lite positivt. Det Larry Söder sa var väldigt bra; vi är där vi är. Det är kanske per definition inte meningsfullt att peka finger. Vi behöver fokusera framåt. Vi har tillsammans skapat energipolitiken fram till 2019.
Larry Söder pratar om långsiktiga spelregler och annat. Min fråga till Kristdemokraterna och Larry Söder blir: Är man beredd att sätta sig ned vid förhandlingsbordet och lösa det här? Långsiktiga spelregler får vi inte med en rösts marginal i kammaren, oavsett åt vilket håll det är. Det behövs en bredd. Vi skapade en bredd först 2009 med Alliansen och sedan 2016 i en ännu bredare kontext. Är man beredd att sätta sig ned igen?
Jag tror att ganska mycket av det här går att lösa, om man väljer att lägga konflikterna åt sidan och fokusera på de verkliga problemen.
Rickard Nordin (C):
Att den här debatten handlar om elnät är nog svårt att tro med tanke på de replikskiften som har varit, men jag tänkte hålla mig till ämnet - precis som jag tycker att Monica Haider så förtjänstfullt gjorde i sitt anförande. Detta är nämligen helt avgörande om vi ska klara resten av de här utmaningarna. En av de stora utmaningarna vi har är lokal acceptans. Det är faktiskt också helt avgörande för att slippa överklaganden, för att få smidiga processer och för att saker och ting ska gå snabbare - helt enkelt i den takt som verkligen behövs.
Här har Centerpartiet lagt fram ett antal förslag, och jag tänkte nämna två av dem. Det ena är att vi i högre grad ska poängtera nyttjandet av marksnål teknik, och det andra handlar om ersättning till närboende - och också om en reformerad ersättning till markägare som i dag får sin mark beslagtagen, det vill säga exproprierad. Jag är lite nyfiken, Monica Haider: Vad är Socialdemokraterna beredda att göra för att öka den lokala acceptansen för elnätsutbyggnaden?
Rickard Nordin (C):
I mitt anförande sa jag faktiskt ett antal saker. Det handlar inte bara om att gräva ned ledningar, även om det ibland kan vara ett alternativ. Det går till exempel att nyttja befintliga ledningsgator - ibland kan man bredda dem något, och då har man nyttjat redan beslagtagen mark. Det kan handla om att man höjer stolparna och helt enkelt får upp det på ytterligare en nivå.
Det kan vara att man sätter mer högspänningslinor och använder smartare teknik som till exempel gör att man kan titta på hur vädret är och hur mycket ledningarna hänger ned. Det finns ett antal sådana saker som gör att man kan öka kapaciteten ganska mycket utan att behöva ta speciellt mycket mer mark i anspråk. Det handlar alltså inte bara om att gräva ned. Därför kvarstår egentligen frågan om Socialdemokraterna är villiga att ha en ökad styrning på det här området.
När det kommer till lokala ersättningar var det min förhoppning att Socialdemokraterna var beredda att mycket tydligare titta på det. Jag berättar självklart gärna vad Centerpartiet tycker, alla dagar i veckan. Det handlar exempelvis om att de som är närboende i dag inte får någonting. Titta på vårt grannland Finland, där det går dubbelt så snabbt att bygga elnät! Där får du som närboende ersättning, för du blir de facto påverkad även om det inte är din mark som det byggs på.
Vi vill ju också se att man i högre grad har till exempel arrendemodeller, på samma sätt som när det byggs en vindkraftspark. Då är markägarna oftast väldigt glada, för de får en stabil ersättning över ganska lång tid för en alternativ markanvändning. Så sker inte när det byggs elnät, utan då får man sin mark beslagtagen för all framtid. Ja, du får ersättning, men det är ju ganska liten tröst om du vill lämna över din mark till dina barn - och kanske barnbarn - framöver. Marken är inte längre din och går inte att bruka.
Många hade gladeligen arrenderat ut sin mark till en skälig ersättning, för att sedan få tillbaka sin mark den dagen då elnätet av någon anledning inte längre behövs, kanske för att systemet ser annorlunda ut - det vet vi ju inte i dag. Det vore en väsentlig skillnad mot dagens system. Frågan är alltså: Finns det något som S kan tänka sig att titta på?