KBLab/rixvox huggingface dataset:
Pernilla Stålhammar (MP):
Tack, Margareta Cederfelt, för den frågan! När det gäller fokus finns det tyvärr många konflikter i Mellanöstern. Det pågår många konflikter i Afrika. Där ligger några av våra geografiska fokusområden.
Sedan har vi fredsdiplomatiinitiativet som nu har kommit på plats på Utrikesdepartementet. Det handlar om att vi ska vara med och bidra till konfliktlösning och medling på de ställen där Sverige kan ha en avgörande roll. Därför kommer vi att placera ut personer i dessa konfliktländer för att hjälpa till med det.
Det måste vara efterfrågat, och vi är efterfrågade av den anledningen att vi i Sverige har haft ett långt och bra utvecklingssamarbete under många år. Vi har inte kolonialiserat världen. Vi har ansetts vara ganska neutrala i olika sammanhang. Därför har vi möjlighet att ta en sådan roll.
Bland annat har vi tillsatt ett sändebud för fredsprocessen i Mellanöstern. Det var de olika fokusområdena. Sedan var exakt dessa fredsdiplomater ska placeras får vi ta en diskussion om senare.
Pernilla Stålhammar (MP):
OSSE:s 53 medlemsstater utgör världens största regionala säkerhetsorganisation, från USA och Kanada i väst till Ryssland, Kazakstan och Mongoliet i öst. Efter järnridåns fall såg framtidsutsikterna för ett gott och fredligt samarbete mellan alla dess forna trätobröder bättre ut än någonsin tidigare.
OSSE skulle vara den institution som skulle säkerställa en gemensam agenda för hur vi skulle återuppbygga förtroende och tillit över hav och sund, hur vi skulle fånga upp tidigare varningssignaler och gemensamt hantera risker och konflikter. OSSE blev också ett regionalt organ under FN och firade 2016 sitt 25-åriga samarbete.
Samtidigt tycks engagemanget dags dato tyvärr vara svalare - detta i samma stund som relationerna mellan länder som Ryssland, Turkiet, EU-länderna och USA är mer komplexa än på många decennier.
Mänskliga rättigheter utmanas, yttrandefriheten kvävs, det civila samhällets utrymme krymper och demokratibegreppet tänjs och urvattnas på allt fler håll i vår omvärld. Men, mina vänner, det är när samarbetet är som svårast som engagemanget för det också är som viktigast.
Det är viktigt att vi fortsätter att stödja OSSE:s verksamhet med dess konfliktförebyggande arbete, goda fältnärvaro och breda spektrum av institutioner. Det är viktigt för organisationens insatser för demokrati, mänskliga rättigheter, yttrandefriheten och rättsstatens principer. Herr talman!
Sverige är totalt sett en av OSSE:s största frivilliga givare, och det är glädjande att den svenska delegationen, där MP inte ingår men flera andra partier gör det, särskilt har noterats i organisationen för att ha deltagit på samtliga valobservationer som har utförts under perioden.
Sverige har varit en av de största bidragsgivarna, såväl ekonomiskt som personalmässigt, till OSSE:s insatser i Ukraina. Herr talman! Av naturliga skäl har OSSE:s fokus de senaste åren legat på Rysslands aggression. Vi måste fortsätta att fördöma Rysslands olagliga annektering av Krim och dess krigföring i östra Ukraina och uppmana Ryssland att respektera den internationella säkerhetsordningen.
Alla länder har rätt att bestämma över sitt eget territorium och vilka länder man vill samverka med, och inga länder har rätt att ockupera annat lands mark. Den internationella säkerhetsordningen måste alltid respekteras. För våra baltiska grannländer spelar Sveriges strategiska vägval en avgörande roll för säkerheten - såväl den faktiska som den upplevda - i närområdet, framför allt i Östersjön.
Därför är det också avgörande att vi fortsätter att värna dessa relationer länder sinsemellan och verkar för att OSSE trots alla svårigheter fortsätter det viktiga arbete som behöver göras för säkerhet och gemenskap över hela Nordkalotten. Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på motionerna.
Pernilla Stålhammar (MP):
Jag tackar för den frågan. Självklart vill vi inte ställa utsatta grupper mot varandra. Det tycker jag är någonting som Sverigedemokraterna däremot gör genom att man inte vill hjälpa de asylsökande som kommer till Sverige. Man satsar på humanitärt bistånd, och det är ju bra, men samtidigt skär man ned på det långsiktiga biståndet.
Wiechel är nog också medveten om att det var en oerhört exceptionell situation i världen, och att vi fortfarande befinner oss i den. Vi ville verkligen hjälpa till och låta de flyktingar som kom till Sverige söka asyl här. Vi kan göra både och. Vi har ett mycket mer generöst internationellt bistånd än vad Sverigedemokraterna har.
Vi går inte utöver de regler som OECD-Dac har satt upp för det som är biståndsfähigt. Däremot vill ni göra sänkningar. Ni vill inte ta emot asylsökande i Sverige. Dessutom vill ni sänka biståndet på lång sikt med väldigt många miljarder.
Pernilla Stålhammar (MP):
Det här stämmer inte. Vi ger ett jättegeneröst bistånd. Det är mycket generösare än det Sverigedemokraterna ger. Ni skär ju ned oerhört mycket i budgeten - 10 miljarder kronor - om man ser några år framåt i tiden. Det är väldigt mycket pengar. Dessutom inriktar ni er på att ge mat och att bara ge det kortsiktiga.
Därför vill jag återgälda med en fråga till Markus Wiechel: Hur tänker ni er att dessa stackars människor ska komma ur konflikten om ni inte satsar på det långsiktiga arbetet samtidigt? Vad gäller flyktingmottagandet var vi tvungna att minska antalet asylsökande som kom till Sverige i den akuta situation som då rådde.
Miljöpartiet vill att institutionerna byggs upp och att integrationen ökar. På så sätt kan vi sedan öka antalet asylsökande som Sverige kan ta emot. Situationen i världen är dock exceptionell. Man måste jobba både långsiktigt och ge humanitärt katastrofbistånd. Dessa sätt måste giftas samman, och jag ser inte att Sverigedemokraterna gör det när de skär ned biståndet så radikalt som de gör.
Pernilla Stålhammar (MP):
Vi använder ju oss inte av vapen på Utrikesdepartementet. Riksdagsledamot Pettersson! Anledningen är att det är komplicerad materia. För min del har det varit viktigare att man har gått igenom detta ordentligt och att det har fått ta den tid som krävs för att vi ska kunna lägga fram en bra proposition på området.
Detta är ingenting som vi har velat hasta fram, utan det har varit viktigare att stöta och blöta dessa frågor ordentligt innan propositionen läggs på riksdagens bord. Men som har sagts här tidigare av mina kollegor kommer den inom kort att komma riksdagen till handa.
Pernilla Stålhammar (MP):
Jag tror att det möjligtvis är lite av en förlegad bild av Miljöpartiet, detta att vi över huvud taget inte vill ha någon försvarsmakt. Det har Miljöpartiet sagt ja till. Det är klart att vi ska ha ett försvar, och det inbegriper även till viss del ett militärt försvar.
Sedan vad som ska ligga inom ramen för detta är en fråga om det civila försvaret, cyberförsvar etcetera. När det gäller andra länder ser jag inte att det finns någon motsättning. Samtidigt som vi vill ha en skärpt exportkontroll och minskad vapenexport från Sverige vill vi också att andra länder ska följa efter.
Vi jobbar på båda fronterna samtidigt, så jag ser inte någon motsättning alls där.
Pernilla Stålhammar (MP):
Jag ser fortfarande ingen motsättning mellan dessa frågor. Vi vill i varje fall inte lägga ned försvarsindustrin helt och fullt. Även Miljöpartiet inser att man behöver en viss del. Vi vill stärka exportkontrollen. Vi ska inte exportera vapen till diktaturer eller till länder som kränker mänskliga rättigheter och som inte står upp för kvinnors rättigheter, som ju självklart också är en mänsklig rättighet.
Detta är vad vi vill göra, och det är viktigt i sammanhanget. Men vi vill också gå längre, vilket vi kanske inte kommer att kunna göra i dagens parlamentariska sammansättning. KEX-utredningen och den proposition som nu kommer är ett steg på vägen.
Pernilla Stålhammar (MP):
Jag blev lite konfunderad när Jan Björklund uttryckte sig som att jag skulle vara ryssvänlig och emot USA och att jag skulle vara mer rädd för amerikanska kärnvapen än för ryska kärnvapen. Jag tror inte att Jan Björklund i så fall lyssnade till vad jag sa. Det stämmer inte. Nej, Jan Björklund, jag är rädd för kärnvapen! Det är här Nato kommer in.
Om Sverige blir medlem i Nato handlar det om att enligt Natos gemensamma kärnvapendoktrin består den största säkerhetsgarantin för de allierade av alliansens strategiska kärnvapenstyrkor. Precis detta är ett av de största skälen till att Sverige inte ska vara medlem i Nato.
Jag vill se ett arbete där Sverige fortsätter på linjen att minska mängden kärnvapen, att få bort kärnvapen från världen. Detta är inte förenligt. Däremot kan Sverige ha dessa bilaterala samarbeten med såväl USA som andra länder och ändå arbeta hårt för att få bort kärnvapen från världen.
Hans Wallmark poängterade att vi skulle hålla oss till Bringéus rapport, så jag tänker göra det. Det är faktiskt ingen Natoutredning, utan den ger en bred bild av vilken säkerhetspolitik Sverige ska föra. Utredningen går igenom alla samarbeten. När jag har lyssnat på den här debatten har det känts som om Alliansen bara pratar om militära hot och militär aggression.
Vi måste faktiskt se till den breda, komplexa bilden. Bringéus konstaterar att klimatfrågan är den största långsiktiga utmaningen för mänskligheten och Sverige. Det betyder inte att vi ska ta lätt på militära risker, men vi måste hålla perspektiven rätt.
Därför är jag stolt över att höra till en regering som har lagt fram den största miljö- och klimatbudgeten i svensk historia. Vi förstärker Klimatklivet med över 1,5 miljarder för att påskynda omställningen till ett klimatsmart samhälle på lokal och regional nivå. Vi har gjort Sverige till världens största givare per capita till FN:s gröna klimatfond.
Det är att bedriva säkerhetspolitik och att ge en trygg framtid för alla jordens invånare. Vad hittar vi då i Liberalernas budget? Jo, man skär ned miljöanslagen med 6 miljarder mellan 2017 och 2019. Man tar bort Klimatklivet på 700 miljoner kronor per år, och man säger nej till exempelvis flygskatt. Jag menar att det inte är en politik för säkerhet.
Den måste inbegripa hela spektrumet av det breda hot som vi står inför. Vi behöver mer robust energisäkerhet med fokus på rena och förnybara energislag, och vi behöver öka livsmedelssäkerheten i Sverige. Den civila beredskapen måste också öka.
Jag hoppas att vi kan ha en bredare diskussion om säkerhetspolitiken framöver i Sveriges riksdags kammare.
Pernilla Stålhammar (MP):
Utrikesministern! Tvära kast - jo, jag tycker att det skulle vara tvära kast om Sverige gick med i Nato. Att vara en del av Nato är en enorm skillnad i förhållande till det värdlandsavtal som vi undertecknat eller Partnerskap för fred. Bland annat skulle vi teoretiskt sett kunna tvingas att ha kärnvapen på svensk mark.
Vi skulle få svårt att arbeta med kärnvapennedrustning internationellt på det sätt vi vill, och vi skulle hamna under artikel 5. Det är tvära kast och en enorm skillnad i förhållande till var vi står i dag.
Jag tycker att det känns som att vi, precis som utrikesministern sa, halkar in i ett spår där vi pratar försvarspolitik och inte säkerhetspolitik. Det är verkligen synd. Jag tänker på Agenda 2030, som hela världssamfundet faktiskt lyckades komma överens om. Vi skulle jobba tillsammans, och vi skulle se på utvecklingen i världen ur ett bredare perspektiv.
Det måste vi kunna göra här i Sverige också när det gäller säkerhetspolitiken. Att främja fred och säkerhet är mångskiktat. Men kärnan handlar till syvende och sist om att arbeta förebyggande och förhindra konflikter innan de har uppstått, och det gäller både på det internationella planet och i Sverige.
Därför vill jag understryka det utrikesminister Margot Wallström sa tidigare: hellre avspänning än avskräckning, och nej tack till Natomedlemskap.
Pernilla Stålhammar (MP):
I lördags samlades miljontals människor världen över för att marschera för kvinnors rättigheter i Women's March. Jag hoppas att detta är början på en enorm global rörelse för kvinnors rättigheter. Men anledningen till att det här drogs igång är mindre rolig.
Det har att göra med att Trump har tagit makten och att han har deklarerat att han går emot kvinnors och barns rättigheter. Bland annat går han emot rätten till abort och vill nu dra ned på de pengar som ska gå till internationella organisationer för att stödja rätten till abort.
Min fråga till Isabella Lövin är: Vad kommer du att göra för att stötta organisationerna i denna svåra tid?
Pernilla Stålhammar (MP):
Usch, jag får gåshud av oro och bestörtning när jag hör Jeff Ahl tala så brunt i Sveriges riksdag. Alla dras över en kam. Alla som kommer in är terrorister, hävdar Jeff Ahl. Så är det ju inte. De flyr från terrorister. Om vi tittar på metoo-rörelsen nu, vad är det vi ser komma fram? Ja, det är ju inte att asylsökande är de som utsätter andra för övergrepp.
Det är bara en myt som ni på alla sätt vill odla för att kunna stänga gränserna och driva den extremt bruna nationalism som ni bedriver i Sveriges riksdag, och det är jag väldigt ledsen över att ni gör. När det gäller att stänga gränserna: Nej, vi i Miljöpartiet vill ha ökad migration. Vi tror till stor del på öppna gränser. Vi tror på att samarbeta inom EU.
Men här måste EU verkligen komma överens och ta sitt ansvar. Vi tror på att man faktiskt på olika sätt ska kunna straffas om man inte hjälper till att uppfylla de villkor som satts upp för samarbetet inom EU, till exempel genom att strukturfonder dras in om man inte tar emot en viss kvot av flyktingar.
Vi tror också på att vi måste hjälpa kvinnor och flickor mer i detta sammanhang.
Pernilla Stålhammar (MP):
Ja, Jeff Ahl, jag är en stolt globalist, och jag är född sådan. Jag är en världsmedborgare - så är det. Det är ingen som är mer värd än någon annan i den här världen, oavsett var i världen eller i livet man befinner sig, men det tycker Jeff Ahl. Du syftar på statistik som kanske dyker upp i ditt feed på Facebook eller på något man har hört.
Nu kan vi tala om desinformation, med era tydliga kopplingar till Ryssland. Vi har sett gång på gång att ni överskrider de gränserna. Jag hävdar att du i så fall nås av fel information, för det stämmer inte att det finns en överrepresentation där. Det tjänar bara Jeff Ahls och Rysslands intressen att skapa denna splittring i Sverige.
När det gäller att ni skulle ha hjälpt oss att stänga gränserna vet varje miljöpartist där ute och alla andra också att det såklart inte stämmer. Vi ville inte stänga gränserna. Vi har varit väldigt tydliga med det. Att vi på något sätt skulle ha fått hjälp av Sverigedemokraterna att stänga gränserna är skrattretande, måste jag säga. Det handlade faktiskt om att det fanns en majoritet i Sveriges riksdag som tyckte annorlunda än vi.
Det gick inte att göra något åt med de konstellationer vi har i Sveriges riksdag i dag. Vi har ett val framför oss, och vi hoppas på ett annat resultat då.
Pernilla Stålhammar (MP):
Tack, Johan Hultberg, för frågan! Vi jobbar ju alla hårt med de här frågorna.
Jag skulle säga att det görs ganska många insatser, åtminstone här i Stockholm, när det gäller föräldrar, skola och hur man arbetar kring narkotikaberoende och informationsspridning, hur lärarna informeras och hur man ordnar sådana träffar som jag nämnde här.
Men jag måste säga att jag inte vet hur det ser ut i resten av landet och vilka behov som eventuellt kan finnas utanför Stockholm. Jag kan inte riktigt svara på din fråga.
Men jag instämmer i att det är många saker som spelar in när det gäller vilka det är som testar droger från början, ofta cannabis. Det är de som kanske inte har så bra självförtroende, som inte har en hemmiljö där föräldrarna är närvarande på rätt sätt eller av andra anledningar har hamnat fel.
Det är ju fruktansvärt om man gör det redan i väldigt unga år. Där måste vi satsa alla resurser.
Pernilla Stålhammar (MP):
Ledamoten Hultberg tar återigen upp en oerhört viktig fråga. Som jag sa alldeles nyss är det viktigt att vi nu ser över Sis-hemmen och HVB-hemmen, för vi har sett att det finns problem där, inte minst med narkotikatillgång. Vi har ju sett olika inslag på SVT, Uppdrag granskning , och på TV4 som visat att det första som ungdomarna möter är försäljning av narkotika. Så kan vi självklart inte ha det.
Alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobaks-frågor Den översyn som regeringen kommer att genomföra nu är väldigt viktig. Det är möjligt att sådana här saker kan komma in där. Miljöpartiet ställer sig inte frågande till att något sådant skulle kunna ske.
Pernilla Stålhammar (MP):
Vi har likadana ambitioner med det här arbetet. Vi vill göra det så att det blir bra för alla människor som är i behov av andning, sondmatning och LSS och som är funktionshindrade i övrigt. Vi fattar nu det här beslutet. Förslaget kommer att läggas fram. Vi kommer att se till att de som har rätt till andning och sondmatning också ska få det.
Det är någonting som vi kommer att behöva följa väldigt nogsamt så att de inte halkar utanför. Det var oerhört olyckligt att de här domarna kom till och att de har tolkats så snävt av Försäkringskassan.
Pernilla Stålhammar (MP):
Absolut, Pia Steensland! Det är väldigt mycket som fungerar i stuprör och i små detaljer, och så ska det inte vara. Det är inte värdigt. Jag kommer att göra allting. Miljöpartiet vill inte se några försämringar i LSS eller att människor kommer i kläm på grund av sådant här. Det är jätteviktigt. Nu är jag väldigt ny i detta arbete, måste jag säga en gång till.
Jag har inte ägnat mig åt sociala frågor utan åt utrikespolitik hela mitt liv. Men det vi ville komma åt när direktiven lades fram var de som fuskade, och det måste man göra på annat sätt. Det handlar inte om att minska på stödet till dem som verkligen behöver det, utan det handlar om att få bort fusket. Någonting annat har inte Miljöpartiet uttryckt, såvitt jag vet. Där står vi stadigt och tryggt. Man ska ha rätt att ha en värdig assistans.
Det kommer vi att jobba stenhårt för.
Pernilla Stålhammar (MP):
Tack, Karin Rågsjö, för en väldigt viktig fråga! Som du säger är det väldigt tungt och stressigt att arbeta inom vården. Det måste vi komma till rätta med. Kömiljarden syftar mer till att man snabbare ska få vård. Anledningen till att vi nu lägger fram en ny variant av kömiljarden än den som Alliansen hade fram till 2014 är att vi såg att den slog fel.
Man tog mest hand om de lättare fallen då det såg bra ut i statistiken. Nu kommer vi att se till att även multisjuka och kroniskt sjuka personer får bättre och snabbare hjälp. Man måste också jobba på andra sätt. Kömiljarden syftar ju till att patienterna ska komma fram snabbare. Det vi talar om handlar om hela sjukvårdens struktur och om att vi måste satsa mer resurser på dem som jobbar inom sjukvården.
Jag är lika besvärad som Karin Rågsjö över hur det ser ut på Karolinska i Stockholm. Där avskedar man nu personer, vilket är en ren skandal.
Pernilla Stålhammar (MP):
Jag vet att Miljöpartiet sitter i styret för Region Stockholm. Det har vi inte gjort tidigare, utan vi är ganska nya där. De problem som man har dragits med vad gäller Karolinska har pågått under väldigt lång tid, och då har vi suttit i opposition. Att satsa på sjukvårdspersonal handlar också om att få fler att utbilda sig och fler att stanna kvar.
Det handlar vidare om strukturer och hur man arrangerar arbetet men också om att vi just nu har haft en väldigt speciell situation under detta år. Vi har styrt på en servettskiss fram till dess att vi kunde lägga fram en vårändringsbudget. Den kan tyvärr inte täcka upp för alla de nedskärningar som skedde genom servettskissen.
I den valde man ju att satsa mer på att minska skatteintäkterna i stället för att satsa på vården, vilket bevisligen behövs.
Pernilla Stålhammar (MP):
Tack, Camilla Waltersson Grönvall, för den frågan! Vi delar ambitionen att människor som är sjuka ska få tillgång till sjukvård. Därför är åtminstone jag stolt över att vi nu tillsammans med C och L har kommit överens om att införa kömiljarden. Ni hade också en kömiljard, men vi såg att den inte riktigt fungerade som vi hade velat eftersom det var många som hamnade utanför den - de som var riktigt sjuka, till exempel multisjuka, och de som var kroniskt sjuka.
Därför vill vi nu se till att detta ska komma även dem till del. Det ser också olika ut runt om i landet. Vi ska hitta ett system för att korrigera så att det fungerar i hela landet. Det är det arbetet vi sitter med nu och kommer att arbeta fram så att vi så småningom kan lägga fram denna kömiljard för riksdagen.
Pernilla Stålhammar (MP):
Nu är det faktiskt så, Camilla Waltersson, att det här också handlar om hur man organiserar sig ute i regionerna och i landstingen, och ni sitter ju och styr i de flesta landsting. Det är ju inte så att det bara hamnar på Socialdemokraterna och Miljöpartiet i regeringen, utan dessa frågor finns även där ni sitter och styr. Då måste också ni ställas till svars där.
Jag är glad - jag är ny i dessa frågor, och jag är väldigt glad över att vi kommer att hantera den här kömiljarden. Vi har olyckligtvis valt samma namn, men den har ett annat innehåll än den kömiljard som Alliansen tidigare hade. Det finns även väldigt många andra saker som vi gör. Vi kommer att titta på en primärvårdsreform där man ska kunna komma närmare. Som det är organiserat i dag är det många som till exempel har psykisk ohälsa som inte har möjlighet att komma och få hjälp för den på ett lätt sätt.
Vi vill flytta detta närmare patienten så att tillgängligheten ska bli bättre. Vi kommer också att satsa på BUP - köerna ska bort inom ungdomspsykiatrin, till exempel. Jag tycker att det är lite hårt av Camilla Waltersson att bara slå på regeringen här. Det ligger också ett tungt ansvar ute i landstingen och i regionerna.
Pernilla Stålhammar (MP):
Det finns, precis som Johan Hultberg säger, otroligt mycket att göra. En viktig sak är den socialtjänstutredning som nu pågår. Där har ett tilläggsdirektiv lagts till om att även inkorporera barnkonventionen i socialtjänstutredningen. Man ska så att säga vända på kuttingen; barnens rätt ska väga tyngre än familjerätten. Vi har sett att det finns stora problem på Sishemmen.
Det finns knark, och väldigt många far illa där. Det är något som vi ser över nu, precis som du nämnde. När det gäller familjehemmen ser vi också problemen. Det har funnits familjehem där det har varit problem upprepade gånger och man inte har tagit det vidare. En kommun som skickar till en annan kommun har kunnat skicka till ett familjehem som inte har skött sig särskilt bra.
Därför anser jag och Miljöpartiet att vi behöver ett slags nationellt register för att säkerställa att de som inte klarar av att möta kraven eller som missköter sig inte ska kunna fortsätta. Det ska man veta i det nationella registret, så att fler felplaceringar helt enkelt inte sker.
Pernilla Stålhammar (MP):
Jag och Johan Hultberg har självklart samma ambition här. Den här regeringens arbete har precis satt igång, i och med att regeringsbildningen dröjde. Det är väldigt mycket som ligger i pipeline. Nu har vi bland annat en minister som ansvarar särskilt för barnfrågor och en minister för jämställdhet. Jag vet att Åsa Lindhagen jobbar väldigt hårt. Vi vill se ett nationellt register.
Det skulle som sagt kunna vara ett sätt att säkerställa att man inte kan placera barn i boenden som inte uppfyller kraven. När det gäller socialtjänsten handlar ett problem om att olika parter inte kommunicerar. Det måste finnas ett bättre samarbete mellan till exempel sjukvården, socialtjänsten och skolan.
Sådana saker diskuteras nu i Regeringskansliet, och vi tar fram konkreta förslag för hur vi ska arbeta vidare med det. Vi har också Socialtjänstutredningen som lägger fram sitt betänkande i juni nästa år. Det ser vi mycket fram emot.