Cristina Husmark Pehrsson (M):
Lars Johansson, det händer väldigt mycket med trafiksäkerheten, men vi kan inte blunda för att kostnaderna för sjukpenning och sjukersättning beroende på trafikskador har ökat markant. Det tyder väl inte på att vi är framme vid någon godtagbar situation, utan här behöver göras ännu mer.
Vi måste kanske göra klart för oss att den extraskatt som har tagits ut var första delen av att göra trafikförsäkringen obligatorisk. Den är nu betald. Vad är det då man har betalat för? Det behöver framgå klart. Jo, det handlar om att trafikanterna nu bär kostnaderna för gamla skador.
Det var också ett krav från försäkringsbolagen, för annars skulle det lätt kunna komma in kanske nystartade försäkringsbolag som skulle ta över den obligatoriska trafikförsäkringen men som skulle slippa undan de kostnader man har för gamla skador. De skulle då kunna börja från ruta ett och så att säga hämta hem - jag ska inte säga vinsten, men det hade blivit betydligt enklare och betydligt mindre kostsamt för de nya företagen.
Detta var steg ett, och nu bär trafikanterna kostnaderna för de gamla skadorna. Vad vi nu utreder är hur kostnaderna för kommande skador ska bäras och hur det ska ske. Det är det vi utreder. Jag ville bara att det skulle stå klart: Visst har man fått någonting för pengarna. Jag har själv besökt Finland. Där har man haft den här försäkringsformen sedan 1950-talet.
Man tycker att den har fungerat väldigt väl, i alla fall av det jag har fått fram under mina besök. Den fungerar så väl att man till och med har kopplat in hälso- och sjukvården i denna försäkring nu. Därför tycker jag att det är viktigt att vi får den här försäkringen. Jag tror och har också sett att den kommer att ge väldigt mycket positiva effekter för dem som kör bil och när de blir omhändertagna.
Lars Johansson avslutar med att säga att plåtskador och människor ska behandlas på olika ställen. Ja, så har vi det ju i dag, och det är väl många med mig som kan konstatera att det faktiskt tyvärr är så att bilen ibland blir snabbare omhändertagen och reparerad än människorna.
Jag tror att det vore bra med ett ekonomiskt incitament hos ett försäkringsbolag att se till att människor snabbt kommer på benen, att människor inte behöver gå med whiplashskador i många år innan de får stöd och hjälp utan får det omedelbart, att man får operation, behandling, sjukgymnastik och rehabilitering, att detta ska ske så snart som möjligt och att man inte ska behöva stå i kö till sjukvården för detta.
Jag tror att många skulle få snabbare hjälp om både plåtskador och människoskador så att säga handhades av ett försäkringsbolag som hade ordentligt incitament att vilja göra någonting åt detta snabbt. Sedan kan jag hålla med Lars Johansson om det problem som har funnits under många år, nämligen uppdelningen av rehabilitering på en väldig massa sätt. Det finns arbetslivsinriktad rehabilitering, medicinsk rehabilitering och social rehabilitering.
Jag tycker att det många gånger har varit ett mischmasch. Den här uppdelning skedde 1992. Det är precis som Lars Johansson säger om när någon drabbas av hjärtproblem: Sker det på grund av anlag så är det medicinsk rehabilitering som gäller, men det är annorlunda om det sker på grund av att man kör i trafiken i sitt yrke och är stressbenägen. Vi har alltså olika typer av aktörer som ska hjälpa till. Jag tycker att detta är ohållbart i längden.