Ellen Juntti (M):
I dag debatterar vi justitieutskottets betänkande nr 9 som behandlar propositionen Tydligare reaktioner på ungas brottslighet samt 18 motionsyrkanden. Betänkandet innefattar ett tillkännagivande till regeringen att se över hur ungdomspåföljden helgavskiljning med fotboja kan utformas och återkomma med ett sådant förslag till riksdagen. Jag börjar med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet samt till Alliansens reservationer 1 och 5 samt avslag på övriga reservationer.
Allt färre ungdomar begår brott. Främst minskar snatteri, stöld och skadegörelse. Undersökningar visar dessutom att de flesta ungdomar har en mindre tillåtande attityd till att begå brott i dag jämfört med tidigare. Det är väldigt glädjande, men samtidigt är det ändå alltför många ungdomar som testar gränser och begår brott. Det bästa vore naturligtvis att kunna förebygga brotten så att de aldrig händer.
Den bästa förebyggande åtgärden är en lyckad skolgång, och där har skolan ett tungt ansvar. När en ungdom lyckas i skolan har denna också ett bra utgångsläge till att få en bra utbildning och ett bra jobb. Socialtjänsten och rättsväsendet har ett tungt ansvar när det gäller brott i nära relationer. Barn som lever i våld, både när de ser en närstående bli misshandlad eller när de själva blir det, drabbas betydligt oftare än andra av misslyckad skolgång, psykisk ohälsa, depressioner och kriminalitet.
Det är viktigt att det sociala arvet bryts. De flesta tungt kriminella har startat sin kriminella bana när de var unga. Vi vet också att många unga testar narkotika av olika slag. Nuförtiden är det mycket lätt att få tag i narkotika. Ungdomar vet inte riktigt hur farligt det är. Jag tänker inte minst på spice som skördat många liv det senaste året.
För oss moderater är det därför mycket viktigt att samhället reagerar snabbt och med kraft när unga människor är på väg i en negativ riktning. Den tidigare alliansregeringen genomförde flera åtgärder för att detta ska ske. År 2010 trädde ett antal lagändringar i kraft i syfte att fler brott begångna av barn under 15 år skulle utredas av polis samt att man fick möjlighet att göra tvångsvisa drogtester när misstanke fanns om att ett barn under 15 år hade brukat narkotika.
Brottsförebyggande rådet har gjort en utvärdering av dessa lagändringar. Tyvärr har de inte fått någon större effekt. Herr talman! Propositionen bygger på alliansregeringens arbete, och jag är glad för att den nuvarande regeringen lägger fram den. Förslagen syftar till tydliga och konsekventa påföljder och ska även bidra till att förhindra återfall.
I propositionen föreslås en lagreglerad samverkan för kommuner och de myndigheter som handlägger ärenden om unga lagöverträdare. Det är socialtjänsten som har huvudansvaret när det gäller påföljder för unga. Det är viktigt att samverkan sker med polis, åklagarmyndighet och domstolarna. En viss samverkan sker redan i dag men inte alls i den utsträckningen som skulle behövas.
Vidare föreslås att en mer enhetlig tillämpning av påföljden ungdomsvård ska främjas. Det är stora skillnader i landet när det gäller ungdomsvård. Vissa tingsrätter dömer 10 procent till ungdomsvård och andra dömer 53 procent. Jag har själv erfarenhet av hur olika socialtjänsten bedömer vårdbehov. Innan jag kom in i riksdagen arbetade jag som kriminalinspektör i Göteborg. Under tre år var jag utredare på ungdomsroteln där, och då var jag ofta i kontakt med socialtjänsten.
Vi poliser som jobbade där blev många gånger förvånade över hur olika de olika socialtjänsterna bedömde. Ibland kunde de åtgärda vissa saker väldigt snabbt. Ibland kunde en ungdom egentligen göra hur mycket som helst utan att socialtjänsten vidtog åtgärder. Det är viktigt att det blir enhetligt så att domstolarna kan välja rätt påföljder.
Vidare förslås att verkställigheten av ungdomstjänst som huvudregel ska inledas inom två månader från det att domen vunnit laga kraft. Det är också väldigt viktigt. En studie visar att 12 procent inte hade påbörjat verkställigheten efter sex månader, och det är naturligtvis inte acceptabelt. Att behöva vänta så länge kan få stora följder för den unge. Det kan till exempel påverka skolarbetet väldigt mycket.
Som jag tidigare nämnde är det väldigt viktigt att lyckas i skolan. Det ska inte längre krävas att den unge samtycker för att ungdomstjänst ska kunna väljas som påföljd. Det är egentligen ganska självklart att den unge inte själv ska välja om påföljden passar eller inte. Sedan föreslås det också förstärkningar av insatserna efter verkställigheten av sluten ungdomsvård.
Alliansregeringen har gjort förstärkningar tidigare. Men det behöver göras mer. Dessa ungdomar har ofta väldigt svåra sociala problem, drogmissbruk, psykiska problem med mera. Återfallsfrekvensen för ungdomarna från sluten ungdomsvård är väldigt hög. Det är 54 procent som återfaller i brott inom ett år. Det måste naturligtvis brytas. Det måste göras för den unge brottslingens skull men även för oss alla andra som finns ute i samhället.
Slutligen föreslås att åtalsunderlåtelse för unga ska benämnas straffvarning. Det är ett mycket bättre namn eftersom det tydliggör att det är en varning och att en mer ingripande påföljd kan komma om man missköter sig. Herr talman! Alliansen har lämnat en kommittémotion med många bra förslag. Jag nämner några. Vi vill göra det möjligt att använda helgavskiljning med fotboja som en påföljd för unga i åldrarna 15-18 år.
Vi tycker att det är ett mycket bra förslag. Jag är glad över tillkännagivandet till regeringen. De flesta ungdomar går i skolan under veckorna. Det är på helgerna som de kan vara ute och hitta på dumheter och göra sig skyldiga till brott. Vi vill också öka samarbetet i det brottsförebyggande och trygghetsskapande arbetet där skola, socialtjänst, polis, civilsamhälle och föräldrar har ett gemensamt ansvar. Vi vill att polisen ska ha ett utvecklat samarbete med varje skola.
Det är bra att polisen är i skolor även när det inte har hänt någonting. Då lär de känna elever. Det kan ha positiva effekter även utanför skolans värld. Alliansen tog initiativ till sociala insatsgrupper. Vi vill fortsätta stödja dem för att säkra att samverkan mellan polis, socialtjänst, skola och andra aktörer blir en självklar del av den ordinarie verksamheten. Här vill vi att även ungdomar under 15 år ska ingå i verksamheten. Herr talman!
Även här har jag ett minne från ungdomsroteln. Jag kommer ihåg en 16-årig kille som hade gjort sig skyldig till en mycket grov misshandel. Han blev anhållen, och 16-åringen blev väldigt förvånad över det. Han hade börjat sin brottsliga bana många år tidigare, långt innan han var 15 år. Han berättade att tidigare när han åkt fast hade han varit på socialen och snackat lite, och sedan blev det inget mer. Så sa han.
Han tyckte att det var mycket obehagligt att vara inlåst, och han frågade med förvåning: Varför har ingen sagt någonting tidigare? Han hade liksom inte förstått att han inte kunde hålla på så här. Förr eller senare reagerar samhället. Därför är det bra om även 15-åringar ingår i de sociala insatsgrupperna så att de tidigt får reda på och lär sig att det inte går att hålla på med brott hur mycket som helst.
Avslutningsvis, herr talman: Som jag har nämnt har alliansregeringen gjort många bra saker när det gäller att bekämpa ungdomsbrottslighet. Men arbetet blir aldrig färdigt utan måste utvecklas hela tiden. Därför ser jag nu fram emot att den nuvarande regeringen återkommer med hur ungdomspåföljden helgavskiljning med fotboja kan utformas och återkommer med ett förslag till riksdagen.