KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jens Holm (V):
Jo, det finns en jättestor potential i just substitutionen, och det finns en jättestor potential i att använda restprodukter från skogsindustrin och jordbruket. Men om vi lägger alla ägg i samma korg och säger att det är biodrivmedel som ska få oss att nå vårt klimatmål till 2030 kommer vi att behöva enorma mängder biodrivmedel.
Jag nämnde siffran från Energimyndigheten på 40 terawattimmar. Det är dubbelt så mycket som det biodrivmedel vi använder i dag, och nästan allt är importerat. Jag kan inte se att vi kan producera sådana enorma mängder med mindre än att vi måste hugga ned mer skog än i dag för att försörja den här produktionen med den bioråvara som behövs.
Jag noterar att Helander säger en ännu större siffra, 59 terawattimmar. I ett normalt skogsbruk röjer och gallrar du, som Helander var inne på. Självklart är det så. Det finns jättemycket som man kan ta där.
Men i ett konventionellt trakthyggesbruk där du hugger ned hela skogen och lämnar en bar yta under sju åtta eller kanske upp till tio år, som Helander är inne på, avger den ytan växthusgaser i stället för att binda dem som skogen gjorde tidigare. Det är ett stort problem ur ett klimatperspektiv, och tack och lov har allt fler forskare nu fått upp ögonen för det.
Jag tror att det går att hitta en balans i detta, men då måste vi ha varsammare och bättre bruksmetoder, och vi kan inte förvänta oss att kanske kunna ligga på de volymer som vi ligger på i dag, för det är extremt höga avverkningsvolymer i dag.
Jens Holm (V):
Jag vet inte om det är medvetet eller omedvetet, men Magnus Ek misstolkar mig. Det jag sa om de minskade utsläppen var att det handlade om tillfälliga minskningar som vi såg på grund av nedstängningar och annat.
Sedan kan man som parentes konstatera att utsläppen faktiskt minskade mer i Sverige än globalt, trots att vi i Sverige inte hade de regelrätta lockdowns som man hade i andra länder. Jag menar dock att det finns lärdomar att dra av pandemin, för det finns det i all krishantering. En av de största lärdomarna var att vi äntligen insåg att vi kan ha digitala möten i stället för att flyga inrikes.
Vi har också lärt oss att decennierna av ekonomisk åtstramningspolitik inte fungerar i ett skarpt läge när man ska hantera en kris. Då behöver man i stället mycket pengar, och man behöver kunna investera. Vi har haft decennier av dåligt järnvägsunderhåll, och vi har offentliga lokaler som står och förfaller.
Vi har kort och gott en offentlig sektor som har blivit strypt på grund av en nyliberal ekonomisk åtstramningspolitik. Centerpartiet brukar ju anamma den. Det finns även en mängd andra lärdomar att dra av pandemin, och jag tycker att det är lite konstigt att stoppa huvudet i sanden när vi har det mitt framför oss.
Vad gäller Paris som 15-minutersstad begränsar man ingen persons rörelsefrihet, utan man försöker designa en hållbar stad. Där tror jag att vi har väldigt mycket att lära. När det sedan gäller skogen blir jag lite förvånad när Magnus Ek säger att svensk skog ska användas till att köra bilar, lastbilar och flygplan på. Menar Magnus Ek verkligen att vi ska hugga ned träd i Sverige för att göra drivmedel av dem?
Är det en hållbar hantering av våra levande skogar?
Jens Holm (V):
Magnus Ek nämnde bondförnuft, och det är två saker jag saknar hos Centerpartiet i dag: bönder och förnuft. Det är för mycket av nyliberal politik från Stureplan och andra områden. Vi börjar med skogen. På papperet funkar det precis som Magnus Ek sa, men i praktiken vet vi att det är marknadens lag som styr.
Ifall man får mer pengar för att leverera träd till dem som producerar biodrivmedel går träden dit, och ifall man får mer pengar av dem som ska bygga i trä - ja, då går virket dit. Det finns alltså absolut ingen enkel lag i det Magnus Ek säger. Någonting vet vi i alla fall, nämligen att ett kalhygge leder till väldigt stora utsläpp.
I Sverige ser skogsbruket ut så att man hugger ned alla träd, gör en slutavverkan och skapar ett kalhygge. Det står sedan där och läcker lustgas och metangas; det är enorma utsläpp under väldigt många års tid. Jag rekommenderar Magnus Ek en läsning av Konjunkturinstitutets senaste årsrapport, som handlar just om vikten av att låta skogen växa och fortsätta att binda koldioxid.
Vad gäller ekonomisk politik är det bra att vi är överens om att det behövs stora offentliga investeringar, för det är någonting jag ofta har saknat hos Centerpartiet. Jag tycker att det finns en naiv syn där man tror att marknaden ska lösa allting, och så fungerar det inte i praktiken. I stället såg vi nu under pandemin att vi måste styra en hel del - ja, så är det. Klimatomställningen handlar också om begränsningar.
Vi måste leva inom de ramar som naturen har satt upp för oss, men just nu lever vi utanför de ramarna. Vi lever som om det fanns fyra jordklot. Det är inte hållbart, och det måste vi göra något åt.
Jens Holm (V):
Det finns en del att säga efter det här anförandet, men jag hade främst tänkt att tala om demokrati och allmänhetens deltagande i viktiga processer i samhället. Jag blev lite orolig av vad Kjell-Arne Ottosson berättade.
Jag vet inte om ni i Kristdemokraterna vill slopa Århuskonventionen helt och hållet eller om ni vill göra om den, men det lät som att det i alla fall finns väldigt stora problem med Århuskonventionen. Århuskonventionen är i grunden en FN-konvention som handlar om allmänhetens deltagande i stora beslutsprocesser, inte minst för att värna miljön.
Den handlar om rätten till information om till exempel stora industriprojekt. Den handlar också om rätten att få en rättslig miljöprövning om man anser att det är befogat. Jag trodde att vi var ganska överens i den här riksdagen om att det är bra att allmänheten deltar i sådana här viktiga processer.
Jag trodde också att vi alla tyckte att fler ögon ser bättre än bara två ögon, alltså att det är bra att ett stort industriellt projekt kan belysas från flera olika håll. Jag tänker särskilt på den enorma satsningen på bio-CCS, att lagra koldioxid i berggrunden, som Kristdemokraterna vill dra igång.
Det är en ganska oprövad teknik, och jag tror att det finns ett stort medborgerligt engagemang, för att inte säga ganska stor skepsis, när det gäller det. Jag säger inte att det behöver vara fel. Men menar Kristdemokraterna att Århuskonventionen, allmänhetens deltagande i processerna, inte ska gälla för prövningen av bio-CCS? Vad vill ni egentligen göra med Århuskonventionen?
Jens Holm (V):
Jag tycker inte riktigt att Kjell-Arne Ottosson svarar på min fråga. Århuskonventionen är en så pass viktig konvention; det handlar om allmänhetens deltagande och i grunden om demokrati. Därför tycker jag att det är viktigt att vi får ett klart besked från Kristdemokraterna om vad de vill ändra med Århuskonventionen.
Eller vill de ta bort Århuskonventionen helt och hållet från svensk lagstiftning? Vi kan ta avverkningarna av svensk skog som exempel. Jag tror att det görs ungefär 60 000 avverkningsanmälningar i Sverige. När man gör en avverkningsanmälan skickar man den till Skogsstyrelsen, och Skogsstyrelsen har sex veckor på sig att erinra. Ifall de inte har några invändningar är det fritt fram att hugga ned skogen.
Men nu säger Kjell-Arne Ottosson att det i fråga om nästan varje avverkningsanmälan kommer kritik från Ölands södra udde och att det stoppar avverkningarna, låter det som. Jag skulle vilja veta ungefär hur många avverkningar som egentligen stoppas med hänvisning till Århuskonventionen. Jag kan inte tänka mig att det gäller särskilt många av de ungefär 60 000 anmälningarna.
Min konkreta fråga handlade om bio-CCS, som kan bli ett väldigt stort, nytt industriellt projekt i Sverige. Jag kan hålla med om att det kanske är nödvändigt. Vi måste ta hand om alla utsläpp, och med bio-CCS kan vi få negativa utsläpp. Men vi måste gå väldigt varsamt fram och se till att ha allmänheten med oss i de här processerna.
Jag tror att det vore extremt farligt att kringgå demokratin och allmänhetens möjligheter att vara med och fatta de här viktiga besluten. Ska Århuskonventionen tillämpas på bio-CCS-projekten eller inte?
Jens Holm (V):
Sett i ett historiskt perspektiv skulle jag säga att våra skattehöjningar trots allt är ganska modesta. Men jag tycker att den fråga som man måste ställa sig är om man tar klimatutmaningen och de andra utmaningar som vi har i Sverige på allvar. Om man gör det vill man göra någonting åt de stora orättvisor som vi har i vårt land.
Då är det som vi i Vänsterpartiet säger, att rika storföretag och banker får vara med och betala mer. Vill man också göra någonting åt den akuta klimatkris som vi befinner oss i får de som smutsar ned mycket vara med och betala - allt enligt principen att förorenaren betalar.
Det är Vänsterpartiets politik, och det är så vi finansierar denna oerhört ambitiösa omställning av transportsektorn. Jag skulle vilja säga att det är endast Vänsterpartiet som har en plan för hur vi verkligen ska ställa om transportsektorn i Sverige. När jag läser Kristdemokraternas förslag här ser jag till och med att de vill dra ned på pengarna till internationell tågtrafik. Det är verkligen att backa in i framtiden. Magnus Jacobsson, tror inte Kristdemokraterna på järnvägen?
Vill ni inte att fler ska åka tåg även internationellt?
Jens Holm (V):
Jag noterar att jag inte fick något svar på varför Kristdemokraterna föreslår neddragningar på internationell tågtrafik i sitt budgetförslag. Jag kan försäkra Magnus Jacobsson om att vi även inom EU vill att fler ska ta ett större klimatansvar. Det var bra att Jacobsson tog upp just priset på utsläpp inom EU.
Jag har själv suttit i EU-parlamentet, och jag kan tala om för församlingen att varje gång vi lade fram ett förslag som handlade om att priset på att släppa ut måste öka inom EU:s utsläppshandel var det högern, inklusive Kristdemokraterna från Sverige, som röstade emot. Varje gång, fru talman. Magnus Jacobsson säger en sak, men i praktiken gör hans parti något helt annat.
Jens Holm (V):
Jag skulle vilja korrigera Maria Stockhaus en aning vad gäller utbyggnad av järnväg. Det är klart att det tar tid, men det går att bygga ut järnväg relativt fort. Nu finns förslag om att bygga Rail Baltica genom de baltiska länderna. Man planerar att bygga den 85 mil långa nya järnvägen på mindre än tio år. Jag nämnde i mitt anförande att när de första stambanorna byggdes, Västra stambanan och Södra stambanan, i slutet av 1800-talet, gjordes det på tio år.
Det är fantastiskt, så det är klart att det går. Stockhaus har helt rätt i att vi behöver göra saker här och nu. Det är därför som vi föreslår en vägslitageavgift, det vill säga en avgift på tunga, smutsiga lastbilstransporter för att vi ska flytta över fler godstransporter och få in pengar till omställningen av transportsektorn. Det är något som numera också välkomnas av de svenska åkeriföretagen.
Men Moderaterna verkar krampaktigt hålla sig kvar vid att detta får man absolut inte göra. Tågen ska betala banavgifter, men varför ska inte lastbilarna betala för sina utsläpp? Vi i Vänsterpartiet tycker att det är fantastiskt om det går att ställa om den svenska fordonsflottan så att den elektrifieras.
Vi vill också göra något åt de fordon som finns här och nu genom att ge ett extrastöd till konvertering, så att bilar kan byggas om så att de kan köras på biogas, etanol etcetera. Ett sådant stöd ser jag inte att Moderaterna har i sitt budgetförslag.
Även om Moderaterna pratar fint om omställning av transportsektorn, vet vi att det mest konkreta som Moderaterna gör nu är att sänka drivmedelsskatterna så att utsläppen kommer att öka ännu mer från vägtransporterna, med 150 000 ton redan nästa år. Fru talman! Varför backar Moderaterna in i framtiden?
Jens Holm (V):
Det känns som att Moderaterna drömmer sig in i framtiden. Utsläppen ska bara försvinna från vägtransporterna. Men en sak är säker, nämligen att om bensinskatten sänks kommer utsläppen att öka. Prognosen är 150 000 ton redan nästa år. Vi i Vänsterpartiet gör två saker.
Vi investerar i dem som ställer om, vi investerar i kollektivtrafiken, vi investerar i ny järnvägskapacitet och vi säger nej till att bygga nya motorvägar, till exempel förslaget Tvärförbindelse Södertörn. Det har dömts ut av Naturvårdsverket därför att den kommer att leda till ökad bilism och ökade utsläpp. Moderaterna får gå hem och se över sin politik om den ska hänga ihop miljö- och klimatmässigt.
Jens Holm (V):
Man kan inte anklaga Vänsterpartiet för att vara passivt i frågan om miljömässig och social dumpning av godstransporter i Sverige. Vi driver frågan i EU-parlamentet, och vi driver den här i Sveriges riksdag. Det är helt sant att det finns många utländska ekipage som kommer in i Sverige. Förarna har dåliga villkor och dåliga löner.
Det finns fordon som körs här som inte borde köras på svenska vägar. Ett av våra förslag, förutom att EU:s mobilitetspaket måste stramas upp och att det måste ske fler kontroller på våra vägar, är att inrätta en vägslitageavgift för de tunga transporterna. Då får vi in alla transporter i ett system, utsläppen minskar och transporterna kan kontrolleras.
Är Sverigedemokraterna beredda att införa en vägslitageavgift, ungefär som det förslag som de svenska åkeriföretagen och svenska tågföretagen har lagt fram? Thomas Morell pratar om lågt hängande frukter för att minska utsläppen. Vi i Vänsterpartiet anslår extra pengar till godspendlar på järnväg. Det gör inte Sverigedemokraterna i sitt budgetförslag.
Vi anslår extrapengar till järnvägsfärjan mellan Trelleborg och Tyskland, så att det ska finnas redundans att ha hållbara transporter även den vägen. Vi föreslår sänkt banavgift för järnvägen så att mer gods och persontrafik ska flyttas över till järnvägen. Det är inget som Sverigedemokraterna föreslår. Det Sverigedemokraterna gör är att sänka drivmedelsskatterna så att utsläppen ökar med 150 000 ton. Vad är det för slags klimatpolitik?
Thomas Morell sa att det kan vara sant att klimatkrisen är här. Då vill man fråga: Är klimatkrisen här, Thomas Morell? Tror Thomas Morell att människan påverkar klimatet, och borde vi inte göra något åt det? Jag ser inte det i Sverigedemokraternas politik.
Jens Holm (V):
När jag tittar på Sverigedemokraternas budgetförslag ser jag att man satsar ungefär en tiondel så mycket som Vänsterpartiet gör på utveckling av transportinfrastrukturen. Sverigedemokraterna satsar en halv miljard och Vänsterpartiet 4,5 miljarder. Det är ganska stor skillnad. Den vägslitageavgift som vi i Vänsterpartiet vill ha är förstås avståndsdifferentierad, så ju kortare transporten är, desto lägre blir avgiften.
Det finns också en möjlighet att undanta vissa vägar i glesbygd. Det är alltså ett väldigt genomtänkt och bra förslag. Återigen: Med Sverigedemokraternas politik är det enda vi vet säkert att vi kommer att få ökade utsläpp av växthusgaser nästa år, för så blir det när man sänker drivmedelsskatterna. Det är helt fel väg att gå.
Jens Holm (V):
Teres Lindberg sade något väldigt viktigt, att det handlar om att vi måste kunna se våra barn och barnbarn i ögonen för den politik som vi för här nu. Precis så är det. Det vi gör i dag kommer att påverka framtida generationer, och det är extra sant vad gäller infrastrukturpolitik eftersom det är så långa ledtider och stora investeringar.
De 799 miljarder kronor som föreslås i den nationella infrastrukturplanen räcker inte för att lösa våra stora utmaningar. Vi har 77 miljarder kronor för kommande år i den här budgeten. När jag pratar med Norrbotniabanan säger de att förslaget till ny infrastrukturplan är för lite och för sent.
Nya Oskustbanan, som vill ha dubbelspår hela vägen upp till Härnösand, frågar sig: Varför får vi nu nedskärningar på vårt område? Västra stambanan säger i en kommentar till Trafikverkets förslag att det inte kommer att lösa Alingsås som Sveriges största flaskhals, eftersom man inte bygger det aviserade fyrspåret.
Vi i Vänsterpartiet anser att vissa infrastrukturprojekt är så stora att de lämpar sig bättre att finansieras med lån. Och de svenska statsfinanserna är nu också väldigt goda, så det är inga större problem att ta lån för att bygga till exempel nya stambanor för höghastighetståg eller liknande. Om vi inte gör det kommer vi att underinvestera.
Då lägger vi över ansvaret just till våra barn och barnbarn för att vi inte löser de transportpolitiska målen, inklusive klimatmålet. Därför vill jag fråga Teres Lindberg som i första hand socialdemokrat, inte som företrädare för regeringspartiet S: Anser Socialdemokraterna att det kan vara lämpligt att lånefinansiera vissa objekt i den nationella infrastrukturplanen, och vilka skulle det i så fall kunna vara?
Jens Holm (V):
Jag håller helt med om att vi måste få ut det mesta möjliga för våra pengar, att vi måste ha bättre offentliga upphandlingar, mer effektiva myndigheter och kortare ledtider. Det är lite en självklarhet, men det måste man alltid jobba aktivt med. Det jag saknar i Socialdemokraternas politik i dag är en riktig anda av samhällsbygge.
Det är som att man har glömt bort hur man bygger ett samhälle rättvist och hållbart med en långsiktig horisont. Om man ska göra det behövs det mycket pengar. Det fungerar inte att krona för krona finansiera bygge av nya stambanor, som kanske kostar 300 miljarder kronor. Ett lån skulle påverka vår statsskuld med ett par procentenheter.
Det är inte särskilt mycket, men det skulle lösa mycket av de utmaningar som våra barn och barnbarn annars måste hantera. Varför lägger Socialdemokraterna över ansvaret till våra barn och barnbarn?
Jens Holm (V):
Den dragning som Maria Stockhaus refererar till ägde rum på trafikutskottet i dag och handlade snarare om att det är moderatledda kommuner som motsätter sig ny järnväg. Inte undra på att det går lite långsammare, när moderatledda kommuner hela tiden obstruerar.
På tal om att vissa saker går lite långsamt var det intressant att höra om Moderaternas klimatpolitik, som snabbt skymtade förbi i Stockhaus anförande. Bland annat nämndes stora satsningar på koldioxidlagring, så kallad CCS. Jag tyckte att Maria Stockhaus nämnde siffran 36 miljarder kronor till det syftet.
36 miljarder kronor är en gigantisk summa, ifall det är så mycket pengar Moderaterna vill lägga på koldioxidlagring. Eftersom Moderaterna är måna om att få snabb effekt av klimatpolitiken skulle jag vilja veta vad Moderaternas plan är för de stora satsningarna på koldioxidlagring. När kan det med Moderaternas plan börja lagras koldioxid inom ramen för den koldioxidlagring som de vill satsa på?
Alla vet ju att det är en teknik som inte finns eller fungerar ännu. Många tror också att det kan ta väldigt lång tid innan vi kan få någon nytta av eventuell koldioxidlagring. Min andra fråga rör den bränsleskatt som Moderaterna nu har röstat igenom med SD och KD. Den leder till något billigare bränsle, men utsläppen kommer att öka.
Jag har hört från forskare att utsläppen kommer att öka med 150 000 ton koldioxid redan nästa år. Är det effektiv klimatpolitik, Maria Stockhaus?
Jens Holm (V):
Jag ställde två konkreta frågor i min förra replik. Jag får repetera dem. Det gäller den koldioxidlagringssatsning som Maria Stockhaus talade om i sitt anförande. När kan Sverige dra nytta av den, apropå snabbt resultat av klimatpolitiken? Min andra fråga gäller om vi kommer att ställa om snabbare eller långsammare ifall man sänker bensin- och dieselskatten, som Moderaterna nu har röstat för.
Jens Holm (V):
Jag delar till stor del Magnus Jacobssons analys av Trafikverkets förslag till infrastrukturplan. En stor del av väg- och järnvägsnätet kommer att changera under de kommande elva åren. Det är kort och gott för lite pengar till underhåll. Precis som Jacobsson var inne på är det också för lite pengar till nybyggnation.
Inte minst ett antal väldigt viktiga järnvägsobjekt kommer inte att bli klara i tid. Jag noterar att de 355 miljoner kronor som Kristdemokraterna anslår i omprioritering på det här budgetområdet inte riktigt kommer att räcka till för att rusta upp vägar och järnvägar som står och förfaller i vårt land.
Vi behöver göra omprioriteringar inom de förväntade utgifterna inom infrastrukturen. Därför skulle jag vilja fråga Magnus Jacobsson varför Kristdemokraterna är sådana anhängare av att bygga nya motorvägar i våra storstäder.
Trafikverket föreslår att en helt ny motorväg ska byggas här i Stockholm - Tvärförbindelse Södertörn, en 2 mil lång ny motorväg som kommer att kosta minst 16 miljarder. Det är nästan 1 miljon kronor per meter. Varför ska vi bygga så stora motorvägar här i Stockholmsområdet? Det här är ju pengar som skulle kunna göra nytta ute i glesbygden.
Jag trodde att Magnus Jacobsson var anhängare av investeringar i glesbygd och inte att alla pengar ska gå till storstäderna. Har jag tagit fel?
Jens Holm (V):
Jag kan instämma i det, men Magnus Jacobsson svarar inte på min fråga. När Trafikverket nu i den plan som Magnus Jacobsson ganska detaljerat recenserade lägger in ett förslag på en helt ny motorväg här i Stockholm som kommer att kosta 16 miljarder kronor, hur blir det då med upprustningen av Bohusbanan? Hur blir det då med vägar i glesbygd? Pengarna kommer att gå till Stockholm för att bygga ny motorväg.
Jag har aldrig hört Magnus Jacobsson eller Kristdemokraterna motsätta sig det här stora förslaget. Är Kristdemokraterna verkligen anhängare av att så mycket pengar ska läggas på en ny motorväg i Stockholm, som dessutom avfärdas av Naturvårdsverket eftersom den kommer att leda till ökad trafik och ökade utsläpp? Vi vet ju att de godstransporter som ska göras på Södertörn kan göras på järnväg och med inre sjöfart i stället för på en ny motorväg.
Varför vill ni bygga nya motorvägar i Stockholm, Magnus Jacobsson?
Jens Holm (V):
Jag håller med om mycket av det som Elin Gustafsson säger om vikten av att bygga ut cykelinfrastrukturen. Visst förvaltar kommunerna en stor del av det som har byggts hittills. Men det är också en del av problemet. Vi lägger över nästan hela ansvaret på kommunerna att bygga ut cykelinfrastrukturen.
Men kommunerna, cykelorganisationerna och andra säger att de vill ha en kraftfull statlig medfinansiering för att bygga ut cykelinfrastruktur. Men det får inte bara vara en liten pott som finns där och skvalpar, utan det ska vara ett kraftfullt anslag för att bygga ut cykelinfrastruktur i hela landet. När vi för ungefär ett år sedan behandlade infrastrukturpropositionen fanns det inga sådana förslag.
Och när jag tittar på Trafikverkets förslag till infrastrukturplan finns det heller inte där någon rejäl satsning på cykelinfrastrukturen. Jag vill därför fråga Elin Gustafsson: Vill inte Socialdemokraterna ha en kraftfull statlig satsning på utbyggnad av cykelinfrastruktur i hela landet? Om Socialdemokraterna vill ha det, hur mycket vill ni i så fall investera?
Jens Holm (V):
Det finns mycket bra med stadsmiljöavtalen. Men det finns också en del problem med stadsmiljöavtalen. Det gäller till exempel det faktum att kommunerna måste stå för en stor del av finansieringen. Det är inte alla kommuner som har de pengarna. När man tittar på nationell infrastrukturplanering ser man att det är som att cykelinfrastruktur i praktiken glöms bort.
Det finns inte med som en bärande del av planeringen eller finansieringen. Det var därför jag ville fråga Elin Gustafsson om just finansieringen och om Socialdemokraterna vill ha ett robust eget anslag i den nationella infrastrukturplanen för att bygga ut cykelinfrastrukturen.
Jag minns till exempel att cykelbranschen har föreslagit att ungefär 10 procent av utvecklingsanslaget, det som handlar om att bygga ny infrastruktur, borde kunna gå till att bygga cykelinfrastruktur. Det handlar om 10 procent av den nationella infrastrukturpotten. Så ser det verkligen inte ut i dag.
Vi har en cykelpott som jag tror är 100 miljoner kronor per år. Det räcker inte ifall man ska bygga ut cykelinfrastrukturen storskaligt. Vill Socialdemokraterna bygga ut cykelinfrastrukturen storskaligt? Hur mycket vill då Socialdemokraterna finansiera det med i form av statliga medel?