Dag Klackenberg (M):
Jonas Millard har redovisat en oro för den lagstiftning som vi har framför oss. Veronica har beskrivit väl vad den innehåller och uttryckt tillfredsställelse. Jag vill gärna ansluta mig till utskottets majoritet och säga att jag tycker att regeringen har lagt fram ett bra förslag. Det går att beskriva på olika sätt. I branschtidningen i den bransch där familjen är verksam sattes en braskande rubrik: Är du beredd på GDPR?
Är du färdig? Vet du att du kan få betala stora böter? Det är ett sätt att beskriva det hela. Ett annat sätt är att sluta säga GDPR, vilket branschtidningarna säger bara för att trassla till det och höja konsultarvodena. Vi kan kalla det för dataskyddslagen eller dataskyddsförordningen. Jag tycker att alla i den här salongen ska försöka använda det svenska uttrycket. Vad betyder det? Varför tycker vi att det är ett bra förslag? Jo, det är en anpassning och en förbättring.
Det kommer naturligtvis att behöva göras mycket även framöver för att anpassa det till den snabba tekniska utvecklingen. Men det förslag som ligger på bordet nu kommer att innebära ett stärkt skydd. Det kommer också att innebära att alla måste tillämpa det, oavsett om man är företag, förening eller vad man nu är. Samlar man in persondata måste man följa den nya dataskyddslagen och dataskyddsförordningen.
När jag benar i texten kan jag se tre grundläggande principer som man ska hålla sig till. Till att börja med måste man ha ett tydligt ändamål när man börjar samla in persondata. Man måste alltså vara tydlig med varför man gör det.
Man kan inte bara helt random samla ihop det för att det kan vara bra att ha någon gång - i bostadsrättsföreningen, båtklubben eller den lilla bokhandeln. Man får inte heller ändra ändamål efteråt och säga att man har en bra samling personuppgifter, som man skulle använda till ett annat ändamål. Det är alltså uttryckligen förbjudet. Och det är en förbättring.
Sedan måste man vara öppen i förhållande till dem man registrerar. Det gäller naturligtvis också en bostadsrättsförening, ett småföretag och även de jättelika företagen. Om en registrerad frågar vad som har registrerats om denne räcker det inte med att båtklubben säger: Vi har namnet på din båt. Men man kanske har registrerat något annat som de inte redovisar.
Man måste alltså berätta allt man har registrerat, och det måste kunna svara mot det syfte som man har. En förbättring är att den som samlar in personuppgifter måste vara så tekniskt och organisatoriskt ordnad att man klarar de krav som förordningen ställer. Klarar man inte av tekniken och inte har ordning har man inte följt lagen.
Man kan inte säga att man inte förstod eller att man slarvade. Då kan man naturligtvis få en kostnad för det. Det kallas för ett inbyggt dataskydd. Egentligen får det som effekt ständiga förbättringar i hanteringen av ens dataskydd. Nu ska detta vara klart den 25 maj. Det är naturligtvis det som konsulterna lever på, att den 25 maj närmar sig och att det kan bli höga böter om man inte har det man ska.
Då vill jag bara från den här talarstolen säga att om man inte är klar till den 25 maj - det är många som inte kommer att vara det - ska man ha prioriterat. Har man då prioriterat att försöka anpassa sig till den nya lagstiftningen och dokumenterat det man har gjort men inte är färdig är det naturligtvis bättre än att gömma sig under täcket och hoppas att ingen ser en. Om man inte har gjort någonting här är det som när man inte gjort något yrkande inför Skatteverket.
Har man yrkat ett avdrag kan Skatteverket säga att man har försökt men misslyckats, men de kan inte säga att man har dolt något. Det är samma sak här. Börjar man arbeta enligt den nya dataskyddslagen men inte är klar den 25 maj behöver man inte vara speciellt rädd för att man kommer att straffas med att betala mångmiljonbelopp, vilket det står i vissa tidningar.
En annan sak som är bra med den nya lagen, till skillnad från den tidigare, är att man inte får samla in fler uppgifter än nödvändigt. Många som samlar in uppgifter brukar ha känslan att det är bra-att-ha-uppgifter. Det duger inte längre, utan nu ska man bara samla in precis så mycket uppgifter som behövs. Och man får bara samla in uppgifter i förhållande till i förväg bestämda ändamål, vilket också är en klar förbättring.
Som varande objekt för denna insamling ska man kunna fråga varför uppgifterna samlas in, vad som är det bestämda ändamålet. Vidare - och där syndas det mycket - får man bara spara personuppgifterna så länge som de ska användas för det fastställda ändamålet. Det är utmärkt att det står att man ska spara på så få ställen som möjligt.
Det betyder att en förening med länsavdelningar, ett företag med 120 butiker eller något annat med spridning i landet inte behöver ha 120 register som ser likadana ut. Man kan ha registret på ett ställe, och de som behöver får gå in och titta där utan att kopiera hela registret. Detta är ett framsteg.
Alla användare ska vara beredda på att visa vad som har registrerats om personer. De får inte trassla och säga att de har telefontider eller på annat sätt göra det besvärligt, utan de måste rakt upp och ned tala om vilka uppgifter de har om dig. Sist men inte minst kanske Sverigedemokraterna är på rätt spår i sin reservation, men det är väldigt översiktligt beskrivet hur det i praktiken ska gå till att bli glömd.
Det kanske är därför som vi har läst Sverigedemokraternas reservation men inte riktigt hängt med. Men visst ska man ha rätt att bli bortglömd, helt enkelt struken - självklart. Det finns regler nu för hur det ska gå till, och kanske måste vi i framtiden utveckla dem mer. De vi har sett hittills är alltför svepande, men här kanske det finns ett spår.
Likaså finns det i det särskilda yttrandet från Centerpartiet tankar som är mycket värdefulla och som måste bearbetas vidare framöver. Det handlar om hur vi ska göra med gränserna för konstnärlig verksamhet, akademisk verksamhet etcetera. Det kommer nya krav på oss som lagstiftare i framtiden vad gäller dataskyddet. Icke desto mindre yrkar jag bifall till utskottets förslag.