Dennis Dioukarev (SD):
Riksbanken föreslår i en framställning att vi beviljar Riksbanken att ingå ett avtal om kredit till Internationella valutafonden, IMF, för att finansiera lånemedel till Poverty Reduction and Growth Trust, PRGT, vars utlåning riktar sig till 69 låginkomstländer. Liknande ärenden har varit uppe för behandling i finansutskottet våren 2013 och hösten 2012. Då liksom nu har Sverigedemokraterna reserverat sig.
Då handlade det om 176 miljoner kronor, men nu rör det sig om ett betydligt större belopp. Det är ett lån på 5,8 miljarder kronor för att vara exakt. Det finns två dimensioner i denna fråga. Den ena är den rent ekonomiska och den andra den rent principiella och kanske viktigaste i sammanhanget. Herr talman! Jag börjar med den första.
I december förra året godkände USA:s kongress ett avtal som gör att IMF:s utlåningskapacitet nu har fördubblats till 65 miljarder dollar. Det krävs därför en girighet utöver det vanliga för att hävda att IMF är i behov av mer pengar. Jag ifrågasätter starkt mervärdet i att Sverige ska skjuta till ytterligare 5,8 miljarder kronor.
Det är ett i sammanhanget obetydligt belopp för IMF, men det innebär samtidigt en risk - hur liten eller stor den än må vara - för svensk del. Vidare är räntan vi får för utlåningen blygsamma 0,05 procent. Det utgör inte bara en undermålig riskpremie utan också en alternativkostnad på 28 miljoner kronor årligen. Det innebär i praktiken att de som röstar för är beredda och villiga att betala IMF för att ta våra pengar.
Herr talman! Jag vill vara tydlig med att Sverigedemokraterna är positiva till effektivt bistånd som är med och bygger upp länder i fattigare delar av världen, men vi skiljer oss från övriga partier på så vis att vår principiella utgångspunkt är att den typen av verksamhet ska stå under svensk kontroll och tillsyn. Vi ser hellre en linje där vi renodlar biståndet för att koncentrera det på biståndsinsatser där vi kan göra konkret skillnad och där vi kan jobba med tydlig resultatuppföljning.
Det bör vara utgångspunkten för all form av hjälp och biståndsarbete. När avståndet minskar mellan långivare och låntagare kan ansvar lättare utkrävas av väljarkåren. Just avståndet mellan fordringsägare - som får anses vara det svenska folket - å ena sidan och IMF och låntagare å andra sidan är för långt. Det skapar ett problem i form av ett demokratiskt underskott.
I den ena änden har vi låntagande länder som Uzbekistan, Zimbabwe och Somalia. Som alla andra banker ställer IMF upp ett antal långtgående krav för att få lån. Det är naturligtvis inget konstigt med att ställa krav, men det handlar om vilka krav som ställs.
Det gäller krav som inskränker det nationella självbestämmandet, krav på att vatteninfrastruktur privatiseras, krav på avregleringar, krav på minskad välfärd, krav på minskade pensioner och så vidare - listan kan göras lång. Man bör därför ställa sig frågan: Är outsourcing av demokrati något som gynnar utvecklingsländerna?
Hur hjälper det dem att utforma en självständig ekonomisk politik? I mitten har vi IMF. IMF har i dag 188 medlemsländer. Guvernörsstyrelsen är det högsta beslutande organet, som i sin tur har delegerat nästan all beslutanderätt till exekutivstyrelsen. Där ingår länder som USA, Japan, Tyskland, Storbritannien, Frankrike, Ryssland, Kina och Saudiarabien.
Vidare har vi kommittéer, underkommittéer, samarbetsorgan och andra byråkratiska sammansättningar. Herr talman! I den andra änden har vi långivarna. Så sent som i januari minskade Sveriges röststyrka från blygsamma 1 procent till 0,93 procent av IMF:s totala röster. Tror någon fortfarande att vi har inflytande i IMF?
Historiskt sett har vi varit duktiga på att ha inflytande över våra egna medel, men nu har vi i allt större utsträckning valt att lämna över resurser till såväl IMF som EU och därmed sett vårt eget inflytande minska. Som jag sa i början av mitt anförande föranleder denna framställning en viktig principiell fråga, nämligen den om synen på demokratin.
Vill vi att en monetär institution ska ges så stora finansiella muskler utan att vara folkvald? Jag tycker inte att det är helt okomplicerat. Herr talman! Jag yrkar bifall till Sverigedemokraternas reservation.