KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mikael Dahlqvist (S):
Vår ambition tillsammans med våra samarbetspartier är ju tydlig om man tittar på den överenskommelse som har träffats: Vi ska säkerställa rätten till personlig assistans och ha en lagstiftning som fungerar. Exakt vad detta innebär i detalj får vi återkomma till. Det är ju så, fru talman, att man måste utreda denna fråga ordentligt - det visar framför allt historien på.
Vi ser att tolkningsutrymmet i nuvarande lagstiftning är stort. Därför är det en grannlaga uppgift att komma fram med en korrekt beskrivning av vad politiken avser med lagstiftningen.
Mitt svar till ledamoten, fru talman, blir att vi nu kommer att ta steg för steg med beaktande av att vi får fram syftet att man ska få hjälp om man har behov. Det är inget snack om den saken. Hur detta sedan utformas får vi återkomma till - vi har väl en hel juridisk enhet som får titta på det.
Men ambitionen är hög, vill jag påstå.
Mikael Dahlqvist (S):
Maj Karlsson frågar mig vad vi avser att göra för att garantera att vi inte hamnar i den situation som är i dag. Jag delar din uppfattning, Maj Karlsson, att överenskommelsen är vitt skriven, och det blir ju så när man förhandlar.
Det som pågår nu är samtal mellan partierna om hur vi når fram till den ståndpunkt vi skrivit under på vad gäller vad vi vill göra. Det vore fel av mig att föregå den demokratiska processen mellan partierna. Därför vill jag återkomma i frågan.
Mikael Dahlqvist (S):
Lars-Arne Staxängs anförande gläder mig. Jag delar helt och hållet hans berättelse om den juridiska cirkus som har pågått och att det är den som är skälet till försämringarna i lagstiftningen. Därför vill jag framföra ett tack.
Lars-Arne Staxäng får rätta mig om jag har fel, men under de utgiftsposter i Moderaternas skuggbudget som berör detta område nämns ingenting.
Det enda jag kan tolka in är att det finns ett förslag på en halvering för kompensation för löne- och prisstegring, vilket till exempel kan innebära att schablonbeloppet halveras. Schablonbeloppet är det belopp man får för varje beviljad insatstimme.
Min fråga till Lars-Arne Staxäng är därför: Hur har ni tänkt att finansiera era ambitioner gällande kommande lagstiftning?
Mikael Dahlqvist (S):
Tack, Camilla Waltersson Grönvall, för din fråga! Som du påpekade är det drygt ett år sedan betänkandet lades fram. Sedan dess har ärendet varit ute på remiss, och det är ingen hemlighet att remissvaren spretar ganska mycket. Detta med finansiering av läkemedel, vem som så att säga ska stå för kalaset, är en känslig fråga.
Men frågan bereds i Regeringskansliet, och man försöker hitta en gemensam nämnare för en lösning. Det jag vill påpeka för Camilla Waltersson Grönvall, herr talman, är att det redan för ett antal år sedan fattades beslut om att det är regionerna som har kostnadsansvar för läkemedel. Sedan har det av tradition varit så att staten gått in med riktade pengar. Detta måste man nu reda ut.
Oavsett om det är staten eller regionerna som ska ha kostnadsansvaret måste man reda ut vem som gör vad. Har regionerna ansvaret för hälso- och sjukvården ingår läkemedel i det. Men låt oss återkomma till detta när man är beredd att gå vidare med en proposition.
Mikael Dahlqvist (S):
Ja, är svaret på den frågan. Vi ser redan en allt större ojämlikhet mellan regionerna, inte bara i läkemedelsbehandlingen utan även i sjukvårdsbehandlingen. Vi socialdemokrater är tydliga med att välfärden ska prioriteras och att behovet ska styra den insats man får. Det spelar ingen roll om man i bor i Kiruna eller i Ystad; samma sak ska gälla.
Utredningen tar upp att man ska rikta en del pengar till specifika kostnader som en del regioner har till exempel på grund av att sällsynta diagnoser är överrepresenterade och även för nya läkemedel. Att man säkrar de kostnaderna så att alla får tillgång till den medicinska behandling som finns är självklart.
Men det jag tror att det är viktigt att både regeringen och vi här i kammaren funderar mycket på är vem som står för kostnadsansvaret. Jag tycker inte att vi kan ha det så att det är å ena sidan regionen, å andra sidan staten. Vi ser en tydlig bild när det gäller krisberedskapshanteringen ute i regionerna. Låt oss återkomma till detta. Jag delar din uppfattning, Camilla Waltersson Grönvall.
Mikael Dahlqvist (S):
Camilla Waltersson Grönvall angrep många punkter i sitt anförande. Det är svårt att gå i polemik och bena ut alla påståenden hon gjorde, men jag ska försöka att svara ärligt på några av de viktigaste punkterna. Det stämmer att Socialdemokraterna inte har satt ned foten när det gäller huvudmannaskapsfrågan.
Vi är övertygade om att det behövs en huvudman, men vi är ett seriöst parti och tycker därför att det krävs en seriös utredning för att få reda på för- och nackdelar. Det är så här, Camilla Waltersson Grönvall: Man löser inte detta bekymmer bara genom att tillsätta en huvudman; det vet du mycket väl. Vi kan exempelvis titta på hur det gick när man förstatligade delar av sjukvården i Norge, fru talman. Det var inte så enkelt.
Det är precis det ingångsvärdet vi har i denna fråga. Vi förstår problematiken med delat huvudmannaskap. Man kan fundera på varför den tidigare borgerliga regeringen införde en LSS-lagstiftning med två huvudmän, men det är en annan diskussion. Vi vill tillsammans med januaripartierna titta på den här frågan i lugn och ro - seriöst - och se vad som är plus för staten och vad som är plus för kommunerna.
Grunden är ju ändå, precis som Bengt Eliasson sa, lagstiftningen i detalj. Lagstiftningen handlar ju mycket om hur vi ser på grundläggande behov. Dessutom, fru talman, har Försäkringskassan, som är den myndighet som har ansvar för denna fråga, varnat för att ett alltför snabbt genomförande kommer att ge rättsosäkerhet och riskerar att leda till att människor hamnar utanför.
Därför vill jag fråga Camilla Waltersson Grönvall om hon är beredd att genomföra en så snabb utredning att det riskerar att människor får stå utan hjälp.
Mikael Dahlqvist (S):
Det är intressant att Camilla Waltersson Grönvall inte svarar på min fråga vad det innebär om utredningen går för snabbt fram och vi riskerar att människor hamnar utanför systemet. Det vore intressant om ledamoten kunde svara på den frågan i stället för att kasta ur sig fullt av nya påståenden. Det är intressant också att Moderaterna har läst vår januariöverenskommelse, men tyvärr inte riktigt så bra som jag hade hoppats.
Det står nämligen i vår överenskommelse att vi ska utreda huvudmannaskapet för den personliga assistansen. Det står inte vilken huvudman. Sedan kan det mycket väl bli, fru talman, precis som Camilla Waltersson Grönvall och många partier vill, så att staten tar över den personliga assistansen. Det är inte alls omöjligt, men jag tycker att det är seriöst att först titta på frågan i lugn och ro och, som jag sa tidigare, väga för- och nackdelar.
Sedan vet också Camilla Waltersson Grönvall, fru talman, att budgeten när det gäller insatser för LSS bygger på prognoser. När året är slut betalar staten den summa som det blivit. Det bygger på hur många vi räknar med kommer att få insatsen. Blir det fler, ja, då betalar vi den summan. Blir det färre blir det ett överskott. Detta är utifrån den gällande lagstiftningen.
Regeringen gör en seriös bedömning av hur LSS-lagstiftningen ser ut i dag, hur domarna ser ut och hur de bedöms. Det handlar inte om något annat. Fru talman! Följande fråga kvarstår till Camilla Waltersson Grönvall: Är ni alltså beredda att genomföra den här förändringen under denna mandatperiod när vår största myndighet varnar för konsekvenserna?
Mikael Dahlqvist (S):
Pia Steensland ställde en fråga till mig gällande hur vi ser på frågan om statligt huvudmannaskap. Jag tycker väl ändå att jag har redogjort ganska tydligt för vårt argument för hur processen ska se ut framöver. Jag anser att ett seriöst parti ska ha bra underlag att ta ställning till.
Vi är överens om att en huvudman för den här reformen är bra av olika skäl, vilket har redogjorts för, men vi är inte överens om huruvida huvudmannaskapet ska vara statligt, kommunalt eller någonting annat. Det lutar dock åt statligt huvudmannaskap, det kan jag villigt erkänna. Men jag tycker också att man måste se frågan däran. Fru talman!
Det finns en lite raljerande ton när det gäller kommunernas sätt att hantera personlig assistans, tycker jag. Man använder uttryck som "kommunarrest" och "i mindre kommuner" och så vidare. Jag tycker att det är på sin plats, fru talman, att säga att det brister även i större kommuner. Det har inte alltid med kommunstorleken att göra.
Det finns faktiskt också ett kommunalt skatteutjämningssystem i det här landet där kommunerna kompenseras för exempelvis kostnader som man har för omsorg. Jag tycker att man ska vara ärlig i den här diskussionen när det gäller att det finns olika parametrar. Jag har mött många som är väldigt nöjda med det kommunala omhändertagandet - kommunerna ser närmiljön och kan fatta kloka beslut.
Det är precis det här utredningen ska titta på: för- och nackdelar. Jag vill ställa följande fråga till ledamoten Pia Steensland från Kristdemokraterna: Försäkringskassan har varit tydlig med att en för kort utredning gör att personer riskerar att hamna utanför. Hur ser du på den frågan?
Mikael Dahlqvist (S):
Vi vet att Kristdemokraterna älskar staten. Man vill förstatliga sjukvården och så vidare. Om det vore så enkelt med en sådan lösning skulle vi ha gjort det för länge sedan, och det gäller precis den här frågan. Bara för att man byter huvudman, Pia Steensland, löser man inte problemen. Fru talman!
Det gläder mig att ledamoten tidigare i debatten sa att man är beredd att förlänga tidsperioden om så krävs eftersom det kan bli problem med den korta utredningstiden. Du frågade också tidigare varför Bengt Eliasson inte har hört av sig. Då måste jag ändå säga att vi socialdemokrater har tagit kontakt med Kristdemokraterna. Och en av våra frågeställningar handlade om just tidsperioden.
Vi upplevde då att den var huggen i sten. Därför blev jag lite förvånad över hur du uttryckte dig i det tidigare replikskiftet. En av de viktigaste frågorna vi diskuterar här i dag är just tidsperioden för utredningen, eftersom det står tydligt i ert underlag.
Jag tycker fortfarande att jag inte får svar på hur vi med er tidsperiod ska hantera en rättssäker process, Pia Steensland. Hur ska vi se till att de som i dag har kommunal personlig assistans inte hamnar utanför? Jag vill gärna få svar på den frågan.
Mikael Dahlqvist (S):
Tack så mycket, Johan Hultberg, för dina frågor och dina synpunkter! Det är alltid lätt att vara efterklok och se vad vi gjort och vad vi ska göra framöver. Som jag sa i mitt anförande, Johan Hultberg, bygger vår strategi oerhört mycket på samverkan med professionen och våra myndigheter.
Vi tar alltså hjälp av beprövad erfarenhet och kunskap, fru talman, och det innebär att vi tillsammans med myndigheter tar del av deras kloka råd och kunskap. Självklart lär vi av misstagen, fru talman. Självklart ska vi försöka göra saker annorlunda med dagens kunskap.
Jag tycker ändå att regeringen har agerat i tidsspektrumet utifrån den kunskap och erfarenhet man har. Fru talman! Vad gäller exempelvis munskydd är det ju fortfarande debatterat vilken nytta de gör. Tittar vi på jämförbara länder i Europa där man både har tillämpat lockdown, alltså helt har stängt samhällen, och infört munskydd ser vi att man ändå fortfarande har hög smittspridning.
Låt oss se vad som händer framöver, fru talman, och låt oss då försöka hantera det här utifrån det vi kan och vet.
Mikael Dahlqvist (S):
Tack så mycket, Johan Hultberg, för dina synpunkter! Jag tycker att man ska vara ödmjuk i den här situationen, Johan Hultberg - ödmjuk inför hur Sverige ser ut och hur Sverige styrs. I princip sågar du och ditt parti den styrelseform vi har i dag med självbestämmande ute i våra regioner och kommuner. Vad är statens ansvar kontra regioners och kommuners?
Flera av de kommuner som du riktar kritik mot regeringen för styrs av borgerliga, och vi har sett hur det har gått. Men jag tycker att det är fel att föra det resonemanget nu. Låt oss framöver se vad som var fel och vad som var rätt! Det var så jag menade i mitt anförande, fru talman - att tiden ger oss kunskap.
Sedan tycker jag att det är klokt av oss att inte leka fritidsepidemiologer. Det är klokt att vi i första hand låter våra experter komma med råd och kunskap och att vi sedan som förtroendevalda väger in kunskapen. Det finns ju många om och men kring de förslag som du tar upp, och jag är inte rätt person att bedöma om de är rätt nu eller inte.
Men jag litar på våra medicinskt kunniga experter som tillsammans med regeringen ger en helhetsbild, och vi fattar beslut utifrån den.
Mikael Dahlqvist (S):
Tack, Acko Ankarberg Johansson, för frågorna! Svaret på Acko Ankarbergs första fråga är ja. Jag tycker att detta är oerhört viktigt. Speciellt då vi befinner oss i en global kris, vilket vi gör även i vårt land, är det viktigt med nationell samling och enighet.
Jag tycker, fru talman, att vi i början - och kanske nästan hela första året - hade en ganska god enighet och samspråkade kring vilken strategi vi skulle välja framöver. Fru talman!
Jag är inte rätt person att svara på hur regeringen och sedermera statsministern gör i sitt förankringsarbete med de andra partierna och partiledarna, men det är väl klart att det är rimligt att man träffas kontinuerligt, stämmer av och lyssnar in. Jag ser personligen inget som helst problem med detta - tvärtom berikar det, som jag sa i mitt anförande, att ha en bred debatt.
Jag tycker ändå att det är viktigt, fru talman, att vi styrs en hel del av våra experter, naturligtvis med avvägningar för helheten. Den andra frågan Acko Ankarberg ställde till mig var vilka insatser regeringen har gjort vid rätt tid.
Fram till i dag är det klart att vi har misslyckats i vissa delar, fru talman, men jag tycker ändå att det i många delar har funkat ganska bra. Vi har kunnat ha ett relativt öppet samhälle med de fördelar detta innebär för ekonomin och enskilda. Vi har visserligen höga dödstal, men i jämförelse med övriga EU ligger vi i mitten. Jag tycker egentligen att regeringen har vidtagit åtgärder relativt snabbt.
Ett misstag vi dock kanske har gjort, fru talman, är att förlita oss för mycket på regionerna och kommunerna till exempel när det gäller testning. Där kanske vi skulle ha gått in tidigare, men det har ju med vårt kommunala självstyre att göra.
Mikael Dahlqvist (S):
Tack, Acko Ankarberg, för synpunkterna! Jag har ingen annan uppfattning än vad jag sa i mitt första replikskifte med dig, Acko Ankarberg. Självklart ska vi ha öppenhet och transparens så långt som möjligt. Det gäller speciellt när det handlar om stora, breda, viktiga och allvarliga frågor, och pandemin är ju en sådan. Jag vill efterlysa något tillbaka, fru talman.
Oppositionen ska naturligtvis vara kritisk, och jag välkomnar en sådan debatt. Jag skulle dock önska lite mer nyanserad kritik ibland. Det låter på en del här i talarstolen som att vi har misslyckats totalt med hela pandemistrategin, och så enkelt är inte svaret. Jag för gärna vidare dina synpunkter till Socialdepartementet, Acko Ankarberg Johansson, för jag delar din uppfattning.
Fru talman! När det gäller helheten får vi ta till oss det som vi lär och det vi har gjort fel. Jag tolkar det som att vi just nu har en stor enighet i kammaren när det gäller på vilket sätt staten ska ta större ansvar framöver inom exempelvis sjukvården.
Vi kommer att få en spännande diskussion - eller rättare sagt har vi redan en diskussion - om huvudmannaskapsfrågan. Som det är i dag är det dock utformat på ett lite svårstyrt sätt; det är vi nog ganska överens om. Där får vi fundera på vad som är klokt framöver.
Mikael Dahlqvist (S):
Tack, Karin Rågsjö, för frågorna! Jag börjar med den första frågan, fru talman, om hur vi ser på lagstiftning om förråd av skyddsutrustning - och läkemedel, vill jag tillägga. Jag delar Vänsterpartiets och Karin Rågsjös uppfattning att vi måste ha ett system där vi säkrar skyddsutrustning. Helt uppenbart hade vi stora bekymmer.
Det var inte hälso- och sjukvården som drabbades värst, fru talman, utan det var inom äldreomsorgen och inom omsorgen generellt vi såg de stora bristerna. Det var bedrövliga situationer. Regeringen har en pågående utredning gällande just denna fråga. Vi väntar in den utredningen, sköter oss när det gäller beredningstvånget och kommer med ett beslut.
Jag skulle dock inte bli förvånad, fru talman, om regeringen kommer tillbaka med en proposition där man på något sätt på nationell nivå vill säkra våra förråd av förbrukningsvaror och läkemedel. Den andra frågan som Karin Rågsjö ställde, fru talman, gäller vaccinationer som inte följer prioriteringsordningen.
Där vill jag bara understryka Karin Rågsjös uppfattning i talarstolen, för det är ju totalt demolerande för systemet. Därför är det viktigt, precis som du sa Karin Rågsjö, att här måste det bli konsekvenser. Fru talman!
Genom att vi har det styrningssätt vi har i Sverige med kommunalt självstyre och där det är regioner och kommuner som får hantera arbetsmiljöfrågor får det felaktigheter som följd. Men nationellt är det väldigt tydligt vilka som ska prioriteras. Det har också skrivits ett tydligt avtal mellan staten och SKR som beskriver hur vaccineringen ska ske.
Mikael Dahlqvist (S):
Tack så mycket, Karin Rågsjö, för dina synpunkter! Frågan om styrning är otroligt intressant. Vi har ju ett system som flera av oss har beskrivit hur det ser ut i dag - att vi har kommunalt självstyre i våra kommuner och regioner. Det har medfört, fru talman, att inte regeringen och inte heller riksdagen, för den delen, har agerat så kraftfullt som vi har önskat.
Dessutom har vi fortfarande brister i vår lagstiftning som gör att vi inte kan vidta de åtgärder som egentligen är mest adekvata i situationen, fru talman. Ledamoten frågar mig hur man organiserar samarbetet. Det vore förmätet av mig att uttala mig om regeringens ansvar när det gäller samarbete.
Men jag tycker att alla utredningar som nu är på gång får ge oss ett svar på hur Sverige ska styras framöver och kanske också funderingar kring hur en förankring eller samverkan ska se ut i den parlamentariska situation som är. Fru talman! Vi har faktiskt en väldigt tydlig förvaltning i dag vid krig där vi utser en särskild styrning, som nämnder och så vidare.
Jag vill tro att det finns poänger med både det som du, Karin Rågsjö, och tidigare Acko Ankarberg framförde. Jag tycker att det är rimligt att man har en bred förvaltningsprocess.
Mikael Dahlqvist (S):
Jag delar mycket av ledamoten Karin Rågsjös synpunkter som hon framförde i sitt anförande. När det gäller gamla försyndelser i fråga om att civilberedskapen har monterats ned är alla partier lika skyldiga. Fru talman!
Sverige håller nu på att bygga upp civilförsvaret igen, och vi är eniga i kammaren om att det behövs - tyvärr. Regeringen tittar också på olika möjligheter för hur vi kan säkra vaccinleveranser framöver. Vidare tittar regeringen på läkemedelsförråd och så vidare.
Hela frågan som riksdagsledamoten Karin Rågsjö har tagit upp är på gång. Däremot funderar jag över hur ledamoten tänker i fråga om vad mer regeringen skulle ha gjort för att införskaffa vaccin.
Vi har anställt en mycket duktig vaccinsamordnare, vi har goda kontakter inom EU och vi har haft kontakt med läkemedelsbolagen nationellt och internationellt. Vad mer kan göras i denna fråga?
Mikael Dahlqvist (S):
Jag tackar för svaret, Karin Rågsjö. Det är klart att man kan vara efterklok när man har facit i hand. Samtidigt tycker jag att det var en klok strategi av EU att göra en gemensam upphandling. Jag tycker nog ändå, fru talman, att EU via kommissionen har agerat ovanligt kraftfullt för att vara en så stor organisation.
Dels offentliggjorde EU tidigt avtalet med Astra Zeneca, dels har EU fått medlemsländernas ja till att inleda en rättslig process mot företaget. Jag vet inte vad mer regeringen hade kunnat göra, Karin Rågsjö. Fru talman!
Ett utskottsinitiativ är ett kraftfullt verktyg som ska användas med finess. I det här fallet har jag svårt att se varför man över huvud taget går fram med frågan. Vad skulle regeringen ha gjort som den inte har gjort i dag, Karin Rågsjö?
Mikael Dahlqvist (S):
Ledamoten Acko Ankarberg Johansson efterlyser mer initiativ och förmåga av regeringen. Liksom tidigare framförts här är man såklart intresserad av vad mer regeringen kunnat göra.
Vi har alla fått samma information i utskottet, och jag tycker att den informationen var tydlig och klar, i alla fall för mig. Regeringen har gjort det regeringen kan göra.
Man har med hjälp av experter, myndigheter och i detta fall samarbete inom EU försökt försäkra sig om att få vaccinleveranser till bland annat Sverige. Ett utskottsinitiativ är ett viktigt demokratiskt verktyg. Men jag tycker personligen att det ska användas med omsorg, för det är ett kraftfullt verktyg. Det finns all anledning att kritisera och ifrågasätta.
Jag är personligen inte odelat okritisk till regeringens sätt att agera under pandemin, men det är alltid enkelt att vara efterklok. Jag tycker att man ska ha en ödmjuk inställning till pandemin och det vi vet nu och det vi visste för ett år sedan. Låt mig fråga Acko Ankarberg Johansson: Exakt vad skulle regeringen ha gjort som man inte har gjort?
Vad är det som säger att regeringen inte gör det du efterfrågar just nu? Jag tycker att informationen har varit tydlig.
Mikael Dahlqvist (S):
Regeringen har under hela pandemin gjort allt som står i deras makt för att försäkra sig om vaccinleveranserna. Som jag sa i mitt huvudanförande är vi alla lika besvikna och frustrerade över bland annat Astra Zenecas uteblivna leveranser. Men vi vet att det är en oerhört komplicerad process att framställa ett vaccin och att saker kan gå snett.
Tyvärr går det inte att starta en ny tillverkningslinje på en dag, utan det tar lång tid. Här har Sverige via EU varit mycket progressivt genom att tillskjuta stora ekonomiska resurser.
Som jag också sa i mitt huvudanförande får vi många fler doser än vi behöver, dels för att försäkra oss om att klara mutationer och kunna ge påfyllnadsdos, dels för att vara solidariska med andra länder som behöver. Jag instämmer i att pandemin inte är ett EU-problem utan ett världsproblem. Vi måste få bort viruset eller i alla fall få det under kontroll. Fru talman!
Jag ställer mig ändå lite frågande till att detta utskottsinitiativ tas. Jag tycker att det ska vara mer konkret när man använder ett sådant kraftfullt verktyg.
Mikael Dahlqvist (S):
Det är självklart att man ska granska, kritisera och ifrågasätta när man är i opposition. Det är politikens spelregler, och det är också ett sätt att utveckla demokratin och få till bättre förslag, som ledamoten Johan Hultberg sa i sitt anförande. Däremot, fru talman, förstår jag inte vilka stenar det är som regeringen ska vända på som den inte redan har vänt på.
Det skulle vara intressant att höra från Johan Hultberg vilka åtgärder han saknar, konkret. Det är enkelt att stå och kritisera, men jag tycker att det är lite flummigt och ingenting konkret. Ge mig besked, Johan Hultberg, om vad det är regeringen har missat som du anser är så viktigt nu och framöver! Fru talman!
När det gäller den generella kritiken om passivitet och missar vid testning och i äldreomsorgen vill jag påminna ledamoten Johan Hultberg om att regeringen tillsammans med samarbetspartierna har gjort historiska satsningar på bland annat välfärdsområdet. Det har varit brister även tidigare inom bland annat äldreomsorgen, och det beror på en långsiktig politik där man har prioriterat skattesänkningar före välfärden.
Vi prioriterar välfärden först. Sedan vill jag påminna Johan Hultberg om att vi har 21 regioner i vårt land, fortfarande. De ansvarar för testningsverksamheten. Man kan diskutera om detta är klokt eller inte. Den frågan kommer säkert upp - hur vi ska göra med huvudmannaskapet.
När det gäller äldreomsorgen, fru talman, som ledamoten kritiserar, är den som vi vet ett kommunalt ansvar, och de flesta kommuner som har misslyckats är borgerligt styrda.