KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mats Odell (KD):
Egentligen finns det goda förutsättningar bortom de verbala skillnaderna. Det finns säkert vissa politiska skillnader i detta också, men de är i sammanhanget små. Det som förenar är mycket större. Därför hoppas jag att vi tillsammans ska kunna titta på det, precis som vi kommit överens om.
Jag har ingenting emot att även andra partier från oppositionen deltar för att få till stånd den enighet som faktiskt finns i dessa texter. Sedan är frågan hur långt man ska gå. Jag vet att Socialdemokraterna gärna vill se branschprogram. Vad är ett branschprogram? De har anslagit pengar till det. Det har vid en tidigare behandling avslagits av kammaren.
De pengarna finns inte, alltså sätter vi oss ned med de pengar vi har och tittar på detta. Det tycker jag vore i det här läget det mest konstruktiva att göra. Det har varit en bra debatt. Skiljelinjen går egentligen vid hur vi ser på kärnkraften och de bränslen som den behöver. När det däremot handlar om gruvnäringen i Sverige och dess möjlighet att utvecklas finns en stor samstämmighet.
Låt oss ta vara på den och lägga undan de formuleringsskillnader som finns. Jag tror att det skulle vara en mycket positiv signal.
Mats Odell (KD):
Jag respekterar Vänsterpartiets och andra partiers vilja att söka mandat för att avveckla kärnkraften, absolut, och jag accepterar att det kan få till följd att man inte vill tillåta uranbrytning. Oberoende av om man vill tillåta uranbrytning eller inte är det mycket osannolikt att det kommer att ske i Sverige. Om det kommer att ske blir det under miljömässigt betryggande förhållanden. Vår lagstiftning garanterar att det ska vara så, annars blir det ingenting.
Folk som bor runt omkring ska godkänna det, i annat fall blir det nej. Atomvapenprogram - ja, det fanns, men Kent Persson och jag måste väl vara överens om att det inte är någon utveckling av atomvapen på gång i Sverige. Det kan vi glömma, tycker jag. Visst är gruvbrytning miljöpåverkande, men vi är ändå beredda att göra det.
Vi flyttar en hel stad - det skulle jag vilja kalla miljöpåverkan i megaklass - för att vi anser det vara värt att flytta den. Det är avvägningen mellan dessa intressen som ska göras av våra myndigheter och medborgare så att det blir en balans. Det ska bli en ekologisk balans, en balans mellan olika intressen, så att vi kan fortsätta att utveckla de rika naturtillgångar som vi har i vårt stora och glest befolkade land.
Vi är väl försedda och lyckligt lottade när det gäller naturtillgångar i vårt land. Skogen och malmen är själva ryggraden i den svenska välfärdsutvecklingen. Låt oss därför gemensamt förvalta dem. Jag tror att det finns goda förutsättningar för det.
Mats Odell (KD):
Jag uppskattar Kent Perssons omsorg om miljön och möjligheten för våra barn och barnbarn att få del av de resurser som finns i den svenska berggrunden.
Som jag nämnde i mitt anförande har vi på gång en översyn av minerallagen som ger markägare och kommuner, och andra sakägare, bättre förutsättningar och även stärker äganderätten.
Det är viktigt att detta kan fullföljas och att vi hittar mekanismer i den mineralstrategi som nu ska utarbetas som skapar ännu bättre förutsättningar för att kunna gå vidare från generation till generation.
Mats Odell (KD):
Jag håller inte med Börje Vestlund om att energisparande är helt synonymt med energieffektivisering. Vi kan ha en ökande energiåtgång om vi har en ökad export, exempelvis, men det kan vara ett relativt sett mindre energiinnehåll i den. Det är här våra åsikter går isär, vilket bland annat Helena Lindahl talade om. Faran är nämligen att sätta fasta tak och säga: När vi når detta tak får ni stänga Volvo. Då får ni stänga SCA, för då får ni inte förbruka mer energi. Det ska vara effektivare.
Det är där jag tror att Börje Vestlund faktiskt av misstag avslöjade att man sätter likhetstecken mellan energisparande och energieffektivisering. Så är det inte; det är inte synonyma begrepp. Sedan när det gäller vilka förutsättningar som finns inom EU för att höja CO2-skatten vill jag påminna Börje Vestlund om att vi inte har harmoniserade skatter inom EU.
Det är så att varje land självt ska hitta de bästa medlen för att uppnå gemensamma mål. Jag tycker att Sverige har varit väldigt framgångsrikt. Vi vill inte pracka på andra länder våra skattesystem, utan vi har gemensamma målsättningar och gemensamma agendor och varje medlemsstat får själv hitta de bästa medlen för att uppnå dem.
Jag tror inte, fru talman, att Börje Vestlund och jag egentligen är så väldigt oeniga om detta, men förutsättningarna för att nå enighet om CO2-skatten tror jag är begränsade.
Mats Odell (KD):
Jag tror att vi strider lite om påvens skägg här, för Sverige för ju bara fram förslag som är i enlighet med EU-fördragen och som har någon sorts laglig grund att kunna bli gällande i Europeiska unionen. Men det finns ett antal områden där vi har olika nationella modeller för både beskattning och annat.
Om vi i Sverige klarar vårt beting, är konstruktiva i EU-arbetet och bäst praktiskt redovisar detta måste det sedan vara upp till varje medlemsstat att själv välja vilka metoder man ska använda för att nå de gemensamma målen.
Mats Odell (KD):
Jag tror att varje förhandling måste börja med en ömsesidig respekt där man tror att bägge parter har något att vinna på att det blir en överenskommelse. Det som är fint med Stefan Löfven är att han kommer från en miljö, från fackföreningsrörelsen, där man tycker att man gör mål när man blir överens med sin motpart. Det är fantastiskt fint.
Det är inte alltid vi har det så här i kammaren, men så är det i den miljö som en fackföreningsledare arbetar i, och det tror jag är väldigt bra. Jag tror att det egentligen räcker med att säga att det har visats intresse från bägge parter.
Jag tror aldrig att det går att från den här kammaren och via ombud försöka gaffla in vad som är möjligt och vad som inte är möjligt, utan vi ska vara glada om vi ser att våra politiska ledare visar ett intresse och en vilja att komma överens.
Vi vet att om det inte finns en stabilitet i villkoren för de stora investeringar som det handlar om, oberoende av om det är förnybar energi, kärnkraft eller något annat, kommer det inte att bli några investeringar - inte ens om det handlar om väldigt energiintensiv industri som vårt land är helt beroende av med tanke på att vi lever så mycket på att förädla våra råvaror skog och malm.
Jag fäste mig vid att Börje Vestlund genom hela sitt anförande använde ordet minoritetsregering. Det är möjligt att man ska påpeka det. Men det var väl någon regering på 60-talet som leddes av Tage Erlander som inte var en minoritetsregering. I övrigt har väl samtliga socialdemokratiska regeringar varit minoritetsregeringar. Om vi ska upprepa det varje gång tror jag att det blir lite trist, inte minst för stenograferna.
Mats Odell (KD):
Jag respekterar Börje Vestlund högt. Vi känner varandra sedan många år. Jag har lärt känna honom som en hedersman och tycker att vi har trevliga debatter. Dock vill jag nog säga att en avtalsrörelse med arbetsmarknadens parter inte är en riktigt bra jämförelse med två politiska block och partier som står mot varandra i val. Man kan inte säga nu är det avtalsrörelse, nu sätter vi oss ned och förhandlar om våra bud.
Det handlar först och främst om att identifiera om det finns något intresse från motparten att diskutera. Där har vi den stora skillnaden mot den bild som Börje Vestlund använder. Det är inte så att det här är en avtalsrörelse där man sätter sig ned och lämnar över sina bud, utan det här är en oerhört känslig sak.
Jag tror att det har framgått av den här diskussionen att det inte minst på oppositionssidan finns väldigt olika bud om det här, och man spelar med ganska stora insatser när man rör sig på den här spelplanen. Därför tror jag att man ska vara medveten om att skillnaden mellan detta och en traditionell avtalsrörelse är himmelsvid.
Dock är vinsterna väldigt stora om man lyckas komma överens, och det tror jag är en väldigt bra utgångspunkt. Vi ser den stabilitet som pensionsöverenskommelsen har skapat för vårt lands ekonomiska utveckling och vad det innebär att vi var fem partier bakom överenskommelsen. Kan vi hitta något motsvarande i den för vårt land helt avgörande energifrågan kommer det att gynna vårt lands välfärdsutveckling under mycket lång tid framöver.
Det tror jag att alla inblandade ledare har på näthinnan. Sedan finns det de som vill kasta grus i maskineriet därför att de inte skulle gynnas av en uppgörelse. Dem får vi hantera i särskild ordning.
Mats Odell (KD):
Jag är glad över att Vänsterpartiet tänker ta fram förnybar energi som ska kunna hålla i gång svensk basindustri även på nätterna och när det inte blåser. Vi avvaktar ett mer detaljerat förslag i denna del innan jag känner mig lugn. Den situation som vi nu ser när det gäller kärnavfallsfonden beror framför allt på att räntorna har gått ned. Det handlar om de ränteantaganden som görs och avkastningen på tillgångarna.
Det är en fråga som regeringen har sagt att man kommer att återkomma till. Det har skett en höjning, och det finns ingen anledning att göra någon förändring förrän man har hela spelplanen klar för sig och det finns ett färdigt förslag att lägga fram.
Men jag tror att Kent Persson kan vara helt lugn eftersom regeringen har all anledning att se till att denna fond ska ha tillräckligt med pengar för att klara av sitt åtagande att slutförvara. Det kommer, som sagt, ett förslag, och miljöministern har sagt att det kommer att ske före 2015.
Mats Odell (KD):
Frågan om ansvarsgenombrott har utretts. Kent Persson kan själv i skrivelsen läsa att det kommit fram att det är en olämplig metod, en metod som är kontraproduktiv. Därför föreslår regeringen inte ett införande av detta. Det hänvisas till det så kallade kärnkraftshaveriet i Japan. Men det som hände i Japan var en gigantisk jordbävning med tsunamivågor som var uppemot 17 meter höga.
Jag tror att det är viktigt att komma ihåg det när detta diskuteras. Vad är det för hot som finns i vårt land? Är de jämförbara med vad som finns i Japan? Om det inträffar riktigt stora olyckor - det kan gälla kraftverksdammar som brister och att ägare i stort sett är de som äger kärnkraftverken - finns det försäkringar.
Men i ett land kan det bli ett väldigt allvarligt läge på grund av naturkatastrofer eller andra väldigt svåra händelser. Då är staten den sista utposten när det gäller att kunna garantera medborgarnas trygghet. Sedan får man reda ut det hela gentemot dem som har ansvaret. Min uppfattning är att vi i Sverige i dag har en bra ordning på området.
Regeringen kommer att lägga fram förslag där hänsyn tas bland annat till kärnavfallsfonden och till det som oppositionen tagit upp också i sin reservation. Jag anser att regeringens skrivelse ger svar på de frågor som riksdagen ställt.
Mats Odell (KD):
Jag lutar mig mot regeringens mycket gedigna utredning i den skrivelse som lagts fram för riksdagen. Nu hänvisar Lise Nordin till OECD, Naturvårdsverket, Lena Ek och Per Bolund. Det må vara storheter, men min bedömning är att den mycket noggranna genomgång som gjorts av regeringen och som ligger på riksdagens bord är till fyllest när det gäller att ge svar på frågan. Nej, det förekommer inga subventioner till kärnkraften i Sverige.
Mats Odell (KD):
Jag vill inte på något sätt förringa Naturvårdsverkets ambitioner att belysa olika frågor inom sitt ansvarsområde. Naturvårdsverket är en myndighet under regeringen. Regeringen har tagit hänsyn till sina olika myndigheter och gjort ett mycket gediget arbete och kommit fram till att det inte finns några subventioner till kärnkraften i Sverige. Jag vet att Lise Nordin har ett mycket stort engagemang för att visa på att detta är fel.
Det har jag full respekt för, men faktum kvarstår. Regeringens skrivelse ger tillräckligt besked: Det finns inga subventioner.
Mats Odell (KD):
Den nuvarande ordningen och den som beskrivs i skrivelsen står mot en annan typ av förhållningssätt, nämligen det så kallade ansvarsgenombrottet. Jag vet inte om det är det som åsyftas när det gäller det regeringen borde ha satsat på. Jag tycker att man när man läser skrivelsen ser varför regeringen avstått från att gå på den linjen. Det finns all anledning för Jennie Nilsson och övriga debattörer att ganska noga läsa det.
Varför har vi ännu inte sjösatt höjningen till 11 miljarder kronor? Ja, det är precis som Jennie Nilsson säger: Det är så här i väntan på en ratificering av Pariskonventionen. Regeringen säger samtidigt: Om det här visar sig dra ut på tiden kommer regeringen att återkomma med ett förslag om en ensidig svensk åtgärd på området.
Att göra saken två gånger - om det är nära förestående - förefaller inte särskilt klokt eller rationellt. Detta är bakgrunden.
Mats Odell (KD):
Jag tror nog ändå att jag vågar säga att frågan om ansvarsgenombrott är en ganska viktig fråga. Jag har uppfattat det som att det är någonting oppositionen kräver, alltså att regeringen borde gå på den linjen. Men det vore kontraproduktivt. Jag har ingen uppfattning om huruvida det är nära förestående att relevanta länder ratificerar Pariskonventionen.
Det jag säger är att regeringen, om den får information om att det lär dröja väldigt länge, kommer att återkomma med ett nationellt förslag. Jag vet inte när man kan se tydligt hur detta landskap ser ut, men för närvarande har regeringen gjort bedömningen att det inte finns någon anledning att nu genomföra ett ensidigt svenskt införande av dessa regler.
Det bör i stället ske i en mer samlad form inom Pariskonventionens ram.
Mats Odell (KD):
Jag är lite förvånad över att Carina Adolfsson Elgestam tar upp diskriminering av kvinnligt företagande när hon representerar ett parti som ska kasta hela lass med grus i det kvinnliga företagande som nu spirar inom välfärdssektorn. Vore det inte lämpligt att fundera över detta? Ni skickar in missiler rakt in i kvinnligt företagande.
Det är en fullständigt häpnadsväckande fråga som Carina Adolfsson Elgestam ställer till mig. Fundera lite grann över vilka signaler ni skickar till alla de duktiga kvinnor inom välfärdssektorn som vill starta och har startat företag. Det skapar en osäkerhet, en otrygghet, en ambivalens om vad man håller på med. Där tycker jag att vi först ska få tydliga svar på vad som gäller.
Är det de som bygger sjukhusen som kommer med sina lastbilar, alla män som jobbar där? Där har ni inga synpunkter. Men för de områden som domineras av kvinnor kommer det kraftiga bannbullor: Aj, aj, aj, här ska ni akta er. Företagen ska ombildas till non-profit-företag eller läggas ned. Detta är en kontraproduktiv politik om man vill gynna kvinnligt företagande.
Vi säger absolut nej till kvotering. Det är få som vill inkvoteras på en arbetsplats. Både män och kvinnor vill ta sig in med hjälp av egna kvalifikationer. Jag hade ansvar för statlig arbetsgivarpolitik och för statsförvaltningen under fyra år, 2006-2010. Vi ökade jämställdheten bland statliga chefer från ca 29 procent kvinnor till nästan 49 procent.
Vi är i dag uppe i ungefär 49 procent. Det går att göra detta utan kvotering.
Mats Odell (KD):
Frågan om en nationell strategi för socialt företagande lämnar jag över till min partikamrat Penilla Gunther, som kommer att tala om just detta. Vi är varma anhängare av socialt företagande, och det kommer att framgå tydligt av vad Penilla ska säga om en stund. Jag håller inte alls med Carina Adolfsson Elgestam om att jag försöker förminska kvinnor.
Det är ni som gör det genom att lägga så kraftfulla begränsningar i just kvinnligt företagande. När det gäller de män som dominerar byggbranschen, som bygger förskolor, sjukhus och så vidare, finns inga synpunkter. Det är också skattepengar som går till den typen av investeringar.
Sanningen är att det träffar rakt in i det kvinnliga företagandet och skapar stor osäkerhet. Jag skulle vilja se dem som säger att de tycker att det är bra eftersom de vill ha ordning och reda. Det kan finnas sådana, men jag tror att den absolut dominerande känslan är att det här skapar en osäkerhet om man kan fortsätta med sitt upplägg eller måste bilda om bolaget.
Det skapar inte framtidstro utan oro och ängslan för dem som driver den typen av företag.
Mats Odell (KD):
Ja, det ligger någonting i det Kent Persson säger om exporten, produktiviteten och allt detta. Men Kent Persson har missat någonting om han tror att det är regeringens politik som har medfört detta. Har Kent Persson helt missat att vi har haft en global lågkonjunktur och fortfarande har en kris i våra viktigaste exportländer?
Mycket gör regeringen, men inte har man lyckats påverka intresset i Portugal för att köpa lastbilar. Det tror jag vore en överdrift. Produktiviteten har fallit. Vad beror det på? Jo, det beror i så fall på att företagen har behållit arbetskraft även när orderingången har minskat. Det är den andra sidan av det myntet, Kent Persson. Vad beror det på att vi har tappat marknadsandelar?
Ja, inte har vi slagit klubban i bordet i Rosenbad och sett till att det har hänt. Det är ju daglig rapportering om detta. Det finns ingen människa utanför oppositionen, höll jag på att säga, som på allvar vill mena att det är regeringens politik som ligger bakom detta. Det är en låg investeringsnivå. Ja, men tacka för det när efterfrågan på våra produkter har minskat!
Det är klart att man börjar investera igen när man ser att det finns en efterfrågan, när man har ledig produktionskapacitet. Ökad arbetslöshet - ja, det är alldeles riktigt. Men grejen är ju att sysselsättningen har ökat med över 200 000 personer sedan 2006. Det är då en väldigt effektiv arbetsutbudspolitik, som jag nämnde i mitt anförande, nämligen att fler har kommit ut på arbetsmarknaden.
Den andra sidan av det myntet är att även om sysselsättningen går upp kan arbetslösheten öka. Så är det måttet konstruerat. Där måste vi nu hjälpas åt att utforma en politik som gör att sysselsättningen vänder när konjunkturen vänder.
Mats Odell (KD):
Låt oss då slå fast några fakta. Sysselsättningen har ökat i Sverige sedan 2006 genom finanskris och genom skuldkris. Ca 200 000 personer fler är sysselsatta i dag än 2006. Vem som har ansvar för det kan vi diskutera.
Jag menar att en stor del av det ansvaret ligger på regeringen, som har lagt om politiken från att dölja arbetslöshet i förtidspensioneringar till att ha en arbetslinje som har gett resultat. Vem har ansvar? Ja, regeringen har inte ansvar - det kan väl inte Kent Persson mena - för lågkonjunkturen eller för finanskrisen, som minskar efterfrågan på våra exportprodukter.
Jag tror att Kent Persson är ganska ensam om att tro att regeringen hade kunnat kompensera för detta och se till att nyckeltalen hållits uppe trots en så kraftfull internationell lågkonjunktur. Då menar han: Spelar det ingen roll vad regeringen gör? Det är klart att det spelar roll!
Men det finns inga vare sig finanspolitiska eller penningpolitiska åtgärder som kan kompensera för en så kraftig konjunkturförsvagning på våra viktiga exportmarknader som har lett till den avmattning i ekonomin som vi har sett.
Sanningen är att det är viktigt att göra rätt saker även i lågkonjunktur, att utbilda människor, att se till att vi har god ordning i våra offentliga finanser, att se till att vi är konkurrenskraftiga, att vi har en forsknings- och innovationspolitik som gör att Sverige kan hävda sig när det tar fart igen och att vi då kan se till att vi får en utväxling i ytterligare ökad sysselsättning och sjunkande arbetslöshet.
Det går med regeringens politik, men det går inte med den politik som Kent Persson och oppositionen representerar, där enbart våra socialdemokratiska vänner vill höja skatterna på jobb och företagande med över 30 miljarder kronor. Det är inte rätt medicin.
Mats Odell (KD):
Det var väldigt intressant att lyssna till Jennie Nilsson. Hon hade en hel meny av i och för sig positiva förslag som skulle kunna underlätta livet för företagare och för mänskligheten i stort om de genomfördes. Det hon inte nämnde är hur det här ska finansieras.
De skattehöjningar på 30,9 miljarder som Socialdemokraterna föreslår i sin budget för 2013 drabbar ju just företagande och jobb. Ja, det finns en del annat - ni höjer alkoholskatterna med 1,5 miljarder. Det gör ni för att man ska minska drickandet, antar jag.
Problemet är att ni höjer arbetsgivaravgifterna för ungdomar med 14,2 miljarder. Med samma logik, herr talman, innebär det att jobben för unga människor ska minska på samma sätt. Jag antar att det är så man har tänkt sig det. Att lägga en straffskatt på någonting innebär enligt det tänkandet en minskad användning av just den typen av resurs i samhället.
Ni höjer bolagsskatten med 7,6 miljarder. Hur smart är det på en skala i den allt tuffare globala konkurrens svensk exportindustri befinner sig och när det gäller investeringar i Sverige? Ni höjer momsen på restaurangtjänster med 5,4 miljarder. Ni höjer inkomstskatten med 1,3 miljarder, och så vidare. Ni halverar taket för RUT-avdraget.
Har inte Jennie Nilsson funderat något på hur det här slår mot alla de goda tankar hon själv presenterade? Det blir fullständigt kontraproduktivt att höja skatten på de produktiva insatserna så mycket. En liten rännil av detta går sedan tillbaka till satsningar, men huvuddelen går ju till att höja bidrag.
Mats Odell (KD):
Jennie Nilsson har helt fel när hon säger att jag inte kan visa att regeringens miljardsatsningar har gett några jobb. Vi har alltså ökat sysselsättningen i Sverige genom finanskrisen och genom skuldkrisen som tynger våra exportmarknader med 200 000 personer, sådana som i mycket stor utsträckning tidigare befann sig i utanförskap, som var undanskuffade för att inte finnas med i arbetslöshetsstatistiken.
De har verkligen gett resultat, herr talman. Nu säger Jennie Nilsson att jag och alla i Alliansen alltid landar i att tala skatter. Ja, men det är väl inte så konstigt. Jag tror nämligen inte på den teori som implicit ligger i Jennie Nilssons resonemang, att det inte spelar någon roll om vi höjer skatterna på ungdomsarbetsplatser med 14,2 miljarder. Det är en väldigt djärv hypotes, skulle jag vilja säga.
Ta en arbetsplats, en Ica Maxi-butik, en av de medelstora, som kanske har 25-30 ungdomar anställda och som har anställt dem för att det har varit billigt. De har kunnat anställa en ung person billigare än en person med lång erfarenhet.
Tror man att den här skattehöjningen passerar obemärkt i exempelvis en Ica Maxi-butik, att det är business as usual och att det inte gör någonting om det plötsligt poppar upp en fördubbling av arbetsgivaravgifterna för en stor del av arbetskraften? Det är inte seriöst, Jennie Nilsson, att tro att det bara passerar, att de här pengarna kan vi bara ta.
Vi höjer skatterna med 14,2 miljarder och lägger dem på andra saker. Så fungerar det inte, och det tror jag att de allra flesta inser. De här skattehöjningarna slår på olika sätt. Bolagsskatten försämrar Sveriges generella konkurrensläge, och det tycker jag är allvarligt.
Mats Odell (KD):
Jag lyssnade med stigande förvåning på Krister Örnfjäders anförande. Om han tror att en skattehöjning på 14,2 miljarder som riktas enbart mot arbetsplatser för ungdomar under 26 år går spårlöst förbi frågar man sig: Varför höjer ni inte arbetsgivaravgifterna generellt om det inte är något problem? Här har ni världens inkomstkälla.
Varför bara ta ungdomarna? Det är väl bättre att ta sådana som har fått en fastare plats och är mer oumbärliga för arbetsgivarna i så fall. Höj någon procent, och så kan ni finansiera ännu mer bidragshöjningar. Detta håller inte. Vi kan ta de stora företagen som anställer många ungdomar, Ica och snabbmatsföretagen. De kan man tycka vad man vill om, men de är en instegsplats för ungdomar på arbetsmarknaden.
Det skulle bara passera som business as usual. Det är att beskatta ungdomars arbete mer som är er utan jämförelse största inkomstkälla till alla era satsningar som ni gör. Krister Örnfjäder räknade på en kalkyl för en Icaföretagare. Det är en kostnadshöjning. Det är inte så att dessa platser plötsligt blir lediga för att de människorna avskedas direkt.
Det tror inte jag. Men inte blir det nya platser lediga för människor som kan komma in och få Socialdemokraternas nolltaxa vad gäller arbetsgivaravgifter. Den politiken håller inte. Det är bara ena sidan av myntet.
Den andra sidan av myntet är att ni använder pengarna för att förstärka bidragssystemen i stället för att förstärka konkurrenskraften som leder till långsiktiga jobb.