Mattias Bäckström Johansson (SD):
Interpellationen har ställts med anledning av den situation som råder för kärnkraften i Sverige, där den har fört en högst tynande tillvaro under den rödgröna regeringen och där fyra av landets tio reaktorer har stängts under de senaste två mandatperioderna. Detta skiljer sig från den globala utveckling vi har kunnat se för kärnkraften, där den i stället har ökat för varje enskilt år under motsvarande period.
Vi har också kunnat se att regeringen på andra sätt har påverkat utvecklingen. I den första budgetproposition som regeringen lade fram till riksdagen beordrade man exempelvis Vattenfall att avbryta sitt arbete med ersättningsreaktorer.
Sedan dess har riksdagen drivit igenom tillkännagivanden om forskning om kärnkraft, vilket har resulterat i att regeringen i regleringsbrevet till Energimyndigheten har förtydligat att forskning och innovation ska kunna ske inom alla relevanta energislag, inklusive kärnkraft. Ändå har vi inte kunnat se att någon sådan forskning har tagit fart, trots att det har funnits och finns ansökningar på området.
Problemet kring ny kärnkraft i Sverige har under lång tid varit det tankeförbud som fanns fram till en bit efter millennieskiftet. Fortfarande är det dagens lagstiftning som förhindrar utvecklingen, och staten har en avgörande roll med de bestämmelser som finns i miljöbalken. Det problem som finns, och som statsrådet redogör för, är att man begränsar det till befintliga reaktorer, både vad gäller antal och vad gäller vilka platser reaktorer får uppföras på.
Det som också har hänt i närtid är exempelvis att Vattenfall under det senaste året har inlett ett samarbete i Estland för att ta fram små modulära reaktorer, reaktorer som är avsevärt mindre och lättare att uppföra och som skulle kunna placeras på fler platser. De har också fördelen att de kan serietillverkas, vilket gör att man kan hoppas kunna minska kostnaden för att stärka konkurrenskraften och trycka undan fossilbaserad kraftproduktion runt om i världen.
Detta samarbete fördjupades nyligen, med en avsiktsförklaring där man från statligt håll nu huvudsakligen bidrar till detta arbete utomlands och inte i Sverige. Det är denna utveckling och de begränsningar som finns i lagstiftningen som interpellationen berör. Frågan huruvida regeringen avser att förändra lagstiftningen är fortfarande obesvarad.
Vi har fått en redogörelse från statsrådet om förutsättningarna, men avser man att ändra och luckra upp dem eller är man nöjd med att det som i dag är ett tak på tio reaktorer och att reaktorer bara får uppföras på tre platser? Genom sina helägda bolag kontrollerar staten 70 procent av marknaden.
Man har också uttryckt sin avsikt att Vattenfall inte ska arbeta vidare med ersättningsreaktorer. När intressenter dök upp för att köpa Ringhals 1 avvisades detta bestämt, vilket inte möjliggjorde för någon annan aktör att driva reaktorn vidare. Detta begränsar möjligheterna avsevärt om någon vill uppföra eller bygga ny kärnkraft i Sverige.
Därför, herr talman, vill jag återigen fråga statsrådet om regeringen avser att verka för att ändra lagstiftningen för att underlätta för etableringen av ny kärnkraft. Och oavsett om man avser att ändra lagstiftningen eller inte vill jag fråga statsrådet om regeringen anser att det ska vara möjligt att förvärva möjligheten att uppföra ersättningsreaktorer från Vattenfall.