Anders Borg (M):
I ett avseende är Carina Adolfsson Elgestams kommentar på mitt svar förvånande och märklig. Det här är ett förslag som leder till att fler människor får arbete. EU-kommissionen har granskat det, och de skriver i sitt pressmeddelande att det kommer att uppmuntra arbetsgivarna att anställa fler arbetstagare i deklarerat vitt arbete.
Det gäller framför allt arbetstagare som är särskilt sårbara - invandrare, lågutbildade, ungdomar och deltidsarbetande kvinnor inom vissa tjänstebranscher som är särskilt utsatta för skattesmitning. Kommissionen konstaterar också att sänkningen väntas höja sysselsättningsnivån i den formella vita ekonomin på bekostnad av svartarbete och uppskattar att åtgärden kommer att skapa omkring 17 000 nya arbetstillfällen på lång sikt. Logiken i förslaget är glasklar.
Vi har i Sverige en extrem skattekil. Även för lågavlönade gör kommunalskatt, moms och arbetsgivaravgifter att skattebelastningen hamnar väl över 60 procent. Det här i kombination med att vi har en sammanpressad lönestruktur, generösa transfereringar och kollektivavtal gör att vi slår ut många jobb.
Jag såg att McKinsey har beräknat att det rör sig om 580 000 jobb i servicesektorn om vi skulle ha samma servicesektor som man har i Storbritannien. Detta är ett av de grundläggande skälen till att Sverige har haft för låg sysselsättning och till att utanförskapet bland invandrare, lågutbildade och de grupper som EU-kommissionen nämnde har varit förskräckande. Detta är alltså en viktig åtgärd för att skapa fler arbetstillfällen.
Det finns naturligtvis restriktioner. Varje finansminister har restriktioner i form av att vi måste se till att ha god ordning på våra offentliga finanser. Om vi vill komma åt skattetrycket - om man vill formulera det så att man vill kunna leva med ett någorlunda högt skattetryck som gör att vi klarar en god välfärd - måste vi hitta sätt att fila ned kanterna på skattetrycket så att inte fullt så många arbetstillfällen som i dag slås ut.
Det märkliga med Carina Adolfsson Elgestams svar är att hon hänvisar till företagarna. Jag vet inte vad företagarna har haft för synpunkter på Socialdemokraternas idé att reversera de 17 miljarder i sänkta arbetsgivaravgifter som regeringen föreslog. Det är arbetsgivaravgifterna för ungdomar, för äldre, för nyanlända invandrare, i nystartsjobben och för tjänstesektorn. Vi sänker arbetsgivaravgifterna med 17 miljarder.
Man kan naturligtvis argumentera för att vi borde gå vidare och göra ytterligare lättnader, som företagarna vill, genom att sänka arbetsgivaravgifterna. Men det föreslår ju inte Socialdemokraterna. Ni har inte föreslagit någon bred, omfattande sänkning av arbetsgivaravgifter. Det är en dyr åtgärd. Varje procentenhet kostar någonstans mellan 7 och 9 miljarder kronor. Jag kan inte i dagsläget förorda att vi ska genomföra stora ofinansierade skattesänkningar.
De offentliga finanser vi har måste vårdas och tas ansvar för om vi ska klara välfärden. Just därför är det här ett väl avvägt förslag. Just avgränsningen - det som gör att vi tar ansvar för de offentliga finanserna - är det som gör att det också blir gränsdragningsproblem. Här har man bara två alternativ till vår hållning. Det ena är det socialdemokratiska - att bevara högskattesamhället, massarbetslösheten och utanförskapet.
Det andra är kanske företagarnas alternativ, med mycket omfattande och ofinansierade skattesänkningar. Men ett sådant alternativ är naturligtvis inte detsamma som det socialdemokratiska, och det är inte ett alternativ som jag kan förorda eftersom jag vill att vi ska ha en generös och trygg välfärd som vi kan finansiera utan att undergräva stabiliteten i de offentliga finanserna.