KBLab/rixvox huggingface dataset:
Åsa Eriksson (S):
I måndags gjorde jag en brexitturné i min valkrets, Västmanland, för att höra hur företagen har förberett sig för en eventuell brexit. Det fanns en stor oro över det pågående handelskriget och över att flera länder signalerar att de vill införa fler handelshinder.
Flera företag sa också att de blivit kontaktade av Business Sweden, som velat höra om de behöver hjälp och stöd för att förbereda sig för en eventuell brexit. Det är en av de regionala exportcentrumens uppgifter. Det gjorde mig glad att höra det. Det är nämligen precis så här det ska fungera. Vi behöver göra insatser för att stödja exporterande företag i deras verksamheter.
För oss socialdemokrater är det av största vikt att hela landet kan utvecklas och ha en tillväxt. Exporterande företag behövs överallt. Det är 1,4 miljoner svenskar som har ett jobb att gå till tack vare exporten. Det skapar välstånd och välfärd i hela landet. Förra året ökade exporten i Sveriges samtliga regioner. Det var likadant 2017.
Dessutom sker den största ökningen av exporten i de mindre länen, till exempel Gotland, Kronoberg och Blekinge. Hälften av tillväxten i exporten kommer från län utanför storstadsregionerna. Jag tror att en del av ökningen beror på de regionala exportcentrumen. Det är precis det som regeringen och vi socialdemokrater vill uppnå.
Kom ihåg bakgrunden till att de regionala exportcentrumen infördes! Det var önskemål från företagen själva. De bad om att det skulle bli lättare att få information om man vill exportera och lättare att komma i kontakt med olika offentliga aktörer som behövde samordna sig på ett bättre sätt. Det finns givetvis saker som kan bli bättre.
Olika län har olika förutsättningar vid starten av regionala exportcentrum, och de fungerar lite olika bra. Vi behöver definitivt skruva lite i systemet. Riksrevisionens rapport är ett bra verktyg för det. Därför står vi socialdemokrater bakom tillkännagivandet. Fru talman! Behovet finns fortfarande i allra högsta grad. Staten ska bidra till att samordna offentliga aktörer.
Vi ska peppa och informera så att fler företag vågar ta steget och ger sig ut på den internationella marknaden. Nästan 49 000 företag exporterade förra året. Det är jättebra. Men många fler har exportpotential, och den måste vi ta till vara. I kommande exportstrategi kommer hållbarhetsfrågorna att ha ett ännu tydligare fokus. Det är bra.
Med det yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och givetvis avslag på reservationen från Sverigedemokraterna. Ännu fler företag måste våga ta steget att exportera för att Sverige ska kunna ha tillväxt, framgång, välfärd och framtidstro i hela landet.
Åsa Eriksson (S):
En av mina starkaste upplevelser som förtroendevald var när jag besökte två kvinnor i ett fängelse i Phnom Penh. De hade blivit inlåsta på obestämd tid utan rättegång för att de hade försvarat rätten till sin mark som regeringen hade tagit ifrån dem.
Den maktlöshet som jag kände där i fängelset känner jag fortfarande när det kommer rapporter från Kambodja om alltmer auktoritära metoder från Hun Sens regering. Sverige är en av de största och mest långvariga biståndsgivarna till landet. Det är jättebra. Men dessvärre tar premiärminister Hun Sen ibland svenskt bistånd till statliga institutioner till intäkt för att Sverige skulle stödja hans gräsliga regim.
Hur tänker regeringen säkerställa i den nya landstrategin för Kambodja att biståndet verkligen går till det hårt prövade folket och till civilsamhället, som har ett alltmer krympande utrymme för att agera? Den frågan ställer jag till biståndsministern.
Åsa Eriksson (S):
Min fråga går till näringsminister Ibrahim Baylan. Besöksnäringen är i stark framväxt. Den ger jobb och tillväxt i hela landet. När vi socialdemokrater i näringsutskottet besökte Malung-Sälen för ett par veckor sedan blev det tydligt hur mycket besöksnäringen bidrar med lokalt men också vilka utmaningar det finns för många småkommuner med en stor turistnäring. Det finns till exempel problem med att tillhandahålla infrastruktur och service.
För ett par år sedan sysselsatte turistbranschen 172 000 människor. I dag är det förmodligen många fler än så. Exportvärdet är hela 144 miljarder kronor. Det här är en oerhört viktig bransch. Min fråga är: Vilka åtgärder vill regeringen vidta för att besöksnäringen ska kunna fortsätta att växa och bidra till jobb och tillväxt i hela landet?
Åsa Eriksson (S):
Min fråga går till statsrådet Anna Hallberg. I juni kommer Världshandelsorganisationen, WTO, att ha sin tolfte ministerkonferens i Nur-Sultan i Kazakstan. WTO fungerar som bekant inte alls som det är tänkt, men WTO är otroligt viktigt för Sverige, som är en så exportberoende nation.
Den förra ministerkonferensen i Buenos Aires blev tyvärr på många sätt en besvikelse, då den inte ledde till de resultat som vi hade hoppats på. Min fråga till statsrådet är: Vilka initiativ har statsrådet tagit - eller planerat för - för att Sverige ska kunna bidra till att WTO-konferensen i juni blir framgångsrik eller åtminstone tar steg i rätt riktning?
Åsa Eriksson (S):
Min fråga går till utrikeshandelsminister Anna Hallberg. Vi har ju inte bara en smittspridningskris i världen, utan vi har också en ekonomisk kris som till stora delar beror på stora problem i vår utrikeshandel. Vi har, som vi har hört tidigare i dag, sett problem på EU:s inre marknad. Vi har också problem inom Världshandelsorganisationen, och vi ser en ökande protektionism.
Sedan har vi Sverige, som alltid är en stark frihandelsvän och som är väldigt exportberoende. Min fråga till statsrådet är hur statsrådet ser på frihandelns möjligheter postcorona och vad regeringen gör för att bidra till att få igång den internationella handeln igen.
Åsa Eriksson (S):
Jag ska försöka svara på frågorna, som jag uppfattade var två till antalet. När det handlar om brexit och det frihandelsavtal som EU lyckades förhandla fram med Storbritannien på julafton tror jag att både Ann-Charlotte Hammar Johnsson och jag är väldigt glada över det. Vi är nog också lite lättade, för jag tror att vi båda har varit väldigt oroliga för vad det här ska betyda för svenska företag.
Regeringen har ju sedan länge, ända sedan Storbritannien beslutade att lämna EU, givit Kommerskollegium och andra myndigheter i uppdrag att förbereda svenska företag så gott det går. Det gick lite trögt i början, men när datumet närmade sig upplevde jag att det var allt fler som tog hjälp av Kommerskollegium och andra.
Jag hoppas givetvis att Skatteverket har den serviceinriktade inställning som man brukar ha när det handlar om att hjälpa företag och privatpersoner. Skulle det finnas några problem där får vi givetvis kika på dem. Men inställningen är att vi ska ha ett förhållningssätt som möjliggör så god handel som möjligt för alla parter.
Jag vill också påminna alla företagare som förhoppningsvis lyssnar om att vi har Solvit, som man kan vända sig till för att få hjälp med olika typer av regelkrångel. Jag förstod det som att Ann-Charlotte Hammar Johnsson är orolig för att eltillgången ska försvåra för vår exportindustri. Jag ber att Ann-Charlotte Hammar Johnsson förtydligar den frågan.
Åsa Eriksson (S):
Energifrågan har jag lite svårt att koppla till handelspolitiken, men givetvis ligger det i allas vårt intresse att vi ger våra exporterande företag - och alla andra företag också, för den delen - bra förutsättningar för sin produktion. För oss socialdemokrater är det alltid oerhört viktigt i energipolitiken att se till att det finns god och stabil tillgång till el till rimliga priser.
Det ska också vara förutsägbart. Detta gäller alltid, och det är det som vi kommer att fortsätta att kämpa för.
Åsa Eriksson (S):
Jag tackar Ann-Charlotte Hammar Johnsson för att jag får chansen att utveckla dessa frågor lite mer. Jag vill inte påstå att det är bra som det är, och jag hoppas att det framgick av mitt anförande att vi behöver öka kunskapen hos många olika aktörer. Till exempel har regeringen lagt ut uppdrag till PRV, Vinnova och Tillväxtverket för att öka kunskapen på olika sätt.
Det har också gjorts insatser för att öka kunskaperna hos Almi så att företag kan vägledas att hitta mer kunskap och förbättra sin förmåga. Här har ledamoten helt rätt. Det är alldeles för få företag som i dag har en genomtänkt strategi och vet hur man ska agera på ett klokt sätt. Där behöver vi öka kunskapen.
Men precis som regeringen skriver i propositionen är inte det här ärendet rätt plats, utan andra informationsinsatser görs. Till exempel har mer pengar tillförts till PRV för att fortsätta att göra kunskapshöjande insatser. Jag är inte säker på att det räcker, utan vi kommer säkert att behöva fortsätta. Jag tror att vi behöver hjälpas åt och jobba tillsammans på olika sätt.
Det ska vara - jag återger ledamoten Camilla Brodin - lätt att göra rätt. Och vi kommer att hela tiden behöva jobba med detta. Jag menar att informationen finns, men nu måste vi visa att den finns och hur den kan användas på bästa sätt.
Åsa Eriksson (S):
Fler företag i Sverige behöver få hjälp för att få bättre kunskap. Då vill jag lyfta fram det uppdrag som Vinnova hade från regeringen, bland annat tillgängliggjordes IP-checkar som många små och medelstora företag använde. Jag kommer inte ihåg den exakta siffran, men det var en bra bit över 90 procent som menade att de kunde jobba mer affärsstrategiskt.
Det berodde på att de fick mer kunskap. Det är ett alldeles utmärkt exempel på hur vi kan arbeta för att höja kunskapen hos små och medelstora företag och innovatörer. Det behöver vi fortsätta med. När det gäller arbetet på EU-nivå stämmer det att mycket är på gång, till exempel IP Action Plan.
Vi ser fram emot One Stop Shop, som ska vara ett informationscenter dit alla företag kan vända sig för att få bättre kunskap och vägledning om immaterialrätt. Det är viktigt. Det pratas också om att införa handläggningsfrister så att det till exempel blir max ett års handläggningstid i olika instanser. Det finns annat också. Jag håller inte med om bilden att Sverige och den svenska regeringen skulle vara passiv i dessa samtal.
Tvärtom är min bild att vi driver på och försöker bidra med all den kunskap vi har och föra in de inspel som vi får från näringslivet. Jag ser fram emot en fortsatt progressiv utveckling för innovation och utveckling i Sverige och i resten av Europa.
Åsa Eriksson (S):
Min fråga går till utrikeshandelsminister Anna Hallberg, och nu ska vi tala lite om export igen. Sverige är ett mycket exportberoende land. Inte mindre än 1,4 miljoner svenskar har ett jobb att gå till tack vare vår utrikeshandel. Men den rådande pandemin och de tyvärr protektionistiska strömningarna i EU och världen som vi har hört om tidigare i dag har gjort att exporten minskar.
Vi ser tyvärr också ett ökande antal varsel i flera branscher. I till exempel min grannkommun Fagersta är industrin relativt hårt drabbad. Nu måste vi återstarta ekonomin och Sverige och se till att öka exporten igen. Vi måste också göra som OECD:s generalsekreterare sa i förra veckan: building back better, alltså inte bara göra som förut utan bli ännu bättre.
Hur kan svensk export bidra till vår ekonomiska återhämtning och göra världen bättre?
Åsa Eriksson (S):
Jag tackar Lotta Olsson för instämmandet i mitt anförande, även om det inte var ledamotens avsikt. Först och främst måste jag säga att innovationer inom äldreomsorgen är något oerhört viktigt. Vi behöver hela tiden stimulera och utveckla alla verksamheter överallt. Men äldreomsorgen är ju, precis som ledamoten vet, ett kommunalt ansvar. Det är kommunen som måste ha strategier och planer för att ta vara på de innovationer som finns.
Jag vet att det finns kommuner som har jättebra program där man uppmuntrar anställda att på olika sätt bidra med nytänk och premierar dem när det sker. När det gäller privat utförd äldreomsorg hoppas jag att man på samma sätt har en önskan om att medarbetarna ska bidra till utveckling.
För alla som har idéer, oavsett bransch och sektor, finns det jättebra offentligt finansierat stöd att få för att kunna förverkliga sin idé. Det finns riskkapital, hjälp att ta fram affärsplaner och så vidare. Detta har regeringen sett till att stödja hela tiden.
Vinster i välfärden ska vara för dem som välfärden är till för, inte för dem som ska plocka ut skattepengar och stoppa i egen ficka.
Åsa Eriksson (S):
Jag hängde inte riktigt med i ledamotens Olssons resonemang, och jag vet inte om det ställdes någon konkret fråga till mig. Men jag kan passa på att tydliggöra om det är någon som undrar: Självklart ska alla medarbetare oavsett var och inom vilken sektor de är anställda uppmuntras att ta initiativ och utvecklas så att all verksamhet blir så bra som möjligt.
Den som har en god idé ska ha möjlighet att skydda den och även kunna få stöd i hur man gör det. Innovationer är otroligt viktiga i små och stora företag och inom offentlig verksamhet för att vi ska kunna ta verksamheten framåt.
Åsa Eriksson (S):
Tack, ledamoten Gardfjell, för de frågorna! Det är självklart att både jag som socialdemokrat och regeringen vill se en ökad svensk självförsörjningsgrad när det gäller livsmedel. Det är därför vi har livsmedelsstrategin, och det var därför regeringen tidigare tog det initiativ som Maria Gardfjell nämnde. Men det betyder inte att vi för den sakens skull vill bedriva en protektionistisk politik och sätta upp handelshinder. Det är det jag kritiserar.
Jag kritiserar dem som vill klippa elkablar. Jag kritiserar dem som försöker få det till att vi skulle klara oss bättre utan en fri handel. Det vänder jag mig emot. Men jag är stolt över svensk livsmedelsproduktion. Jag är stolt över den höga kvalitet vi har. Och ja, vi behöver öka andelen svensk livsmedelsförsörjning. Det håller jag med om.
Jag har själv många gånger propagerat till regeringen för att vi till exempel måste ta vara på hästskiten och göra gödsel av den i stället för att importera så mycket som vi gör. Det finns mycket som vi kan göra bättre, men svaret är inte protektionism och handelshinder. Vi måste kunna handla, för det bidrar till vårt välstånd och till andra människors välstånd.
När det gäller insyn i Exportkreditnämnden och SEK är det enkla svaret att vi vill se så mycket öppenhet och transparens som är möjligt utan att röja företagshemligheter och utan att omöjliggöra affärer.
Åsa Eriksson (S):
Jag hoppas att ledamoten Gardfjell hörde att jag i mitt anförande berömde flera partier som jag menar nu tydliggör sin politik för öppenhet och frihandel, medan man för ett år sedan och under AMT, i flera motioner som finns, snarare gled åt det protektionistiska hållet. Jag tyckte att det var en positiv förändring som jag ville berömma.
Jag har inte heller någonstans i mitt anförande kritiserat Miljöpartiet. När det gäller skogen - vad roligt att jag får prata skog i en handelspolitisk debatt; jag tror att det är första gången - har vi socialdemokrater, som jag tror att Maria Gardfjell är mycket väl medveten om, två jämbördiga mål för vår skogspolitik. Det är produktion, och det är biologisk mångfald. De ligger givetvis fast. Klimatpolitiken är otroligt viktig.
Vi måste använda skogen på allra bästa sätt, och vi kan också använda handel. Jag kommer inte att diskutera det Maria Gardfjell tog upp i sin fråga på slutet - jag kommer faktiskt inte ens ihåg vad det var - men vi ska fortsätta med samma skogspolitik. Det är jätteviktigt att skogen bidrar till klimatomställningen, för där har vi jättestora möjligheter.
Jag ser inga problem med detta i den nuvarande handelspolitiken heller. Vi står upp för en regelbaserad, fri och öppen handel även med trävaror.
Åsa Eriksson (S):
Tack, Ann-Charlotte Hammar Johnsson, för möjligheten att fortsätta att diskutera det här! Jag vet att Moderaterna står upp för mänskliga rättigheter, och därför blev vi så oerhört förvånade över den här reservationen. Det gäller inte bara oss socialdemokrater, utan det är många organisationer och företag som också har höjt på ögonbrynen och undrat hur det här kommer sig.
Precis som Ann-Charlotte Hammar Johnsson säger är det väldigt många företag som tar ett väldigt stort ansvar och som ligger långt framme. Det kostar, och det gör att deras varor och tjänster ibland blir lite dyrare. Då menar de och vi socialdemokrater att vi måste ha regler som gör att alla tar samma ansvar och får samma kostnader så att man konkurrerar på samma villkor.
Just nu får ju den som tar ansvar sämre konkurrensvillkor, och så vill vi inte ha det. Vi vill givetvis att alla ska göra rätt. Min fråga till Ann-Charlotte Hammar Johnsson blir därför: Om Moderaterna menar att det inte är så här vi kan få fler företag att respektera mänskliga rättigheter och miljömässig hållbarhet, hur ska vi då göra det?
Jag kan faktiskt inte, fru talman, tolka Moderaternas, Sverigedemokraternas och Kristdemokraternas agerande på något annat sätt än att man är emot direktivet när man både i reservationen skriver och Ann-Charlotte Hammar Johnsson själv säger i sitt anförande att man är kritisk till förslaget i dess helhet. Ann-Charlotte Hammar Johnsson får därför väldigt gärna förtydliga.
Åsa Eriksson (S):
Min fråga går till inrikesminister Mikael Damberg. Sverige är ett av de främsta länderna i världen när det gäller digitalisering. Vi fick i förra veckan också höra att vi återigen är världens näst bästa land när det gäller innovation, enligt Wipo - väldigt trevligt! Den platsen ska vi kämpa för att behålla. Vi är tyvärr inte bäst i världen på cybersäkerhet - ännu. Men jag vill att vi ska bli det, och jag hoppas att statsrådet delar min ambition.
Det är väldigt välkommet att regeringen har inrättat det nationella cybersäkerhetscentret, som säkert kommer att betyda mycket. Jag har läst i budgeten att polisen dessutom får ett tillskott, ett teknikpaket på 400 miljoner kronor. Kan vi hoppas att detta kan bidra till den ökade cybersäkerhet som vi behöver ha i Sverige? Vi vet ju att det hela tiden förekommer intrång, inte minst hos våra världsledande företag.
Vi såg alla i somras vad som hände när Coop drabbades av ett intrång hos en leverantör och så vidare. Min fråga till statsrådet Mikael Damberg är alltså hur vi kan bli bäst i världen på cybersäkerhet.
Åsa Eriksson (S):
Sverige är ett av världens mest innovativa länder. Nyligen kom Wipo med sin rankning som återigen visar att Sverige är det näst mest innovativa landet i världen, efter Schweiz. När EU publicerade sin Innovation Scoreboard 2021 låg Sverige återigen på en förstaplats som EU:s innovationsledare. Politik gör skillnad.
Som socialdemokrat är jag stolt över det utbildningssystem vi har, som gör att alla har möjlighet att studera, det trygghetssystem vi har skapat, som gör att människor kan, vill och vågar prova sina vingar, och den samverkansstruktur vi har, som gör att stora och små, offentliga och privata, vågar samarbeta och bidra till innovation. Jag vill fråga näringsministern: Vad anser ministern är Sveriges styrkor, och vad är det som bidrar till att vårt land gång på gång är ett av världens mest innovativa länder?
Åsa Eriksson (S):
Jag tackar näringsministern för detta. Det finns dock oroande tendenser. Nu har världsutställningen Expo 2020 Dubai öppnat, och intresset för svenska företags hållbarhetslösningar är jättestort. I regeringens budgetproposition finns satsningar på till exempel grön omställning och industrins digitalisering, vilket är oerhört viktigt både för svensk omställning och för att vi ska kunna exportera till resten av världen.
Men flera partier avvisar regeringens satsningar och vill skära ned på just detta. Vad händer då, ministern?
Åsa Eriksson (S):
Det är värt att vänta länge på att få fråga hur vi ska kunna skapa ännu fler jobb i hela Sverige. Ett bra sätt att göra det är att förmå fler små och medelstora företag att vilja, våga och kunna exportera varor och tjänster till andra länder. Ett annat sätt är att jobba med att få utländska företag att investera mer i Sverige. Min fråga går till statsrådet Anna Hallberg.
Hur arbetar regeringen med att få ännu fler investeringar till Sverige?
Åsa Eriksson (S):
Putins oförsvarliga invasion av Ukraina orsakar enormt lidande på många olika sätt men också stora problem för handeln, för logistikkedjorna och för övriga delar av näringslivet. Att västvärlden snabbt har gått samman och bland annat kommit överens om skarpa sanktionspaket är otroligt bra, viktigt och effektivt.
Men röster höjs nu också för ökad protektionism som en strategi för att man ska göra sig mindre beroende av andra länder. Min fråga går till handelsminister Anna Hallberg. Är detta rätt väg att gå?
Åsa Eriksson (S):
Jag fortsätter på samma tema. Vi vet att vi måste elektrifiera stora delar av vårt samhälle för att klara den akuta omställning som vi måste göra. Det gäller såväl industri som infrastruktur och andra sektorer. Vi vet också att vi därför måste dubbla vår elproduktion i Sverige. Vi vet dessutom att det snabbaste och mest kostnadseffektiva sättet att få fram mer elproduktion är vindkraft, både till land och till havs.
Enligt en kartläggning som Westander gjorde över förra årets planerade vindkraftsprojekt var det 76 procent av dem som fick nej på grund av att kommunerna sa nej. Därför vill jag fråga klimat- och miljöministern: Vad gör regeringen för att öka incitamenten för kommunerna att säga ja till planerade vindkraftsprojekt?
Åsa Eriksson (S):
Egentligen känns det lite främmande att begära replik på just Vasiliki Tsouplakis anförande, eftersom vi i grunden har en väldigt liknande syn på hur vi behöver stärka upphovspersoners rättigheter.
Men med anledning av Tsouplakis anförande måste jag ändå ställa en fråga när det gäller det som både Vänsterpartiet och Miljöpartiet har motionerat om, alltså att vi ska ändra skrivningen i lagtexten till "gjort vad de har kunnat", som är en mer direktöversättning av direktivets text.
Har Vasiliki Tsouplaki några exempel på lagstiftning i Sverige där den formuleringen finns? Såvitt jag vet är det inte så som vi uttrycker oss i svensk rätt. Det begrepp som nu används är den vedertagna formulering som vi använder enligt svensk rättstradition och som departementet bedömer på alla sätt uppfyller de krav och den nivå som direktivet stipulerar.
Det finns alltså ingen lägre skyddsnivå i den svenska formuleringen. Min fråga till Vasiliki Tsouplaki är: Var i svensk rätt menar ni att vi använder uttrycket "gjort vad de har kunnat"?
Åsa Eriksson (S):
Jag tackar Vasiliki Tsouplaki för förtydligandet. Jag tror att anledningen till att ledamoten inte kan nämna andra ställen i svensk rätt där denna formulering förekommer är för att den inte finns. För oss socialdemokrater är det oerhört viktigt att vi, när vi implementerar EU-direktiv, gör det på ett sätt som är förenligt med svensk rättstradition och att det blir tydligt för domstolarna hur de ska bedöma.
Och som jag sa tidigare anser vi att vi har landat nära direktivet i denna formulering, och juristerna på Justitiedepartementet hävdar att detta inte på något sätt innebär några lägre krav än det som direktivet stipulerar. Det är viktigt för oss.
Precis som ledamoten själv sa i sitt anförande, och som jag framhöll i mitt anförande, är det oerhört viktigt att vi värnar upphovsrättspersonernas möjligheter att få betalt för sina verk, följa hur de används och styra över användningen. Det menar jag att vi gör med den föreslagna implementeringen av direktivet. Fru talman!
Slutligen vill jag ställa en fråga till Vänsterpartiet och ledamoten Tsouplaki: Är det Vänsterpartiets mening att vi just när det gäller upphovsrätt ska frångå svensk rättstradition och tillämpa någon ny typ av formulering?