Hillevi Engström (M):
Tack för svaret! Det är positivt att det finns ett gemensamt och ärligt intresse för att skydda barnen och minska barnpornografin i samhället. Men svaret antyder också att det kanske finns andra synpunkter utanför Regeringskansliet som är värda att beakta. Jag saknar det perspektivet i detta svar från justitieministern. Det känns på något sätt som att regeringen vet bäst och kan själv. Jag har förstås, lika lite som justitieministern, svar på alla frågor.
Ibland vet man inte ens vilka frågor man bör ställa. För att få klarhet i det och mer kunskap och insikt ägnade jag några timmar åt att besöka Rikskrim och deras enhet för barnpornografibrott. Jag har även pratat med experter i andra sammanhang, Rädda Barnen, Ecpat, åklagare och andra poliser som arbetar ute i verkligheten. Den insikten gör verkligen att perspektiven vidgas.
När man ser på barnpornografibilder blir man chockad, och man har svårt att begripa de övergrepp som till och med nyfödda bebisar blir utsatta för. I det svar som justitieministern har lämnat säger han att vi har en lagstiftning som kriminaliserar all barnpornografi. Jag håller inte med om det. Jag vet inte heller om det är möjligt, men vi har inte en sådan lagstiftning.
I den nya sexualbrottslagstiftningen finns många bra förslag - det håller jag med om. Men det finns också luckor i lagen. Bland annat är det inte straffbart att titta på barnpornografi. Det är inte heller straffbart att skriva ned text om övergrepp mot små barn, eller större barn för den delen.
Det är inte heller straffbart att betala och köpa sig access på Internet för att titta på grov barnpornografi om man inte sparar ned bilderna. Det är inte heller straffbart att spara bilder på så kallade cyberhårddiskar på hyrda webbhotell. Det är sådan barnpornografi som man inte har i sin besittning, men de facto har man tillgång till den på en server någonstans på Internet. Det finns flera exempel på barnpornografi som inte är straffbar.
Det finns konstnärliga bilder eller som jag skulle säga, fru talman, konstiga bilder. Jag har väldigt svårt att begripa konstnärer som använder sig av barn i sina målningar, fotografering och annat. Dagens debatt handlar om preskriptionstiderna. Där finns inga förslag på mer omfattande regler, och det saknar jag.
De åklagare och poliser som jag har pratat med om den förlängda preskriptionstiden har sett stora bekymmer med dagens regler. De menar att det har stor betydelse framför allt i de fall som rör smygfotografering där inget annat brott kan tillämpas. Då är det angeläget att få en förlängd preskription även för barnpornografibrotten.
I Huddingefallet blev ett antal barn identifierade, men de blev utan skadestånd enligt den åklagare jag talat med för att brotten som begåtts mot dem var preskriberade. Det är alltså av stort intresse att beivra och utreda barnpornografibrott på grund av att den som begår de här brotten ofta är knuten till en liten grupp personer som tar del av materialet och också sprider det på Internet och annat.
Åklagare menar att det även är viktigt med hänsyn till de grova kränkningar som barnen får utstå att utreda vem som ursprungligen spred bilden. Straffmaximum kommer att höjas i teorin. I dag är det redan fyra års fängelse som maxstraff. Det längsta straff som utdömts är ett år, och då rörde det sig om en person i Norrköping som hade mer än 200 bilder och 200 timmar video. Han fick ett års fängelse.
Min fråga till justitieministern är: Vad blir konsekvensen om regeringen ändrar sig i den här delen så att även barnpornografibrotten får särskilda preskriptionsregler? Vad blir konsekvenserna för den enskilde och för barnen?