KBLab/rixvox huggingface dataset:
Helena Vilhelmsson (C):
Jag skulle vilja ställa en fråga om familjeveckan - den stora reformen inom familjepolitik som Socialdemokraterna lanserade inför det senaste valet. Min fråga riktar sig till finansminister Magdalena Andersson. Jag är lite nyfiken på hur Socialdemokraterna tänker att reformen togs emot av väljarna. Fick den någon genomslagskraft? Uppenbarligen måste det ha gjorts en del analyser av detta eftersom det var en viktig punkt i januariavtalet. Där blev det en tredagars familjevecka, dock med tre dagar till vardera föräldern. Det handlar alltså om sex arbetsdagar totalt.
Ni förstår nog att detta är en reform som Centerpartiet inte hurrar för, men i en förhandling måste man ge och ta. Sverige har internationellt sett en mycket generös föräldraförsäkring - en föräldraförsäkring som tyvärr i dag tas ut alldeles för ojämställt. Är det inte detta vi behöver komma med förslag kring? Är det fler dagar som löser problemet? Min fråga till Magdalena Andersson är: På vilket sätt gynnar en familjevecka jämställdheten? Jag vill också gärna höra några ord om kostnaden.
Helena Vilhelmsson (C):
Min fråga går till Ibrahim Baylan och rör bristande arbete mot människohandel och prostitution. Regeringen har undertecknat Europarådets konvention om bekämpande av människohandel. Brottsoffer i prostitution har därmed rätt till en reflektionsperiod, det vill säga en ovillkorad rätt om minst 30 dagar med stöd och återhämtning för att kunna bestämma om personen kan, vill och törs medverka i en brottsutredning. Under denna tid får inget beslut om utvisning fattas.
I dag är den enda som enligt svensk lagstiftning får ansöka om reflektionsperiod en förundersökningsledare. Det vill säga att då måste den brottsutsatta redan ha bestämt sig för att medverka i en polisutredning. Få tar det steget. Man går hellre under jorden eller försvinner ut i prostitution igen. Det är ett slags moment 22. I andra länder kan flera aktörer ansöka om rätt till reflektionsperiod, till exempel sjukvården, civila organisationer med mera. Det leder till att fler brottsoffer kan bli identifierade och därmed få stöd och skydd av samhället.
Finns det några tankar hos regeringen om att ändra lagstiftningen så att fler kan ansöka om reflektionsperiod?
Helena Vilhelmsson (C):
Det ser jag fram emot. Jag vill bara skicka med att anledningen till min fråga är alarmerande rapporter från civila organisationer som jobbar med prostituerade i dag. Av 122 direkt utsatta förra året fick endast runt 25 stöd och hjälp från samhället. Ministern kommer säkert ihåg att vi i våras fick ett bevis på att Sverige inte följer internationell rätt när det i DN avslöjades att gränspolisen fört brottsutsatta i prostitution till förvar och utvisat dem under parollen att "få bort varan".
Det är detta vi måste åtgärda. Jag ser fram emot kommande arbete.
Helena Vilhelmsson (C):
Vi är i ett läge där vi har en budget som gäller för i år. Det blev en tillfällig paus av en av indexeringarna på bränslepriset. I maj stod vi här, och du föreslog då att det tillfälliga stoppet skulle fortsätta. Nu föreslås i Moderaternas budget en sänkning med 1 krona.
Jag håller helt med om att bilen är avgörande för landsbygden, för företag och för människor som bor på landet. Men den här situationen där förslag och beslut kommer, dras tillbaka och ändras, utan en gemensam samsyn, är precis vad landets bilåkare och företagare inte behöver.
Företagen behöver långsiktighet, förutsägbarhet och samsyn. Men det ska sägas att den lägre skatt som nuvarande budget innebär naturligtvis är bra; det råder ingen tvekan om det. Därför har Centerpartiet jobbat hårt för att behålla den i den kommande budgetpropositionen. Det är en satsning som innebär en kostnad i budgeten på 900 miljoner kronor. Det tycker vi är bra, och jag hoppas att Moderaterna håller med i den frågan.
Helena Vilhelmsson (C):
Jag tror att ledamoten Wykman hör vad han väljer att höra. Jag har aldrig sagt att landsbygdsborna och företagarna på landsbygden hellre vill se en stadig ökning av bränslepriserna och bränsleskatten än en minskning.
Det jag sa var att man inte - vare sig boende som vill skjutsa barn till skolan och till fritidsaktiviteter eller företag som verkar på landsbygden - är betjänt av att förslag och beslut rycks upp och inte är långsiktiga. Företagaren på landsbygden och bonden på landsbygden behöver en långsiktighet och en samsyn när det gäller bränslepriset i dag och hur det kommer att se ut om fem år. Annars vågar man inte investera.
Apropå landsbygd har jag en fundering och en fråga. Har Moderaterna räknat på vad effekterna av en sänkning med 1 krona faktiskt innebär när det gäller stad kontra landsbygd? Jag gissar att den som gynnas av detta förslag är den som bor i staden. Den får relativt sett ut betydligt mer av en skattesänkning med 1 krona än den som bor på landet får.
Man kan ställa detta i relation till vårt landsbygdsavdrag, som Moderaterna är emot. Det innebär en skattesänkning på ca 1 600 kronor. Menar Moderaterna att en skattesänkning med 1 krona relativt sett gynnar dem som bor på landsbygden lika mycket som dem som bor i städer?
Helena Vilhelmsson (C):
Tack, Hampus Hagman, för frågan! Jag blir måhända delvis svaret skyldig. Eller rättare sagt: Jag misstänker att svaret står att finna lite grann i KD:s egen politik, för många av de reformer som Hampus Hagman nyss nämnde är gammal allianspolitik.
Jag kan inte säga annat än att i de kontakter som vi och jag har haft med småföretag är svaren allmängiltiga: Lättnader för att anställa är bra för Sveriges ekonomi. Det är bra för den enskilda personens plånbok att gå från arbetslöshet till arbete.
Det är bra att öka konsumtionen, och det är bra för kommunens skattekronor. Tiden får utvisa om dessa reformer har effekt. Men vi har som sagt tidigare varit överens om ganska många av dessa reformer.
Helena Vilhelmsson (C):
Jag kan hålla med ledamoten Hagman om att det egentligen är bra med så få riktade insatser som möjligt. Det är bra för hanteringen, det är bra för ekonomin och det är bra för tillväxten att lägga så lite arbete som möjligt på att få människor i arbete och att kunna producera. Men ibland är situationen sådan att man helt enkelt måste ta till dessa riktade medel, och det har vi ju båda gjort i regeringsställning.
Jag skulle dock hellre se att man kunde vidta generella åtgärder. Sedan återstår diskussionen huruvida de är effektiva eller inte. Utöver mitt förra svar på repliken kan jag bara lägga till den personliga vinsten för människor av att gå från arbetslöshet till arbete.
Många av de reformer ledamoten nämner handlar om lättnader för företag att anställa, och den personliga vinsten av att gå från utanförskap till innanförskap i ett arbete är icke att förglömma. Inte minst detta kan vara en effekt, och kanske den viktigaste effekten av dessa reformer. Människor mår bra av att ha ett arbete att gå till.
Helena Vilhelmsson (C):
Jag vill börja med att tacka för en mycket bra debatt. Engagerade, initierade och kunniga inlägg bådar gott inför framtiden. För detta är, som någon sa, ett arbete som egentligen inte ens har börjat. Vi har en lång väg kvar att gå. Vi behöver ta debatten inom partierna, mellan partierna och inom utskotten - alla utskott.
Detta är, som har sagts här, inte en fråga som berör oss bara här och nu, utan det är en fråga som sträcker sig över hela riksdagens beslutsområde. I den bästa av världar skulle varje utskott ha en debatt om hedersrelaterat våld och förtryck. Jag vill bara passa på att lyfta några infallsvinklar som kanske inte har nämnts i betänkandet och som kanske hör hemma i andra utskott, i andra verksamhetsområden.
Centerpartiet föreslog för några år sedan en lag mot kontrollerande beteenden. Det har också tagits upp i en del reservationer. I Storbritannien införde man 2015 en lag mot kontrollerande beteenden, som bara under några år ledde till ca 9 000 åtal. Våld i nära relationer eller hedersrelaterat våld och förtryck börjar ju inte från en dag till en annan.
Det börjar med att någon kontrollerar dina telefonsamtal, att någon kontrollerar vad du gör på sociala medier eller att någon följer med dig och handlar eller till vården.
Om man kan kriminalisera ett sådant beteende tror jag att det är ett bra komplement till en kommande lag om hedersbrott, precis som lagen om människoexploatering är ett bra komplement till lagen mot människohandel.
Jag låter det vara osagt om alla skolor har en handlingsplan för hur man arbetar förebyggande, upptäckande och stödjande vid misstanke om hedersrelaterat våld och förtryck, men det är dit vi vill nå. Hur ska man annars göra ett bra arbete när det gäller att förebygga, upptäcka och anmäla? Och vem vet hur man ska skydda den förskolepersonal som faktiskt vågar ta klivet att anmäla?
Det måste finnas en plan för detta. Fru talman! Vi vet också att skattemedel i dag går till organisationer och trossamfund som faktiskt undergräver våra demokratiska principer i Sverige - jämställdhet och mänskliga rättigheter. Det måste vi också komma till rätta med. Jag ser fram emot att detta arbete fortsätter och att vi tillsammans ligger på, skjuter regeringen framför oss och kommer med konstruktiva och bra förslag.
Jag ser fram emot en motionsflod i höst, då vi tillsammans kan ta många steg framåt. Tack för en bra debatt! Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet.
Helena Vilhelmsson (C):
Jag börjar med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. Kamerabevakning och kameraövervakning får mig och säkert många andra att känna lite rysningar. Var finns det kameror i vårt samhälle? Var kan jag fastna på en bild? Och vad händer med det materialet?
Jag gissar att många människor ställer sig de frågorna, kanske ofta kvinnor som lever i otrygga eller kontrollerande förhållanden. Men, fru talman, jag tror också att människor tänker: Det kanske är bra med kameraövervakning om det bidrar till att förhindra brott eller till att klara upp redan begångna brott.
För att motverka att material som fastnar i en kamera behandlas på fel sätt eller hamnar i orätta händer finns det en omfattande lagstiftning för den enskildes integritet. Det gäller både själva kamerabevakningen och den efterföljande hanteringen av materialet. Detta finns exempelvis i dataskyddslagen, i brottsdatalagen och i nämnda kamerabevakningslag.
Det finns reglerat att krav på upplysning om var bevakning sker och tystnadsplikt för den som handhar uppgifter inhämtade via kameraövervakningen ska gälla. Detta omfattas även av sekretessen i offentlighets och sekretesslagstiftningen. Fru talman! Syftet med detta lagförslag är att bekämpa brottslighet, förhindra olyckor och upprätthålla ordning och reda. Det sista är faktiskt ett nytt syfte, vilket jag tycker är bra.
Nej, det här kanske inte leder till färre brott. Jag är dock ganska övertygad om att det leder till att fler brott klaras upp, och det är för mig gott nog. Kameraövervakning kan, som vi har hört flera säga här, om den medför ökad trygghet och minskad brottslighet också anses innebära ett förstärkt integritetsskydd för den som faktiskt slipper utsättas för ett brottsligt angrepp.
Inte minst leder detta till mindre krångel för dem som vill ha kameraövervakning, och det är viktigt i brottsförebyggande syfte. Eftersom det i dag är lagligt med kameraövervakning i tunnelbanan torde det vara ganska logiskt för människor att samma regler gäller för alla transportslag med samma grundläggande och integritetsskyddande krav för att kameraövervakning ska få genomföras.
Jag vill i det här sammanhanget också påpeka att Centerpartiet tycker att det är synd att inte vårdinrättningar och sjukhus är med i det här. Vi ser fram emot att jobba in det i kommande arbete och kommande förslag. Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet.
Helena Vilhelmsson (C):
Köp av sexuell tjänst av barn - utnyttjande av barn genom köp av sexuell tjänst - bara benämningen på det vi diskuterar i dag ger en kalla kårar på ryggen, och man kan konstatera att världen inte är vacker. Detta är det värsta av brott mot barn och mot unga flickor och pojkar. Det är obegripligt.
Jag tycker att det är jättekonstigt att det hittills enbart varit belagt med minimistraffet böter. Det är än mer obegripligt. Som tur är vill i dag en enig riksdag ändra minimistraffet. Äntligen, kan man säga, efter att det efterfrågats av samma riksdag i många år.
Jag kan ändå tycka att det är mycket otillfredsställande att minimistraffet inte är tidssatt. Även här har dock en någorlunda enig riksdag ställt sig bakom ett tillkännagivande om att regeringen snarast ska återkomma med förslag om att tidssätta straffet till minst sex månader.
Har regeringen jobbat med denna fråga i flera år får riksdagen helt enkelt ge sitt tillkännagivande om och om igen tills regeringen levererar. När det gäller sexköp hos vuxna har vi en situation som är mycket otillfredsställande och helt obegriplig.
Regeringen har valt att inte lägga fram något ytterligare förslag när det gäller sexköpslagen i den här propositionen, men jag hoppas att vi tillsammans kan driva fram skarpare förslag på det området så småningom. I dag sker det ca 800 anmälda fall av sexköp årligen. Vi kan lugnt konstatera att det säkert finns ett stort mörkertal. Cirka en fjärdedel av de anmälda fallen leder till dom.
Böter är mycket vanligt; fängelse är mycket ovanligt. Cirka en av tio män köper sex. När sker då sexköpen? En undersökning ger vid handen att den vanligaste tiden för sexköp är mellan fyra och sex på eftermiddagen, innan man hämtar barn på dagis. Det är också vanligt under lunchtid. Man smiter ut lite på lunchen.
Kvinnorna är ju de mest utsatta. De är drogberoende och inte sällan traffickingoffer, alltså offer för människohandel. Ja, hur ändrar vi detta, då? Om det enklaste vore att höja straffen skulle jag räcka upp handen och ställa mig bakom det.
Denna fråga diskuterades även av Människohandelsutredningen, och utredningen föreslog faktiskt inte att straffen skulle höjas. När vi hade partistämma i Centerpartiet fanns det motioner om detta. Vi kom fram till att det finns ett problem i domsluten i dag. Inte bara när det gäller sexköp utan även andra brott tenderar domstolarna att lägga sig i den nedre delen av straffskalan och sällan i den övre. Detta är något vi behöver se över.
Varför är det så här? Det har Centerpartiet lyft fram i sin kommittémotion. Jag hoppas att vi snarast kan komma tillbaka till riksdagen med förslag på hur vi åtgärdar detta. Det handlar inte bara om att höja minimistraffet utan också om andra saker - kanske höjda maximistraff eller andra lämpliga åtgärder, obligatorisk behandling och så vidare.
KAST, köpare av sexuella tjänster, är en metod som man arbetar ganska framgångsrikt med för att de kriminella som köper sex inte ska återfalla i brott. Jag yrkar härmed bifall till utskottets förslag.
Helena Vilhelmsson (C):
Jag tackar ledamoten Boriana Åberg för frågan. Det gläder mig att det är många i debatten här i dag, och även i andra debatter, som faktiskt värnar landsbygdens förutsättningar. Jag är otroligt glad för det, och jag tycker att det är mycket mer av detta nu än vad det har varit tidigare.
Det som är viktigt för Centerpartiet är att de reformer som vi gör träffar rätt och att man använder statens resurser för reformer på ett sätt som faktiskt får effekt.
Som jag sa i mitt anförande tror Centerpartiet att en generell skattesänkning på drivmedel med 1 krona faktiskt inte leder till samma effekt som till exempel en generell skattesänkning eller avdrag som man får göra i enlighet med det som vi föreslår i budgeten för dem som bor på landsbygden i A- och B-områden. Faktum är att det är flest bilar i storstadsområdena.
De rullar längst i storstadsområdena, trots att det där finns alternativ. En stor del av det som Moderaterna föreslår om 1 kronas skattesänkning hamnar i fickorna på dem som bor i storstaden. Jag ser inte riktigt att det är en rättvis fördelningspolitik med tanke på de verkliga orättvisor som finns mellan landsbygd och stad.
Helena Vilhelmsson (C):
Vi har tagit del av de mejl, brev, påstötningar och de upprop som har kommit - precis som ni har gjort. Centerpartiet mötte också Bensinupproret. Jag tror att vi var tre personer från Centerpartiets delegation som diskuterade med Bensinupproret 2.0 när de var här och faktiskt lämnade underskrifterna till oss. Jag tror att vi var det enda parti som hade mer än en ledamot som faktiskt diskuterade med dem.
Återigen: Jag och Centerpartiet menar att de resurser som vi använder måste vi använda på rätt sätt. Jag är jätteledsen för retoriken om att det handlar om lika mycket som en pizza - pizzaretoriken - och jag beklagar den. Den förminskar denna problematik. Samtidigt är den lite intressant.
Om man skulle göra tvärtom och höja skatten med 139 kronor per månad, skulle det vara samma retorik då om att det bara handlar om en pizza? Så är det inte. Vi måste bena ut vad detta egentligen handlar om. För Centerpartiet är det givet att en riktad skattesänkning till landsbygdsbor, där problemen faktiskt är omfattande, är effektivare än en generell skattesänkning på drivmedel som, ärligt talat, mest gynnar dem som bor i staden.
Det är jag övertygad om.
Helena Vilhelmsson (C):
Centerpartiet har alltid drivit företagarnas villkor. Jag kan ta ett exempel. I min hemkommun Nora följde vi med spänt intresse hur byalaget i Järnboås sökte pengar via ett Leaderprojekt. Kommunen var faktiskt duktig med snabba tillstånd och så vidare, och det öppnades faktiskt en mack. Jag vet inte om den finns kvar.
Men under alliansregeringens tid tillförde vi ett stöd just för servicepunkter på landsbygden som gällde mackar och butiker för att man skulle se till att faktorer som finns runt om i omvärlden inte ska leda till att servicen urholkas och läggs ned. Även om jag inte nämnde det i mitt anförande har jag, och vi, kämpat för mackar och gladeligen sett när en mack har öppnats.
Helena Vilhelmsson (C):
Tack, Eric Westroth, för en intressant fråga! Här närmar vi oss nämligen kärnpunkten när det gäller vad detta också handlar om. Någonstans måste vi alla medverka till att omställningen kommer till stånd. Jag lyssnade lite grann på ledamotens replik tidigare.
Även om biodrivmedlen i dag inte är inhemska tror jag att det sämsta som vi kan göra är att backa och säga att vi inte kräver inblandning av biodrivmedel. I min värld innebär tydliga incitament, som helst ska vara partiövergripande och inte skifta när det byts majoritet, att efterfrågan skapas.
Jag personligen, som är utbildad inom skogen, är övertygad om att den svenska skogsproduktionen räcker till bräder, plank och skogsråvara till biodrivmedel. Det handlar inte om skogsavfall, som någon sa här tidigare, utan det handlar om skogsbränsle, alltså flis, grenar och toppar, som ändå inte ska bli plank och bräder.
När det gäller åkermark delar jag ledamotens bekymmer, eftersom det tar emot lite grann att inte odla mat på den åkermark som vi har. Jag tror att vi behöver det. Men skogsråvara tillsammans med andra produkter, som vi måste utveckla tillsammans med industrin, tror jag gör att vi långsiktigt kan se att vi ställer om till biodrivmedel med en bibehållen lönsamhet för både jord- och skogsbrukare.
Helena Vilhelmsson (C):
Grunden för den här reformen är, som vi har hört i dag, att det finns ett stort behov av att öka rörligheten på bostadsmarknaden. Punkt. Vi alla vet att en ökad rörlighet inte på något sätt är en quickfix. Det här är inte något som vi löser genom en enskild reform. Hur bostadsmarknaden ser ut är en effekt av en rad olika faktorer.
Det handlar om alltifrån skatter till avgifter när du köper och säljer småhus, plan- och bygglagen och hyressättningen. Listan kan göras lång. I förlängningen är det också en fråga om kollektivtrafik, tillgänglighet och rörlighet på arbetsmarknaden. Det handlar även om strandskydd och riksintressen, vilket vi har hört om här. Detta är ett oerhört komplext område. Fru talman!
Nödvändigheten av att öka rörligheten är bakgrunden till att reavinstskatten finns med i januariavtalet. Sverige präglas i dag av en bostadsmarknad med låg rörlighet där många människor väljer att bo kvar i en bostad trots att de egentligen både vill och behöver flytta. Skatterna gör dock att de inte anser det vara värt att byta bostad.
Detta leder i sin tur till helt andra problem på bostadsmarknaden, till exempel sämre fungerande flyttkedjor och i slutändan längre bostadsköer. Exempelvis upplever många äldre att skattenivåerna gör det för dyrt att sälja sin bostad trots att de egentligen skulle vilja flytta. Ett annat problem är att det inte finns någonstans att flytta till.
Min hemkommun Nora är en av de städer som inte har något anpassat mellanboende för äldre. Äldre bor kvar i sina villor eller lägenheter ända tills de ansöker och får ett beslut om plats i särskilt boende. Det är därför bra att regeringen till och från har gett stimulans till att bygga anpassade äldreboenden. Men även om sådana finns i vissa kommuner är det för många krångligt att flytta.
Kanske blir det även en förlustaffär. Det finns naturligtvis många sätt att möta dessa problem. Uppskovstaket och räntebeläggningen av uppskovsbeloppet är en del av detta. Men givetvis finns även ett stort behov av att genomföra en större skattereform.
Centerpartiet tycker att det är viktigt att alla förändringar av skatterna på bostadsmarknaden måste ske försiktigt, stegvis och varsamt så att människor kan planera för sitt boende. Det är viktigt att bostadspolitiken är utformad på ett sådant sätt att vi har ett effektivt nyttjande av det totala bostadsbeståndet i Sverige. För att det ska vara möjligt är det viktigt att det finns rörlighet så att människor kan hitta sådana bostäder som de är i behov av.
Jag konstaterar att det i betänkandet finns motioner som lyfter upp olika modeller för beskattning av kapitalvinst och uppskovsbelopp. I vår omvärld finns många exempel som Sverige kan inspireras av. Men vi behöver också ta hänsyn till att varje enskilt lands bostadsmarknad oftast är unik och svår att jämföra.
Jag konstaterar att det finns en bred uppslutning i riksdagen för fler reformer av bostadsmarknaden i syfte att bland annat öka rörligheten. Fru talman! Jag yrkar bifall till förslaget i skatteutskottets betänkande 18.
Helena Vilhelmsson (C):
Tack, Helena Bouveng, för frågan! Jag var inne på detta i mitt anförande. Det beror på vilket utskottsinitiativ du, Helena Bouveng, talar om - det här är ju en bred fråga. Men om det är så att det uppdrag om samverkan som levereras nu i februari enligt din och min förmodligen gemensamma syn inte innehåller adekvata åtgärder är vi absolut beredda att ta upp frågor i utskottet.
Dessutom är vi beredda att jobba med denna fråga i budgetprocessen. Centerpartiet har hela tiden sagt att tullen måste ha befogenhet att kvarhålla. Det är skillnad på att kvarhålla och att beslagta och frihetsberöva i väntan på polisen. Kvarhålla tycker vi att tullen kan göra. Man ska dock vara medveten om att även detta tär på resurserna; man måste förmodligen avdela personal och så vidare. Därför är detta också en budgetfråga.
Som svar på din fråga, Helena Bouveng: Om utredningen inte levererar enligt vårt tycke adekvata förslag är vi absolut beredda att driva frågan i utskottet.
Helena Vilhelmsson (C):
Tack, Helena Bouveng, för lyckönskningen! Centerpartiet har en reservation gällande just utförsel. Och jag håller helt med Helena Bouveng. Vi har stridit för den här frågan i väldigt många år, och jag är rädd att det kommer att ta för lång tid. Även om det skulle komma adekvata åtgärder kanske de inte är på plats förrän 2021.
Därför är jag beredd att titta på just frågan om kvarhållande och om det går att få till stånd adekvata åtgärder tidigare. Det kommer kanske att kosta resurser. Det får vi inte på plats förrän 2021, om vi inte hinner få med det i vårändringsbudgeten, men det tror jag inte. Vi kan nog kroka arm och jobba med den här frågan framöver så att det förhoppningsvis blir bra.