KBLab/rixvox huggingface dataset:
Karolina Skog (MP):
Jag tänker svara på denna replik med en kommentar om kostnadsutjämningen, även om jag inte hörde något i repliken och frågan till mig som handlade om det. Det var i stället ovanligt långt därifrån. Miljöpartiet och regeringen har en bred politik för möjligheten att driva näringar, inklusive gröna näringar, i hela Sverige. Vi arbetar aktivt för att stötta möjligheten att bo och verka i hela Sverige.
En sak vi gör i vår budget är att sänka skatten i de kommuner som har högst kommunalskatt, eftersom vi anser att den stora skillnaden är ett stort problem. En annan sak vi gör är att uppdatera kostnadsutjämningen när Sverige förändras. Detta motsätter sig Moderaterna och gör politik av, vilket jag beklagar. Givetvis måste vi ha en politik som hänger samman.
Kostnadsutjämningen i sig trollar inte fram goda förutsättningar i hela Sverige, men det är ett viktigt verktyg. Men som jag sa i mitt anförande är det lika viktigt att det investeras i hela landet. En metod är vår miljö- och klimatpolitik, som skapar investeringar i hela Sverige.
Att det ges möjlighet att tanka fossilfritt i hela Sverige är en viktig förutsättning för att företag och människor ska kunna delta i omställningen till ett fossilfritt samhälle. Bensinpriserna i världen kommer att öka, och vi kan stå passiva och vänta eller skapa möjlighet att transportera människor och gods fossilfritt i hela Sverige. Detta har vi en aktiv politik för.
Karolina Skog (MP):
Vi har ett stort antal kommuner och regioner i Sverige där man verkligen slåss med de ekonomiska förutsättningarna och där situationen är mycket allvarlig. De behöver snabba och tydliga besked om att de från årsskiftet får bättre möjligheter. Med dagens beslut ger vi dem ett sådant besked. Vi inför detta snabbt, och det är ett uppdaterat, modernt kostnadsutjämningssystem.
Jag har väldigt svårt att se vad som är problemet med att vi anpassar systemet efter verkligheten. Samtidigt har vi en regering som ser till att vi satsar på hela Sverige. Den politik som man hävdar utarmar Sveriges glesbygd är alltså sänkt skatt i de kommuner som har högst kommunskatt i glesbygden. Detta innebär också att vi får biogasmackar i Ronneby, Sölvesborg och Mark.
Man kallar detta för ett problem och en politik som utarmar Sverige. Jag ser en politik som satsar på hela Sverige, där vi ställer om tillsammans.
Karolina Skog (MP):
Jag talade om att det finns faktorer som en kommun inte kan påverka, och dessa ryms i kostnadsutjämningen. Det är faktorer som avstånd - jag har barnböcker hemma om sådana där krympningsmaskiner, men de finns inte - och demografi. Det är viktigt att vi kommer ihåg att det är detta som kostnadsutjämningen handlar om.
Tvärtemot vad ledamoten sa talade jag i mitt anförande om faktorer som kommuner verkligen kan påverka och om möjligheten att driva företag och skapa jobb. Man kan också i viss mån påverka vilka som flyttar in genom bebyggelseplanering. Vi har ett antal kommuner som gör detta väldigt effektivt. Om man ser till att det byggs mest villor får man in en skattestark grupp människor.
Detta har ingenting att göra med tillväxt, och det gäller inte minst pendlingskommuner. Där pendlar man ofta till en annan kommun som har skapat jobben åt dem. Denna situation är väldigt tydlig i den region kring Malmö som jag kan. Tillväxten sker inte i Vellinge eller Staffanstorp, utan den sker i Malmö. Det är där jobben skapas. Men ändå är förutsättningarna i Malmö tuffare, av socioekonomiska skäl.
Det är precis de faktorer som ledamoten tog upp. En annan poäng med kostnadsutjämningen är att den också tar in detta, för att skapa motsvarande förutsättningar för olika kommuner. Systemet är komplext. Jag kommer aldrig att påstå att det är perfekt, men det är ett viktigt verktyg.
Det vi nu gör är att uppdatera det när verkligheten har förändrats, så att vi tar bättre hänsyn till exempelvis de demografiska skillnader som finns i olika delar av landet.
Karolina Skog (MP):
Detta blir något absurt. Jag kan ännu en gång, för tredje gången, upprepa att man som kommunpolitiker - jag vet allt om detta - kan påverka väldigt mycket när det gäller kommunens förutsättningar för ekonomisk utveckling. Man kan också påverka den grupp i samhället, den del av befolkningen och den demografi som rör på sig.
Det är lätt att bygga villor och få in en massa skattekraft på det sättet, men vi har gudskelov inte möjligheten att minska den äldre befolkningen och tvinga ut dem ur kommunen. Detta är kostnader som kommuner står i. Detta system handlar om att ge dem möjligheter att möta de utmaningar vi har när befolkningen ändras och vi har en stark urbanisering i Sverige. Detta är väldigt tydligt.
Jag kan sammanfatta debatten med att vi faktiskt verkar vara överens om att vi behöver göra mer för att stärka kommuners och regioners möjligheter att leverera en högkvalitativ välfärd till sina medborgare i hela Sverige. Jag ser fram emot denna diskussion framöver här i riksdagen.
Karolina Skog (MP):
Jag tackar så mycket för att Ulla Andersson väcker en väldigt viktig fråga. Vi har diskuterat den kort också i utskottet. Det vi gör nu är att vi skannar alla. Det finns oerhört många grupper i Sverige som påverkas nu, och det är viktigt att vi i detta har de allra svagaste för ögonen och betar av olika möjligheter att ändra regler eller helt enkelt höja stöd om det behövs.
Principen är att det är staten som ska ta ansvaret. Vi ska inte lägga ansvaret på enskilda att välja mellan att lämna hemmet när de har symtom och att få sin inkomst påverkad. Vi ska inte sätta individer i den valsituationen. Jag tycker att det är en viktig fråga som Ulla Andersson tar upp. Jag har redan skickat in frågor till mina kollegor på Regeringskansliet. Jag upprepar gärna de förfrågningarna.
Det jobbas för fullt med att hitta varenda spricka i systemet. Jag upprepar gärna de ord som Mats Persson sa. Detta är inte tiden för principer eller fyrkantigheter. Det är tiden för pragmatism. Det präglar arbetet, och alla förslag på förbättringar mottas med största allvar och flit. Vi kommer att ta dem med oss vidare.
Karolina Skog (MP):
Återigen - jag uppskattar den anda vi har i riksdagen, där vi helt enkelt tänker gemensamt. Arbetet sker just nu oerhört fort. Det är viktigt att förslagen kommer fram fort, och det innebär att de inte i alla delar är perfekta. Vi gör inte det vanliga med remissrundor och månader av beredning, och därför behöver varje ledamot i riksdagen fundera och skicka in förslag, som tas emot.
Man ska veta att våra kollegor på Regeringskansliet är oerhört belastade och bokstavligt talat jobbar dag och natt. Men jag ska upprepa frågan en gång till, för den är viktig.
Karolina Skog (MP):
Det är för tillfället bra att ge lite bakgrund till dessa hastigt framlagda förslag och tala om varifrån de kommer. Reglerna om korttidspermittering, som vi nu redan förändrar i förhållande till det ursprungliga förslaget, bygger på ett förslag som fanns liggande, som var genomtänkt. Men det var nog tänkt för en annan situation än den vi befinner oss i.
Man tänkte nog mer att en bransch eller kanske till och med ett enskilt företag skulle drabbas av något som branschen eller företaget inte kan påverka. Det skulle kunna vara störningar i omvärlden. Förslaget om korttidspermittering utformades för att staten ska kunna gå in och ersätta delar av kostnaden och hålla företaget och de anställda under armarna under tiden.
Nu har vi en helt ny ekonomisk situation i Sverige, där många branscher med olika förutsättningar drabbas samtidigt. Då ser vi att det här systemet inte sitter helt som hand i handske. Därför har vi redan gjort vissa förbättringar i utskottet, och vi har också vänt och vridit på den fråga som Jakob Forssmed tar upp. Vi fann att den inte är enkel.
Det är ganska komplicerat att direkt se konsekvenserna av en sådan ändring, och vi fann därför i enighet att vi inte kunde sitta i utskottet och skriva om lagen utan att veta konsekvenserna. Alla goda förslag mottas dock med största allvar; det är det tydliga besked jag ger här i dag. Vi följer utvecklingen. Alla idéer om förbättringar tas på allvar, och vi vänder och vrider på dem.
Det är ingen som nu agerar principiellt eller högfärdigt och säger att vi inte kan lyssna. Det är ett lyssnande arbete och ett vändande och vridande för att hitta ett system som är rätt i en ekonomisk situation vi aldrig tidigare har upplevt.
Karolina Skog (MP):
Vi har som sagt gnuggat denna fråga ordentligt i utskottet och haft en tät dialog med Finansdepartementet. En viktig sak som har framkommit är att kravet på att göra sig av med konsulter eller tillfälligt anställda inte är absolut. Även konsulter och tillfälligt anställda kan anses vara kritiska för verksamheten och därmed behöva stanna kvar på företaget och i systemet.
Det är viktigt att detta blir tydligt för alla. Vi har också hanterat och gnuggat den fråga som Jakob Forssmed nu tar upp. I den dialogen framkommer att en ändring av den delen kan rucka på balansen i förslaget. Detta behöver man tänka igenom mer noggrant i stället för att göra hastiga förändringar. Det var de svar vi, även Jakob Forssmed, fick, och dem har jag stor respekt för.
Jag har också stor respekt för alla goda förslag som gör de regler vi nu hastar genom riksdagen bättre. Vi tar dem till oss och tittar på allting med stor seriositet.
Karolina Skog (MP):
Pandemin som vi står i påverkar oss alla. Den påverkar oss genom oro för nära och kära. Den påverkar oss genom oro för jobbet. Inte minst företagare är just nu tyvärr med rätta oroliga för sin verksamhet. Kassaflödet har i många företag sinat helt.
Från Miljöpartiets och samarbetspartiernas sida är det tydligt att vi kommer att behöva se arbetet för att hantera krisen i olika steg. Just nu är vi inne i en akutfas, där vi gör krisåtgärder för att dämpa effekterna. Det viktigaste i det korta perspektivet är att så många som möjligt får behålla jobb och inkomst.
Det kan vi göra genom att på olika sätt stötta i grunden livskraftiga företag så att de kan behålla sina anställda och finnas kvar med sina produkter och tjänster också efter krisen. De allra första åtgärderna var av allmän karaktär och handlade om att se till att företagen kan erbjudas lån och likviditet. Nu kommer vi in i ett skede där vi behöver göra mer branschspecifika åtgärder.
Olika branscher möter ju olika typer av utmaningar. En första sådan åtgärd är den vi hanterar här i dag: ett riktat stöd till flygbranschen, som var de första som märkte av de restriktioner som infördes i Sverige och i andra länder. Även den övriga transportbranschen är väldigt påverkad. Det är många i sjöfarten som nu jobbar oerhört hårt för att få in varor till Sverige.
Att lösa bemanningsfrågor i sjöfarten är nu väldigt svårt, och jag vet att många jobbar hårt med det. Bussbranschen är hårt drabbad, och det är viktigt att komma ihåg att den kommersiella bussbranschen är nära sammanväxt med kollektivtrafiken. Det här behöver vi fortsätta att följa, och vi kommer att behöva göra fler riktade åtgärder till andra delar av transportbranschen och även till andra delar av samhället. I dag hanterar riksdagen ett steg i detta.
Jag ser fram emot att vi här i riksdagen fortsätter att prata om vilka som ska vara de fortsatta stegen. Sedan kommer det en tid efter corona, när Sveriges ekonomi ska få en riktig nystart. Då ser jag goda möjligheter att denna nystart ska präglas av de mål som riksdagen har satt upp kopplat exempelvis till hållbarhet och klimat. Detta får vi ta lite senare, precis som redan har sagts här i talarstolen.
Här och nu är det krisåtgärder och samling, och jag är väldigt stolt över att vara en del av en riksdag som kan samlas på det här sättet. Jag vill yrka bifall till utskottets förslag.
Karolina Skog (MP):
Hälsokrisen som vi upplever och den ekonomiska krisen som en följd av den är mångfasetterade. Jag tänker under mina fyra minuter fokusera på ett ämne som inte har kommit fram så tydligt, nämligen EU-samarbetet.
Jag tycker att det har varit en sorg att under våren se att EU-samarbetet inte har levt upp till de förväntningar som åtminstone jag hade på den här gemenskapen. Tyvärr har många länder vänt sig inåt snarare än att sträcka sig mot varandra.
Men det är viktigt att vi värnar gemenskapen och solidariteten inom EU. Och vi har på riksdagens bord nu två förslag om stöd som syftar till just detta.
Det ena förslaget handlar om ett avtal med Europeiska kommissionen om möjlighet att ge lån till länder för att de ska kunna vidta aktiva åtgärder på arbetsmarknaden men också kunna finansiera sjukvården. Det andra förslaget är ett avtal med Europeiska investeringsbanken för att ge dem möjlighet att ge lån till små och medelstora företag.
Utskottet och regeringen konstaterar att de här stöden inte är utformade precis så som Sverige hade velat se. Det finns risker och brister med de förslag som har förhandlats fram inom Europeiska unionen.
Men det allvarliga läget i Europeiska unionen och i många av EU-länderna påkallar ändå att även Sverige ansluter sig till de här programmen och solidariskt finansierar dem. Det vill jag understryka är oerhört viktigt.
Trots EU-samarbetets brister, som tyvärr har kommit fram, och trots att alltför många medlemsländer missköter sin ekonomi och brister i att följa EU-kommissionens rekommendationer att stå tillräckligt starka i den här typen av ekonomiskt läge behöver vi visa solidaritet inom EU och samlas för en gemensam finansiering.
En fantastisk sak i den svenska debatten tycker jag är att alla har det tagit det för självklart att staten ska gå in och ta kostnaden för sjukvård och för testning, så som föreslås i propositionen i dag. Alla har tyckt att det är självklart, för så agerar ett starkt välfärdssamhälle, en stat som håller samman. Nu måste det också vara självklart att hälsovården finns i alla EU:s länder, oberoende av ekonomiska medel.
Alla inom EU ska till exempel ha rätt till intensivvård. Då behövs den här typen av instrument för att säkerställa att det är så. Trots att det finns brister och kritik - regeringen arbetar hårt för att göra de här stöden så bra som möjligt - är det viktigt att Sverige är med i det gemensamma arbetet för att hålla ihop EU även genom den här krisen.
Detta tycker jag är värt att påpeka liksom de andra viktiga åtgärder som mina kollegor i finansutskottet så tydligt beskrivit här i kammaren. Med detta vill jag avsluta med att tacka för det oerhört goda samarbete som vi har haft i finansutskottet under våren. Vi har arbetat hårt, och vi kommer att fortsätta arbeta hårt för att hantera den ekonomiska situationen i Sverige.
Jag vill önska mina kollegor en trevlig sommar och tacka kansliet, som har arbetat oerhört hårt, och jag vill även önska herr talmannen glad sommar.
Karolina Skog (MP):
Jag är väldigt tacksam över att jag än en gång får möjlighet att förtydliga hur orättvis den politik kring försörjning av bilen som Moderaterna har byggt upp är för svensk glesbygd. I moderat politik är det så här, och det är en politik som har funnits länge: Glesbygdsbor betalar för storstadsbor som pendlar till jobbet. De betalar när storstadsborna köper bilen. De betalar när storstadsborna kör bilen.
De betalar när storstadsborna parkerar bilen. Alla dessa delar är starkt subventionerade. Denna subvention går framför allt till personer som bor i kranskommuner kring våra storstäder. Det är personer som i genomsnitt har väldigt goda inkomster. Detta är orättfärdigt. Från Miljöpartiets sida har vi nyttjat makten vi har fått i regeringen till att se över alla dessa system.
Vi ser över reseavdragen, så att vi kan få ett reseavdrag som får det syfte som det är tänkt. Syftet är att göra det möjligt att bo och arbeta i hela landet, inte att ge en subventionering till våra storstäder. Tjänstebilssystemet kommer att förändras på motsvarande sätt. Det som återstår är att vi behöver komma åt de väldigt stora subventioner som också finns för parkering, som framför allt får genomslag i våra storstäder.
Jag kan tänka mig - och Miljöpartiet är starkt för detta - att genom olika typer av subventioner göra det möjligt att bo och leva, och bland annat köra bil, i glesbygden. Men jag ägnar med stor stolthet mycket av min politiska kraft åt att förhindra att bilkörning i städerna subventioneras.
Karolina Skog (MP):
Jag kan bara kort konstatera att allting jag har refererat till här bygger på uppgifter från statliga myndigheter, bland annat Skatteverket. Jag ska självklart säga några ord också om migration och om vart människor tar vägen. Då tänker jag ta upp det som jag faktiskt inte tog upp i mitt anförande. Det är frågorna kring social dumpning.
Vi har nyligen fått en rapport från Statskontoret som visar att kommuner med stor skattekraft - till stor del handlar det om kommuner som leds av moderata företrädare - systematiskt pekar ut och identifierar människor som på olika sätt är svaga. Det handlar om missbrukare. Det handlar om nyanlända och om andra människor som behöver samhällets stöd. Man tvingar systematiskt ut dessa människor ur sina kommuner.
De tvingas till kommuner där arbetsmarknaden är svagare och där förmågan att ta hand om dem och erbjuda dem hjälp är svagare. Ledamot Ericson vill få det att framstå som att människor söker sig till dessa platser där det inte finns något arbete. Nu har vi fått bevis på att det inte fullt ut är sant.
Det är moderata politiker som sitter och gör planer och som systematiskt använder bland annat socialtjänstlagstiftningen på ett sätt som den absolut inte är tänkt att användas och tvingar ut svaga grupper från tillväxtkommunerna till kommuner där det saknas en arbetsmarknad. Det är cyniskt.
Karolina Skog (MP):
Att alla som arbetar sig till en pension ska vara trygga med att pengarna förvaltas på ett klokt sätt är en oerhört viktig fråga i samhället. Det är en grundläggande del i hur vi har kommit överens om att trygga varandra under hela livet.
En del av det system som vi har på plats är att det ska vara möjligt att flytta, vara aktiv och kunna samla ihop pension som har hamnat i olika delar, vilket kan göra det enklare att hantera. För att detta ska vara möjligt i realiteten ska de avgifter som tas ut vid en flytt vara sakliga och begränsade.
Det är tydligt att det finns behov av att reglera hur avgifterna utformas. Det ska handla om den administrativa kostnad som finns. Det är detta som vi i dag förtydligar och slår fast med stöd av regeringens proposition. Det är en viktig sak. Jag vill dock tillföra ett perspektiv i debatten som jag uppfattar saknas, och det är skyddet av alla konsumenter.
Det är lika viktigt att värna dem som vill flytta och deras möjlighet att göra detta som det är att värna dem som inte vill flytta - att deras pensionspengar förvaltas på ett gott sätt och att inte finns en överföring av kostnad mellan dessa två grupper.
Eftersom olika typer av försäkringar har olika upplägg i grunden är detta en delikat uppgift, och därför finns det, som sagts här i talarstolen, skäl att gå försiktigt fram och tänka igenom varje steg så att man landar rätt för olika grupper. En anledning att ha koll på de olika grupperna är att det finns en tydlig social aspekt.
Det är inte alla människor som är aktiva och som har förmåga, tid och möjlighet att vara aktiva pensionssparare, utan det finns de som inte är det. Det handlar mycket om förmågan att kunna tillgodogöra sig den typ av information som behövs, och här finns en tydlig klassaspekt som jag tycker är viktig att ha med sig. I Miljöpartiet har vi den med oss hela tiden när vi tittar på denna fråga och när vi agerar.
Återigen: Det finns skäl för oss att vara aktsamma i varje steg vi tar. Detta steg är nu väl genomarbetat, och vi är trygga med att reglerna inte skapar den typ av skevheter som jag vill varna för.
Jag tar upp dem därför att det i debatten läggs väldigt mycket fokus på den grupp som vill och kan flytta, och jag tycker att det finns anledning att lyfta fram även den andra gruppen, som inte vill eller inte har förmåga att sätta sig in i det beslut som det innebär att flytta. Det finns en annan fråga som handlar om retroaktivitet och som finansutskottet är överens om behöver arbetas igenom.
Om det är möjligt att göra retroaktiv lagstiftning ska det göras, men retroaktiv lagstiftning ska alltid hanteras med aktsamhet. Det är en delikat fråga, och olika rättsprinciper ställs mot varandra. Regeringen bereder detta i en särskild ordning för att vara extra noga i den delen. Det tycker jag är en väldigt klok ordning att arbeta i. Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag.
Karolina Skog (MP):
Ju längre krisen fortgår, ju hårdare restriktioner som drabbar och påverkar företag, löntagare, verksamheter och organisationer över hela vårt land, desto tydligare blir det hur komplext och svårt det är att utforma stöd som prickar rätt.
Det har varit svårt att greppa krisens omfattning medan den har utvecklats, och det har varit mer eller mindre omöjligt att se alla lager av konsekvenser som de olika restriktionerna får ute i samhället. Jag känner en stor stolthet över hur vårt samhälle har reagerat på krisen.
Det är tydligt att vi har stått rustade rent ekonomiskt och haft förmåga att rulla ut stora stöd. Myndigheter har agerat oerhört snabbt, ställt om verksamheter och gjort sitt bästa för att få ut stöd till företag.
Samtidigt är det helt rätt och begripligt att många företag är frustrerade över att det inte har fungerat för just dem när de har fått vänta på stöd, när de har hamnat i gråzoner mellan regelverk och kommit i kläm. De historierna är sanna och riktiga, och vi ska lyssna på dem och göra allt vi kan för att göra anpassningar. Sedan finns det oerhört tråkiga saker, till exempel att stämma av mot Bryssel.
Stöden ska fungera med EU:s statsstödsregler. EU har inte helt nått upp till de löften som har kommit om flexibilitet och snabbhet i att ge besked. Vi hade höga förväntningar på att det arbetet skulle löpa enklare och snabbare under krisen, men jag är helt säker på att även där har många arbetat oerhört hårt för att ge svar.
Jag kan tänka mig att det tråkigaste för en företagare som kämpar med ekonomin och ligger vaken på nätterna är att höra politiker ta upp EU:s statsstödsregler. Det låter som en undanflykt. Men likväl är EU:s statsstödsregler en realitet, och vi har varit tvungna att anpassa vissa av stöden till det regelverket.
Det har varit en dynamik mellan regering och riksdag som jag uppfattar i stora delar har varit bra och sund. Vi har gemensamt försökt tänka ut vad som är bäst. I efterhand kan vi säga att om vi hade vetat allt vi vet nu hade vi utformat stöden annorlunda. De hade varit på plats tidigare. Men det är lätt att säga i efterhand.
Nu har riksdagen återigen i finansutskottet samlats bakom ett tydligt tillkännagivande med förslag om hur stöden kan förbättras.
Även om det i morse var goda nyheter om sjunkande smittal, som ger hopp om minskade restriktioner och ett samhälle där vi kan leva fritt och normalt igen, måste vi självklart också ha det negativa scenariot klart för oss och planera för en risk, som vi hoppas är liten, för restriktioner även framåt i tiden. Därför är initiativet klokt, och om vi i det här läget kan förbättra stöden ska vi självklart göra så.
Arbetet måste präglas av pragmatism och lyhördhet även framåt i tiden. Jag yrkar bifall till utskottets förslag.