Teresa Carvalho (S):
Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande SfU3, som rör anslagen för utgiftsområde 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn. I Sverige finns drygt 2 miljoner barn som på ett eller annat sätt berörs av den ekonomiska familjepolitiken.
Den utformas utifrån principen om barnets bästa och ett jämställt föräldraskap och är en viktig del av den svenska modellen med en generell välfärd som omfattar alla. Socialdemokraternas ambition är att kombinera en politik för hög sysselsättning och hållbar tillväxt med ökad rättvisa och minskade klyftor i samhället. Det är så vi ser till att välstånd och framgångar kommer alla till del.
Det är så vi bygger sammanhållning och tillit i samhället. Det är så vi stärker tryggheten också för Sveriges barnfamiljer. Detta sker inte genom skattesänkningar och nedskärningar. Barnfamiljer lever ofta i en hektisk vardag med ett livspussel som ska gå ihop. Det är hämtningar, lämningar, läxläsning och fritidsaktiviteter. En annan viktig pusselbit är ekonomin.
Med familjebildning kommer ökade omkostnader för mat och boende. Det är välling, blöjor, cyklar och vinterskor. Sverige ska vara ett tryggt land. Inget barn ska leva i fattigdom eller behöva oroa sig för de här sakerna. En generell välfärd handlar i grunden just om att varje barn ska ha trygga och goda uppväxtvillkor.
Med de behovsprövade stöden och socialförsäkringar jämnar vi ut risker och kostnader mellan generationer, mellan oss som arbetar och de som har haft oturen att drabbas av sjukdom, mellan hushåll med barn och hushåll utan barn. Fördelningspolitiken spelar en stor roll för barnfamiljernas inkomster. Ett framgångsrikt exempel på hur vi både politiskt och ekonomiskt tillgodoser barns behov är barnbidraget.
Barnbidraget gör verkligen skillnad för vanliga barnfamiljer i Sverige - inte bara, men kanske framför allt, för dem med lägre inkomster. När barnbidraget infördes på 30-talet var det ett stöd till fattiga mammor. När det blev allmänt och lika för alla på 40-talet var det en grundpelare i det välfärdssamhälle som då hade börjat byggas upp i Sverige.
Barnbidraget har tillsammans med den övriga familjepolitiken, med en utbyggd barnomsorg och världens bästa föräldraförsäkring, verkligen bidragit till att framför allt kvinnor men naturligtvis också män inte behöver välja mellan barn och förvärvsarbete. Den högre sysselsättningsgraden - Sverige ligger nu i det absoluta toppskiktet - har stimulerat högre tillväxt och jämställdhet.
Vi ser lyckligtvis att vi inte har samma problem som många andra länder runt om i Europa har, med ett för lågt barnafödande för att kunna säkra välfärden i framtiden. Barnbidraget har tjänat Sverige väl. Sverige är verkligen ett av de bästa länderna i världen för ett barn att växa upp i. Det ser jag. Men jag ser också klyftorna i vårt samhälle och att det även här finns många barn som drabbas av att föräldrar lever i en ekonomiskt utsatt situation.
Varje barn har rätt till en god start i livet, oavsett samhällsklass, kön, funktionsvariationer eller etnisk bakgrund. Många är de utredningar och experter som har pekat på just barnbidragets förmåga att bidra till såväl minskade klyftor som ökad tillväxt och ökad jämställdhet. Därför är jag glad och stolt över att den socialdemokratiskt ledda regeringen nu föreslår att barnbidraget ska höjas med 200 kronor per månad och barn.
Det är en oerhört efterlängtad och välmotiverad satsning för vanligt folk. Vi kan titta på barnbidragets senare historia. Vi kan konstatera att det har halkat efter. Under den borgerliga regeringens tid vid makten höjdes inte barnbidraget en enda gång. De sänkte skatten i stället - mest för dem som tjänade mest.
Den nuvarande nivån, på 1 050 kronor, infördes av den socialdemokratiska regeringen 2006. Vi kan blicka tillbaka lite och göra ett nedslag 1995. Då låg barnbidraget på 680 kronor. Det följande decenniet hade det alltså utvecklats till 1 050 kronor. Hade det fått hänga med i samma takt även årtiondet efter det hade barnbidraget i dag legat på 1 420 kronor.
Det är en skillnad på 4 400 kronor per barn och år för en vanlig svensk barnfamilj. Jag hoppas att barnbidraget fortsättningsvis får hänga med bättre än det gjort under det senaste årtiondet. Nu när budgetunderskottet efter den moderatledda regeringens tid vid makten har vänts till överskott finns det äntligen utrymme för att höja barnbidraget. Samtidigt amorterar vi på statsskulden så att den ligger på en av de lägsta nivåerna på mycket länge.
Vi genomför dessutom flera andra oerhört viktiga reformer. Exempelvis avsätts 1 miljard för ökad likvärdighet och kunskapsutveckling i skolan och 1 miljard till förlossningsvården. Det är också glädjande, vill jag ha sagt, att barnbidraget nu höjs i bred enighet. Alla partier i Sveriges riksdag utom Sverigedemokraterna ställer sig bakom regeringens förslag om att höja barnbidraget.
Det är en styrka att Sveriges barnfamiljer får den uppbackningen. Fru talman! Vi behandlar nu mandatperiodens sista budget. Det faller sig därför naturligt att göra en liten summering. Vi kan börja med det första året, som präglades av budgetunderskott och en oroande arbetslöshetssituation.
Jag kan konstatera att det var då allianspartierna och Sverigedemokraterna röstade ned regeringens budget, vilket innebar att vi just då inte kunde genomföra några av de stärkande reformer för barnfamiljerna som vi hade tänkt. Men regeringen återkom och har sedan dess levererat, kan jag konstatera. Underhållsstödet har höjts, liksom grundnivån i föräldrapenningen.
Den höjda inkomstgränsen i bostadsbidraget för barnfamiljer har gjort att fler barnhushåll med svag ekonomi i dag är berättigade till bostadsbidrag eller har fått en höjning. Vi har reserverat en tredje månad i föräldraförsäkringen för respektive förälder och på så sätt tillsammans med en del andra reformer tagit steg mot ett jämnare uttag i föräldraförsäkringen. Listan skulle kunna göras längre, men jag tror att ni förstår min poäng. Jag tycker att vi har gjort mycket som har varit bra under denna mandatperiod.
Men jag vill också ha sagt att det finns mycket mer som behöver göras. Fortfarande behöver vi göra mycket för Sveriges barnfamiljer, kanske framför allt för att stödja de barn som lever i störst utsatthet. Men det handlar också om de generella bitarna och naturligtvis om att bidra till ökad jämställdhet mellan kvinnor och män. Glädjande nog är flera reformer i rullning.
Exempelvis utreds nu föräldraförsäkringen lite bredare, just i syfte att öka jämställdheten och anpassa försäkringen till olika familjekonstellationer. Ett annat exempel på pågående reformarbete är att det just nu förbereds för att företagare i ett uppbyggnadsskede ska få ett starkare skydd kopplat till dessa bitar. Fru talman!
Jag ser fram emot fortsättningen, där barn- och familjepolitik för ännu tryggare uppväxtvillkor och ännu mer jämställdhet genomsyrar bygget av välfärdslandet Sverige.