Marianne Berg (V):
Jag är sist på talarlistan, och jag vill hålla mitt anförande ur ett hbt-perspektiv. Fru talman! Att bli slagen, att bli hotad, att bli utsatt för sexuella övergrepp, att bli förföljd, att bli trakasserad och att bli utsatt för hatbrott inte bara på grund av kön och etnisk bakgrund utan också på grund av sexuell läggning är något som vi med alla medel måste motarbeta.
Vi kan aldrig acceptera någon form av våld. Att utsättas för våld är en kränkning som jag tror att många i den här kammaren inte riktigt kan ta till sig, om de inte själva har blivit utsatta. Regeringen har gjort en hel del bra saker, tycker jag, bland annat handlingsplanen för att bekämpa olika former av våld och förtryck.
Men mycket mer kan göras. Det är vi överens om. Men hur ska vi göra det? Det är den stora frågan, och där skiljer vi oss åt. Fru talman! Gruppen hbt-personer söker inte hjälp och stöd i samma utsträckning som heterosexuella när de har blivit utsatta för våld i en parrelation. Vad kan orsaken till detta vara?
Ja, en av många orsaker kan vara att det är väldigt få kommuner som i dag kan erbjuda stöd och hjälp till hbt-personer som blivit utsatta för just våld i en parrelation. Det är ännu färre som kan erbjuda ett skyddat boende. Detta drabbar naturligtvis också barnen i dessa förhållanden. Fru talman!
När ett samhälle inte förmår att erbjuda ett likartat skydd för alla medborgare utgör detta en form av strukturell diskriminering. Detta är givetvis helt horribelt.
Därför anser Vänsterpartiet att regeringen bör utreda och så fort som möjligt återkomma med en handlingsplan för hur hbt-personer som drabbats av partnervåld ska kunna få adekvat hjälp och stöd. Vi vet också att hedersrelaterat våld mot hbt-ungdomar är stort. Dessa ungdomar som drabbas är mycket utsatta.
Homo- och bisexuella ungdomar riskerar våld, hot och utfrysning av sina familjer och släktingar, oberoende av vilken familj ungdomarna tillhör. Många studier och kartläggningar har slagit fast att det varken inom socialtjänsten eller på ungdomsmottagningarna eller hos polisen finns någon särskild beredskap för denna grupp ungdomar.
Då är det verkligen på tiden att regeringen med alla medel lyfter upp problematiken och ser till att dessa ungdomar blir synliga och inte får fortsätta leva i osynlighet. En del i arbetet med att motverka homofobin kan vara att se över kurslitteraturen inom skolans värld. En annan del är att se över kompetensen, se till att den höjs inom utbildningsväsendet.
Det gäller till exempel inom juristlinjen, lärarutbildningen, olika vårdutbildningar, polisutbildningen och yrken som faller inom socialtjänstens ram. Fru talman! Hatbrott är en dubbel kränkning. Hatbrottet är inget nytt fenomen men uppmärksammades och fick ett ansikte först i början av 90-talet. Hatbrott är ett samlingsbegrepp för brott med rasistiska, främlingsfientliga och homofobiska motiv.
Hatbrott kan ta sig olika uttryck. Den vanligaste brottsrubriceringen är ofredande eller olaga hot, men det förekommer också mycket grova brott, till exempel grov misshandel, och det har också gått så långt att hbt-personer har mördats. Detta är milt sagt skrämmande.
Under 2009 anmäldes enligt Brottsförebyggande rådet 5 800 hatbrott, varav lite över 1 000 drabbade hbt-personer. Om vi jämför med 2007 är det skrämmande siffror. Vi ser att hatbrotten på grund av sexuell läggning har ökat med 45 procent.
Det är inte bara sorgligt utan totalt horribelt, och det behövs verkligen krafttag på alla plan för att se till att alla människor är lika mycket värda oavsett kön, klass, etnicitet eller sexuell läggning och ska ha samma möjlighet till hjälp och stöd i samhället. Det handlar om mänskliga rättigheter, och då ska alla inkluderas.
Till den nationella brottsofferjouren vänder sig hbt-personer som blivit utsatta för partnervåld eller hatbrott. Verksamheten har en enorm kompetens inom området, vilket är A och O för att den drabbade personen ska kunna få ett professionellt bemötande och stöd och råd i sin situation. Fru talman!
Vänsterpartiet anser att regeringen behöver säkerställa denna verksamhet och återkomma till riksdagen om en långsiktig finansiering av densamma. Jourens kompetens måste bevaras, och de drabbade personerna får definitivt aldrig osynliggöras.