KBLab/rixvox huggingface dataset:
Karin Enström (M):
Jag vill börja med att säga att försvarsindustrin i Sverige står sig väldigt väl i den internationella konkurrensen i dag. Det har sina historiska men också nutida orsaker. Men som ett litet land har Sverige alltid haft begränsade resurser att utveckla och anskaffa materiel och system till försvaret.
De krav som ställs på låga livscykelkostnader, användarvänlighet och specifika behov för olika geografiska förutsättningar har format en både innovativ och effektiv försvarsindustri. Svensk försvarsindustri är verkligen konkurrenskraftig.
År 2012 gick ca 65 procent av den sammanlagda produktionen på export, enligt Säkerhets- och försvarsföretagens egen statistik. De höga exporttalen visar ju hur exportberoende den svenskbaserade försvarsindustrin är, men också hur duktig man är på att vinna upphandlingar. När man är exportberoende krävs det goda exportvillkor.
Det krävs också en bättre fungerande marknad för försvarsmateriel inom EU. Jag är övertygad om att en gemensam inre marknad i EU är nödvändig för att den europeiska försvarsindustrin som helhet ska kunna vara konkurrenskraftig på sikt. Det är också ett viktigt intresse för oss hur det går för Europa över huvud taget.
Jag har sagt det tidigare, och jag vill säga det igen, att även Säkerhets- och försvarsföretagen själva har väldigt tydligt uttalat att ökad europeisk konkurrens skulle gynna försvarsindustrin i Sverige. Jag har med mig en artikel som jag gärna lämnar över till Anna-Lena Sörenson efter debatten.
Artikeln är skriven av Niklas Alm, tillförordnad generalsekreterare i Säkerhets- och försvarsföretagen, och publicerades i Svenska Dagbladet den 19 december förra året. Niklas Alm skriver: "Ökad europeisk konkurrens med lika spelregler för alla skulle därför gynna oss.
Vi förespråkar därför ett upplägg inspirerat av den svenska modellen med krav på att upphandlingar ska ske i öppen konkurrens, så långt det är möjligt givet branschens särart." Det kan ju inte bli så mycket tydligare än så. Sverige drev den här frågan inför Europeiska rådet i december förra året, och vi kommer att fortsätta att driva frågan.
Huvudskälet är ju inte industrins behov, utan det är för att med en väl fungerande marknad även på Europanivå skapas förutsättningar också för en effektivare försörjning av materiel till Försvarsmakten, och det är alltså huvudutgångspunkten. Herr talman!
Som jag uppfattar det - och oroas lite över, men här får Anna-Lena Sörenson gärna rätta mig - vill socialdemokraterna i försvarsutskottet verka för att medlemsländerna oftare ska kunna åberopa undantag vid upphandlingar. Det skulle ju missgynna försvarsindustrin i Sverige och gynna de större länderna i EU.
Risken är uppenbar för att ju mer Sverige tillämpar undantag, desto fler länder kommer att åberopa undantag. Vad är viktigast för oss på lång sikt? Jo, det är att vi kan få rätt materiel till vårt försvar.
Vi är betjänta av att ha en effektiv och framgångsrik svenskbaserad industri som kan sälja både till oss och till andra länder i EU.
Karin Enström (M):
Av totalt 43 miljarder kronor till det militära försvaret går ca 16 miljarder till anslagen för materiel, forskning och utveckling. Det senaste året har regeringen fattat en rad viktiga materielbeslut, alltifrån anskaffning av nästa generation Gripen till förra veckans beslut om modernisering av stridsfordon 90.
Det är kvalificerad personal och modern och ändamålsenlig materiel som tillsammans i välövade förband utgör det som stärker vår försvarsförmåga. Då är materiel, forskning och utveckling en viktig del av detta, om inte den enda. Det är personalen och materielen och att man kan öva tillsammans i förband.
För mig är det tydligt att ska vi kunna ha en fortsatt konkurrenskraftig och välmående svenskbaserad försvarsindustri måste den industrin kunna verka på mer lika villkor. I fråga om att beskriva bilden av hur det ser ut i EU i dag håller jag med om en hel del i Anna-Lena Sörensons beskrivning, att det finns mycket kvar att göra.
Men jag är helt övertygad om att Sverige och svenskbaserad försvarsindustri har att vinna på att den blir öppnare och att det blir mer konkurrens. Vår svenskbaserade försvarsindustri är både kostnadseffektiv och väldigt duktig, och när valet står mellan olika alternativ blir det än tydligare att den svenskbaserade industrin ofta har en fördel.
Sedan finns det områden, som vi har diskuterat tidigare, där länder kommer att hävda väsentliga säkerhetsintressen. Men det vi inte vet är med vilken framgång det sker, eftersom det ska prövas i varje enskilt fall. Risken är då att det i förlängningen skulle drabba den svenskbaserade försvarsindustrin.
Karin Enström (M):
Peter Jeppsson har med anledning av Försvarets materielverks inriktningsbeslut om att lägga ned flygverkstaden vid F 17 frågat mig dels om jag avser att säkerställa att alla fakta i nedläggningsbeslutet belyses och tydligt redovisas, dels om jag är beredd att ta initiativ till en mer grundlig genomgång av ärendet om det visar sig att FMV:s beslut riskerar uppbyggnaden av BG15/NRF registerförband med mera.
Den 11 december förra året besvarade jag en likartad fråga från Peter Jeppsson angående Försvarets materielverks inriktningsbeslut om att lägga ned flygverkstaden vid F 17 . Regeringens inriktning är att fortsatt reformera försvaret i enlighet med den av riksdagen antagna propositionen Ett användbart försvar , i syfte att stärka försvarsförmågan.
Hittills har reformen inneburit ungefär 140 nya heltidstjänster för gruppbefäl och soldater på F 17. Införandet av ett nytt helikoptersystem på F 17 medför omfattande investeringar i infrastruktur. Som ett led i reformen har regeringen bland annat föreslagit åtgärder för att effektivisera och rationalisera försvarslogistiken i propositionen En sammanhållen försvarslogistik .
Riksdagen har därefter bemyndigat regeringen att besluta om försvarslogistikens framtida utformning, i enlighet med propositionen , och regeringen har lämnat uppdrag till berörda myndigheter om detta. Mot denna bakgrund har den 1 januari 2013 verksamheterna förråd, service och verkstäder överförts från Försvarsmakten till Försvarets materielverk.
Försvarets materielverk har regeringens uppdrag att effektivisera och rationalisera verksamheterna i syfte att frigöra medel som i stället ska användas av Försvarsmakten i förbandsverksamheten. Av Försvarets materielverks analys av verksamheten framgår att myndigheten har en överkapacitet avseende flygverkstäder.
Myndigheten bedömer att det finns en potential för effektiviseringar samtidigt som myndigheten kan tillgodose behovet av bakre flygunderhåll vid annan ort. Beslutsinriktningen om att minska från dagens tre till två flygverkstäder är således en del av myndigheternas pågående arbete för att frigöra medel till Försvarsmaktens förbandsverksamhet.
Frågan om antalet flygverkstäder, liksom övrig utformning av försvarslogistik, är en uppgift som myndigheterna sinsemellan har regeringens uppdrag att utforma. Regeringen följer genomförandet av försvarsreformen och myndigheternas uppdrag med att effektivisera försvarslogistiken. Regeringen följer också utvecklingen vad gäller vilka effekter som en nedläggning skulle medföra för luftförsvaret.
Karin Enström (M):
Försvarsmakten genomför ett omfattande reformarbete, och syftet är att stärka Sveriges försvarsförmåga. Det finns anledning att påminna om varför reformen var nödvändig och hur läget såg ut i försvaret 2006 när alliansregeringen tillträdde. Huvuddelen av förbanden i armén hade beredskapskrav på tre år. Den allmänna värnplikten var varken allmän eller en plikt - det var ungefär 5 000-8 000 personer som gjorde värnplikt de sista åren.
Den samlade försvarsplaneringen hade upphört. Krigsförbandsövningar genomfördes inte. I och med den pågående försvarsreformen anställer Försvarsmakten 16 000 gruppbefäl, soldater och sjömän på hel- och deltid. Försvarsmakten bygger upp en insatsorganisation med tillgängliga förband. Bara i höst har man genomfört ett antal större övningar i Sverige och i Östersjön, både nationellt och tillsammans med andra länder.
Hemvärnet tillförs ny utrustning och genomförde förra året ca 40 krigsförbandsövningar. För att säkerställa genomförandet av den pågående reformen satsar också regeringen 1,4 miljarder kronor över fyra år i höstens budget. Pengarna ska gå till förbandsverksamheten och uppbyggnaden av insatsorganisationen, det vill säga anställning och utbildning av personal, och de ska gå till övningar.
Inom hela Försvarsmakten och övriga försvarsmyndigheter pågår ett omfattande arbete. I Försvarsmakten är intagandet av insatsorganisationen, som riksdagen har beslutat, naturligtvis högsta prioritet.
En del i reformen handlade mycket om hur vi ska använda de resurser som vi lägger på den här sektorn och hur vi kan säkerställa att så mycket resurser som möjligt går till att skapa försvarsförmåga. Det är också bakgrunden till den organisationsförändring och de rationaliseringskrav som vi har ställt på Försvarsmakten och Försvarets materielverk.
Då kommer vi in på att det är myndigheter det handlar om. Vi måste upprätthålla vårt konstitutionella system för styrningen av statliga myndigheter. Regeringen ger myndigheten en uppgift. Myndigheten hanterar uppgiften självständigt och återredovisar därefter resultatet till regeringen, och det är myndighetens chef som ansvarar för att så sker.
När det gäller förslag eller redovisningar om flygverkstaden i Ronneby konstaterar jag att varken Försvarsmakten eller FMV har inkommit till regeringen med något sådant. Det är inte konstigt, utan det är i sin ordning, för det är inte en fråga för vare sig regeringen eller riksdagen att avgöra, utan det här är ett arbete som ska ske myndigheterna emellan, och man ska vara överens.
Peter Jeppsson och Annicka Engblom vet också att jag som statsråd inte ska tala om för en myndighet hur den ska bereda en viss fråga. Jag känner dock här att Peter Jeppsson gärna skulle vilja tala om för FMV hur myndigheten ska bereda och hantera den här frågan.
Karin Enström (M):
Jag vill återkomma till det som vi har varit överens om, och jag hoppas att vi fortfarande är överens om det, nämligen att en förutsättning för att kunna genomföra den pågående försvarsreformen är effektiviseringar i de så kallade stödverksamheterna, det vill säga stödstrukturer för Försvarsmaktens insatsorganisation.
Det var man i Försvarsberedningen överens om i dess rapport från 2008, där Socialdemokraterna deltog, och det var också tydligt i den försvarspolitiska inriktning som riksdagen beslutade om 2009. Så sent som i maj 2012 beslutade den här kammaren om hur reformeringen av försvarslogistiken ska gå till.
Då sades det att genom effektiviseringar ska resurser frigöras från stödverksamheter inom försvaret och föras över till förbandsverksamheten och insatsorganisationens uppbyggnad. Avsikten var och är att försvarslogistikens kostnader ska minskas med 760 miljoner kronor fram till 2015. De pengarna ska i stället användas till förbandsverksamheten.
Efter beslutet 2012 har regeringen uppdragit åt myndigheterna att genomföra reformen. FMV och Försvarsmakten har därmed regeringens uppdrag och mandat att rationalisera och effektivisera försvarslogistiken. Det här ska ske genom bland annat effektivare och mer rationella processer och samverkan med övriga myndigheter och andra berörda aktörer. Det har vi beslutat om.
Det är det som nu genomförs av myndigheterna. Det är ett stort, omfattande och mödosamt arbete. I det här fallet, som handlar om bakre flygunderhåll, har FMV konstaterat att det med dagens tre flygverkstäder finns en överkapacitet i det så kallade bakre flygunderhållet, och det finns möjligheter till rationalisering.
Det är det uppdrag man har fått, att se över de olika verksamheterna och se om det finns effektiviseringsmöjligheter och rationaliseringsmöjligheter. Jag vet inte hur jag ska tolka Peter Jeppsson. Vill han att jag ska överpröva myndigheternas beslut trots att han varit med och fattat det här beslutet?
Faktum är att Peter Jeppsson i försvarsutskottets betänkande, i samband med att reformen beslutades, i ett särskilt yttrande betonar vikten av rationalisering: "Socialdemokraterna anser att det är av stor vikt att genom en sammanslagning av FMV och FM log söka rationaliserings- och effektivitetsvinster. Det är nödvändigt att utveckla och förändra både arbetsmetoder och organisation."
Det blir konsekvenser av de beslut man fattar. Det måste man ha klart för sig redan när man fattar besluten.
Karin Enström (M):
Utöver den reform som nu genomförs när det gäller försvarslogistik satsar regeringen 1,4 miljarder över fyra år för att stärka Sveriges försvarsförmåga. Redan i dag har vårt försvar en bättre förmåga och beredskap än vad det hade när alliansregeringen tillträdde 2006.
Det har varit möjligt att göra den här reformen och föreslå de ökningar som nu blir verklighet eftersom alliansregeringen för en ansvarsfull ekonomisk politik. Det är flera länder i Europa - vi har Finland och Danmark närmast - som har tvingats till nedskärningar i sina försvarsbudgetar. Vi kan satsa på försvaret. Det är bra, för det är mycket som behöver göras.
Det är ett stort arbete att införa insatsorganisationen och att samtidigt ta resurser genom att rationalisera och effektivisera det som vi kallar för stödfunktioner till förbandsverksamheten. Det är där vi skapar försvarsförmågan. Då kommer vi också att hamna i situationer där myndigheterna kommer att föreslå, som i det här fallet, en nedläggning, en rationalisering.
Man kanske organiserar sitt arbete på ett annat sätt. Allt detta görs för att vi ska kunna komma vidare i reformen. Vi har åstadkommit stora förbättringar och stora förändringar. Det tycker jag är bra. Det som snarare oroar mig är frånvaron av besked om hur Socialdemokraterna ser på framtiden och på ekonomin i framtiden. Ni i oppositionen har lagt fram era budgetförslag, men de skiljer sig mycket åt.
Man kan titta på hur ni till exempel skulle kunna komma överens med Miljöpartiet och Vänsterpartiet i den här frågan. Vänsterpartiet vill skära ned med 3 1⁄2 miljard, och Miljöpartiet 7 miljarder, varav 1,7 miljarder är på materiel. Det här är mer oroande.
Karin Enström (M):
Peter Hultqvist har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att stärka försvaret av Gotland.
Genom försvarsbeslutet 2000 , som fattades av riksdagen år 2000, avvecklades en rad förband och enheter i Försvarsmaktens grundorganisation på Gotland: Gotlands militärkommando MKG, Gotlandsbrigaden, Gotlands artilleriregemente A 7, Gotlands luftvärnskår Lv 2 och Gotlands kustartilleriregemente KA 3.
Genom försvarsbeslutet 2004 , som fattades av riksdagen år 2004, avvecklades Gotlands militärdistriktsstab MDG samt Gotlands regemente P 18. Därmed försvann de sista enheterna i Försvarsmaktens grundorganisation från Gotland förutom hemvärnsgruppen. En effekt av de nämnda försvarsbesluten var att Försvarsmaktens samlade försvarsplanering upphörde.
Med dessa beslut försvann också stora delar av krigsförbandsorganisationen. Kraven på beredskap för stora delar av arméns förband sänktes till upp till tre år. Sedan alliansregeringen tillträdde 2006 har inga förband lagts ned.
Regeringens inriktning är att fortsatt reformera försvaret i enlighet med den av riksdagen antagna propositionen Ett användbart försvar , i syfte att stärka försvarsförmågan.
Reformeringen av Försvarsmakten från ett förrådsställt försvar till ett bemannat och tillgängligt försvar med omedelbart gripbara militära förband skapar möjligheter att agera med militära medel om det skulle bli nödvändigt. Därmed lämnar vi tidigare lågt satta beredskapskrav där huvuddelen av insatsorganisationen krävde ett till tre år innan den kunde sättas in.
Genom reformen ska förbanden kunna användas såväl i Sverige och i närområdet som utanför närområdet. Som en följd av den försvarspolitiska inriktningen har Försvarsmakten återupptagit den nationella försvarsplaneringen. År 2014 ska Försvarsmaktens insatsorganisation vara intagen med krigsplacerad personal och materiel. Försvarsplaneringen utgör grunden för planeringen av rikets försvar och innefattar med naturlighet även försvaret av Gotland.
Viss tung materiel har även placerats på Gotland. Såväl marin- som flygförband har i dag möjligheter att basera på Gotland. På Gotland finns även väl fungerande hemvärnsförband. Med den nya tillgängliga, rörliga och användbara insatsorganisationen finns goda förutsättningar att öka den militära närvaron på Gotland i händelse av en försämrad säkerhetspolitisk situation.
I takt med att insatsorganisationen intas ökar också Försvarsmaktens övningsverksamhet. Under senare år har Försvarsmakten genomfört ett antal stora övningar på och runt Gotland. Hösten 2013 genomfördes övningen Northern Coast bland annat i området på och runt Gotland. Därtill övar hemvärnet på Gotland regelbundet. Reformeringen av Försvarsmakten ökar Sveriges försvarsförmåga inklusive förmågan att försvara Gotland.
Karin Enström (M):
Peter Hultqvist har vid ett flertal tillfällen återkommit till sin oro för försvaret av Gotland och utvecklingen i Östersjöområdet. Jag håller med om att Gotland kan ha en viktig betydelse om en konflikt skulle utspelas i Östersjöområdet. Samtidigt kan jag konstatera att Östersjöområdet präglas av stabilitet. Vi ska komma ihåg att det bara är tio år sedan de baltiska länderna blev medlemmar i Nato.
Jag kan också konstatera att Försvarsberedningen, där Peter Hultqvist är en av ledamöterna, gör motsvarande bedömning i den säkerhetspolitiska rapporten Vägval i en globaliserad värld , nämligen att Norden och Östersjöregionen sammantaget präglas av stabilitet, dialog och samarbete.
Försvarsberedningen gjorde en liknande bedömning för Östersjön i det som var grunden för den försvarspolitiska inriktningspropositionen 2009. I beredningen konstateras också att ett enskilt militärt väpnat angrepp mot Sverige är fortsatt osannolikt under överskådlig tid. Visst håller Peter Hultqvist också med om den bedömningen?
Jag har nämligen inte sett någon avvikande mening när det gäller den beskrivningen. Herr talman! Just nu pågår en omfattande försvarsreform med syfte att stärka försvarets förmåga. Försvarsmaktens övningsverksamhet ökar, vilket jag också nämnde i svaret. Det inkluderar området på och kring Gotland. Det betyder att det är militär närvaro.
Övningen Northern Coast, som genomfördes under hösten i farvattnen runt Gotland, inkluderade över 3 000 personer och 35 fartyg från 14 länder. Försvarsmakten gör självklart också egna övningar på Gotland, runt Gotland och över Gotland.
Jag skulle vilja säga att den nya insatsorganisationen med kvalificerade system som våra JAS-divisioner, korvettdivisioner, u-båtssystemet och tillförsel av de medeltunga helikoptersystemen skapar goda förutsättningar för att kunna verka med både sensorer och vapenplattformar på, över och runt ön.
Detta är sammantaget ett resultat av att vi har kunnat höja försvarsanslagen, och det är ett resultat av alliansregeringens ansvarsfulla ekonomiska politik. Det är inte med kaserner eller stabsbyggnader som man bygger försvarsförmåga. Det gör man genom att ha väl övade och väl utrustade förband som kan användas i Sverige, i vårt närområde och längre bort om så behövs.
Det är på det sättet vi stärker vår försvarsförmåga.
Karin Enström (M):
Jag skulle vilja gå tillbaka lite i tiden och påminna Peter Hultqvist om att det vi nu delvis kan se är ett resultat av socialdemokratisk politik. Socialdemokraternas meritlista - om jag får använda det uttrycket - när det gäller försvaret och försvar av Gotland imponerar inte.
Gotlandsbrigaden, Gotlands artilleriregemente, Gotlands luftvärnskår, Gotlands kustartilleriregemente och Gotlands regemente lades alla ned under den socialdemokratiska regeringen. Det var bara en bråkdel av de ca 60 förband och enheter som Socialdemokraterna lade ned under sin tid vid makten. Det som Peter Hultqvist och Socialdemokraterna nu kommer med handlar kanske om att sent ska syndaren vakna.
Nu är vi på väg mot att kunna återta vår försvarsförmåga. Efter år av nedläggningar, efter år av besparingar och krympande försvarsanslag under den socialdemokratiska regeringen har det nu vänt för försvaret. Vi kan nämligen se hur försvarsplaneringen börjar ta form, vi kan se hur övningsverksamheten ökar och vi kan se hur kvaliteten på förbanden ökar med professionella och erfarna soldater och sjömän.
För andra året i rad tillför regeringen också nya pengar till försvaret för att hålla tempot uppe i försvarsreformen. Den syftar just till att stärka vår försvarsförmåga. Med tillgängliga och rörliga förband som är bemannade med erfaren personal och utrustade med modernt materiel kan Försvarsmakten genomföra insatser, inte minst över och på Gotland.
Jag ser att Försvarsmakten kommer att ha god förmåga att kunna bygga upp det. Vi vet också att vi har ett arbete i Försvarsberedningen som handlar om att se över vad som ska gälla inför 2015 och framöver.
Jag hoppas att vi ska kunna komma överens där, men jag bekymrad över hur Socialdemokraterna ska få ihop det pengamässigt. Socialdemokraterna lägger inte mer pengar i dag än vad alliansregeringen gör. Att göra den typen av förstärkningar som Peter Hultqvist talar ganska yvigt och vitt och brett om kostar pengar.
Hur mycket pengar det kostar beror naturligtvis på vad man gör. Det som oroar mig är, om det skulle bli aktuellt, hur Socialdemokraterna ska komma överens med Vänsterpartiet och Miljöpartiet i det här fallet. Förra valet gick ni till val på att skära ned på försvaret med 2 miljarder kronor. Hur ser det ut nu? Det oroar nämligen mig betydligt mer just nu.
Det som inte oroar mig är Försvarsmaktens förmåga att kunna verka på och över Gotland.
Karin Enström (M):
För mig gäller det att få ihop de olika bilder som Peter Hultqvist förmedlar. Vi är överens om att området kring Östersjön är stabilt. Vi är också överens om att Ryssland ökar sin övningsverksamhet och sin förmåga.
Syftet med det försvar som vi nu bygger upp är ju att tidigt kunna förflytta förband, kunna vara flexibla och ha ett system som gör att vi har försvaret som en tröskeleffekt och också - beroende på hur läget ser ut och även om det osannolika skulle inträffa - vara beredda och ha en hög beredskap. Det är därför som vi nu stärker vår försvarsförmåga. Jag tror inte på kaserner och betong.
Däremot tror jag på flexibla förband som har en hög rörlighet, och det är ju precis det som vi nu bygger upp. Men låt oss fortsätta den diskussionen i Försvarsberedningen. Vad drar man för slutsatser av den moderna utvecklingen just nu, och vad får det för konsekvenser för Sveriges säkerhetspolitiska läge?
När det gäller det som vi bygger upp ser jag inte någon motsättning mellan nationella och det internationella. Jag ser inte heller någon motsättning i att använda hela insatsorganisationen där den bäst behövs, inklusive att kunna vara på Gotland, om så behövs.
Karin Enström (M):
Monica Green har frågat mig vad jag avser att göra för att överlevnadsskolan i Karlsborg ska finnas kvar. På regeringens förslag har riksdagen i december 2013 beslutat om en förstärkning av anslaget 1:1 Förbandsverksamhet och beredskap med 200 miljoner kronor under 2014, 300 miljoner kronor 2015, 400 miljoner kronor 2016 samt 500 miljoner kronor från och med 2017 .
Förstärkningen syftar främst till ytterligare insatser för att rekrytera, utbilda och behålla tidvis tjänstgörande personal. Dessutom syftar förstärkningen till att möjliggöra såväl ökad kvantitet som kvalitet i övningsverksamheten för främst den tidvis tjänstgörande personalen.
Hittills har försvarsreformen och det nya personalförsörjningssystemet inneburit över 1 000 nya heltidstjänster för gruppbefäl och soldater vid förbanden i Skaraborgs län, varav ca 330 vid K 3 i Karlsborg. Utgångspunkten inom statsförvaltningen är att en myndighet själv har ansvaret för att fatta beslut kring sin organisation. Detta följer bland annat av myndighetsförordningen .
För Försvarsmaktens del gäller att myndighetens grundorganisation består av de organisationsenheter som anges i bil. 1 till förordningen med instruktion för Försvarsmakten. Myndigheten bestämmer sin egen grundorganisation i de delar den inte är reglerad i förordningen. Det ligger inom Försvarsmaktens eget ansvar att besluta kring organisationen avseende Försvarsmaktens överlevnadsskola i Karlsborg.