Jan Lindholm (MP):
Den rödgröna feministiska regeringen arbetar systematiskt och målmedvetet för en långsiktigt hållbar välfärdspolitik. Välfärdspolitiken har många ben. Trygghet vid sjukdom och arbetslöshet liksom ekonomisk trygghet vid barnafödande och efter arbetslivets slut, det vi kallar pensionering, är nog de bitar i trygghetspolitiken som de flesta i första hand tänker på när man talar om välfärdsfrågor.
Men i Sverige har vi även valt att bygga stödsystem för att underlätta för medborgarna att hantera alla de risker som konsumtionssamhällets lockelser innebär. Vi har ett skolsystem vars uppgift inte bara är att producera en väl fungerande arbetskraft utan också att förmedla kunskaper om livsvillkor, sociala färdigheter, folkhälsokunskap och en massa annat som underlättar för medborgarna att leva ett bra liv.
Det här betänkandet fokuserar på några av de njutningsmedel som kan utgöra ett hot mot hälsan och välfärden för den enskilde och dess närstående om de inte hanteras med stor försiktighet. Tack vare starka folkrörelser och insiktsfulla politiker har Sverige sedan lång tid präglats av regler och värderingar som bromsat bruket av alkohol, tobak, narkotika och dopningsmedel.
Det finns emellertid oerhört stora ekonomiska intressen i dessa produkter, så dragkampen om kunderna pågår ständigt. Ser vi tillbaka några årtionden, eller kanske hundra år, så ser vi att resultatet av dragkampen har böljat fram och tillbaka. Det finns drogliberaler som anser att det är helt upp till den enskilde att avgöra sitt eget bruk av droger. Men då tycks man ha glömt bort att vårt samhällskontrakt runt välfärdssamhället även omfattar värderingar.
I grunden bygger modellen på att vi tar ansvar för varandra, inte bara för oss själva. Det finns självklart mycket att säga om barn som far illa när föräldrarna inte klarar att begränsa sitt bruk av tobak, alkohol eller andra droger. Det handlar inte enbart om omfattningen av bruket utan även om hur drogerna används. Barnen drabbas alltid värst.
Det finns också mycket att säga om hur tryggheten i samhället förändras av påverkade bilförare eller oberäkneliga personer i andra sammanhang i samhället. Droger leder ofta till våld, och alkohol är en stor anledning till växande vårdkostnader. Jag tror att alla vi i socialutskottet skulle kunna prata i timmar om de problem som ANDT-användandet skapar.
Men jag tänkte, herr talman, fokusera på förslaget om gårdsförsäljning, vilket säkert kollegorna i utskottet förstår. I betänkandet finns nämligen ett förslag om att än en gång utreda frågan om gårdsförsäljning av alkohol. Frågan har redan utretts två gånger under alliansregeringens tid, och man konstaterade då att det inte är möjligt.
Det kristdemokratiska statsrådet Maria Larsson konstaterade 2012 att det inte är möjligt att kombinera gårdsförsäljning med ett bibehållande av Systembolagets monopol - som ju utgör en annan av de stödstrukturer som vi har skapat för att hjälpa människor att leva ett bra liv. Vi ska inte glömma bort att när Sverige gick med i EU var kravet att avveckla Systembolaget skarpt och tydligt.
EU:s krav var att Sverige skulle öppna upp och avreglera marknaden för alkohol helt och hållet.
Den kompromiss man lyckades nå för att skydda de svenska konsumenterna mot överkonsumtion av alkohol var att monopolet får vara kvar under förutsättning att inhemska produkter inte gynnas på något sätt och att alla producenter - notera det: alla producenter - i EU som så önskar har rätt att sälja via Systembolaget.
Från Miljöpartiets sida ser vi därför förslaget att än en gång, alltså en tredje gång, utreda frågan om gårdsförsäljning som ren populism. Alliansregeringen pressade nämligen utredarna i botten senast frågan utreddes. Utredarna konstaterade då att om gårdsförsäljning tillåts förutsätter det att alla tillverkare av alkoholdrycker inom EU måste beredas plats att sälja sina drycker även på dessa gårdar.
Varje gård skulle då i praktiken bli en Systembolagsbutik. Utredarna konstaterade vidare att begreppet gård enligt EU inte kan avgränsas till landsbygden. Rätten att etablera gårdsförsäljning innebär därför att sådana försäljningsställen kan etableras var som helst i landet.
Kravet på icke-diskriminering innebär även att EU inte accepterar en begränsning för producenter i andra EU-länder att etablera så kallad gårdsförsäljning i Sverige. Det är en självklarhet enligt EU-rätten att alla företag inom EU ska hanteras på samma sätt och ha samma villkor.
Det oppositionen föreslår utan att våga säga det är därför att än en gång utreda hur man kan slå undan benen på den svenska alkoholpolitiken så att landet kan översvämmas av försäljningsställen för alkohol. Ni som agerar för gårdsförsäljning förstår kanske inte konsekvenserna.
Men om ni anser att ni har förstått tycker jag att det vore mer rakryggat av er om ni tydligt deklarerade att det ni eftersträvar är fri etableringsrätt för försäljning av alkohol. Om det inte är på det sättet, om det inte är det ni eftersträvar, är ert förslag i dag enbart populistiskt valfläsk. Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation 3 och till utskottets förslag i övrigt.