Jan Björklund (L):
Jag tror att Mats Pertoft försöker att göra en analys alldeles för tidigt. Visserligen lämnar ungefär en tredjedel av varje årskull gymnasieskolan i förtid eller i slutet utan att ha nått målet. Det är en stor utslagning. Men det är inte så att dessa ungdomar är utslagna när de börjar gymnasiet. När de söker in på gymnasiet har alla höga ambitioner.
Det vad som också har skett i år och som Mats Pertoft refererar till. Vi ska se om tre år vad som har hänt. Det kan hända att det är ett fullständigt undantag med årets årskull. Men erfarenheten är att elever efterhand när de går in i väggen ändrar sin ambitionsnivå. Till sist hoppar de av om det inte finns ytterligare något att välja.
Hittills har det hanterats genom att man har reducerat program, tagit bort vissa kurser och så vidare, och många har hoppat av. Du har helt rätt, Mats Pertoft. I första ansökningsomgången har det blivit så att de studieförberedande programmen har fått fler ansökningar. I några fall är det otroligt glädjande. Det är inte något problem att vårt gymnasieingenjörsprogram ser ut att bli en stor succé. Industrin är inte missnöjd, utan den jublar.
Naturvetenskapligt program har ökat för första gången på mycket länge. Det är fantastiskt bra efter de kampanjer och reformer som har gjorts under ett antal år. Men sammantaget är det riktigt. Det är inget problem om de som verkligen är bestämda att gå på högskolan efteråt nu väljer högskoleförberedande program i stället för yrkesprogram. Det är ju bra. De kommer bättre förberedda för högskolestudier.
Jag tror att vi ska vara ödmjuka, Mats Pertoft, och inse att ett antal av de elever som har gått in i gymnasiet i år, precis som alla år tidigare, efterhand under gymnasiet kommer att få problem med studierna. De kommer då att behöva andra möjligheter. Det kan vara att de väljer att gå över till ett yrkesprogram. Från början valde de högskolebehörighet. I yrkesprogrammet väljer de bort det. De kan välja att gå över till en lärlingsutbildning.
Man måste förstå hur gymnasiet fungerar och hur 16-, 17-, 18- och 19-åringar fungerar för att inse att det är för tidigt att dra den typen av långtgående slutsatser som när Mats Pertoft tyckte att min tid var förbi, eller var det var. Det är en lite för tidig slutsats, Mats Pertoft. Men det kan vara så att Mats Pertoft får rätt om några år och att vi behöver göra ytterligare åtgärder. Min åtgärd kommer inte att vara att tvinga alla att bli akademiker. Det kan behövas ytterligare insatser för att det inte räcker till. Det är möjligt att det är så.
Men färdriktningen bör vara åt detta håll. Ungdomar är inte likadana. Ibland brukar ni miljöpartister säga att ni är liberala. Men här är ni så otroligt socialistiskt fyrkantiga. Alla ska stöpas i samma form. Alla ska bli likadana. Alla ska bli akademiker. Om de inte ska bli akademiker ska de bli behöriga att bli akademiker, annars ska de vara underkända. Det är tiotusentals ungdomar som har sökt yrkesprogrammen. Det är sannolikt ett antal procent färre än tidigare. Men det är fortfarande en mycket stor andel som söker yrkesprogram.
De gör det för att de vill ha yrkesprogrammen. Av dem är det en del som nu i början söker högskolebehörighet. Vi får se hur många som fullföljer det. Men det finns nu större möjligheter för ungdomar att gå kvar i gymnasiet och gå ut. Där tror jag att poängen är. Det är alldeles för tidigt att döma den första intagningen det första året på den nya gymnasieskolan och att av det dra slutsatser att det blir färre som tar yrkesexamen om några år eller en lägre andel.
Det är en alldeles för tidig slutsats. Jag skulle vara lite mer försiktig och inte vara så kategorisk och döma ut att utbildningspolitikens och ministerns tid är förbi.