Lena Ek (C):
Ärade ledamot! Ärade åhörare! Jens Holm har frågat om jag avser att öka stödet för klimatanpassning till kommuner och landsting, om jag avser att verka för ökat anslag till det nationella kunskapscentrumet på SMHI och om jag avser att verka för att Sverige ska ta fram ett handlingsprogram för klimatanpassning. Det råder inget tvivel om att det är absolut nödvändigt att anpassa samhället till det förändrade klimatet.
Enligt IPCC:s, den internationella panelen om klimatförändringar, fjärde utvärderingsrapport som kom 2007, vilket är ganska länge sedan, bör industrialiserade länder som grupp minska utsläppen med minst 25-40 procent till 2020 jämfört med basåret 1990 för att vi ska ha möjlighet att begränsa uppvärmningen till två grader.
Sedan dess har flera studier visat att läget har förvärrats, bland annat den senaste mycket viktiga Världsbanksrapporten Turn down the heat . Ett relevant exempel är höjningen av medelvattenståndet. Det befaras nu bli betydligt högre än vad man beräknade år 2007. Det är också en fråga som påverkar Sverige och de svenska medborgarna väsentligt. Arbetet med klimatanpassning pågår i Sverige sedan flera år.
Klimat- och sårbarhetsutredningen visade att klimatanpassning är en komplex fråga, att den berör många aspekter i samhället och att den kommer att behöva utvecklas under lång tid framöver. Detta tog regeringen fasta på i sin proposition En sammanhållen klimat- och energipolitik , prop.
2008/09:162, där vi lämnade övergripande förslag på hur arbetet med klimatanpassning ska bedrivas vidare. Regeringen betonar i propositionen att grunden i arbetet utgörs av långsiktig planering för och anpassning av bland annat bebyggelse och infrastruktur.
Det innebär en längre planeringshorisont där det är viktigt att satsa på rätt saker och att basera sina beslut på bästa tillgängliga dataunderlag och bästa tillgängliga teknik. Som Jens Holm själv säger är det dyrt att satsa fel och prioritera fel. För att kunna göra rätt vägval inför framtiden har arbetet därför inletts med att bygga upp kunskap. Jag ska här kort redogöra för åtta steg.
Regeringen har inrättat ett kunskapscentrum vid SMHI som ska bli spindeln i nätet för att samla in, utveckla och förmedla kunskap om klimatanpassning till olika delar av samhället. Utöver de 5 miljoner kronor som Jens Holm nämner får centrumet ytterligare 2 miljoner kronor för information till länsstyrelserna. Det är den andra delen. Länsstyrelserna ska bistå kommunerna. Den roll som kunskapscentrumet spelar är central och kommer att fortsätta utvecklas.
Men det behövs också annan kunskapsuppbyggnad. Anslaget till klimatanpassning används också till att - och det är nummer tre - flygskanna hela landet och bygga upp en nationell höjddatabas, vilket också är oerhört viktigt för att man ska kunna bedöma klimateffekterna och vilken anpassning som behövs. Anslaget används också till att kartlägga de värsta riskområdena för ras och skred och för översvämningar. En hel grupp myndigheter deltar i det arbetet.
Det är den fjärde delen. När det gäller nivån på anslaget har Jens Holm uppmärksammat en tillfällig anslagshöjning 2012. Den extrasatsningen gjordes för att ta fram just den här nya höjddatabasen och var alltså specifikt adresserad till det projektet. Konsekvenserna av ett förändrat klimat varierar mycket beroende på regionala och lokala förutsättningar.
Jag håller med Jens Holm om att åtgärder och prioriteringar behöver anpassas till dessa. Länsstyrelserna har en central roll i arbetet och får därför 25 miljoner kronor av anpassningsanslaget för att kunna agera som regionala noder i arbetet.
För att ytterligare stärka det lokala och regionala arbetet har regeringen gett länsstyrelserna i uppdrag att till halvårsskiftet 2014 utarbeta regionala handlingsplaner för klimatanpassning. Det är den sjätte delen i den här kunskapsstrategin. Vi arbetar alltså redan systematiskt för att möjliggöra en anpassning av samhället till ett förändrat klimat.
Inför nästa klimatpolitiska kontrollstation blir det också aktuellt att se över hur vi kan utveckla klimatanpassningsarbetet ytterligare. Regeringen har, vilket är väl känt, aviserat en nationell kontrollstation vad gäller energi- och klimatöverenskommelsen och för uppföljning av arbetet med klimatanpassning. Den bör sammanfalla med den klimatpolitiska kontrollstationen 2015.
Det faller sig naturligt att även beakta det förslag till strategi för klimatanpassning inom EU som kommissionen arbetar på för närvarande. Strategin, som förväntas presenteras i april, syftar bland annat till att främja samordning, kunskapsutbyte samt integrera anpassning i relevanta EU-policyområden. Där har jag personligen lagt ett stort arbete på att ha en dialog med kommissionen och på att leda en del av de diskussionerna på olika miljömålsmöten.
Slutligen ska man också säga att det är otroligt viktigt att arbeta med utsläppsminskande åtgärder. Den långsiktiga visionen är att Sverige år 2050 inte ska ha några nettoutsläpp av växthusgaser. Det är naturligtvis det viktigaste.