KBLab/rixvox huggingface dataset:
Tomas Eneroth (S):
Låt mig först göra en reflektion. Jag är förvånad över att en ledamot i Sveriges riksdag kallar statliga tjänstemän eller andra företrädare för stolliga och dumma eller vid andra invektiv. Vi borde ha ett lite mer vårdat språk i riksdagen. Det handlar om myndigheter och tjänstemän som arbetar å hela Sveriges vägnar, och de gör det utifrån sina förutsättningar. Jag trodde också att Lars Beckman hade klart för sig hur ansvarsfördelningen ser ut.
Det är Region Gävleborg som tillsammans med Trafikverket prioriterar vilka projekt de vill ha i länsplanen. Regeringen fastställer bara ramen och objekten och går inte in och ser på vägavsmalningar, hastighetssänkningar eller andra åtgärder. Detta är något som ni själva får hantera.
Om regionen har en annan uppfattning än vad man har skickat in till regeringen när det gäller nuvarande länsplan är man välkommen att återkomma till regeringen med korrigeringar. Det kan innebära förändringar och förseningar, vilket naturligtvis också jag inser. Men det är regionen som själv avgör prioriteringarna.
Vad regeringen har gjort är att öka länsplaneanslaget med 5 procent så att regionen får mer resurser än tidigare för att kunna arbetsmarknadsförstora eller förbättra tillgängligheten. Jag är väl bekant med hur viktigt det är med fungerande pendlingsstråk. Det är viktigt att man förbättrar framkomligheten på vägarna så att människor kan pendla till arbetet. Samtidigt måste man hitta sätt att bygga ut kollektivtrafik eller regionförstora.
Ansvaret i frågan om utformningen på väg 50 ligger dock i dialogen mellan regionen och Trafikverket. Finns det en dialog där? Jag informerade mig själv i går genom att tala med Hälsingerådets ordförande och har förstått att det finns en opinion som vill förändra förutsättningarna. Ni är välkomna att göra det. Det är inte regeringens sak. Regeringen fastställer den slutgiltiga länsplan som ni i Gävleborg väljer att prioritera.
Hur utformningen av den ser ut är något som ni får hantera i dialog med Trafikverket. Lars Beckman och övriga politiska representanter i regionen är välkomna att återkomma. Vi fastställer inte länsplanen än. Det gör vi inte förrän under våren. Ni är alltså välkomna att lämna in korrigeringar efter dialog med Trafikverket.
Tomas Eneroth (S):
Jag noterar att Lars Beckman nu byter inriktning och inte längre vill diskutera förändringarna på riksväg 50, som interpellationen faktiskt handlar om. När det gäller förändringar för riksväg 50 har jag inga bekymmer med det om regionen vill göra andra prioriteringar. De är välkomna att göra det.
Den generella debatten är intressant, inte minst med tanke på att det i diskussionen om den nationella planens utformning finns en pågående dialog om hastighetsförändringar, trafiksäkerhetshöjande åtgärder och mitträckesplaceringar. Jag vet att Lars Beckman precis som jag är djupt engagerad i trafiksäkerheten. Ibland förekommer målkonflikter mellan framkomlighet och trafiksäkerhet. Det råder ingen tvekan om det. Det säger också trafikforskningen.
Därför måste den målkonflikten kunna bemötas när man gör prioriteringar i de olika projekt som finns framöver. I detta fall handlar det återigen om en dialog som ni i Gävleborg måste ha med Trafikverket. Ni är som sagt välkomna att återkomma. Regeringen tänker inte fastställa några förändringar på riksväg 50 förrän i vår när vi fattar beslut om den nationella planen.
Där lägger vi 100 miljarder mer på infrastrukturen än vad alliansregeringen gjorde så att vi kan lägga 47 procent mer på järnvägsunderhåll och öka tillgängligheten och säkerheten på vägarna. Vi kan både upprätthålla kvaliteten på den infrastruktur vi har och faktiskt också göra nya infrastruktursatsningar, vilket är välkommet för att öka framkomligheten. Lars Beckman, liksom hela Gävleborg, är välkommen att återkomma i frågan så småningom.
Tomas Eneroth (S):
Jag tänker inte svara på frågor om enskilda objekt. Jag anar att det första som skulle hända är att Lars Beckman eller någon annan partikamrat då KU-anmäler mig på grund av ministerstyre. Jag aktar mig noggrant för att göra det. Det är inte min sak att som statsråd uttala mig om enskilda objekt eller som i detta fall hur Trafikverket i detalj ska göra förändringar på riksväg 50. Här hör dessutom ansvaret till Lars Beckman och alla andra som finns i Region Gävleborg att tillsammans med Trafikverket utforma förändringarna på riksväg 50 på bästa sätt.
Man kan också avgöra om man på annat sätt vill disponera den 5-procentiga ökning av länsvägsanslagen som vi nu gör i den nationella planen. Detta ansvar tycker jag ska ligga regionalt eftersom det är där man har bäst förutsättningar för att kunna göra bedömningar av vad som är bäst utifrån trafiksäkerhetssynpunkt eller framkomlighetssynpunkt. Jag inser att arbetspendlingen är viktig i Region Gävleborg, precis som den är i många andra regioner.
Det gäller inte minst nu när arbetslösheten sjunker, sysselsättningen ökar och det går bra för Sverige, till skillnad från den tid då Lars Beckmans parti styrde landet. Nu är det fullt ös inom industri- och tjänstesektorn. Fler pendlar till jobbet och fler behöver ta sig fram till jobbet. Det här ställer naturligtvis ökade krav på infrastrukturen. Därför lägger vi 100 miljarder mer, men det kommer att behöva göras än mer för att Sverige fortsatt ska kunna utvecklas som stark industrination på en exportberoende marknad och kunna slå omvärlden med häpnad.
Jag ser fram emot fortsatta diskussioner med Lars Beckman om detta.
Tomas Eneroth (S):
Mikael Oscarsson har frågat justitie- och inrikesministern vilka åtgärder han avser att vidta för att åtgärda problemen med att kriminella utnyttjar samordningsnummer. Interpellationen har överlämnats till mig. Syftet med samordningsnummer är att myndigheter och andra verksamhetsområden ska ha en gemensam identitetsbeteckning även för personer som inte är folkbokförda.
Samordningsnummer fyller därmed en viktig funktion i samhället då numret tillgodoser myndigheters behov av en säker kommunikation avseende personer som inte har en stark koppling till det svenska samhället. Reglerna för personnummer och samordningsnummer finns i folkbokföringslagen och folkbokföringsförordningen. Personens identitet ska som regel vara styrkt för att ett samordningsnummer ska kunna tilldelas.
Det är den myndighet som begär tilldelning av samordningsnummer som ska bedöma behovet av ett sådant nummer och om personens identitet kan anses vara fastställd. I de fall som nu uppmärksammats är det Transportstyrelsen som har begärt att Skatteverket ska tilldela samordningsnummer vid ägarbyte av fordon. Transportstyrelsens identitetskontroll vid ägarbyte sker genom att personen skickar in en kopia av sin identitetshandling till myndigheten.
Vid misstanke om manipulerad kopia eller falsk identitetshandling begärs inget samordningsnummer, och avslag ges på ägarbytet om inte ärendet kompletteras med korrekta handlingar. Transportstyrelsen har vidtagit ett antal åtgärder för att komma till rätta med problematiken kring identitetskontroll i samband med ägarbyten. Rutiner har setts över och instruktioner har förtydligats.
Transportstyrelsen inledde under 2017 också en myndighetssamverkan i frågan med bland annat Skatteverket, i syfte att identifiera vad berörda myndigheter kan göra tillsammans respektive var för sig. Regeringen förutsätter att myndigheter säkerställer hanteringen av identitetskontroller i samband med att samordningsnummer begärs. Dock återstår problem kopplade till samordningsnummer inom Transportstyrelsen. Där arbetar just nu en arbetsgrupp med att hitta ytterligare åtgärder för att komma till rätta med hanteringen av samordningsnummer.
Resultat av den interna utredningen kommer att presenteras under våren. I den mån Transportstyrelsen ser behov av åtgärder utanför myndighetens eget område kommer den att uppmärksamma regeringen på detta. Jag kommer givetvis att följa denna fråga i nära dialog med myndigheten.
Tomas Eneroth (S):
Återigen: Med det engagemanget och med den ambitionsnivå som Mikael Oscarsson vill att Transportstyrelsen ska ha förutsätter jag att det innebär att Kristdemokraterna i kommande budget föreslår ordentligt utökade medel till våra trafikmyndigheter. Det måste det i så fall innebära för Transportstyrelsen, för ska vi ge möjlighet till sensor eller personliga möten måste ju den myndigheten lokaliseras i stora delar av landet. Det är det vi talar om. Vi har försökt effektivisera och samordna detta.
Men det är klart att allt är möjligt om man är beredd att ge tillräckliga resurser. Jag tycker att det viktigaste är att det är rättssäkra resurser och att man ser till att man kommer till rätta med de fel som finns i form av att det inte är rättssäkert. Det tycker jag är allvarligt. Där måste myndigheten säkerställa att de rutiner som finns tillämpas på ett bättre sätt och att de är säkrare ur individsynpunkt och ur integritetssynpunkt.
Där vet jag att Skatteverket och Transportstyrelsen arbetar intensivt tillsammans, på samma sätt som att Skatteverket är angeläget om att alla andra myndigheter ska tillämpa samordningsnummer på rätt sätt. Det är också så att den utredning som vi nu tillsätter har tydliga direktiv.
Den ska utvärdera de lagändringar som gjordes, titta på hur vi kan använda ianspråktagandelagen, "ta fram utformning av en förordning om stöd till kommuner för kostnader i samband med bortforsling, uppställning och skrotning av fordon" och "föreslå andra åtgärder för att komma till rätta med problemet med fordonsmålvakter".
Den sista formuleringen är jag extra nöjd med, för den innebär att utredaren har fria händer att föreslå väldigt mycket mer, och det är mitt sätt att från regeringen till utredaren tydligt signalera: Se nu till att vi får rätt verktyg för att stoppa utvecklingen med bilmålvakter! Svar på interpellationer Men när vi gör förändringen ska den göras på ett rättssäkert sätt. Vi måste göra den på ett sätt som också gör det möjligt för myndigheten att implementera detta. Men jag är angelägen om att det ska ske snabbt.
Under åtta år styrde alliansregeringen. Först sista året lyfte man på fingret och tillsatte en utredning. Vi agerar väsentligt snabbare än så.
Tomas Eneroth (S):
Erik Ottoson har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkerställa Arlandas roll som hubb för luftfarten i norra Europa, dels för att få till stånd fler interkontinentala direktlinjer mellan Arlanda och viktiga städer i andra delar av världen, dels för att få till stånd en direktlinje mellan Arlanda och Haneda i Tokyo. Arlanda flygplats ska vara Nordens ledande storflygplats.
En viktig del i att långsiktigt stärka Arlandas roll som nav är inrättandet av Arlandarådet. Rådet, där jag själv är ordförande, har till uppgift att vara ett rådgivande organ för erfarenhetsutbyte mellan regeringen och företrädare för myndigheter, näringsliv, statligt ägda bolag med flera. Arlandarådet har inlett sitt arbete. En särskilt viktig uppgift blir att bidra med råd och rekommendationer till det arbete som påbörjats inom Regeringskansliet med att ta fram en "färdplan Arlanda".
Syftet med färdplanen är att långsiktigt utveckla Arlanda flygplats, genom ett trafikslagsövergripande helhetsperspektiv som omfattar flygplatsen, luftrummet, anslutande transporter och infrastruktur på marken samt tillgången till andra flygplatser i Stockholmsregionen. Samtidigt innebär flygets ökande utsläpp en stor utmaning, och utvecklingen av Arlanda måste vara hållbar ur miljö- och klimatsynpunkt. Klimatet är en av regeringens tre huvudprioriteringar.
Interkontinentala direktlinjer ut från Arlanda är, som Erik Ottoson påpekar, viktigt av flera skäl. Även här har Arlandarådet en viktig roll att spela. Regeringen arbetar vidare med frågan om att införa preclearance vid Arlanda, vilket skulle ge potential för fler direktförbindelser med USA. Till grund för flygtrafiken mellan Sverige och tredjeland, utanför EU, ligger de bilaterala luftfartsavtalen.
Sverige strävar efter att ingå så öppna avtal som möjligt, för att de luftfartspolitiska förutsättningarna för fler direktlinjer ska finnas. När det slutligen gäller frågan om direkttrafik mellan Arlanda och Haneda i Tokyo är SAS i dagsläget hänvisade till att utnyttja Narita, enligt de luftfartsavtal som de skandinaviska länderna har med Japan. Regeringen för, på olika nivåer, en dialog med japanska myndigheter om möjligheten att nyttja Haneda.
Men det har ännu inte visat sig möjligt. Regeringen förtröttas dock inte i sina ansträngningar att få till stånd en förändring, som är angelägen av flera skäl. Jag vill i sammanhanget understryka att vad regeringen förhoppningsvis kan göra på sikt är att möjliggöra flygningar till Haneda. Det är sedan upp till flygbolagen om en direktlinje ska komma till stånd.
Tomas Eneroth (S):
Jag kom in i riksdagen 1994 och fick ägna väldigt många år åt att sanera statsfinanserna efter den dåvarande borgerliga regeringen, som fullständigt hade kört dem i kras. Arbetslösheten var skyhög, och budgetunderskotten var stora. Det var allt annat än ordning och reda i statens finanser. Detta präglar såklart min politiska gärning så att jag ständigt vill se till att det är ordning och reda. Det är därför som jag ställer upp bakom de finanspolitiska regelverk som vi har.
Därför blir jag också irriterad när man inte tar effekterna av en dåligt förd ekonomisk politik på allvar. Det är sant att världen hade en ekonomisk kris 2008 och 2009. Den kunde mötas med olika insatser, men det råder ingen tvekan om att domen kommer att falla hårt, och gör det, över den insats som Anders Borg gjorde som finansminister 2012, 2013 och 2014.
Man såg inte nödvändigheten av att göra investeringar för att klara den samhällsekonomiska utmaningen. I stället fortsatte man att låna och försatte Sverige i ett läge med 60 miljarder i budgetunderskott. Nu har vi 80 miljarder i överskott till följd av att vi är en regering som investerar och för att vi gör rätt insatser så att människor kan komma in på arbetsmarknaden. Därför sjunker också arbetslösheten. Och därför är ungdomsarbetslösheten den lägsta på 14 år.
Om jag ska koppla till interpellationsfrågan: Ja, det är de grundläggande strukturella förändringarna som möjliggör investeringar i infrastruktur. Jag har 100 miljarder kronor mer på regeringens bord för att kunna göra investeringar. Det kommer inte att tillgodose alla intressen. Många kommer att tycka att det fortfarande finns fler saker som man borde göra. Men det är ändå väsentligt större ekonomiska muskler vi nu har för att göra fler investeringar på grund av att samhällsekonomin faktiskt är bättre.
Det är den till följd av politiska beslut och insatser, inte stora subventioner riktade till vissa näringar. Jag är positiv när det gäller Arlandas utveckling. Jag för gärna breda samtal med oppositionen om detta. Och jag kommer att leda Arlandarådet för att se till att vi ihop med näringen stärker Arlanda som vårt viktigaste nav framöver.
Tomas Eneroth (S):
Jag har själv befunnit mig i opposition i den här kammaren mot den dåvarande borgerliga regeringen. Ett tag i riksdagen försökte jag använda mig av agitationen att allt är regeringens fel, den begriper inte folkets bästa och vi i oppositionen har minsann alla svar. Jag märkte till slut att det inte var någon framgångsrik strategi. Man framställdes som lite gnällig. Folk slutade lyssna. Det är inte riktigt så som folk förväntar sig att man som politiker ska ta ansvar.
Jag tror att vi i Sverige måste fundera över vilket uppdrag vi som förtroendevalda har, vare sig vi är på regeringssidan eller på oppositionssidan. Att måla upp ett sådant svartvitt scenario, använda invektiv som att regeringen skulle vara Stockholmsfientlig eller överdriva riskerna gagnar nog inte människors intresse för politik. Väldigt många är i dag oroade över de klyftor som finns i samhället.
Det gagnas inte av att man utmålar en bild av att Stockholms intressen skulle stå mot övriga landets intressen. Så är det inte. Jag har haft förmånen att bo i den här staden och pendla till den under väldigt många år. Jag trivs i Stockholm, och jag gläds åt att det nu byggs i Stockholm, att det investeras i Stockholm. Men jag ser också med oro på hur regionala politiker ibland genomför projekt som vidgar klyftorna.
Genom de nationella satsningar som vi gör ökar nu sysselsättningen i Sverige till rekordnivåer. Det byggs mer och det investeras mer. Det skapar framtidshopp. Då tror jag inte att politiken gagnas av att man säger att regeringen vill satsa på jobb i glesbygden, på infrastrukturinvesteringar i Norrland eller hemma i Småland. Tvärtom tror jag att stockholmare är djupt engagerade i hela Sveriges utveckling.
Jag delar inte den bild som Niklas Wykman presenterar här. Återigen ska jag inte gripa in i en konflikt mellan en enskild entreprenör och en myndighet. Det ligger inte på regeringens ansvar. Jag tackar för en bra och intressant debatt. Jag uppskattar att begreppet egenmakt nämndes, och jag ser fram emot fortsatta debatter.
Tomas Eneroth (S):
Erik Ottoson har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att uppnå full finansiering av Tvärförbindelse Södertörn, när jag bedömer att byggstart för Tvärförbindelse Södertörn kan äga rum samt om jag och regeringen anser att Tvärförbindelse Södertörn är ett prioriterat projekt. Den 31 augusti 2017 överlämnade Trafikverket sitt förslag till ny nationell trafikslagsövergripande plan för perioden 2018-2029 till regeringen.
Tvärförbindelse Södertörn har i Trafikverkets förslag senarelagts jämfört med nu gällande plan och föreslås byggstarta 2021-2023 med ett planerat färdigställande efter 2029. Orsaken till senareläggningen är enligt Trafikverket en kraftig kostnadsökning av objektet. Trafikverket har dock för avsikt att analysera eventuellt införande av infrastrukturavgift på Tvärförbindelsen Södertörn, vilket enligt Trafikverket kan möjliggöra ett tidigarelagt genomförande.
Trafikverkets förslag till nationell plan har gått ut på en bred remiss och kommer att beredas på sedvanligt sätt inom Regeringskansliet. Hur den slutgiltiga planen kommer att se ut tar regeringen beslut om under våren 2018, och jag kan därför i dag inte uttala mig om enskilda objekt.
Tomas Eneroth (S):
Låt mig korrigera interpellanten Erik Ottoson. Statsrådet, jag, sätter inte sprätt på vare sig ett projekt eller flera projekt i det här sammanhanget. Trafikverket har på regeringens uppdrag utifrån den ram som finns tagit fram ett förslag på vilka infrastrukturinvesteringar man ska göra. Regeringen kommer sedan att efter remissomgången ta ställning till vilka projekt som ska göras, hur de ska finansieras och vilken utformning de ska ha.
Just nu pågår en ganska intensiv samhällsdebatt om detta. Svar på interpellationer Regeringen har också valt att fullfölja det projekt som den förra regeringen, alliansregeringen, påbörjade. Det hette då Sverigebygget, och det blev sedan Sverigeförhandlingen, där denna regering sa: Låt oss inte hamna i ett läge där vi byter politik på alla områden, särskilt inte de långsiktiga, bara för att det sker ett regeringsskifte!
Låt oss försöka att värna vikten av långsiktiga spelregler och processer på samma sätt som i energipolitik och försvarspolitik! Därför fick Sverigeförhandlingen under HG Wessbergs ledning fortsätta att arbeta. De kommer att lägga fram sitt slutbetänkande i december i år. Den före detta moderata statssekreteraren har alltså lett en process där man har förhandlat om förutsättningarna för höghastighetståg i Sverige och kommer att redovisa detta för regeringen.
Det är ett av de underlag som finns till den nationella planen. När den läggs fram kommer det att vara det samlade dokumentet för de infrastrukturinvesteringar som vi ska göra i Sverige under den kommande elvaårsperioden.
Tomas Eneroth (S):
Jag tycker att jag har svarat på frågorna, Jens Holm. Jag har sagt att vi inom ramen för Arlandarådets arbete kommer att ta fram en road map. Där gör vi en ordentlig genomgång av miljö- och klimatutmaningarna för flyget framöver, och vi tittar på tillgängligheten, för att se till att tillgängligheten till och från Arlanda fungerar bättre. Men det ankommer inte på regeringen att överpröva eller i detalj styra hur Swedavia utformar sitt arbete.
Jag förutsätter att de precis som alla andra ansvarskännande statliga bolag har ordentlig grund för sina prognoser och att de försöker anpassa sig och ta höjd för de investeringar man kommer att behöva för att möta utvecklingen. Jag tycker att det är bra att man tar fram en beredskap om utvecklingen blir som dagens prognoser ser ut.
Sedan ankommer det både på oss som har ansvaret att leda Sverige i dag och på Sveriges riksdag att fatta kloka beslut, så att vi, som Jens Holm uttryckte det, påverkar verkligheten. Det gör vi. Under denna mandatperiod har vi tagit historiska beslut för klimatet.
Denna regering har som ingen annan förut avsatt resurser för biotopskydd, för att säkra tillgångar som vi har och evigt ska behålla, samtidigt som vi ska ställa om fordonsflottan och klara av vår energihushållning på ett fantastiskt mycket bättre sätt än tidigare. Vi har en historisk överenskommelse om energipolitiken som är blocköverskridande. Den gör att vi kan nå målet att ställa om energisektorn i en utsträckning vi inte hade trott tidigare.
Det intressanta är att när vi gör detta ser vi också hur aktörerna anpassar sig. Energibranschen ser vart signalerna går. Fordonsindustrin i Sverige ställer i dag om och blir ledande i att hitta klimatsmarta fordon som använder energin på ett effektivt sätt. På samma sätt använder vi styrmedel dialogmässigt och på annat sätt när det gäller flygets klimatpåverkan. Där ska ingen tvivla på den här regeringen.
Tomas Eneroth (S):
Edward Riedl har frågat mig varför regeringen inte vill stödja en förbindelse som är central för näringslivet i Norrland och som skapar en naturlig kontakt mellan Sverige och Finland. Låt mig först tydliggöra att den ansökan som regeringen nyligen beslutade att lämna utan vidare åtgärd rör investeringar i hamn och inte finansieringen av en ny Kvarkenfärja. Jag håller med Edward Riedl om att förbindelsen skapar en naturlig kontakt mellan Sverige och Finland.
Jag vill dock erinra om att en utgångspunkt för den svenska transportpolitiken under lång tid har varit att interregionala och internationella transporter i första hand ska bedrivas utan statliga subventioner. Infrastruktur i Umeå AB ansökte den 22 maj 2017 om statligt stöd till marknadsanpassning av Umeå Hamn AB:s anläggningar i Holmsund med 300 miljoner kronor.
Enligt ansökan ska stödet delfinansiera en investeringsplan för åtgärder inom hamnområdet i Umeå hamn på totalt drygt 800 miljoner kronor. De åtgärder som omfattas av ansökan är sådana där finansieringsansvaret åligger hamnägaren Umeå kommun som ägare till det kommunala bolaget Inab och dess dotterbolag Umeå Hamn AB.
Vidare faller inte åtgärderna i ansökan inom de ändamål som finns i den ekonomiska ramen för åtgärder i den statliga transportinfrastrukturen under perioden 2018-2029. Slutligen vill jag understryka att alliansregeringen, förutom att tillsammans med Finland tillstyrka en projektansökan om medfinansiering från Fonden för ett sammanlänkat Europa, inte tog några ytterligare initiativ gällande Kvarkenförbindelsen och investeringar i en ny färja.
Jag noterar även att projektet som alliansregeringen tillstyrkte inte innebar några framtida statliga åtaganden.