Anders Borg (M):
Monica Green menar att jag säger att Socialdemokraterna inte har någon jobbpolitik. Det är en alldeles korrekt uppfattning. Jag menar att Socialdemokraterna saknar jobbpolitik. Den helt korrekta bedömningen skulle vara att säga att Socialdemokraterna har en antijobbpolitik.
Det är alldeles tydligt att om ni rullar tillbaka jobbskatteavdraget - ni har varit motståndare till varje steg, Monica Green, och det kommer ni säkert att vara när vi går vidare - höjer det jämviktsarbetslösheten med någonstans sex, sju, åtta tiondelar. Om ni rullar tillbaka förändringen av a-kassan - och det har ni lovat; ni ska därtill göra saker med sjukförsäkringen - är det kanske 1 1⁄2-2 procent till i ökad jämviktsarbetslöshet. Det är en politik som leder till högre arbetslöshet och lägre sysselsättning.
Om detta råder det ingen tvekan. Det är den bedömning Finanspolitiska rådet gör, det är den bedömning KI gör, det är den bedömning Riksbanken gör, det är den bedömning Anders Forslund gör, och det är den bedömning Lars Calmfors gör. Det är den bedömning alla arbetsmarknadsekonomer som är verksamma på fältet gör - om de inte är anställda på LO. Barnfattigdomen är ett tydligt exempel på detta. Vi har en politik för att bekämpa barnfattigdom. Låt oss se hur det ser ut.
Sverige har pressat tillbaka barnfattigdomen tydligt under lång tid. Vi ska gå vidare med detta arbete, och grunden för det är arbetslinjen. Huvudproblemet för familjer som upplever barnfattigdom är att man har en svag förankring på arbetsmarknaden. Det beror bland annat på att vi har tröskeleffekter där bostadsbidrag, socialbidrag och olika transfereringssystem gör att människor med låga inkomster har en enorm tröskel in på arbetsmarknaden.
Det beror också på att vi har ett utbildningssystem som sviker barnen. Vi har ett utbildningssystem som inte ger den kunskap och den trygghet människor har rätt att kräva av ett offentligt utbildningssystem. Vi ska naturligtvis förbättra utbildningssystemet. Vi ska rikta stöd till familjer med svag ekonomi. Det är självklarheter. Men Monica Green har ingen politik för att lösa detta.
Hon vill nämligen stänga människor ute från arbetsmarknaden, rulla tillbaka jobbpolitiken och föreslå åtgärder som skulle leda till högre arbetslöshet och lägre sysselsättning. Sedan är det självklart bra med investeringar i både infrastruktur och forskning. Det hjälper dock inte om man rullar tillbaka arbetsutbudsreformerna - vår viktigaste produktionsresurs. Två tredjedelar av bnp är arbete. Rullar vi tillbaka arbetsutbudet rullar vi tillbaka produktionsförmågan.
Det finns en direkt länk mellan arbetsutbud och produktionsförmåga. Det är den starkaste länken vi har. Varje åtgärd som ökar arbetsutbudet ökar produktionsförmågan och vice versa. Det är den grundläggande produktionsresursen vi har. Arbete bygger välstånd. Vårt mål är naturligtvis ett samhälle med hög social rörlighet. Det är därför det är så viktigt att prata om kunskapspolitiken.
Det är naturligtvis så att ungarna ska undervisas av duktiga, välutbildade och välbetalda lärare som katederundervisar. De ska ge barnen kunskap och inte bedriva grupparbete. Det handlar om betyg och nationella prov - och yrkesutbildning. Ni har satt i sjön ett system som leder till att en huvudgrupp av de långtidsarbetslösa ungdomarna inte har en yrkesexamen.
De kan naturligtvis vara glada för att de hade en möjlighet att läsa vidare på KTH och Chalmers, men om de inte har en grundläggande examen i botten och inte har en enkel väg in i arbetslivet har yrkesutbildningen misslyckats. Där står vi i dag. Det är klart att det kommer att ta tid att rulla tillbaka dessa brister i utbildningssystemet. Det är inte en resursfråga; det är en kunskapsfråga. Det är det som är nyckeln: kunskap, kunskap, kunskap.
Det bygger nämligen välstånd, det bygger trygghet och det bygger social rörlighet. Där har vi en grundläggande skiljelinje, och det är därför min slutsats tyvärr - dock med ett mått av tacksamhet - måste vara att Socialdemokraterna saknar jobbpolitik.