Annika Qarlsson (C):
Jag yrkar bifall till förslaget i betänkande AU11 och avslag på reservationerna. Det som föreslås i propositionen är ändringar i sanktionssystemet på arbetstids- och arbetsmiljöområdet för att få ett effektivare sanktionssystem. Vi ersätter straffsanktioner med administrativa sanktionsavgifter i stor utsträckning och ändrar så att den kan tas ut även om inte överträdelsen skett med uppsåt eller av oaktsamhet.
Vi höjer dessutom maxbeloppet för avgiften rejält. Herr talman! Arbetsmiljöpolitikens mål är att förebygga ohälsa och olycksfall på arbetsplatser men har också en viktig funktion att bidra till att alla som kan arbeta ska få möjlighet att göra det. Genom arbetsmiljöinsatser kan ofrivilligt och för tidigt utträde från arbetslivet motverkas och möjligheterna till inträde faktiskt ökas.
Ett effektivt sanktionssystem, som vi genomför genom beslutet i dag, är av betydelse för att målen på området ska uppnås. Enligt det sanktionssystem som gäller i dag är det ovanligt att anmälningar om arbetsmiljöbrott leder till någon påföljd. För att kraven i arbetsmiljö- och arbetstidslagstiftningen ska få ett bättre genomslag i samhället behöver lagstiftningen innehålla möjligheter till effektiva sanktioner när kraven inte följs.
Förändringen till ett system med sanktionsavgifter förväntas leda till snabbare reaktioner på överträdelser och en mer kännbar påföljd än vad som är fallet med det straffrättsliga systemet. Förändringen ska leda till att överträdelser som regel leder till sanktion. Effektivare sanktionssystem kommer att motverka osund konkurrens till gagn för medarbetare i första hand men också till gagn för seriösa företag.
Vi höjer sanktionens storlek för att det inte ska löna sig att bryta mot reglerna och med det utsätta medarbetare för fara. För vissa överträdelser är straffet fortfarande kvar som påföljd, till exempel vid minderårigas arbete och borttagande av skyddsanordning, och arbetsgivaren är skyldig att anmäla olycksfall. Som vanligt har vi kunnat höra företrädare för oppositionen påstå att Alliansen struntar i arbetsmiljöfrågorna. Påståendet är lika fel i dag som i tidigare debatter.
Vi har höga ambitioner men väljer att jobba på ett annat sätt och emellanåt med andra metoder med effektivare resultat. Dagens betänkande och regeringens proposition är ett tydligt exempel på detta. Det finns flera insatser som regeringen tagit initiativ till som varit kända arbetsmiljöproblem men som inte tidigare regeringar valt att prioritera. Jag tänker till exempel på frågor som hot och våld i arbetslivet, kvinnors arbetsmiljö samt arbetsmiljö och lönsamhet.
Under perioden 2010-2012 har Arbetsmiljöverket haft ett pilotprojekt där man provat en ny tillsynsmetod, så kallad screening. Metoden innebär att en genomgång av samtliga arbetsställen i en bransch görs genom inspektionsbesök. Av slutrapporten kan vi se att både arbetsgivare och skyddsombud ser positivt på metoden och anser sig ha fått en rättvis bedömning av sin arbetsmiljö.
Utvärderingen av projektet kommer självfallet att ligga till grund för regeringens ställningstagande när det gäller aviserade förändringar framöver. Att tillsynsverksamheten är effektiv och inriktad på arbetsställen med hög risk är av stor betydelse för en bättre arbetsmiljö och är en viktig prioritering som alliansregeringen gjort. Att göra rätt och att vilja göra rätt när det gäller arbetsmiljön är två viktiga faktorer för en god arbetsmiljö och för en fortsatt god arbetsmiljö.
Det brukar Arbetsmiljöverkets generaldirektör påpeka. En första grund för kunnandet möjliggör vi nu när vi har fört in och tydliggjort kunskapsområdena arbetsmiljö, arbetsmarknad och arbetsrätt i kursplanerna för samhällskunskap för grundskolan och motsvarande skolformer och i gymnasieskolans nya ämnesplan för samhällskunskap.
Centerpartiet har länge drivit på för att de utbildningar där kommande ledare ofta rekryteras borde ha ledarskap och arbetsmiljö i grundutbildningarna, också det för att öka kunnandet. Det finns självklart möjligheter redan i dag att göra de tillvalen, men vi tror att det vore strategiskt värdefullt att på det sättet öka kunskapen bland kommande chefer. Herr talman!
Farorna i arbetsmiljön förändras över tid, dels för att arbetsgivare och medarbetare jobbar för att få bort kända riskmoment, dels för att nya typer av arbeten, ny teknik och yttre press påverkar svensk arbetsmarknad. Fysiska risker som i sin allvarligaste form leder till dödsfall har självklart en hög prioritet.
Fysiska risker som snarare leder till överansträngning och förslitningsskador har historiskt inte varit alls lika högt prioriterade. Fysiska risker som handlar om hot och våld har förändrats från att mest ha varit riktade mot värdetransporter och banker till att nu riktas mot andra och mindre arbetsplatser, som servicebutiker och gatukök, allteftersom systemen med kontanthantering utvecklas.
Psykiska risker som en följd av en utsatt yrkesroll med beslutsansvar i myndigheter och kommuner är oerhört allvarliga. Psykiska risker växer också fram med ny teknik där gränslösheten mellan arbete och fritid kan vara en fördel men också ett arbetsmiljöproblem. Det förekommer också psykiska risker med kränkningar på arbetsplatser, som alltid funnits men som uppmärksammas alltmer, mycket tack vare det framsynta arbetet i de här frågorna.
Det landar ofta i att ord står mot ord. Oavsett arbetsmiljörisk gäller det att ha kunskap och beredskap för att kunna jobba preventivt, för det är det mest lyckosamma såklart. Arbetsmiljöverket jobbar både med råd och förordningar som stöd i det arbetet och med inspektioner där så behövs.
Men viktigast är att man ute i företagen, i arbetsledning och hos skyddsombud, har kunskap eller söker kunskap. Prevent är i det här fallet också en viktig aktör som jobbar med utbildningar och seminarier för arbetsplatser och företag. Att ta till vara det driv som finns i företag, på arbetsplatser, för en god arbetsmiljö är oerhört viktigt. Vilja i kombination med kunskap är oslagbart för en god arbetsmiljö.
Oavsett arbetsplats är alla medarbetare nyckelpersoner för den psykosociala arbetsmiljön. Vi är alla varandras arbetsmiljö, likaså här i denna kammare. Därför vill jag avsluta mitt anförande med att önska herr talmannen och mina kolleger i utskottet och personalen i utskottet en skön ledighet med mycket solvarm sand mellan tårna.