Lars Tysklind (L):
I dag diskuterar vi livsmedelspolitik med utgångspunkt i 80 motionsyrkanden från allmänna motionstiden. Av naturliga skäl kan det bli lite spretigt - "mångfasetterat" kanske är ett bättre ord i sammanhanget - för livsmedelspolitik kan handla om så mycket. Det visar också den debatt vi har haft hittills i dag.
Jag skulle vilja starta med den diskussion vi hade om livsmedelsstrategin och om vikten av att säkerställa goda företagsvillkor i hela landet. Det var ett av de tillkännagivanden som gjordes. Det är ju inte direkt kopplat till livsmedelsproduktion utan har att göra med företagsvillkor över huvud taget.
Från Liberalernas sida menar vi att grön skatteväxling, där man sänker skatten på arbete och företagande och höjer skatten på sådant som är klimat- och miljöovänligt, även här är en väg att gå. Livsmedelsproduktion är inte minst viktigt för företagandet på landsbygden.
Det finns många andra åtgärder som är viktiga för företagandet på landsbygden. Vi har talat om infrastruktur, transporter, bredband, samhällsservice och så vidare. Därför finns det många paralleller till nästa debatt här, som handlar om landsbygdspolitik. Jag ska ta upp två saker, tror jag.
Den ena är också kopplad till diskussionen om livsmedelsstrategin. I framtagandet av målen där var Liberalernas utgångspunkt konsekvent. Det handlade om att livsmedelspolitik skulle ha ett marknads- och konsumentperspektiv. I reservation 3 lyfter vi återigen fram detta och är tydliga med att Liberalerna anser att livsmedelsproduktion, oavsett om den är konventionell eller ekologisk, ska styras av konsumenternas efterfrågan.
Det är ju liktydigt med det tidigare tillkännagivandet. Eftersom det finns ett tillkännagivande kan man ju tycka att detta är att slå in öppna dörrar, men då det ändå har hänt så mycket annat i den frågan finns det skäl att upprepa det. Jag yrkar därför bifall till reservation 3. Detta handlar inte om att vi är emot vare sig ekologisk odling eller någon annan typ av odling. Ekologisk odling har stora mervärden som vi är fullt medvetna om.
Men det handlar helt enkelt om vilka principer man ska ha på marknaden. Vi ser det som högst rimligt att det är konsumenternas efterfrågan som ska styra och inte politiskt beslutade kvantitativa mål för produktion och konsumtion.
Om man hårdrar det hela och antar att konsumenternas efterfrågan är 100 procent ekologiskt odlat är det väl också högst rimligt att marknaden möter en sådan efterfrågan. Herr talman!
Nästa sak som jag tänkte ta upp tar också avstamp i ett tillkännagivande som vi behandlade i samband med att vi diskuterade livsmedelsstrategin, nämligen att det ska bli lättare för konsumenterna att göra rätt. I betänkandet finns några avsnitt som handlar om märkning. Liberalerna har inget specifikt förslag där, utan jag får hålla mig på en generell nivå.
Även här handlar det om ett marknads- och konsumentperspektiv. Jag och Liberalerna anser att en relevant märkning är helt avgörande om konsumenterna ska kunna göra aktiva och informerade val. Det ska vara enkelt att göra sådana val när man är ute och handlar mat. Marknadsdriven märkning och certifiering av varor tycker vi är bra. Vi har diskuterat klimatfrågan här, och den är naturligtvis oerhört viktig i matsammanhang.
Vi är öppna för att införa en obligatorisk klimatmärkning av vissa varor, till exempel vissa typer av kött. Vi ser gärna att fler restauranger också tar upp detta med marknadsdriven märkning. Naturligtvis är ursprungsmärkningen, som väl kan sägas vara en grundläggande typ av märkning, helt central i sammanhanget. Liberalerna har två yrkanden som handlar om märkning.
I detta betänkande behandlas de förenklat, men vi står naturligtvis fast vid det vi tidigare har framfört i frågan. Det gäller inte minst yrkandet om märkning av fisk och skaldjur. Herr talman! Vi har diskuterat matfusk, och det är naturligtvis någonting som måste bekämpas.
Ur ett konsumentperspektiv är detta nämligen rent bedrägeri, så jag håller helt med dem som har framfört att det är en fråga vi måste jobba vidare med. Jag går över till klimatfrågan igen, och precis som Jens Holm nämner står matproduktionen och matkonsumtionen för en stor del av utsläppen.
Det är i de här sammanhangen kanske svårt att nolla detta; det är inte den lägst hängande frukten, om man säger så. Det som kanske är den lägst hängande frukten när vi talar om mat är dock den mat vi kastar. Det är mat vi producerar, handlar, bär hem och sedan kastar.
Här har vi utsläppsfaktorer som egentligen inte leder till någonting, och Liberalerna ser positivt på att man nu jobbar med matsvinnsfrågan på såväl EU-nivå och nationell nivå som lokalt. Många kommuner samlar ju in matavfall för att i slutänden producera till exempel biogas av matsvinnet.
Det är väl bra i sig, men vinsten för klimatet vore betydligt större om det inte fanns något matsvinn över huvud taget. Det går alltså inte att kompensera genom att göra biogas av det, även om det är oerhört positivt. Just matsvinnet är därför en fråga som vi från Liberalernas sida tycker att det är centralt att få bukt med.
Det handlar också om märkning och information till konsumenterna, så även där har vi ett konsumentperspektiv.