Josef Fransson (SD):
Sverigedemokraterna ser med stor oro på hur svenska jordbruksnäringar minskar i omfattning och att nettoimporten av det vi äter ständigt tycks öka. Den senaste tiden har det varit särskilt akut för Sveriges grisproducenter, där trycket från utländskt kött skapat stora lönsamhetsproblem.
Det ter sig för mig märkligt hur alliansregeringens målsättningar, framför allt gällande miljömålen, fått så stort trumfvärde att man mer eller mindre driver ut jordbruket från Sverige. Det finns mängder av politiska målsättningar om ekojordbruk, klimat, djurskydd och mycket annat, men det finns egentligen ingen målsättning om huruvida vi ska ha något jordbruk kvar i Sverige eller om i vilken omfattning vi ska vara självförsörjande. Detta är något som jag hoppas vi kan komma till rätta med.
Som exempel kan man konstatera att Sverige, som redan har kanske Europas högsta skatter på diesel, inte bara ska införa generella höjningar av koldioxidskatten utan också mer eller mindre avskaffa den återbetalning av koldioxidskatt som jord- och skogsbruk har fått och som har gjort att många kvarvarande näringar har kunnat hålla näsan ovanför vattenytan.
Vi i Sverigedemokraterna har därför i vår skuggbudget föreslagit en motsatt inriktning där vi i stället höjer återbetalningen av den skatt som jord- och skogsbruket betalar på sin energi. Till detta vill vi avsätta 200 miljoner kronor, vilket motsvarar ungefär 50 öre per liter diesel. Detta vill vi göra för att stärka den svenska konkurrenskraften för jordbruket.
Vi kan konstatera att om vi ställer alltför stora krav på det inhemska jordbruket kommer vi att driva näringen utomlands för att sedan få importera motsvarande varor men som då framställts med mindre hänsyn till miljö och andra värden, såsom djurskydd. Även när det kommer till djurskyddet har vi angelägna problem att lösa.
Vi kan och ska vara stolta över att vi i Sverige lägger stor vikt vid att våra djur ska ha det bra, men även detta har resulterat i en konkurrenssnedvridning där det billigare utländska köttet flödar in i Sverige - kött där djurens status och välvärd är sekundär eller ibland obefintlig. Ritualslaktat kött där djuren avblodas utan bedövning är på vissa håll mer regel än undantag.
Konsumenterna väljer i stor utsträckning det kött som är billigast framför det kött där djuren haft det bäst. Det kanske inte är någon överraskning för någon, men så ser det ut. Ofta är det också svårt för konsumenten att veta om djuren har utsatts för regelrätt djurplågeri. Därför vill Sverigedemokraterna att kött från djur som har slaktats under bestialiska former utan bedövning ska förbjudas.
Men fram till att ett importstopp för den här typen av kött är möjligt ska köttet åtminstone märkas tydligt. Om vi menar allvar med vår djurskyddspolitik finns det anledning att se till att våra bönder kompenseras för de insatser de gör för djurvälfärden.
Alternativet blir att djuren för varje ny pålaga från oss politiker faktiskt får det sämre, eftersom det kött vi lägger på tallriken i än större utsträckning importeras från länder där djurvälfärden är långt sämre. Sverigedemokraterna vill därför anslå pengar till djurvälfärdsersättning, och de pengarna har vi i denna budget riktat speciellt till grisnäringen på grund av de akuta lönsamhetsproblem som vi har sett inte minst under det gångna året.
I en mer långsiktig strategi vill vi dock att även andra animalieproducenter ska kunna kompenseras för en mer kostsam djurvälfärd. Detta tror vi är nödvändigt för att legitimera de högre krav som svensk lagstiftning stipulerar, och vi tror att det starkt skulle bidra till att djurskyddskraven också efterlevs.
Sedan länsstyrelserna tog över kontrollen av djurskyddstillsynen från kommunerna kan man utläsa att effektiviteten har ökat gällande interventionerna, och det finns skäl att tro att bedömningarna har blivit mer rättvisa. Dock kan man se att kontrollerna till antalet har blivit betydligt färre.
Därför har Sverigedemokraterna ett utökat anslag på 45 miljoner till länsstyrelserna, avsett att öka antalet djurskyddskontroller. Regeringen har deklarerat att man, likt Sverigedemokraterna, vill sänka avgifterna för veterinärkontroll på landets slakterier. Regeringen har föreslagit 90 miljoner kronor för det ändamålet.
Då vi lät riksdagens utredningstjänst utreda kostnaderna för att hamna på EU:s föreskrivna miniminivå fick vi svaret att det skulle kosta 100 miljoner kronor, vilket också blev den summa som vi föreslog för ändamålet. Men eftersom regeringen redan hade aviserat de första 90 miljonerna blev således Sverigedemokraternas tilläggsanslag mellanskillnaden, det vill säga 10 miljoner.
Även denna satsning har som syfte att stärka den svenska konkurrenskraften. Fru talman! I betänkande MJU2 behandlas en motion från Sverigedemokraterna som tar upp odlat kött. Vi menar att detta är en teknik som Sverige borde satsa på.
Tekniken går kort och gott ut på att man tar stamceller från ett djur vars kött man vill framställa och låter cellerna växa i en bioreaktor där man tillsätter nödvändig näring med mera. Om denna teknikform blir lyckad skulle det kunna lösa många praktiska och etiska problem som livsmedelsproduktionen i dag brottats med.
I den vetenskapliga tidskriften Environmental Science & Technology har man publicerat resultat som är högst intressanta.
De pekar på 7-45 procent lägre energiåtgång genom detta framställningssätt, 78-96 procent lägre utsläpp av drivhusgaser, 82-96 procent lägre vattenåtgång och 99 procent mindre åtgång av areal jämfört med kött från konventionellt uppfödda djur.
Frigörandet av jordbruksareal är givetvis väldigt intressant, då det på allvar skulle kunna ges utrymme för produktion av energi- och oljegrödor för att konkurrera med den fossila oljan. Sverigedemokraterna anser därför att denna forskningsgren på grund av sin potential ska pekas ut som särskilt viktig.