Per Bolund (MP):
Jag vill också kunna känna stolthet över Vattenfall. Det är också därför som jag har väckt den här interpellationen. Men tyvärr kan jag inte känna stolthet i dag. Det är väldigt tråkigt. Jag har svårt att förstå hur ministern kan göra det. Det fanns en del felaktigheter i ministerns anförande som jag måste ta upp. Ministern sade att det var Miljöpartiet som tillsammans med Socialdemokraterna såg till att det blev investeringar i tysk kolkraft. Det stämmer inte. Jag tror att ministern kommer ihåg väldigt väl att det var Socialdemokraterna, Vänstern och Centerpartiet som hade ett energisamarbete under den förra mandatperioden.
Det var också inom ramen för detta energisamarbete som man från Vattenfalls sida beslutade att investera i tysk kolkraft. Miljöpartiet var inte med om det beslutet, utan det var Centerpartiet som främst var ansvarigt för det. Tvärtom motsatte vi oss dessa planer. Sedan talade ministern väldigt mycket om hållbarhetsredovisningar. Det är bra att man tar fram underlag.
Men hållbarhetsredovisningen är bara ett underlag, och det finns ingen mening med att ta fram information om man inte använder sig av informationen. Det är precis det som jag tycker att ministern borde göra på årsstämman nu på tisdag. Om man inte kan dra slutsatser av årsredovisningarna och miljöredovisningarna, till exempel att de årliga koldioxidutsläppen har ökat år från år, för att faktiskt ändra den inriktningen är hållbarhetsredovisningarna inte vatten värda.
Det är först när man använder informationen i dem som de blir värdefulla. Men det vägrar ministern att göra, och det är det som är så otroligt sorgligt. Ministern sade i sitt anförande att man kommer att följa upp hållbarhetsredovisningarna. Kan hon beskriva hur hon ska göra det? En logisk slutsats vore att följa upp dem just i form av styrningen av bolaget på bolagsstämman. Men det vill ministern inte göra. I vilken form kommer ministern att följa upp hållbarhetsredovisningarna? Det vore intressant att höra.
Ministern säger också att man ska styra genom principer. Det är precis det som vi är ute efter. Det är precis dessa principer som man borde lägga fast. Det är det som vi också har föreslagit. Vi har föreslagit tre olika principer som man skulle kunna lägga fast och som inte alls är att detaljstyra, utan det är helt öppet för bolaget hur man vill uppfylla dessa principer. Vi har exempelvis föreslagit att man ska ha en årlig minskning av koldioxidutsläppen, vilket är fullständigt rimligt i en värld där alla nu kämpar för att minska koldioxidutsläppen och klimatpåverkan.
Men Vattenfall har i stället en verksamhet som stadigt ökar koldioxidutsläppen. Vore det inte rimligt att ge Vattenfall i uppdrag att faktiskt ha en årlig minskning av koldioxidutsläppen och på det sättet faktiskt se till att de gör det? Men exakt hur de ska minska koldioxidutsläppen kan vara upp till bolaget självt. Men ministern vill inte ha någon sådan styrning av Vattenfall. Ministern sade också att man styr med hållbarhetsredovisningarna. Men det är inte en styrning att kräva en redovisning.
Än så länge har vi inte sett någon som helst styrning från den nuvarande regeringens sida. Däremot lyckades Miljöpartiet genom hårt arbete att få in en passus i bolagsordningen för Vattenfall om att man ska vara ledande i omställningen till ett hållbart energisystem.
Nu har Riksrevisionen i sin granskning sagt, och även dess styrelse har sagt det, att man behöver precisera vad som egentligen är innebörden i denna passus eftersom Vattenfall till exempel inte har tolkat det som att deras dotterbolag är berörda av den. Det andra förslaget som vi har är att man faktiskt preciserar detta. I och med att hela Riksrevisionens styrelse säger att det behövs tycker man att det vore rimligt att regeringen också gick in och faktiskt gjorde en sådan ändring. Ministern hänvisar till att Tyskland är beroende av brunkolet.
Så är det i dag. Det är precis det som är problemet. Men Tyskland är också en del av EU och har faktiskt tagit på sig det EU-mål som finns på lång sikt att man ska minska koldioxidutsläppen med 60-80 procent till 2050. Då är frågan: Vad ska Vattenfalls roll vara i det? Borde inte Sveriges regering ge Vattenfall i uppdrag att medverka i den utvecklingen och faktiskt ta fram en plan för hur man kan avveckla brunkolsanvändningen och stenkolsanvändningen i Tyskland? Det ligger precis i linje med det EU-mål som Tyskland också har ställt sig bakom. Jag kan därför absolut inte se att det finns någon konflikt här.
Det är snarare så att regeringen genom att visa lite mod skulle kunna bidra till Tysklands omställning.