Lars Beckman (M):
Man vet att ministern är svarslös när hon talar om allt annat än det vi debatterar om. Men det må så vara. Det var i varje fall ett klart och tydligt besked från ministern. JÖK-partierna har kommit överens om att a-kassan inte ska gå tillbaka till den ursprungliga nivån den 1 januari. En del kanske blir glada, en del kanske blir mindre glada.
När ministern står och säger att hon är stolt över de kraftigt höjda ersättningsnivåerna i a-kassan betyder det att jämviktsarbetslösheten ökar med 40 000 personer på den här nivån. Det är ingenting som Lars Beckman har hittat på, utan det är riksdagens utredningstjänst som har kommit fram till det enligt den vedertagna metod som finns.
Jag tycker att ministern och regeringen skulle vara djupt bekymrade över att till exempel 670 000 utrikesfödda inte är självförsörjande. Det är 670 000 utrikesfödda som inte är självförsörjande. Jag tycker att ministern skulle lägga sin tid och kraft åt att se till att de personerna blir anställbara. Först ska jag säga det självklara. Det är alltid individens ansvar att göra sig själv anställbar. Det är individens ansvar att se till att lära sig svenska.
Det är individens ansvar att se till att utbilda sig. Det är individens ansvar att se till att söka jobb. Det politiken kan göra är att säkerställa att det finns tillräckliga incitament för att göra det. Tittar man på de utvärderingar och den forskning som finns är det naturligtvis så att om det inte lönar sig att arbeta stiger arbetslösheten. Det är precis det som RUT-rapporten visar.
Om det inte lönar sig att arbeta, om man höjer ersättningsnivåerna kraftigt, ökar jämviktsarbetslösheten. Det är vad interpellationen handlar om. Man behöver inte se det sambandet. Man kan förneka det. Men det är att vara emot den forskning som finns och det sätt på vilket man räknar. Sedan ska man naturligtvis ha en ersättning från a-kassan eller en ersättning som är rimlig. Det är ingen som är emot det.
Men om ministern menade allvar med vad hon nyss sa i sitt förra inlägg skulle hon naturligtvis driva frågan om obligatorisk a-kassa. Det handlar om att sätta ihop Försäkringskassans system med a-kassans system till ett. Tekniken finns redan. Sedan skulle man ha exakt samma system. Man kvalificerar sig till en arbetslöshetsförsäkring på samma sätt som man gör med Försäkringskassan och sjukskrivningen. Men det driver inte Socialdemokraterna. Det finns en alltför tydlig koppling till exempelvis LO.
Det innebär att vi har väldigt många människor som i den här pandemin hamnade i kläm. I min bekantskapskrets finns det personer som upptäckte att de stod utan skydd. Det är inte rimligt. Vi skulle aldrig ställa människor utanför sjukförsäkringen och säga: Haha, du var inte med i facket och du var inte med i sjukförsäkringen, så nu får du ingen hjälp när du är sjuk! Det systemet har vi inte.
Men på arbetslöshetsområdet har vi det. Om ministern vill vara trovärdig i frågan och i sitt engagemang för att den som är arbetslös inte ekonomiskt ska hamna på bar backe skulle man naturligtvis driva frågan om obligatorisk a-kassa. Man skulle i varje fall ha en utredning som tittar på hur vi skulle kunna ha samma system som det som gäller för sjukskrivning och Försäkringskassan. Då hade ministern varit trovärdig.
Den här interpellationen handlar om att vi ska ha resurser till välfärden. Vi ska ha resurser för att hjälpa människor. Då måste varje person arbeta och göra rätt för sig. Med den politik som ministern för och enligt regeringens egen budget ökar jämviktsarbetslösheten kraftigt när man höjer ersättningarna i bidragssystemen. Jag tycker inte att det är så man ska använda statens resurser.