KBLab/rixvox huggingface dataset:
Siw Wittgren-Ahl (S):
Jag vill börja med att tacka Cristina Husmark Pehrsson för tillrättaläggandet om att kvinnor inte alltid är mest sjuka utan att det handlar om bemötande och vilka arbetsuppgifter man har. Jag delar den synpunkten. En enad riksdag har lagt fast jämställdhetsmålen, och ett viktigt jämställdhetsmål för den samlade riksdagen har varit att var och en kan försörja sig själv.
Jag har väckt min interpellation på grund av att en samlad kommunstyrelse i Göteborg har oroat sig för att man inte lever upp till jämställdhetsmålen. Man pekar på att med det som råder i dag kommer 822 kvinnor i Göteborg att hamna på socialbidragsnormen. Är socialförsäkringsministern beredd att vidta åtgärder så att detta inte inträffar?
I ditt interpellationssvar säger du att det kommer resursjobb. Jag har inte sett dem. På vilket sätt garanteras Lisa att hon får den hjälp och det stöd av Arbetsförmedlingen som hon behöver? Jag har varit arbetsförmedlare i tio år. Jag vet varför folk kan hamna utanför systemet. Precis som man pekar på har man många gånger diffusa problem. Det är inte så lätt att komma tillbaka.
Jag håller med om att de flesta människor vill ha ett arbete. Men arbetsplatserna är inte utformade så i dag att man vill ta emot människor. Vi måste arbeta med arbetsmiljön på arbetsplatserna så att vi kan finnas med allihop. Vi är kritiska för vi tror att med ert system slår ni ut ännu fler.
När det gäller de 64 procenten som var en låg nivå tror vi att det i framtiden blir många som inte ens har det. Kommer det att finnas en förtidspension för människor som slås ut i framtiden? Vi har ännu inte sett hela bilden. Kommer det att finnas ett system som fångar upp oss den dag vi hamnar utanför på grund av värk och sveda?
Siw Wittgren-Ahl (S):
Vi diskuterar handläggningstiderna på Försäkringskassan, och det är viktigt att man får sin ersättning när man ska ha den. Det är viktigt, Helena Rivière, därför att man i regel betalar en hyra eller har lån som måste betalas, så att det inte blir som för flickan i Aftonbladet i dag som kanske måste gå från hus och hem därför att det tar för lång tid att utreda, precis det du pekar på.
Det var också precis det som Försäkringskassan pekade på: Vi kommer inte att hinna göra detta jobb. Försäkringskassan sade det. Det är bland annat därför vi är upprörda, för att vår minister, som egentligen är er minister, Cristina Husmark Pehrsson, moderat, inte lyssnade på Försäkringskassan, inte hörde detta utan kom med nya uppdrag. Det är det vi diskuterar.
Vad har hänt? Varför vägrar man att se problemet och säger att det har blivit bättre? Det hjälper inte den som står utan pengar till hyran eller står utan pengar till mat. Man ska ta sitt ansvar. Det var det sista Helena Rivière sade. Det är det som den borgerliga regeringen säger till alla oss andra: Ni ska ta ert ansvar. Men här tar man uppenbart inte sitt ansvar.
Cristina Husmark Pehrsson slutar med att säga: Har inte Siw Wittgren-Ahl något förtroende för Försäkringskassans styrelse eller dess gd? Det är inte min styrelse, Cristina Husmark Pehrsson. Det är inte intressant om jag har något förtroende för den. Det är Cristina Husmark Pehrsson och regeringen som har tillsatt den. Det intressanta är om svenska folket kommer att ha ett förtroende för Försäkringskassan. Det är därför vi står här.
Vi vill värna en försäkringskassa, men vi vill också ha en regering som kan styra ett verk och inte som det är nu när allt bara rasar.
Siw Wittgren-Ahl (S):
Ja, vi vill diskutera dessa frågor. Vi tycker att de är angelägna. Även om jag bara förde till Lisa, Finn Bengtsson, är hon en av dem som är utanför. Ni skulle ju rätta till utanförskapet! Det var ju det ni sade. Ni nämner siffror om utanförskapet. Ni säger 1,2 och 1,7. I dem ingick de arbetslösa. De är uppe i 10 procent av befolkningen snart. De är i utanförskap nu. Var är deras jobb?
Hur ska de få jobb, de friska? Ni gör ingenting för dem. Ni bara väntar på att något ska komma i gång. För oss är det viktigt med jobben. Vi undrar: Var är resursjobben till dem som var sjuka? Vi vill diskutera detta för att ni genomför ett systemskifte utan att tala om det för svenska folket. Jag är mest häpen över Folkpartiet, som tycker att detta är bra. För oss är det så att vi hade en försäkring. Vi var försäkrade som vi var. Det var poängen.
Alla föds inte lika. Vi är olika. Vi drabbas olika på våra arbetsplatser. Men vi skulle vara försäkrade. Ni drar undan försäkringen på så sätt att ni ska titta på de friska. Ibland är det så att man är mångdimensionellt sjuk. Men det är klart att man ska få ett jobb. Det var det ni sade. De ska få resursjobb. Var är resursjobben till de sjuka? Och nu undrar vi: Var är jobben till de friska? De är i utanförskap nu.
För oss är detta jätteviktigt. Arbetet är viktigt för alla människor. Att kunna försörja sig är viktigt, inte utanförskap. De som står utanför har ingen egenmakt och kommer aldrig att få det med ert systemskifte i Sverige. Det är bara några få som får det bättre. Alla andra kommer att få det sämre. Vi vill ha en sjukförsäkring som täcker alla. Jag undrar till sist: Vad ska de andra människorna få, Cristina Husmark Pehrsson?
Var är resursjobben, och hur ska människorna komma i gång? Vad ska de få? Du står och pratar om att vi skulle upp med makten. Vi undrar: Vad gör ni som har makten? Det är det vi undrar. Vad gör ni?
Siw Wittgren-Ahl (S):
Den här interpellationsdebatten spretar verkligen. Därför begärde jag ordet. Jag tycker att Staffan Danielssons engagemang för de mest utsatta är positivt. Vi socialdemokrater är för en försäkring enligt en inkomstbortfallsprincip, och om jag inte minns fel har alltid Folkpartiet varit det också.
Om ni vill ha basförsäkringar tycker jag att det är bra om ni inför valet går ut och säger det och att ni då får medhåll kanske av Ulf Nilsson om att det är det Alliansen vill driva i valrörelsen. Det mest cyniska, Gunnar Axén, är inte att folk får en arbetsträning. När ni genomförde reformen att folk skulle gå över till Arbetsförmedlingen var ert mål att fyra av tio skulle få ett arbete.
Det är jätteroligt för folk att bli synliggjorda. Men har Gunnar Axén sett de människor som inte har fått ett arbete, hur synliggjorda de än har varit? Titta på Göteborgs stad och hur ni smetar ut bidragen till alla ungdomar. Högskoleutbildade ungdomar under 25 år får arbetsgivarna bidrag för.
Svea, som har haft ont i axlarna, går som du säger vid Gunnebo slott. Men sedan då? Problemet är hur vi ska få arbetsgivarna att anställa människor? Det är ju därför man måste ha bidrag som följer med folk. Det cyniska är att ni säger: Nu har ni gjort det här. Ja, men sedan då? Det var ju inte vi som var arbetsgivare. Det var en lågkonjunktur efter det att ni hade varit inne och förstört ekonomin förra gången. Hur tror ni att det blir nu?
Hur är solidariteten med Britta Karlsson, som hon kanske heter, på Gunnebo slott när hon trots sin ringa inkomst återkommer i arbete? Hon kan ha 12 000 i pension eller sjukbidrag. Om hon har en sjukförsäkring på till exempel 12 000 kronor i månaden måste hon, enligt ert träffsäkra och omhuldade jobbskatteavdrag, betala ungefär 10 000 kronor mer i skatt än alla andra.
Hon råkar ha ont i kroppen och har svårt att få jobb. Hon blir synliggjord. Det är jättebra. Det är klart att det är jättebra att alla människor som kan ska få ett arbete. Det mer cyniska är att ni säger att det ska ske efter en viss tid. Många människor behöver lång tid på sig. Jag har också varit på arbetsförmedlingar. Och man kan säga att till Cristina Husmark Pehrssons positiva sida hör att hon reser land och rike runt och pratar med folk.
Jag träffar också arbetsförmedlare varje dag, och människor ringer till mig, eftersom jag jobbar med det här. De ville att jag skulle säga till dig: Vad ni håller på med är att ni skruvar folket nedåt i systemet så att man hamnar i socialbidrag. När man sedan hamnar i socialbidragssvängen ska man skruvas upp igen. Det är en rundgång i systemet.
Och det cyniska är om ni inte följer upp att de människor som ni nu har lovat det verkligen får ett arbete, för det som är viktigt är att man får det och blir synliggjord, inte att med tidsgränser sparkas ut hit och dit.
Siw Wittgren-Ahl (S):
Var det bara för att ni tyckte att alla skulle ha en allmän a-kassa som ni lade fram förslag i riksdagen som gjorde att 500 000 människor gick ur a-kassan? Det är det vi diskuterar. Ni säger att ni vill ha ett allmänt skydd. Ni höjde ju så att många människor gick ur. Någon, jag tror att det var arbetsmarknadsministern, skyndade sig att lägga fram ett förslag för att det skulle bli möjligt att gå in igen. Just de som hade gått ur under er mandatperiod skulle få tre månader på sig att gå in igen.
Ni springer ut med snabba lagförslag. Remissinstanser säger nej. Ingen av er pratar om Riksrevisionens rapport om att sjukförsäkringen hade minskat. Cristina Husmark Pehrsson säger att hon har tagit initiativ till att Arbetsförmedlingen och Försäkringskassan samarbetar. Arbetsförmedlingen och Försäkringskassan samarbetade långt innan Cristina Husmark Pehrsson blev socialförsäkringsminister.
Talande för den här regeringen är att man säger det som passar en. Interpellationer är ju riksdagens kontrollmakt. Därför ställer vi de här frågorna, som Cristina Husmark Pehrsson väljer att svara på lite hur som helst. Veronica Palm har ställt frågan: Vad ska man göra med de nollklassade? Vi vet att 70 procent av dem är kvinnor som hade sjukpenning och var förtidspensionerade.
Jag frågade för två eller tre år sedan hur det blir med jämställdheten. Det kommer inte att hända något, sade Cristina Husmark Pehrsson. Vi hade en interpellationsdebatt om det. Inte ens Riksrevisionen vet vart personer tar vägen. Man får inga socialbidrag om man har någon hemma som kan försörja en. Så gick det med den jämställdheten.
Om man inte har anmält sig på socialkontoret för att man vet att man inte får några socialbidrag finns man inte med i någon statistik, sade Eva-Lena Jansson. Det är väl ett jättebra sätt att gömma människor och glömma kvinnorna och låta dem återgå till att bli försörjda. Finns man inte i statistiken finns man inte alls.
Siw Wittgren-Ahl (S):
Jag begärde ordet när Solveig Zander sade att man ska passa sig när man inför ny lagstiftning. Lagstiftningen måste vara så ordnad att de som ska tolka den kan läsa den. Det stod i Riksrevisionens berättelse till oss. Ändå tar du upp denna fråga utan att hänvisa till den. Vi har kontrollinstanser som har sagt att regeringen egentligen gjorde ett hafsverk när man förändrade lagstiftningen när det gäller sjukfrånvaron, som också vi har sagt.
Det är viktigt att man får rätt information från myndigheterna, både Arbetsförmedlingen och Försäkringskassan. Ni står här och berömmer dem för att de gjort ett bra jobb. Riksrevisionen sade att Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen med de förutsättningar som de haft har gjort ett hyggligt jobb. Det var ni som gav dem dessa "icke-förutsättningar". Anklaga inte myndigheterna för den dåliga lagstiftning som ni har hafsat fram!
Det som är viktigast för individen är att komma i arbete. Sedan står ni här och säger att det är ungefär 30-35 procent. Det är det inte alls! Det är väldigt många som inte får arbete. De siffror jag har sett när jag har varit och besökt verkligheten, som ni nu har gjort, är att 65 procent inte får något arbete.
Jag vill rikta Cristina Husmark Pehrssons och Alliansens uppmärksamhet mot att det är viktigt att man inte skapar förväntningar hos människor som man inte kan leva upp till, för då blir fallet ännu större för de medborgarna. Det är därför vi vill ha en debatt med er. Hur tänker ni göra i fortsättningen? Ni svarar: Vi ska ha en socialförsäkringsutredning nu.
Min kritik mot detta har hela tiden varit: Hur vore det om man utvärderade det som var fel och försökte skapa en utredning efter det? Nej, ni slänger ur barnet med badbaljan - sedan kan vi rädda dem som inte kan simma. Men om inte alla kan simma, vad händer då? Det verkar inte som att ni bryr er om det, utan ni hänvisar bara till hur bra detta har varit.
Vi vet att det har slagit fel under perioden och att folk har farit illa. Då har ni sprungit in med en ny reform. I Riksrevisionen sade de att det ni hade gjort inte alls var bra. Ni kommer in för sent och skapar en osäkerhet när ni ändrar socialförsäkringen som gör att alla de goda tjänstemännen mår dåligt. Vi är en kontrollerande makt också.
Man kan inte bara gömma sig i sanden och säga som Solveig Zander: Vi ska nog passa oss lite. Vi har sagt att man måste diskutera vad som ska gälla över tid. Man ska inte leka med människor. Det är en bra ambition att alla människor ska få ett arbete. Men man måste också, om man menar allvar, ta i konsekvenserna och inte låtsas som att de inte finns.
Siw Wittgren-Ahl (S):
Jag sade alldeles nyss att statsrådet nu två år senare har slagit upp ordet moratorium i uppslagsboken men att man avslog det när vi hade det som förslag i kammaren. Nu står socialförsäkringsministern och säger att vi vill hänvisa människor till ett moratorium. Så var det inte. Om socialförsäkringsministern läser protokollet kan hon se att julen då liksom nu närmade sig.
Vad vi ville var att man skulle skjuta upp detta så att människor inte skulle riskera att utförsäkras under julen. Det var vad vi ville. Vi ville inte att Britt och hennes två barn skulle leva med ovissheten hur det skulle vara den 1 januari. Skulle hon ha a-kassa, eller skulle hon ha sjunkpenning? Det var vad vi ville. Veronica Palm talade om oron för barnen.
Barnfattigdomen har ökat i Sverige, och klasskillnaderna har blivit stora. Vi var lite oroliga inför julen. Socialförsäkringsministern har väl kanske som jag barn och barnbarn eller känner människor som när julen står inför dörren kanske vet att de inte har råd att köpa julklappar och mat. Det var därför vi lade fram förslaget om moratorium fram till den 1 januari.
Vi ville skjuta på det till efter jul. Cristina Husmark Pehrsson får det till något helt annat. På något sätt borde man vara hederlig i debatten. Det var vad vi gjorde och inte enligt den historiebeskrivning som Statsrådet Cristina Husmark Pehrsson gör. Ta reda på vad förslagen innebär när de läggs fram och googla inte två år senare på vad moratorium står för. Vi värnar barnen både nu och sedan.
Därför vill vi ha trygga socialförsäkringssystem.
Siw Wittgren-Ahl (S):
Jag får tacka för en belysande debatt när det gäller Folkpartiet, som har gått från ett socialliberalt samhälle till ett kapitalistiskt välfärdssamhälle. Det är rätt talande. Jag har aldrig varit med om en regering vars företrädare och riksdagsledamöter aldrig tar ansvar för det de har gjort. Ni menar att det inte är ert fel att folk har varit sjuka, att det inte är ert fel att det är arbetslöshet, utan det beror på det vi gjorde för fyra, åtta eller tolv år sedan.
Att ni har haft regeringsmakten i fyra år låtsas ni inte om. Jag har aldrig varit med om så ansvarslösa människor - "nej, det är inte mitt fel". Har ni ingen självkritik? Har ni inget ansvar, det som ni vill att de arbetslösa och sjuka ska ha? Det var talande när Ulf Nilsson nämnde den förälder som är ofrivilligt arbetslös. Tänk att vi tror att människor är ofrivilligt arbetslösa! Vi tror att människor vill arbeta.
Vi tror att alla vill ha arbete. Men ert skattesystem har gjort att den människa som har 14 000 i lön och är arbetslös betalar, med era mått mätt, 12 000 kronor mer om året i skatt. Det är inte nog med att ni har sänkt ersättningsnivåerna. Ni har också försvårat för människor att vara med i a-kassan. Därtill får de inget jobbavdrag. Men de har lika hög hyra som alla vi andra.
Därtill tar man ungefär 12 000 om året från sjuka, arbetslösa, föräldralediga och pensionärer som tjänar 14 000. Det säger ni ingenting om. Ni tillskriver Ronny Olander en makt som jag trodde att ni hade. Jag trodde att det var ni som hade regeringsmakten, inte vi. Ni kanske inte har fattat det, men vi miste makten för fyra år sedan.
Det är därför vi står här och pratar med er och försöker få er att prata med oss om att göra något bra gemensamt. Nej, då gömmer man huvudet i sanden som strutsar. Jag hoppas att vi ses i valdebatten. Men om ni inte tar av er hörselskydden då vet jag inte hur dialogen kommer att vara i framtiden. Det verkar inte som att ni vill ta ansvar. Det verkar inte som att ni vill ha makten. Det verkar som att ni vill skylla på oppositionen i alla lägen. Tänk om det hade varit så att vi hade haft makten!
Då hade det varit enklare för oss att gå till anfall på er.
Mikael Odenberg (M):
Jag tror inte att någon i den här kammaren har några problem med Arne Kjörnsbergs inledande Göran Persson-citat om ett bättre samhälle med möjligheter för människor att förverkliga sina drömmar. Målen om frihet, rättvisa och trygghet är ingalunda exklusivt socialdemokratiska. Jag tror att de förenar alla i denna kammare. Det är därför vi sysslar med politik. Däremot fördelar vi oss på olika partier för att vi har olika uppfattningar om hur vägen fram till de där höga målen ser ut. Vi har också olika uppfattningar om vilka verktyg som ska användas.
Min kritik mot dagens regeringspolitik är att jag tycker att den innebär för mycket av ett steg framåt och två tillbaka. Det är ingen tvekan om att Sveriges ekonomi står starkare i dag än för tio år sedan. Men det råder heller ingen tvekan om att den framgångsrika budgetsaneringen i mitten av 1990-talet nu har förslösats i den utgiftskartell som ni har bildat med Miljöpartiet och Vänsterpartiet.
Utanförskapet i dag, de där 1,3 miljoner människorna, är lika stort som under den ekonomiska krisens värsta år i början av 1990-talet. Vi har färre industrijobb i dag än vad vi hade genomsnittligt på 1980-talet. Visst står det Made in Sweden på varorna, men de är i allt större utsträckning producerade i fjärran östern och i Östeuropa. De svenska bilarna ägs av amerikanare och det svenska knäckebrödet av norrmän.
Mot den här bakgrunden vill jag återkomma till den fråga som Mats Odell från Kristdemokraterna ställde men inte fick svar på. Vad är det som ni de facto i handling vill göra för att förbättra det svenska företagsklimatet, basen för hela vår välfärd?
Mikael Odenberg (M):
Jag håller med Arne Kjörnsberg om att politikens vägar ibland kan vara lite krokiga och att allting inte är så förtvivlat enkelt alla gånger. Men det vore väl ändå klädsamt om Arne Kjörnsberg inte bara oupphörligen yrade om fällor utan försökte besvara någon av de frågor som ställs till honom. Jag ifrågasätter inte vikten av ordning och reda i statsfinanserna.
Det är ju därför jag kritiserar den omständigheten att vi lånar så mycket pengar i dag för att få det hela att gå runt; 100 miljarder kronor på två år. Jag har inte gjort någon hemlighet av att budgetsaneringen i mitten och slutet av 1990-talet var framgångsrik. Tvärtom berömde jag ju Arne Kjörnsberg för det arbetet. Men jag klagade också på att den där budgetsaneringen nu har förslösats i den utgiftskartell som ni har bildat med Vänsterpartiet och Miljöpartiet.
Det är just omsorgen om de stabila och trygga statsfinanserna som gör att jag uttrycker bekymmer över alla de ofinansierade reformer och skattesänkningar som ni har genomfört under de senaste åren, sedan valet 1998. Vi föreslår från vår sida en del ytterligare satsningar på välfärdens kärna. Det handlar om rättsväsende, skola och vårdgaranti.
Det kommer nog att göra det möjligt för kommuner och landsting att anställa några fler poliser, några fler lärare och några fler sjuksköterskor. Men för att långsiktigt betala för denna välfärd kommer vi inte runt att det behövs fler jobb i det privata näringslivet. Därför kvarstår frågan till Arne Kjörnsberg.
Vad gör ni socialdemokrater, och vad vill ni socialdemokrater göra, för att i genuin mening förbättra det svenska företagsklimatet så att de svenska investeringarna sker i Sverige och inte bara i andra länder?
Mikael Odenberg (M):
Låt mig först säga att för mig är det helt okej att finansminister Nuder gör företagsbesök i Hyssna och utbyter tankar om det ekonomiska läget med Föreningssparbanken i Mark. Min enda synpunkt var att han valde en lite dum dag för att göra detta. Det är nämligen så att riksdagen just nu debatterar hans proposition om de ekonomiskpolitiska riktlinjerna. Det är inte alls så att hans frånvaro går min ära förnär.
Men det hade kanske varit passande om han var i riksdagen när riksdagen debatterar och beslutar om hans proposition. Det hade varit bra om han var här för att stå till svars för regeringens och Socialdemokraternas misslyckande med jobben. Det gör inte Arne Kjörnsberg.
Arne Kjörnsberg är stolt men inte nöjd och sade positiva saker om jämställdhet, barnbidrag, förskola, den älvsborgska arbetarrörelsens insatser för frihandel, låg inflation och låga räntor, fungerande lönebildning, Saltsjöbadsanda och att trygga människor vågar pröva sina vingar. På intet av dessa områden har jag hört några invändningar från någon borgerlig företrädare.
Däremot blev Arne Kjörnsberg svaret skyldig när det gäller vad vi ska göra för att ändra den situation och den verklighet som gjorde att det i morse var nära 1,5 miljoner människor i vuxen ålder som inte gick till jobbet. Ni har hållit på i elva år med att säga att kampen mot arbetslösheten är prioriterad.
Men när, Arne Kjörnsberg, kommer de nya jobben? När blir det färre än 1,5 miljoner människor som saknar en möjlighet att gå till ett riktigt jobb?
Mikael Odenberg (M):
Jag betvivlar inte att kunderna på Föreningssparbanken i Mark är människor av kött och blod. Men jag kan avslöja för Arne Kjörnsberg att till och med de borgerliga riksdagsledamöterna här är människor av kött och blod. Det vore passande om finansministern debatterade de ekonomisk-politiska riktlinjerna när vi har en sådan viktig debatt i Sveriges riksdag. Han har 364 andra dagar på vilka han kan förlägga sina företagsbesök. Herr talman!
Jag delar Arne Kjörnsbergs uppfattning att trygga människor vågar pröva sina vingar. Det är viktigt att vi har fungerande trygghetssystem i vårt land som fångar upp människor som råkar illa ut till följd av sjukdom, arbetsskada eller arbetslöshet. Jag sade också det väldigt tydligt i mitt inledningsanförande. Det är också viktigt att vi avväger trygghetssystemen så att de inte bara fångar upp och ger tryggheten till människor utan att systemen också är utformade så att de ger bra drivkrafter till arbete.
Som jag också sade i mitt inledningsanförande är våra system inte särskilt väl avvägda när å ena sidan vi blir allt friskare och lever allt längre och å andra sidan alltfler blir sjukskrivna och alltfler förtidspensionerade.
Det är till och med så att regeringen sedan halvårsskiftet 2003 aktivt vill föra över människor från sjukskrivning efter ett års sjukskrivning till sjukersättningen, det vill säga förtidspensionen. Där är ersättningsnivån 64 %, det vill säga en procentenhet lägre än den vi föreslår i sjukförsäkringen efter ett halvt års sjukskrivning.
Det måste vara proportioner i argumentationen, Arne Kjörnsberg. Ägna nu någonting av de sista två minuternas talartid till att besvara frågan. Ingenting har hänt med jobben och utanförskapet på elva år av socialdemokratiskt styre i det här landet. När ska det börja hända någonting? När ska de nya jobben komma?
När ska socialdemokraterna ge svar på frågan till de nära 1,5 miljoner människor i vuxen ålder som inte gick till jobbet i morse?