Ida Karkiainen (S):
Även jag vill framföra de varmaste gratulationerna på födelsedagen! Fru talmannen lär få höra det mycket i dag, tänker jag. Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag, precis som min kollega Thomas Hammarberg också gjorde. Han gick även igenom stora delar av betänkandet, men jag ska fokusera särskilt på de samiska frågorna.
Jag har sagt det förr i den här talarstolen, och jag säger det igen: Att ha en stark minoritetspolitik är en grund för en stark och välmående demokrati. Runt om i världen förtrycks minoriteter. De fördrivs från sina hem, koloniseras och mördas. Där förtrycket pågår ses minoriteter - en grupp av människor med språk, religion eller uttryck som skiljer sig från majoritetens - som något som försvagar nationen.
Även vårt land har förtryckt urfolk och minoriteter. Vår historia innehåller både rasbiologi och tvångsassimilering. Det är en historia som alltmer skildras i det offentliga rummet. Jag tror exempelvis att det är få som sett filmen Sameblod och inte blivit berörda av den berättelsen. Fru talman!
Minoritets- och urfolkspolitiken är ett viktigt område att utveckla så att vi i historien om oss själva kan skriva att vi tog steg framåt och för att vi aldrig mer ska behöva skildra hur människor förtrycks i detta land utan att man får vara den man är oavsett vilken minoritet man tillhör. Bara de senaste åren har det tagits viktiga steg framåt.
Strax före sommaruppehållet debatterade vi regeringens proposition vid namn En stärkt minoritetspolitik . Senare återkom regeringen med ytterligare förslag i skrivelsen Nystart för en stärkt minoritetspolitik . Dessa innehöll bland annat några viktiga lagändringar som trädde i kraft den 1 januari 2019 och som förstärker minoriteters rättigheter, vilket mina kollegor också tidigare har redogjort för.
Bland annat handlar det om det politiska arbetet i kommunerna, om vikten av samråd, om att beakta barns och ungas inflytande i minoritetsfrågor som rör dem och om förstärkt rätt till skola och äldreomsorg.
Trots de här framstegen när det gäller att stärka rättigheterna gör regeringen ändå bedömningen att det återstår betydande arbete för att säkerställa full efterlevnad av de nationella minoriteternas rättigheter.
Regeringen beslutade därför den 23 augusti 2018 att ge en särskild utredare i uppdrag att närmare analysera och föreslå hur ansvaret för samordning, utveckling och uppföljning av minoritetspolitiken ska organiseras. En av utgångspunkterna i utredningen är att Sametinget bör ges större frihet att utforma och bedriva sin verksamhet med ansvaret för samiska rättigheter och det samiska språkets utveckling inom minoritetspolitiken.
Förslag som utredningen ska lämna ska syfta till att se till att ansvariga myndigheter på bästa sätt bidrar till att säkerställa efterlevnaden av de nationella minoriteternas rättigheter och till effektiv verksamhet inom den offentliga förvaltningen. Uppdraget ska redovisas senast den 29 april 2020. Vidare är det också värt att nämna att förslag om en konsultationsordning för samiska frågor bereds hos regeringen i detta nu.
En konsultationsordning är en metod för att säkra inflytande och delaktighet i frågor som rör de samiska intressena. Vi ser fram emot att få ta del av detta förslag i riksdagen. Fru talman! För en tid sedan presenterade Svenska kyrkan en vitbok om relationerna mellan Svenska kyrkan och samerna som redovisar de kränkningar och det förtryck som begåtts av kyrkan gentemot den samiska befolkningen.
Även Svenska Tornedalingars Riksförbund har presenterat en rapport om skallmätningarna som utfördes på tornedalingar under det rasbiologiska institutets verksamma år. Det är viktigt att vi går igenom historien och lär oss av den så att den aldrig någonsin upprepas.
Därför välkomnar regeringen initiativ kring sanningskommissioner där både Sametinget och Svenska Tornedalingars Riksförbund nu arbetar med att bereda var sin process. Det är viktigt att förslagen bereds av folken själva och inte av staten. Staten ska ge förutsättningar för sanningskommissionerna men inte lägga sig i innehållet, då det är staten själv som utreds.
Det är dock viktigt att arbetet med att samla in berättelserna och vittnesmålen kommer igång relativt snart medan de som kan tala om detta ännu kan tala. Fru talman! Jag är stolt tornedaling, men jag upplever att det har funnits en tid då vi inte skulle vara stolta över att vara det.
Det var en tid då vi skämdes över vårt språk och varken fick prata finska eller meänkieli och då traditioner föll i glömska. Då var det viktigt med ett språk, en nation och en kultur. De här tankegångarna känner vi igen. Men i dag upplever jag en annan tid. Vi är många som vill återerövra det språk och den kultur som vi har förlorat.
Låt oss skapa förutsättningar för detta och en gång för alla stoppa assimileringspolitik, antisemitism, rasism och diskriminering i historiens skräpkorg!