KBLab/rixvox huggingface dataset:
Karin Rågsjö (V):
Mikael Dahlqvist har ställt några frågor till mig. När det gäller sådant som är på gång, exempelvis diskussionen om egen vaccintillverkning och diskussionen om att det var fel att lägga ned skyddslager 2009, är vi helt eniga. Detta måste vi bygga upp igen. Vi måste bli självförsörjande, och vi måste stå fria. Richard Bergström har gjort ett fantastiskt jobb. Han har varit tydlig och klar.
Däremot har EU varit sent på bollen. Kanske vaccinsamordnaren och regeringen skulle ha varit tydligare med att få fram mer fakta, tryckt på mer, sett till frågan om hur leveranserna ska upprätthållas. Det blev uppenbart något fel med just ett av kontrakten - tyvärr med det svenskägda Astra.
Man kan som svensk känna lite skam över att Investors stora bolag skakade till så pass. Där tycker jag att regeringen ska lägga på mer för att få frågan mer genomlyst inom EU.
Sedan är det förstås besvärligt inom EU med denna byråkratiserade EU-kommission, men jag hade önskat att regeringen hade legat på mer när det gäller leveransernas hållbarhet, förutsättningarna för produktion och så vidare. Det gäller också förutsättningarna för USA att exportera Astravaccin, vilket de inte gjorde. Det finns en mängd frågor att titta på.
Det är alltid så i pandemidiskussionen att många sitter på läktaren - kanske även jag - och tittar ned. Man blir klok efter det att saker och ting händer. Men vi lär oss mycket dag för dag.
Karin Rågsjö (V):
Jag anser att regeringen skulle ha tryckt på. Först och främst var EU sent på bollen när man slöt avtalen. Regeringen skulle ha tryckt på tidigare för att få fram fakta om möjligheterna till leveranser. Vad som har skakat är att bolagen inte hade koll på hur avtalen om leveranserna skulle efterlevas. Det gäller specifikt Astra.
Det hade varit bra, och då kanske vi inte hade suttit och darrat i mars och april. Regeringen måste trycka på generellt inom EU för att hela världen ska vaccineras. Det är så viktigt. Det spelar ingen roll om Sverige vaccineras om inte Indien får vaccin, om inte Sydamerika får vaccin och om inte Afrika får vaccin. Då kommer vi att leva i skuggan av covid-19 i flera år.
Det ska vi inte göra. Man kan göra bättre med internationella påtryckningar exempelvis inom WTO för att få bort patenten, leverera mer och göra saker och ting tillsammans. Det är nämligen förutsättningen för att vi ska komma loss ur det här greppet, förutsättningen för att arbetslösheten ska sjunka, förutsättningen för att barn i Afrika ska få sina andra vacciner - exempelvis mot mässling - som de inte får nu.
Den här pandemin har enormt många följdverkningar, internationellt och nationellt. Det är därför det är så viktigt att man för en gångs skull har ett globalt samarbete och förstår att detta måste vi göra. Det kan inte bara vara de rika länderna som sitter på vaccinet. Vaccinet måste ut till alla länder. Först då kan vi lyfta på covid-19-handduken.
Karin Rågsjö (V):
Min fråga går till statsrådet Hallengren. Vi har en typ av vilda västern-syndrom inom svensk sjukvård när det gäller privata aktörer. Vi har fri etableringsrätt för vårdföretag, uppseglande marknad för privata sjukförsäkringar och nätläkarna som tränger sig fram genom en helt oreglerad vårdmarknad.
En känd nätläkare har öppnat två vårdcentraler i centrala Stockholm och har ordnat till en fantastisk app som styr patienter från vårdcentralerna rakt in till deras mottagningar. Det finns en stor risk - och då talar vi inte bara om Stockholm, utan om hela Sverige - att lindrigt sjuka patienter tränger undan de allra sjukaste. Det sprider sig som en löpeld. Högerflanken i riksdagen talar om vårdval. Vi från Vänsterpartiet talar i stället om jämlikhet och fragmentiserad vård.
Fru talman! Min fråga är: Hur kommer ministern att agera för att bromsa utvecklingen som skadar svensk sjukvård?
Karin Rågsjö (V):
Min fråga går till statsrådet Lena Hallengren. Vi är sedan mars 2020 helt gastkramade av pandemin, oro, sjukdom och död. Därför är vaccinet ljuset i tunneln för oss alla. Vaccinet rullar nu in från EU. Man har beslutat om detta i EMA.
På nationell nivå krävs det då en större informationsinsats, en mer offensiv informationsinsats, som möter den oro som finns runt vaccinet. Vaccinmotståndet är ganska grasserande på vissa håll. Många undrar över godkännandet av vaccinet, hur det har testats och så vidare - you name it. När kommer det en större informationsinsats för vaccinering mot covid-19? Det behövs.
Karin Rågsjö (V):
Statsrådet! Jag tror att vi skulle behöva en mer massiv informationsinsats. Vi kan redan nu se att det finns ett vaccinationsmotstånd, exempelvis inom äldreomsorgen. Det måste man bemöta, likaså de fake news som finns på sociala medier runt vaccinet. Något som skulle kunna motivera människor till vaccination skulle kunna vara ett vaccinationspass, för jag tror att fler länder i Europa kommer att kräva det. Vet statsrådet något om hur det går med vaccinationspass?
Karin Rågsjö (V):
Att bryta prioriteringsordningen vid vaccinering är att bryta mot hälso- och sjukvårdslagen. Den som har störst behov ska gå först. I början av vaccineringen i december fanns enligt uppgift osäkerhet hur en restdos skulle användas. Nu börjar vi se en trend, ett mönster, där privilegierade går före i kön. Osäkerhet i vaccineringen kan inte användas som ursäkt.
Vi ser chefer, chefers familjer, pr-konsulter och chefsläkare som inte är i riskgrupp gå före både inom privat och inom offentlig verksamhet. Vilka åtgärder tänker statsministern vidta för att stoppa möjligheten att tränga sig före i vaccinationskön? Vi kan se en ökad trend, och vi befarar att det kan bli värre.
Karin Rågsjö (V):
Min fråga går till statsrådet Hallengren. Sveriges Kommuner och Regioner bad den 22 maj regeringen att rikta en förfrågan till de nordiska grannländerna om personalstöd till svensk intensivvård under sommaren. Det är ett tufft läge inom vården, och personalen har slitit oerhört hårt. I regionerna finns också förutsättningar för att vid en katastrofsituation ställa de privata vårdgivare som regionen har avtal med under regionen. Detta har inte skett.
Under den tredje vågen av pandemin ställde 24 personer från privata vårdbolag upp och arbetade för Region Stockholm, exempelvis. Är det inte dags för en nationell lagstiftning om att privata vårdföretag som har avtal med regionen ska ingå i regionens krisberedskap vid svåra situationer?
Karin Rågsjö (V):
Jag kan verkligen hålla med om ledamoten Bladelius beskrivning av regionernas förhållningssätt. Jag kommer att återkomma till det senare i mitt huvudanförande. Jag undrar i stället lite över Socialdemokraternas statsbidrag. Ni har förstärkt bidragen till kommuner och regioner med 3 miljarder.
Vänsterpartiet tycker att det är lite med tanke på att Konjunkturinstitutet säger att det skulle behövas 16 miljarder nästa år för att man ska kunna hålla den standard som finns i dag i kommuner och regioner. Som det är nu finns ett väldigt glapp.
Vi vill därför förstärka hela kommun- och regionsidan genom ökade statsbidrag för att det ska bli fler anställda inom hälso- och sjukvården och för att äldreomsorgen ska kunna axa upp mer än den gör just nu. Jag undrar hur Yasmine Bladelius ställer sig till det.
Karin Rågsjö (V):
Tack, Yasmine Bladelius, för svaret! Vi måste självklart satsa på den offentliga vården. Jag vill betona att det är en personalkris vi har, inte en vårdkris. Då behövs ett ökat antal miljarder i statsbidrag. Samtidigt måste vi precis som ledamoten säger ha uppsikt över de regioner som nu sitter med stora överskott men skär ned. Allting måste hänga ihop.
Men vården och omsorgen behöver ett ökat antal miljarder i statsbidrag. Det vidhåller jag.
Karin Rågsjö (V):
Just nu köar 28 svårt sjuka patienter, varav 19 barn, för att komma in till en privat, regionfinansierad anorexiklinik. Mediankötiden för barn är 28 dagar, och den som har stått längst i kö har väntat i tre månader. Dessa unga - oftast tjejer - är allvarligt sjuka.
När en tidning ringer dit och utger sig för att vara en förälder med ett sjukt barn får de direkt möjlighet att gå in privat - inom en vecka. Privatkunderna betalar 12 000 kronor per dygn, och regionen betalar 2 681 kronor per dygn.
De svårt sjuka patienterna behandlas i slutenvård under i genomsnitt 55 dygn, och för privatkunderna är snittsumman för detta 1,2 miljoner kronor. Den här möjligheten uppenbarades direkt för dem som ringde dit, det vill säga privatkunder gick före alla andra utan någon som helst bedömning. Det kan man fundera på. Det var inte sjukast först.
Så ser det tyvärr ut på en del ställen. De barn som går privat går alltså före dem som kommer från regionen, i det här fallet Stockholmsregionen. Det blir väldigt bakvänt, och jag undrar vad Sofia Nilsson och Centerpartiet har för tankar om detta.
Karin Rågsjö (V):
Centerpartiets totala tillit till marknaden tycker jag är lite märklig. Det här uppenbarar sig gång på gång i olika sammanhang, eftersom vi har en helt oreglerad marknad i Sverige. Det är inte ditt tillstånd som avgör om du kommer först i kön. Då skulle inte det här ha flutit upp på det här sättet.
Det handlar ju om den här klinikens förutsättningar att tjäna lite, eller ganska mycket, extra och kanske låta dem som har pengar och kan betala extrema summor gå före andra barn som har ett större behov. Det är ett jättestort problem, för det blir väldigt ojämlikt. Jag är väldigt orolig för det här, och jag tror inte att det bara är jag som är det.
Det blir lite konstiga svängningar här, men jag vill önska en god jul och hoppas att Centerpartiet och Vänsterpartiet kan kroka arm i de frågor som vi är överens om.
Karin Rågsjö (V):
Fler vårdplatser står vi också bakom. Vi måste öka antalet vårdplatser, och det handlar om personal, inte om sängar eller rum. Jag är dock ganska orolig. Samtidigt som vi står här ska man göra stora nedskärningar i Stockholmsregionen, Västra Götaland och Skåne.
Där skär man ned just på personalen på akutsjukhusen. I de regionerna styr även Kristdemokraterna. Dessa regioner har också extrema överskott. Hur ska vi se till att man inte kan ha berg av pengar bakom sig samtidigt som man skär ned och på samma gång tar emot nya pengar för att anställa fler?
Jag får inte ihop detta riktigt, men jag hoppas att Acko Ankarberg Johansson, som jag uppskattar mycket som ordförande i utskottet, har ett väldigt bra svar.
Man kan inte ha 7 miljarder i överskott och skära ned på personalen på samtliga akutsjukhus samtidigt som man hämtar hem mer pengar från staten. Något slags spärr måste det vara någonstans, och hur vi ska fixa det vet jag inte.
Karin Rågsjö (V):
Nej, nya stadshus tror jag inte att de här pengarna går till. De kan i stället gå till oerhört många fler vänner i den privata sektorn, tror vi. Stockholmsregionen har 7 miljarder i överskott och skär ändå ned på akutsjukhusen. Det är på samma sätt i Skåne och Västra Götaland. Jag hann precis med att göra en runda innan pandemin slog till igen.
Personalen går fullständigt på knäna på grund av ständiga nedskärningar. Applåderna har verkligen tystnat i dessa regioner. Jag är otroligt oroad. Det blir intressant att se om man kan följa de här pengarna.
Det självklara vore ju att regioner med 7 miljarder i överskott ska kunna redovisa vad pengarna ska användas till innan de tar emot nya statsbidrag.
Karin Rågsjö (V):
Det som ledamoten Camilla Waltersson Grönvall beskrev var väldigt vällovligt, men ibland undrar jag verkligen på vilka patienters sida Moderaterna egentligen står. Moderaterna promotar vårdförsäkringar och tycker att det är superbra.
Handlar det om de privata vårdförsäkringarna, som innebär att privata vårdgivare som har avtal med regionerna också har patienter med privata försäkringar? Det är samma personalstyrka som tar hand om patienterna, och gissa vilka som går först! Det spejar man på numera. Ledamoten pratade om de barn som är utsatta, och då tänkte jag nämna den klinik som jag talade om tidigare.
Det är den största kliniken som arbetar med barn och unga med anorexi, och den är skattefinansierad. Enligt lagen ska de sjukaste patienterna prioriteras. I en uppföljning som gjorts medialt har det dock visat sig att så inte är fallet, utan det är de som kan betala som får gå före. Det är alltså inte principen sjukast först som gäller. Jag måste säga att jag är väldigt oroad över denna utveckling.
Den kommer att förstärka den stora ojämlikhet som vi redan kan se. Vi är inte emot privata alternativ, men vi vill kunna följa pengarna. Jag säger så här: Vad går våra skattepengar till? De ska förstås gå till de absolut sjukaste. De ska komma först. Om man utökar marknadens impact på hela hälso- och sjukvården lär vi få se fler avarter av detta slag.
Då undrar jag förstås, fru talman: Hur ser Moderaterna och specifikt Camilla Waltersson Grönvall på att sjukast först inte riktigt gäller utan att det på vissa ställen är rikast först?
Karin Rågsjö (V):
Jag är skeptisk till det, måste jag säga. Det räcker med att leva i min högerstyrda region för att se vilka som går först och vilka satsningar som görs och för att förstå att den politik som Moderaterna driver verbalt inte riktigt hänger ihop med den politik som bedrivs i verkligheten. Det gäller att så att säga walk the talk.
Det som ledamoten säger låter bra, men om man tittar tillbaka i moderata dokument ser man att det är uppenbart att Moderaterna vurmar mycket för försäkringslösningar och så vidare. Detta kommer att innebära att den ojämlika vården förstärks.
Det kommer fler och fler exempel på hur pengar gör att man går före i olika kösystem. Det är klart att om man har ett system med privata vårdförsäkringar som ständigt gör att de som har dessa försäkringar går före blir det ett väldigt ojämlikt land som vi lever i.
Karin Rågsjö (V):
Jag har två funderingar. Den första är att jag tycker att regeringen har varit lite njugg med de generella statsbidragen.
Ni har valt att höja dessa bidrag till regioner och kommuner med 3 miljarder medan Konjunkturinstitutet har sagt att det skulle behövas 16 miljarder för att hålla kommuner och regioner balanserade. Min andra gäller vad som sker.
Jag är väldigt orolig över ett antal regioners agerande. Det gäller specifikt Stockholm, Västra Götaland och Skåne där man gör stora nedskärningar på akutsjukhusen. Det blir lite speciellt eftersom samma partier här i riksdagen förordar fler vårdplatser.
Samtidigt som dessa regioner skär ned en massa lägger de väldigt mycket pengar på hög. Bara i Stockholm är det 7 miljarder. Detta är väldigt kontraproduktivt. I vissa regioner råder personalkris; personalen går. Titta bara på förlossningskaoset i ett antal regioner.
Detta blir skevt för medborgarna, som tror att regionen är fattig. Men i själva verket har regionen lagt 7 miljarder på hög och skär ändå ned. Detta måste vi titta på. Har statsrådet Hallengren funderat på samma sak?
Karin Rågsjö (V):
Det låter lovvärt. Man skulle vilja skicka en önskelista, statsrådet Lena Hallengren, för att verkligen rusta välfärden och också se över marknadens enorma inflytande över hela välfärdssektorn just nu som vi på vänsterkanten är väldigt oroade för. Det gäller alltså hälso- och sjukvården. Där måste vi nog sätta ned foten. Jag vill samtidigt - det är ju jultid här - passa på att önska statsrådet en god jul.
Tack för det enorma arbete som har gjorts under den här pandemin. Det är outstanding från alla håll, och också från socialutskottet som har slitit hund. Jag blev väldigt julig, nästan som tomten, fastän jag är svartklädd, herr talman. Jag vill önska presidiet, talmannen och vårt fantastiska kansli på socialutskottet en god jul. God jul, alla!
Karin Rågsjö (V):
Johan Hultberg! Jag har läst inte bara den här motionen utan även andra motioner som låg i högen av alkoholmotioner. Jag är lite förundrad över Moderaternas lättvindiga sätt att se på alkohol, måste jag säga. Vad kan man då få för information i dag om alkohol, om hur den försäljs och så vidare?
Man kan gå in hos Folkhälsomyndigheten och jämföra hitan och ditan i olika grupper och med andra länder. Man kan gå in hos CAN och titta på olika tabeller över hur det ser ut eller inte ser ut. Man kan också gå in hos Systembolaget. Jag tycker att jag har en ganska god bild av hur det ser ut när det gäller alkohol, måste jag säga, till skillnad från när det gäller narkotika, där man inte har samma koll.
Jag tycker mig se att ni har slängt ut ett ganska saftigt köttben till övriga partier. En utvärdering - det låter ju nästan vetenskapligt. Men kollar man lite mer i underlagen kan man se att ni exempelvis inte kommer att titta på hur man ska fånga upp barn till personer beroende av alkohol.
Men ni kommer att "modernisera" alkoholpolitiken, vilket innebär att marknaden ska få större makt över frågan. Här har alkoholindustrin verkligen lyckats forcera en dörr, tycker jag. Det är tråkigt. Själv har jag en princip, och det är att jag inte lyssnar på vare sig tobaksindustrin eller alkoholindustrin. Det tycker jag att man ska vara försiktig med. Ni vill "modernisera" alkoholpolitiken.
Men det är som sagt inte svårt att få tag på alkohol i dag om man går till en liten pizzeria eller vart man nu går. Det är inte det stora bekymret i Sverige - oj, vad svårt det är att få tag på alkohol! Och alkoholglass - är det den stora valfrågan?
Karin Rågsjö (V):
Johan Hultberg! Det är inte riktigt så att små vinbarer inte får servera alkohol. Man kan gå in i en affär - jag ska inte säga vilken - på Folkungagatan, sätta sig ned, ta ett glas champagne och vänta på att få gå in och handla. Det är inte ens småsvårt att få tag på alkohol. När det gäller alkohol tror jag att vi har lite olika synsätt.
Jag ser inte alkohol som vilken vara som helst. Jag ser alkohol som en vara som man ska vara väldigt försiktig med att låta flöda ut till befolkningen. Någonting vi verkligen har lyckats med är att få ungdomar att dricka mindre. Det är jag väldigt glad för. Men det har fordrats ett enormt arbete för det.
När det gäller alkoholpolitiken anser jag att vi har koll på vad som fungerar, på hur statistiken ser ut och på vilka som serverar alkohol och inte. Det viktigaste för mig i den här frågan är att hålla nere alkoholkonsumtionen.
Det kan kanske låta småtrist, men jag vill verkligen inte att Sverige ska öka sin totalkonsumtion av alkohol, för det är så drabbande för så många, speciellt barn men även dem som blir beroende. Jag tycker att man ska ha lite specialspej. Det är inte näringslivet som ska styra vår alkoholpolitik, utan det är helt andra principer som ska göra det, nämligen folkhälsoprinciper.
Karin Rågsjö (V):
Detta är en jätteviktig fråga. Hela abortlagstiftningen är väldigt viktig. Vi tyckte att reservationen var lite grund. Vi håller just nu på och skriver om hur vi själva vill utforma det på ett bra sätt. Man måste också ha en utredning om kontexten runt detta. När man tittar sig runt i landet genomför professionen redan detta. Det är fullt möjligt för dig att du får din tablett som kvinna, går hem och gör din abort.
Det pågår redan runt om i Sverige. Vad vi vill se är en utredning om det finns konsekvenser. Det vet inte jag. Jag är lekman. Jag tycker att det här ska genomföras men att man ska ha en utredning som grund. Herr talman! Till skillnad från ledamoten är jag inte läkare. Jag är riksdagsledamot och socionom. Nu har det kommit flera artiklar.
Det finns en massa kunskap. Visst vore det bra om man kunde samla ihop det och göra det lite mer bastant, att andra som kan frågan utreder detta och att vi sedan fick rösta om det. Det tycker jag hade varit väldigt bra. Jag sitter själv i Rättsliga rådet, som just nu inte har så många möten, herr talman. Där följer vi frågan om sena aborter och hela abortlagstiftningen.
Det viktiga är att säkra hela abortlagstiftningen men också, självklart, att ge förutsättningar för kvinnor att göra sina aborter hemma. Men - och jag är fortfarande lekman, herr talman - då måste det också säkras att kvinnan inte är ensam när hon gör aborten hemma. Alla de här sakerna måste man titta på. Därför tycker jag att det skulle vara väldigt bra om man gjorde en liten utredning om detta innan vi klubbar saker här i riksdagen.
Jag står fortfarande bakom det jag sa i Ekot , och vi håller på att titta på frågan i en lite större kontext.
Karin Rågsjö (V):
Nu tycker jag att ledamoten tog ett grepp om mig som känns djupt oroväckande. Det låter, herr talman, från ledamoten nästan som att jag i så fall skulle ifrågasätta svensk aborträtt. Den typen av argumentation och det sättet att ta fram frågor tycker jag är djupt otillständigt, och det väntade jag mig faktiskt inte från Centern.
Man behöver inte kroka arm med Sverigedemokraterna när det gäller att skriva under reservationen. Det blir ju helmärkligt! Tycker inte herr talmannen det, och tycker inte ledamoten det? Jag tycker att man måste titta över abortlagstiftningen. Grejen är att det här redan pågår i regionerna. Det är bara för ledamoten att googla och se det. Jag föreslår att ledamoten lugnt och stilla sätter sig i sin bänk och googlar på detta.
Då kommer det att komma upp ett antal regioner och ett antal ställen som utför abort där man får sin tablett. Man får träffa en barnmorska som kanske säger exakt vad man behöver göra. Att likställa att vi inte skriver på det här med att vi krokar arm med sverigedemokrater och kristdemokrater och skulle vara något slags abortmotståndare - det är djupt otillständigt, ledamoten.
Karin Rågsjö (V):
Ledamoten Hultberg! Abort hemma kan man fundera på. Man får tabletterna av en barnmorska, och man går hem. Inte sant? Jo, jag kan läsa om Hultberg vill höra: Du får en tablett. "Fortsatt behandling hemma 24-72 timmar senare tar du själv resterande behandling."
Det står här att du gör det hemma. Ledamoten Hultberg! Vi ska titta vidare på det här. Vi kan ha missuppfattat reservationen. Vi kan ha missuppfattat någonting annat. Självklart ska kvinnor kunna göra sina aborter hemma. Grejen är bara den att man då måste göra ett slags medicinsk bedömning av kvinnan.
Kan hon bli sjuk av detta, få andra blödningar och så vidare? Hon måste också ha en person med sig hemma. Det tycker jag inte är konstigt. Herr talman! Johan Hultberg! Vi har inte röstat om det här i dag. Det var kanske bra. Vi hade kanske turen med oss, eller oturen - whatever!
Vi kommer att titta vidare på det här och läsa hela er motion för att kolla vad det innebär. Men vi menar fortfarande att de kvinnor som väljer att göra abort hemma måste ha något slags medicinsk övervakning från en person som är hemma med dem. Det är viktigt. Man kanske behöver utreda detta, eller kanske kan praxis funka så i regionerna.
Man kanske kan skriva om riktlinjerna exempelvis och göra en del förbättringar i dem. Det borde man kunna göra.
Karin Rågsjö (V):
Johan Hultberg! Jag blir lite tråkig här; jag ska läsa vad det står. "Fortsatt behandling hemma . Du har fått med dig 6 livmodersammandragande tabletter." Jag läser inte vad tabletterna heter. "Du börjar med att föra in" och så vidare. Det här är taget från regionen. Vi kommer såklart att titta på det här.
Sedan kanske vi omprövar. Jag säger varken bu eller bä. Jag tror att man också ska titta på kontexten kring abortlagstiftningen, så att man inte öppnar upp för ständiga förändringar. Vi ska ha en modern abortlagstiftning, men vi ska inte ha en abortlagstiftning som på något sätt öppnar upp för något annat än modernt. Om vi ändrar det här är det kanske bra. Det finns också en praxis.
Det måste undersökas hur den praxisen fungerar i dag. Att säga att hemaborter inte pågår tycker jag är lite märkligt, eftersom det redan pågår. Men det är kanske bra om det blir en utredning, att det blir riktlinjer och att detta sätts i verket i 21 regioner. Vi ska titta på det en vända till.