KBLab/rixvox huggingface dataset:
Nima Gholam Ali Pour (SD):
Jag kanske måste förklara detta lite mer pedagogiskt. Det är inte okej när en person flyr och kommer till ett säkert land men inte söker asyl där utan vill åka vidare som ekonomisk migrant till ett land med ett mer generöst välfärdssystem.
Det är inte så asylrätten ska fungera, utan folk som flyr från ett krigsområde ska söka skydd i ett annat land, inte ta sig genom säkra områden. Det är inte att söka asyl. Väljer man ett europeiskt land med ett generöst välfärdssystem är man ekonomisk migrant.
Det är detta som händer, och det har inget med asylrätten att göra.
Nima Gholam Ali Pour (SD):
Det stämmer att detta inte är en debatt om asylrätten. Samtidigt påverkar antalet asylsökande migrationsdomstolarnas kapacitet, så den gränsar till det. Fru talman! Jag kanske inte förklarade ordentligt, så jag ska göra det en gång till.
När man flyr från ett krig och söker skydd någonstans ska man söka asyl. Det stämmer, men när man kommer till ett säkert land och inte längre befinner sig i någon fara och sedan åker vidare till låt oss säga Sverige har man ju andra motiv. Det har inte längre med asylrätten att göra.
Jag kan inte förstå hur Annika Hirvonen kopplar ihop motivet att försöka söka sig till ett land där det finns goda ekonomiska förutsättningar med asylrätten, för det är två helt olika saker. Sedan, fru talman, har jag en fråga.
Tror inte Annika Hirvonen att en liberal migrationspolitik förr eller senare kommer att överbelasta migrationsdomstolarna eller leda till att notan blir för dyr för skattebetalarna?
Nima Gholam Ali Pour (SD):
Annika Hirvonen refererade till vissa regelverk, men det var inte det som jag pratade om. Jag pratade om sunt förnuft. Jag sa att om någon flyr från ett land och söker asyl i närmaste land och då befinner sig i säkerhet men sedan väljer ett land i Europa utifrån de ekonomiska förutsättningar som denna person kan få, då handlar det inte om asylrätt. Då är denna person en ekonomisk migrant.
Om Annika Hirvonen bortser från regelverket ett tag, vad tycker hon personligen? Om man har ekonomiska motiv har det inte längre något med asyl att göra. Det måste Annika Hirvonen också hålla med om, annars får hon förklara sig. De personer som kan komma till ett säkert land och sedan reser vidare har ofta rätt mycket pengar med sig.
Man kan inte resa genom Europa om man saknar pengar. Man måste ha tiotusentals kronor med sig för att kunna åka från Grekland vidare till Tyskland, vidare till Danmark och vidare till Sverige. Alla dessa resor och hotellnätter kostar. Då handlar det om kapitalstarka personer som har planerat dessa resor. Detta är inte asylsökande.
Det är renodlade ekonomiska migranter. Och någonstans måste också Annika Hirvonen skilja dessa personer från asylsökande som flyr för att de är rädda för att dö eller för att de är förföljda.
Nima Gholam Ali Pour (SD):
Det vi har att säga till LO-medlemmarna och dig, Tony Haddou, är att vi i förhandlingar med Moderaterna har arbetat fram en bred reformagenda när det gäller arbetskraftsinvandringen. Detta ska utredas, och så får vi se var vi landar. Men vi kommer att göra mer, fru talman, än vad Vänsterpartiet har gjort i sina samarbeten med Socialdemokraterna.
Här har vi faktiskt en regering med Tidöavtalet som grund som har flera förslag när det gäller hur man ska strama åt arbetskraftsinvandringen. Det tycker jag att även Tony Haddou borde uppskatta med tanke på att vi har haft regeringar som knappt gjort någonting i denna fråga.
Nima Gholam Ali Pour (SD):
Problemet är att Vänsterpartiet inte vill strama åt arbetskraftsinvandringen. Saken är den att vi har ungdomar här i Sverige som behöver ett första ingångsjobb. Vi har nyanlända som behöver ett första ingångsjobb. Vad vi gör då är att ta hit okvalificerade människor från andra länder som tar dessa jobb.
På något sätt, fru talman, räknar Tony Haddou ut att man hjälper löntagarna i Sverige när man tar bort de enkla jobben och ger dem till människor som kommer från andra länder och som inte kan svenska. Det är bra arbetskraftsinvandring, enligt Tony Haddou. Vi håller inte med. Vi tycker att vi ska ha en arbetskraftsinvandring som verkar i Sveriges intresse.
Man ska ta hit kvalificerad arbetskraft när det finns behov av det. Vi ska inte ta hit personliga assistenter eller folk som kan jobba i en falafelaffär eller ett grillkök när vi inte behöver det. Vi har ju ungdomar här som inte har jobb i dag och som behöver få ett jobb för att kunna flytta och få en egen bostad. Vi har nyanlända som går på bidrag. Vi har många människor i Malmö, där jag kommer ifrån, som går på bidrag.
De behöver ett första ingångsjobb, och då behöver vi en arbetskraftsinvandring där de här enkla ingångsjobben inte upptas av människor som kommer från andra länder som arbetskraftsinvandrare. Det är det viktigaste vi kan göra. Som jag sa tidigare, fru talman, har vi en bred reformagenda när det gäller arbetskraftsinvandringen som man inte sett på länge.
Vi har inte haft så många reformer när det gäller arbetskraftsinvandring för att strama åt den.
Nima Gholam Ali Pour (SD):
Jag vill gärna berätta för Jonny Cato att ett tryggare samhälle är en vinst även för näringslivet. Detta är viktigt att veta. Jag utgår från att Jonny Cato har läst underlaget, fru talman. Där står det att den oreglerade arbetskraftsinvandring vi har i dag gynnar den organiserade kriminaliteten.
Det innebär att de som ligger bakom de skjutningar och sprängningar vi ser i dag får sina intäkter från den arbetskraftsinvandring vi har, på grund av att den är så oreglerad. Jag tror, med tanke på att jag också har pratat med företagare, att de vill ha trygghet, speciellt i storstäderna.
Då kan vi inte ha en organiserad kriminalitet som får sina intäkter från arbetskraftsinvandringen för att den är så oreglerad. Vi måste självklart göra något åt detta. Jag menar, som jag sa, att även näringslivet vinner på att vi får ett tryggare samhälle. Jag hoppas, fru talman, att Jonny Cato också kan inse detta.
Nima Gholam Ali Pour (SD):
Förslagen i Tidöavtalet kommer att beredas, och under utredningarnas gång kommer man självklart att se till att den kompetensbrist som finns i landet i dag, som jag också är medveten om, inte på något sätt kommer att förvärras. Det är en självklarhet. Vi vet detta eftersom vi träffar företagarna hela tiden och de talar om kompetensbristen.
Det är inget som någon vill förvärra just nu. Men jag vill också återge något ur underlaget, fru talman. Så här står det: Enligt Ekobrottsmyndigheten är missbruket av systemet för arbetskraftsinvandring ett av de enskilt största brottsområdena inom grov ekonomisk brottslighet. Så ser det ut i dag, fru talman.
Det är beklagligt att arbetskraftsinvandringen har varit så oreglerad att den har blivit ett sätt för kriminella att försörja sig och expandera sin verksamhet. Då är det för mig självklart att man måste göra något åt detta. Vi kan inte ha en arbetskraftsinvandring som gynnar de kriminella.
Självklart måste man reglera det ännu mer. Om man tycker att vi ska låta de kriminella gynnas och få sina medel från arbetskraftsinvandringen står man för helt andra värderingar än jag står för, fru talman. Jag vill ha ett tryggare samhälle, och jag vill inte att arbetskraftsinvandringen i Sverige ska gynna de kriminella.
Nima Gholam Ali Pour (SD):
Det islamistiska förtrycket finns i Iran, men mullornas meningsfränder finns även här i Sverige. De finns i Järfälla. De har en moské där borta som ingår i en paraplyorganisation, Islamiska Shiasamfunden i Sverige, som i sin tur regelbundet får bidrag av den svenska staten.
Som jag påvisade i min interpellation till statsrådet har den största medlemsföreningen i Islamiska Shiasamfunden nära ideologiska och organisatoriska kopplingar till regimen i Iran. De organisatoriska kopplingarna består bland annat av att samma skilsmässa som kan genomföras i en iransk domstol i Teheran kan genomföras vid Imam Ali Islamic Center i Järfälla.
Mullornas regim erkänner skilsmässor som genomförs vid Imam Ali Islamic Center eftersom de genomförs enligt iransk rätt. Den som skiljer sig vid Imam Ali Islamic Center i Järfälla ska visa upp det id-kort som personen har fått av Islamiska republiken Iran.
Kvinnan saknar rätt att skilja sig vid Imam Ali Islamic Center i Järfälla, för det är så det fungerar i en iransk domstol under mullornas regim. Det är samma kvinnoförtryckande regler för skilsmässa. Det råder ingen tvekan om att Imam Ali Islamic Center är en administrativ filial till regimens domstolar.
Det är just därför det är olämpligt att skattemedel tilldelas en paraplyorganisation där Imam Ali Islamic Center ingår. Det är olämpligt att skattemedel tilldelas organisationer som implementerar islamistisk rätt, där kvinnan anses vara mindre värd än mannen, i Sverige. Det finns en ideologisk koppling till regimen i Iran.
Imam Ali Islamic Center lägger på sin egen Youtubekanal upp klipp där de har bilder av ayatolla Khomeini, Islamiska republikens grundare, och ayatolla Khamenei, Irans nuvarande diktator, uppsatta på väggarna. Det är allmänt känt att dessa nämnda personer är ansvariga för terrorism och många oskyldiga människors död. Frågan är: Varför hyllar de sådana människor?
En ännu mer intressant fråga är kanske varför skattemedel tilldelas en islamistisk paraplyorganisation vars medlemsföreningar har tydliga kopplingar till mullorna i Iran. Att massmördare gömmer sig bakom en religion - i det här fallet islam - innebär inte att de kan oskyldigförklaras; de är fortfarande massmördare.
Visst är det så att vi har en myndighet som ska stödja trossamfund, men hur kan svenska skattemedel tilldelas organisationer som stöder en regim som i dag mördar oskyldiga människor på öppen gata? Någonstans borde man anse att detta är oacceptabelt. Den som stöder en sådan regim, eller vilken skurkregim som helst, har inte rätt till skattebetalarnas pengar.
Nima Gholam Ali Pour (SD):
Jag är väl medveten om att regeringen har fördömt regimen i Iran. Därför framstår det som märkligt att vi har myndigheter som tilldelar skattemedel till denna regims anhängare här i Sverige. Det är detta jag försöker påpeka i min interpellation. Trossamfund som stöder extremism ska inte ta del av skattemedel, men det gör de ändå i dag.
Jag förstår att detta är ett arv från det socialdemokratiska regeringsinnehavet. Det råder ingen tvekan om att den islamiska revolutionen i Iran gjorde livet mycket sämre för kvinnorna samt Mellanöstern och världen mycket otryggare. På Imam Ali Islamic Centers hemsida kan man se att de firar den islamiska revolutionens seger.
Detta är ett firande som endast genomförs av dem som stöder mullornas regim. Det råder ingen tvekan om att Imam Ali Islamic Center, som ingår i Islamiska Shiasamfunden i Sverige, stöder regimen i Iran och agerar för att utöka regimens inflytande. Jag har stor förståelse för att den svenska regeringen inte kan påverka händelseförloppet i Iran i större grad.
Sveriges inflytande i världen är begränsat, desto mer så när vi nu har en multipolär världsordning. Det finns dock ingen anledning för svenska myndigheter att tilldela organisationer som uppenbarligen har nära band till regimen i Iran skattemedel. Det finns ingen anledning att ge bort skattemedel till en politisk kraft som har noll respekt för frihet, demokrati och människovärde.
Något som vore intressant att veta är om Imam Ali Islamic Center har tagit del av de skattemedel som svenska staten tilldelat Islamiska Shiasamfunden i Sverige. Hur har en paraplyorganisation med så nära kopplingar till regimen använt dessa skattemedel? Vi vet ju mycket väl att regimen i Iran bedriver underrättelseverksamhet i Sverige och försöker påverka svensk politik.
En sådan regim skulle inte tveka att använda sig av svenska skattemedel för att nå sina mål. Därmed blir det rätt problematiskt att tilldela skattemedel och därmed stärka organisationer som är vänligt inställda till och har kopplingar till den iranska regimen. Fru talman! Det statsrådet och de ansvariga myndigheterna måste få klart för sig är att regimer som den som i Iran inte tror på religionsfrihet.
De ser det svenska stödet till trossamfunden som en möjlighet att utöka sitt inflytande. I länder som Iran använder man moskéer som platser för att tortera människor. Kopplingar mellan religiösa institutioner i Sverige och sådana regimer måste tas på allvar - vilket jag vet att denna regering gör.
Det måste gå att se och förstå sådana hot från regimer som är beredda att utnyttja svenskt regelverk och svensk naivitet för att uppnå sina mål samtidigt som vi beaktar och respekterar religionsfriheten. Att slå vakt om religionsfriheten kan inte innebära att vi helt och hållet avväpnar oss gentemot främmande hot.
Islamismen har varit ett aktuellt hot i mer än 40 år, och det är på tiden att svenska skattemedel slutar gå till islamister.
Nima Gholam Ali Pour (SD):
Statsrådet ska veta att hans arbete för att städa upp efter Socialdemokraterna och deras jamsande med islamister är mycket uppskattat. Problemet är dock att det kommer att ta tid innan alla dessa utredningar är klara, och under den tiden kommer Järfällabor oavsett bakgrund att se skattemedel tilldelas en moské som hyllar regimen i Iran.
Sedan 2014 har Skolverket betalat ut 225 miljoner kronor för att ideella föreningar ska anordna läxhjälp för barn. Under 2021 och 2022 har det framkommit uppgifter om att detta stöd används för att finansiera koranskolor, kostymer för tusentals kronor, privata resor och hyrbilar - utgifter som över huvud taget inte har någon koppling till läxhjälp. Herr talman!
Denna orättvisa kommer att vara en verklighet för dem som ser den även om statsrådet har en gedigen planering för att bemöta det här problemet. Denna orättvisa kommer att stärkas varje gång det sker en avrättning i Iran eller när en ung man eller kvinna skjuts till döds av Islamiska revolutionsgardet.
Det här är en form av korruption som den förra regeringen i praktiken förhållit sig passiv till. Det gör ont att se hur skattemedel som skulle hjälpa barn i utsatta områden har hamnat hos människor som inte tvekar att roffa åt sig dessa skattemedel. Min fråga är följande: Vad ska den nya regeringen göra för att motverka detta?
Därför är det viktigt att statsrådet framöver är mycket tydlig mot de institutioner som stöder diktaturer och som har mottagit statligt stöd med att deras tid Sverige är slut. Statsrådet måste vara tydlig med att myndigheter från och med nu aktivt kommer att motverka diktaturkramare som Imam Ali Islamic Center.
Det som också måste beaktas i ny lagstiftning är att olika trossamfund eller organisationer kan, som Imam Ali Islamic Center, använda sig av andra föreningar som bulvaner. Vissa aktörer och skurkstater ser det svenska regelverkets möjligheter, och i sin lömskhet uppfattar de oss som naiva.
Detta förhållningssätt hos vissa skurkstater måste erkännas och bemötas. Jag hoppas att statsrådet kommer att göra det i sitt arbete framöver.
Nima Gholam Ali Pour (SD):
Det är av yttersta vikt att reparera de skador som den förra regeringen har orsakat. Jag har stor tillförsikt att den här regeringen kommer att göra det om viljan finns och om man är beredd att se de faktiska problem som finns i vårt land. Det är inte så svårt att förstå att skattemedel som är ämnade till läxhjälp faktiskt ska gå till läxhjälp och inte till koranskolor.
Nima Gholam Ali Pour (SD):
I dag hålls ett informellt möte mellan EU:s migrationsministrar. En central fråga som enligt uppgift ska avhandlas är hur vi lyckas med återvändandet, det vill säga att se till att personer som inte får vara i EU faktiskt åker tillbaka.
Det talas om att flera länder stöder något som kallas whole-of-government approach, vilket innebär att medlemsländer ska använda alla tillgängliga medel från visering och diplomati till bistånd och handel för att trycka på de länder som inte samarbetar och tar tillbaka sina egna medborgare. Detta låter mycket positivt. Däremot har liknande förslag diskuterats tidigare, många gånger utan resultat.
Min fråga till statsrådet Andreas Carlson är följande: Kommer Sveriges ordförandeskap att se till att EU nu äntligen får till ett effektivt och fungerande arbete med återvändande?
Magnus Resare (M):
Då ska jag börja med att svara på det som gäller öppna gränser. Det var ju så att vi framför allt 2015 såg 150 000 personer komma till Sverige under ett år, och det är klart att det blir en påfrestning på vårt system. Det gäller bland annat Migrationsverket, som gjorde ett otroligt arbete och tog sig igenom 150 000 ärenden, även om det tog tid. Som Annika Hirvonen var inne på förut fanns det de som fick sin sak prövad 2018 även om de kom hit 2015.
Men det är klart att man inte bara kan ta in någon och låta den börja utreda asylärenden. Det tar ju tid även där. Den processen fick alltså ta tid. När man sedan hade arbetat igenom ärendena hamnade de givetvis hos migrationsdomstolarna, och då blev det en påfrestning för den myndigheten. Detta har ju ingenting att göra med om man tycker att det är rätt eller fel med asyl.
Det är självklart att vilket system som helst blir påfrestat om man är van vid kanske 20 000-30 000 ärenden per år och det helt plötsligt blir det femdubbla - det spelar ingen roll om det är migrationsdomstolarna eller någonting annat. Vad gäller en utredning tror jag att vi får återkomma i den frågan. Det är inget som jag kan ge svar på i dag i talarstolen.
Magnus Resare (M):
Annika Hirvonen och jag är rörande överens om att det finns problem i världen. Nu handlar den här debatten om migrationsdomstolarnas handläggningstider. Man måste ju se att det kraftiga mottagande som vi hade under några år i mitten på 2010-talet såklart påverkade det systemet. Vi ser i den rapport som är föremål för debatten just nu att nivåerna är på väg ned och att det börjar bli en bättre situation. Då tycker jag väl att det är en god sak att låta se vad som sker nu och om det blir bättre.
Vi kommer att lägga om migrationspolitiken i Sverige, vilket förmodligen kommer att leda till ett lägre asylmottagande. Blir det ett lägre asylmottagande kommer vi också sannolikt att ha lägre belastning på migrationsdomstolarna. Vi kan väl börja med att se vart det här tar vägen innan vi börjar styra domstolarna alltför mycket. Det är också det vi föreslår när vi yrkar bifall till utskottets förslag.
Zara Leghissa (S):
För oss finns det ett värde i att man inte ska bli utnyttjad på arbetsmarknaden. Vi kan se att antalet beviljade arbetstillstånd hittills i år, då det bara är två månader kvar av året, har nått rekordnivåer.
Och nästa år beräknas en stor ökning ligga kvar, över 9 000 ärenden, jämfört med den tidigare prognosen.
Vi har alltid pratat om att man ska ha sjysta villkor på arbetsmarknaden. Men under de åtta år som vi har suttit i regeringen har vi inte kunnat styra på vår egen budget. Jag stannar där. Jag känner att jag inte riktigt kan bemöta ledamotens fråga. Jag är som sagt ganska ny här. Jag ber om ursäkt.
Zara Leghissa (S):
Det är mer som behöver göras i fråga om migration och arbetskraftsinvandring. Vi behöver hålla de goda exemplen högt och vara förebilder för det fortsatta arbetet. Det är även viktigt att arbetsmarknadens parter görs delaktiga. Vi socialdemokrater anser att en höjning av försörjningskravet är ett bra steg på vägen.
Det är också någonting som vi kan införa här och nu, eftersom det redan i dag finns ett försörjningskrav. Det torde alltså inte bli några större administrativa omkostnader. Vi kommer alltid att stå upp för sjysta villkor på arbetsmarknaden. Man ska inte konkurrera med dåliga arbetsvillkor och låga löner.
Zara Leghissa (S):
Jag vill börja med att tacka statsrådet Anna Tenje för bemötandet av mina frågor. Statsrådet har i tidigare interpellationssvar sagt att sjukförsäkringen ska ge ekonomisk trygghet för den som inte kan arbeta på grund av nedsatt arbetsförmåga och att politiken måste vara utformad för att förebygga och motverka långa sjukskrivningar och för att stödja individen.
Statsrådets engagemang och vilja att upprätthålla en trygg sjukförsäkring gläder mig. Varje dag går människor till jobbet och får Sverige att fungera: undersköterskor, sjuksköterskor, läkare, barnskötare, förskollärare, buss- och tågförare, butiksbiträden, byggnadsarbete, skogsarbetare, elektriker - ja, listan på dem som inte kan arbeta hemifrån kan göras lång.
Samtidigt har det för tjänstemän utvecklats allt fler metoder för att arbeta hemifrån. Karensavdraget är ett avdrag på sjuklönen eller sjukpenningen som görs i samband med sjukfrånvaro. Som avdraget är utformat i dag slår det hårdast mot dem som varje dag går till jobbet och inte kan jobba hemifrån.
De yrkesgrupper som inte kan arbeta på distans vid exempelvis lättare förkylning straffas ekonomiskt, samtidigt som det också är en hälsorisk. Att gå till jobbet sjuk kan göra att ett sjukdomstillstånd förlängs eller att skador förvärras. Dessutom finns det ju en risk att man smittar sina kollegor, som också behövs för att samhället ska gå runt. Det är dags att komma till rätta med det orättvisa karensavdraget. Fru ålderspresident!
Statsrådet nämner de insatser under pandemin som den tidigare S-ledda regeringen i samsyn med riksdagen fattade beslut om. Vi gör en liten tillbakablick i tiden till mars månad år 2020. Det var en tid då vi stod nakna och villrådiga inför ett virus som vi visste så lite om, coronaviruset, och allra hårdast drabbades äldre och sjuka.
Bristerna i äldreomsorgen blixtbelystes - brister som fanns redan innan pandemin bröt ut och brister som fortfarande finns. De beslut som fattades då kom att rädda liv.
Smittspridningen begränsades, karensavdraget lindrades och flera andra insatser gjordes för att hålla en skyddsbarriär, så att man kunde hålla samhället igång samtidigt som människor som inte kunde arbeta hemifrån fick lättnader i sin ekonomi. Fru ålderspresident! I dag ökar smittspridningen när det gäller covid, influensa och RS-virus och för dem som arbetar inom vård, skola, omsorg är detta inget nytt.
Det är normalt. Löntagare utsätts för smitta och riskerar att smitta andra, och det är inom vård- och omsorgsyrkena som antalet sjukfall är högst, främst bland undersköterskor som arbetar inom hemtjänst, hemsjukvård och äldreboenden, men även sjuksköterskor, förskollärare och socialsekreterare är grupper med många sjukfall. Det är yrkesgrupper där mest kvinnor arbetar.
Jag vill fråga statsrådet: Tycker statsrådet Anna Tenje att orättvisan i karensavdraget ska finnas kvar?
Zara Leghissa (S):
Återigen tack, statsrådet, för bemötandet! Det är av yttersta vikt att utredningen fullföljs, för i den bästa av världar blir vi inte sjuka. Verkligheten ser dock inte ut så. I verkligheten, fru ålderspresident, skadas och dör människor på grund av arbetsrelaterade sjukdomar och olyckor.
I slottsavtalet och i regeringens budget lyser de nödvändiga satsningarna på trygga arbetsvillkor - välfärdsarbetarna behöver fler kollegor, hälsosamma scheman, tid för återhämtning och en förstärkning av skyddsombudens viktiga roll - med sin frånvaro.
Hög arbetsbelastning, krav och ansvar utan att ha förutsättningar att utföra sina arbetsuppgifter gör människor sjuka, och då krävs satsningar och investeringar. Svensk sjukförsäkring ska vara av hög kvalitet och finnas till för dem som behöver den. Det får aldrig vara så att regler i ett trygghetssystem ska vara orättvisa.
Regeringens politik, där höginkomsttagare gynnas på bekostnad av låginkomsttagare, kommer vi socialdemokrater aldrig att stå bakom. Sjukförsäkringen är en grundbult i vårt samhällskontrakt. Genom åren har högerpartier vurmat för försämringar i sjukförsäkringen. Införandet av stupstocken är ett tydligt exempel, vilket inte gjorde människor friskare.
Tvärtom var det många som åter hamnade i sjukskrivning, enligt Inspektionen för socialförsäkringen, ISF. Moderaterna vill dessutom ha ytterligare en karensdag, och man blir inte frisk av att vara fattig.
Jag upprepar därför frågan: Tycker statsrådet att orättvisan i karensavdraget ska finnas kvar?