KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anne Oskarsson (SD):
Vi diskuterar i dag höjd omsättningsgräns för befrielse från mervärdesskatt. Enligt förslaget höjs omsättningsgränsen för befrielsen från 30 000 till 80 000.
En ytterligare höjning av omsättningsgränsen skulle innebära att anmälningsprocedurer för varor och tjänster enligt EU-direktivet 2015/1535 aktualiseras.
Anledningen till gränsen på 80 000 i årsomsättning är att den ryms inom EU:s mervärdesskattedirektiv från 2006, som tillåter länder att momsbefria företag under en viss omsättning.
Uppsåtet med att befria småföretagare är att de ska få lägre administrativa kostnader för mervärdesskatt. Fördelen är störst för de företag som arbetar direkt mot slutkonsument.
De företag som befrias från mervärdesskatt kan sänka priset eller, nu i dagarna när inflationen stiger och alla priser höjs, undvika att höja priset. Förändringen medför att moms som företaget betalar inte heller kan dras av. En beskattningsbar person som skattebefrias kan välja att tillämpa de allmänna mervärdesskattereglerna.
Detta gäller ofta för nystartade företag och för företag som säljer till andra företag som inte är momsbefriade. Herr talman! Remissinstanserna har yttrat sig.
Konjunkturinstitutet, FAR, LRF, Småföretagarnas Riksförbund och Svenskt Näringsliv är tveksamma till förslaget då de anser att det skulle ha sambehandlats med betänkandet Mikroföretagskonto - schabloniserad inkomstbeskattning för de minsta företagen , SOU 2021:55. Om så hade skett hade kanske resultatet blivit annorlunda.
Man måste göra mer för att små företag ska kunna växa. Herr talman! Det bedöms att 80 000 företag uppfyller villkoren. Närmare 80 procent av dessa företag är privata, enskilda näringsidkare.
Av dessa företag som kan bli mervärdesskattebefriade är det 60 000 företag som måste ansöka om att bli momsbefriade. Man beräknar att 20 000 nya företag kommer att få automatisk befrielse det år reglerna införs. Vilka branscher är då mest gynnade?
Jo, det är jordbruk, skogsbruk och fiske, som står för 27 procent. Nummer två är juridik, ekonomi och vetenskap, med 18 procent. Slutligen ställer vi oss bakom regeringens förslag och ser fram emot en utvärdering.
Vi ser detta förslag som ett första steg och ser med förväntan fram emot nästa steg.
Linda Lindberg (SD):
Det är uppenbart att vi här i kammaren har väldigt olika syn på familjepolitiken, Kadir Kasirga. När han nämner att en avkvotering av föräldraförsäkringen skulle innebära en begränsning skulle jag vilja ha en förklaring till vad han menar med det.
Vi vill exempelvis öppna upp för att uttaget av föräldraförsäkringen ska utökas till att även omfatta mor- och farföräldrar. Det säger ni nej till. Vi vill också höja ersättningen i föräldraförsäkringen för att uttaget ska ligga så nära som möjligt den lön som man har. Det säger ni också nej till. Kadir Kasirga nämner här att man ska använda olika politiska instrument.
Det är Socialdemokraterna väldigt duktiga på. Ni nämner vårdnadsbidraget. Men det kanske möjligtvis är barnomsorgspengen ni tänker på där. Kadir Kasirga menar att det är en kvinnofälla och att det än mer gör att kvinnan stannar hemma. Vad är det som säger att kvinnan ska vara hemma med en barnomsorgspeng? Det kan likaväl vara pappan som är det.
Linda Lindberg (SD):
Jag tackar Kadir Kasirga för svaret. Oavsett en avkvoterad eller icke avkvoterad föräldraförsäkring måste det ändå vara upp till varje familj att själv bestämma vem som ska vara hemma och i vilken utsträckning. Det är väl inte politiker som ska sitta och peta i det och besluta om vem som ska vara hemma. Jag kan inte se att detta politiska instrument är så positivt för vare sig barnen eller föräldrarna i fråga. Herr talman!
Jag kunde här notera att Kadir Kasirga nämnde att ni vill ha ett samhälle där alla jobbar så att man kan få in optimal skatt. Det är det som det hela handlar om. Det handlar inte om familjepolitik, det handlar inte om barnens bästa och det handlar inte främst om att familjen ska bli så bra och trygg som möjligt under barnens uppväxt. Vi värnar såklart om att familjer ska ha en god ekonomisk situation men också om att de ges tid då de har småbarn.
Det är en otroligt viktig del i varje människas start i livet att man har en trygg uppväxt. Det handlar inte om att dra in optimala skatteintäkter.
Linda Lindberg (SD):
Tack, Annika Strandhäll, för att du är här och kan svara på frågor! För oss sverigedemokrater är familjepolitikens främsta syfte att underlätta för och stödja landets familjer, allra främst med barnen i fokus. Vi har en rad förslag som ökar familjers möjligheter och främjar goda förutsättningar.
Bland annat föreslår vi blivande mammor tio dagars graviditetspeng som kan nyttjas den sista månaden, just för att ge de bästa förberedelserna för både mamman och barnet. Likaså vill vi se en laglig rätt för bägge föräldrarna att få ledigt från arbetet för att delta i mödravårdsbesök.
I stället för kvoterade föräldradagar, något som vi avser att få bort, vill vi höja taket i föräldraförsäkringen från 80 till 85 procent av lönen, främst för att de ekonomiska förutsättningarna ska bli lite bättre men också för att fördelningen i mindre utsträckning ska avgöras av ekonomiska faktorer.
Vi har en rad förslag för ökad flexibilitet och val som stärker ekonomin, och givetvis har vi ytterligare förslag på gång. Ni påstår i er retorik att vår inställning till den kvoterade föräldraförsäkringen skulle vara kvinnofientlig, när det egentligen är er politik i frågan som försvårar vardagen för våra kvinnor och stressar ut dem i arbetslivet. Vad är det Socialdemokraterna och minister Strandhäll anser vara så alarmerande med våra förslag?
Linda Lindberg (SD):
Tack, minister Strandhäll, för det väntade svaret! Jag vill poängtera att vi givetvis är väldigt medvetna om att vi har en fantastiskt generös familjepolitik i Sverige.
Och vi pratar inte om sambeskattning, vi pratar om en förstärkt föräldraförsäkring där vi höjer ersättningen från 80 till 85 procent och där vi även höjer prisbasbeloppet från 10 till 12 procent för att den ekonomiska skillnaden inte ska vara så stor vid eventuellt uttag av föräldraförsäkring.
Vi ser också att lönetappet är ett problem och att det i förlängningen har en stor påverkan på pensionen längre fram. Vi menar dock att det måste finnas andra incitament att ta fram i stället för att kvotera och vara inne och peta i familjers vardag. Som vi vet driver ni frågan om kvoterad föräldraförsäkring såväl här i Sverige som på EU-nivå.
Från vår sida kan vi inte se hur det stärker och ökar valmöjligheterna för varje unik familj. Snarare begränsar det dem. Precis som nämndes tidigare i debatten finns det till och med föräldrar som missar att ta ut dagar, helt enkelt på grund av att man inte har den möjligheten. Ni säger också att ni är en röst för ett starkt samhälle där du som förälder både kan jobba heltid och ha barn utan att slå knut på dig själv eller gå ned i arbetstid.
Tidigare i dag sa Annika Strandhäll också att ni inte avser att tvinga kvinnor ut i arbetslivet. Men det är ju precis det ni gör! Vad menar Socialdemokraterna och minister Strandhäll? En veckas extra ledighet löser ju inga vardagsproblem.
Linda Lindberg (SD):
Givetvis valde vi att stödja vår egen budget. När den föll tog vi ett helhetsgrepp på frågan. Därför blev vårt beslut att rösta på M:s och KD:s budget, som vi överlag ser som ett bättre alternativ än den som låg för beslut. Det var väldigt många frågor.
Vi från Sverigedemokraterna är övertygade om att de kvoterade dagarna inte är rätt väg att gå, utan familjerna ska själva kunna besluta och styra över sin vardag. Givetvis är det politikens roll att föra en politik som ger valmöjligheter för individen, så det är klart att det är kopplat till politik. Men det är inte vår uppgift att vara inne och peta och styra i familjers vardag.
Linda Lindberg (SD):
Jag vill för åhörarna och för dem som tittar vid tv:n och via webben förtydliga att Sverigedemokraterna står bakom propositionen och betänkandet. Vi tycker att det är positivt att vi gör den här förstärkningen. Däremot tycker vi att man bör göra den utvärdering som man egentligen skulle ha gjort redan i samband med den första förstärkningen i budgetpropositionen 2014. Jag vill bara förtydliga detta.
Det är klädsamt om vi talar sanning i kammaren.
Linda Lindberg (SD):
Jag håller med om precis det som Bengt Eliasson säger. Det skriver vi också i vår reservation. Vi står bakom att sänkningen ska göras. Samtidigt är det flera remissinstanser som vidhåller att man borde ha gjort denna översyn långt tidigare. Det är det vi trycker på. Vi vill verkligen att man ska se till att få det gjort inom två år efter det att denna ändring trätt i kraft.
Linda Lindberg (SD):
Jag måste få ställa en fråga. Jag nämnde i mitt anförande att Socialdemokraterna säger att de är en röst för ett starkare samhälle. Du ska både kunna jobba heltid och ha barn utan att slå knut på dig själv, och utan att gå ned i arbetstid. Kopplat till det vill man införa familjeveckan.
Det skulle innebära ytterligare tre-fem dagar för familjerna att ta ut. Är det svaret på den tes som säger att man ska kunna göra allt samtidigt, och att alla ska må jättebra samtidigt? Vad är det för familjepolitik som Socialdemokraterna avser att forma för att allt detta ska vara möjligt samtidigt?
Linda Lindberg (SD):
Det gläder mig att även Socialdemokraterna börjar inse att mer tid med familjen är viktigt. Samtidigt har man begränsat föräldrapenningdagarna. Efter att barnet fyllt fyra år kan man bara spara 96 dagar.
Hade man släppt det fritt i stället för att som nu begränsa det hade föräldrar kunnat använda de dagarna i en större utsträckning. Jag har tittat lite på er hemsida. Under rubriken Mer tid för barnen skriver ni att ni vill nå den lägsta arbetslösheten i EU. Hur kopplar ni det till mer tid med barnen?
Linda Lindberg (SD):
Det gläder mig som sagt att statsrådet Shekarabi nu erkänner att ni har landat fel i denna fråga. Gällande gränsdragningen mellan graviditetspenning, sjukpenning och föräldrapenning kan jag hålla med om att det är väldigt problematiskt.
Jag ska försöka beskriva hur rörigt det faktiskt kan bli för en blivande förälder. En förälder som har ett tungt jobb är berättigad till graviditetspenning, vilket gör att den kan spara sina föräldradagar. Den som inte får graviditetspenning, kanske på grund av att den har ett mer psykiskt påfrestande arbete, behöver ta ledigt från sitt arbete och nyttja sina föräldradagar.
Det gör att den har ett färre antal dagar kvar när barnet väl är fött. Samtidigt blir den som beviljas graviditetspenning med dagens system helt utan ersättning de sista elva dagarna och tvingas sedan antingen gå hemma utan ersättning, söka sjukpenning eller använda sina föräldradagar. Det är onödigt byråkratiskt krångel, fru talman.
Genom att införa vårt förslag om tio fria dagar kommer man undan en stor del av problemet. Det blir även mer rättvist för dem som inte beviljas graviditetspenning. Men jag går tillbaka till frågan om just mödravårdsbesök. Jag talade tidigare om Peter, som ansökte om ledighet med lön. Enligt en rundringning som Publikt har gjort till 50 olika statliga myndigheter svarar 43 att de beviljar ledighet med lön för mödravårdsbesök endast för den som är gravid.
- Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd samt Myndigheten för ungdoms och civilsamhällesfrågor, Regeringskansliet, Socialstyrelsen och Statistiska centralbyrån. Myndigheter som svarar att man ger rätt till betald ledighet även för partnern är Centrala studiestödsnämnden, Trafikverket, Transportstyrelsen och Inspektionen för vård och omsorg. Seriöst, fru talman!
Vi har alltså statliga myndigheter som verkar under regeringen som inte utgår från jämställdhet, likabehandling, att ge alla samma förutsättningar och att man ska se alla som lika mycket värda - så som Socialdemokraterna gör i fråga om kärlek. Låt mig upprepa: Jämställdhetsmyndigheten, Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd, Diskrimineringsombudsmannen. Fru talman! Jag skulle vilja ställa frågan till statsrådet Shekarabi: Hur är detta möjligt?
Linda Lindberg (SD):
Den stora skiljelinjen mellan vår jämställdhetspolitik och Socialdemokraternas är ju att vi vill skapa jämlika förutsättningar och inte vara inne och peta och styra vad varje familj eller individ ska göra. Detta vill vi till skillnad från Socialdemokraterna, som vill öronmärka och detaljstyra på ett helt annat sätt än vad vår andemening är. Vi vill skapa jämlika förutsättningar i föräldraskapet.
Vad regeringen landat i när det gäller mödravårdsbesök, eftersom man bara lagt förslag om de två sista månaderna, är att man tycker att pappan inte behöver vara delaktig förrän de två sista månaderna. Det blir ju märkligt. Det behövs egentligen inga stora reformer för att förändra detta, för det finns redan.
Att regeringen kan tycka att det är okej att man lämnar över ansvaret till kollektivavtal och arbetsgivare att styra över de första sju månaderna av graviditeten är konstigt. Någonstans kan man i och för sig förstå det - man lämnar över det till facken och kollektivavtalen, och statsrådet Shekarabi vet att det är Socialdemokraterna som styr över dem. Ansvaret i denna fråga ligger på er till hundra procent. Borde inte våra statliga myndigheter föregå med gott exempel?
De ska vara landets främsta förebilder, enligt min mening. När myndigheter som Jämställdhetsmyndigheten och Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd hanterar frågan så illa kan jag tycka att det är oroväckande. Dessa myndigheter om några borde ha lyckats precis lika bra som Trafikverket och Transportstyrelsen.
Jag vill påstå att under tiden som ni pekar med hela handen på vilka som är de goda och de onda i frågan arbetar vi aktivt för att verkligen få till lagar som gör skillnad för mammor och pappor. Jag menar att det är på tiden att vi reglerar i socialförsäkringsbalken så att föräldrar får rätt till ledighet från graviditetens start. Eller anser statsrådet Shekarabi att det är rimligt att mammor får ledigt med betalning men inte pappor?
Linda Lindberg (SD):
Min fråga är till statsrådet Ardalan Shekarabi. Vi kan konstatera att det svenska välfärdssystemet är oerhört belastat och sårbart. Bidragsfusket får anses som utbrett, inte minst genom att regeringen profilerat Sverige som ett generöst välfärdsbidragsland. För att tillgodoräkna sig de bidrag man kan ha rätt till krävs det att man anger korrekta uppgifter till Försäkringskassan. Allt annat är att anse som brott.
Mörkertalet för fusk kan dessvärre antas vara relativt stort, och de senaste tio åren har antalet anmälda bidragsbrott ökat med ca 10 000. Det är självklart att de som medvetet luras ska dömas för brott, men saken är den att de som har för avsikt att fuska inte har ambitionen att vara ärliga gentemot myndigheterna. Regeringens viktigaste uppgift borde vara att säkerställa att det helt enkelt inte ska gå att fuska.
Systemet är byggt på lojalitet till såväl landet som vårt välfärdssystem, och den ingången fungerar tyvärr inte i det samhälle som vi ser i dag. Min fråga till statsrådet är: Skulle det kunna vara så att man varit för godtrogen i fråga om att kontrollera och säkerställa att utbetalningar görs korrekt?
Linda Lindberg (SD):
Tack, statsrådet, för svaret! Det är på tiden att regeringen nu får fart på frågan och att utredningar och åtgärder är på gång. Jag kan ändå inte låta bli att vara lite bekymrad eftersom ni historiskt sett har styrt landet. Ni har inte riktigt varit mottagliga för de signaler som vi länge har sänt att politiken ni för kommer att få stora konsekvenser för hela välfärdssystemet. Nu står vi här.
Personer utförsäkras, och fuskare får ta del av vår välfärd. Det vore mest ärligt om statsrådet kunde erkänna att ni har varit naiva i frågan.
Linda Lindberg (SD):
Det var ett långt och omfattande anförande vi hörde från Vänsterpartiets representant på området i dag. Jag blir lite nyfiken på seriositeten i anförandet. I betänkandet har Vänsterpartiet ett förslag inom familjepolitiken. Men nu står man här och breder ut sig om att man tycker en väldig massa saker.
Vad gjorde ni under hela höstens allmänna motionstid då man faktiskt på riktigt kan lägga in skarpa yrkanden till riksdagen om vad man vill med den svenska familjepolitiken? Min fråga till ledamoten är därför: Vad vill Vänsterpartiet egentligen med den svenska familjepolitiken?
Linda Lindberg (SD):
Jag håller med om delar av det ledamoten tog upp. Vi ser en ökad barnfattigdom och en ökad ekonomisk kris ute bland landets familjer. I höstas motionerade vi därför om ett familjestöd riktat till familjer, kopplat till coronapandemin. I vår budget stärker vi också bostadsbidraget.
Vi höjer inkomsten med 25 000 och hyrestaket för rätt till bostadsbidrag med 500 kronor. Vi har också lagt fram förslag om ett särskilt bidrag till ensamstående föräldrar, som vi ser är särskilt utsatta. Den största gruppen här är kvinnor som lever under ekonomiskt svåra förhållanden.
Det här är riktiga förslag som Sverigedemokraterna har lagt fram i sitt politiska arbete och inte bara står och pratar om i kammaren. Jag hade gärna sett lite fler förslag från Vänsterpartiet i betänkandet, förutom det från ledamoten Varas själv om att underlätta föräldraledighet för företagare.
Som före detta egenföretagare kan jag skriva under på detta, för jag vet precis hur det var under småbarnsåren. Men jag hade som sagt gärna sett lite mer matnyttigt i betänkandet om vad Vänsterpartiet på riktigt vill med familjepolitiken.
Linda Lindberg (SD):
Jag vill passa på att tacka min goda kollega för ett tydligt och bra framförande av vår politik på pensionsområdet. Jag vill samtidigt förtydliga att vi har en alldeles för stor del fattigpensionärer i Sverige. Vi har också flera hemlösa äldre, något som berör mig på ett dåligt sätt.
Detta är inte minst resultatet av den förda politiken på området. Här står Socialdemokraterna och slår sig för bröstet och tar fram åtgärder och förslag mot sin egen förda politik, om man tittar tillbaka.
Men det är bra att man nu ser situationen med klara ögon och kommer med konkreta förslag, även om alla inte alla gånger är helt förankrade långsiktigt. Vad som är anmärkningsvärt är att ledamöter i landets regeringsparti inte kan läsa en budgetmotion och i synnerhet inte en motion om ett utgiftsområde. Vi sverigedemokrater stärker garantipensionen i vårt förslag och ingenting annat.
Vi stärker garantipensionen med 800 kronor. Det resulterar i att man i andra ändan får sänkta kostnader inom bostadstillägget. Det är så det fungerar. Man tillför pengar i en pott, och då minskas det i en annan pott. Detta är klart och tydligt utifrån siffror från riksdagens utredningstjänst. Det är vad jag vill förtydliga. Jag tycker att det är en ful retorik av Socialdemokraterna.
Jag har inga problem att ta kritik om ni tycker att vår politik inte är korrekt. Men det är fult att man hittar på egen politik som vi inte står för.
Linda Lindberg (SD):
Det är precis så det är. Det är ingenting som är unikt. Det är precis samma sak när regeringen höjer garantipensionen, till exempel. Det är klart att resultatet blir att bruttoinkomsten stärks för respektive pensionär, vilket resulterar i att man kan få ett sänkt bostadstillägg.
Detta är siffror som baseras på riksdagens utredningstjänst och ingenting som Sverigedemokraterna själva står och hittar på. Det står också ganska tydligt i betänkandet, inte minst på sidan 20, att det är effekter utifrån framlagda förslag. Nej, vi sänker inte bostadstillägget för våra pensionärer. Vi går inte fram med sådana förslag. Vi går fram med ett förslag där vi höjer garantipensionen med 800 kronor.
Linda Lindberg (SD):
Jag tackar statsrådet för att hon deltar i debatten i dag. Jag hörde att statsrådet var inne på just barnperspektivet. Vi debatterar ju faktiskt förebyggande åtgärder mot våld i nära relationer, och mitt i det här våldet befinner sig allt som oftast faktiskt barn. Under 2018-2019 bodde 6 200 barn och 6 500 kvinnor minst en natt på ett skyddat boende.
Skyddat boende som insats är i dag inte reglerat i socialtjänstlagen, utan barn följer med som medföljande.
Det gör i någon mening att socialtjänsten inte har möjlighet att följa upp och att det skyddade boendet inte heller har någon befogenhet att föra dokumentation, stödja, hjälpa och finnas till hands för barnet, vilket jag ur ett barnrättsperspektiv kan tycka faktiskt är en brist. Förmågan i de olika skyddade boendena ser olika ut.
En del skyddade boenden har ganska mycket insatser och stöd till barn, medan andra inte har det alls. Det gör att jämlikheten ser väldigt olika ut, trots att alla barn egentligen har samma behov och behöver ha samma förutsättningar för stöd och hjälp. Jag vill ställa frågan till Stenevi om hon är beredd att titta på att man i det fall ett barn följer med en vuxen som medföljare också tar ett beslut om barnet.
Linda Lindberg (SD):
Tack för dina frågor, ledamoten Bladelius! Det är intressant att ni uppmärksammar vår politik. Jag tycker att detta är jätteviktigt, och jag tycker verkligen att regeringen bör ta tillfället i akt att lyssna på utskottet i de här frågorna. Det är mycket klokt som framförs, och jag ser verkligen fram emot kommande förslag från regeringens sida. Jag hoppas verkligen att de också innehåller de delar vi tydligt har påpekat och där vi har en tydlig majoritet i utskottet.
Detta är oerhört viktiga frågor. Ledamoten Bladelius ställer frågor som egentligen hör till ett annat utskott. Det Sverigedemokraterna har framfört är att man bör titta på hur framför allt de bosättningsbaserade förmånerna hanteras, så att det blir rätt.
Det handlar i någon mening också om att ha ett rättssäkerhetsperspektiv; det kanske är ganska orimligt att vi har företrädare i Mellanöstern som tar del av svenska skattebetalares pengar. Jag tycker inte att det är en orimlig eller kontroversiell inställning över huvud taget, utan jag tycker att det är viktigt att vi säkerställer att vi har ett högt förtroende för vårt välfärdssystem och att vi värnar det.
Att vi tittar på flerbarnstillägget beror på det faktum att det slår ganska ojämnt. Det är inte heller något särskilt kontroversiellt. Vi ser att det är många i utanförskapsområden som tar del av flerbarnstillägget, vilket är ett tillägg som det inte ställs några som helst krav på. Det borde kanske finnas någon form av kravbild för det så att människor kommer ut på arbetsmarknaden och lär sig svenska språket.
Jag tycker inte att det är speciellt märkligt heller, och jag tycker i alla fall att det är rimligt att man gör en översyn av det. Jag vet inte hur Bladelius ställer sig till att Sverige ska försörja många personer som inte ens befinner sig i Sverige.
Linda Lindberg (SD):
Det är anmärkningsvärt att ledamoten Bladelius står här i talarstolen och påstår en massa saker som är helt tagna ur luften. Det ligger ingen sanning eller substans i dem över huvud taget. Vad jag tycker är intressant är frågan varför regeringen inte har gjort någonting med den utredning som har legat i byrålådan sedan 2015. Här står ledamoten och slår sig för bröstet som den som arbetar för barns rättigheter - när man har haft en fantastisk utredning liggande i byrålådan sedan 2015.
Det tycker jag inte är att ta ansvar. Jag tycker inte att det gör att man kan tycka att man är superbra för att man är socialdemokrat - tyvärr, ledamoten Bladelius. Jag tycker att det är dålig retorik att slänga saker och ting på en annan politiker för att man anser att den har en dålig politik. Här har vi det faktum att man har haft ett underlag som man inte har tagit del av, därför att man har pysslat med en massa andra saker i stället.
Jag tycker att det är jätteviktigt att vi har en bra socialtjänstlag och ett bra skydd för barn som far illa. Men jag tycker också att det är väldigt viktigt att vi värnar det svenska socialförsäkringssystemet - att vi ser till att systemets legitimitet är hög och att medborgarnas förtroende för det är intakt. Jag tycker att det är viktigt att vi täpper till alla felaktiga utbetalningar och alla möjligheter att lura till sig skattemedel.
Det tycker jag också är jätteviktigt. Det är vad jag vill framföra. Sedan tyckte vi kanske inte att barnkonventionen tvunget skulle bli svensk lag, för många delar av den var redan svensk lag.
Nu är den svensk lag, och vad gör regeringen för att implementera barnkonventionen så att den verkligen fungerar i svensk lag? Det gäller exempelvis socialtjänstlagen.