KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jens Holm (V):
Jag vill börja med att konstatera att vi i Vänsterpartiet tillsammans med regeringen ökar satsningarna på ängs- och hagmarker för betande djur. Moderaterna avfärdar den satsningen. Jag ställde en konkret fråga om varför Moderaterna gör så men fick inget svar.
Jag tycker att det är lite märkligt att Åsa Coenraads är oroad över att ett enigt utskott säger att vi behöver konsumera mer vegetabilier och mindre kött för att uppnå de miljömål som vi har satt upp. Jag vet egentligen inte riktigt vad Moderaternas politik i sammanhanget är.
Vår reservation på det här området bygger ju på en moderat motion från en moderat riksdagsledamot och handlar om att vi borde satsa på växtbaserad mat, alltså på vegetarisk och vegansk mat. Nog är det alltså fler än Vänsterpartiet som har förstått vitsen med att äta mindre men bättre kött och att satsa på växtbaserat.
Det framstår alltmer som att Åsa Coenraads och ett fåtal till krampaktigt håller sig kvar i ett litet kötthörn som får allt mindre stöd i den allmänna debatten.
Jens Holm (V):
I mitt anförande nämnde jag exempel på att man under ett par decenniers tid har haft ett ensidigt fokus på avregleringar och privatiseringar. Det är glesbygden som har varit den stora förloraren på detta. Man tjänar inte särskilt mycket pengar på att öppna apotek i glesbygd, och då öppnas det inga apotek där.
Inte ett enda nytt apotek har öppnats i glesbygd, utan det öppnas apotek i de stora städerna - detta efter att Kristdemokraterna och de borgerliga partierna har avreglerat apoteksmonopolet. Underhållet av järnvägen har inte blivit bättre, i synnerhet inte i glesbygd, sedan man avreglerade och privatiserade ansvaret för underhållet.
Flera tåglinjer har dragits in efter det att man har avreglerat ansvaret för att trafikera järnvägen i Sverige. Tågbolagen vill helt enkelt köra på de linjer där de tjänar mest pengar. Det här är exempel på att glesbygden är den stora förloraren på avregleringspolitiken.
Jag tycker att det vore intressant att höra om Kristdemokraternas perspektiv. Ser inte ni problematiken mellan stad och land? Ser ni inte att det finns stora förlorare när man avreglerar så som ni har förespråkat och faktiskt gjort? Sedan är jag också intresserad av det som Magnus Oscarsson säger om mjölkbönderna och vikten av att köpa mer svensk mat. Jag tycker att det är en bra ambition.
Men då vill ni väl att svensk mat ska fortsatt produceras på ett någorlunda djurvänligt och miljömässigt bra sätt? Därför vill jag fråga: Är det Kristdemokraternas politik att man fortsatt ska ha beteskrav så att kossorna få gå utomhus och beta åtminstone på sommaren?
Jens Holm (V):
Det där tror jag tarvar ett tydligare svar från Kristdemokraterna. Vad är det egentligen som ska ses över? Vad är det egentligen som ni vill? Ska kossorna gå utomhus och beta eller inte? Du vet mycket väl att vi har ett beteskrav i Sverige, under en längre tid i södra Sverige och under lite kortare tid i norra Sverige.
Som jag tolkar dig, Magnus Oscarsson, vill Kristdemokraterna släppa på beteskravet. Man ska då kunna göra som man vill. Är inte risken då uppenbar att många kossor inte får gå utomhus och beta?
Vad är då vitsen med att ha stora mjölkevenemang här i Sveriges riksdag och prata om att svensk mjölkproduktion är så bra, miljövänlig och djurvänlig när man tar bort kanske det viktigaste, att djuren ska kunna bete sig naturligt och ha det någorlunda bra.
Återigen fick jag svaret från Magnus Oscarsson att avregleringen av läkemedelsförsäljning och apoteket ska ses över. Ja, det är välkommet att Kristdemokraterna vill se över detta, men det handlar om två olika saker.
Den ena är möjligheten att sälja receptfria läkemedel i handeln, och det var väl inte någon jättekontroversiell sak kan jag tycka, att man kan köpa Alvedon på Ica eller Konsum. Den andra saken är avregleringen av apoteksmonopolet. Det har gjort att nya apotek öppnas i de stora städerna, inte ett enda nytt apotek har öppnats i glesbygd. Vad säger Kristdemokraterna om det?
Kan ni inte se att det finns en inbyggd konflikt när man avreglerar? Företagen vill ju öppna apotek där den största marknaden och de största möjligheterna att tjäna pengar finns. Då behöver kanske vi politiker ta ansvar för att hela Sverige ska leva och se till att det finns apotek även i glesbygd.
Jens Holm (V):
Lars Tysklind sa att Liberalernas politik hänger ihop och är baserad på att förorenaren betalar. Lars Tysklind sa också att Liberalerna vill ha höga skatter på det som är skadligt för miljön. Då undrar jag: Är inte flygets utsläpp skadliga för miljön?
Vi vet att utsläppen från utrikesflyget i Sverige har ökat med mer än 60 procent sedan 1990. Om inte detta är en externalitet som behöver internaliseras, som ekonomerna säger, vet inte jag vad det är för princip om att förorenaren ska betala som Liberalerna vill använda sig av. Jag undrar helt enkelt: Varför ska inte flyget bära sina miljökostnader?
Varför motsätter sig Liberalerna en skatt på flyg?
Jens Holm (V):
Det känns som om Liberalerna alltid är experter på att hitta på lösningar som är svåra att uppnå i stället för att ta något konkret som ligger på bordet. Lars Tysklind talar om en flygskatt på europeisk nivå, men han vet ju att vi inte har EU-skatter. Tidigare har Liberalerna sagt att vi ska ha en europeisk koldioxidskatt. Men det är samma sak där: Det är ju liksom ingenting som ligger på bordet. Nu har vi en svensk flygskatt. Vi har total rådighet över den skatten.
Den är något som vi kan införa själva, och det har regeringen nu gjort. Den är förhållandevis blygsam men beräknas ändå reducera utsläppen med motsvarande alla utsläpp från bilarna i Malmö stad. Tänk dig själv att vi tar bort utsläppen från alla bilar i Malmö! Det är faktiskt effekten. Det är ungefär 200 000 ton utsläpp som försvinner varje år genom den förhållandevis modesta flygskatten.
Vi ser också att flygskatten uppskattas av svenska folket. Folk tycker att det är rimligt att flyget får betala för sina utsläpp. Men då säger Liberalerna nej för att det inte är en perfekt skatt. Fram till dess att ni har den perfekta skatten borde ni väl rimligen i ansvarstagandets namn kunna acceptera den skatt som nu gäller?
Någon gång i framtiden kan ni ju lägga fram ett alternativt förslag som är bättre. Det är något som skorrar falskt i Lars Tysklinds argumentation. Jag tror att det helt enkelt handlar om att Liberalerna, precis som alla andra borgerliga partier, har lyssnat för mycket på särintressena hos svenskt flyg, och det är därför man motsätter sig skatten. Det tycker jag är ett klart klimatunderbetyg till Liberalerna.
Jens Holm (V):
Jag skulle vilja fråga Lars Tysklind om den gemensamma reservation som ni borgerliga partier har, nämligen reservation 1 som handlar om en ändamålsenlig djurskyddslag. Det kan ju låta sympatiskt med målstyrning i stället för detaljstyrning.
Det är väl ingen som tycker att vi ska gå in alltför mycket på detaljer när vi utfärdar lagar, för vi har myndigheter som kan konkretisera sådana saker. Men vi hörde till exempel moderaten Åsa Coenraads, som i sitt inlägg tog upp beteskravet för mjölkdjur som ett konkret exempel i sammanhanget.
Jag tycker i alla fall att det är väldigt viktigt att vi har krav på utomhusbete för mjölkkor så att korna kan gå utomhus och beta. Anser inte Lars Tysklind att detta är ett viktigt krav att ställa? Vi har också problem med uppbindning av djur. De står i praktiken fastbundna vid en båspall hela tiden då de är inomhus.
Vi har problem med fixering av grisar som stängs in i trånga boxar och inte kan röra sig naturligt. Jag tycker att det är viktigt att vi berättar vad som gäller: att uppbindning och fixering inte ska vara tillåtet. Med er reservation går det inte att göra detta, så jag skulle vilja veta hur Liberalerna ser på saken.
Jens Holm (V):
Jag tänker att det i allt väsentligt är en subjektiv fråga vad som är ett naturligt beteende för ett djur och vad som är god djurvälfärd. Om man lyfter upp lagstiftningen på en ännu mer abstrakt nivå blir det självklart svårare för oss att reglera till förmån för djuren.
Jag tycker inte att de mer flexibla beteskraven har varit till fördel för kossorna. Tvärtom ser vi problemet att det nu faktiskt går att skarva med detta krav. Om jag formulerar frågan så här, Lars Tysklind: Ni har ändå reservationen om en ändamålsenlig djurskyddslag.
De flesta av de lagar vi fattar beslut om här är målinriktade ramlagar. Det är väldigt sällan vi går in på exakta detaljer. Därför vore det intressant att få veta vilka detaljer i djurskyddslagen ni egentligen vill ta bort och inte tycker hör hemma i förslaget. Det tycker jag att vi kan förvänta oss ett svar på, eftersom ni har en konkret reservation om detta.
Jens Holm (V):
Jag tycker att det är fint att Lars-Axel Nordell tillstår att djuren förtjänar respekt och att de är kännande individer. Därför vill jag fråga Kristdemokraterna: Förtjänar inte de 1,2 miljonerna minkar i Sverige respekt?
De lever sina liv under helt miserabla förhållanden i minimala nätburar som inte tillåter deras naturliga beteende.
I rapport efter rapport har våra inspekterande myndigheter konstaterat att detta inte är en verksamhet som uppfyller de krav som man rimligen kan ställa på djuruppfödning. Förtjänar inte dessa djur respekt? Lars-Axel Nordell, varför vill ni i Kristdemokraterna återigen utvärdera den här verksamheten i stället för att ställa krav så att vi kan stoppa den?
Jens Holm (V):
Åter ser vi ett exempel på att regeringen hellre utreder än agerar. Jag tycker att det är märkligt, i synnerhet i en fråga som engagerar så många människor.
Nästan hälften av de svenska väljarna säger att hur partierna ställer sig i djurfrågor är viktigt för vilket parti de kommer att rösta på, och en klar majoritet av svenska folket, oavsett parti, vill ha ett stopp för pälsindustrin i Sverige. Men Socialdemokraterna och Miljöpartiet väljer att fortsätta att utreda, trots att vi redan har en gedigen utredning från 2011.
Förvildade katter är ett stort problem. Isak From sa tidigare angående obligatorisk märkning och registrering av katter att det inte är okej att en katt springer till grannens sandlåda.
Men, Isak From, hela grejen med obligatorisk märkning och registrering av katter är ju att man ska kunna veta vilken katt det är som springer till sandlådan. Nu kommer vi fortfarande inte att veta det, och vi kommer att fortsätta att ha problem med över 100 000 förvildade katter som vi inte har kontroll över. Varför agerar ni inte i denna fråga?
Vad gäller pälsindustrin säger Isak From: Vi förbjuder inte enskilda näringar, men vid behov kan vi styra upp. Anser Isak From att minkarna i dagens svenska pälsindustri har möjlighet att klättra, jaga, simma eller bedriva annan sysselsättning? Om inte, vad vill Socialdemokraterna göra åt det?
Jens Holm (V):
Vad gäller katterna fick vi ett tydligt besked. Om ni inte märker avlivar vi. Det är vad Isak From säger. Det är alltså katterna som får ta smällen. Vore det inte bättre med en obligatorisk märkning och registrering så att vi lägger ansvaret på kattägaren, inte på katten? Så till pälsindustrin.
Storbritannien, Nederländerna, Österrike, Tyskland, Schweiz och nu senast Norge förbjuder eller reglerar pälsindustrin i sina länder så att pälsindustrin inte kan fortsätta att verka. Från Isak From får vi dock ett tydligt besked om varför Socialdemokraterna och Miljöpartiet inte gör något åt pälsindustrin i Sverige: Näringen omsätter 1 miljard kronor. Okej, nu fick vi det svart på vitt.
Näringen väger tyngre än de 1,2 miljonerna minkar i den svenska pälsindustrin. Isak From säger att det är mitt signum att vilja förbjuda verksamheter.
Men det förslag som vi lägger fram är samma förslag som ditt och mitt parti och Miljöpartiet var eniga om för tio år sedan: att minkarna ska kunna klättra, jaga, simma och bedriva annan sysselsättning. Det är funktionskrav. Det var genom funktionskrav vi fick stopp på rävuppfödningen i Sverige, inte genom ett särskilt näringsförbud.
Näringsförbud är mycket krångligare och kan bli dyrare eftersom industrin kan ställa motkrav på kompensation från staten. Genom funktionskrav kan vi få stopp på denna industri och djurplågeriet, men ni vill inte det. Jag frågar igen: Anser Isak From att minkarna i dagens svenska pälsindustri har möjlighet att jaga, klättra och simma?
Om inte, vill ni göra något åt det?
Jens Holm (V):
Jag anser att denna proposition på flera områden är en missad möjlighet. I stället för att agera väljer regeringen att utreda. Varför inför man inte en obligatorisk märkning och registrering av katter? Varför förbjuder man inte vilda djur på cirkus? Varför säkerställer man inte att lantbrukets djur får rätt till utevistelse?
Varför ser man inte till att det blir ett stopp för uppbindning och fixering av djur? Och varför inför man inte ett förbud mot grytanlagsprov vid grävlingsjakt? Det är bara några exempel på svek mot djuren. Men det största sveket är sveket mot minkarna i pälsindustrin.
Där väljer regeringen, efter att ha suttit vid makten i snart fyra år, att nu tillsätta en utredning om huruvida minkarna har möjlighet till ett naturligt beteende i de minimala nätburarna i pälsindustrin i Sverige.
Jag tror att Emma Nohrén mycket väl vet att en del av en minks grundläggande behov är att kunna röra sig över stora ytor, att kunna klättra, att kunna jaga eller att, precis som Emma Nohrén själv säger, kunna simma. Det är viktigt för dessa djur. Då undrar jag, Emma Nohrén: Varför stoppar ni inte denna verksamhet nu då ni kan?
Varför utreder ni återigen i stället för att agera? Det vill jag veta.
Jens Holm (V):
Politik handlar om att ta ställning. Det vi gör är att ta ställning för olika intressen som ibland står mot varandra. Vi hörde Socialdemokraternas Isak From berätta att pälsindustrin i Sverige omsätter ungefär 1 miljard kronor. Ja, man omsätter en hel del eftersom man exporterar skinn till rika kineser - man säljer skinnen dyrt där. Men det är någon som betalar priset för det, och det är minkarna.
Jag tycker att vi har tillräckligt med information om hur minkarna har det i pälsindustrin i Sverige. Det tyckte våra partier redan 2006, Emma Nohrén, alltså för tolv år sedan. Då lade vi fram konkreta förslag om hur minkindustrin skulle stoppas i Sverige. Jag tycker att det är lite märkligt att vi kunde agera då men att Miljöpartiet och Socialdemokraterna inte agerar nu när de har chansen att göra det.
Emma Nohrén hänvisar till riksdagen och att en majoritet inte vill agera mot pälsindustrin. Då skulle jag vilja säga två saker. Har ni ens försökt? Har ni ens lagt fram ett konkret förslag? Det finns faktiskt rätt många engagerade djurrättspolitiker i de andra partierna. Lägg fram detta, ta striden och vinn den!
Sedan är det faktiskt också så att ni inte ens behöver lägga fram det i riksdagens kammare; det går att reglera detta på förordningsnivå. Då behöver vi inte ens rösta om det här i riksdagen. Vi reglerar mängder med saker på förordningsnivå, liksom genom att kammaren agerar. Då skulle vi kunna få bort minkindustrin. Men ni gör ingenting av det, utan ni väljer att utreda. Det tycker jag är en flathet, och jag tycker att det är ett svek mot djuren.
Jens Holm (V):
Jag håller helt med Carl Schlyter, i synnerhet i frågan om pälsindustrin. Den är otidsenlig. Det är genant att Sverige laggar efter och att en mängd andra länder går före och förbjuder pälsindustrin eller inrättar hårda funktionskrav så att den i praktiken blir förbjuden som i Tysklands och Schweiz fall.
Det är också modigt av Carl Schlyter som miljöpartist att gå upp i debatten och tydligt deklarera att han anser att det inte behövs fler utredningar, som är det som regeringen föreslår, utan att vi borde kunna agera nu. Därför undrar jag helt enkelt: Kommer Carl Schlyter att rösta för reservation 25, som handlar om att vi ska agera mot minkindustrin i Sverige så att vi en gång för alla får ett stopp för den?
Det är reservation 25 från Vänsterpartiet.
Jens Holm (V):
Jag tackar för det stödet. Det är modigt och hedervärt av Carl Schlyter att följa sitt hjärta och rösta för det som är det bästa för djuren. Det bästa för djuren anser jag också förstås är reservation 25 i betänkandet. Jag vill härmed uppmana alla riksdagens ledamöter: Titta på reservation 25.
Den handlar om att vi ska stoppa pälsindustrin i Sverige därför att minkarna där lider och inte kan utöva sitt naturliga beteende. Jag tror precis som Carl Schlyter: Om fler skulle läsa reservation 25 noggrant och om fler skulle följa sitt hjärta och agera för djuren skulle vi vinna. Då skulle vi kunna kasta pälsindustrin på historiens sophög där den hör hemma. Det är något som alltfler länder i världen gör.
Sverige ska inte hamna på efterkälken i den här viktiga frågan.
Jens Holm (V):
Jag tror att vi är tämligen överens om att EU redan nu lägger sig i alldeles för mycket av det som medlemsstaterna gör. Därför bör vi alltid fråga oss när det kommer förslag på nya direktiv och förordningar från Bryssel: Är detta verkligen någonting som EU ska bestämma över, eller kan medlemsländerna själva få lösa det?
Därför finns den så kallade subsidiaritetsprincipen, som handlar om just detta. Om ett beslut kan fattas på en lägre nivå ska beslutet också fattas på den lägre nivån.
I klartext: Om medlemsstaterna eller medlemsstaternas kommuner och landsting kan lösa någonting ska man inte rulla detta ansvar vidare till Bryssel. EU ska fokusera på ett fåtal saker och göra det så bra som möjligt.
Nu finns ett förslag från EU om reglering - en harmoniseringslag om åtgärder mot så kallade otillbörliga handelsmetoder mellan företag i livsmedelskedjan.
Precis som Maria Malmer Stenergard från Moderaterna sa här tidigare kom EU-kommissionen så sent som för två år sedan fram till att någon reglering på området inte var motiverad.
Man kanske faktiskt anser att den gemensamma jordbrukspolitiken är rätt byråkratisk redan som den är och att vi inte behöver lägga nya pålagor på våra svenska företag och konsumenter.
Därför tycker även vi i Vänsterpartiet att vi ska avfärda förslaget från Bryssel. Jag tycker att det är viktigt att komma ihåg vad regleringen kan leda till för Sveriges del. Vi har ingen detaljlagstiftning just om otillbörliga handelsmetoder i Sverige.
Men det innebär inte att vi inte hanterar otillbörliga handelsmetoder. Vi har en avtalsrätt, och vi har mängder med lagstiftning kring otillbörlig marknadsföring och ekonomisk brottslighet. Man får inte fuska med EU-medel och så vidare.
Att då lägga lök på laxen i form av ny lagstiftning på något som vi redan sköter tämligen väl blir bara extra byråkrati och krångel.
Otillbörliga handels-metoder mellan företag i livsmedelskedjan Jag skulle vilja fråga Socialdemokraterna och Miljöpartiet, som vill ha denna harmoniseringslagstiftning från Bryssel: Vad är det som inte fungerar i Sverige i dag och som vi själva inte kan lösa? Varför ska vi ha nya pålagor från Bryssel?
Den frågan tycker jag att socialdemokraterna och miljöpartisterna är skyldiga att ge ett adekvat svar på. Med detta vill jag passa på att yrka bifall till utskottets förslag att avfärda förslaget från EU.
Jens Holm (V):
Som jag sa i mitt anförande specificeras inte i betänkandet på vilka områden som förslaget från de borgerliga partierna och Sverigedemokraterna avser att Sverige inte ska gå före. Det är mer fråga om en generell hållning att Sverige inte ska gå över EU:s miniminivå.
Det är olyckligt eftersom man då går från det som har varit en princip och en tradition i svensk internationell miljöpolitik, nämligen att vara pådrivande inte bara i det vi säger på internationella möten utan också i det vi faktiskt gör på hemmaplan. Regeringen säger inte, och vi säger inte heller i vår gemensamma reservation, att exakt på dessa områden måste Sverige gå före.
Det är viktigt - och det lämnar en dörr öppen för - att det i framtiden kan finnas goda skäl att gå längre än det som MKB-direktivet stipulerar. Men regeringen kommer inte att kunna göra det eftersom de borgerliga och Sverigedemokraterna har sagt nej. Är det inte så, Johan Hultberg, att det är bra om länder går före på miljöområdet?
Om du tycker så, varför förhindrar ni regeringen att göra så på miljöområdet?
Jens Holm (V):
Hela grundpremissen för Johan Hultbergs resonemang är att hårdare miljölagstiftning tvingar företag och andra verksamheter att flytta till andra länder. Därmed tappar Sverige i konkurrenskraft, och det blir färre jobb. Det brukar kallas carbon leakage, kolläckage på svenska.
När forskare har försökt att hitta empiri, alltså konkreta fall, för att kolläckage stämmer har de inte hittat ett enda fall. Men Johan Hultberg kanske kan berätta för oss om något konkret fall som visar att hårdare miljölagstiftning driver verksamheter ut ur Sverige. Johan Hultberg sa att vi ska vara självkritiska. Det är väl bra att ha en sådan allmän hållning.
Men det är ett faktum att enskilda medlemsländer genom att gå före på miljöområdet faktiskt är pådrivande internationellt. Jag tänker till exempel på förbudet mot parakvat, ett bekämpningsmedel i jordbruket som fanns i Sverige. Sverige gick med i EU, och vi var tvungna att släppa det förbudet. Sedan drev Sverige frågan inom EU, och nu finns ett EU-förbud mot parakvat.
Jag talade tidigare om PFOS i brandsläckningsskum. Där har Sverige varit pådrivande, och nu har det faktiskt blivit ett förbud mot PFOS. Det finns en mängd andra exempel på kemikalier och ämnen där enskilda medlemsländer, bland annat Sverige, har varit pådrivande, reglerat nationellt, och sedan har andra följt efter.
Det är beklagligt, fru talman, att Moderaterna, de andra borgerliga partierna och Sverigedemokraterna inte längre tycks stå bakom idén om att enskilda medlemsländer ska vara pådrivande och gå utöver det som EU och andra säger bara är en miniminivå för miljön.
Jens Holm (V):
Det är två saker som jag skulle vilja ställa några frågor till Lars Tysklind om. För det första sa Lars Tysklind att vi behöver förutsägbarhet när det gäller miljöprövningar och att det är orimligt att vissa processer kan ta jättelång tid. Det håller jag verkligen med om.
Men det var ju Lars Tysklind och hans parti och tidigare borgerliga regering som införde det så kallade kommunala vetot mot vindkraftsetableringar, vilket gör att många kommuner sätter stopp för etablering av vindkraft. Här finns ingen tidsgräns, inget formellt förfarande och ingen möjlighet att överklaga - över huvud taget ingen demokratisk process alls.
Det är bara ett veto, och det var dåvarande Folkpartiet och de borgerliga partierna som införde detta. Tycker Lars Tysklind att det är en bra ordning? Det andra som Lars Tysklind konstaterade var att det är viktiga förändringar som görs i detta förslag från regeringen. Vi förtydligar och förstärker miljöbalken.
Detta är mycket viktiga processer - att göra miljöbedömningar, att göra miljökonsekvensbeskrivningar, att vända och vrida på alla olika tillstånd - så att vi verkligen fullt ut kan ta hänsyn till miljön. Då skulle jag vilja fråga Lars Tysklind: Varför ska Försvarsmakten undantas från denna viktiga miljöprövning? Så är det nämligen med detta förslag.