Per Bolund (MP):
Tack, Gudrun Brunegård, för interpellationen! Det är en angelägen fråga och ett problem som finns runt om i Sverige och som vi behöver fundera noga på hur vi ska kunna få bukt med. Det är självklart byggnadsnämnden i kommunerna som har huvudansvaret för tillsyn enligt plan- och bygglagen. Men vi måste också se till att kommunerna har förutsättningar att hantera det här problemet. Låt mig samtidigt påminna om att det här inte är något nytt fenomen.
Det är ingenting som har uppstått de senaste månaderna eller åren, utan det är något som vi har fått leva med under ganska lång tid. Det är viktigt att inte förenkla en sådan här fråga som faktiskt är ganska komplex. Kristdemokraterna är ju ett parti som i många fall annars väldigt hårt brukar värna om äganderätten.
Här är det i många fall en svår avvägning mellan rätten att äga och kommunens ansvar att se till att fastigheterna sköts på ett bra sätt. Därför är det farligt att dra alltför snabba och stora slutsatser och gå till handling som i värsta fall visar sig vara bristfällig eller till och med skadlig.
Delar av Boverkets rapport har varit ute på remiss och har fått ganska skarp remisskritik. Ett exempel är förslaget om förenklad delgivning, att man inte behöver hitta personen som äger huset och lämna över ett delgivningsbesked utan kan göra det till exempel via annonsering. Men där har remisskritiken just bestått i bristande rättssäkerhet och konflikt med äganderätten, som ju är ett problem i andra änden.
Hus handlar också väldigt mycket om känslor. Gudrun Brunegård tar som exempel barndomshemmet och släktgården som kanske fyller en känslomässigt stor funktion för släkten.
Det kan finnas många olika exempel, som en äldre släkting som under sin åldrandeperiod inte förmår att ta hand om huset, trots att det finns ett stort känslomässigt värde i det, eller en person som åker utomlands och inte tar hand om huset på rätt sätt men ändå har en vilja att fortsätta äga huset. Här gäller det att hitta en balanserad åtgärd som gör att vi kan komma åt problemet utan att därmed rucka på grundläggande rättssäkerhetsprinciper i Sverige.
Jag kan försäkra att regeringen arbetar med de här frågorna. Vi tar förslagen i Boverkets rapport vidare. Vi har till exempel gett länsstyrelserna i uppdrag att se om det finns goda exempel där man har lyckats hitta effektiva lösningar och att sprida den kunskapen vidare till andra kommuner som kan använda sig av samma lösningar. Men det är inte nog, utan vi behöver göra mer.
Vi jobbar nu med att ta fram ett förslag om att utreda detaljerna kring hur man kan ge kommunerna rätt att ta ut en tillsynsavgift. Detta är något som kommunerna hett har efterlängtat. Det är också tydligt av remissutfallet att det är en åtgärd som man tycker är angelägen att få på plats. Den bilden delar jag, och det är också det som regeringen nu arbetar med.
Det är alltså en bred variation av åtgärder som föreslås i Boverkets rapport. Några tar vi hand om i närtid, andra behöver vi fundera vidare på och se hur vi kan se till att det blir en avvägning mellan olika rättsintressen: intresset att ta hand om ödehus och ödehus som medför risker mot värnandet av äganderätten och grundläggande rättsprinciper i Sverige.