John Widegren (M):
Jag kan bara instämma i vad många sagt här tidigare. Vi har nämnt Ukraina och hela den biten många gånger i dag, så jag tänker inte förlänga den diskussionen. Men det är klart att det inte känns lika spänstigt och glädjande att debattera jakt och viltvård en sådan här kväll. Ändå gör vi det, för vi värnar demokratin och friheten - och äganderätten - som alltid. Fru talman!
Jag vill först yrka bifall till förslaget i betänkandet. Betänkandet innehåller en hel del bra saker, framför allt tre väldigt bra förslag till tillkännagivanden.
Ett av dem handlar om jakt- och viltvårdsuppdraget, det så kallade allmänna uppdraget, som regeringen ryckte ifrån Svenska Jägareförbundet för att det skulle moderniseras eller anpassas till någonting från EU som EU inte har krävt. Vi tycker att det är väldigt olyckligt. Vi tycker att Jägareförbundet historiskt sett har skött det allmänna uppdraget väldigt väl.
Vi ser snarare en risk när det allmänna uppdraget försvinner att det blir en form av centralisering när fler saker koncentreras till Naturvårdsverket och man ska gå till Naturvårdsverket och be om att få olika uppdrag och finansiella medel. Vi menar att Jägareförbundet borde ha ett längre allmänt uppdrag, precis som Kristdemokraterna sa här tidigare. Absolut, det kan vi skriva under på.
Men vi vill att det går tillbaka och närmar sig det gamla uppdraget. Just Naturvårdsverket är kanske inte jägarkårens bästa kompis. Man ser nog inte ett jättestort förtroende för Naturvårdsverket där. Det är därför vi under många år har drivit frågan om en viltmyndighet.
Vi har haft två tillkännagivanden i den här kammaren om att införa en viltmyndighet som hanterar alla de frågor som är kopplade till jakt och vilt. Vi tror att det skulle vara ett lämpligt steg att ta bort jaktfrågorna från Naturvårdsverket och låta viltmyndigheten hantera dem gentemot länsstyrelser och jägare.
Därför är jag som sagt väldigt glad att vi har fått till det här förslaget till tillkännagivande om jakt- och viltvårdsuppdraget. Ett annat förslag till tillkännagivande som finns med i betänkandet är att göra det enklare för personer med funktionsnedsättning att jaga. Det gläder mig att vi har bred uppslutning där. Nästan alla partier står bakom det förslaget.
Vi vet att det i dag är mycket administrativt krångel och regelkrångel kopplat till funktionsnedsatta och jakt. Därför är det glädjande att vi fått till detta förslag till tillkännagivande. Jag hoppas att det ska kunna landa på ett bra sätt och att det här snart kommer på plats. Kristdemokraterna lyfte fram ett flertal exempel på det absurda i den här diskussionen.
Ett tredje förslag till tillkännagivande i betänkandet handlar om en ny jaktlagsutredning. Jag har hört här i kväll att framför allt Socialdemokraterna har stora betänkligheter mot det. Jag ser inte alls de bekymmer som Socialdemokraterna ser med en jaktlagsutredning. Det finns saker i jaktlagen som behöver ses över - och det handlar just om att se över.
Det är ingen här som vill förstöra det fina samarbete som finns mellan markägare och jakträttsinnehavare. Det är heller ingen här som vill försämra möjligheterna till jakt i Norrland, som till exempel Socialdemokraternas representant lyfte fram här. Det är inte det vi vill förändra med en jaktlagsutredning, utan det handlar om att hantera de viltstammar som i dag inte är balanserade.
Och vi hör utifrån att utan en översyn av jaktlagen kommer vi inte att kunna hantera det. Jag hörde i ett replikskifte här att man från Socialdemokraternas sida till och med anser att jakträtten kopplad till äganderätten inte är självklar. Det tycker jag är jätteolyckligt, fru talman.
Jakträtten är en viktig del av rätten att förfoga över och förvalta den mark man äger. Historiskt sett har det också skötts på ett väldigt bra sätt i Sverige. Markägare, jägare och jakträttsinnehavare har skött det här samarbetet otroligt väl.
Men när vi kommit till ett läge där viltstammarna växer okontrollerat, viltolyckorna blir allt fler och skador på jord- och skogsbruk ökar - särskilt skador på jordbruk i tider som dessa - behöver vi se över jaktlagen. Vi ska inte försämra saker i jaktlagen, till exempel löshundsjakt, för det är otroligt viktiga delar för den svenska jakten. Men vi behöver en översyn.
Därför har jag väldigt svårt att förstå det motstånd som finns mot översynen av jaktlagen. Fru talman! Det är svårt att debattera ett jakt- och viltvårdsbetänkande utan att prata lite varg. Vargstammen i Sverige växer inte okontrollerat, men den växer fort. Naturvårdsverket och länsstyrelsen har den här säsongen såklart beviljat licensjakt på alldeles för få individer.
Vi har nu säkrat 400 individer. Vi har en månad kvar. Var kommer vi att sluta för året? Sedan har vi en föryngring. Vi kanske inför nästa vinter står med en vargstam på 500 individer. Vi har de facto en majoritet i Sveriges riksdag för en väsentligt mindre vargstam.
Den forskning som finns, som också har lyfts här i dag, visar på 100 vargar på den skandinaviska halvön, som dessutom skulle klara av en katastrof vart tionde år, där 50-60 procent av vargstammen slås ut på kort tid. Den skulle ändå klara att repa sig. Vi säger inte 100 vargar - det var Skandulv som sa det. Moderaterna har under flera år sagt 170 vargar i Sverige.
Det gläder mig att flera partier har anslutit sig till den linjen. Jag är ganska övertygad om att det i dag till och med finns en majoritet för att minska vargstammen till de nivåerna. Det som förvånar mig är att Socialdemokraterna, som säger sig värna jakten väldigt mycket - det har vi hört här i dag - inte vill minska vargstammen. Hur vet jag det?
Jo, det vet jag eftersom jag har haft debatter med både klimat- och miljöministern och landsbygdsministern på senare tid och ställt frågan väldigt enkelt och tydligt: Vill Socialdemokraterna minska vargstammen? Svaret har varit nej - det vill man inte. Man hänvisar till gynnsam bevarandestatus och till att det är vetenskapligt framtagna siffror som vi anpassar oss efter i dag. Så är det inte. Siffran för gynnsam bevarandestatus är inte vetenskaplig, utan det är ett politiskt satt mål.
Vi har gett Naturvårdsverket i uppdrag att ta fram den siffran här i Sverige. IUCN, som är världens största miljövårdsorganisation, säger att vargen inte längre är hotad; den är förvaltningsbar. Är det då inte dags att regeringen från svensk sida börjar driva på gentemot EU för en ändring av bilagorna till art- och habitatdirektivet så att vargen enklare kan förvaltas?
Vargen är nämligen, precis som alltför stora stammar av klövvilt i vissa områden i Sverige, ett hot mot livsmedelsproduktionen. Den är också ett hot mot den biologiska mångfalden när det gäller de små, viktiga naturbetesmarkerna. Vilka naturbetesmarker är det man släpper först när man får en vargetablering i sitt område? Jo, man släpper de små naturbetesmarkerna, de som ligger insprängda i skogen någonstans och är svåra att kontrollera och skydda från vargen.
Det är de som är absolut viktigast för den biologiska mångfalden. Detta är ett bekymmer. Många fårbönder väljer nu att sluta med sin produktion på grund av vargen. Vargen börjar etablera sig mer och mer i södra Sverige, och vi hör om fler och fler problem. Vi behöver ta tag i vargen, och vi har majoritet för det i denna kammare.