Per Bolund (MP):
Det blev ett ganska brett inlägg med många olika pusselbitar och fler än de två frågor som Larry Söder ställde i interpellationen. Låt oss börja med byggandet. Vi kan gemensamt konstatera att byggandet nu är på ungefär den dubbla nivån jämfört med vad det var under de åtta år som Alliansen hade regeringsmakten och Kristdemokraterna hade ansvar för bostadspolitiken.
Det är lätt att vara kritisk i opposition, men det gäller att visa att man kan göra skillnad i majoritet, när man har ansvaret. Jag är stolt över att vi har kunnat behålla en hög byggtakt under alla våra tidigare fyra år och att det fortsatt är så, jämfört med det historiska genomsnittet när det gäller byggande.
Sedan är inte bostadsbyggande hela svaret på den bostadsbrist som finns, utan vi måste hitta många lösningar för att få till ett bra boende för alla, vilket är regeringens mål. Jag måste starkt bemöta Larry Söders beskrivning av investeringsstödet. Den är helt enkelt felaktig.
Att säga att investeringsstödet inte har en bostadspolitisk effekt tycker jag faktiskt är att inte lyssna till de många kommuner och kommunala bolag som använder investeringsstödet för att bygga och som säger att de utan investeringsstödet inte hade byggt så mycket, inte hade byggt till samma pris och inte hade åstadkommit det byggande de nu gör.
Jag tycker inte att man lyssnar till eller förstår alla dem som genom investeringsstödet nu får tillgång till en hyreslägenhet med en rimlig hyreskostnad. Jag är överlag bekymrad över att Kristdemokraterna i sin iver att prata för ägande på bostadsmarknaden pratar ned hyresrätten som boendeform. Detta tycker jag är något som Kristdemokraterna borde fundera över - vilket ansvar man tar.
Det är ändå så, traditionellt, att för den som inte har en stor förmögenhet eller en stor inkomst är hyreslägenheten en bra boendeform, och det är många, inte minst unga, som gärna skulle ta en hyreslägenhet om de fick tillgång till en sådan. Därför är det svårt för mig att förstå hur man hela tiden kritiskt kan säga att insatser för att öka hyreslägenheter på marknaden skulle vara, som det låter, något negativt ur Kristdemokraternas synvinkel.
Vi vet också, vilket är en självklarhet för alla som följer bostadsmarknaden, att hyresmarknaden och den ägda marknaden hänger ihop. Om fler har möjlighet att flytta in i ett hyrt boende minskar trycket på det ägda boendet och priserna skenar inte så som de har gjort under lång tid, inte minst under de år som vi hade en borgerlig regering.
Jag tycker att det finns en fara i att förenkla resonemangen och, som Larry Söder tenderar att göra i sina interpellationer, bara beskriva det som att ägande är en källa till rikedom och lycka. Det har varit en tioårsperiod bakåt där det har varit väldigt snabbt ökande priser, särskilt i våra storstadsområden, och där det i princip har varit så att man har tjänat pengar bara på att bo, vilket inte är något som ska tas för givet - att det kommer att vara så för all framtid och heller inte att det har sett ut så tidigare.
Låt oss komma ihåg att på 90-talet, när vi också hade en borgerlig regering, fick vi en svår ekonomisk kris i Sverige där bostadspriserna sjönk, arbetslösheten steg och människor var tvungna att lämna sina bostäder. De hade höga lån, priset på bostaden sjönk kraftigt och de var tvungna att sälja men ha kvar lånen. Fortfarande i dag finns det människor som lever med skulder från 90-talet som de inte har lyckats arbeta av. Låt oss se till att vi inte förenklar.
På Larry Söder låter det som att alla ska ha möjlighet att ta lån för att flytta in i ett ägt boende, oavsett vilka inkomster man har. Vi har sett väldigt svåra situationer som har uppstått genom den typen av tänkande. Låt oss inte gå tillbaka till det spåret igen. Detta är ett område som inte förtjänar att förenklas, utan vi behöver jobba med en bredd av åtgärder när det gäller bostadspolitiken. Att se till att vi får en bra hyresmarknad är en viktig del av en fungerande bostadsmarknad.