KBLab/rixvox huggingface dataset:
Leif Pettersson (S):
Den svenska åkerinäringen befinner sig i en väldigt utsatt situation i dag. Man kan med fog påstå att den svenska modellen är starkt ifrågasatt - ja, till och med satt ur spel - inom delar av åkerinäringen.
Osjyst konkurrens, dumpade löner via falska F-skattsedlar och inhyrd arbetskraft via bemanningsföretag förekommer varje dag inom den här branschen. Det finns företag med mer än 200 bilar men inte en enda anställd. Man kan fråga sig hur det går ihop.
Åkeriföretagen har tagit initiativ till någonting som heter Fair Transport. Transportarbetareförbundet har tagit initiativ till Fair Transport Europe. Nu undrar jag naturligtvis: Vad tänker regeringen göra för att säkra den svenska modellen inom svensk åkerinäring?
Leif Pettersson (S):
Jag lyssnade med intresse på början av Ann-Charlotte Hammar Johnssons anförande. Först och främst undvek Ann-Charlotte Hammar Johnsson noggrant att ta upp att de små företag som vill vara sjysta, som vill göra rätt för sig, är förlorare i dag.
Det måste även Ann-Charlotte Hammar Johnsson inse. Det är faktiskt så. Familjeföretag eller inte - de som vill göra rätt för sig har inte möjlighet att konkurrera med dem som inte gör rätt för sig.
Hur slås fötterna undan för de små företagen med vad som föreslås i dagens proposition? Hur händer det? Hur gör man? Vad är grunden för att fötterna slås undan för dem? Det har inte framgått på något sätt.
Om man ska tro Ann-Charlotte Hammar Johnssons inlägg kommer inte några grönsaker eller jordbruksprodukter att kunna upphandlas eftersom de skördas utanför kollektivavtalade arbetstider. Så är det inte. Jordbruksprodukter är en av de saker som verkligen upphandlas i dag.
Man får gå tillbaka till verktygslådan och fundera över om det man har sagt i debatten verkligen stämmer. Det är inte på det sättet, och det stämmer definitivt inte med propositionen.
Leif Pettersson (S):
Nu börjar jag förstå bättre vad Ann-Charlotte Hammar Johnsson är ute efter. Det är egentligen att säga nej till allt. Hon säger att det inte ska finnas några regler för offentlig upphandling. Det ska finnas något slags minimiregler. Sedan var det frågan om andra avtal. Vad ska man ha avtal till om det inte är för att reglera lön, sociala villkor, semester?
Ska inte de lagar och förordningar som finns i Sverige gälla? Vilka andra typer av avtal är det fråga om? Det är ditt eget ordval. För mig är kollektivavtalet ett golv. Om ett företag vill betala dubbelt mot kollektivavtalet - inga problem. Om ett företag vill ge dubbelt så lång semester - inga problem.
Det är upp till det enskilda företaget. Men nu tror inte jag att det finns företag som agerar riktigt så. Företag tycker nog att kollektivavtal är väldigt bra, för det garanterar lika konkurrensvillkor i hela Sverige och mellan olika företag. Vi fick ett brev från Unionen där man påpekade just det - att kollektivavtal är någonting som garanterar lika konkurrensvillkor.
Jag sa i talarstolen att Moderaterna och kollektivavtal inte går ihop. Det besannas av ditt inlägg här, Ann-Charlotte Hammar Johnsson. Det andra exemplet du tog upp, det från byggbranschen med utländska företag och Skanska, förstod jag inte ett dugg av.
Det står tydligt i lagen att samma villkor ska gälla för svenska och utländska företag. Att Skanska har ett kontor i utlandet spelar ingen roll - det är samma villkor som gäller.
Leif Pettersson (S):
En del av de borgerliga debattörerna gör sig lite dummare i debatten än vad de behöver vara. Alla vet att om det hade funnits ett färdigt förslag vad gäller avståndsbaserad vägslitageskatt hade det legat på bordet.
Men det finns inget sådant förslag, och det gör det inte eftersom den utredning som lades fram inte var tillräckligt bra ur regional dimension. Den var heller inte tillräckligt bra avseende utländska transportörer. Detta är två av de skäl som regeringen gav för att inte gå vidare med utredningen.
Om det hade funnits något förslag hade det varit ute på remiss redan i dag. Det är också väldigt märkligt att dessa frågor inte tas upp där de hör hemma, nämligen i skatteutskottet. Vi ska i dag votera om ett betänkande om punktskatter.
I detta betänkande finns motioner om just vägslitageskatten och, hör och häpna, dessutom om flygskatten, som är ett annat återkommande nummer från de borgerliga. Ingen har yrkat bifall till dessa motioner - inte någon av de borgerliga och inte någon av Sverigedemokraterna. Det innebär att en enig kammare i dag kommer att avslå dessa motioner, vilket är bra.
Jag har sagt det förut, och jag säger det igen: Moderaterna verkar må bäst i opposition. Jag har aldrig förut hört Edward Riedl tala med sådan glöd om åkerinäringens villkor.
Under hela den tid då han befann sig i majoritet var det mer av "vi får se vad som händer". De tjugotalet tillkännagivanden som vi gjorde under den tiden behandlades inte alls av den dåvarande regeringen.
Först efter att vi hade packat ihop i riksdagen kom det på våren 2014 till slut en proposition från den fantastiska borgerliga regering som vi hade tidigare. Vad handlade det om? Jo, klampning i 24 timmar. Det handlade om en sanktionsavgift som den regeringen egentligen ville skulle ligga på 20 000.
Vi tvingade dock upp den till 40 000 via vissa ageranden. Detta innebar att vi i varje fall fick någonting på bordet att fatta beslut om efter att den tidigare regeringen i samband med valet hade fått gå. Besluten vi då fattade var bra, men de var långt ifrån tillräckliga.
De förslag som ska föra detta till en bättre tingens ordning, klampning längre än 24 timmar och så vidare, kommer att komma, vilket Jasenko Omanovic sa förut. Sådana förslag kommer den 1 maj. Nu har vi en regering som i stället tar tillkännagivanden på allvar och ser vad man kan göra åt det hela.
Tidigare hade vi en regering som struntade i tillkännagivanden och som kom tillbaka med bara några få ord: Det här tänker vi inte göra, för det ligger inte inom denna regerings politik. Så var det på den tiden. Nu är det annorlunda.
Leif Pettersson (S):
På dessa frågor kan jag inte svara någonting, för jag vet ingenting om det. Jag tror inte att någon i dag vet när förslag om kilometerskatten kommer att finnas. Jag tror inte att man ens i Regeringskansliet kan våga sig på en sådan gissning. Frågan handläggs för övrigt inte av oss i trafikutskottet, vilket Anders Åkesson mycket väl vet.
Den handläggs av våra kollegor i skatteutskottet. Det är de som har hand om frågan om vägslitageskatten. Möjligen är det där man skulle kunna börja leta svar på de frågor som Åkesson har. Vi i trafikutskottet kan möjligen från vår sida ställa frågan till infrastrukturministern, men hon vet inte vad som försiggår i Finansdepartementet om just detta.
Både jag och Anders Åkesson får nog ge oss till tåls. Sedan får vi se när departementet eventuellt kommer fram med något mer. Precis som jag sa då den förra utredningen pågick kan jag inte definitivt säga att det verkligen kommer ett förslag.
Kanske visar det sig att frågorna är alltför stora och besvärliga att hantera, så att man därför inte kan komma vidare. Det får framtiden utvisa. Man kan inte säga något om det i dag.
Jag tycker att det mest anmärkningsvärda i frågan är att ingen från den borgerliga sidan yrkade bifall till de motioner som vi lite senare i dag ska rösta om i kammaren vid voteringen. Detta kan jag bara tolka på ett sätt: Skatteutskottet tycker inte att frågan är så viktig som Åkesson tycker.
Leif Pettersson (S):
Det är naturligtvis så med den här frågan, precis som med alla andra frågor, att vi kan diskutera förslag när de föreligger, inte tidigare. Något annat blir bara "snillen spekulerar" eller rena spekulationer i största allmänhet.
Jag kan inte, lika lite som någon annan kunde under några tidigare regeringar, tala om hur arbetet går inne i Regeringskansliet i de delar som jag inte har insyn i. Naturligtvis har jag ingen insyn i hur Finansdepartementet bedriver sin verksamhet. Det är en självklarhet.
Vi får nog ge oss till tåls till dess att det kommer ett eventuellt förslag i den här frågan. Då får vi fortsätta diskussionen. Jag tycker att det är viktigt att framhålla de regionala frågorna. Där har Åkesson rätt - det kom en massiv kritik bland annat från norra Sverige.
Det måste man hantera på något sätt om man ska lägga fram ett annat förslag. Inte heller vad gäller de utländska transportörerna i Sverige hade utredningen kommit med tillräckligt bra förslag som hade gjort att vi kunnat känna oss trygga med att de skulle få betala.
Själva vitsen med ett sådant här system är ju att svenska och utländska åkerier betalar på precis samma sätt. I allt fler EU-länder går man över till den här typen av skatt, som också förordas av EU-kommissionen. Sedan får vi se hur Sverige kommer att göra. Det vet vi ännu inte.
Leif Pettersson (S):
Edward Riedl måste ha fått det här om bakfoten. Det är inte alls så att man inte tittar på det här med konkurrensfrågorna redan i dag. Transportstyrelsen har nämligen uppdraget att göra just precis det man talar om i tillkännagivandet. Man gör det årligen i en rapport där man talar om hur konkurrenssituationen utvecklas för svensk åkerinäring.
Utifrån det har vi sedan dragit slutsatsen att vi måste göra vissa saker - klampningen och så vidare. Uppdragen ska redovisas den 1 maj. Några av uppdragen skulle ha redovisats tidigare, men det visade sig att det var besvärligare än väntat att utreda, så det har dröjt längre. Det gäller exempelvis det här med beställaransvar.
Det kan man ju tycka är en enkel sak, men juridiskt sett är det en väldigt komplicerad sak att titta på. Jag måste säga att jag hälsade Robert Halefs besked här i debatten med tillfredsställelse. Han sa att han från Kristdemokraternas sida ser att det här måste gälla i alla led.
När vi var ute och diskuterade det här på Lidingö med åkerinäringen och facken var inte beskedet lika tydligt från dem som var med från er sida.
Men du, Edward, kan nu i det här sammanhanget säga att ni också står bakom en sådan inriktning av beställaransvaret, där varje led måste leva upp till beställaransvaret och där man inte kan komma undan det genom att skicka vidare ett uppdrag, vilket man tyvärr kan göra med det beställaransvar vi har i dag. Det fyller inte funktionen, och det är därför som ingen heller har blivit åtalad.
Leif Pettersson (S):
Nej, det är jag definitivt inte, och det är precis det som det handlar om. Men om vi nu skulle följa ert förslag och tillsätta en utredning skulle det ta ett eller två år innan den utredningen var klar. Om man ska ta ett sådant brett grepp tar det ju ett tag. Under de två åren menar jag att vi hinner vidta en hel del av de åtgärder som måste vidtas.
Jag tror att vi inte har så mycket tid på oss på en del av de här områdena. Utvecklingen går fort. Vi har ännu inte sett att någon hyrt in chaufförer från bemanningsföretag för att köra skogsråvara till sågarna. Men jag tror att det bara är en tidsfråga innan det första åkeriet kommer att göra även det.
Det går fort när det börjar rämna i kanten, så att säga, och då måste man vara mer snabbfotad än att tillsätta en utredning på ett par år. Jag tror att vi i stället kan göra ungefär så här: Vi tittar på vilka åtgärder vi behöver vidta. Sedan vidtar vi de åtgärderna, utan att behöva göra en lång utredning om det hela. Det tror jag är en smartare väg.
Titta på vad som kommer fram den 1 maj och genomför det! Räcker inte det, eller om det finns ytterligare förslag som vi vill gå vidare med, går vi vidare. Den vägen kommer vi att komma fram mycket snabbare än om vi tillsätter en utredning. Den kan vi i och för sig ha eller mista. Uppdraget finns redan hos Transportstyrelsen. Det finns inte ett motsvarande uppdrag inom lantbruket.
Det finns ingen myndighet som har uppdraget att titta på konkurrenskraften för lantbruket. Men det finns det för åkerinäringen. Transportstyrelsen har det uppdraget redan. Det tror jag är viktigt att komma ihåg.
Leif Pettersson (S):
Min fråga går till infrastrukturminister Anna Johansson. Jag tror att det i dag finns många företag runt om i Sverige, framför allt åkeriföretag, som har anledning att fira. De har anledning att köpa tårta att bjuda sina anställda på, för i dag har regeringen fattat beslut om att lägga fram en godsproposition där frågan om 74-tonslastbilar ingår.
Det är naturligtvis välkommet, inte minst från de industrier som finns där uppe där jag kommer ifrån, det vill säga skogsindustrin. Det är också välkommet från andra håll. Jag vill fråga infrastrukturministern hur hon ser på regeringens politik för att främja svensk åkerinäring och hur 74-tonslastbilarna ingår i det arbetet.
Leif Pettersson (S):
Vi hörde tidigare under frågestunden en del invändningar mot reformen, kan man väl säga. Nu tror jag att det är viktigt att konstatera att vi måste ha vägar som håller för trafik med tyngre lastbilar, och därför är det kanske bra att man skyndade lagom fort med just den biten.
Hur tänker regeringen, i ett längre perspektiv, att det här kommer att utvecklas i framtiden?
Leif Pettersson (S):
Den proposition som vi antog om klampning blev väl inte så bra, för att kanske uttrycka sig lite mildare, utan var tvungen att göras om. Vi insåg det ganska snabbt, och det var ni också med på. Det är ett faktum att det var på det sättet. Att statsrådet var nöjd med att någonting över huvud taget kom på plats får man väl prata med henne om.
När det gäller vägslitageskatten har ingen i dag lagt fram några förslag när det gäller nivåer på skatten eller på pengar som ska plockas in eller något sådant. Det finns inga förslag på det området.
Det som man har skickat ut som en skrivelse på remiss handlar om ett system där man först och främst behandlar svenska och utländska fordon på samma sätt.
Vi kan inte införa bara gps-positionering lite hipp som happ och säga att bara utländska fordon ska ha det, utan det måste vi i så fall se till att alla fordon i Sverige har precis på samma sätt som när vi kommer till andra länder som har sådana system och våra fordon från Sverige måste ha transpondrar av olika slag.
Jag tror att det är viktigt att poängtera i det här sammanhanget att den här frågan inte alls är färdig för diskussion ännu. Den finns ute på remiss, och vad det kommer att ge är svårt att säga i dag, för vi vet inte det.
Sedan är det dessutom en fråga som skatteutskottet antagligen ska behandla, så det är väl inte riktig vår fråga ens.
Leif Pettersson (S):
Anledningen till att det här är ihopkopplat är självklar. Om vi ska ha koll på alla bilar måste det ske via gps-positionering. Man måste också kunna kontrollera att transpondrarna faktiskt är på. Det är ett system som naturligtvis kommer att kosta pengar att införa. Därför måste man se till att plocka in intäkter för det.
Om det sedan ska vara så att man gör någon sorts skatteväxling när man inför det här eller om det ska vara på något annat sätt vet vi inte ännu. Det man nu tittar på är hur systemet ska fungera.
Att då måla en viss potentat på väggen och säga att det här skulle kosta 40 spänn milen ska man nog akta sig för i det här fallet. Det kan nog vara så att det här blir ett totalt neutralt system som inte plockar in några pengar men i stället håller ordning och reda på vägarna.
Det kan mycket väl bli på det sättet. Det är en möjlighet, men det vet vi inte ännu. Jag tror att det är viktigt att man faktiskt tittar på det här. Kom också ihåg en annan sak. När vi tidigare sa - det här trodde jag nästan att Anders Åkesson skulle komma till - att vi skulle plocka in 4 miljarder på det här sättet var det ett läge när statsfinanserna var i minst sagt dåligt skick. Nu är det inte så längre.
Därför behöver vi inte av det skälet säga att vi ska ha ett stort överskott i systemet. Det som nu tittas på är systemet i sig, inte några nivåer när det gäller skatterna.
Leif Pettersson (S):
När det gäller förlängd klampning hänvisar jag till det Nina Lundström sa om möjligheterna att klampa längre än 36 timmar. Jimmy Ståhl vill kanske i stället ha ett domstolsförfarande som kan dröja veckor. Under den tiden hinner en lastbil köra ganska långt. Och då hinner vi inte få fast en enda. Men det är upp till Jimmy Ståhl att driva en sådan fråga i så fall.
Det är anmärkningsvärt att en representant för ett riksdagsparti - i det här fallet visserligen en EU-parlamentariker, men ändå - kan uttrycka sig på det sättet i en debatt. Sverigedemokraterna lägger samtidigt inte fram någon motion i riksdagen om att skippa beställaransvaret och att ha något annat i stället.
Något annat måste nämligen på plats i stället, eller är det bara bra som det är? Den frågan måste man ställa sig. Jag lutar nog åt förklaringen som jag hade i slutet av den delen av mitt anförande. Ni vill både äta kakan och ha den kvar, Jimmy Ståhl.
Ni vill både kunna skälla på förslag som den här regeringen har lagt fram och samtidigt säga: "Nej, vi är med." Den taktiken använder ni i många andra frågor. Ta bara vinster i välfärden, till exempel. Där var ni först med, men sedan sa ni att något sådant inte skulle läggas fram.
Sverigedemokraterna är ett opålitligt parti, ett djupt opålitligt parti som kan uttrycka sig på i princip vilket sätt som helst i vilken fråga som helst. Men någon linje har ni inte.
Leif Pettersson (S):
Valrörelsen har krupit in i riksdagen redan nu. Det märktes på Sten Berghedens anförande och på Jimmy Ståhls replik nu. Jag tycker att det är lite sorgligt, men det är bara att konstatera att så är fallet. Det vi vill göra för att stärka svensk åkerinäring på kort sikt är att införa beställaransvaret, och vi har klampningen under längre tid. Det gäller att få ordning och reda på vägen.
Och det får vi genom att införa ett beställaransvar, genom att se till att ansvaret verkligen tas i alla led. Det var precis det Robert Halef redogjorde för i sitt anförande. Jimmy Ståhl kanske glömde att lyssna precis då, men det var ett bra anförande från Robert Halef i den delen. Därför behöver jag inte upprepa det. För svensk åkerinäring är det viktigt med ordning och reda och konkurrens på lika villkor.
Det är också viktigt att vi får fler poliser på plats. Men det tar tio år att utbilda trafikpoliser. Och det är inte på det sättet att nedgången när det gäller trafikpoliser började för fyra år sedan. Den har skett under lång tid. Poliser har sökt sig från trafikuppdrag till andra uppdrag, därför att man har tyckt att det har varit viktigare saker att syssla med.
Det har inte heller gått att rekrytera unga poliser till att bli trafikpoliser. I stället har vi börjat anställa bilinspektörer. Vi måste se över vilken kompetens de ska ha, som jag sa i mitt anförande. Jag tror att det här är viktiga åtgärder för svensk åkerinäring.
Men det gäller också att åkerinäringen själv gör vad man kan, och det gör man genom initiativet Fair Transport, som jag återigen vill föra fram och hylla.
Leif Pettersson (S):
Jag börjar med konkurrensutredningen. I den debatten påpekade jag för Sten Bergheden att den utredningen är att slag i luften, men det lyssnade han naturligtvis inte på. Utredning av konkurrensvillkoren görs nämligen ständigt av Transportstyrelsen.
I Transportstyrelsens instruktion står det att man ska se över den svenska konkurrenssituationen. Det görs alltså löpande. Man behöver inte tillsätta en utredning och vänta i flera år på ett resultat, för det är ju vad som skulle hända i så fall. Det är alltså ett slag i luften som inte innebär något.
När det gäller detta med 36-timmarsklampning hade jag gärna sett att vi hade kunnat få längre tid, men nu går det inte. Det går inte att få längre klampningstid utan ett domstolsförfarande. Sten Bergheden vet att om det ska bli ett domstolsförfarande hinner det gå mycket lång tid innan vi kan vidta någon åtgärd. Då har lastbilen redan hunnit köra lång väg och är borta.
Den är borta med vinden, så att säga. Detta blir alltså bara ytterligare ett slag i luften, när det handlar om möjligheter att åtgärda de fel som finns. Sten Bergheden, under åtta år hade vi en alliansregering i Sverige.
Kan du nämna ett enda förslag som den alliansregeringen genomförde eller lade fram här i riksdagen som förbättrade situationen för svensk åkerinäring? Jag kan inte det, för det finns inget.
Leif Pettersson (S):
Låt mig börja med bränslepriserna. Orsaken till att vi har så höga bränslepriser i dag är inte bränsleskatten, utan det är den svaga svenska kronan och en president på andra sidan det stora vattnet - Trump heter han visst i efternamn. Det är han som genom sina utspel om Iranavtalet har sett till att oljepriserna gått upp. Sedan har vi en svag svensk krona.
Sten Bergheden och andra här i kammaren vet att penningpolitiken är Riksbankens ansvar. Där kan regeringen inte göra någonting. Vi har i dag väldigt låga räntor i Sverige. Det innebär att vi har en svag svensk krona. Det innebär att vi får höga importpriser på bland annat diesel och bensin.
Detta är orsakerna till att priset har gått upp just nu. När det gäller försöksverksamhet är det så här: All utrustning för försöksverksamhet, även försöket med elväg som pågår nu, måste monteras ned när försöket är slut. Sådana är bestämmelserna rörande försöksverksamhet i vårt land. Det har den här riksdagen fattat beslut om.
Detta innebär att när försöket med alkobommar var över måste alkobommarna monteras ned. För att få fram ett beslut om de alkobommar som fanns i Göteborg krävdes en diskussion som var hur lång som helst. Sten Bergheden var inte speciellt intresserad av att införa dem. Regeringen sa: Nej, det vill vi inte.
De kan ju kosta pengar, och det kan ju vara besvärligt för åkerinäringen på något sätt. Nu kommer alkobommarna.
Leif Pettersson (S):
Nu har reglerna inte varit i funktion så länge. Man kanske ska låta dem verka ett tag först och sedan se hur utfallet blir. Man sänker alltså avgiften för enklare överträdelser till 5 000 kronor, och man höjer den rejält för dem som begår systematiska överträdelser av reglerna. Det tycker jag är rätt väg att gå.
De som försöker utnyttja ett system eller sätter sig över det ska betala rejält. De andra ska inte behöva betala. Vi får väl se vad det leder till. Kom också ihåg vad Transportstyrelsen sa till oss när de var hos oss i utskottet.
Om man exempelvis har några kilometer kvar hem och kör den sträckan fastän det innebär att man överträder kör- och vilotiderna kan man göra en ordentlig anteckning om det och skriva varför man har överträtt reglerna. Då får man ingen påföljd alls. Det är också en möjlighet som finns. Men då måste man följa det regelverk som finns.
Man får inte bara rycka på axlarna och säga: Äh, vad fasen, vi får ju ändå betala! Ursäkta uttrycket! Om man verkligen lägger sig vinn om att följa de regler som finns är detta inget stort problem. Jag har också träffat ganska många åkeriföretag som kör med sjysta villkor. De säger att kör- och vilotiderna inte är ett problem.
Däremot är konkurrensen ett problem som de vill att vi ska göra något åt. Vi måste kunna följa vad andra gör, apropå den debatt jag hade med Anders Åkesson här tidigare. Låt systemet verka ett tag. Sedan får vi utvärdera vad som har hänt och se om man måste vidta ytterligare förändringar av nivåerna.