Finn Bengtsson (M):
Låt mig först få gratulera Mikael Damberg till utnämningen som närings- och innovationsminister och sedan tacka honom för svaret på min interpellation. Jag hade ställt frågan om avsaknad av en handelsminister i den nya regeringen Löfven till statsministern eftersom det ytterst är han som ansvarar för statsrådsutnämningarna. Nu svarar i stället Mikael Damberg på frågan då han fått den uppgiften i sin redan i övrigt digra portfölj.
Näringsminister Damberg konstaterar i sitt svar att ungefär hälften av den svenska bruttonationalprodukten utgörs av export och att utrikeshandel är en nyckel till en växande ekonomi och fler jobb i Sverige samt att det är en för regeringen prioriterad fråga.
Men varför, Mikael Damberg, prioriterar man inte en minister på heltid bland de 24 nya statsråden i den svaga minoritetsregeringen, koalitionsregeringen mellan Socialdemokraterna och Miljöpartiet? Jag har mycket svårt att förstå att Socialdemokraterna, särskilt Mikael Damberg, som jag bedömer som en mycket tillväxtinriktad och klok politiker, aktivt valt bort att tillsätta en så viktig person i regeringen som en handelsminister faktiskt är.
Kan förklaringen, herr talman, ligga i att Socialdemokraterna med Mikael Damberg i spetsen givit sig i lag med ett öppet tillväxtfientligt parti som Miljöpartiet och att man fått vika sig på denna för Sverige som nation så viktiga punkt? Var regeringsinnehavet så hett eftertraktat att detta fick gå före Sveriges väl?
I sitt svar hänvisar Mikael Damberg till att statsministern valt att organisera regeringens arbete så att närings- och innovationsministern ska ansvara för EU:s inre marknad, handelspolitik, handels, investerings- och Sverigefrämjande samtidigt som han är chef för hela det mäktiga Näringsdepartementet.
Förlåt mig, herr talman, för jag vet att Mikael Damberg har stor arbetskapacitet, men även för honom har dygnet endast 24 timmar och alla måste vila ut någon gång, inte minst under de kommande fyra åren som nu är framför oss, om den rådande ordningen blir bestående under denna tid.
Då skulle Mikael Damberg, Näringsdepartementet, Sveriges regering och hela svenska folket vara betjänt av att han avlastades de för den svenska exporten till utlandet så viktiga frågorna av en handelsminister som helhjärtat kunde ta sig an denna för vårt framtida välstånd mycket viktiga funktion.
Att, som Mikael Damberg säger, ha kompenserat detta genom att ha utsett en statssekreterare med ansvar för handelspolitiken och främjandet känns för den som har någon uppfattning om handelsutbytets roll milt sagt politiskt naivt.
Hur tror Mikael Damberg att det uppfattas om Sverige verkligen vill utveckla ett nära och viktigt samarbete med många stora länder runt om i världen om han från Näringsdepartementet skickar en statssekreterare att möta upp dessa länders regeringsrepresentanter?
Ja, inte lär det vara statsråd och regeringschefer, eller ens andra ministrar, som statssekreteraren kommer att få träffa, utan i bästa fall tjänstemän på hans eller hennes egen nivå där beslut om handelsutbyten, åtminstone i större sammanhang, knappast bemyndigats att överenskommas.
Det är dessutom lite underligt att tänka sig att statssekreteraren i fråga skulle ägna sitt uppdrag så mycket tid som den tidigare handelsministern i alliansregeringen gjorde, med kanske 250 resdagar om året. Det är alltså en belastning som bör ligga på ministernivå och Mikael Damberg bör befrias från den med tanke på det tunga ansvar han har som närings- och innovationsminister.