KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anders Ygeman (S):
Johan Hultberg har ställt tre frågor till mig rörande handläggningstider för vapenlicens. För det första undrar Johan Hultberg när jag bedömer att det digitala ansökningsförfarandet kan vara på plats och tas i bruk. För det andra undrar Johan Hultberg hur jag ställer mig till förslaget om att inrätta en ny viltmyndighet och att även ge denna i uppdrag att handlägga ansökningar om vapenlicenser.
För det tredje frågar Johan Hultberg mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att korta handläggningstiderna för vapenlicenser så att de i normalfallet inte överstiger 30 dagar. Handläggningstiderna för vapenlicenser är långa och varierar mellan olika polisregioner. Problemet har varit särskilt påtagligt i storstäderna. En av orsakerna till den senaste tidens långa handläggningstider har varit vapenamnestin som genomfördes under 2013. Under vapenamnestin lämnades det in många vapen, vilket är tillfredsställande.
Hanteringen av dessa påverkade dock handläggningen av andra vapenärenden. De vapen som kom in under vapenamnestin är nu omhändertagna. Polismyndigheten har uppmärksammat problemet med alltför långa handläggningstider för vapenlicenser och vidtar åtgärder för att få en snabbare process. Det senaste året har handläggningstiderna också blivit kortare i flera regioner, däribland i Stockholm. Mer kan dock göras, och jag följer resultatet av de åtgärder som vidtas.
Hanteringen av vapentillstånd är ett av många områden som behandlas inom ramen för polisens ombildning, som ett led i att effektivisera ärendeprocesser. Det förväntas leda till större enhetlighet, ökad nationell samordning och kortare handläggningstider. Under våren 2015 kommer ett första steg i ett digitalt ansökningsförfarande att införas i Polismyndigheten. Genom detta kommer färre ofullständiga ansökningar att behöva behandlas, och arbetsprocessen kan därmed göras kortare.
Jaktlagsutredningen föreslog i ett delbetänkande år 2013 att en ny myndighet för jakt- och viltförvaltning, Viltmyndigheten, ska bildas. Förslaget har remitterats. Endast 6 av 49 remissinstanser var positiva till att inrätta en viltmyndighet. Frågan om hur jakten ska organiseras framöver bereds inom Regeringskansliet. Utredningen hade inte till uppgift att överväga en överflyttning av ansvaret för handläggningen av vapenlicenser. Jag avser inte heller att initiera en sådan utredning.
Regelverket kring vapenlicenser är ofta föremål för diskussioner och förändringar. Det är angeläget att regelverket är utformat på ett sätt som inte i onödan försvårar utövandet av verksamheterna inom jakt och sportskytte. Samtidigt måste detta regelverk och rutinerna för prövningen av ansökningar om licens vara utformade på sätt som förhindrar att vapen kommer till brottslig användning. Kortare handläggningstider får således aldrig prioriteras på bekostnad av den prövning som är nödvändig för att undvika att vapen missbrukas.
Anders Ygeman (S):
Låt mig först vara tydlig. Jag instämmer i Johan Hultbergs kritik av de långa handläggningstiderna. Efter åtta år av moderatledd regering är det pinsamt att handläggningstiderna inte har gått ned. Ni har haft åtta år på er. Sedan står du i riksdagens talarstol efter ett halvår och säger: Varför gör ni inte mer? Ja, Johan, du hade åtta år på dig då du kunde ha gjort någonting. Men nu har det faktiskt hänt saker.
Vi har genomfört den största polisreformen i modern tid - åtminstone den största sedan 1965. I stället för att ha förfarandet att man tolkar reglerna och lagarna olika vid olika polismyndigheter ska det nu bli en enhetlig tillämpning. Precis som jag sa i mitt svar pågår arbetet med att införa en digital ansökan.
Min förhoppning är - och det tror jag är Johan Hultbergs förhoppning också - att dessa åtgärder ska leda till att det blir rimliga handläggningstider för vapenlicenser. Skulle så inte bli fallet, då är jag inte främmande för att ge ett tydligare uppdrag till Polismyndigheten om enhetliga rutiner och kortare handläggningstider.
Anders Ygeman (S):
Låt oss fokusera på det vi är överens om. Handläggningstiderna är för långa. De har varit för långa under lång tid. Jag tror inte att det är regelverket som är skälet till det.
Jag menar att dagens lagar och regler är väl avvägda, men tillämpningen har varit olika i olika delar av landet, vilket lett till de långa handläggningstiderna. En indikator på att jag har rätt i det avseendet är att man i flera delar av landet klarat av att ha acceptabla handläggningstider trots gällande lagar och regelverk.
Det ger vid handen att det snarare varit tillämpningen vid den enskilda polismyndigheten som varit problemet, inte regleringen och lagarna. Därför menar jag att det är rimligare att fokusera på det om man vill komma åt de långa handläggningstiderna. Jag är glad över att alla partier i Sveriges riksdag ställt sig bakom den största polisreformen i modern tid.
Nu får vi samma tillämpning i hela nationen och därmed förhoppningsvis handläggningstider inom ramen för vad som är rimligt. Johan Hultberg frågar också om vi inte ska ha en utredning om en viltvårdsmyndighet som ska sköta detta och varför vi inte kan titta på det. Vi har just haft en utredning som tittat på det. Den har skickats ut på remiss.
49 remissinstanser har tittat på utredningen. Sex av dem tycker i likhet med Johan Hultberg att vi ska göra en ändring. De övriga har en annan uppfattning. Det är ett tydligt remissutfall.
Även det ger vid handen att om man verkligen vill komma till skott och ordna upp det här, som är ett reellt problem för många sportskyttar och jägare som inte får ut licenserna i tid, då är det snarare enhetliga riktlinjer och handläggning som vi ska åtgärda, inte göra nya utredningar som skulle ta mycket lång tid och leda till oklart resultat.
Anders Ygeman (S):
Samarbetsregeringen är naturligtvis konstruktiv, lyssnar på och vill föra samtal med riksdagen. Men jag tänker inte sälla mig till dem som tror att konkreta samhällsproblem löses av nya utredningar och nya myndigheter.
Jag tycker att det är ett fattigdomsbevis att man efter åtta år vid makten inte klarat av att lösa problemet, inte klarat av att föra utvecklingen framåt, och nu har som främsta förslag nya utredningar och nya myndigheter. Det kommer inte att lösa problemet. Vi har ett reellt problem. Vi har för långa handläggningstider. Det drabbar jägare. Det drabbar sportskyttar.
Vi har gjort en enorm reform från årsskiftet, som jag och interpellanten varit överens om. Låt den nu få verka så att vi får kortare handläggningstider och så att de som har sportskytte eller jakt som hobby kan utöva dem utan onödig byråkrati.
Anders Ygeman (S):
Det är väl bara att konstatera, precis som Ellen Juntti själv säger, att de ändringar som den tidigare moderatledda regeringen gjorde inte har haft någon effekt. I den rapport som Ellen Juntti själv pekar på tas några möjliga förklaringar upp. En av dem är att socialtjänsten känner att man inte har någon ytterligare nytta av polisutredningar, utan att de får den information de behöver i sina egna utredningar. Det är svårt för mig som statsråd att överpröva de uppfattningar som socialtjänsten har i de olika fallen.
Om man vill diskutera socialtjänstens arbete mot detta är det rimligt att i stället interpellera socialtjänstministern.
Anders Ygeman (S):
Låt oss börja med att säga vad vi är överens om. Vi är överens om att narkotika är farligt och att det är ett allvarligt problem att ungdomar missbrukar narkotika. Naturligtvis är det även allvarligt när vuxna missbrukar narkotika. Låt oss vara överens om att vi ska se till att maximera samhällets insatser mot narkotikamissbruk var vi än får reda på det.
Jag tror ändå att man måste tillåta sig att påpeka att polisen nog inte är det mest verkningsfulla redskapet mot narkotikamissbruk i mellanstadiet. Det måste vara socialtjänstens myndigheters och skolans uppgift. Vi kan inte låta polisen bli städgumma för misslyckande i skolan, misslyckanden av socialtjänst eller misslyckanden på andra områden.
Vi måste se till att polisens resurser läggs där de är bäst lämpade, nämligen på att utreda och lagföra brott. Vi kan inte låta åtta år av fallande skolresultat under en moderatledd regering och ökad oro i skolan bli polisens arbetsuppgift. Det måste vara skolans. Skolresultaten måste upp. Skolans förberedande arbete måste upp.
Kringpersonalen i skolan, som försvann under den moderatledda regeringens tid vid makten, måste tillbaka. Vi kan inte ge upp inför narkotikamissbruket i skolan. Vi har inte från regeringens sida någon avsikt att i dagsläget ändra lagstiftningen om drogtester, men jag tror att vi måste sätta in en väldig massa andra åtgärder för att komma till rätta med narkotikamissbruket.
Anders Ygeman (S):
Sociala insatsgrupper har varit effektiva på många platser i landet. Men man ska inte blunda för att de inte har varit riktigt lika effektiva på andra platser i landet. De har också gett ett något spretigt intryck över landet. Jag är i grunden positiv till sociala insatsgrupper. Däremot finns det fortfarande arbetsmetodikproblem att lösa.
För att kunna göra arbetet effektivare har jag och socialtjänstministern påbörjat ett arbete för att kunna riva de barriärer som finns i sekretessen. Kommunerna har, trots allt, på en hel del håll i landet gjort olika tolkningar av sekretessreglerna när det gäller de sociala insatsgrupperna.
Det har lett till att arbetet inte har varit lika effektivt som det skulle kunna vara. Där finns det fortfarande arbete kvar att göra. Och det är ett exempel på en åtgärd som regeringen hoppas kunna återkomma med. När det gäller sociala insatsgrupper för dem som är under 15 år förhåller jag mig försiktigt skeptisk. Jag tror att en samlad arbetsmodell, att samla flera, kan vara av värde för den här gruppen. Men jag tvivlar på att det är just de sociala insatsgrupperna som ska göra det.
Det rör sig om människor som är brottsmisstänkta eller brottsbelastade. Därför är det kanske inte den främsta åtgärden vi ska ha för 11-, 12- eller 13-åringar. Möjligen kan vi hitta inspiration hos de sociala insatsgrupperna. Men jag tror att vi får ha en annan metodik när det rör sig om så unga personer som mellanstadiebarn.
Anders Ygeman (S):
Lena Asplund har frågat mig vad jag anser om konsekvenserna av en eventuell nedläggning av någon av Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps, MSB:s, utbildningsplatser och vilka möjligheter jag ser att hantera detta. Statens resurser måste alltid fördelas så att de kan användas på ett effektivt sätt. I årets budgetproposition bedömde regeringen att MSB:s anslag behövde minskas för att finansiera annan angelägen verksamhet. Denna besparing återfinns också i de borgerliga partiernas budgetmotion.
Det är varje myndighets ansvar att eftersträva hög effektivitet, kvalitet och ekonomisk återhållsamhet. Att kontinuerligt utveckla utbildningsverksamheten inom myndighetens ansvarsområde utifrån samhällets behov är därför en viktig uppgift för MSB. Myndigheten beslutade redan i höstas att en översyn av utbildningsverksamheten skulle genomföras. Översynen syftar enligt MSB till att höja kvaliteten inom utbildningsverksamheten, men den ska också ligga till grund för beslut om åtgärder för att anpassa myndighetens verksamhet till de nya ekonomiska förutsättningarna.
Att bedöma konsekvenserna av en eventuell nedläggning av verksamheten vid en av utbildningsorterna är en uppgift för MSB, och det ingår i den översyn som myndigheten genomför. Det är därför för tidigt att redan nu bedöma konsekvenserna av en nedläggning av en av utbildningsorterna och om möjligheterna att hantera detta.
Anders Ygeman (S):
Jag tar det sista först. Jag har ingen uppfattning, och jag ska inte ha någon uppfattning. MSB har gjort utredningen för att ta reda på behovet. Det vore mig främmande att göra en egen bedömning innan vi har något underlag i frågan. Jag förstår den oro som finns både på Sandö och i Revinge. Men jag är också glad över den lokala uppslutningen, det intresse och den uppbackning som finns kring skolorna.
Det bådar gott inför framtiden. Vad är grunden? Jag har mottagit brev från räddningschefer och kommunalråd. Många är, som tur är, från mitt eget parti. Poängen är hur efterfrågan på utbildning ser ut.
Efterfrågar man lång utbildning, ganska långt från hemorten, vilket både Revinge och Sandö erbjuder? Eller efterfrågar man decentraliserad utbildning närmare den egna kommunen, närmare den egna räddningstjänsten? Det är det - vilken form av utbildning som kommer att efterfrågas - snarare än vad MSB:s utredning och jag anser, som kommer att vara styrande.
Det är efterfrågan på utbildningen som ska styra, inte var staten helst skulle vilja ha sina utbildningsresurser. Jag har två kommentarer till. För det första behöver vi inte gå utredningen i förväg. Jag har i dag, klockan 11, mottagit utredningen om branden i Västmanland med alla slutsatser.
För det andra har jag noterat att både Revinge och Sandö säger sig ha kapacitet för hela utbildningsbehovet. Det är den information som jag har fått.
Anders Ygeman (S):
Jag vill bara påpeka att det är myndigheten som har beslutat att utreda detta med anledning av två saker: Det ena skälet är en vikande efterfrågan på utbildning - det var det som jag var inne på i mitt svar, att det sker en förändring av vilken sorts utbildning som kommuner och räddningstjänst efterfrågar. Det andra skälet är den besparing som fanns i både samarbetsregeringens budget och de borgerliga partiernas budget.
Det är det som är bakgrunden. Man kan också ödmjukt påpeka att när antalet skolor drogs ned från fyra till två var skolan i Stockholm en av dem som försvann. Det var väl en decentralisering i sig. Återigen: Vi måste se vad utredningen ger för resultat.
Vi måste se över den efterfrågan som finns på utbildning och hur vi på bästa sätt möter den, så att man kan ha en så väl utbildad personal som möjligt och bedriva verksamheten på ett så kostnadseffektivt sätt som möjligt.
Anders Ygeman (S):
Om det avslutande kan vi naturligtvis vara helt överens. Jag ska diskutera med MSB, men först måste vi ha utredningen på plats. Vi kan inte diskutera i blindo. Med ett visst leende på läpparna står jag här i riksdagens talarstol och får förklara för en moderat riksdagsledamot skillnaden mellan behov och efterfrågan. Det brukar ju vara precis tvärtom.
Det finns ett enormt behov av utbildning, men det finns inte tillräckligt stor efterfrågan på de kurser som MSB erbjuder. Då kan man välja att ha kvar de kurser som inte efterfrågas eller att möta de behov som finns i räddningstjänsten.
Jag hoppas naturligtvis att vi ska ha en så omfattande utbildningsverksamhet som möjligt i MSB:s regi för att möta behovet inom räddningstjänster och i kommuner. Men jag tror att sättet att utbilda kommer att förändras över tid.
Då måste också utbildningsorganisationen möta de krav på utbildningen som ställs från dem som betalar för den.
Anders Ygeman (S):
Jan R Andersson har frågat mig vilka åtgärder jag avser vidta för att underlätta för rekryteringen av deltidsbrandmän. Det är kommunen som ansvarar för att räddningstjänsten planeras och organiseras så att räddningsinsatserna kan påbörjas inom godtagbar tid och genomföras på ett effektivt sätt inom kommunen. Deltidsanställda brandmän är en viktig grund inom den kommunala räddningstjänsten.
Kommunerna har dock problem med att rekrytera deltidsbrandmän, särskilt i glesbygd och landsbygd, och kan behöva stöd i arbetet med att organisera räddningstjänsten med deltidsanställda brandmän. Staten har genom Myndigheten för samhällsskydd och beredskap vidtagit ett antal åtgärder för att stödja kommunerna i arbetet med att organisera räddningstjänsten med deltidsanställda brandmän. Utöver befintlig utbildningsverksamhet och omfattande stöd och informationsmaterial har myndigheten tagit fram en internetbaserad utbildningsplattform.
Vidare avser myndigheten i samverkan med Sveriges Kommuner och Landsting att i april 2015 inleda ett gemensamt arbete med fokus på rekrytering av deltidsanställda brandmän. Staten kan på olika sätt stödja kommunerna i deras arbete med att organisera sin räddningstjänst med deltidsanställda brandmän. Det är dock viktigt att kommunerna själva är aktiva eftersom huvudansvaret för att organisera räddningstjänsten ligger på dessa.
Anders Ygeman (S):
Det gläder mig att jag och Jan R Andersson är överens om allt. Den kommunala räddningstjänsten, som är organiserad med deltidsanställda brandmän, har stor betydelse för räddningstjänstverksamheten. Det är vi överens om. I pipeline ligger att MSB avser att tillsammans med SKL i april 2015 inrätta ett forum med fokus på rekrytering av deltidsanställda brandmän.
Vi ska från statens sida naturligtvis stödja kommunerna i deras arbete med att organisera sin räddningstjänst med deltidsanställda brandmän. Det viktiga är att det är kommunerna själva som bestämmer och är aktiva. Det är där arbetsgivaransvaret ligger, och det är där rekryteringsåtgärderna behöver vidtas. Statens roll kan endast vara att stödja kommunerna i detta viktiga arbete.
Anders Ygeman (S):
Vi från den statliga sidan, oavsett om vi är riksdagsledamöter eller regeringsmedlemmar, ska naturligtvis göra det vi kan för att underlätta rekryteringen av deltidsbrandmän. Men ingen är behjälpt av att vi låtsas att det i grunden är vårt ansvar. I grunden är det kommunerna som har det ansvaret. Det är kommunerna som är arbetsgivare och det är de som ska rekrytera deltidsbrandmän.
Jan R Andersson frågar vilka faktorer jag tror är viktigast. Jag kan nog ge ett ganska enkelt svar på det. Det är utbildningen, ersättningen och arbetsvillkoren. Ju attraktivare det är att vara deltidsbrandman, desto lättare kommer det att vara att rekrytera. Ju svårare det är att utbilda sig, ju lägre ersättning och ju sämre arbetsvillkor man har desto svårare kommer rekryteringen att bli.
Därför är vår uppgift på den statliga nivån att göra allt vi kan för att stödja kommunerna i det viktiga arbetet.
Anders Ygeman (S):
Låt mig börja med att tacka Jan R Andersson för att han ställt interpellationen. Jag tror i likhet med honom att det här är en viktig fråga och att vi kommer att få anledning att återkomma till den. Det är bra att det finns engagerade riksdagsledamöter som lyfter fram den typen av viktiga frågor. De förtjänar ett tack för det. Jag vill göra ett detaljtillägg. Enligt LSO har kommunen ansvaret för att personalen har den kompetens som behövs.
Genom MSB tillhandahåller staten utbildning, samt ersättning, men det är kommunerna som har ansvaret för att utbildningen är den rätta. Jag har visat på ett antal åtgärder som vi ska vidta för att stärka arbetet med att rekrytera och utbilda deltidsbrandmän. Jag hoppas naturligtvis att de blir framgångsrika, men jag hoppas också att få återkomma i fler interpellationsdebatter med Jan R Andersson och diskutera vad vi kan göra för att ytterligare förbättra situationen.
Anders Ygeman (S):
Sten Bergheden har frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta för att säkerställa att polisen kan arbeta på ett effektivt sätt för att minska antalet rattfulla förare ute på våra vägar. Sten Bergheden har även frågat vilka åtgärder jag ämnar vidta för att komma till rätta med problemet att chaufförer som saknar körkort och giltiga utbildningar ändå kör omkring på våra vägar. Trafiksäkerhetsarbetet är en självklar och viktig del av Polismyndighetens arbete för att förebygga, förhindra och ingripa mot brott.
Målet är först och främst att bidra till en minskning av antalet döda och skadade i trafiken. Genom en helhetssyn på arbetet där såväl regelbrott i trafiken som misstanke om andra brott beaktas vid varje kontroll av förare och fordon kan dock även andra brott uppdagas. Möjligheten till effektiv kontrollverksamhet har tidigare begränsats av att befogenheter, ansvar och prioriteringar varit underställda beslut i varje polismyndighet. Sedan den 1 januari i år, då den nya Polismyndigheten inledde sin verksamhet, finns inte längre den begränsningen.
Polismyndigheten har nu möjlighet att fatta de beslut som krävs för att skapa en likriktad kontrollverksamhet, tydligare prioriteringar av arbetsuppgifter och en effektiv resursfördelning över hela landet. Nykterhet och körkortsbehörighet kontrolleras vid varje förar- och fordonskontroll och är en uppgift som utförs av samtliga poliser i yttre tjänst. I varje polisregion finns vidare särskilda grupper som är specialiserade på kontroll av yrkestrafiken. Dessa grupper består såväl av polismän som särskilt utbildade bilinspektörer.
Den 2 januari 2015 trädde nya regler i kraft som ger ytterligare befogenheter för bilinspektörer. Förslagen innebär sammantaget förbättrade möjligheter att effektivt kontrollera och motverka den olagliga yrkesmässiga godstrafiken. I syfte att få ett mer effektivt utnyttjande av samhällets resurser för trafiksäkerhet utförs nykterhetskontroller på förare av motorfordon i hamnar också av Kustbevakningen och Tullverket.
För närvarande pågår även försöksverksamhet med såväl trafiknykterhetskontrollanter i hamnar som automatisk alkoholkontroll med hjälp av bommar i Stockholms frihamn, en verksamhet som jag för övrigt invigde i min tidigare roll som ordförande i trafikutskottet. När dessa försöksverksamheter har utvärderats avser regeringen att ta ställning till hur vi ska gå vidare. Avslutningsvis är det värt att påpeka att en ökad trygghet på våra vägar inte enbart är en polisiär fråga utan kräver förebyggande insatser från hela samhället.
Anders Ygeman (S):
Låt mig först notera att vi under det här året lever med den budget som de borgerliga partierna röstade igenom här i kammaren. I den budgeten avsattes det inte en enda krona för att permanenta försöket med alkobommar. Det är en viktig iakttagelse. Jag tror att vi trots det ska kunna gå vidare med frågan.
Arbetet i regeringen lär vara så organiserat att det ansvaret delas mellan mig och infrastrukturminister Anna Johansson. Vi ansvarar för olika delar. Det kanske till och med är så att det främst rör Anna Johanssons ansvarsområde i regeringen. Jag delar Sten Berghedens positiva syn på alkobommar.
Jag delar också Sten Berghedens som jag uppfattar det positiva syn på trafikkontroller på våra vägar som ett sätt att se till att man upprätthåller nykterheten och följer de lagar och regler som vi har på svenska vägar och svensk arbetsmarknad.
I det häradet kan jag nämna en annan positiv teknisk utveckling vi nu har, nämligen möjligheten att automatiskt läsa av nummerskyltar för att på det sättet se om fordonen saknar försäkring eller skatt eller på annat sätt är behäftade med fel. Jag kan också positivt säga att vi har fått en vidareutveckling när det gäller möjligheten att klampa bilar.
Ett antal bilar har klampats, även om detta fortfarande är behäftat med svagheten att vi bara kan klampa dem i högst 24 timmar. Jag hoppas att vi ska kunna ändra på det. Vi har också belagt ett antal bilar med en sanktionsavgift på 20 000 kronor, vilket jag är mycket glad för.
Anna Johansson, som är ansvarig för infrastrukturfrågor i regeringen, har påbörjat det arbete som Alliansen och den moderatledda regeringen inte klarade av, nämligen en progressiv allians i Europeiska unionen mot fusket på våra vägar. Sverige är inte längre ett av de länder som bromsar en progressiv utveckling i EU, utan ett av dem som driver på.
Det är någonting som kanske även Sten Bergheden kan uppfatta som positivt. Vi har dessutom avskaffat pinnjakten för polisen. Man står nu inte en förmiddag och tar folk på väg till jobbet och gör tusentals blås utan resultat.
Vi har minskat regleringsbrevets omfattning med 50 procent och låter polisen styra utifrån det polisiära behovet och den polisiära verksamheten på orten. Det kommer att leda till en betydligt effektivare användning av polisens resurser.
Det är möjligt att det leder till en något lägre kvantitet av blås, men det kommer att leda till betydligt högre kvalitet på så sätt att fler som gör sig skyldiga till alkoholpåverkad körning kommer att åka fast. Med den nya organisationen av polisen kan vi frigöra resurser till den yttre verksamheten, så att fler poliser kan jobba med kärnuppgiften, nämligen att synas ute i samhället och jaga bovar.
Jag ska också säga att jag personligen har tagit initiativ till att träffa trafikpoliser som jobbar i de tyngre grupperna för att dels ge dem stöd i deras verksamhet, dels säkerställa att vi vidtar rätt åtgärder för att förbättra trafiksäkerheten på våra vägar och förbättra arbetet för trafikpolisen.