Anna-Karin Hatt (C):
Tack, Börje Vestlund, för att du uppskattade sakligheten i svaret. Det är viktigt för mig att så bra jag kan svara på de frågor som ledamöterna ställer. Jag tror att vi måste backa bandet och titta på en längre bit av historien. Sedan 2004 har de nordiska energiministrarna deklarerat att man vill se en utvecklad och fördjupad integration av den nordiska elmarknaden.
Redan 2003 togs flaskhalsproblematiken upp på det nordiska ministermötet. Då var Leif Pagrotsky ansvarig energiminister. Vid varje tillfälle därefter har frågan om flaskhalsproblematiken varit uppe i de nordiska sammanhangen. Så var det när Leif Pagrotsky var ansvarig minister, senare när Mona Sahlin var det och sedermera när Maud Olofsson var det och nu också när jag har tillträtt. Det är frågor som har funnits på bordet väldigt länge.
De har varit väl kända för alla, inklusive Socialdemokraterna och den då sittande socialdemokratiska regeringen. När det gäller flaskhalsproblematiken har Sverige en speciell ställning med sitt geografiska läge. Om vi har flaskhalsproblem i Sverige påverkar det omgivningen. Det påverkar de omkringliggande länderna på samma sätt som det påverkar de inhemska aktörerna.
Därför fattade Nordiska ministerrådet 2008 beslut om en bred handlingsplan för att öka integrationen av den nordiska elmarknaden. Den innehöll en rad åtgärder i form av planering och investeringar. Man pekade ut fem angelägna infrastrukturprojekt, stamnätsprojekt, den så kallade packen, som behöver komma på plats för att öka överföringskapaciteten. Man resonerade också om elområden.
Vid den tidpunkten var den svenska ansvariga ministern tydlig med att hela handlingsplanen måste genomföras - man kan inte rycka ut delar ur den. Det uppdrag som fanns i regleringsbrevet till Svenska kraftnät för 2009 ska ses mot den bakgrunden att de nordiska ministrarna hade enats om handlingsplanen och att Svenska kraftnät skulle påbörja planeringen för den. Däremot fanns det inte något uppdrag om att genomföra bara en enskild del.
Det handlade om att genomföra hela handlingsplanen. Svenska kraftnät hade fått signalen att EU-kommissionen inte skulle tillåta Svenska kraftnät att fortsätta som tidigare, utan man skulle förbereda övergången till ett annat system. Det stämmer att Sverige och regeringen länge har påpekat att vi ville vänta med att införa den här typen av system tills Sydvästlänken var byggd.
Det är också den hållning som vi har framfört i nordiska ministerrådet och i direkta kontakter med kommissionen. Sydvästlänken är ett av de projekt som har pekats ut i den här packen i handlingsplanen. Eftersom det projektet blev fördröjt problematiserade vi det och ville avvakta med prisområdena.
När det gäller Marie Wickbergs inlägg instämmer jag i det historiskt viktiga i att vi nu går vidare på nordisk basis och bygger ut den nordiska samsynen och samarbetet om energi. Den 1 januari får vi ett historiskt världsunikt avtal mellan Norge och Sverige om att stödja utbyggnaden av förnybar el.
När den fulla effekten är nådd kommer det att motsvara nästan hälften av dagens elproduktion i den svenska kärnkraften, eller hälften av elförbrukningen i den svenska industrin. Det gör att vi sammantaget i Norden kommer att få mer förnybar el, vilket kommer att bidra till att konsumenterna har en tryggare situation framöver.