Maria Stenberg (S):
Av mitt förra inlägg kan man nästan tro att vi som bor i glesbygden lägger oss ned och dör, men det är inte riktigt så. Att bo i glesbygden i dag tror jag innebär att man skapar ett väldigt företagsamt samhällsklimat, för vi kan aldrig ta någonting för givet. Vi kan aldrig konsumera aktiviteter, utan om man tycker att en aktivitet saknas eller att det saknas en affärsidé får man själv starta det.
Tycker man att man behöver ha en förening som hanterar Zumba får man starta hela föreningen och också driva den själv. Jag tror att hela miljön i glesbygden skapar företagsamhet. Men det är klart att det blir bekymmer när befolkningen minskar. Och det är så som statsrådet säger, att det borde skatteutjämningssystemet kompensera.
Det finns ju ett skatteutjämningssystem som en kommitté har arbetat fram. Det blir för mig som glesbygdsbo lite obegripligt att när det äntligen värker fram ett förslag från regeringens håll, som handlar om att man ska tillföra en miljard till systemet, att det ur mitt perspektiv inte tillfaller de små glesbygdskommunerna som skulle behöva ha ett tillskott i systemet.
Jag har tittat i Regionfakta som visade att i min hemkommun Arjeplog föddes det elva barn förra året. Det blir en otrolig utmaning för ett kommunfullmäktige att planera en utbildning, en skolgång, när en årskull består av elva barn. Jag tror nog att kommunstyrelserna runt om i glesbygden har gjort allt.
Min kommunstyrelse och mitt kommunfullmäktige har provat allt. De skär i den kommunala budgetramen med någonstans mellan 6 och 10 procent årligen, och det är klart att det påverkar samhällsservicen.
Det påverkar också samhällsservicen när de statliga myndigheterna tillåts att dra sig undan från glesbygden, när Försäkringskassan, Arbetsförmedlingen och så vidare flyttar och när många kommunfullmäktige i glesbygdskommuner också tvingas att lägga ned skolor. Det blir en ond spiral.
Trots att vi i till exempel min hemkommun är världsledande när det gäller testning av fordon i arktiskt klimat hjälper det inte. Det hjälper inte att vi under de värsta vintermånaderna har 2 500-3 000 utländska ingenjörer i kommunen, därför att den kommunala grundläggande servicen bygger på att människor bor och lever i en kommun och betalar sin skatt där.
Det är inte helt lätt att förstå sig på skatteutjämningssystemet. Det finns en del i skatteutjämningssystemet som kompenserar när befolkningen minskar, men i min hemkommun minskar befolkningen dramatiskt årligen. Jag såg att Framtidskommissionen har lagt fram sin senaste rapport och där konstaterar att det inte bara är Arjeplog och Arvidsjaur som tappar i befolkning. Av Sveriges kommuner tappade 141 kommuner i befolkning 2011, och det är en otrolig utmaning.
Därför ställs det i perspektivet att ett litet kommunfullmäktige i en liten glesbygdskommun är otroligt beroende av att det finns en statlig politik på bostadspolitikens, infrastrukturens, socialpolitikens och alla politikområden. Därför känns det väldigt mycket, tyvärr, som att den borgerliga regeringen är väldigt storstadsfixerad.
Mycket av politiken går ut på att kratta för det som händer i storstäderna, medan man inte vänder blicken ut mot landet och klart och tydligt säger att hela landet ska leva och därmed också har en politik för det.