KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jens Holm (V):
Jag vill tacka miljö- och klimatministern för svaret på min interpellation. Vi är nog överens om att pandemin är förfärlig och att vi vill att den ska ta slut så fort som möjligt. Vi ser nu att vaccineringen rullar ut i en ganska hög hastighet och kan ändå se ett ljus i slutet av tunneln.
Det intressanta som vi då behöver fråga oss är vad vi gör efter pandemin. Vi vet ju att det kommer en återstart av svensk ekonomi liksom andra ekonomier. Då är det viktigt att vi inte bara går tillbaka till hur allting var förr utan ser till att göra någonting bättre efter pandemin så att vi kan få en hållbar återstart av svensk ekonomi.
Under pandemin har det också hänt mycket intressant som visar på ett förändrat beteende hos svenska folket. Vi ser samma trender runt om i världen. Man väljer exempelvis att cykla mer, man uppskattar naturen väldigt mycket och man ifrågasätter den industriella djurhållningen. Pandemiviruset kommer ju ursprungligen från djurriket.
Jag tycker att det är bra att EU har lanserat det här stora återstartsprogrammet, även om man kan diskutera finansieringsformer etcetera. Men nu finns det på plats, och till Sverige kommer uppskattningsvis 35 miljarder kronor i återhämtningsmedel.
Av dessa 35 miljarder kronor ska 37 procent, alltså ungefär 13 miljarder kronor, öronmärkas för klimatåtgärder. Ministern får gärna bekräfta dessa siffror så att jag har förstått dem rätt. EU säger att det är viktigt att detta inte bara ska gå till att finansiera den ordinarie driften i budgeten.
Till exempel står det i artikel 5 i den förordning som styr dessa medel att pengar inte får användas till återkommande nationella budgetutgifter.
Det tolkar jag som att det är väldigt viktigt att vi nu passar på att använda de här återhämtningsmedlen till att göra någonting nytt för klimatet och ser till att det blir extra satsningar för att ställa om Sverige när vi ska återstarta ekonomin. Det är precis vad även Klimatpolitiska rådet har sagt.
Klimatpolitiska rådets ordförande Johan Kuylenstierna sa i en intervju härförleden att han verkligen hoppas att regeringens pengar inte går till att täppa till tomma hål i budgeten. Det finns mängder med saker som regeringen skulle kunna investera dessa pengar i, till exempel att bygga hållbara och rättvisa städer och dra nytta av det förändrade och positiva beteende som vi har sett under pandemin.
Man skulle kunna bygga städer där man uppmuntrar till mer gång och cykel, minskar bilismen, anlägger mer grönområden och så vidare. Vi skulle kunna investera i stöd till växtbaserad kost, alltså minskad köttkonsumtion och mer vegetarisk mat. Vi kan göra mer investeringar i utbyggd vindkraft, till exempel bekosta anslutningsavgiften för havsbaserad vindkraft.
Vi kan hjälpa kommunerna att ta fram ett nytt planeringsstöd för att planera för nya vindkraftsparker - de kommunala planerna för vindkraft som finns i dag är ju mer än tio år gamla. Jag skulle vilja fråga ministern om nya additionella satsningar kommer att presenteras. När presenteras den svenska återhämtningsplanen? Hur kommer hanteringen i riksdagen att se ut?
Kommer vi i riksdagen att också få säga ja eller nej till regeringens förslag?
Jens Holm (V):
EU-förordningen har även regeringen varit kritisk mot. Med förordningen får EU för första gången någonsin möjligheter att skaffa sig egna medel, det vill säga första steget mot en egen finanspolitik. Det tycker vi inte är bra. Däremot tycker vi att det är jätteviktigt att pengarna öronmärks för hållbara investeringar.
Vi har under förhandlingarna sagt att 37 procents öronmärkning inte är tillräckligt. Alla pengarna borde gå till hållbara investeringar. Sedan har Per Bolund helt och hållet fel vad gäller Vänsterpartiets ekonomiska politik. Vi har varje år lagt mycket mer pengar till klimatinvesteringar än vad regeringen har gjort.
Till den senaste infrastrukturpropositionen lägger vi 170 miljarder kronor mer än regeringen, nästan uteslutande till järnvägen och cykelinvesteringar. Även under vårt samarbete drev Vänsterpartiet igenom många viktiga reformer på klimatområdet, bland annat mer pengar till kollektivtrafiken. Men nu pratar vi om EU:s återhämtningspengar.
Det som jag tycker är viktigt att få svar på i debatten är huruvida Per Bolund och resten av regeringen tänker använda de 35 miljarder kronorna från EU för att fylla upp tomma hål i budgeten eller om det blir nya och additionella satsningar. Jag vill att ministern kommenterar regelverket för detta.
I artikel 5 står att medlemsstaterna inte får använda dessa medel till återkommande nationella budgetutgifter. Jag tolkar det som att man inte kan använda pengarna för att finansiera det som redan sedan länge är planerat i statsbudgeten. Har jag rätt eller fel, Per Bolund?
Vi fick inte heller något svar på när exakt den svenska återhämtningsplanen kommer att läggas fram, hur den kommer att läggas fram för riksdagen, om den kommer att läggas fram och på vilket sätt den kommer att förankras.
Jag tycker att ministern måste svara på om det som läggs fram i planen är det som redan sedan tidigare finns i statsbudgeten eller om det kommer nya additionella klimatsatsningar.
Jag noterar att Per Bolund säger till tidningen Aktuell Hållbarhet den 23 februari angående EU:s återhämtningspengar att miljö- och klimatbudgeten för 2021 redan är fullt ut finansierad.
Det tolkar jag som att man tänker baka in åtgärderna som borde vara nya klimatåtgärder i den redan fullt ut finansierade budgeten. Men där får han gärna korrigera mig.
Vad gäller de satsningar som ska göras låter det på Per Bolund som att han anser att de pengar som finns i stadsmiljöavtalet räcker till investeringar i vindkraft, kollektivtrafik och så vidare. Men problemet är att det inte alls räcker. Det är bra att regeringen ser ut att lösa problemet med anslutningen vad gäller havsbaserad vindkraft, men det kommer att byggas mycket vindkraft även på land.
Där har kommunerna sedan tidigare planeringsstöd för att ta fram vindkraftsplaner för att bygga ut vindkraft. Något sådant planeringsstöd finns inte längre. Kommunernas vindkraftsplaner i dag är sedan 2008-2009. Kan man tänka sig ett planeringsstöd för kommunerna för att ta fram nya platser där vindkraftsparker kan etableras?
Jens Holm (V):
Först kan jag ju säga att jag tycker att det är lite trist att miljö- och klimatministern lägger så mycket energi på gamla förhandlingar och gamla debatter. Miljö- och klimatministern vet mycket väl att det var Miljöpartiet som ville kommunicera miljöfrågorna och Vänsterpartiet som kommunicerade välfärdsfrågorna då vi hade ett budgetsamarbete.
Trots det drev vi igenom många bra miljö- och klimatsatsningar. Aldrig någonsin motsatte vi oss en enda av de satsningar som fanns.
Det som jag skulle vilja veta om processen i detta och som ministern inte riktigt ger oss svar på är när det här kommer att läggas fram - det är ju redan på övertid - och om det kommer att förankras i EU-nämnden i enlighet med den presentation som vi fått i finansutskottet. Ja eller nej? Jag tolkar ministerns svar som ganska nedslående.
Det aviseras inga nya satsningar med anledning av de här återhämtningspengarna. Det blir inga nya satsningar på hållbara, rättvisa städer, på att underlätta att gå över från kött- till växtbaserad kost, på investeringar i kollektivtrafiken eller på vindkraften, till exempel genom att underlätta för kommunerna att anlägga nya vindkraftsparker.
Ministern får gärna rätta mig, men det enda jag hör från ministern är att det är gamla budgetanslag som man ska plocka ut och sedan baka in i en återhämtningsplan som man ska skicka till Bryssel. Det tycker jag inte är att ta klimatpolitiken framåt, och det är ju det vi ska använda dessa 35 miljarder kronor till - att ta klimatpolitiken framåt och få en hållbar återstart av svensk ekonomi.
Borde vi inte göra så, Per Bolund?
Jens Holm (V):
Jag vill tacka Jennie Nilsson för svaret på min interpellation. Precis som både jag och statsrådet är inne på grasserar fågelinfluensan just nu i Sverige. Det är det värsta utbrott som vi någonsin har haft av fågelinfluensan.
Även i andra länder tittar man lite förvånat på Sverige just för att fågelinfluensan inte har drabbat bara vilda fåglar utan också slagit ut storskalig uppfödning av kycklingar och kalkoner på anläggningar i Sverige.
Vi ska komma ihåg att det här inte är vilken fågelinfluensa som helst, utan det är den högpatogena versionen av fågelinfluensan, den som brukar gå under förkortningen HPAI.
Det finns också en stor risk, och det känns särskilt aktuellt nu under pandemin, att fågelinfluensan kan mutera och sedan spridas vidare till människor. Det är ju så med pandemier och andra sjukdomar att de nästan alltid härrör från djurvärlden.
Ofta kommer en smitta från ett vilt djur och landar i en besättning av domesticerade djur. Det kan vara kycklingar, det kan vara hönor, det kan vara grisar och annat. Där sätter sig viruset, muterar om och kan sedan spridas vidare i muterad form och smitta människor i form av en så kallad zoonos, alltså en sjukdom som smittar från djur till människa.
Vi har sett nu under coronapandemin hur coronaviruset har landat i besättningar av minkar från pälsindustrin och sedan drabbat människor i muterad form. Fru talman! Jag vill understryka att det här är allvarliga saker. Folkhälsomyndigheten tar särskilt upp fågelinfluensan på sin hemsida.
De skriver: "Det största hotet mot människors hälsa är inte smitta av fågelinfluensa i sig, utan möjligheten att den ska ge upphov till en för människa helt ny influensavariant. I synnerhet en variant med bättre förmåga att spridas mellan människor och mot vilken vi inte har skyddande antikroppar." Det här är farligt.
Här finns det latenta hot om nya pandemier mot vilka vi inte har vaccin eller antikroppar. Jag vill verkligen veta ifall regeringen har full beredskap för de latenta hot som finns, för vi ser inte att fågelinfluensan faktiskt har eliminerats, utan den grasserar som sagt fortfarande i Sverige.
Då tycker jag att en bra linje från den svenska regeringen hade varit att förhålla sig avvaktande till storskalig djuruppfödning.
Till exempel borde man i stället för att anslå pengar till minkindustrin, som man nu har gjort i vårändringsbudgeten, avveckla storskalig djuruppfödning av minkar och i nästa steg kanske avveckla storskalig djuruppfödning helt och hållet.
Med anledning av detta vill jag fråga ministern om regeringen har några planer på att hantera storskalig djuruppfödning i syfte att minska den och kanske avveckla den helt och hållet. Jag vill också fråga ministern om hon tycker att det är rimligt att skattebetalarna ska stå för saneringen av fågelinfluensan med 340 miljoner kronor och dessutom med 200 miljoner kronor extra.
Jens Holm (V):
När jag sa att omvärlden tittar på oss menade jag att man tittar med förvåning. Det är nämligen precis så som statsrådet säger: Vi har ett väldigt gott renommé i världen vad gäller livsmedelsproduktion och djurhållning. Men jag tittar till exempel på Efsas rapportering om detta - det är EU:s livsmedelsmyndighet.
Där konstaterar man att fågelinfluensan har spridit sig till domesticerade djur - kalkoner och kycklingar. Mer än 2 miljoner kycklingar har avlivats i Sverige med anledning av fågelinfluensan. Det tror jag är rätt förvånande för många, och det är liksom i strid med den bild vi har av oss själva.
Ytterst handlar detta om hur vi behandlar djuren och hur vi ser på livsmedelsproduktion överlag och ifall vi tycker att man kan trycka in 10 000 eller 15 000 kycklingar i en och samma lokal och tro att det är en säker produktion. Jag har själv varit på flera sådana ställen. Man ser att det är en extremt intensiv uppfödning av djuren.
Jag tycker helt enkelt att det strider mot all form av naturligt beteende, som en kyckling borde kunna ha. Och blir en kyckling i en sådan besättning smittad sprider sig smittan till alla andra på någon dag eller några dagar. Vi i Vänsterpartiet har många gånger kritiserat denna form av djuruppfödning.
Vi kallar det för djurfabriker, och vi säger att det är i strid med djurens rätt till naturligt beteende. Nu har det kommit en dimension till. Jag kan erkänna att jag inte hade reflekterat över den så mycket för ett par år sedan. Det är den latenta risken för nya smittor som inte bara sprids bland djur utan också till människor. Det har vi sett nu under pandemin med minkarna.
Regeringen har i sin vårbudget föreslagit 60 miljoner kronor till minkuppfödarna, inte för att de ska avveckla sin verksamhet utan för att hålla dem under armarna. Jag tycker att det är helt fel beslut. I den livsmedelsstrategi som ministern hänvisar till finns det också formuleringar om en minskad köttkonsumtion. Jag kan säga att det var Vänsterpartiets resultat att det kom med.
Vi tror nämligen att med en minskad köttkonsumtion blir vi också mindre beroende av dessa djurfabriker. Jag skulle verkligen vilja veta ifall regeringen har beredskap för fortsatta smittor. Nu pratar vi om fågelinfluensan. Vi vet att i Europa sprids svinpesten bland vilda vildsvin men även bland domesticerade grisar.
Den kan sprida sig till Sverige. I Danmark håller de på att bygga upp ett stängsel mellan södra Danmark och Tyskland just för att förhindra att svinpesten ska komma till Danmark. Har ministern och regeringen en beredskap för detta? Svinpesten kan bli nästa form av pandemi för djuren. Jag ställde också en fråga om de ersättningar som regeringen direkt går in med till uppfödarna.
Det är hittills 340 miljoner kronor för ersättning till uppfödare inom kycklingproduktionen och sanering. Och nu föreslår regeringen ytterligare 200 miljoner kronor. Det är över en halv miljard kronor i rena ersättningar till näringen. Anser inte ministern att näringen, industrin, borde ta ett större ekonomiskt ansvar då sådana här utbrott sker?
Det är trots allt i deras verksamhet som det sker, och det är ett resultat av den storskaliga uppfödningen.
Jens Holm (V):
Jag nämnde svinpesten och fick inget svar på det, men svinpesten grasserar i flera europeiska länder och kommer närmare och närmare de nordiska länderna. Danmark bygger upp ett staket mot Tyskland för att hålla svinpesten stången. Det här kan bli nästa fågelinfluensa. Det kan faktiskt bli nästa pandemi för människor om det vill sig illa.
Folkhälsomyndigheten var ju inne på precis det: Det kanske inte är spridningen just nu bland djuren som är problemet, utan det handlar om ifall dessa virus muterar och sedan i muterad form, som vi inte har något skydd emot, attackerar människor. Är ministern medveten om spridningen av svinpest? Vilka åtgärder har ministern vidtagit för att den inte ska komma hit och för att vi inte ska drabbas av den?
Vad gäller ersättningssystemet tror jag att vi tycker lite olika, helt enkelt. Jag anser nog mer att det ska vara förorenaren som betalar och att den principen borde slå igenom i större utsträckning. Hittills har regeringen gått in med mer än en halv miljard kronor bara för att ersätta och betala saneringen för fågelinfluensan. Jag skulle vilja veta från ministern vad som egentligen är planen.
Kan det bli mer än denna halva miljard kronor? Det är otroligt mycket pengar. Tycker inte ministern att näringen har ett större ansvar? Det är ändå där utbrotten sker. Ett av de här utbrotten skedde hos Sveriges största äggproducent, som är en välrenommerad uppfödare. Men det säger någonting om problematiken med dessa stora anläggningar.
Om ett djur drabbas slås nämligen hela besättningen ut, och du har en storskalig smitta som är väldigt svår att hantera. Här tycker jag att väldigt mycket mer behöver göras.
Jens Holm (V):
Jag vill tacka miljö- och klimatministern för svaret på min interpellation. Man kan se att det finns en röd tråd i regeringens miljö- och klimatpolitik, nämligen biobränsle. Biobränsle ska lösa det mesta när det gäller regeringens klimatåtagande. Biobränsle i sig behöver inte vara fel.
Vi har stora mängder restprodukter från skogs- och jordbruket, som kan användas. Vi kan också använda avfall från våra hushåll och restauranger för att producera biogas, till exempel. Men när man förutskickar en så stor användning av biobränsle som regeringen gör blir det ett problem. Då behöver man ha svar på varifrån biobränslet ska tas. Låt mig ta några exempel.
Regeringen har nu lagt fram förslaget om reduktionsplikt för flyg. Det innebär obligatorisk inblandning av biodrivmedel i flygbränsle. På samma sätt finns det en reduktionsplikt också för vägtransporterna. Näringslivet har presenterat ett stort antal färdplaner för fossilfrihet inom ramen för regeringens förslag om fossilfrihet för näringslivet.
Sammantaget innebär dessa förslag en kraftig ökning av biodrivmedel. Det finns olika rapporter. Sweco kom med en rapport för ett tag sedan, där de pekade på en 86-procentig ökning. I den rapport som Biojetutredningen lade fram pratade man om en ökning av användningen av biodrivmedel med 55 terawattimmar; det är mer än dubbelt så mycket jämfört med mängden biodrivmedel som används i dag.
I samband med arbetet med en ny nationell infrastrukturplan säger Trafikverket till regeringen att efterfrågan på biodrivmedel kommer att öka med 70 procent till 2030. Hur, Per Bolund, ska detta kunna produceras på ett hållbart sätt? Jag ser inte att det kan göras.
Det är därför vi i Vänsterpartiet tycker att det är så viktigt att regeringen tar fram konkreta förslag om hur miljöhänsynen i skogsbruket ska kunna stärkas. Annars är risken uppenbar för att vi får fortsatta storskaliga kalavverkningar, precis som vi ser i dag.
Jag håller inte med Per Bolund när han säger att miljöhänsyn och produktionsintressen är jämlika i det svenska skogsbruket. Jag skulle vilja fråga miljöpartisten Per Bolund: Anser verkligen miljöministern att miljö och produktion väger lika tungt i det svenska skogsbruket?
Just nu ser vi att det pågår strider i norra Sverige, där statliga Sveaskog vill avverka skogar med höga naturvärden. Det handlar om Arjeplog, Gällivare, Pajala och så vidare, där samer och miljöaktivister ställer sig i vägen för skogsmaskinerna som ska avverka. Det är vårt statliga skogsbolag som gör detta. Det är helt uppenbart att vi inte tar tillräcklig miljöhänsyn i skogsbruket.
Jag vill också fråga miljöministern om han delar min bild när det gäller den kraftiga efterfrågeökning som regeringens biodrivmedelspolitik kommer att leda till. Jag vill veta varifrån allt detta biodrivmedel ska tas.
Och hur ska det kunna produceras på ett hållbart sätt så att inte mer skog huggs ned i Sverige och andra länder för att ge plats åt ökad produktion av biodrivmedel?
Jens Holm (V):
Jag kan visa miljöministern listan på 50 konkreta förslag från Vänsterpartiet som Miljöpartiet, eftersom de sitter i regering, aktivt har motarbetat och röstat nej till på miljö- och klimatområdet. Jag tänker inte göra detta till en partipolitisk pajkastning, men närhelst Per Bolund önskar ska jag visa honom den listan. Vänsterpartiet har väldigt konkreta förslag på hur vi ska kunna höja tempot i miljö- och klimatarbetet i Sverige.
Vad gäller transportsektorn, exempelvis, verkar miljöministern förutsätta att vi ska resa lika mycket som vi gör nu, eller kanske mer, i framtiden. Men vi måste ju bygga ett transporteffektivt samhälle. Det är det som det handlar om. Vissa transporter ska vi helt enkelt göra mindre av. Vi kan lägga ned stora delar av inrikesflyget, exempelvis. Stora delar av pendlandet fram och tillbaka kommer vi inte att behöva göra ifall vi satsar mer på digitalisering.
Ifall vi investerar mer i kollektivtrafiken kan människor resa mer kollektivt efter pandemin. Ifall vi bygger ut cykelinfrastrukturen kan människor ta cykeln i stället för bilen till jobbet och så vidare. På alla dessa områden har Vänsterpartiet lagt fram konkreta förslag. På Per Bolund låter det som att regeringen vill fortsätta att utreda och fortsätta att ta fram nya strategier, ambitioner etcetera. Men det är konkret handling här och nu som gäller.
Det var regeringen som gav direktiven till Skogsutredningen. Och den är ensidigt fokuserad på att stärka den privata äganderätten, inte på att ta fram ett mer hållbart skogsbruk. Per Bolund säger att jag hänvisar till särintressen vad gäller prognoser om framtida användning av biodrivmedel. Det handlar om Naturvårdsverket och om en ökad användning med 70 procent till 2030. Det var Maria Wetterstrand, tidigare miljöpartist, som ledde Biojetutredningen.
55 terawattimmar biodrivmedel kommer att behöva användas. Varifrån ska alla dessa biodrivmedel komma? Nu har Per Bolund sista chansen att svara.
Jens Holm (V):
Jag tackar miljö- och klimatministern för svaret på min interpellation. Vi befinner oss i ett klimatnödläge. Även om pandemin har dragit ned våra utsläpp visar den generella kurvan på en utveckling där vi går mot ungefär en 3-gradig uppvärmning av jorden. Det är slutet på civilisationen, så som vi känner den, om det blir på det sättet.
Vi måste därför verkligen agera kraftfullt. Det vet jag att miljö- och klimatministern fullt ut håller med om. Det som är bra med Parisavtalet är att i praktiken alla världens länder är med och att alla länder har åtagit sig att lämna in klimatbidrag där man visar hur man ska minska sina utsläpp.
Sverige är en part till UNFCCC, alltså FN:s klimatkonvention. Samtidigt är vi medlemmar av EU. Nu framgår det från ministern att vi låter EU:s klimatbidrag bli vårt, precis som den senaste gången då EU lämnade in detta. Jag tycker att det är olyckligt.
Det är inte så att jag vill att vi ska motarbeta EU:s klimatbidrag. Men både jag och Isabella Lövin vet att det är helt och hållet otillräckligt. Det är därför som jag tycker att det hade varit så bra om Sverige hade lämnat in ett eget klimatbidrag, alltså en så kallad NDC, till konventionen som kompletterar och går utöver EU:s bidrag.
Annars finns det risk att vi bara blir ett eko av Bryssel och att EU:s undermåliga klimatpolitik också blir svensk politik. Jag vet att till exempel Norge och Schweiz har lämnat in egna klimatbidrag till klimatkonventionen. Om man läser dem ser man visserligen att de kommer att synkronisera sina bidrag med EU.
Men de säger också att de är beredda att prestera mer än så ifall EU:s bidrag inte är tillräckligt. Det är ungefär den ambitionen som jag hade önskat från Sverige. Fru talman! Jag tycker att det som klimat- och miljöministern säger om att lämna in en svensk långsiktig strategi för utsläppsminskningar är väldigt intressant.
Det skulle jag vilja höra lite mer om, till exempel när den strategin kommer att lämnas in. Som jag förstod det skulle det ske före årsskiftet. Kommer den att hanteras av oss i riksdagen på något vis? Det tycker jag vore väldigt intressant och lämpligt.
Det skulle jag vilja veta. Angående EU:s klimatbidrag, det som också blir vårt formella bidrag och som också ska lämnas in före årsskiftet, tycker jag att det verkar bli ganska bråttom. Kommer detta klimatbidrag att landa här i riksdagen, så att vi ledamöter kan få se det och ta ställning till det?