KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anna Ekström (S):
Både Alexandra Anstrell och Maria Stockhaus för fram frågor som nästan antyder en konspirationsteori som går ut på att regeringen har något emot ridsport. Jag kan försäkra ledamöterna att ridsporten har en viktig funktion i det svenska idrottslivet.
Den har också en viktig funktion i den svenska landsbygdspolitiken och, som Alexandra Anstrell säger, ur en feministisk utgångspunkt. Alltför länge har de sporter som många flickor ägnar sig åt fått en lite styvmoderlig behandling i det svenska samhället. Jag vill inte bidra till att sådana missförstånd lever kvar.
Konspirationsteorin om att detta på något sätt har med rididrott eller ridsport att göra tycker jag att vi kan lämna därhän. Frågan handlar i stället om ett regelverk i vilket Skolverket har identifierat ett stort antal problem.
Bland dessa problem lyfter frågeställarna fram det särskilda problem som handlar om var gränsen går mellan å ena sidan avgiftsfrihet och å andra sidan möjligheten att bedriva elitidrott med delvis egna verktyg eller hästar. Jag vill betona att jag inte ser någon konflikt oss emellan i denna fråga.
Vi är överens om att det är viktigt att kunna kombinera elitidrott med gymnasiestudier. Det finns ingen skiljelinje mellan oss. Vi är också överens, antar jag, om grundprincipen att den svenska skolan ska vara avgiftsfri och att den principen är viktig. Den aktuella problembild som frågeställarna lyfter fram har jag i mina svar försökt visa att jag delar.
Vi bör se till att denna fråga kan lösas på ett sådant sätt att barn och elever har tillgång till elitidrottssatsningar samtidigt som de går på gymnasiet. Det är, vill jag vidhålla, en komplicerad fråga. Min avsikt är att följa den - därmed inte sagt att jag kommer att sitta på händerna, för att citera en av frågeställarna.
Jag kommer att göra det genom att lyssna på dem som finns ute i verksamheterna och som arbetar med detta. Jag kommer att se till att frågan hanteras på ett sådant sätt att vi kan uppnå det vi är överens om. Barn och elever som vill gå i gymnasieskolan och som vill elitsatsa samtidigt som de får en gymnasieutbildning ska ha möjlighet att göra det. Och den svenska skolan ska även i fortsättningen vara avgiftsfri.
Anna Ekström (S):
Maria Stockhaus gör tappra försök att visa på något slags ovilja mot att ta i frågan eller till och med, som tidigare framfördes, en ovilja mot ridsporten. Jag kan försäkra henne att jag verkligen kommer att följa denna fråga.
Det betyder inte att jag kommer att sitta på händerna, utan det betyder att jag kommer att följa frågan i mina kontakter med berörda idrottsförbund och skolanordnare. Jag kan också försäkra Maria Stockhaus om att jag har goda och rika erfarenheter av samarbete med både naturbruksgymnasierna och de skolor som anordnar naturbruksprogram av olika slag.
Det här är skolor som är viktiga i både vår landsbygdspolitik och vårt skolväsen. Dessa skolor behöver dessutom goda förutsättningar för att kunna bedriva sin verksamhet. Jag tackar Maria Stockhaus för att hon lyfter upp frågan. Jag tackar även Alexandra Anstrell för att hon hjälper till att hålla liv i frågan. Den är viktig för många ungdomar i Sverige och för många skolor. Jag tackar för debatten.
Anna Ekström (S):
Jimmy Loord har frågat mig hur jag säkrar att Sveriges utbildningspolitik överensstämmer med Europakonventionen och EU-rätten. Han har även frågat om jag anser att det finns en konflikt mellan Europakonventionen, EU-rätten och regeringens, Centerpartiets och Liberalernas gemensamma förslag att förbjuda nyetableringar av fristående skolor med konfessionell huvudman.
Regeringens överenskommelse med Centerpartiet och Liberalerna när det gäller konfessionella inslag i skolan lyder så här: "Ett etableringsstopp införs för fristående grund- och gymnasieskolor med konfessionell inriktning. Befintliga skolor med konfessionell inriktning ska kontrolleras bättre. En utredning ska först definiera avgränsningar." Självfallet ska Sverige leva upp till de internationella åtaganden som gjorts.
Precis som Jimmy Loord pekar på finns det enligt EU-rätten en fri rörlighet och en etableringsrätt som gör att fysiska eller juridiska personer har rätt att i Sverige ansöka om godkännande som huvudman för förskola, skola eller fritidshem. Samma regler gäller för alla sökande, svenska som utländska. Staten har dock möjlighet att ställa krav för godkännande som huvudman om det sker på ett icke-diskriminerande sätt.
Utvecklingen av Europadomstolens praxis pågår kontinuerligt. Av ett antal domar i Europadomstolen att döma finns det ett betydande handlingsutrymme som ger varje land en rätt att, utifrån traditioner och förutsättningar i respektive land, bedöma religionens plats i skolväsendet.
Den förra regeringen beslutade därför i mars 2018 om direktiv till en särskild utredare att bland annat analysera vad som kan anses följa av Europakonventionen, andra internationella åtaganden om mänskliga rättigheter samt regeringsformen i relation till konfessionella inslag i skola, förskola och fritidshem, oavsett om huvudmannen är offentlig eller enskild .
Utredaren ska även föreslå definitioner av vad som avses med uttryck som "icke-konfessionell", "konfessionell inriktning" och "konfessionella inslag", begrepp som förekommer i skollagen i dag utan att de är definierade. Dessutom ska utredaren se över om det i samband med prövningen av enskilda som huvudmän för skolor, förskolor och fritidshem med en konfessionell inriktning - utöver befintliga krav - finns behov av att ställa upp särskilda krav.
Sådana krav kan till exempel mer specifikt ta sikte på förutsättningarna att bedriva en verksamhet som förmedlar och förankrar respekt för den värdegrund som gäller för det svenska skolväsendet. Det finns således ett pågående arbete som jag ser som väldigt viktigt för att få till en bra lagstiftning. Regeringen överväger för närvarande hur arbetet med uppfyllandet av januariavtalet i denna del bäst tas vidare.
Jag kan försäkra Jimmy Loord om att regeringen fortsatt är mycket mån om att följa de åtaganden som våra internationella överenskommelser innebär.
Anna Ekström (S):
Jimmy Loord utgår i sitt inlägg från att regeringen kommer att använda den nu sittande utredningen som ett sätt att utröna hur januariavtalet ska förverkligas. Jag vill betona att det är en av flera möjligheter som finns för regeringen. Vi har ännu inte tagit ställning till på vilket sätt vi ska ta fram det beslutsunderlag som januariavtalet kommer att kräva.
Jag kan också konstatera att Jimmy Loords slutsats att jag på något vis hade underkänt eller ställt i fråga att januariavtalet var möjligt att genomföra vilar på ganska lös grund. Jag har inte alls vare sig sagt eller menat att så skulle vara fallet. Som jag ser det har vi en Europakonvention. Den Europakonventionen ska naturligtvis följas.
Men Europakonventionen ger också en möjlighet till ett nationellt utrymme för bedömningar och tolkningar. Man talar ibland om ett nationellt utrymme för en bedömningsmarginal. Det är dessutom så att Europadomstolens praxis kontinuerligt förändras och tar intryck av förändringar i det som är den europeiska samtiden och den europeiska verkligheten.
Min övertygelse, precis som Centerns, Liberalernas och Miljöpartiets, utgår jag ifrån, är att det är fullt möjligt att leva upp till januariavtalet utan att träda Europakonventionen förnär. Jag vill också poängtera att när det gäller skolans område är skolan en nationell angelägenhet.
Det som är utbildningens innehåll och utbildningens former är någonting som vi själva bestämmer om här i Sverige - i Sveriges riksdag, hos huvudmän eller i vissa fall hos myndigheter eller i regeringen. Min bedömning är att januariavtalet i dess lydelse är både önskvärt och möjligt att genomföra.
Jag ser fram emot att vara den som ansvarar för att ta fram förslag på hur det ska gå till på ett sätt som är i överensstämmelse med de internationella åtaganden som Sverige har gjort men också på ett sätt som är i överensstämmelse med vad jag anser att barn och elever behöver.
Det är en skolgång där de fritt får forma sina egna uppfattningar och fritt får bestämma vilken religiös övertygelse de själva ska ha och där barn och elever får en skolgång där vi i riksdagen har bestämt hur den ska vara utformad för att varje elev inte bara ska lära sig så mycket som möjligt utan också få forma sitt eget liv.
Anna Ekström (S):
Jag kan försäkra Jimmy Loord att det inte finns några planer på att göra något - i alla fall inte inom ramen för detta arbete - som påverkar den bidragsgivning som i dag sker till olika former av samfund och föreningar. Jag kan även försäkra Jimmy Loord att också jag är angelägen om att vi har ett samhälle där religionen är en del i samhället. Jag vill inte stänga ute religionen.
Det denna debatt handlar om är vilka huvudmän och vilka inriktningar vi ska tillåta när det gäller att driva skolor i Sverige. Den debatt vi nu har är alltså inte en debatt om religionens roll i samhället eller om de religiösa samfundens roll i samhället. Detta är egentligen inte en debatt som borde handla om vilka huvudmän som har rätt att driva skolor.
För mig är det en debatt om elevernas rätt att få en utbildning som är allsidig och som vilar på läroplanen och en utbildning där eleverna ges ett utrymme att inom skolans ram forma sina egna uppfattningar i viktiga frågor. Jag försäkrar Jimmy Loord att jag tycker att ens religiösa övertygelse är en riktigt viktig fråga, inte bara för en ung människa utan för alla människor.
Jimmy Loord tar också upp frågan om mammors och pappors rätt att bestämma över sina barns utbildning. Här finns en rik rättspraxis. Den som tar del av Europadomstolens många olika rättsfall hittar många fall där domstolen har bedömt att föräldrars önskemål och ibland krav när det gäller hur utbildningen ska vara utformad för att stämma överens med hur de vill att deras barn ska bli uppfostrade ibland får stå tillbaka.
Önskemålen och kraven från föräldrarna får ibland stå tillbaka för vårt gemensamma intresse av att vi har en gemensam kunskapsgrund att stå på och gemensamma färdigheter att använda oss av i samhället. Här finns en rik rättspraxis i de olika domstolar som styr våra internationella konventioner.
Min bedömning är alltjämt, trots det Jimmy Loord säger, att vi har goda möjligheter att samtidigt leva upp till de olika internationella konventionernas krav och säkerställa att barn och elever i Sverige får den undervisning och den utbildning som möjliggör för eleverna att själva forma sin uppfattning om viktiga livsval, inklusive religiös övertygelse.
Jag välkomnar verkligen engagemanget i frågan, och jag är väldigt glad över det engagemang som Jimmy Loord visar för de skolor som han så tydligt pläderar för när det gäller hur bra de är. Jag hoppas att detta engagemang ska gälla alla skolor i Sverige, för min ambition är att oavsett vilken skola ett barn går på i Sverige ska alla elever ha samma chans att lära sig mycket men också att forma sitt eget liv.
Anna Ekström (S):
Det har förekommit felaktigheter också på de fristående skolor som vi i dag kallar för konfessionella; därom råder nog inget tvivel. För min del räcker det med att ett barn far illa för att jag ska tycka att det är värt att bry mig om den saken.
Jag är väl också efter ganska många år i skolans värld lite luttrad när det gäller möjligheten att genom kontroll och inspektion säkerställa en hög kvalitet och en regelefterlevnad i samtliga skolor. I så fall måste vi nog utöka inspektionen långt utöver vad som hör till det som vi skulle kunna kalla för rimligt. Jag vill starkt dementera att jag på något vis vill sätta dit, som Jimmy Loord sa, några fristående skolor.
För mig handlar det inte om skolornas rätt, utan det handlar om elevernas och barnens rätt att få en allsidig undervisning och en allsidig utbildning. Det handlar inte heller på något sätt om att förminska religionens betydelse för människor som frivilligt söker sig till religionen. Jag vill verkligen bejaka att unga människor till exempel tillsammans tar initiativ till att samlas till bön eller liknande.
Men jag vill inte se en skola där skolledningen tar dessa initiativ, i alla fall inte i de skolor som ska etableras framöver när vi följer januariavtalet. Jag är alltjämt övertygad om att det går att förena Europakonventionen med en modern och ändamålsenlig lagstiftning när det gäller barns rätt till utbildning, i alla fall när det gäller de friskolor med konfessionell grund som eventuellt skulle ha startat framöver.
Jag vill tacka Jimmy Loord för interpellationen och för debatten. Jag vill också tacka för det ärliga engagemang som vi gemensamt har när det gäller att säkerställa att barn och elever får en utbildning som är bra, även om vi inte i alla delar kommer till precis samma slutsats.
Anna Ekström (S):
Tack, Roger Haddad, både för gratulationen och för frågan! Det är en väldigt viktig fråga. Att vara hemmasittare har ett starkt samband med att så småningom inte klara skolan. Det kan låta som ett självklart påpekande, men siffrorna talar ett mycket tydligt språk.
Vi vet alla hur viktigt det är att ha en fullständig gymnasieutbildning för att klara sig bra här i livet, för att kunna ta jobb, studera vidare och delta i samhällsdebatten etcetera. Sambandet mellan att vara hemmasittare och att inte klara detta är väldigt starkt, så det finns all anledning att verkligen ha fokus på det här problemet. Det finns gamla undersökningar och också förslag som ligger i utredningar som handlar om att säkerställa ett uppföljningsansvar.
Jag kommer att återkomma så fort frågan är färdigberedd i Regeringskansliet. Jag kan också lova att jag kommer att ha ett tätt och nära samarbete med Roger Haddad och hans partivänner i den här frågan, eftersom skolan är en så viktig del i det 73-punktsprogram som vi har tagit fram tillsammans.
Anna Ekström (S):
Jag åkte hem i dag efter en vecka full av påhopp och vet inte om jag någonsin vill komma tillbaka till mitt jobb. Så skrev Catrin Johansson, som är lärare, i Lärarnas tidning förra månaden. Till Catrin, alla hennes kollegor och alla rektorer vill jag säga: Ni har rätt till en arbetsplats som är fri från hot och våld. Hot och våld är oacceptabelt på alla arbetsplatser.
Det gäller också, och kanske i synnerhet, i skolan. Det ska råda nolltolerans. Den som utför sitt jobb enligt lagen ska ha samhällets fulla stöd. Rektorerna ska ha lärarnas rygg när lärarna fattar beslut enligt lagen. Skolchefer och huvudmän ska ha rektorernas rygg. Och jag kommer att hålla alla huvudmäns rygg, om huvudmännen sköter sitt jobb. Samhällets stöd behövs.
Vi föräldrar måste också se till att vi stöttar de lärare och de rektorer som upprätthåller trygghet och studiero i våra barns skolor. Till alla elever vill jag säga: Ni har rätt till en trygg skola. Ni har rätt att lära er mycket i en trygg studiemiljö. Men ni ska också bidra till den trygga miljön. Ni är viktiga medarbetare i skolans viktiga lärandeuppdrag. Kunskap är inte gratis.
Kunskap är någonting man förvärvar med hårt arbete och med stöd av en erfaren och skicklig lärare. Och den elev som anstränger sig och gör sitt bästa i skolan ska ha ett så bra stöd så att man kan uppnå de mål som man vill uppnå med sin skola. Den som har lyssnat på denna debatt har hört många ord. Men en sak har tyvärr lyst med sin frånvaro i flera av anförandena.
Vi fastnar lätt i påhittade konfliktlinjer. De lärare som jag träffar säger: Gör inte detta. Lös problemen i stället. Medan den retoriska debatten pågår här i riksdagen pågår vardagen ute i våra skolor. Där vill lärarna dels ha samhällets stöd, dels ha konkreta åtgärder. Jag kommer under min tid som utbildningsminister att fokusera på trygghet och studiero i skolan. Vi kommer att arbeta hårt med den nationella planen.
Vi kommer att införa ett mobilförbud, som kommer att göra livet lättare och minska konfliktnivån i många klassrum i Sverige. Vi kommer att se till att det finns bra regler för rektorer att hantera när det gäller avstängning och omplacering av elever. Och vi kommer att se till att det finns tid och resurser för att förbereda och genomföra undervisningen, stöd till elevhälsan och mer till dem som behöver mest.
De lärare som kämpar med världens viktigaste yrke förtjänar samhällets stöd, och de förtjänar också en politisk debatt där påhitt inte framförs, där man inte överdriver motsättningarna och där man faktiskt tar sitt ansvar som rikspolitiker och håller lärarnas rygg när de utför sitt jobb.
Anna Ekström (S):
Kristina Axén Olin inleder med att fråga om mobilförbudet, och jag ska gärna berätta vad mobilförbudet kommer att gå ut på.
I dag är det så att de lärare som tycker att mobilerna stör undervisningen - det är faktiskt så många som två tredjedelar av alla lärare som säger att de minst en gång om dagen blir störda i undervisningen av chattande, sms:ande och spelande - antingen ska stödja sig på ett lokalt framtaget regelverk eller bedöma att mobilen stör i den akuta situationen. Gissa om det tar tid!
Gissa om det tar tid att tjafsa och bråka med elever och att argumentera för att mobiltelefonen ska tas bort! Tänk vad mycket enklare det skulle vara för landets lärare om utgångspunkten är att mobilerna inte ska finnas med men att lärarna har den fulla makten att låta eleverna använda dem. Det kallar jag för att lita på lärarna.
Anna Ekström (S):
Jag kan upplysa Kristina Axén Olin om att den förra alliansregeringen faktiskt fattade beslut om att elever får ha med sig mobilerna till lektionerna. Det är med stöd av skollagen som elever i dag har en fullständig möjlighet att ha med sig sina mobiler när de vill. Vi vill stärka möjligheterna för lärarna att genomföra undervisning och lektioner utan att behöva ta en himla massa konflikter och tjafsande om mobilerna.
Detta är en förändring som jag har fått väldigt många tack för från lärarhåll. Lärarna vill inte tjafsa under lektionerna.
Anna Ekström (S):
Lärare ska inte vara rädda för att agera när situationen kräver det. Så länge lärarna håller sig inom det som är lagens råmärken ska de känna samhällets stöd. Jag skulle vilja råda Patrick Reslow och andra i denna kammare att vara lite försiktiga med att åberopa enskilda fall. Som minister är jag förhindrad att ge mig in i och diskutera enskilda fall. Men även om jag inte vore det skulle jag vara lite försiktig.
Att ta enskilda fall som utgångspunkt för sina politiska förslag riskerar faktiskt att man inte stöder sig på de många utvärderingar och den rika statistik som finns på detta område. Det är tillräckligt tydligt ändå. Vi vet att den svenska skolan i alldeles för stor utsträckning präglas av otrygghet och bristande studiero, och det måste vi åtgärda.
Anna Ekström (S):
I några av inläggen i debatten har det framförts att jag skulle ha kategoriskt avvisat alla förslag om att ändra i skollagen. Jag vill betona att jag inte har några som helst problem med att ändra i alliansregeringens och Jan Björklunds skollag. Jag har heller inga problem med att ändra i Nyamko Sabunis diskrimineringslagstiftning, om det skulle behövas. Min avsikt är att skollagen ska stötta de lärare som agerar enligt regelverket, och det är den avsikten jag kommer att arbeta efter.
Anna Ekström (S):
Låt mig slå fast att jag tycker att det är bra och viktigt att vi har valfrihet i det svenska skolsystemet. Det är bra att föräldrar och elever kan göra ett val och ange vilken skola eleven helst vill gå på. Jag tycker också att det är utmärkt att det finns friskolor i det svenska skolsystemet. Vi har dock ett problem, och det är att vi har fått en marknadsstyrning av skolan där skolor konkurrerar om elever.
Risken är då uppenbar att elever och föräldrar ser skolan som en plats där man får kunskap levererad. Detta är någonting som jag har talat med många rektorer och många lärare om, och jag har hört många vittnesmål som just går ut på att lärare möts av elever som helt enkelt ställer krav på att få sin rätt tillgodosedd men inte känner att skolan också är en arbetsplats.
Den berömde pedagogen John Hattie sa en gång: Teaching is hard, learning is harder. Ska skolan fungera måste eleverna också bidra till skolarbetet och inte se sig själva som kunder.
Anna Ekström (S):
Jag får börja med att be Fredrik Christensson om ursäkt - jag svarade faktiskt inte på den fråga som nu upprepades. När det gäller det framtida arbetet med trygghet och studiero och den nationella planen är det en fråga som vi i regeringen tänker samarbeta med Centern och Liberalerna om. Den står klart och tydligt inskriven, tillsammans med flera av dessa punkter, i vårt januariavtal. Jag vill återkomma till tidsplan och innehåll när vi har jobbat med frågan tillsammans.
Precis som eleverna ska känna respekt för sina lärare och kamrater känner jag stor respekt för Centern och Liberalerna när det gäller att tillsammans med dem arbeta fram riktigt bra förslag i den här frågan.
Anna Ekström (S):
På den senaste frågan kan jag svara ett obetingat ja. Jag ser att föräldrarnas roll är helt avgörande. Ett barn - en elev - som från sina föräldrar hör att man inte behöver lyssna på läraren gör förstås inte det. Jag tycker att föräldrarna har en given roll i det stora arbete som måste göras lokalt på varje skola för att stärka tryggheten och studieron, så det förslaget ställer jag helhjärtat upp på.
Jag ber att få återkomma när det gäller frågan om blåljustänk, för nu är min talartid slut.
Anna Ekström (S):
Jag säger ja till trygghet och studiero. Jag säger ja till att lärare ska ha ett starkt stöd när de ingriper i enlighet med lagen, men jag säger nej till den administrativa omgång som ordningsbetyg skulle innebära - och som inte är önskad av lärarna själva.
I dag har lärarna alla möjligheter att skriftligen meddela sig med föräldrarna och klart och tydligt tala om på vilket sätt elever beter sig illa i skolan, men de behöver faktiskt inte sitta och skriva långa ordningsbetyg för alla elever som sköter sig. Det är faktiskt flertalet elever som gör det. Jag säger nej till onödig administration, och jag säger ja till trygghet och studiero.
När det gäller Roger Haddads andra fråga handlade de svar jag lämnade i en interpellationsdebatt om en väldigt specifik fråga, nämligen huruvida regeringen förberedde ändringar i vissa delar av skollagen. Självklart är jag beredd att ändra i skollagen om det behövs. Hela vårt januariavtal går ju ut på att vi ska göra förändringar som kräver ändringar i skollagen; det måste väl Roger Haddad ändå vara medveten om.
Anna Ekström (S):
Roger Haddad ägnar sin replik åt att diskutera Skolinspektionens juristers åsikter. Jag tackar för den upplysningen. Jag kan försäkra Roger Haddad om att jag kommer att göra allt som står i min makt för att säkra trygghet och studiero. Behöver skollagen ändras kommer jag att göra det. Detta strider på intet sätt mot vad jag sa i den interpellationsdebatt vi hade i februari. Jag ser fram emot ett gott samarbete i dessa frågor, Roger Haddad - det behövs om vi ska kunna säkra elevernas trygghet och studiero.
Vi måste på riksplanet fokusera på ändringar som behöver göras.
Anna Ekström (S):
Trygghet och studiero i våra skolor är viktigt. Stök, för sena ankomster, oro i klassrummet och våld och hot ska inte ha en plats i vår skola. De elever som går i skolan ska vara skyddade från andra elevers stök, och de lärare som arbetar i skolan ska ha en arbetsmiljö värd namnet. Jag tycker att det är viktigt att vi har bra regler på plats, och jag tycker att det är viktigt att de regler som finns efterlevs.
Jag ser med oro på en utveckling i skolans värld där föräldrar och elever alltmer agerar som kunder på en marknad och där läraren och rektorn riskerar att hamna i ett underläge - det underläge man hamnar i när man är tvungen att anpassa sig efter kundernas krav. För mig är det självklart att trygghet och studiero ska upprätthållas och att ordningsregler ska följas.
Jag utgår från att Roger Haddad håller med mig om att det är viktigt att säkerställa att skolan ska vara fri från den typen av oegentligheter. Jag utgår också från att vi i vårt kommande samarbete efter januariavtalet kommer att säkra detta.