Jan Lindholm (MP):
Jag tror att detta är ministerns tionde interpellation i dag. Man kan nästan tycka lite synd om ministern. Kanske det är det som också bidrar till att svaret på den sista interpellationen är så pass kort. Jag skulle i alla fall ha förståelse för det.
Det är alltså så att min partikamrat Gunvor G Ericson har ställt en interpellation till ministern med ansvar för sjukförsäkringssystemet om brister som jag tolkar handlar mer om tillämpningen av regelverket när det gäller bedömningar av behov av arbetsträning och brister i möjligheten att få de utlovade beskeden i rätt tid.
Jag har naturligtvis full förståelse för att ministern inte kan kommentera ett enskilt fall. Det tror jag inte heller var avsikten med interpellationen. Däremot tycker jag ju att svaret är lite magert. Vi politiker använder väldigt gärna exempel från verkligheten för att politiken ska bli lite tydligare och mer konkret. Jag har inte varit här hela tiden, men jag har lyssnat på debatten från mitt arbetsrum.
Jag har ju hört, särskilt många företrädare för Alliansen och även ministern själv använda exempel ur tidningar och så vidare, till och med har personer blivit namngivna. Det är ju ett sätt som vi använder för att göra debatten mer anknuten till verkligheten.
När ministern för ganska exakt ett år sedan uttalade "det är inte mer än rimligt att medborgarna i förväg vet vad de kan förvänta sig och kräva av myndigheten" var det nog väldigt många som också förväntade sig en ökad förutsägbarhet.
Försäkringskassan lovade vid samma tillfälle, det var den 16 juni för nästan ett år sedan, att den som ringde till kundcenter skulle få svar inom fem minuter. Om man kontaktade Försäkringskassan via e-post skulle man få svar inom två dagar. Om man använde vanlig post, som vi nuförtiden brukar kalla för snigelpost, skulle man få svar inom tio dagar.
Och man utlovade en handläggning som inte skulle ta mer än 30 dagar. Ministern säger ju i sitt svar att Försäkringskassan når sina mål. Det är den information som ministern har. Nu är det så att statistik är en sak och sedan finns det alltid personer som hamnar långt ut i kanterna, kanske några som får sitt ärende hanterat väldigt snabbt och andra för vilka det tar väldigt lång tid. Jag tror i alla fall att det är så verkligheten ser ut.
Det händer då att människor upplever att de hamnar i någon sorts moment 22. Det här exemplet handlar om en person som hamnar i en situation med sitt barn som är så pass krävande att man som ensamstående förälder inte har någon energi och kraft över när man försöker se till att barnet får ett bra omhändertagande. Att dessutom hantera relationen till Försäkringskassan kan för den som inte är proffs på att leta information på nätet vara ganska krävande.
Det finns de som av egen erfarenhet brukar säga att det krävs att man är fullt frisk för att man ska kunna vara sjuk. Det är ett sätt att beskriva hur pass svårt och komplicerat det kan vara att klara av alla de krav som ställs från myndighetens sida i den här kommunikationen. Med grund i det tycker jag ändå att det vore intressant om ministern sade något mer än bara det allra sista i svaret.
Är det verkligen så att ministern menar att situationen är okej, att folk får information i rätt tid, att bedömningarna är korrekta, att utbetalningarna kommer i tid och att det här verkligen fungerar? Det finns så pass många människor som ändå uppfattar att det finns brister och att de inte blir korrekt behandlade.