Jens Holm (V):
Tack, Lena Ek, för svaret på min interpellation! Jag tycker att det är ett omfattande svar - det är en ganska omfattande fråga. Det tycker jag är bra. Men det finns många frågor kvar att diskutera i det här. Jag tog upp frågan om uppköp av billiga utsläppskrediter i min interpellation. Jag fick inget svar på det, men det kommer kanske i nästa anförande.
Det är ett faktum att drygt en tredjedel av hela Sveriges klimatpolitik inte handlar om att minska utsläppen här i Sverige utan handlar om att vi köper billiga utsläppsrätter från Kina, Indien och andra länder.
Ja, det är till och med så att de vindkraftverk som Sverige har varit med och finansierat i Kina, som för övrigt är en del av ett större projekt med ett japanskt bolag, har funnits med i den statliga planeringen i Kina av vindkraftverk som man ska bygga. Sedan kommer Sverige med utsläppskrediter, och man sparkar in öppna dörrar. Det här hade blivit av ändå.
Det är bara ett exempel på att uppköp av utsläppskrediter inte är någon offensiv strategi för att få ned utsläppen. I synnerhet skjuter vi den viktiga klimatomställningen framför oss när vi inte gör det vi måste göra på hemmaplan. Då blir det precis som när Fredrik Reinfeldt presenterade regeringsdeklarationen 2010.
Då sade han att redan gjorda och aviserade åtgärder på klimatområdet räcker. Det blir inga nya åtgärder. Det är precis det som har hänt i Sverige. Klimatarbetet har stannat av helt och hållet. Miljöministern beskrev en bild av att utsläppen är större än någonsin. Och de ökar fortare än någonsin. I fjol ökade de med 6 procent.
Så fort har det aldrig gått. I ljuset av detta krävs det att alla länder verkligen gör vad de kan. Jag tycker också att det starkaste förhandlingskortet i Durban är att vi visar att vi tar ansvar. Då tycker jag att vi ska göra alla våra minskningsåtaganden, Lena Ek, på hemmaplan. Vi ska göra som Danmark, som har åtagit sig att minska med 40 procent, allting på hemmaplan.
Vi i Vänsterpartiet vill för övrigt gå längre än 40 procent. Det kan vi diskutera någon annan gång. Men jag tycker att just principen, att vi städar upp framför egen dörr, är otroligt viktig. Jag blir faktiskt inte heller riktigt klar över vad Lena Ek och den svenska regeringen vill med EU:s minskningsambitioner.
Vi vet ju att Lena Ek, när hon satt i EU-parlamentet, var en av de mest stridbara i fråga om att EU skulle skala upp sina minskningsambitioner. EU måste gå från 20 procent till 30 procent, sade Lena Ek i en debattartikel i Göteborgs-Posten i våras. Jag håller med, fullt ut. Men nu, i det här svaret, har man luddat till det.
Jag förstår faktiskt inte om Sverige kräver att EU ska höja sina minskningskrav till 30 procent till 2020. Eller säger Lena Ek någonting otydligt i det här interpellationssvaret bara för att man inte är överens i den svenska regeringen? Då tycker jag att det är oroväckande, för då innebär det att Sverige faktiskt inte spelar någon konstruktiv roll i det här sammanhanget.
Vi ska komma ihåg att om man håller fast vid 20-procentsmålet, att man ska minska utsläppen så mycket, kan EU jogga in i mål. Man har redan minskat utsläppen med 16 procent, inte på grund av att man har en bra klimatpolitik utan på grund av att man gör stora uppköp av utsläppskrediter och på grund av den ekonomiska nedgången. Det krävs mycket mer.