Christer Nylander (L):
Också jag vill inleda med att tacka kansliet för att de under en period när det behövdes exceptionellt arbete också utförde exceptionellt arbete. Jag vill också tacka utskottet. Det har varit en tuff resa att få ihop en budget. Det är väl på detta område som budgeten skiljer sig allra mest mellan Alliansens förslag och regeringens förslag.
Socialdemokraterna, Miljöpartiet och Vänsterpartiet använde hela valrörelsen - de har också gjort det under en stor del av den här debatten - till att berätta om att resurserna till välfärden har minskat. Men läs er budget! Om man läser i budgetpropositionen blir det ganska tydligt, åtminstone på det här området. Ni skriver det själva. Kostnaden per barn i förskola, kostnaden per barn i grundskola och kostnaden per barn i förskoleklass har ökat med 2 procent bara under det senaste året.
Kostnaden per elev i gymnasieskolan ökade bara under det senaste året med 5,8 procent. Det skriver ni i er budgetproposition. Lärartätheten i förskolan, grundskolan och förskoleklassen är i stort sett oförändrad, men den har ökat i gymnasieskolan. Läs er budget! Så beskriver ni nämligen verkligheten under alliansregeringen. Borta är, där i alla fall, resonemanget om att något har gått sönder. Snarare hyllar ni i era bedömningar att resurserna till skolan har ökat.
Den budget som riksdagen i dag antar innebär en fortsättning på satsningen på kunskap och mer pengar till skolan. På tre år skjuter vi till 25 miljarder kronor. Det är inte där skillnaden mellan de båda alternativen ligger, utan skillnaden ligger i hur man använder pengarna. Det här är en stark budget med ett tydligt kunskapsfokus som innebär storsatsningar på kunskap och en storsatsning på skolan. 2 miljarder satsas på lågstadielyft och höjd kvalitet på lågstadiet.
Läslyftet förlängs. Vi gör en massiv satsning på läxläsning i kommunerna och också en satsning på ideella organisationer som erbjuder läxläsning. 100 miljoner kronor avsätts till sommarskolor för att fler ska få lyckade resultat och godkända resultat i skolan. För att lyfta resultaten i de skolor som har de allra tuffaste förutsättningarna satsar vi nu 300 miljoner kronor. Nyanlända får mer undervisningstid i svenska.
Hundratals miljoner kronor satsas på att minska storleken på barngrupperna i förskolan och på fritidshemmen. Förskollärare och förskolechefer får fortbildning. Och för att locka fler ungdomar att söka sig till lärlingsutbildningar fördubblar vi lärlingsersättningen från och med nästa år. Herr talman! Det är viktigt med resurser i skolan och utbildningsväsendet, men det är också helt avgörande hur resurserna används.
Man kan skicka in miljarder efter miljarder i ett felaktigt system och får då inte ut bättre resultat. Det viktiga är att kombinera detta. Det handlar om mer resurser men också om att använda dem rätt. Det är därför Folkpartiet och Alliansen har genomfört ett stort antal strukturella reformer i skolpolitiken de senaste åtta åren. Vill man att fler elever ska lära sig mer behövs det nämligen tydliga regler för hur det ska finnas behöriga lärare.
Vill man att fler ska lära sig mer krävs det att man utvärderar kunskapen och funderar på hur man kan hjälpa dem som håller på att halka efter. Vill man att alla ska ha en chans måste man börja tidigt med kunskapsutvärderingarna och tidigt ge stöd. Vill man uppvärdera läraryrket måste man höja lönerna generellt men också se till att det finns karriärvägar.
Vill man lyfta fram resultaten får man inte slarva med fortbildningsmöjligheterna för lärarna, så som man under decennier har gjort i det här landet. Vi behöver fortsätta att reformera och lyfta resultaten i svensk skola. Men jag tror inte att den kraft som behövs för att på allvar lyfta kunskapsresultaten, statusen för skolan och statusen för lärarna finns fördelad i 290 olika kommuner.
Vi har ganska många kommuner i det här landet, och ganska många av dem är väldigt små och sköra. Det är därför Folkpartiet vill se ett statligt huvudmannaskap för skolan. Det är så vi får den kraft som behövs för att på allvar vända utvecklingen.
I den här budgeten avsätter riksdagen pengar för att planera och genomföra olika insatser för att förbereda införande av betyg från årskurs 4 och 20 miljoner för insatser och planeringar för att öka ordningen i skolan och införa ordningsomdömen. När jag har lyssnat på debatten hittills har det nästan låtit som om regeringspartierna har tänkt obstruera i fråga om detta.
Därför förutsätter jag att representanter för Socialdemokraterna och Miljöpartiet och förhoppningsvis också utbildningsminister Fridolin under den här debatten redovisar en plan för hur ni tänker hantera de miljoner som riksdagen faktiskt nu säger till er att använda för att planera för tidigare betyg och ordningsomdömen i skolan. Herr talman! Vi ska fortsätta skjuta till pengar, nya resurser, till skolan.
Vi ska fortsätta göra politiska reformer som uppvärderar utbildning och lärarna. Men ska vi lyckas lyfta resultaten på allvar måste vi också se till att det finns en allmän känsla i det här landet bland föräldrar och elever och i samhället som helhet av att Sverige ska bli en av de främsta skolnationerna i världen och att detta med kunskap och utbildning är viktigt i den enskilde individens livsprojekt. Herr talman!
Folkpartiet och Alliansen har genomfört väldigt viktiga reformer de senaste åtta åren. Att Alliansens budgetmotion nu förhoppningsvis vinner gehör innebär ytterligare steg i den riktningen. Mer behöver dock göras, och mycket mer kommer att göras. Jag yrkar därför bifall till utskottets förslag i betänkandet.