Ibrahim Baylan (S):
Låt mig börja med att yrka bifall till reservationerna 4 och 5 från Socialdemokraterna. Vi står naturligtvis bakom alla våra reservationer men för tids vinnande nöjer vi oss med detta. Herr talman! Vi står inför en jätteutmaning.
Vi har i dag en situation där koldioxidutsläppen visserligen i genomsnitt sjunker från varje fordon som körs på våra vägar, men de totala utsläppen ökar ändå därför att trafiken ökar.
Sverige har på många sätt varit ett föregångsland under de senaste 15 åren när det har handlat om att göra någonting åt de miljöfarliga utsläpp vi har från vårt boende och det sätt vi producerar energi på med mera. Det finns dock ett område som är ett undantag, nämligen transportsystemet. Transportsystemet har visat sig vara en svår nöt att knäcka när det handlar om att få ned utsläppen.
Socialdemokraterna anser att vi måste bryta vägtrafiksektorns beroende av olja. Detta måste ske genom ett brett arbete för effektivare transporter och ökad produktion av förnybara drivmedel men också genom en övergång till en fordonspark som inte enbart är hänvisad till fossila bränslen.
Vårt mål är att hälften av fordonen ska gå på förnybara biobränslen fram till 2010. Det här kräver en medveten politik - en politik som är kraftfull och där viljan är tydlig.
Det handlar om allt ifrån att öka låginblandningen av biodrivmedel från 5 till 10 procent till att bygga ut kollektivtrafiken och modernisera densamma och att införa olika typer av incitament som gör att samåkning och andra sätt att transportera sig tillsammans blir mer attraktivt.
Det handlar också naturligtvis om att se till att vi stärker den svenska bilindustrin och dess förmåga att konkurrenskraftigt ta fram fordon som är bränslesnåla och som minskar utsläppen i vårt samhälle. Vi menar också att man måste vara beredd att använda skatteverktyg för att på olika sätt se till att människor gör rätt.
Människor vill ju göra rätt. De vill ta ett ansvar för miljön och framtiden. Därför måste vi också ge dem rimliga möjligheter att göra detta, och då måste vi också se över vår beskattning inom den här sektorn. Vi menar också att det krävs att man möjliggör för de människor som i dag har gamla fordon som går på bensin att konvertera dem.
Vi måste se till att de utan att behöva göra en investering på 250 000-300 000 kronor för att köpa en ny bil faktiskt också kan efterkonvertera sin. Det här kräver inte bara att man gör det lagligt möjligt utan också kanske stöttar i form av en del ekonomiska subventioner. I dag är den enda subvention som finns den som går till köp av nya bilar.
Det kan väl vara bra, men det gör att det bara är den som redan har råd att köpa en ny bil för 250 000-300 000 kronor som kan ta del av detta. Vi tycker att det är orättvist av både fördelningsskäl och miljöskäl. Herr talman! Vi har nu snart avverkat två riksdagsår av mandatperioden.
Vi har en borgerlig regering som visserligen nu för tiden retoriskt låter förstå att miljöfrågan är viktig. Men i praktiken har oerhört lite hänt. När jag läser igenom betänkandet slås jag inte minst av den uppföljning som Sika har gjort av de transportpolitiska målen.
Sika skriver att transporterna utgör viktiga källor till miljöfarliga utsläpp. Lite längre ned skriver man att etappmålet om koldioxid från transporter inte kommer att nås utan ytterligare kraftfulla åtgärder och att utsläppen från godstransporter på väg uppvisar den sämsta utvecklingen av klimatpåverkan. Herr talman!
När det kommer en sådan utvärdering kan man ju tänka sig att regeringen skulle vidta de kraftfulla åtgärder som Sika pekar på och menar skulle behövas för att nå målen. Men nej, vad regeringen gör är att i stället be Sika titta över och revidera målen! Man kan säga att det är väldigt lite konkret som har hänt sedan regeringen tillträdde.
Visserligen tillsatte man en klimatberedning där man tillsammans över blockgränserna skulle ta fram ett antal konkreta åtgärder för att åtgärda koldioxidutsläppen, få ned dem och göra Sverige till ett föregångsland. Klimatberedningen tog sin uppgift på allvar. Man försökte komma överens om gemensamma mål men också om åtgärder för att nå de målen.
Och de hann inte mer än bli klara innan statsminister Fredrik Reinfeldt avfärdade alltihop som orealistiskt. Herr talman! Om vi ska kunna göra någonting åt detta, som är en av de största frågorna i vår tid, och se till att vi har ett transportsystem som kan bli klimatsmart duger det inte att säga åt människor att de får stanna hemma eller ställa bilen.
Det krävs en politik som ger människor alternativ och möjlighet att ta ett ansvar. Hittills har vi inte sett någonting. Tyvärr är inte infrastrukturministern här i dag och kan delta i debatten. Jag kan också ha en viss förståelse för det. Hon har snart suttit i två år, och det har inte hänt särskilt mycket. Det hänvisas till en del utredningar. En försenad infrastrukturproposition är väl det enda konkreta vi har sett hittills.
Jag tycker att det är synd. Vi är ganska överens i trafikutskottet om att någonting borde göras, och det kommer säkert att låta så sedan också. Jag tror att det finns väldigt goda föresatser, men så länge regeringen drar benen efter sig och så länge finansministern säger att satsningar på järnväg och spårbunden trafiken inte är lönsamt utan att det är vägarna som gäller spelar det nästan ingen roll vad trafikutskottet, eller för den delen infrastrukturministern, säger.
Jag tycker att det är synd. Jag tycker nämligen att det borde vidtas konkreta åtgärder. Jag saknar dem. Jag saknar en regeringspolitik som gör någonting åt utsläppen från transportsektorn. Jag har inte sett den hittills, och tyvärr ser det inte heller ut som om vi får se den.
Det ser tyvärr ut som om det är vad statsminister Fredrik Reinfeldt och finansminister Anders Borg säger som gäller. Då verkar det inte bli annat än koldioxiddrivande tomsnack från regeringens sida när det handlar om att åtgärda de klimatproblem vi har. Vi skulle behöva investeringar i kollektivtrafik. Vi skulle behöva investeringar i smartare teknik. Vi skulle behöva investeringar i klimatsmartare infrastruktur.
Hittills har ingenting hänt. Det är förlorade år. Det är tråkigt att konstatera. De aviseringar som regeringen hittills har gjort pekar inte direkt på att vi kommer att få ett klimatsmart transportsystem så länge vi har en borgerlig regering.
Det verkar tvärtom vara så att vi ska fortsätta att vara fossilberoende. Man bryter inte oljeberoendet, och därmed försitter man en chans och förslösar tid. Sverige har råd, och Sverige kan mycket bättre än vad Sverige gör i dag.