Mikael Eskilandersson (SD):
Mycket av mitt engagemang kanske härrör från det faktum att jag har barn och ser ett samhälle som jag på många sätt inte vill att mina barn ska behöva leva i. Jag ser mycket som sker som jag inte tycker går i rätt riktning. Att alla mina tre barn dessutom är döttrar kanske gör att jag engagerar mig extra för just flickors och kvinnors rätt.
Jag tycker inte att det är något konstigt att min dotter själv ska få bestämma hur många dagar hon vill ta föräldraledigt tillsammans med sin blivande man när de så småningom blir vuxna och skaffar barn. Att det skulle vara ett jämställdhetsproblem har jag svårt att se.
Däremot tycker jag att det kanske inte är direkt jämställdhet utan snarare direkt förtryck när jag ser på min dotters kompisar som inte får lov att umgås med vem de vill och som inte får lov att bada ihop med de andra. Jag tror att de kan ligga i en viss riskzon för att bli styrda när det gäller vem de får gifta sig med.
Jag har kanske den förutfattade meningen att det är de barnen som också upplever själva att de inte kan välja partner helt fritt. Eftersom det finns så dåliga underlag och undersökningar är det svårt att säga vilka barn det är som har svårt att få välja själva. Det vi vet är att i utsatta områden är det betydligt fler unga som uppger att de inte själva kan välja partner.
När det gäller om det är en jämställdhetsfråga att inte få välja partner finns det även män som inte får välja partner, alltså unga pojkar som inte känner att de själva kan välja partner. Föräldrar och andra i omgivningen sätter press på dem att partnern måste ha samma kulturella bakgrund, samma religion eller liknande som de själva. Då vet jag inte om det är jämställdhet vi pratar om längre eller om det snarare än en form av förtryck. Å andra sidan står jag gärna upp för ett jämställt samhälle.
Då ska det vara jämställt utifrån allas lika möjligheter och allas rättighet att välja sitt eget liv. Att tvinga folk att vara hemma halva tiden var med barn ser jag inte som en jämställdhetsfråga. Detsamma gäller sambeskattning.
Det där är egentligen en rent teknisk sak som gör att den familj som väljer att den ena parten jobbar mycket medan den andra parten går hemma ska tjäna på detta. Det behöver inte innebära att det är kvinnan som går hemma. Det kan lika gärna vara en man som går hemma med en lite lägre lön och en kvinna som arbetar betydligt mer. Jag kan se exempel här uppe i riksdagen på kvinnor som jobbar väldigt mycket och som har män som tjänar betydligt mindre.
Det finns även exempel i näringslivet på kvinnor som jobbar hårt och ibland har män som går hemma med barnen och tjänar mindre. Att det skulle vara ojämställt att införa en sambeskattning har jag svårt att se. Jag märker att Åsa Regnér gärna lämnar ämnet. Det är inte så intressant att diskutera hur vi ska förändra de här siffrorna.
Åsa Regnér har inte redogjort för några slående nya lagförslag. Vi har föreslagit och föreslår varje år att vi ska införa 24-årsregeln enligt dansk modell, som alla större partier i Danmark har ställt sig bakom, så även Socialdemokraterna i Danmark.
Regeln innebär att om man är under 24 år och gifter sig med någon utanför EU får man antingen vänta med att flytta ihop tills båda är över 24 år eller flytta ihop i ett annat land än Danmark. Den har lett till att betydligt fler danska ungdomar utbildar sig längre. Åtminstone har den gjort det enligt de siffror som Socialdemokraterna i Danmark redovisar.