Kerstin Lundgren (C):
Jag beklagar att jag inte fanns i kammaren när mitt namn ropades upp. Jag ledde ett annat möte, men jag följde debatten på min ipad. Den har en fördröjningsmekanism, så för mig stod Valter Mutt i talarstolen. Så var dock inte fallet när jag kom i in i kammaren.
Alltnog, jag får göra en kort version och kan bara yrka bifall till utrikesutskottets förslag i betänkandet som handlar om Europarådet.
Det har framgått av den tidigare debatten att utvecklingen under den här tiden har varit unik på det sättet att ett av medlemsländerna som skrivit under grundprincipen att man inte ska förflytta gränser med militärt våld och annat, nämligen Ryssland, precis har gjort detta.
Det har naturligtvis präglat Europarådets parlamentariska församling. Det är en församling som fattar beslut med majoritet. Därför har vi också dragit in rösträtten för de ryska kollegorna i Europarådets parlamentariska församling. Däremot är ministerrådet en konsensusmiljö.
Man kan lugnt säga att även den strukturen i Europarådet, som är viktig för konventionsutveckling och uppföljning av domstolsbeslut och annat, har präglats av Rysslands agerande. I det här fallet gäller det försöket att vara en spoiler. Det gör att ministerkommitténs arbete inte har varit lika tydligt och offensivt som man skulle ha kunnat önska.
Vi känner alla till bakgrunden, att konsensus kan vara till hinder, speciellt när Ryssland lägger in sitt veto. Frågan om dödsstraff har inte övergivits av Ryssland. Man har ett undantag.
Jag vill bara markera detta eftersom det framstod som att Ryssland hade gett upp sitt dödsstraff, men så är inte fallet. Ryssland har ett så att säga hängande undantag. Under det här året har vi tyvärr kunnat konstatera att ett annat medlemslands ledare har öppnat för en debatt om ett återinförande av dödsstraff, nämligen Ungern.
Det är naturligtvis oerhört allvarligt och beklagligt, men det säger ändå rätt mycket om utvecklingen i vårt Europa. Vi har all anledning att vara uppmärksamma på detta. Själv kommer jag i morgon att befinna mig i Rom för att bevaka Ungerndebatten och försöka säkerställa att Europarådet fortsätter att hålla ett vakande öga på vad som händer i Ungern.
Det finns krafter som vill stoppa detta, och jag beklagar att de krafterna finns bland annat i UK, men inte bara i UK utan även i många andra länder. UK har också en speciell roll, och det handlar om basen för Europarådet, Europakonventionen. Vi måste verkligen se upp med hotet mot Europakonventionen.
Vi trodde att 2014 skulle bli ett år då basen stärktes genom att EU skulle ansluta sig till Europakonventionen för att skapa en samlad, gemensam bas för vår kontinent. Nu blev det tyvärr inte så. EU-domstolen fattade ett annat beslut, så det kommer att rinna ett antal nya forsar innan det händer någonting i den delen.
Men vi måste vara vaksamma och se upp. Det finns starka krafter som vill bryta sönder Europakonventionen som är det skydd för mänskliga rättigheter som har skapats på vår kontinent. Sverige måste ha ett vakande öga. Och i det sammanhanget handlar det inte bara om att bevaka Ryssland, Ukraina och Ungern. Det gäller också många andra länder, till exempel Makedonien och Bosnien.
Vi följer utvecklingen och vakar över den. Här finns mycket att göra. Fru talman! Eftersom tiden är knapp nöjer jag mig med att än en gång tacka för ett gott samarbete i delegationen. Jag vill också tacka Marietta de Pourbaix-Lundin som har varit vår ledare. Jag hoppas på en bra fortsättning under kommande år.
När nästa skrivelse ska behandlas hoppas jag att kunna göra ett lite längre inlägg.