Per Bolund (MP):
Jag vill tacka ministern för svaret. Det är glädjande att regeringen nu har tvärvänt efter att vi i oppositionen har kritiserat de höga bonusar som betalats ut i statliga bolag. Nu ska inga bonusar ges till vad man kallar för högre beslutsfattare i statlig verksamhet. Däremot är det fortfarande oklart vilka verksamheter som egentligen omfattas och vilka personer som berörs. Är det huvudbolagen, eller ska också dotterbolag omfattas?
Vi fick i dag ett nytt meddelande från TT där det står att detta ska tillämpas även i dotterbolagen, vilket inte var det som gällde förut. Det vore väldigt bra att få ett svar från näringsministern om vad som egentligen gäller. Ska till exempel även dotterbolag som verkar i andra länder omfattas av dessa regler? Mitt exempel handlar om Vattenfall.
Ska bara Vattenfalls ledning beröras, eller ska också ledningen för de olika verksamheterna, till exempel de olika kärnkraftverken beröras av de nya reglerna om att man inte ska ha rörliga bonusar? Sedan är det ytterligare en fråga som dyker upp. Det finns ett undantag: Om det finns särskilda skäl ska man kunna avvika från reglerna. Det skulle vara intressant att höra vad det är för särskilda skäl.
Det finns inga exempel som jag har sett än så länge, så jag skulle gärna vilja veta vad det handlar om. Min fråga om bonusar handlar framför allt om bonussystem i kärnkraften. Maud Olofsson säger i sitt svar att säkerheten inom kärnkraften alltid ska ha absolut högsta prioritet och att ekonomiska ställningstaganden aldrig på något sätt får påverka överväganden som rör driften och som kan äventyra säkerheten. Det är självfallet uppfattningar som jag delar.
Problemet är bara att jag inte kan se att detta går att förena med någon typ av bonussystem, eller "kvalitetspremier", som Vattenfall själva kallar det i Forsmark. Som vi kan se i svaret är det en väsentlig del, 25 procent, av de anställdas kvalitetspremier som beror på hur vinsten för bolaget utvecklas, och dessutom utgår en del av det, 10 procent, från hur det enskilda kärnkraftverket utvecklar sin lönsamhet.
Då går det inte att säga att bonussystemen eller kvalitetspremierna är avskilda från ekonomiska överväganden. Tvärtom är de till ganska stor del beroende av just hur lönsamheten för bolaget utvecklas. Det finns ett avsnitt i svaret där det står att de 25 procenten inte kan påverkas av dem som arbetar. Det kan jag inte hålla med om. Självklart har de som arbetar i kärnkraftverken också en påverkan på lönsamheten i bolaget.
Det borde vara en självklarhet. Att det finns oklarheter och otydligheter tycker jag känns oroande. När man ser att finansministern många gånger, både här i kammaren och i medierna, har påpekat att bonussystem lätt leder till risktagande borde vi väl kunna vara överens om att risktagande inte är något vi vill ha i svenska kärnkraftverk? Det borde vara ett tillräckligt skäl för att se till att avveckla dessa kvalitetspremier, så att man inte har någon rörlig kostnad.
Jag tycker att det också borde vara lätt att vara överens om att upprätthållandet av säkerheten i kärnkraften måste vara det som är själva grunden i arbetsuppgiften och inte något som man ska få en premie för att klara av. För min del måste jag säga att det är lika orimligt att en kärnkraftsarbetare ska få en premie för att säkerheten behålls som om dagispersonal skulle få bonus för att dagisbarnen överlever skoldagen.
Grunden i deras verksamhet är ju att barnen är säkra och trygga, och på samma sätt borde det för kärnkraftsarbetarna vara grunden i deras verksamhet - grunden till att de uppbär lön - att kärnkraften körs på ett säkert sätt. Man ska också notera att när den incident som ministern själv nämner i svaret, Forsmarksincidenten 2006, ägde rum fanns kvalitetspremierna redan på plats.
Uppenbarligen har de inte lett till att säkerhetstänkandet blivit så högt att man kan undvika sådana allvarliga incidenter. Jag skulle vilja ha svar på om det verkligen inte är någon vits med att avveckla det här programmet.