Birger Lahti (V):
I dag ska vi debattera statliga bolag, detta i form av regeringens skrivelse. Det är helt enkelt en redogörelse för företag med statligt ägande.
I skrivelsen anger regeringen att den aktivt ska förvalta statens tillgångar i form av aktierna i bolagen med statligt ägande så att deras värdeutveckling och avkastning blir den bästa möjliga, givet ett balanserat risktagande, samt se till att de särskilt beslutade samhällsuppdragen utförs väl.
För att åstadkomma detta uppger regeringen i skrivelsen att det är viktigt att ge bolagen förutsättningar och möjligheter att utvecklas och fortsätta att konkurrera på sina marknader. Det anges även att det är viktigt att staten är en aktiv, professionell ägare med fokus på långsiktigt värdeskapande. Visst låter det jättebra? Fru talman!
Låt mig först klargöra att betänkandet som vi ska debattera innehåller så många bolag och utmaningar att jag inte hinner klargöra Vänsterpartiets syn på hur vi ser på styrningen av samtliga, men några viktiga dykningar ska jag försöka hinna med. Vad gäller de särskilt beslutade samhällsuppdragen kommer jag att återkomma till ett av dem. Jag börjar med flaggskeppet Vattenfall.
Att vi har ett statligt energibolag tror jag är mycket värdefullt i omställningen till ett förnybart elenergisystem.
Att sänka avkastningskravet lite så att även miljömålen nås och så att man bättre kan räkna hem investeringar på hemmaplan vore något som man stolt skulle kunna skriva i historieböckerna, till exempel när "miljötapp" åter flödar i den torrlagda älvfåran från Letsi mot Vuollerim eller när Vattenfall investerar i vindkraftsparker som i dagsläget inte går att räkna hem på grund av att avkastningskravet är lite för högt.
SBAB har nämnts här tidigare. Det är banken som staten äger men som drog sig bort från periferin för att endast finnas på större orter där det definitivt inte råder brist på konkurrens. Hur smart var det? Eller Posten, som Centerpartiet valde att leka affär med - hur lyckat har det varit? Handen på hjärtat, mina kollegor!
När det gäller Postnord, som det numera heter, valde man att gå samman med Danmarks post, som först hade helt annorlunda anställningsvillkor. Och geografiskt ser landet allt annat än likadant ut jämfört med vårt avlånga land, där det är mycket glesbygd och där det fortfarande inte går att digitalisera på grund av brist på fungerande infrastruktur för ändamålet.
Sedan skulle jag kunna lyfta upp andra bolag där staten är hel- eller delägare och definitivt skulle kunna öka exportvärdet och samhällsnyttan med ett mer aktivt engagemang och inte alltid vara rädd för borgerlighetens kritik om snedvriden konkurrens eller för den delen EU:s kritik om statsstödsregler. Att inte nämna LKAB som norrbottning vore nog tjänstefel.
Jag konstaterar bara att det känns superbra att följa nyhetsrubrikerna - man går verkligen all-in för att göra ståltillverkning i Sverige fossilfri. Sedan har vi kommuner som inte förstår sin roll i det hela. Då tänker ni: Vad menar han med det?
Jo, när kommuner väljer att bromsa vindkraftsparker med sitt veto undergräver de faktiskt den vätgasstrategi som är en förutsättning för att LKAB ska kunna fullfölja planen om fossilfrihet och för att vi ska ha en hållbar gruvproduktion som lever upp till de högt ställda klimatmål som de faktiskt försöker ha.
Att man tror att billiga politiska poäng på hemmaplan är att värna om miljön kan faktiskt komma att kosta oss ett misslyckande i ett betydligt större projekt. Jag säger bara: Glöm inte bort det där ute i kommunerna! Fru talman! För att inte glömma bort att yrka bifall så gör jag det nu, det vill säga yrkar bifall till vår reservation 15. Jag står givetvis bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till den.
Nu tillbaka till de särskilt beslutade samhällsuppdragen. Sveaskog fick 2002 ett uppdrag att sälja 10 procent av den areal som bolaget ägde vid bildandet. Jag har själv suttit i gruppen som gjorde en uppföljning och utvärdering av hur samhällsuppdraget genomförts och om det blev som riksdagen beslutade gällande mål med försäljningen. Dessa 10 procent kommer absolut att nås.
Men att det skulle ha förstärkt det enskilda jord- och skogsbruket med bättre utkomstmöjligheter och utveckling på landsbygden tvivlar jag starkt på. Helt klart brydde man sig inte om de ambitioner som man sålde idén till riksdagen med, det vill säga att glesbygden, landsbygden och lokalbefolkningen skulle bli vinnare.
Nej, det har blivit en placeringsmöjlighet för dem som har pengar skvalpandes, och där är skogen givetvis en säker placering. Fru talman! Jag ska gå tillbaka till Sveaskog. Ingen som följer samhällsdebatter eller är intresserad av skog, rennäring eller Sveaskog generellt har väl missat rubrikerna om vd:n som fick gå med omedelbar verkan.
Jag kommer givetvis inte att ta ställning till den specifika händelsen i dag. Men jag kommer att kommentera några saker. Sveaskog som ett statligt skogsbolag med relativt stort skogsinnehav ska kunna ta hänsyn till andra värden än specifikt virkesvärdet. Det är väl något som ägaren borde kunna styra?
Givetvis kommer hänsynstagandet att påverka utfallet på avkastningen, men det har vi råd med i landet. Därmed är det inte rimligt att Facebookgrupper ska styra vad som är skyddsvärda skogar eller vad som ska kunna avverkas och med vilka metoder. Jag kommer från skogen och har under hela mitt yrkesverksamma liv, före riksdagsuppdraget, verkat just i skogen och i den branschen.
Jag vill med bestämdhet hävda att jag lever nära de olika näringsgrenarna som är berörda eller berörs av hur skogen sköts och brukas. Sveaskog kan och bör, eller ska till och med, agera på lite andra sätt på de orter där intressekonflikter är uppenbara.
Men utan rätt fingertoppskänsla kommer detta att spä på konflikter som är helt onödiga och som i förlängningen missgynnar skogsbruket som helhet. Ni ska komma ihåg en sak, nämligen att det finns krafter där ute som har en helt annan ambition än att skogsbruket ska kunna samexistera med andra näringar och att vi ska ha ett aktivt skogsbruk.
Dessa andra aktörer rider på konflikterna, och de tar vara på chansen och spär på något som i förlängningen missgynnar alla parter som måste samsas på dessa områden. Vi som lever och verkar i dessa skogsbygder med rennäring, turism och skogsbruk ska även kunna ha ett aktivt skogsbruk, men därmed inte sagt att man ska avverka på exakt samma sätt som vi alltid har gjort på områden där flera ska samexistera. Fru talman!
Jag måste göra er uppmärksamma på till exempel bilder som sprids på trakthyggesbruk. Bilder på kalhyggen visas och jämförs med skogsskövling i Amazonas. Och New York Times publicerar bilder på ett kalhygge där texten förklarar att Sveriges skogar skövlas och inte ersätts med skog utan med plantager. Visst är kalhyggen fula, och man kan begränsa storleken på dem på många sätt.
Det finns regler inom certifieringssystemet för detta redan i dag. Men varför visas inte bilder på hyggen som var kala för 50 år sedan och hur skogen ser ut där i dag? Det är nämligen skog där i dag. Ytterligare påståenden som ofta slängs ut är att skogsbruket skulle vara dåligt för klimatet. Det är helt felaktigt.
När helheten räknas i fråga om vad skogsråvaror kan ersätta i form av andra fossila produkter är det en klimatsmart verksamhet. Men det finns givetvis både bra och dåliga exempel på avverkningar, oavsett om det handlar om trakthyggesbruk eller kontinuitetsskogsbruk. Ordet naturskog har börjat användas flitigt. Jag har sett skogar som har fått precis denna benämning.
Men när jag tittar på historiken har dessa bestånd blivit både röjda och gallrade. Är de då det som de påstås vara? Jag håller med om att dessa bestånd, som man beskriver, är fina och kan vara viktiga för andra värden. Men mänsklig påverkan har bidragit till att bestånden är vad de är; det kommer man inte ifrån.
Jag inser att jag inte kommer att kunna övertyga er om skogsbrukets förträfflighet i dag. Men jag är mer än gärna tillgänglig för att medverka till att ta ut er beslutsfattare, så att ni får se på bra exempel på trakthyggesbruk och då även bra exempel på skonsammare metoder som fungerar, och givetvis lite exempel på vad som absolut inte fungerar.
Jag skulle inte kunna se mig själv i spegeln om jag inte gjorde mitt yttersta för att ge mina barnbarn samma förutsättningar att använda sig av den fantastiska förnybara resurs som skogen faktiskt är och allt som den kan ge oss i omställningen till fossilfrihet och cirkulär ekonomi, men givetvis samtidigt som vi fixar den biologiska mångfalden och klimatmålen.
Samma sak gäller om jag inte gjorde mitt yttersta för att få en samsyn och ett samförstånd med de andra näringarna som verkar i skogsbygder. Vi måste kunna samexistera även med ett aktivt skogsbruk.
Men, fru talman, jag vill göra påpekandet att vi då inte får börja med ytterligare utförsäljningar av våra gemensamma skogar, som många borgerliga politiker faktiskt driver på för.