Lena Adelsohn Liljeroth (M):
Välkommen in i diskussionen Roland Utbult. Utifrån Berit Högmans inlägg kommer det här att bli en diskussion om mycket mer än det som interpellationen gäller. Vi får väl se var vi landar. Jag börjar med sponsring. Sponsring är också en samhällsinsats.
När Berit Högman lite föraktfullt uttalar sig om marknadsorientering och samtidigt börjar tala om Sveriges Television blir jag ännu mer frågande. Jag vet att Socialdemokraterna gärna vill öka sponsringen inom Sveriges Television, som vi annars i detta breda samförstånd tycker ska vara reklamfritt.
Jag får inte detta att gå ihop, men det kanske Berit Högman vill utveckla närmare. Det är givet att vi ska ha ett samförstånd om kulturen i riksdagen, inte minst därför att kulturen är - inte alltid, men i viss mån - en fråga som står ovan politiken.
Vi behöver en kulturpolitik för att infrastrukturen ska fungera. Kulturens värde, dess oberoende, självständighet, dynamik, är något som jag utgår från att vi är överens om.
Om Berit Högman inte tycker att riktningen är klar måste jag rekommendera Berit Högman att återigen läsa den kulturproposition, Tid för kultur , som riksdagen antog i december 2009. Den visar tydligt inriktningen och äntligen en förändring av kulturpolitiken. Vi ska våga förändra och förnya. Mycket av detta är på gång.
Det vet jag att Berit Högman också känner till. Vi kan ta en diskussion utifrån det och se var det är som Berit Högman möjligen saknar en riktning. Marknadsorientering - vi kan komma in på det här. Jag måste återigen påminna om att kulturen inte är ett område - gudskelov - som till hundra procent finansieras med offentliga medel. Den är inte det.
Två tredjedelar av all kultur som vi tar till oss, investerar i, konsumerar eller hur vi nu vill uttrycka det betalar vi själva ur våra egna plånböcker. Det är inte ett allt överskuggande mål för regeringen att sänka skatterna, men det är ett viktigt mål. Vi tycker att det är naturligt att människor får behålla så mycket som möjligt av sina egna intjänade pengar.
Här har vi absolut olika uppfattningar. Det ska finnas gemensamma resurser, och det gör det även på kulturområdet. Därför kan jag med viss stolthet ändå säga att vi har försvarat den statliga kulturbudgeten - vi har till och med ökat den, både i absoluta tal och i relation till hela statsbudgeten.
Det beror bland annat på att vi har en ekonomi i balans, en ekonomi som fungerar, till skillnad mot väldigt många andra länder i Europa där man tvingas skära och skära och skära. Det har inte vi behövt göra, och det ska vi vara väldigt glada över. Lite kort ska jag återkomma till Roland Utbult om vad vi har gjort för att underlätta för kultursponsringen. I dag finns det bland annat möjlighet att få förhandsbesked, som inte fanns tidigare.
Det är mycket mer tydligt på skattemyndigheternas hemsida, och de har utbildat sin personal i hur man kan sponsra. Jag vet att kultur och näringsliv också bedriver ett omfattande upplysningsarbete. Det är inte på något sätt omöjligt att sponsra kultur, men det finns många som fortfarande tror det. Här har vi ett stort arbete att göra, och det är bland annat någonting som jag tänker fortsätta att driva nu under våren.