Åsa Romson (MP):
Jag tackar för en god diskussion om ett viktigt område. Som påpekades går vatten in i väldigt många verksamheter, och därmed kommer också åtgärdsprogrammen in i många verksamheter, vilket jag tror har försvårat diskussionen; det blir uppdelat på många olika aktörer, och många känner sig samfällt oroliga för just sin bit, känner att de inte riktigt får svar, att det inte finns någon helhet.
Inte desto mindre känner jag mig trygg med att Sverige har ett gott vattenarbete och en god kunskap om hur man ytterligare kan modernisera och förbättra vattenarbetet utifrån de förutsättningar för vatten som vi har i vårt land. Vi är medvetna om att förutsättningarna inte ser likadana ut i hela Europa. Men det är inte fel att man ur europeisk synvinkel är angelägen om att alla medlemsländer upprätthåller ett stärkt vattenarbete.
Det är också länder som vi konkurrerar med i jordbrukshänseende, så vi är naturligtvis angelägna om att ett högkvalitativt vattenarbete genomförs över hela Europa. Vi ska också vara medvetna om att det finns mycket historia angående vattenavrinning.
Något som nämnts och som vi nu ser alltmer av är utdikningen för ny åkermark i Sverige kontra de senaste årens stora och många gånger lyckosamma projekt för återställande av vissa strategiska våtmarker - utifrån en biologisk synvinkel, men också utifrån klimatsynvinkel. Dels läcker inte jordarna lika mycket, dels och framför allt kan man få en buffertzon för de ändrade nederbördsmängder som kommer nu.
Tittar man strategiskt på våtmarksarbetet tror jag att man kan se att det här är någonting som stärker landsbygden och jordbruksföretagens möjlighet att upprätthålla kvalitet under lång tid, för det kommer att öka kvaliteterna i markerna, sett utifrån att det kan påverka omställningsfaktorer och naturligtvis även differentiera företagarens möjlighet till utkomst; man säljer nu alltmer upplevelser i landsbygdsföretagen, ska vi vara medvetna om.
Jag tror att detta är någonting bra, också när det gäller energi, ett annorlunda bete och så vidare. Men frågorna är stora och komplexa, och när de läggs ihop på det här sättet förstår jag att det blir mycket oro i landet. När det gäller kritiken mot konsekvensanalyserna i de tidigare förslagen från vattenmyndigheterna kan jag säga att det helt uppenbart finns ett behov av att stärka dem. Jag tror att man får ta det här i två steg.
Det ena är de åtgärdsprogram som vi behöver få till stånd och få beslut om i Sverige.
Det ger en trygghet i att det handlar om ett moderniseringsarbete där staten är mån om att det inom ramen för bland annat landsbygdsprogrammen kommer reformer som ute i landet klickar an i varandra, det vill säga att man får stöd utifrån ett arbete som stärker både jordbruksföretagaren och vattenarbetet.
Det är också därför regeringen var angelägen om det program för landsbygdsprogrammet som man gick in med. Det var mycket tydligare än tidigare ram för miljöarbetet i den här delen. Det vill jag skicka med. Det andra är att vi i förlängningen har en diskussion att ta när det gäller hur vi säkerställer att vi i framtiden får mycket bättre konsekvensanalyser från vattenmyndigheterna. I delar av utredningar och sådana saker har man tittat på myndighetsstrukturer, uppdrag och så vidare.
Jag hoppas att få återkomma till riksdagen för en diskussion kring om den här omgångens vattenåtgärdsprogram föranleder att vi också tar en mer strukturell titt på det arbetet i framtiden.