Gulan Avci (L):
Som jag sa i mitt tidigare anförande har vi i Liberalerna två utgångspunkter för båda dessa betänkanden. Det första perspektivet handlar givetvis om det principiella, vilket jag redogjorde för i den förra debatten, men det tål att upprepas kort igen. Självklart kan Sverige inte ingå skatteavtal med länder som inte lever upp till sin del av åtagandena.
Precis som med Greklandsavtalet har även Portugal infört särskilda skatteregler som innebär att inflyttade personer får en speciell status och därmed inte behöver betala skatt på till exempel privata tjänstepensioner under en period på max tio år. Precis som regeringen framhåller i propositionen var det inte intentionerna när skatteavtalet ingicks med Portugal.
Så på den punkten är vi liberaler eniga med regeringen om det orimliga i att ha kvar detta avtal, som riskerar att underminera förtroendet för det svenska skattesystemet.
Men, fru talman, det jag däremot starkt tar avstånd från är hur finansminister Magdalena Andersson offentliggjorde denna överenskommelse mellan regeringen och riksdagens övriga partier på en presskonferens i mars månad.
Att försöka plocka billiga inrikespolitiska poäng genom att kollektivt stämpla alla svenskar som av olika anledningar efter ett hårt yrkesliv väljer att flytta till ett annat EU-land med att det är en elit i Sverige som inte ska ha en gräddfil är horribla uttalanden. Vi tar starkt avstånd från dem.
Det här visar återigen på Socialdemokraternas särpräglade drag att ge sig på människor som under ett helt yrkesliv har arbetat hårt och sparat sina egna pengar. Det är dessutom fråga om redan beskattade pengar.
Med de pengarna, eller att man har sålt huset, villan, radhuset, bostadsrätten, väljer man att få lite guldkant på tillvaron när man har gått i pension. Därmed kanske man väljer ett annat land med mer värme, mer sol, en annan kultur eller Medelhavsmat. Vad är det som kan vara fel på det?
Har inte individer rätt att bestämma över sina egna liv? Dessa människor kallar alltså Sveriges finansminister för en girig elit. Har det någonsin slagit Socialdemokraterna att människor kanske inte vill vara beroende av staten, oss politiker eller allra minst av Sveriges socialdemokratiska arbetareparti för att trygga sin egen framtid?
Har det någonsin slagit en socialdemokrat att människor i Sverige är plikttrogna, har hög skattemoral, gärna betalar in skatt till det offentliga, för att vi alla ska ha tillgång till en bra välfärd, men i gengäld kräver bra villkor och att inte pekas ut som en girig skurk för att man har sparat ihop till sin egen framtid?
Jag förstår ärligt talat inte varför man är så besatt av att bekämpa rikedomar. Vore det inte bättre om vi bekämpade fattigdom, som är ett stort problem? Varför kan inte anständighet få råda i detta land? Vilken signal skickar man till unga människor om vikten av att spara, stå på egna ben, vara ekonomiskt oberoende?
Anledningen till att jag lyfter upp dessa perspektiv är inte för att själv försöka plocka några billiga poäng utan för att det är fråga om en stor ideologisk skillnad i synen på individens frihet och det beroende eller oberoende till staten som svenska medborgare ska ha eller inte ha.
Det handlar också om företag som är etablerade i både Grekland och Portugal och människor som har tagit stora risker för att förverkliga sina livsdrömmar. Nu ska man använda upphävandet av ett skatteavtal för att ge sig på individer. Detta tycker jag är djupt bekymmersamt.
Det som nu återstår är att säga upp avtalet. Men det är också viktigt att man även i fallet med Portugal snabbt ser till att inleda förhandlingar med regeringen. Som en kollega nämnde borde det inte vara så svårt eftersom det är två socialdemokratiskt ledda regeringar som skulle kunna komma bättre överens.
För mig och Liberalerna handlar det om att få till ett nytt avtal för att inte individer och företag ska hamna i ett vakuum när det befintliga avtalet sägs upp. I det sammanhanget kan det vara värt att nämna SINK-skatten, som också har lyfts upp i debatten, och den höjning som gjorts från 20 till 25 procent.
Vi kommer i framtiden att se en värld där fler kommer att vilja bosätta sig i ett annat land, inte minst inom EU. Det är liksom essensen med det europeiska samarbetet, och då ska vi inte försvåra för människor att göra det.
Även i framtiden måste människor kunna bestämma om de vill använda sina hårt intjänade pengar i Sverige eller i Portugal, Grekland eller något annat land. Därför hoppas jag att regeringen nu skyndsamt ser till att få ett nytt avtal på plats. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till propositionen.
Jag vill också hänvisa till Moderaternas, Kristdemokraternas, Centerns och Liberalernas gemensamma yttrande.