Jens Holm (V):
Jag har försökt att ta reda på och gå till botten med hur det kommer sig att en socialdemokratiskt ledd regering är beredd att sätta så mycket på spel för att få dessa två handels- och investeringsavtal med USA och Kanada.
Som jag tolkar svaret från handelsminister Ann Linde handlar det om att vi ska öka handeln, för om vi ökar handeln ökar också antalet jobb. Parentetiskt kan man bara konstatera att så inte blev fallet i USA och Kanada, till exempel, med Naftaavtalet. Det var samma argument där, men jobben minskade. Hur ska då handeln ökas?
Jo, genom att ta bort så kallade handelshinder. Men nu råkar det vara så, Ann Linde, att tullar och tariffer på det transatlantiska området mellan Europa, USA och Kanada är rekordlåga redan nu. Vi har redan nu ett extremt stort flöde av varor och tjänster, så det kan inte vara tullarna och tarifferna som ska sänkas. Om du hittar några sådana är vi i Vänsterpartiet med på att ta bort dem också; jag lovar.
Men det handlar om de så kallade icke-tariffära handelshindren. Ett icke-tariffärt handelshinder kan till exempel vara att man har olika nivåer i miljölagstiftningen. I ett land är en kemikalie förbjuden, men den kanske inte är det i Nordamerika. Det är klart att det kan bli ett problem för handeln eftersom det ser olika ut.
Men man ska också komma ihåg att om vi tar upp de icke-tariffära handelshindren, vår lagstiftning och våra standarder finns det stor risk för att vi tvingas sänka nivåerna. Nu kommer Ann Linde att säga: Nej, vi kommer inte att tvingas att sänka en enda nivå! Vi vet inte riktigt, men det vi vet är att vi kan bli stämda eftersom bolagen i USA och Kanada har helt andra förväntningar.
Vi kan alltså ha kvar vår lagstiftning, men det kan kosta hundratals och kanske miljardtals kronor. Jag tror inte att det finns en finansminister i världen som tar enkelt på en sådan sak. Jag tycker att öppenheten i debatten är otroligt viktig. Jag hörde när Ann Linde talade om CETA-avtalet tidigare.
Du sa i en passus som handlade om någon CETA-kritiker: Man har inte ens läst avtalet. Du har också talat om lögner, villfarelser och så vidare. Det är ju enkelt för dig att säga - du som sitter inne med all information. Du har hela TTIP-avtalet framför dig, och du kan läsa varenda artikel. Håkan, jag och andra måste gå in på TTIP-leaks och kan kanske hitta det ändå på nätet.
Men det blir en debatt på helt ojämlika villkor. Vi vet att när informationen kommer ut i ljuset vill folk verkligen sätta sig in i vad sådana här avtal handlar om. Jag kommer ihåg det så kallade multilaterala investeringsavtalet, MAI-avtalet, i början av 2000-talet. Det var samma hemlighetsmakeri där; man visste ingenting.
Sedan läckte det ut, och det tog inte lång tid innan hela avtalet föll eftersom folk såg vilka extremt långtgående konsekvenser det skulle få. Det var samma sak med det så kallade ACTA-avtalet för ett antal år sedan. Jag skulle vilja ställa några frågor igen eftersom Ann Linde talade om en öppenhetslinje: Har ni ens tagit en dialog med USA om att vi vill offentliggöra alla dessa dokument så att vi ska kunna se deras ståndpunkter? Har ni tagit strid?
Varför accepterar ni bara deras upplägg? Tycker du att det är rimligt att en svensk riksdagsledamot ska vara tvungen att resa till ett annat land för att läsa dessa viktiga dokument? Det svarade du inte på.