Kent Persson (V):
Den borgerliga alliansen skriver följande i det betänkande som vi nu behandlar: "Energieffektivisering är ett viktigt medel för att nå målsättningar om ekologisk hållbarhet och minskad klimatpåverkan, ökad försörjningstrygghet och ökad konkurrenskraft. Det är väsentligt att arbetet med att främja en effektiv användning av energin fortsätter."
Vänsterpartiet delar den uppfattningen, och vi har i olika motioner fört fram förslag om hur energieffektiviseringen ska kunna fortsätta i Sverige. Den proposition och det betänkande som vi nu behandlar handlar om ett av de instrument som varit till gagn för energieffektiviseringen i Sverige, nämligen PFE, programmet för energieffektivisering.
Det är ett program som varit till gagn för den elintensiva industrin i Sverige. Det har varit i gång sedan 2005 och kommer att pågå till utgången av detta år, då det avslutas enligt förslag från regeringen.
Motivet till att avsluta programmet är att regeringen lagt sig platt för EU-kommissionens tolkning av statsstödsreglerna, eller så anser regeringen att det är rimligt, att den tolkningen är riktig. Att Danmark i sina förhandlingar med EU lyckats bättre vad gäller ett liknande program har i förhandlingen inte spelat någon som helst roll för den svenska regeringen. Vad har då Danmark sagt?
Jo, följande: Visst är det ett statsstöd, men vad är viktigast? Är det att minska koldioxidutsläppen i världen eller är det att vi ska leva upp till statsstödsreglerna? EU-kommissionen gav faktiskt Danmark rätt. Att minska koldioxidutsläppen är ett överordnat mål.
I den rapport som IEA nyligen släppt, World Energy Outlook , som jag uppmanar den borgerliga alliansen att läsa och noga studera, konstateras att statsstödet till fossila bränslen är sex gånger större än till förnybara bränslen. Sex gånger större!
Även i Sverige har vi vad vi skulle kunna kalla för statsstöd till industrin när det gäller nedsättning av kostnader för fossila bränslen. Så ser det ut i dag. Ändå lägger regeringen fram ett förslag om att programmet ska upphöra, och det utan att komma med ett alternativ. Samtidigt vet vi att programmet har varit mycket lyckat.
I stället finns generella skrivningar om att ärendet bereds i Regeringskansliet. Programmet har drivit på utvecklingen av ny teknik och minskat energikostnaderna och energianvändningen i den elintensiva industrin för dem som deltagit i programmet.
Det minsta man kunnat begära av alliansregeringen hade varit att de lagt fram ett alternativ till programmet eftersom man i betänkandet skriver att det är ett viktigt instrument för att effektivisera den svenska industrin. Men ingenting föreslås.
Därför anser Vänsterpartiet att riksdagen borde stödja reservation 2 som innebär att riksdagen klart och tydligt uttalar att regeringen ger Energimyndigheten i uppdrag att arbeta fram ett kompletterande förslag när det gäller energieffektivisering för industrin. Det gäller enbart den elintensiva industrin.
Programmet bör dock utökas till att även gälla övrig industri. Dessutom behöver vi ta till vara den kunskap som upparbetats inom industrin under den period som programmet pågått.
Från att ha varit ett allmänt viktigt jobb i industrin har detta flyttats in i koncernledningarna som det mest prioriterade, vilket har lett till att det under perioden har investerats över 700 miljoner kronor i energieffektivisering.
De inom industrin som har varit med här har sagt att en sparad kilowattimme är den effektivaste, billigaste och miljöeffektivaste kilowattimmen. När ska regeringen lära sig och komma med förslag som leder fram till detta? Herr talman!
Jag förväntar mig nu att regeringspartiernas företrädare kommer med förslag som sätter fart på energieffektiviseringen. Detta är ett viktigt instrument i omställningen av det svenska energisystemet.