KBLab/rixvox huggingface dataset:
Johnny Skalin (SD):
Jag tyckte att jag svarade alldeles utmärkt i min förra replik. Vi ska inte sluta samarbeta med andra länder. Vi ska samarbeta om de frågor som vi bör samarbeta om. Det gäller gränsöverskridande frågor i allmänhet. Även om vi inte är medlemmar i EU ska vi alltså samtala och diskutera med andra länder. Jag vet inte hur många gånger jag måste berätta det i den här kammaren och andra forum. Vad jag än säger är det som att man inte hör.
Det är som att hälla vatten på en teflonpanna; det bara rinner av. Vi klarade allt det här tidigare. Nu när vi har blivit medlemmar i EU klarar vi tydligen helt plötsligt inte av det. Trots allt har vi tre väldigt framgångsrika länder som inte är med i EU men som i dag är mer framgångsrika än samtliga EU-länder. Det handlar om Island, Norge och Schweiz.
De gör alla precis allt det som Moderaterna och andra politiska partier säger att man inte kan göra om man inte är med i EU. Är det så att vi lämnar EU - vilket jag tycker att vi ska göra, men jag tycker att det är upp till folket att avgöra frågan i första hand - kommer vi också fortsatt att handla, resa och samarbeta om gränsöverskridande frågor.
Det måste varje enskilt land göra som vill vara med i den gemenskap som vi har i världen, som alla länder med utveckling måste vara med i och som vi också vill vara med i. Vi kommer inte på något sätt att främja oss själva genom att stänga våra gränser och sluta samarbeta. Vi kommer att göra precis tvärtom. Vi kommer att hålla koll på våra gränser, så att vi inte får för stort inflöde - lagom är bäst.
Men vi kommer också att fortsätta att samtala med andra länder för att nå en gemensam och bra utveckling i likhet med hur det såg ut innan vi gick med i Europeiska unionen, så att även vi kan ta del av de framgångar som de länder som i dag står utanför EU tar del av dag för dag.
Johnny Skalin (SD):
Det fanns ganska mycket som jag reagerade på i anförandet från Kerstin Lundgren och Centerpartiet. Jag tänkte fokusera på utvidgningen av Europeiska unionen, inte minst därför att jag på grund av reglerna i kammaren aldrig fick någon möjlighet att begära replik på Socialdemokraterna.
Om man försvarar utvidgningen försvarar man trots allt också ett minskat inflytande från Sveriges sida i EU. Man försvarar också den inställning man har sjösatt här i Sveriges riksdag: att Sverige ska betala en oerhört stor avgift till Europeiska unionen.
De två länder som Pyry Niemi från Socialdemokraterna nämnde tidigare i sitt huvudanförande, som Kerstin Lundgren deklarerade att hon står bakom, är Turkiet och Ukraina. Det är två fattiga länder. För Ukrainas del handlar det om en bnp per capita som är en tolftedel av Sveriges. För Turkiets del handlar det om en bnp per capita som motsvarar ungefär en fjärdedel av Sveriges.
Detta är stora länder. För Ukrainas del handlar det om 45 miljoner människor. Turkiet är inte ens geografiskt placerat i Europa - bara 3 procent av landets yta ligger där. I Turkiet bor 75 miljoner människor. Detta medför att Sverige med dagens ekonomiska fördelningssystem i EU kommer att få betala en EU-avgift som är mycket större än den EU-avgift vi har i dag.
Är det verkligen värt priset för att få med de här länderna att ständigt minska vårt eget inflytande i vårt eget land och samtidigt tvingas betala för det?
Johnny Skalin (SD):
Visst stämmer det att de svenska väljarna har valt EU-parlamentet. Men det stämmer bara för de 20 ledamöter som Sverige skickar, vilket motsvarar drygt 2 procent av Europaparlamentet. Det innebär alltså att övriga drygt 98 procent utövar ett inflytande över svensk inrikespolitik. De är folkvalda av väljare i andra europeiska länder. Mot att vi kan utöva inflytande på andra länder kan de utöva inflytande på vårt land.
Men till saken hör att dessa människor är så många gånger fler än svenska folket. Jag tycker att en rimligare ordning vore att man från Sveriges sida skulle kunna tillsätta och avsätta sina politiska företrädare under förutsättning att man gillar eller ogillar vad de faktiskt har gjort. Det kan man inte göra med EU-parlamentet på det sättet. Det är inte heller EU-parlamentet som styr hela utvecklingen.
Det är snarast en icke folkvald EU-kommission som består av en kommissionär från varje medlemsland, det vill säga 28 stycken EU-kommissionärer, som styr utvecklingen i EU. Sedan är det medlemsländerna genom ministerrådet och genom EU-parlamentet. Detta känner Kerstin Lundgren givetvis väldigt väl till. Det är så här utvecklingen styrs i både Sverige och Europa. Jag menar att detta är en odemokratisk process, för det innebär att det inte är de svenska väljarna som utövar inflytande över sin egen vardag.
Det talas om diplomater i slutna rum. Visst är det så för Norge, som är medlem i EES. Men vi säger också att vi i den bästa av världar helst vill utöva ett annat inflytande på andra premisser än sådant som nu sker genom i EES eller Efta. Om vi inte uppnår det - vilket jag tror att vi kan göra med Storbritannien - är det i alla fall ett bättre alternativ.
Där har vi större möjligheter till inofficiellt inflytande och även inflytande över vårt eget land än vi har i dag. Kerstin Lundgren har fortfarande inte svarat på frågan. Är utvidgningen värd sitt pris?
Johnny Skalin (SD):
Tidigare utmärkte sig Vänsterpartiet som ett av de EU-kritiska partierna i Sverige och i Sveriges riksdag. Tidigare var också Miljöpartiet ett EU-kritiskt parti, men de har ändrat inställning. Jag uppfattar att det har även Vänsterpartiet gjort. I hela Hans Lindes anförande hörde jag väldigt lite av en riktig EU-kritik.
Väldigt mycket av den politik som Vänsterpartiet främst fokuserar på och karakteriseras av är socialism och solidaritet med andra. Och det är inget fel i det, absolut inte. Men jag noterar att det var först i slutet som Hans Linde nämnde detta med folklig förankring och folklig makt.
Inför behandlingen av EU:s årsbok har vi från Sverigedemokraternas sida motionerat och även nu i talarstolen anfört att vi yrkar på ställningstagandet att Sverige ska folkomrösta om medlemskapet i Europeiska unionen.
Om man nu fortfarande har någon EU-kritisk hållning kvar i Vänsterpartiet, varför väljer man då inte att själv lägga ett sådant yrkande eller ens, när voteringen efter den här debatten äger rum, rösta för SD:s förslag om att genomföra en folkomröstning och en omförhandling av det svenska EU-medlemskapet?
Johnny Skalin (SD):
Självklart respekterar jag och mitt parti väljarutslag. Som jag nämnde i mitt huvudanförande har Sveriges riksdag röstat om tre nya grundfördrag som alla överfört betydligt mer makt från Sverige till EU. Varje vecka fattar vi beslut i EU-nämnden och i riksdagens olika utskott som överför makt från Sverige till EU.
Jag menar att dagens EU inte alls ser ut som det EU som svenska folket folkomröstade om. Jag håller inte med om att vi skulle förlora en folkomröstning. Som jag sa i mitt huvudanförande diskuterar vi EU-frågorna alldeles för lite. Om vi i högre grad diskuterade EU-frågorna är jag helt övertygad om att svenska folket skulle ha en annan inställning. Det är bara att se på svenska folkets inställning till EMU. Två tredjedelar av svenska folket ställer sig kritiska till EMU.
Ta upp det och berätta för svenska folket vad EMU innebär för Sveriges del i förlorat inflytande i förhållande till EU. När det gäller Ukrainas vägval är det klart att ukrainarna själva ska kunna välja vad de vill göra med sitt land.
Men när vi låter dem bestämma över våra vägval, vilket blir fallet om vi accepterar Ukraina som medlemsland i EU, tycker jag att det är vår rätt att ha synpunkter på det. Om man ändå anser att Ukraina, eller Turkiet för den delen, ska bli medlem i Europeiska union tycker jag att den frågan är så pass viktig att man måste fråga svenska folket om lov.
Så stora länder påverkar Sverige så mycket såväl ekonomiskt och socialt som på många andra sätt att det vore hedersamt att fråga svenska folket om lov.
Johnny Skalin (SD):
Om Ulrika Karlsson hade lyssnat på mitt anförande hade hon hört att jag nämnde precis vad vi vill. Vi vill kunna samarbeta med andra länder, men vi vill kunna göra det genom att just samarbeta, att man är överens om det man vill samarbeta kring och inte kör över motparten i de frågor som man önskar samarbeta kring. Vi vill naturligtvis också se en möjlighet att resa i Europa och i världen överlag. Vi vill handla med Europa.
Vi vill samarbeta i gränsöverskridande frågor, som kriminalitet, miljöfrågor och andra angelägna frågeställningar. Vi har även vissa ekonomiska frågor som vi måste samarbeta om över gränserna men inte genom att ge avkall på vårt eget självbestämmande. Det är det som skiljer Sverigedemokraternas syn på Sverige, Europa och EU från Moderaternas.
Tvärtemot vad Ulrika Karlsson gav sken av i sitt huvudanförande här i talarstolen står Moderaterna för en värld utan gränser. Jag menar inte att detta med gränsdragning behöver vara ett problem. Det verkar uppenbarligen Moderaterna tycka. Det är också därför som man från Moderaternas sida försvarar den federala maktstruktur som ständigt och mycket snabbt byggs upp i Europa. Jag ifrågasätter varför man gör det.
Varför sätter man inte det svenska folkets intressen i första rummet, och varför tycker man inte från Moderaternas sida att makten ska utgå från folket? Om man tycker att makten ska utgå från folket, varför låter man då EU bestämma om närmare 50 procent av Sveriges lagstiftning? Den senaste statistiken på området visar att hela 43 procent av besluten i Sveriges riksdag sker under EU:s påverkan. Fler är på väg - varför, Ulrika Karlsson?
Johnny Skalin (SD):
Det finns framför allt några större länder - det är ganska små länder men befolkningsmässigt är det ett antal miljoner människor - nämligen Schweiz, Norge, Island och Lichtenstein, som står utanför Europeiska unionen. Om Storbritannien väljer att lämna EU står en ännu större del utanför Europeiska unionen. Det finns möjlighet för Sverige att också göra det. Då blir vi ännu fler som står utanför.
Ju fler vi blir, desto större möjligheter har vi att förhandla med Europeiska unionen om vad vi ska ingå i och vad vi inte ska ingå i. Om vi även står utanför EES, som jag inte tycker är ett optimalt avtal, har vi en högre grad av självständighet än vad vi har genom Europeiska unionen.
Men min poäng med att uppmana hela Europa att värna demokratin och självbestämmandet är att ju fler som väljer att stå utanför, desto mer kan man samarbeta utan att behöva utstå EU:s maktfullkomlighet. Det handlar inte om att det skulle finnas någon risk för att studenter inte ska kunna studera någon annanstans, om att vi inte ska resa någonstans och att om att vi inte ska kunna handla.
Det är precis det som man gör i länderna utanför redan i dag. Sverige är beroende av Europa, och Europa är beroende av Sverige. Det var också en del av poängen i mitt huvudanförande. Det är ingenting som jag säger emot. Det är någonting som vi faktiskt kan vara överens om mellan Sverigedemokraterna och Moderaterna. Men tyvärr måste Moderaterna alltid när denna typ av frågor tas upp överdriva och extrapolera argumentationen på ett sätt som gör att allting är svart eller vitt - antingen är vi för eller mot EU.
Det behöver inte fungera på det sättet. Vi kan faktiskt utveckla ett samarbete, och vi kan definitivt utöka våra möjligheter att få ut så mycket som möjligt av det genom att fler länder står utanför. Det är redan några länder som står utanför, och fler är förhoppningsvis på väg. Det kommer att gynna Sverige och Europa.
Johnny Skalin (SD):
För några dagar sedan deklarerade Frankrikes nyvalde president Emmanuel Macron och Tysklands förbundskansler Angela Merkel att Frankrike och Tyskland gör sig redo att införa ett nytt EU-fördrag. En gemensam asylpolitik och en framtida skuldsättning är bara några av de frågor som man vill driva igenom på europeisk nivå.
EU skulle därigenom ta ett ytterligare gigantiskt steg mot en federationsbildning av EU. Sedan tidigare känner vi alla till att riksdagen efter den svenska folkomröstningen om EU-medlemskap redan godkänt tre fördragsförändringar. Samtliga fördrag godkändes utan att man rådgjorde med svenska folket. Efter det senaste Lissabonfördraget överfördes makt på inte mindre än 68 politiska områden.
Hur många fler politiska områden är statsministern beredd att lämpa över på andra nationer och ge icke folkvalda byråkrater inflytande över?
Johnny Skalin (SD):
Förra veckan klargjorde EU-kommissionen genom ekonomikommissionären Pierre Moscovici att EU-kommissionen vill att alla medlemsländerna ansluter sig till EMU och euron, vilket inte bara leder till en förlorad nationell penningpolitik utan även inom en snar framtid kommer att betyda en gemensam statlig skuldsättning och en gemensam a-kassefond med andra EU-länder.
Till detta sa även Moscovici att det finns en skyldighet för alla medlemsländer utom Danmark att ansluta sig till EMU och euron, även om det inte finns en bortre tidsgräns. Jag vill därför fråga lämpligt statsråd när regeringen tänker göra som Danmark och kräva ett svenskt permanent undantag från att ansluta oss till EMU.
Jag vill också fråga om regeringen, om man mot förmodan blir återvald, vill avge ett vallöfte om att fullt ut försvara utslaget i den svenska folkomröstningen om EMU.
Johnny Skalin (SD):
Om det finns en respekt för de svenska väljarna, varför har man då inte likt Danmark krävt ett svenskt undantag när det gäller att införa EMU och euron som valuta i Sverige? Det är den första frågan. Den andra frågan är: Är regeringen beredd att avge ett vallöfte om att ett sådant undantag ska införas vid kommande fördragsändringar, som vi kan anta kommer att ske inom en snar framtid eller i alla fall inom några år?
Johnny Skalin (SD):
Det pågår ju en ständig process där makt flyttas över från Sverige till Europa och likaledes från andra europeiska länder till Europa. Den svenska riksdagen har vid tre tillfällen röstat för fördragsändringar som har överfört eller förberett för att överföra makt från Sverige till Europa.
Det har skapats en åklagarmyndighet, vi är på väg att militarisera Europa och även invandringspolitiken är på väg att flytta över till Europa. Nästa helg har vi ett toppmöte i Göteborg som handlar om den sociala pelaren. Där kommer man att diskutera barnbidrag, pensioner, a-kassa, utbildning och hälso- och sjukvård. Inledningsvis ska detta vara mellanstatligt - det är vad man säger - men vi känner ju till utvecklingen.
Därför skulle jag vilja fråga EU-minister Ann Linde om regeringen på det här toppmötet eller vid något senare toppmöte kommer att kräva att det utfästs någon form av garantier för att detta inte kommer att ske på överstatlig nivå i framtiden.
Johnny Skalin (SD):
Det är väl upp till folket att avgöra var makten ska ligga, inte upp till respektive regering. Det var poängen med min fråga. Det har skett tre fördragsändringar där Sveriges riksdag utan att först ha frågat folket har bestämt att makten ska flyttas. Med det senaste fördraget, Lissabonfördraget, flyttades inte mindre än 68 politiska områden.
När jag ställde frågan här i talarstolen till statsministern nämnde han att man inte kan lova att man inte ska militarisera Europa, det vill säga skapa en militär union. Kan man lova att det inte ska skapas en social politik på europeisk nivå?
Johnny Skalin (SD):
Det var ett intressant anförande som Patrik Lundqvist delgav oss här i kammaren. Att en enhetlig moms införs tror jag inte behöver leda till att skatteintäkterna minskar.
Man skulle absolut kunna genomföra en neutraliserad reform men göra så att beskattningen när det gäller moms blir mycket enklare och begripligare för individer och företag, mer rättvis och samhällsekonomiskt genomförbar.
Jag skulle vilja höra om Patrik Lundqvist och hans parti, som faktiskt är ett regeringsparti, kan tänka sig att titta på frågan om att genomföra en reform för enhetlig moms. Och om han är beredd att göra det, kan han också tänka sig att behålla en sänkt momssats för de kulturella värdena?
Jag vill också passa på att yrka bifall till SD:s reservation nummer 2 i betänkandet.
Johnny Skalin (SD):
Jag tackar för svaret. Det är bra att det finns en öppenhet från regeringens sida för att titta även på momsområdet och kanske jobba mot en mer enhetlig momslagstiftning. Man stänger i alla fall inte dörren utan håller den öppen, som jag tolkar det. Det är positivt i så fall.
Man kanske inte behöver göra det så krångligt och göra en totalförändring på skatteområdet för att titta på momsområdet, kan jag tycka, men okej. En annan frågeställning som jag tycker att det är viktigt att ta upp här och nu, mitt under brinnande pandemi, är översynen av vårdmomsen. Varför måste genomförandet av den dröja ända till nästa år?
Då är pandemin förhoppningsvis utagerad, men man vet ju aldrig vad som händer. Viruset kan mutera, och vi kan få fler vågor av coronaepidemin som kan fortsätta att ställa vården på kant, så att säga. Vi behöver lägga fokus på vårdmottagandet men också på personalen inom vården. De drar ett väldigt stort lass.
Detta arbete skulle kunna genomföras snabbare än vad som sker. Varför gör man inte det?
Johnny Skalin (SD):
Häktena är fulla. Brottsärenden läggs ned och läggs på hög. Den upplevda tryggheten är långt ifrån vad den borde vara, inte minst för kvinnor. Vi ser också en alltmer alarmerande situation vad gäller tryggheten i vårt land som helhet. Vad gäller de grövre brotten, till exempel skjutningar, finns det inget annat land i Europa som har en utveckling som liknar Sveriges.
Sverige sticker ut. Sverige har blivit Europas Chicago. Här har gängen under många år tillåtits frodas. Våldtäkterna hör till vardagen, och stöldturnéerna har blivit något som alla villaägare måste förhålla sig till. Samtidigt hamnar allt fler unga i ett större utanförskap.
Och offentliga resurser läggs på människor som aldrig har satt sin fot på arbetsmarknaden. De kanske inte ens vill bli en del av det svenska samhället. De har kanske även svaga förutsättningar för att lära sig svenska språket, för att därigenom kunna komma in på den svenska arbetsmarknaden.
Hur kan vi ta finansministerns förmåga att långsiktigt lösa centrala samhällsproblem på allvar när regeringen viftar bort rapporter som visar på vikande skatteunderlag samtidigt som kriminaliteten tillåts växa okontrollerat?
En över tid eskalerande kriminalitet, en nu skenande arbetslöshet och ett utanförskap samtidigt med en försvagning av den offentliga finansieringen av det som anses ge motverkan gör inte Sverige bättre. Jämfört med regeringen prioriterar Sverigedemokraterna nästan 33 miljarder mer under en treårsperiod till utgiftsområde 4 Rättsväsendet.
Vi för också en politik för att förbjuda deltagande i kriminella organisationer och för att slå till hårdare även mot småbrottslighet så att inkörsporten till grov brottslighet beivras. Vi för en politik för att låsa in de gängkriminella. Vi vill i svensk lagstiftning införa något som vi kallar förvaringsdom.
Det innebär att kriminalvården inte släpper kontrollen över riktigt kriminella och farliga element efter avtjänat straff. Vi finansierar även våra förslag för ett tryggare land. Fru talman! Sverige behöver inte sticka ut. Sverige behöver inte vara värst i klassen. Sverige kan återgå till att vara ett av de tryggaste länderna att bo i.
Men för att nå dit måste vi från det politiska hållet orka prioritera det vi tycker är viktigt. Vi måste orka se vad som kommer för att kunna agera i rätt tid. Därför måste vi också satsa på att stärka sysselsättningen och minska arbetslösheten, så att människor ges möjlighet att både forma sina egna liv och skapa en meningsfull tillvaro.
Det är i dag vi lägger grunden för den verklighet vi kommer att uppleva i morgon. Vi behöver inte välja kriminalitet. Vi behöver inte välja otrygghet. Vi behöver inte välja arbetslöshet. Ändå är det vad regeringen väljer åt oss. Varför?
Johnny Skalin (SD):
Arbetslösheten i landet har, enligt statistik från december, ökat till omkring 8,5 procent. Det är en nivå som är dubbelt så hög som strukturell arbetslöshet, och det påverkar i allra högsta grad statens finanser. Det kan också jämföras med regeringens mål att Sverige skulle ha den lägsta arbetslösheten i EU till 2020. Även det har regeringen alltså missat.
Arbetslösheten ligger nu på nivåer som skapar långsiktig och strukturell arbetslöshet och ett varaktigt lidande för människor. Utöver det mänskliga lidandet leder det till att statens finanser försvagas på lång sikt.
Konkursrekord och arbetslöshetsrekord till följd av en pandemi som efterföljs av en kommunkris innebär utmaningar som regeringen måste handskas med och prioritera.
Om man inte tar hänsyn till rapporten som visar på bristande skatteunderlag samtidigt som vi redan har stora utmaningar i samhällsdebatten skapas sämre förutsättningar för att hantera framtida problem eller problem som faktiskt finns i dag.
Dessa växer hela tiden, därför att regeringen inte förmår prioritera sin politik för att vi ska kunna hantera de problem som människor faktiskt upplever i vardagen. Kommunernas skuldsättning har fördubblats de senaste 20 åren. De står inför stora investeringsbehov.
Sammantaget uppgår kommunernas och regionernas samlade låneskuld till 726 miljarder, som Kommuninvest förutspår kommer att öka till över 900 miljarder kronor till 2022. Då närmar vi oss ganska snabbt den nivå som statsskulden ligger på i dag. Statens finanser hänger alltså mycket ihop med landets finanser, det vill säga i kommuner och regioner.
Om man inte tar hänsyn till de rapporter som pekar på att vi går mot försämrade statsfinanser om vi inte sticker upp huvudet ur sanden får man ännu fler utmaningar att lösa i framtiden. Om man inte ser problemen komma när de kommer kan man heller inte lösa dem.
Som medlem av oppositionen anser jag därför att det gäller för finansministern att hålla huvudet högt, se de problem som kommer och ha mod att agera när de kommer. När vi får en rapport från Riksrevisionen där man pekar på att vi kommer att minska våra intäkter, även om det är på sikt, ska vi förhålla oss till det.
Vi ska också förhålla oss till det i relation till de utmaningar och problem som vi står inför här och nu.
Johnny Skalin (SD):
Det är säkerligen fler som arbetar i dag. Det säger jag inte emot. Men det är också många fler som bor i vårt land. Det är därför som vi, som finansministern säger, måste bygga skolor, äldreboenden och en massa olika saker. Vi måste också satsa på infrastrukturen, eftersom även den slits när fler människor är en del av det svenska samhället. Därför måste också sysselsättningsgraden öka, och arbetslösheten måste minska. Vi måste ta de rapporter som kommer på allvar.
Jag vet inte hur jag ska tolka finansministern. Hon säger att statens finanser är stabila och goda, vilket även bland annat EU håller med om liksom Finansdepartementet, som lyder under finansministern. Samtidigt har vi väldigt stora utmaningar, vilket jag tycker mig höra finansministern hålla med om. Dessa utmaningar blir inte mindre av att fler människor kommer till vårt land.
De får inte ens den plats som man förtjänar i det svenska samhället genom att man bidrar till och bygger det svenska välfärdssamhället. Man kan exempelvis titta på kommunernas pensionsskuld. Den ligger på drygt 500 miljarder kronor. Om man skulle lägga in det i kommunernas balansräkning skulle 20 procent av Sveriges kommuner vara konkursmässiga redan i dag.
Situationen kan bli värre om vi inte här i dag ser de problem som kommer i morgon. Det är detta jag vill lyfta upp till debatt. Vi behöver ta de rapporter och inspel som kommer på allvar.
Vi behöver också se vad som har gjorts och vad som inte har gjorts för att sedan vidta de nödvändiga åtgärder som behövs för att stävja kriminaliteten, stärka sysselsättningen och skapa ett välfärdssamhälle som håller också över tid. Jag tror inte att denna regering är det bästa alternativet för det.