KBLab/rixvox huggingface dataset:
Monica Green (S):
I dag låses människor in i fas 3. Tiotusentals och åter tiotusentals människor låses in i fas 3. Det är den borgerliga regeringen som låser in dem i passivitet, som de inte kan ta sig ur. Jag tycker att det är skamligt. Jag vill påminna om att det är vi som har lyckats halvera arbetslösheten. Det har inte den borgerliga regeringen gjort.
Det är ni som låser in människor i passivitet och i utanförskap. Arbetslösheten ökar. Visserligen har det tillkommit nya jobb, men det var 2006 när vår politik fortfarande rådde. Då tillkom 137 000 nya jobb. Året efter tillkom inte lika många, men det var ett ganska bra år. År 2007 tillkom 80 000 nya jobb. Sedan kom jobbstoppet.
Det är alltså med vår politik som de nya jobben kan komma, eftersom vi ser till att vi har ett bra företagsklimat, vi ser till att företag får blomstra och vi ser till att investera i människors utbildning i stället för att låsa in dem någonstans eller inte ge dem chansen. Vi är för närvarande som land tolva i Europa när vi pratar om arbetslösheten i Europa.
Vi är alltså sämre än Danmark, Finland, Norge, Tyskland, Österrike, Belgien, Nederländerna, Luxemburg och så vidare. Vi har 25 procent unga i arbetslöshet. Vi vill satsa på högskolorna i hela landet. Ni hotar de små och medelstora högskolorna. Vi vill skapa jobb genom att hjälpa unga från första dagen, men ni låser in dem. Ni har ett aktivitetsförbud. Vi vill ta bort sjuklöneveckan för småföretag.
Vi vill satsa på utbildning, omskolning och validering och investera i de nya jobben. Men ni är bara nöjda med sakernas tillstånd.
Monica Green (S):
Björklund får beställa precis vilka utredningar han vill. Det är okej för mig, och jag ska inte kritisera att forskare tar fram att det tar lång tid. Jag tycker bara att det är lite halvlöjligt att ta fram en utredning som ska bekräfta Björklunds desperation över att det inte händer någonting. Men visst, forskare får gärna stödja det.
Jag ser det själv med egna ögon, utan att fråga forskare, men jag har inget emot att även forskarna bekräftar att skolresultaten sjunker. Jag skulle i det sammanhanget vilja ta fram det som Björklund också tar fasta på, nämligen att vi inte har en likvärdig skola. Jag själv ser också att det blir så splittrat med satsningar på skolan.
När Björklund säger att det alltid har varit skillnader mellan skolor så stämmer det, men nu ökar skillnaderna. Varför ökar skillnaderna mellan skolorna? Det finns många anledningar till det. En är att vi har ökade klyftor i samhället. Den borgerliga regeringen sätter ju en ära i att politiker inte ska lägga sig i någonting. Allt ska skötas av marknaden själv eller vid det så kallade köksbordet. Politiker ska inte lägga sig i.
Men när skillnaderna ökar och vi politiker inte vågar lägga oss i, då går det mycket snabbare. När vi inte vågar satsa på de mest utsatta grupperna utan säger att vi sänker skatterna för dem som redan har, för då löser det sig nog - den typen av politik vill inte jag ha.
Det är en oansvarig politik som jag tycker att den borgerliga regeringen bedriver när vi ser med öppna ögon att den politiken ökar klyftorna i samhället. Jag vill ha en ansvarstagande politik som vågar säga det som Björklund nu säger men som han inte har sagt tidigare: att skillnaderna ökar mellan skolorna mer än vad de har gjort tidigare.
Och då kanske man också ska våga se vad som pågår i samhället med de stora skillnaderna och att ni faktiskt satsar på dem som redan har. Vi socialdemokrater vill investera i mindre skolklasser. Vi vill satsa på fler utbildningar.
Vi vill satsa på skickliga lärare, obligatoriska förskoleklasser och kostnadsfri läxhjälp för alla barn, inte bara för dem som är rika nog att ha ett RUT-avdrag. Det ökar nämligen också skillnaderna i samhället. Vi har alltså en rad förslag som vi har lagt fram och som de borgerliga ledamöterna här i riksdagen har röstat emot.
Det stämmer som Björklund säger att vi har röstat emot de borgerliga förslagen - de förslag som går ut på mer betyg i lägre och lägre åldrar och mer nationella prov som bara ska bekräfta det lilla barnets misslyckande i stället för att hjälpa det lilla barnet.
Det kan faktiskt vara så att barn i 7-9-årsåldern inte är mogna nog att ta till sig den negativa informationen som ett betyg kan vara och att man stämplar ett barn för tidigt i pannan med ett misslyckande i stället för att hjälpa barnet så tidigt som möjligt och sätta in resurser där det behövs mest. Vi tycker att man ska försöka utjämna skillnaderna i stället för att öka dem som den borgerliga regeringen gör.
Monica Green (S):
Jan Björklund låter lite förvirrad. I sitt första inlägg säger han: Ni sossar är emot allting. Sedan säger han: Ni är ju inte emot de nationella proven. Tycker Monica Green något annat? Först säger han att vi är emot allt, sedan säger han att vi inte alls är emot. Det talar nog sitt tydliga språk.
Björklund är den som viftar med pekpinnen och pekar med hela handen att nu måste ni se till så att det blir resultat i skolan; den där desperationen som jag ser hos skolministern. Jag förstår att skolministern är orolig. Det är vi socialdemokrater också. Hade jag varit skolminister skulle jag också ha varit väldigt orolig för de sjunkande resultaten.
Då skulle jag som socialdemokrat ha försökt att utjämna skillnaderna i samhället i stort, inte öka på som ni vill göra och som ni faktiskt gör med berått mod. Det är det ena. Det andra är att man också försöker utjämna mellan skolorna. Det är Björklund numera inne på. Det är ju vackert så. Vi försökte alltid göra det när vi styrde.
Vi försökte se till att uppmana till att man satsar på de skolor som behöver mest. Nu ser vi att trenden har varit att kommunerna inte gör så, antagligen för att det är den trenden i samhället, alltså ökade skillnader, satsa på dig själv, elittänkandet och att man inte bryr sig så mycket om samhällen utanför centrum och så vidare. Jag ser ju den trenden över huvud taget.
Vi vill satsa på skolan på riktigt. Vi vill satsa på lärarna. Vi vill ha mindre klasser. Vi vill ha en förskola för alla. Vi vill ha läxhjälp för alla, inte bara för dem som har råd att göra avdrag för en RUT-läxhjälp. Och vi vill se till så att vi får lugn och ro så att vi kan satsa både på eleverna och på lärarna. Jag hoppas att Björklund också vill det.
Monica Green (S):
Det stämmer att jag har ställt en interpellation till jämställdhetsministern angående vårdnadsbidraget eftersom det är så tydligt att vårdnadsbidraget ökar klyftorna mellan män och kvinnor men också motverkar integrationen i samhället. Jag hade i och för sig kunnat ställa interpellationen även till integrationsministern, och det är möjligt att jag gör det som en uppföljning. Men nu vill jag tala om jämställdheten.
Då är arbetet så fördelat att Hägglund tar den debatten, vilket förvånar mig, men jag finner mig i det. Regeringen är också kollektivt ansvarig för det som man har bestämt. Massarbetslösheten ökar i Sverige i takt med att vi har den borgerliga regeringen. Klyftorna ökar och utanförskapet ökar.
Vi ser även att klyftorna ökar mellan rika och fattiga, mellan sjuka och friska och mellan män och kvinnor. Tyvärr har den borgerliga regeringen infört vårdnadsbidraget som ännu mer ökar de skillnader som finns i samhället.
Det har visat sig, vilket jag skriver i min interpellation, att 90 procent av dem som tar ut det kommunala vårdnadsbidraget på 3 000 kronor i månaden är kvinnor. Av dessa kvinnor är över hälften invandrarkvinnor i vissa kommuner.
Detta bevisar att vårdnadsbidraget ökar skillnaderna ytterligare mellan män och kvinnor. Regeringen påstår att man har en jobblinje. Men det hjälper inte att säga att man har en jobblinje när man sedan motverkar jobblinjen både genom vårdnadsbidraget och på annat sätt, nämligen genom att det inte finns några jobb.
Det finns även andra exempel på att regeringen motverkar jobblinjen. Men vårdnadsbidraget motverkar i alla fall jobblinjen.
Barn som är födda i familjer där en av föräldrarna eller båda kommer från ett annat land kanske har ett ännu större behov av att tidigt komma till förskolan för att få sin pedagogiska träning, träffa kompisar och få träning i det svenska språket. Vi vet nämligen hur viktigt det är med det svenska språket för att komma in i samhället på ett bra sätt.
Det gäller även kvinnorna, alltså mammorna som är hemma. De skulle också behöva ta sig in i det svenska samhället och delta i föreningslivet för att träna språket. De borde söka jobb, gå i skolan, lära sig det svenska språket och så vidare.
Både för barnen och för de kvinnor som nu har "valt" att vara hemma blir detta ett hinder att ta sig in i samhället. Alltså hindrar det integrationen. Jag skulle vilja veta vad regeringen tänker göra för att motverka det faktum att vårdnadsbidraget ökar skillnaderna. Ni har valt att ha vårdnadsbidraget.
Men ni skulle kanske på något annat sätt kompensera så att ni ser till att invandrarkvinnorna kommer ut i samhället tidigare, så att de inte, som i dag, fastnar i hemmet för länge.
Monica Green (S):
Jag förstår att Göran Hägglund försöker appellera till en viss liten väljargrupp - den han har kvar - och att det är dem han nu försöker vädja till, men jag tror faktiskt inte att Göran Hägglund innerst inne tror på det han själv säger nu.
Om vi ser på vad vårdnadsbidraget innebär, alltså att det är i de socialt utsatta stadsdelarna man till största del tar ut det här, menar alltså Göran Hägglund att det är de föräldrarna som på något sätt väljer rätt. Det är i stadsdelarna med mycket hög arbetslöshet man väljer de 3 000 kronorna i månaden.
Sedan jämför Göran Hägglund det med föräldraförsäkringen. Har Göran Hägglund någonsin hört talas om inkomstbortfallsprincipen? Föräldraförsäkringen är faktiskt en helt annan grej än de här 3 000 kronorna i månaden. Jag håller med om att barn är olika; barn är absolut olika, och de ska växa upp på sina villkor och så vidare.
Men det visar sig att det är de socialt utsatta familjerna med hög arbetslöshet som "väljer" vårdnadsbidraget. Jag gör citationstecken, för jag tror inte att de innerst inne har valt det. De vill ingenting hellre än att gå ut på arbetsmarknaden, utbilda sig och få ett jobb. Med den här borgerliga regeringen har vi dock en massarbetslöshet - som ökar och inte minskar, vilket ni gick till val på.
Ni påstår att ni har en jobblinje, men det har ni inte. Vi får nog sätta det i ett lite större sammanhang än så här, Göran Hägglund. Vi vet att skolresultaten sjunker i takt med att vi har en borgerlig regering. De sjönk tidigare också. Vi försökte göra någonting åt det. Vi försökte ge lugn och ro åt skolan och utjämna skillnaderna, men ni sätter ju en ära i att inte lägga er i någonting. Ni påstår i alla fall det. Därför ökar ju klyftorna.
Ni sänker skatterna för dem som har det bäst och ger vårdnadsbidrag på 3 000 kronor till dem som har det sämst. Klyftorna ökar ännu mer. Skolresultaten sjunker. Forskare visar på att barn som tidigt kommer in i ett socialt sammanhang, får träffa kompisar och tränar svenska språket gör bättre ifrån sig i skolan.
Det är lättare när man är van vid att ingå i en grupp, och det är lättare att ta till sig skolan. Därför är det faktiskt bra för barn att vara i förskolan. De allra flesta föräldrar tycker också det, och jag tror faktiskt att de här föräldrarna egentligen hade velat ha sina barn i förskolan men inte ser någon annan utväg.
De väljer i stället 3 000 kronor i månaden, för det är alltid något. De har inte fått chansen i det borgerliga samhälle vi har i dag. Förutom att det är de socialt utsatta familjerna som väljer det här ökar dessutom skillnaderna mellan män och kvinnor. Göran Hägglund sade att vi hyllar föräldraförsäkringen.
Det gör vi på det sättet att det är en inkomstbortfallsprincip, men det är inte tillräckligt bra eftersom det inte är tillräckligt många pappor som tar ut föräldraledighet. Jag vill ha en delad föräldraledighet. Jag vill att mammor och pappor tar ett delat ansvar för barnens uppväxt, för hemarbetet och för att bry sig om hur barnet ska ha det i framtiden. Så är det inte i dag. Vi har inget jämställt samhälle.
Monica Green (S):
Det blir lite märkligt. Jag hade ställt interpellationen till jämställdhetsministern. Jag ville veta hur regeringen ska göra för att öka jämställdheten, trots att vi har vårdnadsbidraget som motverkar jämställdheten. Då ställer jag frågan till Göran Hägglund. Eller vill Göran Hägglund över huvud taget ha ett jämställt samhälle? Det kan vara intressant att veta.
De så kallade reformer som Göran Hägglund inför motverkar jämställdheten. Det är möjligt att Göran Hägglund inte vill ha ett jämställt samhälle. Om han vill ha ett jämställt samhälle måste han som politiker våga dra upp riktlinjerna för att försöka motverka skillnader mellan män och kvinnor. Kvinnor tjänar mindre, kvinnor tar ett större ansvar i hemmet och så vidare.
Om man vill ha ett jämställt samhälle måste man vidta åtgärder för det. Det går inte att lägga händerna på ryggen och säga: Alla ska bestämma själva - valfrihet, valfrihet, valfrihet. Man måste våga bryta det ojämställda samhälle vi har i dag. Jag tror på ett jämställt samhälle därför att det är bra för barnen.
Det är bra för barnen om mamman och pappan, eller vilka föräldrarna nu är, båda föräldrarna, tar ett lika stort ansvar i hemmet. Det är då som både män och kvinnor kan ta vilka jobb de vill längre fram när de har skaffat sig utbildning. Vi ska hjälpa tjejer tidigt så att de väljer tekniska utbildningar och så vidare. Jag vill fortfarande veta vad Göran Hägglund tycker om jämställdheten.
Nu vurmar han för valfrihet och valfrihet. Men om vi ser att vårdnadsbidraget motverkar både integrationen och jämställdheten i samhället kanske man ska göra någonting åt det. Jag har inte fått något svar där.
Monica Green (S):
Vi ska prata om jobben, Anders Borg och jag. Det är nödvändigt att vi gör det och att vi bestämmer oss för att vi ska knäcka arbetslösheten. Det är ganska sorgligt. Vi har en borgerlig regering som med munnen säger att de ska minska arbetslösheten. De går till och med till val på det. De lovar att de ska sänka arbetslösheten. De lovar i två val att de ska sänka arbetslösheten.
Men de gör inte någonting åt den. Det är tragiskt att vi har en sådan regering. Det är oerhört tragiskt att vi har hamnat i det här läget. Sedan kan den borgerliga regeringen skylla på en massa andra saker. Det är naturligtvis inte deras fel. En regering kan inte hjälpa någonting, verkar det som i debatten. Man kan skylla på sossarna - det brukar ni göra. Man kan också skylla på den internationella lågkonjunkturen.
Nu visar det sig att det är tolv andra länder i EU som klarar arbetslösheten betydligt bättre än vad Sverige gör, och de är i samma internationella lågkonjunktur som vi är. Därför är det ganska märkligt att Anders Borg påstår att vi har klarat krisen bättre än andra länder. Det är ungefär som att man tänker: Jag fortsätter att säga det här. Antagligen märker inte folk något.
Jag går på bara, och så låter jag mina kamrater i riksdagen hjälpa mig med att säga samma visa en gång till. Om vi bara säger det om och om igen tror nog folk att arbetslösheten har gått ned. Men verkligheten kommer i kapp. Arbetslösheten är på över 8 procent. Anders Borg spår att den kommer att öka ytterligare. Massarbetslösheten har bitit sig fast.
Långtidsarbetslösheten har bitit sig fast. Vi har en ungdomsarbetslöshet på 25 procent. Skulle inte ni fixa jobben, Anders Borg? Nu säger Anders Borg: Ja, men det har vi gjort. Det är åtminstone 200 000 jobb, säger han i sitt svar. Var är de jobben? Tänker inte Borg på att man måste räkna alla på arbetsmarknaden?
Antalet personer i arbetskraften har faktiskt ökat med 321 000. Det är som om en lärare skulle säga: Jag hade 19 elever förra året. Nu är det så bra att jag kan lära 18 elever, fast bara 17 förra gången. Och så glömmer man att man kanske har tre elever mer. Man måste räkna alla.
Man kan inte glömma att vi faktiskt är fler. Arbetslösheten ökar, Anders Borg. Glöm inte det! Verkligheten visar det. Sedan kommer Anders Borg med många bortförklaringar. Han säger att det inte är deras fel och så vidare. Men ni har misslyckats. Vi socialdemokrater vill knäcka arbetslösheten. Vi sätter upp ett mål om att bli bäst i EU.
Ni vågar inte ens sätta upp ett mål. Det är ganska fegt att inte ens våga ta en sådan utmaning för sig själv. Vi vill satsa på utbildning. Ni sänker utbildningen i Sverige. Antalet gymnasieplatser sjunker. Ni satsar mindre på högskolorna trots att både Anders Borg och Jan Björklund brukar stå här i kammaren och säga att ni satsar.
I realiteten visar det sig att utbildningsmöjligheterna i kommuner runt om i landet har minskat under den tid som ni har styrt. Det är ett stort misslyckande. Så här kan vi inte ha det, Anders Borg.
Monica Green (S):
Jag vet att Anders Borg har lärt sig att man måste upprepa och upprepa för att se till att väljarna tror på det. Det är bara det att verkligheten talar ett helt annat språk. Verkligheten visar hur klyftorna ökar i Sverige, hur människor har fått det tuffare, hur utbildningssystemet raseras och att det inte blir bättre resultat i skolan.
Anders Borg kan stå här och peka på att det ska vara si eller så i teorin, men han måste titta på hur det ser ut för människor i samhället. Neddragningar sker i kommunerna. Lärarna sliter och hinner ändå inte med eleverna. Förskollärarna sliter.
Fritidspedagogerna satsar allt vad de kan, och ändå hinner de inte med barnen. Kommunerna måste göra neddragningar därför att ni har slutat att höja anslagen till kommunerna. Ni har inte räknat upp siffrorna därför att ni inte tycker om det som ni kallar för offentlig sektor, men det handlar om människor.
Det är människor i vård, skola och omsorg som drabbas när ni gör sådana här gigantiska övervältringar på kommunerna, och skolresultaten sjunker. Anders Borg säger att vi måste ha ordning och reda och mer prov, och ordning och reda ska vi verkligen ha i skolan.
Svenska utbildningsutskottet var i Finland förra veckan eftersom man i Finland klarar utbildningen väldigt bra och har goda resultat. Där säger de: Grisen väger inte mer bara för att man väger den ofta. Med det menar de att det inte hjälper att ha tusen nationella prov om man inte sedan också hjälper eleverna att lära sig. Det är det som har drabbat skolsystemet i Sverige i dag.
Hösten går åt till att lära ut, och hela våren ska lärarna sedan ägna sig åt de nationella proven. Så kan vi inte ha det. Anders Borg säger: Vi har fixat 200 000 nya jobb. Och Anders Borg vet när de kom till. Det har vi talat om tidigare i den här kammaren, att 2006 tillkom 132 000 nya jobb. Det var det senaste året som vi styrde.
Anders Borg har själv sagt att det tog två år innan er politik började bita. Ert första år i regeringsställning, 2007, tillkom visserligen 70 000 nya jobb men då hade fortfarande inte er politik börjat bita. När sedan er politik började bita, 2008, kom jobbstoppet. Sedan ramlade vi in i den internationella lågkonjunkturen, och ni förvärrade den eftersom ni slog sönder trygghetssystemet.
Anders Borg talar om bidrag och tror att han ska nå väljare på det sättet, men det handlar om människor som blir utsatta - människor av kött och blod som nu inte får en försäkring när de blir sjuka eller arbetslösa. Människor får gå från hus och hem därför att Anders Borg inte tycker om ordet bidrag. Men det är inte fråga om bidrag. Det är ett försäkringssystem, en omställning som man ska ha i de svåra situationerna.
En försäkring är det som gör människor trygga. Ni har slagit sönder tryggheten i Sverige. Det visar verkligheten och också hur det ser ut i våra förorter nu för tiden. Ni vill ha skillnader. Anders Borg säger: Vi ska hålla ihop samhället. Samtidigt säger han: Men vi måste ha större skillnader. Hur ska han ha det egentligen?
Är det skillnader som driver samhället framåt, eller är det ett tryggt samhälle där vi litar på varandra, där vi håller ihop och hjälper varandra?
Monica Green (S):
Det är ju tjusigt med de där fina pamfletterna. Åtminstone några i kammaren tror nog på Anders Borg. Men det hjälper ju inte med tjusiga pamfletter när det är jobben, jobben, jobben som måste fram. De finns ju inte. Arbetslösheten ökar ju. Ni har sänkt skatterna med 120 miljarder.
Ni har subventionerat anställningar till höger och vänster, till restauranger och krogar, till alla som anställer unga, men det hjälper inte. Det hjälper inte, Anders Borg. Er politik fungerar inte. Då kan Anders Borg säga så här: Men det går ju inte att göra som ni säger. Grejen är ju att vi en gång i tiden har lyckats med det. Vi har gjort det flera gånger, och vi tänker göra det igen.
Vi är modiga nog att sätta upp mål. Ni vågar inte ens sätta upp mål om att halvera arbetslösheten. Vi tänker bli bäst i EU. Vi tänker inte ge oss förrän vi har klarat det.
Snart kommer Anders Borg i sitt sista inlägg och sin vana trogen att i en harang till oss socialdemokrater, som vi inte ska kunna bemöta, säga: Ni vill ha lastbilsskatt, ni vill ha ungdomsskatt och ni vill ha den och den skatten, för han har tränat på det hos någon och det ska vara bra och gå hem hos väljarna. Grejen är bara att väljarna kan genomskåda det.
Väljarna ser ju att er politik inte har fungerat. Dessutom har din egen infrastrukturminister i helgen sagt att hon tänker beskatta bilisterna. Pensionärerna som åker ut till sina sommarstugor på helgerna ska hon beskatta, men lastbilarna som sliter ut vägarna ska ni skydda.
De stackars pensionärerna som vill åka till sina sommarstugor på helgerna tänker ni däremot beskatta och sätta åt. Det är väl ingen bra politik, Anders Borg.
Monica Green (S):
Jag vill diskutera matchningsproblemen i Sverige med Anders Borg. Det är ett stort problem att det finns så många arbetsgivare som söker människor med rätt kompetens, men man klarar inte att leverera dem. Det finns inte ett system i Sverige som gör att människor kan söka de jobb som finns.
I stället tvingas människor söka andra jobb därför att de ska leva upp till Arbetsförmedlingens krav, och man hittar inte rätt kompetens. Det är ett gigantiskt problem. Kanske borde vi titta lite mer på frågan om utbildning, Anders Borg.
I teorin satsar ni på utbildning, men i praktiken har det visat sig att ni slår sönder möjligheterna att förbättra befintlig utbildning, att komplettera utbildningar, bygga på tidigare gymnasieutbildningar eller att hjälpa de elever som inte klarar gymnasieskolan.
Ni försämrar gymnasieskolan, och ni tycker att det är bättre att gå ett år i gymnasieskolan. Så drar ni isär samhället ännu mer. Anders Borg säger att jämviktsarbetslöshet är okej och att många håller med om det. Men om bnp skrivs upp blir det i praktiken ingen bättring.
Jämviktsarbetslöshet hjälper inte människorna. Det råder massarbetslöshet nu. Människor får inte de jobb de egentligen skulle kunna få om de lätt kunde validera sina utbildningar, men det kan samhället inte ställa upp med i dag. Anders Borg säger att Sverige har klarat sig bra.
Men då är det märkligt att det inte finns ett utbildningssystem som fixar problemen, till exempel att hjälpa de människor som behöver få sin kompetens validerad. Ni påstår att Sverige har klarat sig ekonomiskt bra. Det är bra. Ni har inte förstört så mycket av det vi byggde upp. Det rådde ändå ett överskott på 3,5 miljarder när ni tog över. Nu är underskottet 1,5 miljarder. Visst är det mycket sämre nu ekonomiskt, men ni har inte förstört ramarna. Vi lade vi upp ramarna, och ni har inte ändrat på dem. Det håller jag med om.
Men det hela beror på vad man använder pengarna till, om man vill satsa för att utjämna skillnaderna. Anders Borg säger både och. Han säger att det ska vara mindre skillnader för att hålla ihop samhället, för att slippa bråk och oroligheter, men i samma andetag säger han att det måste finnas större skillnader eftersom folk annars inte söker jobb. Vi vet att människor vill ha jobb. Människor går inte arbetslösa på pin kiv.
De vill ha hjälp av samhället för att validera kompetens eller för att skaffa sig den utbildning de behöver. Det har inte den borgerliga regeringen klarat. Ni påstår att ni satsar på skolan. I själva verket gör ni tvärtom. Ni påstår att ni fixar jobben, men i själva verket ökar arbetslösheten. Matchningen är ett gigantiskt problem som Anders Borg inte har klarat.