Magdalena Streijffert (S):
Jag vill börja med gymnasiereformen -07 som stoppades här i höstas. Jag vet inte om man åt tårta på departementet. Det gjorde man säkert, men man gjorde inte det runtom på skolorna. Jag skulle vilja hälsa skolminister Jan Björklund välkommen till Munkagårds- och Plönningeskolan, för där vet jag att man inte åt tårta den dag då gymnasiereformen stoppades.
Reformen var också just till för att stärka yrkesutbildningarna och anpassa kärnämnena till de utbildningar man läser, vilket skulle göra att eleverna blir mer motiverade att läsa just engelska, matematik och svenska. Dessutom vill man införa ett lärlingsprogram. Jag tror att den borgerliga regeringen ser just på dessa förslag. Därför är det så tråkigt att de stoppades. Förhoppningsvis ser vi i den kommande utredningen att de förslagen kommer upp igen.
När det gäller yrkesutbildningar och socialdemokrater som är emot att folk jobbar är vi så klart inte det. Vi hade som mål att 50 % skulle få möjlighet att läsa vidare på högskola, men de andra 50 procenten väljer ni att inte diskutera. Vi ser här en möjlighet att stärka kvaliteten i yrkesutbildningarna, att göra dem bättre i samband med den gymnasiereform som kom. Det betyder inte på något vis att vi vill att alla ska bli akademiker.
När det gäller den frivillighet att få högskolebehörighet som du tar upp i ditt svar är det ganska otydligt, men som vi har tolkat det, många andra med mig, är det att svenska, engelska och matematik är de ämnen som skulle vara frivilliga. Om en yrkesutbildning ska innehålla dem är det väldigt välkommet. Men frågan är: Vad är det som ska vara frivilligt och inte frivilligt?
Ser inte skolminister Jan Björklund problemet med de skolor som kanske inte har möjligheten att erbjuda de här ämnena frivilligt för sina elever? Vad händer med de skolorna? Vad jag förstår kommer de inte att kompenseras på något vis. När du säger att man alltid ska ha möjlighet att läsa kärnämnena och få högskolebehörighet, vad gör du då om skolorna inte klarar av det? Hur kommer man då att göra?
Om man ser helheten innebär ändå det här förslaget att människor redan vid 15 års ålder ska behöva bestämma sig för vad de vill jobba med hela sitt liv, eftersom den nya regeringen också försvårar för personer att läsa in högskolebehörigheten genom att man drar ned på komvux.
Säg att du på gymnasiet väljer en yrkesutbildning inom vården, väljer bort eller inte har möjlighet att läsa alla kärnämnen, får ett jobb som undersköterska men känner efter ett antal år att du vill utvecklas och gå vidare måste du först läsa in behörigheten på komvux. Med tanke på att man dragit ned där med en tredjedel är det kanske inte lika självklart att man får plats där. Dessutom tar regeringen bort studerandevillkoret, vilket betyder att den a-kassa du har betalat in till under åren som undersköterska försvinner när du börjar plugga.
Det gör att om du studerar ett antal år och sedan inte får jobb efter examen är du hänvisad till socialbidrag. Om du får en plats i komvux för att läsa upp kärnämnena och få högskolebehörighet kan du ha möjlighet att läsa vidare på högskola, men med tanke på att ungdomskullarna de kommande åren är väldigt stora och den nya regeringen väljer att inte fortsätta att bygga ut högskolan blir det också betydligt tuffare att ta sig in där.
Med den nya borgerliga regeringen blir det betydligt svårare att få en andra chans, därav att det beslut du tar i nian, 15 år gammal, kan vara avgörande för resten av ditt liv.