KBLab/rixvox huggingface dataset:
Gunilla Nordgren (M):
Jag tackar utbildningsministern för svaret. Jag vill fortsätta där Maria slutade. Du säger i ditt svar att det är viktigt att barnen fångas upp tidigt. Vi är helt överens om det. Maria nämnde detta med grundskollärarnas utbildning, att de har en utbildning att bedöma barns kunskapsutveckling. Du säger att du vill ha kunskapsbedömning i läsförståelse från årskurs 1.
Jag förstår inte skillnaden. 95 procent av barnen i dag går i förskoleklass. Det är en egen skolform. I en del kommuner bedrivs den på förskolorna. I många kommuner bedrivs den i skolorna. På alla de skolor som jag har besökt, fackföreningar och andra som jag har talat med säger man att det vore rätt bra att renodla detta, det vill säga att med förskoleklassen - det vi kallar för nollan - göra grundskolan till en tioårig grundskola. Det är det vi föreslår.
Jag måste säga att jag är lite förvånad över att man inte kan tänka sig att gå med på detta utan bara säger att den ska bli obligatorisk i stället. Det spelar ju ingen roll när det är 95 procent som redan går där. Däremot skulle vi få fler undervisningstimmar. Barnen skulle kunna börja lära sig tidigare och fångas upp tidigare. I de flesta länder börjar barnen tidigare än vid sju års ålder.
Jag skulle gärna vilja ha ett svar från dig på hur du ser på den tanke som vi har. Vi talar väldigt mycket om överenskommelser över blockgränserna. Då borde man väl kunna lyssna på det andra laget i det här läget och säga: Okej, vi inkorporerar förskoleklassen, och då blir grundskolan tioårig. Det borde inte kosta så mycket.
Gunilla Nordgren (M):
Det låter bra. Jag ser en liten öppning. Min fråga var ju varför det är så svårt. Det känns som att bara för att förslaget kommer från Alliansen kan vi inte komma överens. Men inom skolan borde vi kunna komma överens. Precis som Maria sa handlar det om vilka som ska undervisa, det vill säga lågstadielärare. Vi har stor brist på förskollärare inom förskolan, så det blir nog inget stort problem.
Det ser olika ut i olika kommuner eftersom man får lov att välja. Om förskoleklassen blir en del av grundskolan ska det vara i skolans värld och med ett bra fritis på eftermiddagen. Jag håller helt med om att det behöver satsas på fritis. I dag kan denna likhet inte garanteras. Jag har sysslat med mycket inom skolverksamhet, och det blir så enkelt om vi säger att skolstarten är vid sex års ålder.
Då är det även de 5 procenten som ska dit. Vi fångar upp barnen tidigt och har utbildad personal. Det kan vara förskollärare i klassen också; det gör inget. På detta sätt blir det mer likvärdigt över hela landet, och vi kan möta olika barn så tidigt som möjligt.
I dag går de flesta barn på förskola, och det finns en garanti för tre- till femårsverksamhet. I många andra länder börjar barnen vid sex eller fem års ålder. Jag har ett barnbarn som kommer att börja vid fyra års ålder, och det är obligatoriskt. Jag tror att vi ska ta vara på att barn har väldigt lätt att lära sig i dessa åldrar. Det är trevligt att jag hör en öppning och att vi har en samsyn.
Jag hoppas att vi under mandatperioden kan hitta rätt i detta. Mitt mål är att ni ska lyssna till oss och införa en tioårig grundskola.
Gunilla Nordgren (M):
Jag tackar statsrådet för svaret. Det var väldigt bra att statsrådet i svaret påpekade att regler ska finnas på plats. Det gäller både företag och näring, och jordbrukarna tillhör näringen. Att komma med regler för sent är enligt mitt förmenande absolut inte okej alls. Problemet kvarstår dock. Därför är jag lite förbryllad över svaren.
Min fråga gällde det faktum att man inte visste reglerna när bönderna planerade sin växtodling i juli och augusti 2014. Det är ganska många nya regler i framför allt förgröningsstödet. Man för över 50 procent av gårdsstödet till tre nya stöd, nämligen stöden till förgröning, unga lantbrukare och nötkreatur.
Man har också ganska många nya regler om att det ska vara ekologiska fokusarealer, olika grödor och så vidare. Det här är alltså väldigt svårt. I svaret står det att reglerna redan är beslutade. Ja, de beslutades någon gång i mitten av december. Då är växtodlingsplaneringen redan över, om man säger så.
Jag tycker att det här är tråkigt. Ett av villkoren är att man ska ha fem grödor. När man sitter och planerar i juli och augusti kan det vara rätt så kärvt att veta detta. Det tillkommer alltså ett antal villkor och ökad administration. Man kan undra om det till och med kan leda till försämrad miljö.
Men de här förgröningsåtgärderna ska genomföras trots att regelverkets tekniska detaljer inte var klara när bönderna satt och planerade. Den enskilde företagaren kan inte heller räkna ut när han ska få sina pengar. Jag var inne och tittade på Jordbruksverkets hemsida. Där talas det om delutbetalning i december 2015. Jag tycker att det är ett lite luddigt interpellationssvar.
Jag undrade i min interpellation om man kan få reglerna för år 2016 kommunicerade i juli 2015. I svaret står det "i god tid före 2016". "I god tid" borde betyda ett halvår i förväg. Annars har man ju om igen problemet att man inte vet reglerna när man planerar. Mina frågor är: Tycker statsrådet att det är okej att besluta om regler i december för det som ska gälla året efter?
Vad tror statsrådet om att kunna få reglerna inför 2016 kommunicerade i juli eller möjligtvis augusti 2015 och inte i december?
Gunilla Nordgren (M):
Det låter mycket bra. Jag tror på statsrådet när han säger att man har jobbat. Jag har följt Jordbruksverket och vet att också det jobbar hårt. Det skriver till och med på sin hemsida: Vi beklagar att det är så här. Det finns ingen misstänksamhet alls om det. Det är stora skillnader när man går in i nya stöd, varav förgröningsstödet är ett. Det är det jag har ställt frågan om.
Det innebär att de så kallade stödrätterna minskar i värde och går över till stöden. Kan man bara söka ett av stöden, det vill säga om man inte är ung lantbrukare och inte har nötkreatur, och bara får förgröningsstödet får man ungefär 80-85 procent. Det är en neddragning. Vi har talat om det här innan. Jag var på en debatt om mjölkbönderna på Milamässan i går.
Jordbrukare och mjölkbönder i synnerhet står inför jätteproblem och behöver snarare få in sina pengar tidigare och gärna i förskott. Det gäller även mjölkbönderna, och dem ska vi tala mer om i nästa vecka. Nu kommer de att få pengar senare. Har de då gjort fel och bara har fyra grödor i stället för fem, eller någonting av den typen, kan de bli återbetalningsskyldiga.
När reglerna ska kontrolleras har de ändrats sedan bonden satt i juli och augusti och planerade sin växtodling för nästa år. Vi är helt överens om att det inte är okej. Vi har en näring som har problem. Detta underlättar inte livet för dem. Frågan är om man kan göra något. Det låter bra att man har någon generell överenskommelse i mars, även om den ska antas.
Det vore bra om man på något sätt kan skynda på arbetet så att de kan få pengarna. Det fanns lite pengar från 2014, men det var inte mycket. De utnyttjade dem, men det var inte så mycket pengar över. De flesta är i det nya systemet med nya regler som de inte visste om i juli och augusti när de planerade.
Jag undrar om man kan tänka sig att ha en generös inställning om det vid kontroll visar sig att de har missat och kanske har fyra grödor i stället för fem, till exempel.
Gunilla Nordgren (M):
Det låter bra att statsrådet har tagit det på allvar. Det tror jag verkligen att du gör. LRF har uppvaktat och skrivit brev, i varje fall från mina delar av landet med Skåne, Halland och Västra Götaland. Jag hoppas att de har fått svar. De var väldigt oroliga för detta.
Jag hoppas att det är klart i god tid före 2016, som jag tar upp i min fråga, och möjligtvis i juli augusti 2015, så att man får en chans. Jag förstår att Jordbruksverket jobbar. Det är olika regler, och det är också länsstyrelsen som är inblandad och så vidare. Jag förstår det. Men jag hoppas att man kan ha en generös bedömning om det är någon som kan ha missat och till exempel har fyra grödor i stället för fem, eller någonting sådant.
Jag hoppas på det. Jag blickar framåt. Det är viktigt att vi stöder jordbruket i dessa dagar. Vi har minskade arealer. Det talade vi om i förra debatten. Det är viktigt att vi har ett livskraftigt och konkurrenskraftigt jordbruk som jobbar på samma villkor som i övriga EU-länder. Jag hoppas på att statsrådet bevakar frågan och har en generös inställning.
Gunilla Nordgren (M):
Jag har också blivit kontaktad av personer som har problem med detta. Förutom att kostnaden är mycket mer än 6 000 kronor är det svårt att få tag på några apparater som kan fungera utomhus. Var hittar man marknadshandlare och knallar? Jo, man hittar dem på marknader, företrädesvis utomhus. Detta är ett problem. Per-Ingvar Johnsson var inne på det, att apparaterna inte blir godkända och så vidare.
De är dessutom, om jag har förstått det hela rätt, mycket långsamma. Om man är på en större marknad eller sammankomst av något slag får man alltså välja mellan att sälja mindre eller låta bli att slå in varorna. Man måste komma upp i fyra basbelopp för att man ska ha dessa register. Straffavgiften vid en extra kontroll är 10 000 kronor.
Jag har ett exempel på en person som stämplade in 27 000 men egentligen borde ha stämplat in 100 just av den anledningen att det kom folk hela tiden. Han mådde naturligtvis inte alls bra av det, eftersom han inte vill göra detta. Om det hade blivit en kontroll hade han fått en straffavgift på 10 000, men det hade fortfarande varit lönsamt. Det är en felaktig signal.
Detta har uppenbarligen kommit fram efter att denna lag har antagits. Det är inte alltid lagar blir rätt, oavsett vem som har lämnat förslag till riksdagen. Men ser man att saker och ting inte fungerar är det bra om man ser över lagen, och försöker anpassa den. Det heter att Skatteverket kan ge dispens.
Men de som jag har talat med säger att det i princip är omöjligt. Det har blivit en rundgång som inte är så bra. Man kanske kan titta på till exempel en schablonskatt. Jag vet inte om det är bra, men man kan titta på det i alla fall.
Det vore mycket bra om finansministern kunde svara på om hon är beredd att se över, förutom frågan om de utländska näringsidkarna, frågan om hur systemet fungerar, så att man kan hitta apparater som funkar utomhus där marknadshandlarna är och så att vi inte har ett system där de tvingas antingen vara ärliga men då inte når upp i fyra basbelopp eller riskera 10 000 kronor i straffavgift och ända tjäna en peng på det.
Det vore mycket trevligt att få svar från finansministern på detta i dag.
Gunilla Nordgren (M):
Det är bra med enighet, och det är bra att vi har en bred samsyn på detta. Men om det kommer upp saker efter att lagstiftningen har trätt i kraft måste man kunna vara så pragmatisk, oavsett vem som sitter i regeringen, att man inser att det finns problem och då ser över det. Det är det som jag är ute efter. Man kan inte beställa vackert väder. Jag har hört talas om dessa kåpor, och man säger att de inte fungerar.
Kassaregister som är uppladdningsbara kostar mycket mer än de 6 000 som riksdagen trodde att de skulle kosta när vi fattade beslut om detta. Jag får också vittnesmål om att Skatteverket kan medge undantag, och då inte generella utan specifika. Men i princip gör man inte det. Man säger bara att om man kommer på att någon gör detta kostar det 10 000 kronor.
Det var inte detta vi ville med lagstiftningen. Kan jag tolka svaret som att ministern är beredd att göra denna översyn, när man nu ändå arbetar med frågan om utländska näringsidkare och så vidare? Kan man kanske göra förtydliganden i det förslag till lag som kommer, så att vi kommer undan detta och så att vi kan ha kvar våra marknadshandlare, knallar och så vidare?
Kan jag tolka svaret som att det finns en vilja att se över detta och göra förtydliganden vid behov?
Gunilla Nordgren (M):
Jag tänkte mer gå in på målsättningen att ha lägst arbetslöshet i EU 2020. Det kan i och för sig vara ett lovvärt mål, men vad jag har frågor om och synpunkter på är att relativa mål kan ha sina sidor.
Rent teoretiskt är det faktiskt så att om arbetslösheten inom EU skulle öka fram till 2020 skulle det mål Socialdemokraterna har satt upp kunna nås, även om arbetslösheten i faktiska siffror och procent har ökat. Vi får dock hoppas att det inte blir så.
Om man nu ska ha relativa mål är det dessutom avgörande att man använder sig av samma mått och sätt att mäta. Sättet att mäta arbetslöshet ändrades 2007 just för att vi skulle göra på samma sätt inom EU. Jag läste i en artikel att Arbetsförmedlingen funderar på att man skulle kunna låta bli att ta med ungdomarna i mätningar, och det får en ju att fundera.
Det är också viktigt att man, vilket Jenny var inne på, inte gömmer undan människor i statistiken genom att ta andra åldersgrupper, börja förtidspensionera - vilket vi såg förut - och så vidare. I stället måste man verkligen jobba på att få fler människor i arbete. Nu är inte just långtidsarbetslösheten ett väldigt stort problem för ungdomar, tack och lov, men ungdomsarbetslösheten är stor.
50 procent av dem studerar i och för sig. År 2007 valde vi dock att använda detta sätt att mäta för att kunna jämföra oss med andra. Därför tycker jag att det är fruktansvärt viktigt att man inte ändrar sätten att jämföra sig med EU - framför allt inte när man har relativa mål.
Gunilla Nordgren (M):
Jag tycker att svaret från ministern var väldigt glädjande. Det ska inte gömmas människor i statistiken, som skedde före 2006, och det ska inte ändras i sättet att mäta. Det är alldeles utmärkt. Jag tycker att det är jättebra och kommer att följa det noga så att det inte sker.
Sedan vill jag bara påminna om att de rödgröna inte vann valet - ni gick plus minus noll procent - utan det var faktiskt Alliansen som förlorade, och det var bara ett parti som vann. Jag tolkar nu svaret som att vi ska slippa människor som göms i statistiken. Ministern pratade om ungdomar från 16 år och uppåt som varken går i skolan eller arbetar. Det finns redan ett krav på kommunerna att hålla rätt på de ungdomarna, att så att säga katalogisera dem.
Det har visat sig att en del av dem inte är arbetslösa, utan att de är ute och reser lite och så. Jag var inne på att långtidsarbetslösheten är låg redan i dag. Ni kommer med ett förslag om att det i lagen om offentlig upphandling ska ställas krav på att man ska ta hand om en viss procent långtidsarbetslösa.
Dels blir offerterna antagligen dyrare, dels försvårar det för mindre företag som inte har den möjligheten. Stora företag har säkert den möjligheten, men mindre företag har det inte. De kommer alltså att missgynnas om detta införs i LOU. Jag vill därför fråga arbetsmarknadsministern hur allvarligt menat förslaget är.
Gunilla Nordgren (M):
Det var glädjande att man ser positivt på verksamheten. Jag har själv jobbat i ett sådant förbund sedan 2008. Det kanske märks. Jag startade det som kommunalråd och sitter kvar där som ordförande. Den här modellen är ett problem när det gäller minskningen på 10 procent.
Den drabbar de förbund som har skött sig medan de som har samlat i ladorna kan använda det egna kapitalet nu när beloppet minskar. Det är inte bra. Man är inte heller riktigt överens i fråga om försörjningsmåttet. Det kan slå väldigt olika. Det ser olika ut i olika kommuner. Just därför är det positivt att de är olika.
Då anpassar man efter hur det ser ut på just den orten. Och fungerar det inte slår man ihop sig. Men här gäller det fasta belopp till en grundmodell. Det är ingenting för ett stort förbund, men det är jättemycket för ett litet. Det är därför jag har ställt frågorna. Nu skyndar man på arbetet och har inte hela tiden lyssnat på förbunden. Jag har varit med på konferenserna och tycker inte att man har lyssnat alltid. Jag har en fråga till.
Den gäller själva finansieringsformen som sådan. Jag nämnde innan att om Region Skåne, i mitt fall, plötsligt drar ned drabbar det på så sätt att kommunen måste minska sitt anslag och staten måste då minska sitt anslag. Kan man fundera på själva finansieringsformen? Då måste man skriva om lagen om finansiella samordningsförbund. Det är en stel modell. Vi vill jobba med projekt som kanske varar under flera år.
Det här med uppföljning är nämligen svårt. Har man kommit närmare arbetsmarknaden? Vad hade hänt annars? Vad är alternativet? Det här är mjukvara och väldigt svårt att följa upp. Det är bra att systemet är transparent. Men hela finansieringsmodellen har inlåsningseffekter. Vi sitter där när Försäkringskassan säger: Nu har vi bestämt vad det ska bli.
Jaha, men det kan ju inte bestämmas innan fullmäktige i landstinget och fullmäktige i kommunen har tagit sina block. För att föra debatten lite framåt vill jag ställa frågan: Kan man tänka sig att titta på det här för att framöver hitta en lösning med två- och treårsplaner? Om man bara tillämpar ettårsplaner och får besked i november är det inte lätt att få igång projekten i januari.
Sedan släpar det efter år efter år, så dessa människor hamnar i kläm. Tanken är ju att människan ska vara i centrum när man tvingar de olika myndigheterna att samarbeta, vilket tog lite tid innan det började fungera. I budgeten för 2016 finns det en plan. Staten har anslagit 280 miljoner i ett antal år.
Jag undrar om man kan titta på det här så att det blir en större möjlighet till långsiktighet för de lokala samordningsförbunden. Det är min fråga och vädjan.
Gunilla Nordgren (M):
Tack för svaret! Den parlamentariska arbetsgruppen tillsattes ju under förra mandatperioden, och då satt jag i socialförsäkringsutskottet - nu sitter jag i miljö- och jordbruksutskottet. Vi pratade om detta med brist i uppföljning och myndigheter som pekar med hela handen. Men det är inte så lätt att veta vad som hade hänt om personen inte hade haft insatsen.
Det handlar inte bara om Försäkringskassans förtjusande SUS, utan det handlar om en upplevelse för den enskilde. Så jag hyser gott hopp om den parlamentariska gruppen, men jag skulle vilja lyfta fram ett problem och det är stelheten i finansieringsmodellen.
Och då pratar jag inte om resursfördelningssystem, utan jag pratar om detta med 50-50, 25-25 och så vidare. Det skulle behövas en långsiktighet åtminstone på tre år, så att man vågar sätta igång ett projekt. Nu får man besked i november och kommer kanske igång med projekten i februari, och sedan rullar allting på. Jag vill råda er att titta på själva lagen som sådan för att hitta en modell.
Ibland är det Försäkringskassan som tar hand om pengarna även för Arbetsförmedlingens räkning. Sedan säger man: Vi kör bara med ettårsbudgetar. Men både kommun och stat har ju en budget och en plan. Man måste kunna ha den framförhållningen. Det är väldigt konstigt om det anslås 280 miljoner år efter år, och jag tror inte att någon i kammaren skulle vilja det, att gå från 280 till 0.
Men det är hopplöst att få in i Försäkringskassans tänk. Man säger bara: Nu har vi beslutat det här. Sedan är det bara att invänta att landstingen och kommunerna har sina fullmäktigemöten och beslutar om pengarna. Ett råd är att verkligen jobba med frågan och att ta det försiktigt med minimiregeln på 10 procent. Det kan vara för sent med 2018 för förbunden att bryta det samarbete som man har haft.
Gunilla Nordgren (M):
Ledamoten pratar om etanol men inte så mycket om inhemska biodrivmedel. Vi har skogsavfall, fångstgrödor och slaktavfall. Om vi kan använda det till energi ökar vi vår inhemska produktion av energi och kan köra våra bilar och förhoppningsvis lastbilar på miljövänligt bränsle i framtiden.
Att detta är något att gynna framöver tror jag att de flesta partier utom Sverigedemokraterna är överens om. Att bli mer oberoende av import av till exempel olja och fossilgas ser jag bara som en fördel. Metoderna blir allt bättre. Jag var på en föredragning på Näringsdepartementet häromdagen, och där pratade man mycket om biodrivmedel.
Energiministern var föredragande. Det är en fördel om vi framöver både kan vara miljövänliga och göra oss mer oberoende av vår omvärld. Vi har vattenkraft - den ska vi vara väldigt tacksamma för. Kärnkraften vill jag behålla. Men vi kan inte bygga ut vattenkraften hur mycket som helst; det är också ett ingrepp i miljön om vi börjar göra det.
Sverigedemokraterna tror att vi ska rädda oss med kärnkraft, och vi ska absolut inte ha etanol. Min fråga är: Är Sverigedemokraterna emot biodrivmedel?
Gunilla Nordgren (M):
Då missförstod jag kanske, men det tror jag inte att jag var ensam om. Det lät väldigt negativt till allt. När det gäller teknikneutralt är det precis vad vi skriver i vår reservation. Vi vill också ha en konsekvensanalys. Det är viktigt, och det är därför vi riktar kritik mot att man bara har en veckas remisstid.
Vi säger också ja, för att vi vill ha kvar avdraget, men vi kräver att regeringen framöver tar fram en konsekvensanalys och styrmedel som är kostnadseffektiva, gynnar miljön och är teknikneutrala. Där är vi ganska överens, men när jag läser er reservation, Martin Kinnunen, verkar det som att ni vill ta bort allting och att vi tydligen ska leva på vattenkraft och kärnkraft. Jag tror att biodrivmedel är framtidens melodi.
När jag var på Näringsdepartementet i måndags var det väldigt positiva tongångar om biodrivmedel. Det finns många olika tekniker, och det forskas mycket. De åkeriföretag som var där, Volvo Cars och alla möjliga, var väldigt positiva till att fortsätta utvecklingen av biodrivmedel. Det finns flera olika metoder, och det finns sju olika bränslen som jag inte ska ta upp här. Vi säger biodrivmedel, men det är uppdelat - det är vätgas och allt möjligt.
Det är framtiden. Därför ska vi jobba vidare och forska mer om biodrivmedel och se till att vi gynnar dem på alla möjliga sätt så att vi kan nå våra framtida miljömål. De är tuffa, men detta är ett sätt att nå dem.
Gunilla Nordgren (M):
Jag har egentligen bara några frågor till Maria Strömkvist. Anser Socialdemokraterna att det är viktigt att få fram långsiktiga teknikneutrala styrmedel? Det gäller alltså det vi skriver i vår reservation om att regeringen bör arbeta fram dessa styrmedel, påverka EU-kommissionen och återkomma till riksdagen med regler i den här riktningen.
Det är precis som Maria Strömkvist sa, nämligen att vi väl som så ofta inom politik har en stor samsyn men att det gäller hur-frågan. Vi har gemensamma mål, men i frågan om hur man ska nå dit skiljer vi oss lite åt. Det är alltså bara en kort fråga. Är Socialdemokraterna villiga att låta regeringen verka för de slutsatser vi skriver i vår reservation?
Gunilla Nordgren (M):
Min fråga var ju om ni vill verka för att regeringen ska jobba fram långsiktiga regler. Vi är inte där i dag, och vi är överens om att vi inte är där i dag. Men är ni beredda att verka för att regeringen ska arbeta fram detta och påverka EU så att vi kan komma tillbaka till riksdagen och få ett antal effektiva, långsiktiga spelregler och styrmedel? Det var det som var min fråga.
Gunilla Nordgren (M):
Jag har några frågor. Det talades väldigt mycket om att även moderata företrädare skrev artikeln. Det talades om att det var Johan Hultbergs partikollega. Det är även min, om jag uttrycker det så. Det är dock inte alltid man är överens; jag har själv suttit i Sysavs styrelse i åtta år och haft många diskussioner om detta. Det är alltså inte så att jag inte vet någonting om det.
Det är också så att man kan införa åtta fraktioner även när ansvaret ligger kvar. Det är min hemkommun ett exempel på. Där körs för övrigt sopbilarna på biogas. Ledamoten talade om statistik. Eurostats statistik är ju väldigt ojämn, för länderna rapporterar på olika sätt.
Det finns länder, som Slovenien, som bara redovisar plastförpackningar som är tillverkade i Slovenien - bara för att ta ett exempel. Jag tror att Sverige ligger i framkant i EU, och det ska vi fortsätta göra. Vi ska fortsätta jobba för det. Men man kan inte riktigt lita på den här statistiken, vilket de själva säger. Sedan förstår jag inte varför det skulle bli bättre bara för att kommunerna tog över detta. Jag bor också på landet, så jag lämnar inte här i Stockholm.
Jag inser att det är svårt här, men det är precis lika svårt för kommunerna att göra det. Jag förstår alltså inte varför det skulle bli bättre. Var finns beviset för att det skulle bli bättre och effektivare om kommunerna tog över?