Jonas Millard (SD):
Jag får väl börja med att yrka bifall till vår reservation nr 4 under beslutspunkt 7 och meddela kammaren att Sverigedemokraterna inte heller kommer att delta i anslagsbeslutet utan i stället hänvisar till vårt särskilda yttrande. År 1969 bodde det endast 8 miljoner människor här i Sverige. År 2004 hade siffran stigit till 9 miljoner. I år översteg vi 10 miljoner.
Tiden det tar att öka befolkningen har således minskat rätt så rejält. Med nuvarande befolkningsökning på över 100 000 nya människor varje år förväntas Sverige enligt SCB nå en befolkning på 11 miljoner personer redan 2026. Vad som tidigare tog 35 år tar nu alltså endast 9 år. Den här ökningen beror nästan uteslutande på fortsatt hög invandring.
Om nyttan med detta råder naturligtvis delade meningar. Den ena av dessa är den som ryms inom den godkända åsiktskorridoren, med talet om öppna hjärtan, öppna gränser och spännande utmaningar. Allt detta är inslaget och paketerat i ett rödgrönblått papper av solidaritet och medmänsklighet, där medmänsklighet och solidaritet endast tycks kunna mätas i hur många invandrare vi kan ta emot här i Sverige. Herr talman!
Det här måste få ett slut. Det är hög tid att fylla de här orden med vad de egentligen betyder: ett fungerande samhälle där vård, skola, omsorg, polis och försvar prioriteras och där arbetsrätten värnas och inte förstörs av så kallade enkla jobb och subventionerade anställningar. För Sverigedemokraterna handlar politik om att prioritera.
Låt mig därför citera några rader från regeringens egen myndighet, Konjunkturinstitutet, ur en rapport från den 10 oktober i år: "Regeringens kraftigt underfinansierade budget för 2018 bedöms inte ligga i linje med överskottsmålet. Därför kommer det att krävas en åtstramande finanspolitik redan 2019 så att överskottsmålet nås.
Om det offentliga välfärdsåtagandet dessutom ska bibehållas på 2018 års nivå, krävs det även budgetförstärkningar på ca 30 miljarder kronor." Den här oron, herr talman, är alltså inte bara min, utan den delas av regeringens egna myndigheter. Av den anledningen vill jag med bestämdhet framhålla hur viktigt det är att vi nu i tider av högkonjunktur är återhållsamma med våra gemensamma medel.
En överbudspolitik kommer kanske att hjälpa regeringen vid nästa val, men när valnatten är över och verkligheten kryper sig på kommer fler med mig att fråga sig varför man inte valde att ta ansvar. På politikerspråk brukar flertalet partier prata om "utmaningen" - utmaningen med vården, utmaningen med polisen, utmaningen med utanförskapsområdena och så vidare.
För vanligt folk brukar begreppet "utmaning" betyda en svår, nödvändig och spännande uppgift som förväntas klaras av . Det kan exempelvis vara en stor utmaning för flera att få livspusslet att gå ihop eller kanske att bestiga ett berg. Men helt ärligt, herr talman - jag är tyvärr ganska övertygad om att vi har större möjligheter att se vår statsminister sätta sin fot på Kebnekaise än att se honom lösa högen av alla Sveriges problem och utmaningar. Herr talman! Det är hög tid att ta ansvar.
I de delar av budgeten som rör utgiftsområde 1 Rikets styrelse väljer vi att göra just detta. Vi vill ta ansvar. Regeringen lägger i sin budget totalt 14 1⁄2 miljard inom det här utgiftsområdet. Sverigedemokraternas anslag är 635 miljoner lägre än regeringens, främst genom neddragningar på Regeringskansliet. Regeringen bör med tanke på tidigare ekonomisk osäkerhet föregå med gott exempel och således klara sig med mindre medel.
Det är inte minst med tanke på att Regeringskansliet under lång tid har fått ökade anslag samtidigt som det behandlat färre och färre ärenden. Låt oss titta tillbaka i tiden. Med hjälp av KU:s granskning har vi konstaterat att effektiviteten har varit minst sagt betydligt högre tidigare än vad den är i dag. Faktum är att flertalet ärenden som i dag hanteras på Regeringskansliet är anställningsärenden.
Därför finns det rimligtvis också ett stort utrymme för förbättringar och effektiviseringar. Även anslaget till oss själva, till oss politiska partier, är högt. Även här väljer Sverigedemokraterna att göra vissa neddragningar. Låt mig nämna några andra besparingar. Sverigedemokraterna föreslår en halvering av presstödet, så när som på distributionsstödet.
Det är i sammanhanget viktigt att påpeka att Sverigedemokraterna på andra håll ger lättnader för företag, som såklart även omfattar medier, exempelvis minskat sjuklöneansvar och sänkta arbetsgivaravgifter. När det kommer till satsningar vill vi sverigedemokrater tillskjuta medel på en rad områden inom utgiftsområdet. I vår budget ges Sametinget ett ökat anslag på 5 miljoner kronor för att kunna arbeta med frågor om självbestämmande och delaktighet.
Gällande riksdagens myndigheter ges JO ett tillskott på 25 miljoner kronor extra. Myndigheten har bedömt att ärendehandläggningen förvisso håller samma kvalitet som innan, men den konstaterar samtidigt att ärendebalansen har ökat. JO:s verksamhet utgör ett extra skyddsnät för många av de individer som står på samhällets botten. Det är således helt centralt för oss att den verksamheten faktiskt fungerar.
Satsningen medför också en önskan att fler egna inspektioner ska kunna utföras av myndigheten. Syftet med detta är att vi ser en risk för att de mest utsatta individerna annars lätt kan falla mellan stolarna eftersom de själva inte har samma ork att anmäla. Egna inspektioner är därför ett bra verktyg för att förbättra skyddet för just den gruppen. Sverigedemokraterna vill också förstärka länsstyrelserna.
Dessa är regeringens företrädare i länen och har som uppgift att se till att de mål som riksdag och regering har slagit fast också kan uppnås. Djurskydd och landsbygd är exempel på uppgifter som ligger på länsstyrelserna. För oss sverigedemokrater är det därför anmärkningsvärt att Centerpartiet minskar anslaget till länsstyrelserna med över 50 miljoner kronor. Främst undrar jag varför de önskar ta bort resursförstärkningen för informationsinsatser om betaltjänster på landsbygden.
Detta borde snarare vara något som bidrar till landsbygdens utveckling och således en fråga som Centerpartiet borde vara mer intresserat av. För Sverigedemokraterna är dessa frågor viktiga. I vår budget ökar vi i stället anslaget till länsstyrelserna med drygt 78 miljoner kronor. Herr talman! Jag vill även nämna några ord om Datainspektionens arbete med att skydda den personliga integriteten.
Sedan denna myndighet grundades på 70-talet har mängden data i samhället ökat bortom vad de flesta sannolikt kunde förutse. Regeringen ger förvisso ett ökat anslag, vilket motiveras bland annat med arbetet med EU:s nya dataskyddsförordning. Det är dock uppenbart att myndigheten har ett behov av ytterligare förstärkning och nyrekrytering.
Dessutom menar vi att arbetet med itsäkerhet och personlig integritet måste prioriteras högre, och av den anledningen förstärker Sverigedemokraterna Datainspektionen med ytterligare 25 miljoner kronor utöver regeringens förslag. Herr talman! Jag vill avslutningsvis berätta kortfattat om vår reservation som rör Sieps uppdrag. Sieps är en myndighet som har funnits sedan 2002, och den har till uppdrag att belysa aktuella Europapolitiska frågor. Arbetet ska utföras självständigt och allsidigt.
I förlängningen vill vi sverigedemokrater ändra myndighetens uppdrag så att den blir mer av ett reviderande organ när det gäller utvecklingen och förvaltningen inom EU och även kan belysa konsekvenserna som det medför för Sverige. Exempelvis är det hög tid att redovisa hur mycket makt som Sverige egentligen överlämnar genom medlemskapet i EU, och vi vill synliggöra detta genom att myndigheten ges i uppdrag att årligen upprätta ett EU-bokslut.