Karolina Skog (MP):
Jag uppfattar att jag och Jesper Skalberg Karlsson i stora delar är överens om problematiken. Plast sprids och blir till mikroplast. Mikroplast tillsätts i produkter och sprids. Vi vet i dag inte exakt hur den spridningen går till från ursprungskällan, men vi vet att djurlivet i vattendrag och hav skadas.
Man behöver inte särskilt mycket biologisk utbildning för att förstå att om ett däggdjur äter en plastbit i tron att det är föda får det inte i sig någon näring. Det är också stor risk, som jag sa, att plastbiten är behäftad med kemikalier. Det är viktigt att vi agerar på den kunskap vi har, men det här är också ett komplext problem. Plast finns i stora delar av samhället och gör stor nytta i stora delar av samhället.
Det finns inte ett alexanderhugg som löser den här frågan, och därför arbetar vi från regeringens sida på flera sätt och på flera nivåer. Flera verk är aktiva, och vi ger nu, i samband med regleringsbreven, ytterligare uppdrag så att fler av våra myndigheter ska arbeta med att få fram mer kunskap och också hitta effektiva åtgärder. Ibland kommer det att få vara end-of-pipe.
Så länge friktion finns och tills någon har uppfunnit däck och vägmarkeringar som inte slits kommer vi troligtvis i ett första steg att behöva leta efter end-of-pipe-lösningar i dagvattnet. Men det är i alla fall möjligt att sortera ut plastpartiklar så länge de är i dagvatten. När de har nått havet är det i stort sett omöjligt eller i alla fall mycket svårt och mycket kostsamt. Det finns sådana försök.
Vi har forskningsinstitutioner i Sverige som tittar på detta rent praktiskt, och vi har också en särskild pott pengar för sådana pilotprojekt i vår plastsatsning. Flera reningsverk runt om i Sverige tittar på om man där kan förfina uppsamlingen av mikroplaster. Det är i dag olika i vilken grad reningsverken fångar upp mikroplasterna.
Det finns också försök från stora och välkända tvättmaskinstillverkare som på eget initiativ kontaktat svenska forskningsinstitut. Jag besökte nyligen Swerea i Göteborg, och de visade mig att de har forskning för att lära sig mer om hur textilier slits beroende på tvättprogrammen och om det finns rationella sätt för att rena vattnet.
Jag vill här gärna skjuta in en konsumentupplysning: Det är bättre att lägga torkmaskinsluddet i papperskorgen, för det kan också innehålla plastpartiklar. Det är en liten sak vi kan göra i vardagen. I vissa delar är jag helt övertygad om att upphandlingsverktygen är de mest effektiva. Det gäller exempelvis konstgräsplaner. Konstgräsplaner upphandlas i Sverige i stort sett av kommuner och av stora idrottsföreningar. Det är inte så många.
Skulle de gå samman och kräva bättre och mer hållbara konstgräsplaner skulle marknaden självklart agera väldigt snabbt. Det finns redan i dag en upphandlingsgrupp där Upphandlingsmyndigheten hjälper kommuner att ta fram miljökrav vad gäller konstgräsplaner, men vi ska som sagt också låta Naturvårdsverket titta på ökad reglering av den här frågan. Jag kan fortsätta, för detta är en riktigt komplex fråga.
Vi behöver hitta effektiva åtgärder i olika steg. Allra bäst är det när vi kan göra som med kosmetiska produkter och konstatera att det faktiskt är onödigt - vi kan få lika bra produkter utan plast, och då kan vi förbjuda plasten. Det har vi jobbat med högt upp i hierarkin. Vi behöver sedan jobba hela vägen ned till att i vissa delar också titta på end-of-pipe, det vill säga bättre rening.