Jessica Rosencrantz (M):
Jag står bakom alla Moderaternas reservationer, men för att vinna tid yrkar jag bifall endast till reservation 5. I dag diskuterar vi den klimatpolitiska handlingsplan som har lagts fram av regeringen tillsammans med Centerpartiet och Liberalerna. Eftersom en ny klimatpolitisk handlingsplan presenteras en gång per mandatperiod läggs det bara fram ytterligare sex handlingsplaner före 2045, då Sverige ska ha nettonollutsläpp av växthusgaser.
Varje enskild handlingsplan spelar därför en stor roll för möjligheten att nå våra klimatmål. Därför beklagar jag att regeringen släpar efter vad gäller stora satsningar på till exempel elektrifiering av både vägtransporter och industri och att handlingsplanen inte lever upp till kraven i klimatlagen vad gäller att mäta effekten av de åtgärder som vidtas.
Detta är en slutsats som inte bara Moderaterna drar, utan det gör också experterna i Klimatpolitiska rådet i sin granskning av regeringens handlingsplan. Moderaterna kräver att regeringen återkommer med en uppdaterad handlingsplan där klimatnyttan av reformerna utvärderas, så att politiken vet vad som fungerar och inte fungerar. Bara så kan vi få en klimatpolitik som ger resultat. Klimatförändringarna är här och nu.
Mänsklig aktivitet har det senaste århundradet fått medeltemperaturen att stiga snabbare än någonsin. Polarisar smälter, och allt fler extremväder drabbar oss i form av översvämningar, torka och bränder. Vi vet tillräckligt för att veta att vi behöver agera. Som experter på SNS eller nationalekonomen John Hassler brukar säga: Om vi bara gör rätt saker är det en billig investering jämfört med alternativet.
Då gäller det också att vi i politiken gör rätt, men när regeringen inte följer upp sina egna satsningar famlar man i blindo. Ytterst krävs globala åtgärder för att minska utsläppen, men Sverige måste också ta sin del av ansvaret.
Det var mot den bakgrunden som Moderaterna och en majoritet av partierna i denna kammare enades om ett klimatpolitiskt ramverk med klimatlagen, Klimatpolitiska rådet och framför allt det långsiktiga målet att Sverige senast 2045 inte ska ha några nettoutsläpp av växthusgaser till atmosfären. Det är Sveriges bidrag - ytterst - för att säkerställa att vi når Parisavtalet, där världens länder har enats om att hålla den globala temperaturökningen väl under 2 grader och helst under 1,5.
Enligt klimatlagen ska regeringen vart fjärde år lägga fram en handlingsplan till riksdagen. Handlingsplanen ska gälla hela mandatperioden och är förmodligen regeringens viktigaste klimatpolitiska dokument. Trots detta saknas, som jag var inne på, tillräckliga satsningar i regeringens politik vad gäller elektrifiering, som är helt avgörande för att minska utsläppen i både industrin och transporterna. Regeringen vill tillsätta en elektrifieringskommission.
Det är utmärkt, men Moderaterna har satsningar här och nu för att elektrifiera vägtransporter och hjälpa industrin att ställa om. Vi satsar sex gånger så mycket som regeringen på laddinfrastruktur för personbilar och tio gånger så mycket som regeringen på att ställa om de tunga transporterna. Vi satsar på att stödja omställningen av industrin och vill se en strategi för koldioxidavskiljning och lagring, CCS och bio-CCS, i Sverige.
Vi har också starka synpunkter på att regeringen i en tid när efterfrågan på el bedöms öka med 60 procent till 2045 för att industrin ska kunna ställa om till fossilfrihet fokuserar på att stänga ned fossilfria kraftslag. Vi behöver mer av både förnybart och kärnkraft; vi behöver inte ställa olika fossilfria kraftslag mot varandra. Men, fru talman, det här är inte en vanlig allmänpolitisk klimatdebatt.
Det här är en debatt om regeringens handlingsplan, om hur den sammantaget leder till att Sverige når sina klimatmål och om hur den kan göras bättre. I vår följdmotion redogör Moderaterna för vår syn på regeringens förslag till inriktning för det klimatpolitiska arbetet. Vi fokuserar på fyra områden, som jag kommer att beskriva här i dag. För det första är den största bristen att regeringens handlingsplan inte lever upp till de krav som ställs i klimatlagen på att redovisa vad åtgärderna faktiskt har för effekt för att minska utsläppen.
Vi vet ändå att regeringens klimatpolitik, som den ser ut i dag, inte är tillräcklig för att vi ska nå klimatmålen. Naturvårdsverket, som ansvarar för Sveriges officiella statistik över utsläpp av växthusgaser, konstaterar att utsläppen minskar för långsamt. Sju av åtta av de klimatåtgärder som genomförts de senaste åren har dömts ut av expertmyndigheter som Konjunkturinstitutet och Riksrevisionen som ineffektiva eller som åtgärder som hade genomförts ändå.
Både Klimatklivet och bonus-malus, som är regeringens största satsningar och tillsammans kostar drygt 4 miljarder per år, döms ut av samma myndigheter för att vara dyra utan tillräckliga utsläppsminskningar. Viktiga delar i en resultatinriktad klimatpolitik är att genomförda och planerade reformer utvärderas med avseende på klimatnytta. Paragraf 5 i klimatlagen innehåller därför en beskrivning av vad klimathandlingsplanen bör innehålla.
Där nämns "utfallet av vidtagna åtgärder för utsläppsminskningar" samt "i vilken grad beslutade och planerade utsläppsminskande åtgärder kan förväntas bidra till att de nationella och globala klimatmålen kan nås". Moderaterna är kritiska till att regeringens handlingsplan inte innehåller detta. Kritiken bekräftas av Klimatpolitiska rådet, expertmyndigheten med uppdrag att utvärdera regeringens klimatpolitik.
I sin årliga utvärdering slår man fast följande: "Den allvarligaste bristen är att regeringen inte redovisar i vilken grad de beslutade och aviserade insatserna, i sina delar eller som helhet, bidrar till att klimatmålen kan nås. Därmed uppfyller inte handlingsplanen klimatlagens krav i detta avseende. Insatserna är därtill genomgående diffust beskrivna och saknar en tidplan för genomförande." Att regeringens handlingsplan inte lever upp till kraven i klimatlagen är allvarligt.
Därför menar Moderaterna att regeringen behöver återkomma till riksdagen med en uppdaterad handlingsplan. För det andra, fru talman, menar Moderaterna att Klimatpolitiska rådet ska ges ett nytt uppdrag att utvärdera effektiviteten i regeringens enskilda reformer. Rådets övergripande uppdrag är att utvärdera regeringens politik och de underlag som den bygger på. Däremot saknas ett tydligt uppdrag att utvärdera hur effektiva regeringens reformer är.
Det råd som är skapat för att utvärdera regeringens klimatpolitik borde självklart också granska de centrala reformerna. I de fall reformerna bedöms vara ineffektiva bör rådet peka på alternativa reformer som bättre uppfyller kravet på effektivitet och resultat. Utvärderingarna kommer då också att kunna tjäna som underlag till kommande regeringars klimathandlingsplaner.
För det tredje anser Moderaterna att klimatpolitiken bättre behöver integreras i arbetet på alla politikområden, men att det inte får tolkas som att andra samhällsmål per automatik är mindre viktiga. Det är till exempel avgörande att politiken och våra samhällsmål fortsätter att ta hänsyn till människors behov av att resa eller företags behov av transporter liksom att värna jobb och tillväxt.
Regeringen föreslår att regeringen i samband med nästa översyn av respektive samhällsmål vid behov ska omformulera målen så att de är förenliga med klimatmålen. Här instämmer Moderaterna med Konjunkturinstitutet, som i sitt remissvar till Miljömålsberedningen skriver att en översyn av relevanta samhällsmål är välkommet men att klimatmålen inte bör vara överordnade andra samhällsmål.
För det fjärde, fru talman, måste svensk klimatpolitik också ha ett internationellt perspektiv. Moderaterna vill se en ambitiös klimatpolitik på hemmaplan för att nå klimatmålet till 2045. Men utsläppsminskningar i Sverige måste också leda till utsläppsminskningar globalt. Regeringen vill att det ska göras konsekvensanalyser av effekterna för klimatet inom de politikområden där det är relevant, och det är någonting som Moderaterna välkomnar.
Men konsekvensanalyserna får inte leda till en politik där Sverige sänker sina utsläpp på bekostnad av att utsläppen ökar globalt. Det strider mot det övergripande målet om att minska utsläppen globalt för att nå Parisavtalets mål. Därför vill vi se konsekvensanalyser som också innehåller eventuella effekter för de globala utsläppen. Vi anser vidare att Naturvårdsverket bör få ett nytt uppdrag att redovisa klimatnyttan av svensk export.
Svensk industri är på många sätt koldioxideffektiv; det kan nog de flesta vara överens om. Och forskning visar att svensk export av varor bidrar till minskade globala utsläpp. Genom att tränga undan varor som generar högre utsläpp vid tillverkningen i andra länder bidrar den svenska industrin till att de totala utsläppen i världen är lägre än vad de annars skulle kunna vara.
Enligt EU:s siffror skulle en ökad produktion i Sverige, som ger upphov till ett ton koldioxid, i snitt minska de globala utsläppen med dubbelt så mycket. Sverige exporterar alltså utsläppsminskningar. En viktig del av svensk klimatpolitik är därför att bibehålla hög tillväxt och konkurrenskraft i svensk industri så att vi kan exportera mer klimatsmarta produkter.
Moderaterna vill att utsläppen, med hänsyn till exportens klimatnytta, ska börja mätas och följas upp på samma sätt som Naturvårdsverket i dag mäter territoriella och konsumtionsbaserade utsläpp. Vi vill helt enkelt förhindra att politiken skapar dåliga förutsättningar för svensk industri och därmed tvingar klimatsmart produktion att flytta till andra länder.
Avslutningsvis, fru talman, är klimatförändringarna här och nu, och vad vi gör varje år spelar roll. Moderaterna tar klimatutmaningen på största allvar, på så stort allvar att vi inte kan acceptera att regeringen i klimatets namn strör miljarder över projekt med i bästa fall begränsad nytta för just klimatet.
Vi kan inte heller acceptera en politik som slår undan benen för svenska företag så att produktion flyttas utomlands till länder med sämre miljökrav och fortsatt höga eller högre utsläpp. Då har vi inte gjort någon skillnad alls för klimatet. En ny klimathandlingsplan ska presenteras en gång per mandatperiod, vilket som sagt innebär att det bara kommer att läggas fram ytterligare sex handlingsplaner före 2045, då Sverige ska ha nettonollutsläpp.
Varje enskild handlingsplan spelar därför en stor roll för klimatarbetet och möjligheterna att nå klimatmålet. Experterna i Klimatpolitiska rådet konstaterar att regeringens handlingsplan inte lever upp till kraven i klimatlagen. Det är en allvarlig brist. Vi vill därför att regeringen skyndsamt återkommer med en uppdaterad handlingsplan som redovisar hur regeringens politik kan förväntas bidra till att de nationella och globala klimatmålen nås.
Det räcker inte att vilja väl. Klimatpolitiken måste behandlas med samma krav på effektivitet som andra områden och prioritera åtgärder som ger resultat. Endast så kan vi minska utsläppen på riktigt och inte bara i retoriken. Med regeringens politik minskar utsläppen för långsamt för att vi ska nå klimatmålen. Detta behöver förändras.