Stefan Jakobsson (SD):
Jag vill börja med att yrka bifall till Sverigedemokraternas reservationer 2 och 9. Det finns många saker som man skulle kunna tala om när det gäller vuxenutbildningen. Men jag ska försöka uppehålla mig vid två. Även här ser vi att ett statligt huvudmannaskap i vissa delar skulle vara nödvändigt för att säkerställa kvaliteten. Jag hörde Moderaterna nämna att vi måste styra upp vissa saker på nationell nivå. Det låter nästan som ett statligt huvudmannaskap i mina öron.
Men det finns vissa saker som jag tror att vi behöver säkerställa för att få en bra kvalitet i alla delar. Jag fick möjlighet att besöka delar av Tornedalen för att undersöka hur det ser ut där uppe. Jag talade även med både komvux och folkhögskolor. Hur vi än gör i dag sitter dessa två enheter ihop.
Jag vet att folkhögskolorna inte tillhör vårt område, men jag kommer tyvärr att behöva nämna dem några gånger i dag. Det som man berättade för mig är att kvalitetsskillnaderna inte bara har med lärarnas kunskap i sfi att göra utan även med geografiskt läge.
Tyvärr har vi i detta fall geografiska olikheter i Sverige, vilket gör att det är mycket svårt att säkerställa bra kompetens på vissa områden. Det som chockade mig var att jag trodde att det skulle vara tvärtom. Jag trodde verkligen att det var här nere i Stockholm som vi skulle ha tillgång till bra pedagoger och att ju längre upp i Sverige man kommer, desto sämre skulle det bli, eftersom det är mycket stora geografiska ytor. Så var inte fallet, utan det var snarare tvärtom. Där uppe var man mycket nöjd.
Man såg till att mycket tidigt i sfi-utbildningen blanda in utbildning i vad som kommer att behövas. Är det sjuksköterskor, undersköterskor eller guider som behövs? Man gör detta för att människor ska komma i arbete där de bor. Denna del finns inte här nere. Hur visste man att denna skillnad var så stor?
När individer som har gått sfi här nere i Mellansverige flyttade uppåt i landet visade det sig att de var så dåliga att de mer eller mindre fick börja om. De hade kanske läst sfi 1-3 och fick gå ned till sfi 2 eller 1. I de olika kurserna A-D fick de också hoppa tillbaka flera steg. Detta oroar mig mycket, men det kan vi inte lösa från talarstolen i dag. Men jag tror att vi politiker måste vara medvetna om detta och våga titta på detta problem.
Vår vuxenutbildning i Sverige är ett ganska unikt system. Det är få länder som är så duktiga som Sverige på att fånga upp vuxna, så att vi faktiskt kan byta inriktning senare i livet. I många länder studerar man en gång, och sedan jobbar man i denna bransch mer eller mindre hela sitt liv. Men vi är mycket duktiga på vuxenutbildning. Vi ser också att små, små saker kan leda till väldigt stora ekonomiska vinster.
Bland annat är vi medvetna om att personer som behöver läsa om metallurgi för att kunna jobba i gruvnäringen inte uppmuntras över huvud taget så mycket som de borde. Gruvnäringen består egentligen av en stor vinst. Jag har haft förmånen att vara nere i en av gruvorna som LKAB har i norra Sverige. Man sa två saker till oss: Se till att försörja oss med personal, och se till att bygga ut logistiken. Malm kan vi nämligen bryta - hur mycket som helst.
Jag vet att LKAB pumpar in enormt mycket pengar i vårt system. Här har vi stora vinster att göra om vi bara kan fokusera på att ha en bra personalförsörjning. På de flesta orter är komvux mycket bra på att ha ett nära samarbete med de lokala näringsidkarna, så att man får komma in och faktiskt få en konkret genomgång när det gäller vad näringsidkarna söker och vad människor behöver läsa. När man har läst på komvux för att till exempel läsa upp gymnasiekompetens, vad bör man då välja?
Var finns arbetet? Jag skulle nästan våga säga att komvux många gånger är bättre på detta än det lokala gymnasiet. Den första punkten, som jag vill uppehålla mig vid ordentligt, är att vi via komvux har ett unikt system som vi skulle kunna utnyttja. Vi gör inte det i dag. Fru talman! Jag kommer från början från byggbranschen, och där är man ofta tidsbaserat anställd. Byggbranschen har nämligen under vissa delar av året mindre att göra.
Byggfirmor vågar därför inte anställa för mycket personal, eftersom de då har personal som går arbetslös under en viss del av året. Här ser vi en extremt stor fördel om man skulle kunna anställa människor för hela året, som kan vara fast anställda. Då skulle de inte behöva vara anställda under viss tid och sedan kanske gå och stämpla under tre fyra månader i det svenska systemet. Kommuner, landsting och stat får bidra med olika resurser och pengar, eftersom dessa människor inte får någon fast inkomst under året.
Detta innebär att kommunerna får stora omkostnader, eftersom en massa extra pengar måste betalas ut i försörjningsstöd eller liknande. Vi har också en bransch som aldrig någonsin vidareutbildas; den står still.
Sverigedemokraternas förslag är att vi stoppar in dessa personer i komvux under den tid då arbetsbelastningen är lite mindre och låter dem läsa in sådant inom komvux som man faktiskt har nytta av inom vissa arbeten - betong 1, 2 och 3. Jag skulle kunna räkna upp fler saker, men jag tror att ni förstår vad jag menar. I stället för att människor är arbetslösa vissa tider finns det möjlighet för företag och kommuner att gå in och sponsra detta system fifty-fifty.
Det innebär för enskilda individer att de har fast anställning året runt. Det innebär för företagen att de för halva priset får personer vidareutbildade. De blir kunnigare och mer kompetenta att utföra arbeten ute på marknaden. Och för kommunerna innebär det ett halverat försörjningsstöd. Alla har en vinn-vinnsituation i fråga om detta. Detta är någonting som jag hoppas att de andra partierna verkligen hörsammar och att vi kan diskutera det i framtiden.
Här har vi något som vi kan göra för den enskilda individen, för företagen och för kommunerna. Jag måste tyvärr nämna folkhögskolorna, eftersom de väldigt mycket sitter ihop med vuxenutbildningen. Folkhögskolorna tillhör ett annat område, men komvux och folkhögskolorna jobbar ofta väldigt mycket med att dela upp resurserna mellan varandra. Det är sällan som man på kommunal nivå ser att folkhögskolor och komvux driver en och samma fråga.
Det problem som finns i fråga om detta är att om man läser på komvux får man betyg. Men om man läser på folkhögskola får man ett studieomdöme, och studieomdömet kan man inte konkurrera med när det gäller att söka sig vidare. På komvux kan man läsa in saker och sedan utmana andra människor när det gäller samma kriterier med samma möjligheter.
Men om man kommer från folkhögskolan kan man tyvärr inte utmanas utan hamnar i en liten kategori för sig själv, och det måste vara tillräckligt många människor för att en plats ska öppnas för att det ska vara möjligt att läsa vidare. Jag tror att vi måste sy ihop våra system, så att de inte är så olika. Fru talman! Jag skulle vilja avsluta mitt anförande med att säga att jag tycker att komvux är någonting som vi alla i Sverige ska vara extremt stolta över.
Det är någonting som gör att vi vuxna senare i livet kan byta inriktning många gånger - vi kan läsa in saker. De problem som har uppkommit inom komvux och även inom folkhögskolorna beror på att de har fått fånga upp många av de kommunala skolornas och kanske även friskolornas misslyckanden på de underliggande nivåerna, när vi talar om grundskola och gymnasium. Det är svårt att få statistik för komvux. Men man kan titta på statistik för folkhögskolorna.
Allmänna kurser handlar om att läsa in de saker som man har misslyckats med. Särskilda kurser handlar lite mer om att man får läsa det som man tycker är intressant. Men allmänna kurser handlar alltså om att läsa in de ämnen eller områden som man har för låga betyg i för att kunna söka vidare. Dessa kurser har ökat från 15 procent, som det var tänkt, till 50 procent och nästan mer. Det har ökat snabbt den senaste tiden.
Jag är rädd för att folkhögskolorna och komvux sväljer väldigt mycket av misslyckandena på grundskolor och gymnasier.