Ingemar Nilsson (S):
Jag vill börja med att tacka Leif Pettersson för att han har ställt en, som jag ser det, väldigt viktig interpellation om behovet av satsning på järnvägsinfrastrukturen i norra Sverige. En väl fungerande infrastruktur, inte minst järnvägen, är en av de absolut viktigaste förutsättningarna för en positiv utveckling i Sverige, också i norra Sverige. Satsningen på Botniska korridoren kan och ska därför ses i flera olika aspekter och avseenden.
I första hand handlar satsningen om ökade och bättre förutsättningar för bättre, miljövänligare och säkrare godstransporter. Det är väldigt tungt vägande skäl i norra delen av landet. Det handlar om bättre förutsättningar för stora delar av den basindustri som finns i norra Sverige och som är en viktig del av det svenska näringslivet. Det här har Europeiska unionen upptäckt och medverkat till att Botniska korridoren nu är ett TEN-T-projekt.
Det är ett beslut som möjliggör, som har nämnts här, en medfinansiering i avsevärd grad från EU, förutsatt att man uppfyller kraven inom ramen för det som kallas för Core Network med sikte på 2030. För EU är behovet av att knyta ihop norra Skandinavien med resten av Europa tydligen uppenbart. Tyvärr verkar det inte vara lika uppenbart för den svenska regeringen. Inte ens att knyta ihop Sverige verkar vara viktigt för den här regeringen.
För att förverkliga Botniska korridoren krävs, precis som Leif Pettersson har påpekat i sin interpellation, en satsning på såväl Norrbotniabanan som Ostkustbanan. Ja, det krävs faktiskt också ett antal kompletterande insatser på det som vi kallar för den norra delen av Ådalsbanan. För att det av EU utpekade transportstråket ska kunna bli verklighet måste det, som statsrådet har berört tidigare, fungera hela vägen. Herr talman!
Jag tänker i resten av det här inlägget i huvudsak uppehålla mig vid frågan om den del av Botniska korridoren som finns i den del av landet som jag själv kommer ifrån, nämligen Västernorrland. Det gäller alltså Ostkustbanan och behovet av dubbelspår på Ostkustbanan.
Då behöver man se, tvärtemot vad regeringen och Trafikverket på regeringens uppdrag gör, investeringarna i Ostkustbanan - som inom parentes sagt är den tredje mest trafikerade och lönsamma persontrafiksträckan i dag - som en del i arbetet med att knyta ihop de nya stambanorna och, återigen, att knyta ihop Sverige.
Som Elin Lundgren sade kunde man i slutet av 1990-talet - jag vet det för egen del - åka tåg från Sundsvall till Stockholm på tre timmar. Det fanns till och med en tidtabell i slutet av 1999 som innebar att man reste på 2 timmar och 55 minuter. Det var tider det. I dag tar det 3 timmar och 40 minuter, i bästa fall, förutsatt att det inte är störningar som gör att det tar ännu längre tid. Utvecklingen verkar gå bakåt.
Orsaken är i grunden positiv, nämligen att trafiken på Ostkustbanan har ökat mycket kraftigt, både gods- och persontrafik. Det är självklart positivt, men då krävs det investeringar för att den positiva utvecklingen ska fortsätta. Regionalt ger också satsningar på dubbelspår på Ostkustbanan positiva effekter i form av vidgade arbetsmarknadsregioner och studieregioner, precis som statsrådet själv sade.
Därför är också de berörda länen - i första hand Västernorrland och Gävleborg - beredda att avsätta medel och har gjort så inom ramen för sina regionala transportplaner för att ta sin andel av det som krävs i form av planering och annat. Intresset från regeringen och Trafikverket är dock minst sagt svagt. Ett av problemen är kanske det som statsrådet indirekt har berört i sitt svar, att den beräkningsmodell som man använder sig av missgynnar godstransporterna. De är systematiskt undervärderade och får svårt att konkurrera om det investeringsutrymme som finns.
I det här läget blir min fråga till statsrådet: Anser inte statsrådet att en utökad kapacitet på Ostkustbanan i form av dubbelspår är nödvändig för att man ska klara ett norrländskt näringsliv och dess ambitioner att frakta en större andel av sina transporter på järnväg? Om det är så som statsrådet antyder, vilka är då de åtgärder på Ostkustbanan - som statsrådet antydde i sitt svar på interpellationen - som möjligtvis skulle vara på väg?