Peter Norman (M):
Jag ska försöka svara på frågorna så gott det går. Låt mig först, på Per Bolunds uppmaning, komma med ett klarläggande beträffande Miljöpartiets ansvar under perioden. Miljöpartiet hade ett samarbete med Socialdemokraterna och Vänsterpartiet vad gäller den ekonomiska politiken. Dock är det enligt min uppfattning förstås inte rimligt att säga att man tillåter allt i övrigt bara man får vara med vid de ekonomiska köttgrytorna.
Man kan ju avbryta ett ekonomiskt samarbete om resten av politiken går på tvärs mot vad man själv tycker. Men det gjorde inte Miljöpartiet. År 2000-2006 gick Vattenfall från 0 miljoner ton utsläpp av koldioxid till nästan 100 miljoner ton. Det var under den tiden ni var ett stödparti till Socialdemokraterna i den ekonomiska politiken.
Ni lät detta bero. Ni valde att ställa upp framför de ekonomiska köttgrytorna på bekostnad av att Vattenfall gjorde intrång i Polen och Tyskland. Det var kolkraft, brunkol och kärnkraft, som har stått stilla under nästan hela perioden.
Och inte nog med det: Ni hade också under den här perioden en post i Näringsdepartementet som politiskt sakkunnig, och det var du, Per Bolund, som var den personen. Du såg på när Vattenfall gick från 0 till 100 miljoner ton koldioxid i utsläpp. Du satt i den politiska ledningen i ansvarigt departement. Vad gjorde ni för att stoppa detta?
Var det så mycket värt att få sy ihop en budget att ni accepterade allt annat, accepterade att Vattenfall blev den miljöbov som vi i dag måste hantera? Berätta hur ni diskuterade! Berätta hur ni resonerade! Från 0 till 100 miljoner ton! Nu har Vattenfall på vår uppmaning själv satt upp ett mål för sina utsläpp.
Det är att de ska gå ned till 65 miljoner ton till år 2020. Det arv som vi har fått från den tid då ni var stödparti i den ekonomiska politiken men lät detta bero är stort. Vi drar ned utsläppen till 65 miljoner ton 2020 som en första åtgärd. Vi hade inte önskat denna position. Vi fick den genom att Socialdemokraterna som ni var stödparti åt fattade dessa beslut med ert medgivande.
Detta är ert största ansvar i miljöpolitiken. Detta är någonting som ni måste kunna förklara för både mig och svenska folket. Den investering som både Per Bolund och Lise Nordin nu talar om är en investering som gjordes i Tyskland 2006. Det vet ni förstås om, och detta är följdinvesteringar med anledning av det beslut som gjordes då. Det är inga nya beslut som Vattenfall har tagit.
Beslutet togs under den tid som Socialdemokraterna, som ni var stödparti åt, hade makten och ni hade möjlighet att stoppa detta genom att avbryta ert samarbete i den ekonomiska politiken. Men ni valde att inte göra detta. Vi har både skruvat åt de kvantitativa målen för Vattenfall - utsläppen ska ned till 65 miljoner ton - och ändrat målformuleringen från att vara det ledande i Sverige till att vara ett av de ledande i Europa.
Vi har också sagt att Vattenfalls investeringar i förnybar energi ska ske i större utsträckning än deras konkurrenters. Detta är en kraftig åtstramning av frihetsgraden för Vattenfall. Vi har också sett till att Vattenfall har ett lägre avkastningsmål, vilket möjliggör investeringar i förnybar energi i högre grad än vad som skedde tidigare. Detta är vårt sätt att ta ansvar. Nu får ni förklara vilket ansvar som ni tog när ni hade möjlighet.