KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mats Odell (KD):
Det är tilltalande att höra en positiv ton från Bosse Ringholm i dagens debatt. Denna globala finanskris slår blint över hela världen i dag. Företag drabbas liksom medborgare, familjer, kommuner och landsting. Det kommer inte att gå att kompensera för alla effekter av krisen. Det är omöjligt.
Det som drabbas värst för närvarande är faktiskt statsfinanserna. Det är där vi ser den största effekten. Inkomsterna från höga bolagsskatter, höga reavinstskatter från försäljning av värdepapper, fastigheter och allt sådant minskar dramatiskt. De har avtagit och vänts till sin motsats i underskottsavdrag. Samtidigt exploderar kostnaderna.
Självklart måste regeringen göra noggranna avvägningar och överblicka hela krisperioden innan vi satsar stora resurser. Vi har gjort stora insatser. Vi gjorde det redan i budgeten. Det är sammantaget ca 30 miljarder i nya resurser till kommuner och landsting fram till 2011.
Nu har den nya vänsteralliansen - eller vad vi ska kalla den - en debattartikel i Dagens Nyheter. Det är där de presenterar sina budgetalternativ. Finansieringen är ökad upplåning. Det är fråga om 10 miljarder. Nu står Eva-Lena Jansson och säger att det talas om 40 miljarder. Det lättaste som finns är att begära nya miljarder.
Vår uppgift är att ta ansvar för statens finanser, ansvar för kommunernas finanser, ansvar för landstingens finanser och ansvar för de enskilda medborgarna som finns i den verkliga välfärden, nämligen i kommuner och landsting. De står närmast människorna. Jag kommer inte att medverka till att vi utlämnar de svagaste, våra gamla, långvarigt sjuka, barnens skolgång och sådant. Vi kommer att slå vakt om dem.
Ni kan vara helt övertygade om det.
Mats Odell (KD):
Det här med skatt är lite förbryllande. Här talas det om att vi har sänkt skatten så mycket, och det är hemskt. Det talas om att skatterna nu ska höjas, och då är det också hemskt. Vad har Socialdemokraterna för filosofi på det här området?
Av de ca 61 miljarder som vi har sänkt inkomstskatterna med har ju Socialdemokraterna köpt hela sänkningen med ett års fördröjning, och det är 11 miljarder kvar i det sista steget. Det är tydligen inte kommunalskatterna som ska höjas, utan ni ska höja inkomstskatterna för låg- och medelinkomsttagare. Man får inte riktigt klart för sig vad som gäller.
Jag är medveten om att det kanske är svårt att svara på det här just nu, men det är lite förbryllande att man å ena sidan går emot inkomstskattesänkningar som har gjorts och å andra sidan är rädd för att det ska bli höjningar av inkomstskatten som går till kommunerna. Det är lite svårt att få ihop den ekvationen. Herr talman! Det har varit en intressant debatt.
Jag ska inte gå in på de budgetalternativ som kan vänta om vänsteralliansen skulle få möjlighet att genomföra sin politik, men vi har räknat på Socialdemokraternas alternativ. Jag kan säga att det inte blir bättre, i alla fall med det som hittills har lagts fram, inklusive den budgethantering som det innebär att skriva en debattartikel på Dagens Nyheters debattsida. Den är inte finansierad.
Den kommer i stort sett i kapp, kan man säga, de resurser som regeringen har lagt genom sina olika åtgärder. Ni är i stort sett i kapp med de nya 10 miljarderna. Så mycket kan vi konstatera. Det kommer fler debatter och fler diskussioner runt detta, och jag ser fram mot dem.
Mats Odell (KD):
Försäkringskassan är en helt central myndighet i det svenska välfärdssystemet. Det är en myndighet som brottas med mycket stora problem och svårigheter, oacceptabelt långa väntetider och ett stort reformarbete genomförs. En generaldirektör meddelar hastigt att han vill avgå. Omedelbart agerar regeringen för att se till att myndigheten har lugn och ro. Man förordnar Adriana Lender som tidigare har haft en ledande befattning på myndigheten.
Denna utnämning är något som enbart har rönt positiva reaktioner. Eva-Lena Jansson är den enda jag har hört som har invändningar mot detta. Att det gick snabbt var naturligtvis oerhört viktigt för att få lugn på myndigheten och se till att arbetet kan bedrivas på ett bra sätt. Jag har utförligt i mitt interpellationssvar redogjort för de överväganden som regeringen gjorde i det här sammanhanget.
Mats Odell (KD):
Det uppstod mycket snabbt ett behov av att få besked om en ny chef på Försäkringskassan. Regeringen agerade snabbt och handlingskraftigt och fick en chef som uppskattas av alla. Jag har inte hört någon som har invänt något mot denna utmaning. Eva-Lena Jansson vill ha regelstyrda administrativa tidsramar för vad jag menar med "hastigt". Det kommer hon inte att få.
Mats Odell (KD):
Hans Hoff har frågat mig om jag avser att ta några initiativ på lagstiftningsområdet för att tydliggöra att det inte är försäkringsmässigt motiverat att personer med betalningsanmärkningar får en högre försäkringspremie eller om jag i övrigt avser att vidta några åtgärder med anledning av att försäkringsbolagen, enligt Hans Hoffs mening, fäster så stor vikt vid betalningsanmärkningar vid fastställandet av försäkringspremierna.
En liknande fråga har besvarats i en interpellationsdebatt den 19 november 2007 av justitieminister Beatrice Ask. Jag har också besvarat en motsvarande fråga från Hans Hoff den 13 februari 2008. Det är exakt ett år sedan. Frågan är fortfarande aktuell. Försäkringsbolagens verksamhet ska bedrivas enligt god försäkringsstandard.
I detta begrepp ligger bland annat att försäkringstagarnas intressen vid premiesättning inte åsidosätts på ett otillbörligt sätt. Faktorer som inte påverkar risken ska heller inte ingå i riskbedömningen, utan premien ska återspegla den risk som försäkringsbolaget tar för varje kund.
Det är Finansinspektionen som utövar tillsyn över försäkringsbolagen och förfogar över ett brett register av ingripandemöjligheter mot de försäkringsbolag som inte lever upp till gällande regelverk. Vi har i dag en lagstadgad rätt till försäkring för konsumenter. Ett försäkringsbolag får inte vägra någon att teckna en försäkring som bolaget normalt tillhandahåller allmänheten.
Enskilda konsumenter kan med stöd av denna rätt väcka talan mot försäkringsbolaget om de har vägrats försäkring utan fullgoda skäl eller om de erbjudits försäkring på orimliga villkor, till exempel i fråga om premiesättningen. Det finns med andra ord goda möjligheter att få frågan om skäligheten i premiesättningen prövad för de konsumenter som inte godtar den premiesättning som ett visst försäkringsbolags riskbedömning har lett fram till.
Dessutom kan, på talan av Konsumentombudsmannen, Marknadsdomstolen förbjuda en näringsidkare att använda ett avtalsvillkor som med hänsyn till pris och övriga omständigheter är oskäligt mot konsumenten. Detta gäller även villkor i försäkringsavtal.
Staten har sålunda lämnat åt de rättsvårdande instanserna att pröva om ett försäkringsbolag uppfyller lagens krav på god försäkringsstandard och skäliga avtalsvillkor mot konsumenter. Vid varje sådan prövning ankommer det förstås på försäkringsbolaget att motivera och akturiellt redovisa hur det kommit fram till en viss premiesättning. Det är en klok uppdelning.
Att staten i förväg och utan ett vederhäftigt underlag skulle göra inskränkningar i privata företags prissättning av en viss produkt eller för en viss kundgrupp anser jag inte vara lämpligt. Mot denna bakgrund kan jag inte se att det finns något behov av ytterligare initiativ på just lagstiftningsområdet eller att det i övrigt behöver vidtas några åtgärder beträffande försäkringsbolagens verksamhet i detta avseende.
Mats Odell (KD):
Jag uppskattar verkligen det engagemang som Hans Hoff har i denna fråga eftersom det är en viktig fråga. Lagstiftningen är dock så utformad att denna typ av frågor bör ställas till försäkringsbolagen. Är det rimligt att en betalningsanmärkning ökar risken för vattenskada eller brand? Det är en fråga som bör ställas till försäkringsbolagen.
Jag skulle vilja ge ett konkret råd till alla som upplever en diskriminering i detta avseende. Det finns en mycket bra instans som heter Konsumenternas försäkringsbyrå. Jag har besökt dem. De har telefontid, och man kan gå dit och lägga fram detta. Man kan därmed också föra frågorna vidare till Konsumentombudsmannen som kan föra talan och ta upp dessa frågor.
Lagstiftningen är gjord så att den ska stå på konsumentens sida. Då gäller det att använda de verktyg som finns till förfogande. Utgångspunkten för försäkringspremien är att den ska sättas efter just den risk som försäkringsbolaget tar. Beroende på vilket slags försäkring som ingår är det en mängd olika faktorer som bolaget ska ta in i sin riskbedömning. De kan vara av större eller mindre betydelse.
Många är förvånade över att kön är en sådan faktor. Unga män har exempelvis väldigt hög premie för motorcykelförsäkring. Det finns många sådana faktorer som vägs in och som olika konsumenter kan känna att det finns anledning att ifrågasätta. Den möjligheten finns. Lagstiftningen är uppbyggd så. Är det oskäligt kan man få rättelse.
Självklart kan försäkringsbolagen inte beakta faktorer som inte påverkar själva risken. I ett sådant fall kan det bli fråga om diskriminering eller oskälighet. Jag bortser inte från att det kan förekomma i de fall som Hans Hoff nämner. Ett avtalsvillkor kan då förbjudas om det är oskäligt med hänsyn till pris och övriga omständigheter mot konsumenten. Då kan Konsumentverket föra en sådan talan i Marknadsdomstolen.
Som jag sade har alla försäkringsbolag skyldighet att erbjuda konsumenter försäkring - alla konsumenter. Det finns också bolag som inte väger in dessa faktorer. Då har vi en fri konkurrens. En sak som jag har tagit initiativ till är att vi ska försöka få en bredare folkbildning på detta område så att fler jämför priser och villkor.
Det sätter press på försäkringsbolagen att faktiskt ta bort sådant som är oskäligt. De kommer annars att tömmas på försäkringstagare om de har oskäliga villkor. Jag tror ändå att den lagstiftning som vi har och de verktyg som finns till förfogande är en väldigt bra utgångspunkt för att vi ska kunna få bort oskälig prissättning också inom försäkringssektorn.
Mats Odell (KD):
Det är många viktiga saker som kommer upp i den här diskussionen. Det är också viktigt att klargöra regelverket och de goda möjligheter som faktiskt finns att ta upp missförhållanden i prissättningen. Jag har pekat på dem och ska inte upprepa det.
Det jag inte har sagt, och det är ett viktigt svar på något som Hans Hoff lyfte fram, är att om ett ärende kommer upp och blir prövat tas de här underlagen fram.
Jag skulle rekommendera alla som känner sig felbehandlade på det här området att söka sig till de instanser som finns - jag har nämnt Konsumenternas försäkringsbyrå och Konsumentombudsmannen - och ta upp de här sakerna. Om de kommer upp kommer dessa underlag att tas fram.
Jag tror att det är det absolut bästa, både för riksdagen och dess utskott och för regeringen, att vi har en fungerande ordning som innebär att det är de rättsvårdande instanserna som prövar om de lagar vi har ställt upp följs eller inte. Sedan tar Hans Hoff upp frågan om gode män.
Det är en stor problematik, och den tror jag inte att vi löser den här vägen. Den rymmer många aspekter. Jag tror inte, Börje Vestlund, att regeringen ska gå in och intervenera i prissättningen vad gäller varor och tjänster.
Det viktigaste här är att det finns en fungerande konkurrens, i detta fall på försäkringsmarknaden, kombinerad med den typ av skyddsregler som jag har nämnt. Det är viktigt att försäkringstagarna kan få skydd till ett rimligt pris och att försäkringsrörelsen kan bedrivas på ett kostnadseffektivt sätt.
Det blir ju försäkringsbolagen som i en sådan här process ska visa att personer med betalningsanmärkningar är en förhöjd risk. Det vore väl inte fel om detta blev prövat, Hans Hoff? Om ett försäkringsbolag skulle kunna visa att så är fallet och ge alla med betalningsanmärkning förhöjd premie blir ju frågan om det verkligen skulle anses godtyckligt eller strida mot lagens bestämmelser.
Jag ser inte möjligheten att vi genom att ändra lagen kan förbättra detta. I stället ska vi använda de goda verktyg som redan i dag finns till förfogande.
Mats Odell (KD):
Det är alltid frestande att ta spännande dialoger med Börje Vestlund. Jag kan bara säga att sms-lånen var någonting som växte fram under den period då Börje Vestlunds parti hade mer att säga till om utan att det föranledde några större åtgärder. Det här är någonting som vi måste ta itu med. Den här världen blir mer och mer komplicerad. Det blir fler och fler möjligheter att hamna snett i ekonomin.
Vi får större och större ansvar för vår ekonomi framöver, vilka vägval vi gör när vi sparar, när vi tar bolån och allt sådant. Därför är det oerhört viktigt att vi går till pudelns kärna, nämligen att det är så många som får betalningsanmärkningar. Det är det stora bekymret. Då handlar det om att se till att unga människor är rustade att kunna räkna på vad olika alternativ innebär.
Det vore bra om vi kunde ena oss om att det är viktigt att man tidigt får lära sig att hantera sin ekonomi och att vi kunde få in det, så som nu sker i land efter land, naturligt redan i skolan. På arbetsplatser kunde man tillsammans med fackliga organisationer och andra ha en utbildning som gör att vi lär oss att tillvarata våra intressen i den alltmer komplicerade världen av erbjudanden som väller över oss från alla håll.
Det tror jag är själva grunden för att vi ska kunna komma till rätta med detta. Det andra jag vill säga är: Ta upp de här fallen, gå till Konsumenternas försäkringsbyrå, anmäl uppenbara fall så att de blir prövade. Då tror jag att vi får stopp på detta. Det sätter fokus också på att det finns bolag som inte väger in detta. Välj mellan bolagen! Det är ett problem att alldeles för få tittar på alternativen, väljer och ser vad som kan fungera.
Mats Odell (KD):
Monica Green har frågat mig dels om jag och regeringen avser att återkomma med andra typer av förslag för att stimulera till klimat- och miljösmarta ombyggnader i miljonprogramsområden, i bostadsrätter och i offentliga byggnader, dels hur jag avser att överbrygga de orättvisor som det innebär att bara villaägare får utnyttja ROT-skatteavdraget fullt ut.
Monica Green tar sin utgångspunkt i att varslen inom byggbranschen har ökat och menar att det skulle finnas anledning att komma med förslag för att stimulera till klimat- och miljösmarta ombyggnader. Statens bostadskreditnämnd, BKN, har gjort en översyn av möjligheterna till statlig finansiering av upprustning av miljonprogrammets flerbostadshus.
BKN:s rapport innehåller flera intressanta aspekter och berör såväl frågan om fastighetsägarnas ansvar som eventuella problem kring finansiering av upprustning, men också det eventuella behovet av statlig och kommunal medverkan i omvandlingen av dessa bostadsområden. Rapporten inkom den 22 december 2008 och bereds för närvarande inom Regeringskansliet.
Det är således för tidigt att nu säga vad BKN:s rapport kan innebära.
När det gäller Monica Greens andra fråga, som utgår från att det finns en orättvisa som skulle bestå i att endast villaägare får utnyttja ROT-skatteavdraget fullt ut, så kan jag dels konstatera att regeringens förslag till HUS-avdrag riktar sig till hushållen och syftar till att minska förekomsten av svart arbetskraft och att öka efterfrågan på tjänster genom mindre eget arbete.
Det innebär att både villaägare och bostadsrättshavare får utnyttja möjligheten till avdrag fullt ut för ROT-åtgärder som avser den egna bostaden. Att man inte kan göra avdrag för annat än det egna huset eller den egna lägenheten är en följd av de olika förutsättningarna för dessa två boendeformer och inte något uttryck för orättvisa. Det kan i detta sammanhang också nämnas att regeringen från och med 2007 avskaffade den statliga inkomstskatten för bostadsrättsföreningar.
I övrigt hänvisar jag till det svar som finansminister Anders Borg lämnade den 14 januari i sitt svar på frågorna 2008/09:412 om utvidgning av ROT-avdraget respektive 2008/09:450 om införandet av ROT-avdrag för hyresrätter, det vill säga att det inte är aktuellt att föreslå en utvidgning av ROT-skatteavdraget.
Mats Odell (KD):
Det var hårda och kategoriska ord från Monica Green. Vi arbetar väldigt brett för närvarande. Hur ska vi dämpa effekterna av en global finanskris som slagit sina klor i stort sett i hela världen? Det är en finanskris som gör att industriproduktionen sjunker på grund av att man på våra exportmarknader inte längre beställer våra varor.
Vi försöker hitta sätt att samtidigt slå vakt om våra statsfinanser. Det finns länder som haft politiker som Monica Green och som gjort en massa saker. De står nu inför statsbankrutt. Den pågående krisen är långt ifrån slut. Vi överväger en mängd åtgärder, inklusive sådana som Monica Green tar upp i dag. Vi kommer att bearbeta och gå igenom effekterna av åtgärderna.
Vi ska hushålla med våra gemensamma resurser. De stora inkomster som vi haft från reavinstbeskattning och i form av stora bolagsskatteintäkter vänds nu i sin motsats. De blir i stället förlustavdrag.
Statens finanser sjunker oerhört snabbt, från ett överskott på 74 miljarder 2007, som var det högsta som någonsin uppmätts, till ett underskott som kan bli någonstans i storleksordningen 48 miljarder enligt prognoser för innevarande år. Det är en försämring med drygt 120 miljarder kronor, och då gäller det att hushålla med pengarna.
Jag kan försäkra Monica Green att det inte bara handlar om BKN:s rapport om hur vi skulle kunna ta oss an miljonprogrammet, utan det finns en mängd andra saker som vi också överväger. Vi gör det i ett samlat budgetarbete, genom att väga det mot behovet av pengar i den kommunala sektorns kärnverksamheter. Vi måste värna de svagaste i samhället, Monica Green. Vi måste se till att våra gamla föräldrar och långvarigt sjuka får en värdig äldreomsorg.
Vi måste se till att våra barns skolgång inte drabbas av detta. Allt detta måste vi väga av innan vi lovar att genomföra nya saker. Det kallas budgetarbete, Monica Green, och det arbetet och vår totala bedömning av situationen kommer vi att redovisa när vi lägger fram vårpropositionen den 15 april.
Mats Odell (KD):
Monica Green låter väldigt övertygad och väldigt engagerad. Vi har haft ett antal interpellationsdebatter, och Monica Green har alltid lika mycket pengar, till alla. Det håller inte, Monica Green. Vi måste vara ansvarsfulla och hushålla med resurserna genom att väga samman alla krav som kommer, alla goda förslag. Jag har rest runt i landet och träffat landshövdingar som är varselsamordnare.
Den globala finanskrisen innebär att vi har en mycket allvarlig situation. Vi måste se till att våra gemensamma resurser klarar sig genom hela krisen så att vi kan värna de svagaste, se till att välfärdens kärna värnas.
Det är alldeles riktigt att Socialdemokraterna har en hög retorik vad gäller frågan om skatter, men om jag förstått saken rätt kommer ni, Monica Green, att köpa de allra flesta skattesänkningar som vi gjort för låg- och medelinkomsttagare.
Visst kommer det även att bli stora skattehöjningar för vanligt folk om ni kommer till makten, och då är det väl klokt att det också redovisas genom att man summerar alla de förslag som ni, via olika representanter och i olika debatter, för fram. Då ser vi vad det blir. Det är oerhört viktigt att vi hushållar med resurserna.
Den budget som började gälla den 1 januari, för en och en halv månad sedan, innehöll 34 miljarder mer till kommunsektorn, alltså nya resurser, för åren 2009-2011. Det är en stor satsning som görs på det området. Vi vet inte om det räcker. Jag misstänker att det kommer att behövas mer pengar till kommunsektorn framöver.
Jag och mitt parti har i valrörelsen lovat och i varje budgetprocess arbetat för att se till att kommunsektorn, som är den nära verksamheten för medborgarna, ska ha tillräckligt med resurser. Men vi måste göra en avvägning mellan alla de krav som finns på att det ska finnas tillräckliga resurser i olika delar av samhällslivet.
Detta gör vi i ett budgetarbete, och vi kommer att redovisa det den 15 april. Då blir det möjligt för Socialdemokraterna att väcka en motion med anledning av den, och sedan kan vi jämföra, Monica Green, vad de olika partierna har. Då kommer retoriken att koka ned till en hård kärna, nämligen vad det är för pengar som de olika partierna och regeringsalternativen ställer till förfogande. Det kommer att bli den riktigt intressanta debatten.
Mats Odell (KD):
Jag har många interpellationsdebatter med Monica Green. Det är alltid spännande, uppmuntrande och trevligt. De kännetecknas av att hon begär mer pengar till många olika saker. Det tycker jag är bra. Jag hoppas att detta matas in i Socialdemokratiska arbetarpartiets budgetprocess. Då får vi tillfälle att diskutera det här när Monica Green tillsammans med sina partikamrater har vägt av vad det är ni egentligen vill satsa på och var ni ska ta pengarna till detta. Det ser jag fram emot, fru talman.
Mats Odell (KD):
Helene Petersson har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att se till att bostadsbyggandet av småhus tar fart igen samt vilka möjligheter jag ser för att stimulera bostadsmarknaden så att fler av Sveriges medborgare även i framtiden kan förverkliga sin dröm om ett egnahem. Låt mig börja med att säga att jag delar Helene Peterssons oro för det låga bostadsbyggandet av småhus.
När nu världsekonomin har bromsat in har det drabbat många länder och många sektorer, inte minst småhusindustrin i Sverige. Vi har löpande kontakt med företrädare för bostadsbyggandets branschorganisationer för att hålla oss informerade om hur utmaningarna ser ut. Byggbranschen är en särskilt utsatt sektor då den karakteriseras av mycket stora långsiktiga och konjunkturkänsliga investeringar.
För att möta den globala krisen har nu regeringen satsat totalt ca 41 miljarder kronor på stimulansåtgärder under 2009, bland annat inom bygg- och anläggningssektorn. Till stor del handlar byggföretagens problem också om svårigheter att få finansiering för de byggprojekt som man vill genomföra.
Regeringen har under de senaste månaderna genomfört ett antal åtgärder som syftar till att dämpa den finansiella oron inom framför allt banksektorn och därmed möjliggöra en bättre fungerande finansiering, inte minst inom byggsektorn. Det är också viktigt att påpeka att bostadsbyggandet i Sverige länge har legat på betydligt lägre nivåer än vad det gör hos till exempel våra nordiska grannländer.
För att komma till rätta med detta måste ett antal strukturella problem på den svenska bostadsmarknaden åtgärdas. Målsättningen för regeringens bostadspolitik är att bostadsmarknadens funktionssätt ska förbättras med långsiktigt stabila villkor för ägande och byggande av bostäder. Hushållens önskemål ska vara styrande för hur bostadsbeståndet utvecklas.
De höga produktionskostnaderna och de omfattande kvalitetsbristerna inom byggandet utgör exempel på de strukturella problemen inom byggbranschen. För att fler ska få råd att efterfråga en nyproducerad bostad är det viktigt att produktionen är effektiv och kvalitativ så att bra bostäder kan köpas till rimliga priser.
Även om man kan ha förhoppningar om att den rådande lågkonjunkturen kan verka dämpande på produktionskostnaderna är det viktigt att se över vad som kan göras för att byggbranschen ska fungera bättre.
Statskontoret har därför fått regeringens uppdrag att se över frågor gällande bland annat bristande konkurrens och byggfel inom byggsektorn. För att fler ska kunna förverkliga sin dröm om ett egnahem är det också centralt att ge människor ekonomisk möjlighet att efterfråga den bostad de vill. Därför fokuserar regeringens politik på att förbättra förutsättningarna för de människor som i dag inte har denna möjlighet.
Regeringens satsningar inom jobbpolitiken skapar långsiktiga förutsättningar för fler personer att etablera sig på arbetsmarknaden. Jobbavdraget stärker hushållens ekonomiska förutsättningar att efterfråga bostäder. Genom dessa insatser har regeringen skapat goda förutsättningar för människor att på egen hand förverkliga sin dröm om en egen bostad.