Mikael Damberg (S):
Vattenfall är det största bolaget i den statliga bolagsportföljen, och det är ingen överdrift att säga att det är ett av de viktigaste. Vattenfall agerar på en energimarknad som är regeltung, tekniskt avancerad och viktig för samhället i stort. Vattenfall har haft en avgörande betydelse för att trygga energiförsörjningen i Sverige och producera energi till konkurrenskraftiga priser. Vattenfall är inte mindre viktigt i dag när energimarknaden ska ställa om från fossilt till förnybart.
I klarspråk: Vattenfall är inte vilket bolag som helst. Det är en oerhört viktig tillgång för svenska folket. Därför är det beklagligt att Vattenfalls utveckling och investeringsbeslut inte alltid omgärdats av den respekt för svenska folkets tillgångar som man kan förvänta sig. Nuonaffären och den dåvarande alliansregeringens oförmåga att ta ansvar kommer att tynga detta bolag i många år framöver. Samarbetsregeringen beslutade därför att det var dags för ett omtag i styrningen av Vattenfall.
Vi har bland annat förtydligat hur centrala processer ska gå till och tillfört värdefull kompetens till styrelsen. Ett haveri likt Nuon ska inte ske igen. Det är vi gemensamt skyldiga svenska folket. Låt mig säga några ord om den omvärld som Vattenfall befinner sig i. Den europeiska energimarknaden är i snabb förändring, vilket påverkar alla konventionella energibolag på marknaden. Energiprisernas utveckling påverkar inte bara Vattenfall utan också dess konkurrenter.
Kursutvecklingen för till exempel Eon och RWE visar på dramatiska nedgångar. Båda bolagen har slagit in på vägen att dela koncernen i två delar, en del för den fossilbaserade produktionen och en del för den förnybara produktionen, distributionen och försäljningen till konsument. Som bekant befinner sig även Vattenfall i en strukturförändring som ska göra bolaget ledande i omställningen till förnybar energi.
Vattenfalls styrelse beslutade i oktober 2014 att utreda olika strategiska alternativ för den tyska brunkolsverksamheten i syfte att skapa en ny hållbar ägarstruktur. Den 18 april i år tog jag emot en skriftlig begäran om ägarsamordning av försäljningen av Vattenfalls brunkolsverksamhet i Tyskland. Köparen är ett konsortium av det tjeckiska bolaget EPH och dess finansiella partner PPF.
En sådan transaktion är komplicerad och har finansiella effekter på både kort och lång sikt. Transaktionen innebär att konsortiet tar över samtliga tillgångar och skulder som relaterar till Vattenfalls brunkolsverksamhet i Tyskland. Vattenfall har redogjort för detta. Det är en kassa på 15 miljarder kronor och avsättningar på 18 miljarder kronor för bland annat återställande av mark. Vattenfall behåller prissäkringar på utsläppsrätter och elpris till ett värde av ca 9 miljarder kronor, som alltså inte ingår i affären.
Inga utdelningar eller liknande är möjliga under de tre första åren och under restriktion de kommande två åren för köparen. Det innebär en negativ resultatpåverkan på 22-27 miljarder i kvartal 2 år 2016. Om Vattenfall skulle behålla brunkolsverksamheten i Tyskland menar Vattenfall att den negativa resultateffekten skulle vara större. Regeringen är väl förberedd för ta emot Vattenfalls begäran om ägarsamordning.
Vi som ägare håller nu på att analysera den transaktion som Vattenfalls styrelse har föreslagit. Regeringen kommer att återkomma i denna fråga när vi har tagit ställning. Inom ramen för de ägardirektiv som riksdagen har fastslagit för bolaget, där affärsmässighet är ledordet, har regeringen på sitt bord att säga ja eller nej till den föreslagna transaktionen. Samtidigt som Vattenfall hanterar de utmaningar och problem som bolaget står inför på kort sikt är det nödvändigt att också lyfta blicken och staka ut den långsiktiga färdriktningen.
År 2015 var ett viktigt år då världens ledare enades kring ett nytt klimatavtal med ett skärpt temperaturmål för den globala uppvärmningen och långsiktiga mål för globala utsläpp av växthusgaser. Därtill antog världssamfundet målet om hållbar utveckling. Styrelsen och ledningen har förtydligat en ny vision och nya strategiska mål för bolaget. Visionen är att hela Vattenfall ska vara klimatneutralt till år 2050 och den nordiska verksamheten till år 2030.
Den visionen är grunden för den fortsatta orienteringen av bolaget. Bolagets nya inriktning är positiv och svarar mot regeringens ambition att Vattenfall ska vara ledande i omställningen av energisystemet mot en högre andel förnybar energi. Vi kommer givetvis att följa utvecklingen av arbetet nära och med stort intresse. Jag har hört människor säga att regeringens ambitiösa klimatpolitik inte spelar någon roll och att det enda som spelar någon roll är om Vattenfall äger tysk brunkol eller inte.
Inget kunde vara mer fel. Sverige som föredöme och som vägvisare mot en fossilfri välfärdsnation är viktigare än någonsin. Jag är stolt över svensk miljöpolitik. Jag vill nämna några exempel på ställningstaganden som regeringen gjort och saker den drivit fram. Vi har antagit ett klimatpolitiskt ramverk och ett förslag till nytt klimatmål som är bland de mest ambitiösa i världen.
Vi är världens andra största givare per capita till FN:s klimatfond, 4 miljarder kronor för att finansiera klimatomställning i utvecklingsländerna. Regeringen har gjort det enklare och billigare att sätta upp solceller på taken, sett till att antalet elladdstolpar för elbilar har fördubblats och har stöttat en ökad produktion av biogas. Regeringen har gjort den största ökningen av satsningar på skydd och skötsel av värdefull natur på minst 20 år.
Vi har dessutom gjort en miljardsatsning på lokala klimatinvesteringsprogram. Den här debatten handlar om Vattenfall. Jag vill avslutningsvis slå fast att Sverige behöver ett starkt Vattenfall, inte bara för att trygga energiförsörjningen utan också för att vi som land även fortsatt ska kunna vara ledande i klimatomställningen.