Magdalena Andersson (S):
Jag vill börja med att välkomna Elisabeth Svantesson till sin nya position som ekonomisk-politisk talesperson. Jag ser fram emot många spännande debatter under det kommande året. Jag vill naturligtvis också passa på att tacka Ulf Kristersson för alla de spännande debatter vi har haft. När jag ändå håller på kan jag också välkomna Jakob Forssmed tillbaka från föräldraledigheten - det är roligt att se dig här igen! Fru talman!
I budgetpropositionen som behandlas av kammaren i dag konstaterar regeringen att Sverige befinner sig i ett helt nytt ekonomiskt läge. Den borgerliga regeringens underskott i statsfinanserna på hela 60 miljarder kronor har vänts till överskott under samtliga år denna mandatperiod. Bedömningen för 2018 är ett överskott på 80 miljarder kronor. I goda tider ska vi stärka Sveriges ekonomiska skyddsvallar.
Regeringen föreslår därför att hälften av överskottet, 40 miljarder, används till att betala av på statsskulden. Därmed skulle regeringen ha minskat Sveriges statsskuld med 10 procentenheter under mandatperioden, och statsskulden som andel av bruttonationalprodukten skulle då vara på den lägsta nivån sedan 1977.
Det gör att de offentliga finanserna är väl rustade inför den lågkonjunktur som vi alla vet förr eller senare kommer. Men politiken måste också ta sig an de problem som svenska folket ser här och nu. Polisen lägger utredningar på hög, även när de gäller grova brott som våldtäkt. Gravida kvinnor oroar sig för om de får plats på BB när det är dags för förlossning.
Föräldrar oroar sig för om barnen verkligen lär sig tillräckligt i skolan. Barnfamiljer och pensionärer kämpar med att få vardagsekonomin att gå ihop. Arbetslösa kämpar med att hitta en anställning, samtidigt som arbetsgivare ropar efter kvalificerad arbetskraft. Återstående 40 miljarder ska därför användas till att rusta det gemensamma samhällsbygget.
Brotten ska bekämpas, välfärden ska stärkas och jobben ska bli fler. Den svenska modellen ska utvecklas. Fru talman! Innan jag går vidare till de viktiga strukturreformer som regeringen föreslår ska jag ägna några ord åt den debatt som har förts hittills. Oppositionen tycks ju hålla fast vid det höga tonläge när det gäller statsfinanserna som man anlade redan när budgetpropositionen presenterades.
Ett överskott på 40 miljarder kronor avfärdades som historiskt lågt, och i stället utlovade man kraftfulla förstärkningar av det offentliga sparandet. Så blev det inte. De borgerliga partierna tycks hålla fast vid sin vana från tiden i regeringsställning att i högtidstalen tala om ansvar för statsfinanserna men i praktiken låta detta gå hand i hand med i bästa fall slätstrukna utfall. Så även i år.
Den kraftfulla förstärkning av den offentliga sektorns finansiella sparande som oppositionspartierna utlovade uppgår till en fjärdedels procent av bnp. Fru talman! Skillnaderna i svensk politik låter sig inte mätas i några tiondelars procent av bnp. Jag tänker heller inte göra det lätt för mig och låtsas som att det enbart är regeringen och ingen annan som ser problemen.
Skillnaderna handlar i stället om vilken politik man anser bäst löser samhällsproblemen, och i förlängningen handlar det om vilket land vi vill att Sverige ska vara. Den som följt dagens debatt i kammaren kan nog ana den politiska skiljelinjen. Än tydligare blir det om man läser de förslag som oppositionen har lagt fram och som riksdagen har att ta ställning till.
I oppositionspartiernas budgetförslag finns många skillnader men en gemensam nämnare som överskuggar allt: De vill sänka skatterna. I vart och ett av oppositionens budgetalternativ föreslås skattesänkningar nästa år på mer än 30 miljarder kronor. Vart och ett av partierna föreslår också stora nedskärningar som finansiering. Här kan mina meddebattörer säkert komma att protestera i sina repliker.
De kanske påpekar att det i alla fall finns ett eller att par områden som de inte vill skära ned på för att sänka skatten. Så är det också, men vad blir resultatet när fyra - eller kanske fem - partier kompromissar ihop sina förslag? Ett parti vill lägga lite mer på sjukvården medan ett annat vill lägga mer på försvaret. Något parti vill i alla fall inte skära ned på skolan. Men när det gäller skatter är den enda stridsfrågan vilka skatter man ska sänka och hur mycket.
Här tror jag att det blir uppenbart för de allra flesta: Om alla som sätter sig vid förhandlingsbordet redan är överens om att skatten ska sänkas kommer de också att komma överens om stora skattesänkningar. När alla har kämpat och talat för just sina skattesänkningar - ett sjätte jobbskatteavdrag, slopad värnskatt eller höjt grundavdrag - blir det inte mycket kvar till annat. Då får välfärden stå tillbaka.
Det är en politik som vi såg under åtta alliansår. Då fattas pengar till välfärden. Nästa mandatperiod riskerar det att fattas pengar för att klara den mandatperiodens utmaningar. När årskullarna växer får barnen i skolan klara sig med de lärare som vi har i dag. När vi lever allt längre kommer inte hemtjänstpersonalen att hinna prata de där extra minuterna hos någon som kanske inte får något mer besök den dagen.
När den internationella konkurrensen hårdnar och kunskapskraven höjs på arbetsmarknaden får den som saknar rätt kompetens klara sig utan omskolning och i stället försöka att konkurrera med lägre lön. Frågan är om det ens kommer att finnas pengar kvar till den vinstjakt i välfärden som högerpartierna enats om att bevara till varje pris. Fru talman!
Alternativet till oppositionens skattesänkningar är den budgetproposition som är resultatet av förhandlingar mellan regeringspartierna och Vänsterpartiet. Vi har kommit överens om ett annat vägval för Sverige. Vi ska rusta samhällsbygget och utveckla den svenska modellen. Vi vill att Sverige ska vara ett land som håller ihop. Därför ska alla som kan arbeta också arbeta. Ingen klyfta är nämligen så stor som klyftan mellan den som har ett arbete och den som inte har det.
Målet om EU:s lägsta arbetslöshet 2020 vägleder därför regeringens politik. För att Sverige ska hålla ihop måste människor kunna känna sig trygga där de bor och arbetar. Oavsett var man bor i Sverige ska man känna sig säker på att polisen och hela rättsväsendet är rustade med både anställda och verktyg för att kunna bekämpa brotten. Därför skärper regeringen straffen för grova vapenbrott.
Vi stärker rättsväsendet med 750 miljoner kronor samtidigt som polisen får ytterligare 2 miljarder kronor i resurser nästa år.
Signalen från samhället måste vara glasklar oavsett vilket brott det gäller - inbrott eller skadegörelse, sexuella övergrepp eller terrorism, organiserad brottslighet eller vapenbrott, ekonomisk brottslighet eller skattefusk: Brotten, våldet och vapnen ska bekämpas med den demokratiska rättsstatens fulla kraft. Fru talman!
Regeringens budget tar sig inte bara an de problem som vi möter här och nu utan lägger också grunden för nästa mandatperiod. Vi blir friskare, vi lever längre och vi skaffar fler barn. Detta är för att levnadsstandarden stiger i Sverige, och vi ska vara glada för det. Men välfärden måste såklart hänga med.
Enligt Sveriges Kommuner och Landsting kommer Sverige att under de kommande åren behöva bygga 600 nya förskolor, 350 grund- och gymnasieskolor, 350 gruppbostäder och äldreboenden samt 150 idrottsanläggningar. Detta är en grannlaga uppgift, och visst förstår jag att många kommunpolitiker oroar sig för hur de ska få ihop det här. Man ska då tänka på två saker. För det första: Hur mycket bättre är det inte att leva i en tid då vi bygger skolor i stället för att stänga dem?
För det andra: Ingen förskola och inget äldreboende har någonsin byggts med skattesänkningar. Denna regering kommer att göra sin del av jobbet. Nästa år genomförs den största satsningen på sjukvården i modern tid, med mer och kunnigare personal, tryggare förlossningsvård och kortare köer.
Med den här budgeten har välfärden stärkts med 35 miljarder under mandatperioden, men mer måste till. Regeringens arbete för att öka resurserna kommer att fortsätta även nästa mandatperiod. De 10 välfärdsmiljarderna, som gör nytta runt om i kommuner och landsting redan i dag, ökas med 15 till år 2019. År 2020 höjs de permanent till 20 miljarder per år. Fru talman! Överskottet i statsfinanserna ska användas ansvarsfullt.
Regeringen bygger upp ekonomiska skyddsvallar mot sämre tider samtidigt som den investerar i det som bygger Sverige starkt för framtiden. Alla som kan arbeta ska arbeta. Kampen mot brottsligheten ska intensifieras. Välfärden ska framtidssäkras. Så här rustar vi det svenska samhällsbygget.