Stefan Attefall (KD):
Jag håller med om mycket av den problembeskrivning som Hans Ekström gör om de långsiktiga problemen. Vi har under ungefär 20 års tid byggt hälften så mycket som våra nordiska grannländer har gjort. Vi har investerat mycket mindre i bostadssektorn än andra OECD-länder.
Det här får konsekvenser ur både arbetskraftssynpunkt och tillväxtsynpunkt för möjligheten att välja studieort men också för enskilda människor som har ett boende som inte är tillfredsställande, antingen för att det är tillfälligt eller för att det är alldeles för trångt eller felaktigt på något sätt. Det är brett arbete som måste till för att vi ska kunna möta det här problemet. Här måste staten, kommunerna och också de olika aktörerna på marknaden hjälpas åt.
Här upplever jag att det faktiskt händer en hel del positiva saker i ett uppvaknande och ett gemensamt ansvarstagande som jag hoppas ska leda till något mycket gott. Vad vi gör från regeringens sida är att vi försöker titta på hur vi ska få kortare tider från idé till färdigt bygge, alltså hela planprocessen. Det har gjorts en del i den nya plan- och bygglagen. Men det fanns också delar som inte utreddes i den utredning som föregick den nya plan- och bygglagen, kap. 6 som handlar just om mark- och exploateringsavtal och liknande frågor.
Det jobbar vi just nu med för att få tydligare och bättre regler och kanske också för att stävja en del tokigheter som sker runt om i landet. Vi tittar på detta med handläggningstiderna. Jag kan ta som exempel att de ärenden som låg på mitt bord med den gamla plan- och bygglagen har vi extraanställt människor för att minska, och vi har blivit av med ärendena. Tyvärr har det tagit alldeles för lång tid, tycker jag.
Vi för också en dialog med mark- och miljödomstolarna om hur vi ska kunna hålla tempot upp även där. Vi tittar också på bostadsförsörjningslagen. Vi har gett Boverket ett uppdrag att titta på hur bostadsförsörjningslagen bättre ska ta hänsyn till kommunernas regionala ansvar. Vi ser att kommuner alltför mycket tittar på sin lilla värld och glömmer att de ofta är en del av ett större sammanhang. Det gäller inte minst här i Stockholmsregionen men också Göteborgs- och Malmöregionerna.
Detta uppdrag innebär nu att vi ska få både förslag på hur lagen kan skärpas och hur man på olika sätt kan följa upp denna lagstiftning. Det finns en del olika tankar och idéer som Boverket nu ska grunna på, och de kommer med ett förslag någon gång till sommaren. Samtidigt jobbar vi också med att försöka få hyresrätten att fungera bättre. Vi kommer nu med förslag om sänkta skatter på hyresrätten.
Vi underlättar nyproduktion genom att införa avgiftsbefrielse från fastighetsavgiften under de 15 första åren. Det innebär att småhustillverkare kan sälja ett hus och låna 100 000 kronor mer. Det motsvarar den kostnadssänkning man får under de första 15 åren - bara för att illustrera vilka effekter det kan få på de enskilda kalkylerna. Det jobbas alltså på flera olika områden.
Och, som sagt, det som har fått mycket uppmärksamhet har varit att vi också vill underlätta andrahandsuthyrning, helt enkelt för att underlätta för människor att komma över lägenheter som redan finns men som inte utnyttjas alls eller utnyttjas alldeles för lite. Det är som sagt på alla delområden som vi måste arbeta för att lösa den här problematiken.
Vad vi upptäcker är att den reformagenda som vi i regeringen jobbar med just nu är helt annorlunda än den som gällde de tolv åren innan alliansregeringen tillträdde. Då hände det inte mycket sett ur lagstiftnings- och initiativsynpunkt.