Cecilie Tenfjord Toftby (M):
Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 5 och i övrigt avslag på motionerna. När det gäller propositionen har jag inte så mycket att tillägga. När det kommer till situationen för de svenska elnäten finns det däremot en mängd frågor som inom kort behöver få ett svar från regeringen. Sverige är ett långsträckt land med olika förutsättningar beroende på var man bor.
När det gäller elproduktionen har norra Sverige med sin vattenkraft en viktig roll att spela för hela Sveriges elförsörjning. Utmaningarna att få elen från norr till söder är stora. Just nu pågår ett viktigt arbete med att få klart Sydvästlänken, som är tänkt ta bort ett antal flaskhalsar och se till så att södra Sverige får en säker tillgång till klimatsmart el till konkurrenskraftiga priser. Herr ålderspresident!
Leveranssäkerhet, låga CO2-utsläpp och konkurrenskraft är tre ledord i den svenska energipolitiken. I dag har Sverige bra förutsättningar för att klara alla tre målen. Med införandet av elområden i Sverige var det en viss och befogad oro för att elpriserna i elområde 3 och 4 skulle sticka i väg när bristen på överföringskapacitet blev för stor och vintrarna blev kalla.
Men tack vare milda vintrar och en kärnkraftsproduktion som efter uppgraderingar har levererat stabilt har de stora prisskillnaderna inte uppstått. En hel del förnybar elproduktion är också installerad i södra Sverige, huvudsakligen vindkraft. Detta är el som naturligt nog producerar när det blåser.
Vi kan inte förlita oss på att den producerar när vi behöver den som mest och är därför beroende av reglerkraft, det vill säga kraft som kan överföras till de områden som vid stiltje får brist på el, eller annan elproduktion som snabbt kan sättas i produktion. Det vanligaste alternativet är gaskraft. Svenska kraftnät ansvarar för våra stamnät och fick fram till 2012 kritik av Riksrevisionen för dålig framförhållning.
Nu har detta ändrat sig, och det finns i dag planer som innehåller Svenska kraftnäts syn på de utmaningar som väntar och de prioriteringar som affärsverket har tänkt göra på ca 15 års sikt. Frågan är dock om inte dessa planer måste revideras efter förra veckans besked från Vattenfall om att två av Ringhals reaktorer nu stängs i förtid. De två reaktorerna ligger i elområde 3, och de producerar 10 procent av Sveriges basel.
Stängningen av dessa kommer att skapa stora utmaningar, och frågorna om hur dessa utmaningar ska mötas måste vi få svar på inom kort. Det tar tid att ersätta 10 procent av vår elförsörjning. Det tar tid att bygga överföringskapacitet. Tillståndsprocesser tar tid. Allt tar tid, och tid är vad vi nu inte har om vi vill ha kvar industrin, jobben och välfärden i Sverige.
Regeringens reaktion på Vattenfalls beslut har varit allt annat än lugnande. Energikommission, höjning av elcertifikatsnivåerna och förlängd effektreserv är inte svaret på hur vi ersätter 10 procents basproduktion i de delar av Sverige som behöver det som mest. Men avsaknaden av svar är kanske naturlig, för även om det är regeringens agerande som har satt oss i denna svåra situation verkar den vara totalt oförberedd på konsekvenserna.
Först ropar de rödgröna på blocköverskridande samtal, sedan fattar de ensidigt och i all hast en rad beslut som nu får stora negativa konsekvenser för försörjningstrygghet och konkurrenskraft. Man dubblar kärnavfallsavgiften, höjer skatten på termisk energi med 17 procent, aviserar ytterligare höjda säkerhetskrav på kärnkraften och väljer att höja subventionerna för förnybar el.
Det förväntade resultatet av dessa beslut samlat är på kort sikt låga elpriser när det blåser och minskade möjligheter för annan elproduktion att konkurrera. Energiminister Baylan har under den senaste veckan påstått att snabbstängningen av Ringhals reaktorer 1 och 2 inte har något med regeringens agerande att göra. Det är naivt och inte så lite fördummande att påstå detta.
Även Vattenfalls vd Magnus Hall säger att beslutet om att stänga påverkades av skattehöjningen och regeringens samlade energipolitik. I denna kammare förstår jag att i alla fall ett av regeringspartierna är nöjt och visst fattar att dess politik påverkar.
Även om Miljöpartiets prioriteringar är annat än tillväxt och jobb borde man i det andra partiet, Socialdemokraterna, vara mycket orolig för hur deras agerande kommer att påverka konkurrenskraften och jobben. Herr ålderspresident! Hur ska regeringen nu garantera leveranssäkerheten?
Energiminister Baylan säger att 5 terawattimmar förnybar volatil kraft, i första hand vind, ska ersätta de 13 basterawattimmar som beräknas försvinna från kärnkraften. Har energiministern glömt bort, eller väljer han att bortse från att vindkraft bara levererar 6 procent av den installerade kraften? 5 terawattimmar blir då 0,3 tillgängliga terawattimmar. Är detta det enda svaret den rödgröna regeringen har?
Då är Sverige illa ute! Baylans uttalande om de 5 nya terawattimmarna intermittent elproduktion som ska rädda Sverige sätter även det nya höga krav på elnäten: Vem ska bygga och betala den nödvändiga nätutbyggnaden? Har regeringen en plan för hur elen ska komma dit den behövs när den behövs? Jag är inte motståndare till förnybart.
Jag tror att framtiden ligger i förnybara, hållbara energikällor. Men jag blir mycket orolig när vissa partiers mål ligger i själva energikällan och inte i de resultat som energikällan ska medverka till. Vi behöver en säker elförsörjning för att Sverige ska fortsätta utvecklas och vara attraktivt för industrin att investera i. Det senaste halvårets agerande från regeringen har inte medverkat till att skapa de nödvändiga förutsättningarna.
Herr ålderspresident! Med de rödgrönas politik förlorar vi elproduktion i de delar av Sverige som redan har det svårt i dag. Bland dagens motionärer finns flera, från alla partifärger, som tar upp det orättvisa i att dela upp Sverige i elområden. Svaret från politiken, även från alliansregeringen, har varit att prisskillnaderna sällan uppstår. Nu när kärnkraftens uppgraderingar är gjorda så producerar den stabilt, och Sydvästlänken är snart klar.
Fast nu ändras förutsättningarna. Vad händer när kapaciteten inte räcker till, priserna går upp och industrin väljer att flytta? Vad har regeringen att säga till invånarna och industrin i södra Sverige? Denna gång räcker det inte för energiminister Baylan och de rödgröna att svara: energikommission. Problemet har uppstått på grund av att de rödgröna inte lever som de lär.
Efter att de i fyra år och en hel valrörelse har ropat efter blocköverskridande energiöverenskommelser gör de tvärtom så snart de får möjlighet. I stället för att söka en bred enighet i riksdagen fattar de ensidiga beslut som vi nu ser konsekvenserna av. Regeringens skapade problem måste lösas nu och inte någon gång efter 2025. Då har industrin redan flyttat någon annanstans.
Då är jobben redan förlorade. Sverige behöver en regering som tar ansvar nu, inte en regering som först skapar problem och sedan lämnar över till en kommission att lösa dem.