Sofia Damm (KD):
I dag debatterar vi utrikesutskottets betänkande rörande verksamhetsberättelsen 2014 från den svenska delegationen i Nordiska rådet och regeringens skrivelse om arbetet i Nordiska ministerrådet. Utgångspunkten i betänkandet är de frågor som tagits upp i motioner från den allmänna motionstiden. Kanske inte alldeles oväntat är vi många ledamöter som i olika motioner lyft upp den gränsproblematik som fortfarande råder mellan våra länder.
I regeringens skrivelse kan vi läsa hur regelverken, trots att Norden sedan länge är en gemensam marknad för varor, tjänster och kapital, fortfarande är utformade med utgångspunkten att medborgare och företag endast rör sig inom ett och samma nordiska land. Så är långt ifrån fallet, har vi hört från flera av de föregående talarna. Öresundsregionen är Nordens största samarbetsregion. Totalt bor ungefär 3,8 miljoner människor i regionen.
Varje dag pendlar ungefär 20 000 personer över sundet. Från Hyllie station i Malmö till Nordens största flygplats, Kastrup, tar tågresan ungefär tio minuter. Resandet för människor från södra Sverige har ökat och arbetstillfällena likaså. I Öresundsregionen produceras 26 procent av Sveriges och Danmarks samlade bnp. Här finns tolv universitet, 155 000 studenter och 12 000 forskare.
Enligt regeringens skrivelse är undanröjandet av befintliga gränshinder och det förebyggande arbetet för att hindra att nya hinder uppstår ett högt prioriterat mål inom det nordiska samarbetet. År 2013 beslutade de nordiska ministrarna att upprätta ett gränshinderråd med uppdrag att främja den fria rörligheten inom Norden för människor och företag. Förra året påbörjades den verksamheten. Det är ett sent men mycket välkommet initiativ, och resultatet kommer att vara upp till våra nordiska regeringar att nu leverera.
I vårt betänkande betonar utrikesutskottet att vi ser fram emot en fortlöpande rapportering från regeringen om de framgångar som vi förutsätter att Gränshinderrådet kommer att åstadkomma. Herr talman! Oavsett Gränshinderrådets arbete kommer integrationen mellan våra länder att fortsätta, men takten kommer att avgöras av hur villiga våra nationella regeringar är att hjälpa till att undanröja de gränshinder som fortfarande finns.
Bara så kan fler medborgare och företag ta del av de positiva effekterna som följer av en fortsatt nordisk integration. Det är inte rimligt att gemensamma nordiska forskningsprojekt hindras av att det inte går att använda svenska forskningsanslag utomlands. Det är inte rimligt att danskar som reser mellan fastlandet och Bornholm ska möta en rad problem på vägen bara för att de passerar Sverige.
Det är inte rimligt, som exemplet som Hans Wallmark var inne på tidigare, att en svensk flygvärdinna som arbetar på Kastrup men bor i Malmö ska tvingas betala tillbaka 100 000 kronor som hon har fått i barnbidrag på grund av fel besked från Försäkringskassan. Färre orimligheter, färre hinder och mindre krångel skulle onekligen stärka förutsättningarna för vitala, spännande och växande gränsregioner såsom Öresund.
Att få bort gränshinder i denna dynamiska region skulle inte bara gynna Skåne utan Sverige i dess helhet. Herr talman! I juni förra året antog de nordiska ministrarna ett omfattande reformpaket mot bakgrund av de reformförslag som Sverige varit pådrivande att ta fram genom rapporten Nytt Norden . Här finns förslag för att uppnå en bättre styrning av de nordiska institutionerna, effektivare sekretariat, mer politik och strategi och en större nytta med gemensamma projekt. Det är viktiga reformer.
Vänskapliga utbyten i all ära; vårt samarbete måste ha ett mervärde och leda till att vi tillsammans kan ta oss an framtida utmaningar. Om vi inte lyckas med detta förlorar vår nordiska samverkan sin legitimitet. Kristdemokraterna uppmanar därför regeringen att fortsätta vara pådrivande för att reformera vårt nordiska samarbete till att bli så effektivt och relevant som möjligt. Under 2014 intensifierades och fördjupades också det nordiska försvarssamarbetet.
Det är bra. Det är ett samarbete som skulle kunna möjliggöra en ökad försvarsförmåga, ett samarbete som speglar den närhet och samsyn som just präglar de nordiska länderna. Under förra året förenklades regleringar för att underlätta detta samarbete. Sverige har bland annat fattat ett nytt rambeslut för att möjliggöra Försvarsmaktens deltagande i övningsverksamhet med våra nordiska kollegor. Övning och utbildning är områden där vår samverkan är lyckad. Svårare är det på områden som rör materielutveckling och upphandling.
Att uppnå en gemensam säkerhetspolitisk ram för de nordiska länderna är dock inte möjligt så länge vår relation till Nato ser så olika ut. Avslutningsvis vill Kristdemokraterna se ett starkt och enat nordiskt samarbete där vi inte möts endast av tradition utan för att vi tror att vår gemenskap har en styrka. Vi måste våga släppa samarbetsområden där vårt samarbete inte längre har något mervärde.
Ett exempel på detta är inom FN-samarbetet där ett nordiskt roteringsschema försvårar våra möjligheter till en plats i säkerhetsrådet. Vi måste våga se nyttan av europeisk samverkan också i dessa sammanhang, även för dem av våra grannar som valt att stå utanför den europeiska gemenskapen. Vi måste förstärka områden där vi kan bli en starkare region tillsammans, förenkla för arbete och företagande, forskare, vårdtagare och så vidare. Kraftsamlar vi når vi resultat.
Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna.