Ulf Sjösten (M):
Det har gått drygt ett år sedan Allians för Sverige vann valet förra hösten. Det har hänt mycket under det här året. En del debatterar vi här i dag. Jag kan konstatera att det fortfarande återstår åtskilliga uppgifter för alliansregeringen.
Mer än en miljon svenskar i yrkesverksamma åldrar går inte till jobbet en vanlig dag eller jobbar mindre än vad de skulle vilja göra. Trots en stark tillväxt står många utanför arbetsmarknaden.
Syftet med vår politik är att lägga grunden för en långsiktig och sund ekonomisk utveckling, skapa utrymme för ökad välfärd och öka makten för enskilda och familjer i deras vardagsliv. Fru talman! Vi har inlett arbetet med att återupprätta full sysselsättning helt i enlighet med våra vallöften från förra hösten.
Genom att bryta utanförskapet och skapa nya jobb i fler och växande företag kan vi säkra den välfärd vi alla i den här kammaren värnar. I budgetpropositionen för 2008 tar regeringen ytterligare steg för att göra det ännu mer lönsamt att arbeta, ännu enklare att anställa och ännu mer attraktivt att starta och driva företag.
I budgeten prognostiseras också en relativt stark tillväxt, stark inhemsk efterfrågan och fortsatt ökad sysselsättning. Fru talman! Vi kan glädja oss åt att jobbpolitiken fungerar. Det är en bedömning som delas av de flesta seriösa bedömare.
Om jag ser till min egen hembygd, Sjuhäradsbygden, är det mycket påtagligt att vi i dag har siffror för arbetslöshet som är lägre än vad de har varit på väldigt många år. Det märks i Bollebygd, Borås, Svenljunga, Tranemo, Mark och Ulricehamn att jobbpolitiken fungerar, fru talman.
Regeringens inkomstskattereform steg ett och två ger särskilt människor med låga och normala inkomster tillskott i ekonomin. Det betyder mycket för alla som har små ekonomiska marginaler. En lokalvårdare får exempelvis 800 kronor mer i månaden efter skatt och en förskollärare 900 kronor mer.
En metallarbetare som arbetar heltid får 1 000 kronor mer i plånboken varje månad, en sjuksköterska 1 100 kronor och en polis 1 200 kronor mer i månaden. Fru talman! Med regeringens politik blir det mer lönsamt att arbeta.
I en tid då det råder brist på arbetskraft i många sektorer, inte minst i byggsektorn och i många småföretag, vill oppositionspartierna höja skatten på arbete. Socialdemokraterna vill höja skatten för alla som jobbar med drygt 20 miljarder, Miljöpartiet med ungefär samma siffra och Vänsterpartiet toppar med 60 miljarder. Fru talman!
En oundviklig konsekvens av detta blir minskat arbetsutbud och förstärkta flaskhalsar, vilket försämrar ekonomins funktionssätt och statens finanser på sikt. I en tid då Sverige behöver en politik för fler jobb vill Socialdemokraterna att det ska bli mer lönsamt att inte arbeta.
Samtidigt föreslås en utbyggnad av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna och utbildningsinsatserna vilket minskar arbetsutbudet i den rådande högkonjunkturen. Fru talman! På det sättet fortsätter Mona Sahlin att bedriva samma politik som Göran Persson. Det gav ett snabbt växande utanförskap och ökade ekonomiska klyftor i samhället.
Det är där samsynen finns mellan dessa tre oppositionspartier, Socialdemokraterna, Vänsterpartiet och Miljöpartiet. Arbetslinjen ska återigen överges. I övrigt är oppositionspartierna splittrade precis som i valrörelsen år 2006. Man kan titta på de olika budgetmotionerna, och vi har givetvis gått igenom dem.
Efter vad vi kan se i våra analyser skulle Socialdemokraternas budgetmotion innebära betydligt färre jobb, en lägre bnp-utveckling och ett lägre finansiellt sparande än med den budget som Allians för Sverige har lagt fram för kammaren. Därtill kommer höjda skatter på mer än 20 miljarder för alla som arbetar.
En stor del av dessa skatter drabbar dem som förvärvsarbetar och inte minst kvinnor i offentlig sektor och människor med små ekonomiska marginaler. De tre oppositionspartierna anklagar regeringen för att den drivs av en ambition att skapa en låglönemarknad. Det förs ofta fram i debatten. Sanningen är att det är just oppositionen som levererar politiken för låga löner.
När det gäller låglönemarknad kan man titta på avtalsrörelsen för 2007 och det utfall som blev där. Det finns ingenting som tyder på att vi är på väg in i en låglönemarknad i Sverige, tvärtom. Alliansregeringen bedriver en politik som ska göra det lönsamt att arbeta och inte tvärtom.
Människor med låga inkomster och medelinkomster ska kunna leva på lönen från sitt arbete. Det borde vara ett grundläggande fundamentalt värde för alla oss politiker att det skulle förhålla sig på det sättet. Så har det inte varit under väldigt många år innan Allians för Sverige tog över regeringsmakten förra hösten.
Med alliansens budget för 2008 fortsätter vi arbetet för frihet och rättvisa och arbetet med att faktiskt och praktiskt leverera det som vi lovade före valet år 2006. Det gör vi med ett ekonomiskt ansvarstagande där minsta satsning noga vägs och finansieras.
Jag vill återkomma till hur låglönejobben slår. Socialdemokraterna föreslår en straffskatt för alla som arbetar och tjänar mer än 19 000 kronor i månaden. Vänsterpartiet föreslår att 150 000 låglönejobb skapas inom offentlig sektor.
De som arbetar i de jobben får med nöd och näppe en genomsnittslön som motsvarar en lokalvårdares. Miljöpartiet föreslår att man ska införa en marginalskatt för alla som arbetar och tjänar drygt 20 000 kronor i månaden eller mer. Marginaleffekterna blir kännbara med oppositionens förslag. Fru talman! Det kommer ytterligare representanter senare.
Det här är en stark budget. Det är den andra budgeten för Allians för Sverige. Det är en budget som garanterar att jobblinjen återupprättas i Sverige. Jag yrkar med stor glädje bifall till utskottets hemställan i finansutskottets betänkande nr 1.