Mikael Damberg (S):
Tack, Pål Jonson, för en viktig interpellation! Jag tackar också för tonläget i fråga om att vi i Sverige över tid inte har tagit frågorna på allvar. Jag tror att båda våra partier har ett ansvar för det ur ett politiskt perspektiv. Vi ska vara ödmjuka nog att säga att den paradox som beskrivs delvis är en förklaring, det vill säga att vi har varit pigga på ny teknik.
Att vi under lång tid har velat driva digitalisering också i offentlig förvaltning har gjort att vi har byggt system. De systemen, som i dag är gammalmodiga, togs fram utan tillräckligt mycket tänkande i cybersäkerhetsfrågor. Nu tar det en del tid att göra om gamla system till modernare och säkrare system. Att vi låg långt framme och att vi inte tog de frågorna på allvar gör att det finns större utmaningar att ställa om system, även om helt nya system byggs upp.
Dessa system hänger ihop. Det är ingen ursäkt, men det kan vara en förklaring till varför det finns en del extra utmaningar. Det är fråga om myndigheter och offentlighet, och som gammal näringsminister kan jag säga att en del av det privata näringslivet inte heller har tagit frågorna på riktigt allvar. Det har vi sett i en del intrångs- och patentfrågor, som är viktiga för svensk teknik.
Det är otroligt viktigt att dessa frågor lyfts upp i riksdagen och i regeringen. Vi har nu vår första nationella strategi på området, och det kommer nu en handlingsplan från ansvariga myndigheter. Det ska inrättas ett center. Allt detta är ett sätt för oss att tillsammans med tuffare lagstiftning skärpa kraven på återrapportering och förberedelsearbete. Vi tar frågorna på stort allvar. Det kan vara så att jag var lite kort i svaret i fråga om cybercentret.
Jag har varit i London och tittat på det. Anledningen är att vi inte vill lockas in i en diskussion där vi beskriver centret i detalj. Min utgångspunkt är att de fyra myndigheter, och någon annan myndighet, som har stora intressen i dessa frågor och som i dag jobbar mest med frågorna ska vara de som styr inriktningen och sätter sitt märke.
Det finns en risk att om vi skapar ett center vid sidan av ansvariga myndigheter, som ska länka till dessa myndigheter, gör vi saker som inte ökar förmågan - att det inte blir mer "pang" för pengarna med det nya centret. Därför vill jag gärna att myndigheterna så långt det är möjligt är eniga i sin beskrivning av behoven när de kommer till regeringen. En strategi är att få de ansvariga myndigheterna att snacka ihop sig för att få bäst utfall av en centrumbildning.
Däremot är det helt självklart att vi har politiska ambitioner. Jag skulle bli mycket förvånad om vi inrättade ett center som inte säger att man ska ha samverkan med näringslivet som en dimension. Det skulle vara mycket förvånande. Vi kommer att ha synpunkter, men vi vill gärna att myndigheterna kommer så samlat som möjligt till oss.
Om vi ska bygga ett center utifrån ett svenskt koncept måste vi förstå vilka som har ansvar i det svenska systemet, så att det inte görs överlappande eller onödiga saker utan att vi i stället får mest "pang" för pengarna. Det är i alla fall utgångspunkten för regeringens arbete med dessa frågor. Jag, flera av mina ministerkollegor och den nya koordinatorn på Statsrådsberedningen följer upp och jobbar mycket noga med denna fråga.