Linda Modig (C):
Samerna är ett av världens urfolk och det enda i Europa. År 1977 erkände Sveriges riksdag samerna som urfolk, och sedan 2011 framgår samernas särställning i Sverige av 1 kap. 2 § regeringsformen. Förslaget om konsultationsordning syftar till att främja och stärka samernas inflytande över deras angelägenheter i enlighet med urfolksrätten och utgår bland annat från rekommendationer från internationella granskningsorgan.
Utvecklingen av samiska rättigheter befinner sig i ett dynamiskt skede med pågående processer på flera områden. Den rättsutveckling som skett avseende samiska rättigheter under senare år har framför allt skett via domstol. I januari 2020 avgjorde Högsta domstolen det så kallade Girjasmålet, som rörde rätten att upplåta småviltsjakt och fiske inom samebyns område.
Konflikten om vem av staten och samebyarna som besitter dessa rättigheter har pågått i decennier men har hittills aldrig hanterats politiskt. HD fann att Girjas sameby enligt urminnes hävd har ensamrätt att upplåta småviltsjakt inom samebyns område. Domen gäller endast Girjas sameby, men de principiella slutsatserna är generella även om det är svårt att säga hur långt HD:s prejudikat når.
Utöver den uppenbara betydelsen för relationen mellan samebyarna och staten får Girjasdomen emellertid också konsekvenser för hur framtida tvister kopplade till mark- och naturresurser kan komma att utvecklas. Det handlar om verksamheter som har avsevärt större ekonomisk och fysisk påverkan både lokalt och nationellt än jakt och fiske och som är av stort intresse, såsom gruvnäring, skogsbruk, turism samt vatten- och vindkraft.
Det är också värt att notera att Girjasdomen hanterar frågan om samebyn som rättighetsbärare. Men av det samiska folket är bara en minoritet medlemmar i en sameby. Samebyarna kan därför inte iklädas rollen som företrädare för urfolket samerna. Det är inte heller självklart att stärkta rättigheter för samebyarna innebär stärkta rättigheter för folkgruppen som helhet.
Lokala konflikter och interna motsättningar har också blossat upp med anledning av Girjasdomen - en konsekvens av att staten under hundra år förhållit sig passiv till att utreda samiska rättighetsfrågor. Fru talman! Med anledning av Girjasdomen har regeringen tillsatt Renmarkskommittén för att se över rennäringslagen som reglerar just renskötselrätten och medlemskap i samebyarna och grunderna för detsamma.
Centerpartiet välkomnar att frågor som rör samerna prioriteras på politisk nivå. I den nu aktuella propositionen föreslår regeringen återigen att en ny lag införs om konsultation i frågor som rör det samiska folket. Innebörden av den föreslagna ordningen är att regeringen och de statliga myndigheterna - och efter två år även regioner och kommuner - i ärenden av särskild betydelse för samerna ska konsultera samiska företrädare innan beslut fattas.
Syftet är att främja det samiska folkets inflytande över dess angelägenheter. En lagstiftning med så angelägna syften som den aktuella måste vara noggrant övervägd och på ett påtagligt sätt medverka till att lösa identifierade problem.
Risken är annars att den bidrar såväl till en ökad ärendebörda för hårt ansträngda myndigheter utan att tillföra någon förbättring av samernas situation som till att hanteringen och effekterna av konsultationsordningen ytterligare förstärker de konflikter som konkurrerande anspråk ger upphov till. Centerpartiet anser att det är otillfredsställande och anmärkningsvärt att regeringen på det här sättet inleder processen med att stärka samernas rättigheter från fel håll.
Konsultationsordningen kommer inte att lösa de verkliga problem, oklarheter eller intressekonflikter som nämnts ovan. Ett huvudproblem är att det inte tydligt framgår på vilket sätt den föreslagna konsultationsordningen ger något mervärde jämfört med de förfaranden där samebyarna i dag har sakägarställning och deltar i samråd, till exempel enligt skogsvårdslagen, miljöbalken eller minerallagen.
Centerpartiet är också besviket över och kritiskt till att regeringen i propositionen inte bemöter kritik mot Sveriges konventionsåtaganden och kritik som riktats mot Sverige. Kritik återges okommenterad, helt utan redovisning av regeringens bedömning av kritiken eller vilka slutsatser man dragit av den. Särskilt tydligt blir detta när man ser hur de känsliga och komplicerade frågorna om konkurrerande markanvändningsanspråk hanteras.
I propositionen behandlas begrepp som "hävdvunna territorier" och "traditionella landområden" på ett vårdslöst sätt givet att dessa begrepp helt saknar motsvarighet i svensk rätt. Dessutom saknas helt en redovisning av innebörden av att svensk rätt har följts i de specifika ärendena. Att regeringen så passivt redogör för kritiken helt utan att redovisa relevanta omständigheter är obegripligt.
Exempelvis nämns inte heller den röstförklaring från antagandet av urfolkskonventionen i FN:s generalförsamling 2007 av vilken det framgår: "Den politiska diskussionen om självbestämmande är nära kopplad till markrättigheter. I dessa frågor måste regeringen bibehålla en balans mellan olika motstående intressen."
Regeringens okänsliga hantering riskerar att öka polariseringen mellan olika grupper i ett sammanhang där det redan finns en omfattande konfliktyta. Centerpartiet anser att det första steget framåt i en övergripande process för att stärka samiska rättigheter och uppnå samsyn och ömsesidig respekt på lokal nivå borde ha börjat i en grundlig utredning av följdverkningarna av Girjasdomen.
Därför anser vi att frågan om konsultationsordningens utvärdering och uppföljning av flera skäl är avgörande. Många remissinstanser lyfter fram vikten av att utvärdera i vilken utsträckning lagen inneburit en ökad arbetsbelastning för de konsultationsskyldiga myndigheterna, men först och främst måste lagens ändamålsenlighet utvärderas för att säkerställa att den faktiskt får reell effekt utifrån sitt syfte.
Utöver detta måste också frågan om huruvida förfarandet leder till förlängda handläggningstider besvaras. Centerpartiet anser därför att lagen ska utvärderas efter tre år i syfte att klargöra huruvida lagstiftningens syfte uppnåtts på ett ändamålsenligt sätt och hur tillämpningen påverkat ärendebörda och handläggningstider.
Mot bakgrund av de farhågor som framförts avseende lagstiftningens ändamålsenlighet, förlängda handläggningstider och ökad arbetsbelastning, särskilt i ljuset av det kommunala självstyret och den pålaga som förslaget innebär, har Centerpartiet med viss framgång drivit frågan att konsultationsordningen inledningsvis bara ska gälla regeringen och dess myndigheter.
På så sätt kan lagens effekter och konsekvenser utredas, utvärderas och justeras i nödvändiga delar innan det kan bli aktuellt att ålägga kommuner och regioner någon konsultationsskyldighet. Låt oss komma ihåg att kommuner och regioner redan i dag har en långtgående skyldighet att samråda med samer i ärenden som påverkar dem. Centerpartiet anser att utvärderingens resultat ska ligga till grund för om en utökning av konsultationsskyldigheten till att även omfatta kommuner och regioner ska ske.
Konsekvenserna för en tillämpning av konsultationsordningen på planprocessen under plan- och bygglagen har till exempel över huvud taget inte berörts. Innan man utökar kretsen av konsultationsskyldiga med ytterligare drygt 300 myndigheter i form av regioner och kommuner är en utvärdering alltså helt nödvändig. Jag står bakom Centerpartiets båda reservationer och yrkar bifall till Centerpartiets reservation 2 under punkt 2.
Om regeringen menar allvar med att stärka samernas rättigheter måste man inse komplexiteten i frågan och inta en lyhörd, ödmjuk och inbjudande attityd gentemot samtliga intressen som berörs. För att lugna farhågorna, sänka konfliktnivån och minska oron måste vägen framåt vara mer inkännande och inkluderande.