KBLab/rixvox huggingface dataset:
Camilla Waltersson Grönvall (M):
Vi moderater vill ge alla barn en riktigt bra start i livet, och vi ser att förskolan är ett av de absolut bästa verktygen vi har när det gäller att arbeta kompensatoriskt.
Vi vet att forskningen är tydlig med att just förskolan är ett av de bästa sätt vi har att motverka de delar som beror på socioekonomiska skillnader och bakgrunder som är något mer studieovana. Fortbildningssatsningen Förskolelyftet har varit en oerhört viktig del när det gäller att höja kompetensen i förskolan.
En del är nämligen att ha små förskolegrupper, men den andra delen är att ha riktigt hög kompetens. Förskolelyftet har delvis utgått från Skolinspektionens granskningar av förskolan, och delvis har det utgått från förskolans nya läroplan. Deltagarna, som har kommit från hela landet, har haft möjlighet att välja bland en stor variation av kurser.
Enligt Skolverkets årsredovisning 2015 är kurserna i flerspråkighet, naturvetenskap och teknik de absolut mest eftertraktade och efterfrågade. Det är glädjande att det är just de som är det, mot bakgrund av att vi nu antar en stor utmaning med många nyanlända och vi vet att förskolan kommer att bli en fantastiskt viktig del i detta.
När det gäller naturvetenskap och teknik ser vi att läroplanens intentioner inte efterlevs. Då frågar jag er: Hur är det möjligt att Förskolelyftet inte finns med utan plockas bort helt och hållet? Är förskolan verkligen på riktigt, och är den verkligen viktig för er?
Camilla Waltersson Grönvall (M):
Under mina år som politiker har jag varit med om många olika slags trix för att rikta bort uppmärksamheten från att ens egen politik är ganska tom. Men jag har nog aldrig riktigt varit med om det drag jag just nu lade märke till.
Om man sitter i regeringsställning och ska vara företrädare i den här debatten för Sveriges största regeringsparti, då måste man åstadkomma bättre i talarstolen än vad du gjorde just nu. Det finns en hel del att kommentera runt det.
Även om ni är så lyckliga över två månader med egen budget, vilket jag förstår att ni är med er bakgrund, är det intressant och kräver ett svar varför ni inte satsar på förskolan och inte ser till att ge förskollärarna och förskolepersonalen den nödvändiga fortbildning som nu efterfrågas.
Det är alltså 45 kurser som skulle ha kunnat startas i vår om det hade funnits ett intresse från Sveriges regering att satsa på detta. På vilket sätt tycker Roza Güclü Hedin att ni stärker den svenska förskolan? Med vilka förslag har ni i den här budgeten, som ni är så stolta och kaxiga över och som har funnits i två månader, valt att satsa på förskolan?
Vi ser en klar neddragning med 19,95 när det gäller satsningen på Stockholms universitet. Man har valt att lyssna på socialdemokratiska kommunalråd och gjort regionalpolitiska satsningar, när det är i Stockholm vi har den absolut största bristen.
Jag skulle nog vilja rikta tillbaka frågorna jag fick för ett år sedan och lägga till frågan, förutom om förskolan är på riktigt, om den är viktig för er och om ni är beredda att försvara dess politik och dess värde inom svensk skola, varför Socialdemokraterna sviker våra barn och vår förskolepersonal.
Camilla Waltersson Grönvall (M):
Det finns ingenting som vitaliserar utbildningsutskottet mer än att ha en sådan upplyftande förskoledebatt som vi har i dag, när vi fokuserar på de absolut yngsta barnen. Jag är av den åsikten att det är bra när utbildningsutskottets ledamöter håller sig till sanningen och satsar på att tala om den fråga som vi ska diskutera i dag, nämligen förskolan.
Förskolepersonalens kompetens är en av de saker som är i fokus, och med all rätt. Det som jag har sagt i talarstolen i dag är absolut sanning. I dag står 45 kurser och väntar på att få starta Förskolelyftet, men de har inte möjlighet till det för att den svenska regeringen har stoppat lyftet.
Det finns ingenting i dag som Skolverket kan hänvisa till som ersätter Förskolelyftet och den kompetensutveckling som finns där. Jag har i min hand en skrivelse från Skolverket som är daterad i oktober förra året. Där konstateras att fortbildningsbehovet för personalen är stort. Vi har ett jättebehov, och vi har en skrivelse som vänder sig till regeringen.
Trots detta konstaterar vi att man inte ger Skolverket i uppdrag att dra igång detta, som fungerar väl. Jag vill vända mig till min kollega Jabar Amin. Vad gör ni för att se till att det händer något nu när det gäller de kurser som vi ser att vi har ett stort behov av, nämligen flerspråkighet samt naturvetenskap och teknik, som tyvärr inte fungerar på landets alla förskolor? Att snacka funkar inte. Det måste hända något nu.
Ni har gått miste om en fantastisk chans att få igång detta redan för några veckor sedan.
Camilla Waltersson Grönvall (M):
Då får jag vara väldigt tydlig mot min kollega Jabar Amin. För det första: Är det så eller är det inte så att Förskolelyftet fortfarande existerar? Är det inte sant att Förskolelyftet är stoppat av den svenska regeringen?
För det andra: Skulle Jabar Amin vilja tala om för mig var någonstans i Sverige man i dag kan få en kvalificerad utbildning och kompetensutveckling som förskolepersonal? Det vore väldigt bra, för det är nämligen ingen annan som vet det. Skolverket vet det inte. Detta är inga lögner, utan sanning.
Man kan lägga hur mycket pengar som helst, men om man inte har några idéer om vad man ska göra med dem och inte satsar dem på rätt ställe vill jag hävda att man sviker Sveriges förskolepersonal. Och då sviker man Sveriges barn. När det gäller satsningen på mindre barngrupper är den en viktig del av det hela.
Jag vill rikta en tredje fråga till Jabar Amin: Hur har det gått, hur ser facit ut för den satsning ni gjorde när det gäller mindre barngrupper och hur mycket pengar finns kvar på detta konto?
Jag kan konstatera att Förskolelyftet är en av de reformer och satsningar under de senaste åren som har haft absolut bäst utdelning. Vi konstaterar att 97 procent av de avsatta medlen användes under 2014 och 93 procent under 2015.
Man kan titta på satsningarna totalt sett i svensk utbildningshistoria, och nu pratar vi om förskolan - jag vill höra svar om den. Tala om för mig var satsningarna på förskolans utveckling och kompetensutveckling finns! Är Förskolelyftet stoppat eller inte? Var ärlig nu, Jabar Amin!
Camilla Waltersson Grönvall (M):
Jag vill inleda med att göra en jämförelse just med förskolan, som är en egen skolform och också har en egen läroplan. Jag tänker på alla de pedagoger som vittnar om hur betydelsefullt detta är, vilken insats man har gjort och vilken skjuts det gav förskolan att få en egen läroplan och naturligtvis också den reviderade.
Jag har träffat många fritidspedagoger under de besök och resor jag har gjort som samtliga vittnar om betydelsen av att just få en egen läroplan för att förtydliga deras uppdrag och deras lärouppdrag. Samtidigt är jag också övertygad om att vi måste tillföra resurser. Därför nämnde jag att vi har använt detta som en budgetregulator alldeles för länge ute i kommunerna, och det kan vi inte fortsätta att göra.
Snarare måste det förstärkas med resurser. När det gäller matematiken konstaterar jag att den budget som vann riksdagens majoritet i december 2014 innehöll satsningar på matematik i årskurs 7-9. Som Lena Hallengren säkert känner till satsade alliansregeringen 2013 på mer matematik i årskurs 1-3.
Nu fullföljer regeringen vår matematiksatsning i årskurs 4-6. Men vi såg också, utifrån de internationella jämförelser vi har, hur lite matematik vi har. Utifrån detta och våra sjunkande matematikresultat såg vi att det var brådskande att få till mer matematikundervisning också i årskurs 7-9.
Jag konstaterar att regeringen som en aktiv åtgärd prioriterade bort dessa timmar och dessa pengar i sin vårändringsbudget för ett år sedan. Det var en tydlig signal från regeringen. Pengarna fanns. De var prioriterade. Detta kunde man ha valt att fullfölja.
Camilla Waltersson Grönvall (M):
När det gäller förstelärartjänsterna tror jag att det är viktigt - det är också min erfarenhet från de kommuner som har kommit långt med karriärtjänstreformerna - att man knyter ett skolutvecklingsuppdrag till dem. Jag konstaterar såklart också att en del huvudmän lämnar en del övrigt att önska hur reformen har implementerats.
Jag är dock helt övertygad om att vi om 20 år ska kunna titta tillbaka och konstatera att rätt använd var detta en av de reformer som satte absolut bäst och mest fart på utvecklingen i Sveriges skola. Jag tror ändå att det var viktigt och bra att skolorna tilläts utforma karriärtjänstreformerna efter de behov som fanns lokalt. Vi behöver inte besöka många skolor eller många kommuner för att se att behoven är väldigt olika.
Därför tror jag också att det har varit viktigt att man har kunnat utforma tjänsterna på lite olika sätt. När det gäller lärarassistenter konstaterar jag att efter alla diskussioner och alla framföranden från olika organisationer, inte minst våra lärarfackförbund, har det varit tyst från regeringens sida när det handlar om att backa upp lärarassistenter och förslaget om det.
Jag konstaterar att Moderaterna är det enda parti som hittills har lagt fram förslaget. Det är väl jättebra om Lena Hallengren drar slutsatsen att regeringen behöver påpeka att man kan använda pengarna när det gäller lågstadiesatsningen till just detta, för det verkar inte någon ha uppmärksammat.
Över huvud taget kan vi konstatera att Lågstadielyftet - eller Lågstadielöftet, som jag tror att ni valde att kalla det även om det i princip var exakt detsamma som Alliansen hade föreslagit från början - inte är någon reform som har gått speciellt bra för er. Det är bra om man kan rulla ut mer av de pengarna, och varför då inte till lärarassistenter?
Camilla Waltersson Grönvall (M):
Det var en ovanligt sansad och lugn Jabar Amin som höll sitt anförande i dag. Det var väldigt trivsamt att lyssna till. Jag hör Jabar Amin citera tidigare statsminister Fredrik Reinfeldt och konstaterar att han rycker ut citatet helt ur dess sammanhang. Det Fredrik Reinfeldt sa var ju helt korrekt. Det är inte staten som ansvarar för lärarnas löner.
Vi kan konstatera att de kommunala huvudmännen inte har tagit de ansvar som de har behövt göra. Fredrik Reinfeldts svar till Jabar Amin var helt lösryckt ur sitt sammanhang, men det är faktiskt inte statens ansvar. Däremot såg alliansregeringen precis det bekymret.
Därför tog också vi ett ansvar genom karriärtjänstreformen, så att vi tydligt bröt lärarnas negativa löneutveckling 2011-2012. Nu är min fråga till Jabar Amin varför ni har en lägre ambitionsnivå. De 3 miljarderna är bra, absolut. Vi moderater är vana vid att ta ansvar, och det kommer vi att fortsätta göra.
Därför har vårt besked till Skolsverige varit så tydligt: Vi tar ett fortsatt ansvar för de 3 miljarderna. Men vi har en högre ambitionsnivå när det gäller lönerna för våra lärare. Vi satsar också på fler förstelärartjänster, och vi gör det där Sverige sticker ut som ett land som inte använder de yrkesskickligaste lärarna, där vi har de största utmaningarna.
Vi satsar 10 000 kronor just för de tjänsterna. Min fråga till Jabar Amin är: Varför ser inte regeringen de behoven? Varför satsar man inte på fler förstelärare och, framför allt, på fler förstelärare i utanförskapsområden där vi behöver ge barnen det absolut bästa stödet?
Camilla Waltersson Grönvall (M):
Karriärtjänsterna var just en statlig satsning. Jag begriper inte hur svårt det kan vara att förstå. Samverkan för bästa skola är ett av de få skepp regeringen har sjösatt för att ta ansvar. Det är dock frivilligt.
Skolor som har misslyckats och har haft dåliga resultat under många år är inte skyldiga att ta del av denna satsning. På vilket sätt är det bra, Jabar Amin? Hur ska det vara möjligt för skolor att faktiskt svika elever genom att kunna tacka nej till detta? Det är ju en frivillig satsning som man inte behöver säga ja till. Jag vill få ett svar på det.
När det gäller att bryta ut ett ämne är det ingen större skillnad mot satsningen som finns i årets budget på årskurs 4-6. Vad är den stora skillnaden som gör vår satsning ogenomtänkt? Varför kan inte Sveriges regering ge ett besked om mer matematik i årskurs 7-9? I internationella jämförelser är det tydligt att vi ligger lägre.
Det kan Jabar Amin inte förneka. Vi ligger lägre i undervisning, och vi har stora bekymmer med att höja våra resultat i matte. Varför motsätta sig detta? Varför prioriterade regeringen bort de pengar som fanns i förra årets budget?
Camilla Waltersson Grönvall (M):
Jag tror, i likhet med min kollega Lena Hallengren, att det är viktigt att vi hittar samsyn i en rad olika frågor. Men det är också väldigt viktigt att vi i en situation där vi nu ser fallande kunskapsresultat inte tappar det kunskapsfokus som vi arbetat så starkt för att få tillbaka i svensk skola. Jag var ute på studiebesök före 2006 och är det i dag och kan vittna om att det ser ganska annorlunda ut nu.
I dag finns det ingenstans du kan söka dig utan att elever, lärare och föräldrar är väldigt fokuserade på kunskapsutvecklingen och kunskapsresultaten. Men det har inte kommit helt gratis. Det har handlat om att man har fått en läroplan, att man har fått en skollag, att man har fått mycket annat på plats som hände under åtta års alliansregering som i dag ger bättre förutsättningar.
Sedan måste man alltid, i likhet med alla reformer, utvärdera och i vissa fall ommöblera. Men det viktiga är den röda linje av kunskapsfokus som har funnits hela tiden från alliansregeringens sida. Jag kan försäkra Lena Hallengren om att jag kan göra allt som står i min makt för att vi ska få en skola som fortsätter att fokusera på kunskap.
Just därför oroar det mig mycket när den nuvarande regeringen tar så lättvindigt på till exempel de nationella proven, för deras betydelse, inte minst i årskurs tre, har varit helt avgörande för att vi tidigt kunnat sätta in resurser och stöd till de elever som behöver det bäst.
Här står jag med regeringens egen vårproposition framför mig och läser innantill: anslagsminskningar på specialpedagogik med 100 miljoner. Då blir jag lite orolig och undrar på vilket sätt Lena Hallengren ser att det kommer att gynna bättre kunskapsresultat.
Camilla Waltersson Grönvall (M):
Jag noterar att det på något sätt påstås att 100 miljoner minus ska komma tillbaka. Det är inga 100 miljoner som kommer tillbaka. De 100 miljonerna försvinner för de elever som är i behov av specialpedagogik under året. Det finns inga politiska retoriktrick eller annat som kan få dessa pengar att ramla tillbaka. De pengarna är för alltid borta, och något annat är totalt ohederligt att påstå.
När det gäller skollokaler finns det däremot 100 miljoner. Det är viktigare. Det är i och för sig helt otroligt, för hur många skollokaler och stöd till skollokaler får man för 100 miljoner? Nej, det hade varit bättre att fokusera på det som verkligen ger resultat i skolan, och det är bland annat specialpedagogik och stöd och insatser till de barn som behöver det - inte minst de nyanlända. Det är helt obegripligt.
Jag har hittills inte hittat någon regeringsföreträdare som kan försvara eller förklara hur man kan plocka bort 100 miljoner i specialpedagogik och få det att låta vettigt - av den anledningen att det helt enkelt inte är det. Vad gäller sådant som måste utvärderas är grundinställningen givetvis att det gäller allt. Det är därför vi bidrar med stor konstruktivitet, bland annat vad gäller gymnasieutredning.
Vi behöver utreda och se över betygen i gymnasieskolan som det kan finnas anledning att justera. Jag är en varm anhängare av att vi behöver ge mer åt lärarutbildningen. Jag är bekymrad över att ansvarig minister har valt att inte lyssna på de utmaningar som vi och olika organisationer har pekat på.
Nej, sanningen är att regeringen saknar handlingskraft och framför allt visioner för vad den svenska skolan behöver i framtiden.
Camilla Waltersson Grönvall (M):
Jag måste inleda med att jag i dag tänker rikta en utmaning till Jabar Amin. Jag tänker utmana honom med att se om han klarar av ett replikskifte utan att han ständigt kastar fram att efter åtta år är allt alliansregeringens fel. Det är dags att efter två år börja ta lite ansvar själv.
När Miljöpartiet nu har den ansvariga ministern skulle det vara intressant att få ett besked med tanke på det faktum att utskottet i dag lämnar ett stort och omfattande betänkande till Sveriges riksdag. Det är det största betänkandet det här riksmötet. Det finns fem tillkännagivanden. Fyra av dessa har ett mycket starkt kunskapsfokus. Idrotten handlar om flera olika saker.
Vi vet att barn som rör på sig också åstadkommer bättre kunskapsresultat. Det är något vi behöver jobba med. Vi vet att tioårig grundskola skulle innebära en positiv start för våra sexåringar. Ett digitalt lärarlyft är viktigt för att vi ska få lärare som på rätt sätt använder sig av modern teknik.
Det behövs nationella prov som kan stödja lärandet på ett bra sätt och göra det lättare för våra lärare att använda mer tid till undervisning. Det finns ett antal punkter som Sveriges regeringspartier väljer att reservera sig mot. Håll nu utmaningen i minnet, Jabar Amin!
Varför nedmonterar och nedvärderar ni kunskaper på det sättet? Varför säger ni nej till förslagen?
Camilla Waltersson Grönvall (M):
Ja, mina vänner, vi kan konstatera att han inte klarade utmaningen. Det gick helt enkelt inte att motstå frestelsen att köra som vanligt. På något sätt känner jag att det inte duger längre. Framför allt kommer det inte att duga ju närmare valet vi kommer. På punkt efter punkt är det tveksamt var Miljöpartiet står. Tycker man att idrott är klokt och förnuftigt? Varför är man emot, och varför reserverar man sig i dag?
Det finns en rad punkter. Tycker man att nationella prov införda till 2022 duger? Vi anser från vårt håll att det inte duger. Det är alldeles för långt fram. Målet måste vara att lösa detta på två år. För övrigt hörde jag min ärade kollega Jabar Amin påstå att vi ljuger och hycklar. Jag tycker att vi ska hyfsa debattklimatet lite grann. Det finns naturligtvis ingen som har ljugit. Om någon har sagt att man får sjunga i skolan kanske det inte behöver kommenteras.
Det är klart att vi alla vet att man får sjunga i skolan. Det var nog ingen som medvetet ljög. Däremot har vi detta att hyckla att prata om. Det är inte att hyckla att lägga 3,8 miljarder i satsningar på mer undervisning i skolan, att satsa 1,2 miljarder på lärarledd handledning på lärarhögskolan och att göra en rad andra satsningar.
Jag ska härma Jabar Amin genom att här i min hand hålla upp regeringens ekonomiska vårproposition. Där står det svart på vitt att man väljer att lägga 100 miljoner på skollokaler och inte på specialpedagogik, det vill säga på de barn som är i störst behov av stöd och hjälp. Hur Jabar Amin än skyller på alliansregeringen kan han aldrig svära sig fri från det. Svara för en gångs skull på frågan!
Camilla Waltersson Grönvall (M):
Det finns få saker som gör mig så beklämd som beskrivningen av alla dessa fristående skolor som gör ett så fantastiskt jobb, att höra beskrivningen från vänsterpartist efter vänsterpartist som visar att man inte det minsta har förstått vad de fristående skolorna betyder för skolan i Sverige.
För mig är det glädjande att konstatera att när man frågar svenska folket är det ganska entydiga svaret att det fristående skolsystemet och det fria skolvalet är här för att stanna. Det kommer inte Vänsterpartiet att kunna rå på. Det är min starka förhoppning.
Det handlar naturligtvis om att förändra det fria skolvalet, och det kan vi komma överens om, men inte på det sätt som Vänsterpartiet pratar om, för ni pratar inte om att förändra det fria skolvalet. Ni pratar om att inskränka ett fritt skolval, och då är det inte längre ett fritt skolval. Från allianspartiernas sida har vi hela vägen varit öppna för att hitta vägar för att utveckla det fria skolvalet.
Vi tror att just ett fritt och utvecklat skolval är något som kan leda till att vi motverkar segregation, för det är ingen av oss som vill se att möjligheten att välja skola finns för ett fåtal. Och så är det inte i dag, utan den möjligheten finns för alla. Men informationsbrist, språkbrist och många andra brister gör att man inte ens vet när man kommer till Sverige att man har rätt att välja skola.
Är du beredd, Daniel Riazat, att säga att det fria skolvalet ska vara obligatoriskt för alla barn i hela Sverige, men att vi också ska se till att alla får rätten till information?
Camilla Waltersson Grönvall (M):
Jag hör detta fortsatta yrande om vänner till Moderaterna. Jag ska en gång för alla göra klart och tydligt att Moderaternas vänner är de som tar ett tydligt ansvar för elevernas kunskapsutveckling i vilken skola det än må vara, oavsett om den är kommunal eller fristående. Att komma med några antydningar eller anklagelser om någonting annat är helt fel.
Vi moderater är väldigt tydliga med att fristående skolor och kommunala skolor ska drivas ansvarsfullt och långsiktigt. Ibland tror jag att det vore väldigt nyttigt om Daniel Riazat och hans vänsterparti också tittade på hur många kommunala skolor det är som inte klarar sitt kunskapsuppdrag.
När man far med sådant som att det finns en betygsinflation - det gör också representanter för regeringen, ska jag tillägga - kan man gå in och titta på den statistik som finns. Det finns en betydligt tråkigare koppling mellan nationella prov och de betyg man sätter på högstadiet i kommunala skolor än vad man gör på fristående skolor. Det är bara att gå in och titta på resultaten.
Statistiken är hur tydlig som helst, och den går att se direkt om man väljer att göra det. Jag konstaterar också att det verkar vara väldigt viktigt att prata om skolavslutningar i kyrkan och noterar att en av dina kamrater på vänsterkanten, utbildningsutskottets ordförande, har valt att ägna större delen av sina inlägg åt att debattera just skolavslutningar.
Det är intressant utifrån de stora skolutmaningar som jag delar din uppfattning om att vi faktiskt borde diskutera i stället.
Camilla Waltersson Grönvall (M):
Jag vill rikta min fråga till Aida Hadzialic i hennes egenskap av kunskapslyftsminister. Jag är väldigt glad över att Sverige är ett av de länder som i dag tar stort ansvar för de många människor som befinner sig på flykt. En av de delar i samhället som är absolut viktigast att den fungerar för att anta de här utmaningarna är skolan.
Överallt får vi nu signaler - inte minst från lärarfack och personer som är att betrakta som mycket kunniga på det här området - om att man efterfrågar svenska som andraspråk i betydligt högre utsträckning som kompetensutveckling men också att det ska införas i den svenska lärarutbildningen. Jag vill se detta i ett totalt kunskapslyftsperspektiv.
Hur ser vår minister som är ansvarig för de här frågorna på att regeringen hittills har varit så hårdnackad motståndare till att införa svenska som andraspråk på lärarutbildningen?
Camilla Waltersson Grönvall (M):
Tack för svaret, Aida Hadzialic! Fortfarande saknas den viktiga satsningen att få in detta i lärarutbildningen. Vi moderater har föreslagit detta. LR har föreslagit detta. Lärarförbundets studerandeorganisation har föreslagit detta. Men regeringen har varit en ganska rejäl motståndare mot att gå in och göra de här förändringarna, som man är tvungen att göra i lärarutbildningen.
Nuvarande lärarstudenter pekar på att detta är en av de absolut största brister som man ser. Därtill har vi andra utmaningar, som digitaliseringskompetens och ledarskapsutveckling. Det finns mycket i den svenska lärarutbildningen som behöver utvecklas, men jag vill särskilt lyfta svenska som andraspråk som en av de viktigaste frågorna. Alla lärare kommer förr eller senare i kontakt med barn som har annat modersmål än svenska.
Behöver vi inte nu gå in och förändra den svenska lärarutbildningen?