KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ola Johansson (C):
Ursäkta, detta replikskifte skedde lite spontant! Vi har oerhört skilda åsikter om vad som kännetecknar en enskild markägare.
I sin reservation skriver Vänsterpartiet "i kommuner som blir beroende av enskilda markägares goda vilja", och så tar man det till intäkt för att misstänka att det finns enskilda markägare som inte har en god vilja och för att föreslå att vi ska återinföra en starkt kritiserad förköpslag. Jag kan berätta om markägare. Markägare kan vara en yngre bonde eller en bonde i min ålder.
Nu är ju inte jag bonde, men det kan vara en person som har en plan för att låta sina barn eller barnbarn fortsätta att driva lantbruket på samma grund som det kanske har drivits i generationer i utkanten av en stad. Det kan handla om en skogsfastighet, som jag beskrev i mitt huvudanförande, där det finns en förväntan på att skogen ska ge någon form att tillväxt och avkastning och också fungera som en kolsänka, som all växande gröda gör.
Är det sådan politik Vänsterpartiet förespråkar med sitt krav på att återinföra förköpslagen och sin ståndpunkt att man inte ska få skälig ersättning för den mark som kommunen köper och tar i anspråk för de bostäder som Vänsterpartiet vill tvinga fram?
Ola Johansson (C):
Det är intressant att höra Vänsterpartiet föreläsa för mig om kapitalismens logik. Vi har diametralt skilda uppfattningar, vilket kommer fram i ett yttrande som det som Momodou Malcolm Jallow avslutade sitt replikskifte med Lars Beckman med. Han sa att individen inte är särskilt viktig. Nej, den är ju inte det i Vänsterpartiets samhälle. I det samhälle som jag förespråkar är individen viktig.
Individen är en oerhört viktigt faktor för att skapa en drivkraft så att man kan använda sig av det man för tillfället äger och förvaltar. Det är kanske inte några stora egendomar. De är kanske inte ens speciellt mycket värda, men för kommande generationer, för barn och barnbarn eller eventuellt tillkommande, är det oerhört viktigt.
Vad jag vill lyfta fram, vilket kanske dock inte framgår av Momodou Malcolm Jallows reservation men som mycket tydligt framgår av Vänsterpartiets politik, är det utredningsförslag som hans partikamrat Nooshi Dadgostar har lagt fram. Det innebär att man ska kunna ta mark i anspråk för att göra olika gemensamma satsningar på infrastruktur och annat för att möjliggöra bostadsbyggande utan att ge någon ersättning till markägaren.
Expropriation är inte ett tillräckligt uttryck, utan det är ren och skär stöld av mark för att kunna göra den typen av samhällssatsningar som ska möjliggöra bostadsbyggande. Det här är fullständigt främmande för Centerpartiet, och jag är helt övertygad om att de närvarande socialdemokraterna inte kommer att bidra till att en sådan utredning genomförs.
Vill Momodou Malcolm Jallow se en utveckling där man inte längre ens ska kunna få betalt för sin mark om samhället bestämmer sig för att det ska vara så?
Ola Johansson (C):
Om Mikael Eskilandersson skaffar sig sympati i denna debatt genom att hänvisa till sitt släktskap med lantbruket kan jag säga att jag också är lantbrukarson, född i Halland. Om det ska användas som ett argument, huruvida man är född av bondesläkt, tycker jag att det är ett ganska lågt tilltag. Det berör mig djupt i hjärtat.
Mina föräldrar drev under många år ett lantbruk och var ganska framgångsrika inom samverkan i föreningsrörelsen men också inom politiken och inom LRF och Arla.
Just arbetet i Europa med att utveckla lantbruket tillsammans med kollegor i Europa under den tid som EU byggde upp sin verksamhet tror jag präglade mina föräldrars sätt att vara bönder. Därför tar det mig extra djupt att Mikael Eskilandersson på det här sättet använder lantbruket och enskilda lantbrukare för att kritisera ett lagförslag som Centerpartiet också är kritiskt till.
Den enda skillnaden mellan Mikael Eskilandersson och mig är möjligen att jag tycker att vi kan låta denna lagstiftning träda i kraft och utvärdera den senare. Vi är kritiska på exakt samma punkter.
Det som provocerar Mikael Eskilandersson mest är troligen att jag i mitt anförande tog fasta på de styrkor och fördelar som finns med EU-medlemskapet när det handlar om att förbättra djurskyddet, minska användningen av antibiotika och göra det europeiska lantbruket mer konkurrenskraftigt gentemot exempelvis det kinesiska eller det amerikanska.
Det handlar om att vi ser till att den goda djurhållningen och det antibiotikafria köttet ges de fördelar som de förtjänar.
Ola Johansson (C):
Det gläder mig på ett sätt att Mikael Eskilandersson tar debatten om aktieägares rätt till information om ledande befattningshavares ersättning till intäkt för att diskutera januariavtalet. Januariavtalet är ju någonting som utifrån en ganska krånglig parlamentarisk situation ändå leder Sverige en bra bit framåt.
I avtalet har vi överenskommelser som innebär att vi genomför regelförenklingar för företagen, att vi sänker skatten på jobb och företagande, att vi stärker landsbygden och skapar likvärdiga förutsättningar i hela landet för bostadsbyggande och för att bedriva de gröna näringarna, investera och satsa på nya företag.
Det är också kännetecknande för denna debatt att Sverigedemokraterna, som i grunden är ett EU-kritiskt parti, tar denna lilla förändring till intäkt för att ha en stor diskussion om att sätta landsbygd mot storstad. Jag tycker att det är orimligt.
Finns det någonting som har varit till fördel för svenskt lantbruk är det just EU-medlemskapet och tillgången till de jordbruksstöd som finns inom EU och också det sätt som Europa tillsammans ser till att stärka, förbättra och tydliggöra villkoren för att bedriva lantbruksföretag i hela Sverige.
Ola Johansson (C):
Vad gäller att Momodou Malcolm Jallow avslutar replikskiftet med Ola Möller med mig tänker jag inte ta del av det, såvida jag inte ska uppfatta det som ett hot riktat även mot mig. Då kan vi diskutera det, men jag tycker att det är en obehaglig argumentation att föra från talarstolar i Sveriges riksdag. Det vill jag ha sagt. Jag kan inte komma ifrån att notera att det är lite märkligt att Vänsterpartiet, Kristdemokraterna och Moderaterna står på samma sida när det gäller att skydda kriminella.
Det verkar som att varken dessa partier eller Momodou Malcolm Jallow har läst igenom de underlag som vi har för att fatta det här beslutet. Där säger Migrationsverket, kommunala tjänstemän, kommunala bostadsbolag och nyanlända själva, om vi talar om den gruppen utsatta, att det finns en organiserad verksamhet. Personer som kallar sig just hjälpare eller förmedlare försörjer sig på att sälja dessa hyreskontrakt.
Den utsatta personen, som Momodou Malcolm Jallow beskriver och som jag nämnde inledningsvis, är en person som man bör ta särskild hänsyn till men som också finns med i kedjan. Men personen är längst ut i kedjan och är den som betalar de högsta summorna eftersom det i varje led dessförinnan finns personer som tjänar pengar. De personerna är också andrahandshyresgäster som är kriminella och lever på dessa personers utsatthet.
När det gäller hur fängelsestraff och straffskalor ska utformas finns det hänsyn att ta till den utsatta situation som människor befinner sig i och till i vilken grad de har begått brott i den här verksamheten, också som andrahandsuthyrare. Det verkar som att Momodou Malcolm Jallow inte har förstått vad det här handlar om. Det handlar om organiserad brottslighet.
Det handlar om grovt kriminella som tjänar pengar som de inte skattar för, som de handlar knark för och som de tvättar. Det är de kriminella elementen vi vill komma åt med den här lagstiftningen.
Ola Johansson (C):
Jag är enig med Momodou Malcolm Jallow i fråga om att bostadspolitiken behöver reformeras. Det är just det vi gör nu. Vi ser till att få igång byggandet, vi ser till att få bättre rörlighet på bostadsmarknaden och vi ser till att få en hyressättning som på ett bättre sätt speglar bostädernas attraktivitet för att slippa den här typen av svarthandel med kontrakt. Det handlar inte bara om utsatta personer i särskilt utsatta områden. Det är en stor grupp.
Man bor på madrasser som man hyr i andra, tredje, fjärde, femte eller sjätte hand, eftersom det fortfarande är legalt att hyra ut i andra hand. Det verkar som att Momodou Malcolm Jallow inte har förstått vad den här diskussionen handlar om. Det handlar inte bara om de utsatta, de som står längst ut och som drabbas av detta.
Det handlar om varje led i den här mycket välorganiserade kriminella verksamheten som består av att man hyr ut bostäder i andra hand. Det är vad det handlar om. Det verkar som att Momodou Malcolm Jallow inte har förstått det. Vi talar förbi varandra hela tiden. I den här debatten är det viktigt att notera att på den illegala marknaden är det marknadshyror som råder, fullt ut.
En fullständigt brutal marknadshyressättning råder på den svarta marknaden. Vi är mycket glada över att regeringen vill ta det här till sig. Vi är också mycket nöjda med att vi i och med januariavtalet nu för diskussioner för att nå en mer varierad hyressättning också i det befintliga beståndet. Det innebär att vi får en friare hyressättning med större variation av hyreskontrakt och hyresnivåer.
Det kommer på sikt att bidra till en annan rörlighet på bostadsmarknaden, som blir legal och inte illegal. Momodou Malcolm Jallow angriper mig och anklagar mig för att vara kriminell. Det är trist. Jag noterar att han inte har förstått vad det här handlar om.
Ola Johansson (C):
Som jag nämnde i mitt huvudanförande har en undersökning visat att av de som betalar svart för ett hyreskontrakt är det en större andel som gör det till en annan hyresgäst än som betalar direkt till fastighetsägaren. Det är alltså ett stort problem att det finns andrahandshyresgäster som hyr ut i andra hand.
Jag förstår inte på vilket sätt Moderaterna, Kristdemokraterna och Vänsterpartiet vill komma åt denna kriminalitet genom att bara rikta lagstiftningen mot fastighetsägaren, när det finns andrahandshyresgäster som profiterar på att hyra ut lägenheter på det här sättet.
Ola Johansson (C):
Själv kan jag notera att vi i så fall hade haft en regering som hade varit beroende av Sverigedemokraterna i vartenda politiskt beslut som vi skulle ha fattat. Det är en situation som vi till varje pris ville undvika, vilket Cecilie Tenfjord Toftby är medveten om. Det finns inte någon regering som kan anklagas för att ha haft en speciellt lyckad bostadspolitik. Tyvärr har tidigare regeringar inte heller lyckats göra de reformer på hyresmarknaden som vi nu tror oss kunna genomföra i och med januariavtalet.
De innebär att vi får en mer varierad hyressättning i det befintliga beståndet. Fastighetsägare får dessutom en möjlighet att skapa fri hyressättning i nyproduktion, om man så väljer. Detta är ett stort genombrott, som det i tidigare regeringskonstellationer har funnits ett alltför stort motstånd mot.
Låt mig återgå till vad frågan handlar om, nämligen att göra köpet av ett hyreskontrakt kriminellt. Det sker ett köp vid varje överlåtelse som innebär att någon profiterar på att sälja ett sådant kontrakt vidare. Min fråga till Cecilie Tenfjord Toftby är: I vilket skede ska man gå in med lagstiftningen och säga att det är kriminellt att sälja ett hyreskontrakt vidare?
Jag vet att hon inte har någon ytterligare replik för att besvara frågan. : När man säljer.)
Ola Johansson (C):
Frågan om barnäktenskap har varit föremål för flera tillkännagivanden här i riksdagen. Barnäktenskap kommer inte att accepteras i Sverige ens om du har fyllt 18 år. Därmed går den lagstiftning som vi fastställer i dag längre än den i många andra europeiska länder. Därmed går vi också längre än de tillkännagivanden som vi här tidigare har haft majoritet för.
Det ska vi komma ihåg. Du ska alltså inte kunna komma till Sverige och juridiskt sett vara en myndig person och påstå att du är gift. Det gäller inte ens om du uppvisar en handling från det land du kommer ifrån som du anser bevisar det, utan då kommer det äktenskapet att upplösas om det har ingåtts innan du har fyllt 18 år.
Du måste då gå till kommunens vigselförrättare eller till ditt eget trossamfund som har giftorätt och bli gift igen om du vill leva ihop med den personen. Ett äktenskap ska endast om det finns synnerliga skäl inte kunna upplösas om det har ingåtts tidigare men prövas när du har fyllt 18 år. Det är detta som ska gälla från den 1 januari 2019. Fru talman!
Jag vill återföra diskussionen lite grann till vad det handlar om. Man ska utgå ifrån att människor som lever ihop inte alltid gör det av tvång utan att de har valt varandra för att de älskar varandra, vill bilda en familj tillsammans och bo ihop. Men samhället måste vara tydligt, som sagts tidigare. Tvång ska inte accepteras. Barn ska inte få lov att vara gifta.
Om jag som vuxen person kommer fram till att jag inte längre vill vara gift, att den person jag gifte mig med var fel person, att jag gifte mig vid fel tillfälle, i fel ålder och att det fanns ett tvång finns det en ordning för att upphäva ett sådant äktenskap.
När en myndighet, så som föreslås från Sverigedemokraterna, söker upp dig i efterhand för att med tvång tvinga fram en skilsmässa som kan få konsekvenser för gemensamma barn, gemensam egendom, arvsrätt med mera undrar jag vad det är för samhället man eftersträvar. Det handlar om att man "söker upp och röker ut", som Mikael Eskilandersson säger.
Är det då ett rättssamhälle vi har?
När det gäller Centerpartiets reservation om att låta Skatteverket sköta den muntliga kontakten menar vi att det är ett sätt att peka ut den ansvariga myndigheten, som Liberalerna och Kristdemokraterna är inne på i sin reservation, men också att säkerställa att vuxna människor känner till sina rättigheter och får de verktyg och den kunskap som behövs för att kunna ordna upp sin situation.
De kan skilja sig om de har ingått äktenskap under tvång och de upplever att det finns problem med den relation som de har gått in i. De kan vidta åtgärder för att kunna gifta sig igen om så skulle behövas. Därav skälet till Centerpartiets reservation som jag yrkar bifall till, och jag ställer mig bakom betänkandet i övrigt.
Ola Johansson (C):
Lagen träder i kraft den 1 januari 2019. Att göra som föreslås skulle innebära en ordning där vi har retroaktiv lagstiftning i Sverige och inför en lag som förbjuder någonting. En lagstiftning ska inte innebära att man backar tillbaka och påstår att någonting som har skett i enlighet med tidigare gällande lagstiftning inte ska gälla längre.
Det är i praktiken vad Sverigedemokraterna föreslår här: Att vi ska införa en retroaktiv lagstiftning där man söker upp människor och upphäver deras rättigheter utifrån vad de tidigare har kunnat göra enligt tidigare gällande lagstiftning. Mikael Eskilandersson använder sig av orden "sök upp och rök ut" när han beskriver hur detta ska ske.
Att inte ett sådant yttrande vållar starkare reaktioner i kammaren förvånar mig faktiskt. Mikael Eskilanderssons sätt att uttrycka sig leder in på en farlig väg där man jagar människor utifrån deras etnicitet snarare än att försöka komma åt problemet i sig, nämligen att barn gifter sig och att barn tvingas in i situationer där de utsätts för sexuellt våld och annat som vi jagar efter.
Det Mikael Eskilandersson möjligen vill komma åt är sådant som vi har verktyg för att komma åt. Det är inte tillåtet att ha sex med barn. Det är inte tillåtet att förgripa sig på några människor mot deras vilja. Det är inte tillåtet att tvinga människor in i någonting som de inte vill. Vi har verktyg för att komma åt det. Vi använder dem möjligen inte på ett tillräckligt bra sätt.
Att retroaktivt söka upp människor menar jag leder in på en farlig väg. Det är skälet till att vi i Sverige inte ska ge den typ av politik som Mikael Eskilandersson står för något inflytande framöver.
Ola Johansson (C):
Jag uppfattar Mikael Eskilanderssons replik som att han anser att vi ska ha retroaktiv lagstiftning i Sverige, åtminstone i detta fall. Jag kan inte tolka det på något annat sätt än att Mikael Eskilandersson vill frångå svensk rättsordning och införa retroaktiv lagstiftning, så att man i efterhand kan söka upp människor som bryter mot en lag som har stiftats vid ett senare tillfälle.
Om jag uppfattade Angelica Lundberg rätt - hon kan inte ta replik på mig, och det kan förresten inte heller Mikael Eskilandersson göra - ska man utöver detta jaga, straffa, döma och utvisa personer som har brutit mot denna lag som ni inför från den 1 januari 2019. Att ingen reagerar på detta anser jag, fru talman, vara häpnadsväckande.
Det Sverigedemokraterna vill komma åt är sådant som vi vill åstadkomma med en aktiv och framgångsrik integration där samtliga parter involveras, både individerna och samhället.
Vi gör det genom att upplysa människor om deras rättigheter, se till att personer kommer i arbete eller utbildning och organiserar samhället med bostäder så att det på ett naturligt sätt blir möjligt att komma i kontakt med de normer som ska gälla.
Människor kan på så vis bli varse de sätt vi har att kunna anmäla och låta personer bli dömda för till exempel sexuella övergrepp eller olika tvångshandlingar som man utsätter andra för. Detta är vägen framåt.
Det ska inte ske genom att, som Mikael Eskilandersson med stöd av sin partikamrat vill, införa retroaktiv lagstiftning då man dessutom i efterhand ska jaga upp, straffa, döma och utvisa dem som har brutit mot senare stiftad lag.
Ola Johansson (C):
Kognitiv dissonans, säger Momodou Malcolm Jallow. Det var en intressant ingång för en debatt. Självskadebeteende, säger han. Det Momodou Malcolm Jallow försöker övertyga mig om är att 60 år av misslyckad bostadspolitik med ett reglerat hyressättningssystem ska vara lösningen på framtidens bostadspolitik.
Man kan tala om kognitiv dissonans när man tror på gårdagens lösningar, som uppenbarligen har lett till den bostadssituation som vi har.
Det är en situation med vikande bostadsbyggande, där vi inte har uppnått byggmålet och trots omfattande byggsubventioner fortfarande har ett minskat bostadsbyggande och en fruktansvärd bostadsbrist, med människor som har osäkra kontrakt, är trångbodda, drabbas av hemlöshet eller kanske inte kan tacka ja till jobb eller studieplatser som de erbjuds.
Så är det med dagens system, det system som Momodou Malcolm Jallow tycks vilja fortsätta använda. Momodou Malcolm Jallow har inget som helst intresse av att reformera någonting. Momodou Malcolm Jallow är en förkämpe för de människor som redan har lyckats etablera sig på bostadsmarknaden.
Momodou Malcolm Jallow må respekteras för att han inte begriper marknadsekonomins mekanismer. Det kan vara så att han inte riktigt förstår hur det kommer sig att en byggherre som står med tomma lägenheter har bestämt sig för att höja hyrorna och ta ut ockerhyror av människor.
Han förstår inte hur en marknad fungerar där det finns en balans mellan tillgång och efterfrågan, vilket gör att det också finns lediga lägenheter till låga hyror.
Ola Johansson (C):
Skattereformen på bostads- och arbetsmarknadspolitikens område är en annan diskussion. Den kommer vi att ta i särskild ordning. Det ingår faktiskt i januariavtalet att vi ska föra den typen av samtal, gärna över blockgränserna men troligtvis inte med Vänsterpartiet som en part i diskussionerna. Men regeringen får väl avgöra hur det blir med den saken. Det är inte detta vi diskuterar här i dag. Det vi diskuterar här i dag är finansieringsförutsättningarna. Momodou Malcolm Jallows utgångspunkt är att staten ska gå in och finansiera.
Man kan naturligtvis diskutera beskattningen, men det Momodou Malcolm Jallow diskuterar är införandet av statliga subventioner. Det har inte med beskattningen att göra.
Vi pratar inte om statligt kapital utan om privat kapital som ska söka sig till de branscher där det finns möjlighet att få tillbaka de investerade pengarna. Det är så enkelt det fungerar i en marknadsekonomi som den vi har valt att ha i Sverige.
Rimlig förutsägbarhet innebär att man har en känsla av att detta att man går in i bostadsbranschen och satsar sitt kapital är något som man kommer att kunna få rimlig och långsiktig avkastning på.
Det är inga snabba cash det handlar om, utan det handlar om att man över tid ska kunna få en avkastning för att man investerar i bostäder som man som hyresvärd hyr ut till en hyresgäst för en hyra som denne har möjlighet att betala under lång tid, utan snabba och tvära kast. Detta skapar förutsättningar för den långsiktighet jag efterfrågar.
Ola Johansson (C):
Jag hälsar Per Bolund välkommen till kammaren för att diskutera bostadspolitik. Jag är glad att Larry Söder tog initiativ till denna debatt. Att sänka trösklarna och sätta fokus på ägda bostäder är också ett sätt att lösa bristen på hyresrätter.
Rörligheten på bostadsmarknaden är A och O. Förmågan och viljan hos människor att kunna ta sig från en hyresrätt till en äganderätt borde ägnas mer uppmärksamhet. I dag är det avgjort största problemet för många just svårigheten att få låna pengar för att köpa den första bostaden.
Landsorganisationen tog för en tid sedan fram en rapport som visade att även vid så hög inkomst som ca 33 000 i månaden är det svårt att ta sig in på marknaden för ägda bostäder, och Larry Söder redogjorde för det sifferunderlag som ligger till grund för det. Unga barnfamiljer och par där båda är etablerade på arbetsmarknaden och har god utbildning har alltså svårt att skaffa sig en ägd bostad.
Många av LO:s medlemmar kan inte köpa en bostad på en plats där de har erbjudits arbete, och alla vet att med dåligt fungerande flyttkedjor och höga trösklar till bostadsägande riskerar företag att gå miste om möjligheten att rekrytera rätt kompetens. Personer som vill byta jobb stannar i sin utveckling och riskerar att inte få den karriär de önskar sig. Fru talman!
Frågan om amorteringskrav och bolånetak är inte en del av januariavtalet, och jag förbehåller mig därför rätten att uppmana Per Bolund att medverka till att åtgärderna snarast ses över och omformas så att de uppenbara hinder som finns på många håll, inte bara i storstäderna, för att ta sig in på marknaden för ägda bostäder försvinner. Fru talman!
Jag träffar ofta företrädare för trähusindustrin, och de har investerat miljardbelopp för att öka kapaciteten att serietillverka hus i trä av svensk skog på ett klimatsmart och kostnadseffektivt sätt.
Risken är stor att de investeringar som har gjorts går om intet när kapaciteten inte kan utnyttjas fullt ut, och detta i en situation när vi har en omfattande bostadsbrist och stora behov av nya lägenheter. Vi har på senare tid hört att allmännyttan i Stockholm vill erbjuda sina hyresgäster möjligheten att köpa sina bostäder.
Därmed kan boendesegregationen minskas och de boende erbjudas en möjlighet till ett sparande i en bostad. Dessutom minskar ägandet boendekostnaderna. Men vem kan köpa loss sin hyresrätt om man inte får lån och inte kan lägga kontantinsatsen på bordet?
Bostadsministern väljer att lyfta upp den skatteöversyn som behövs och som vi har kommit överens om för att främja jobb, företagande och en rörligare bostadsmarknad och att man i samband med det ska se över kreditmarknadens funktionssätt.
Det är bra, men det svarar inte fullt ut på Larry Söders fråga om problemen med amorteringskravet och vad bostadsministern ämnar göra åt detta.