Ulf Nilsson (FP):
Jag tycker att det är trevligt att höra att kulturministern tar med sig den här frågan och att den ska tas med i den utredningsverksamhet som ska påbörjas. Det är också glädjande att kulturministern är öppen för att möta representanter för Historiska museet i Lund. Kulturministern säger helt riktigt att detta för närvarande ligger under utbildningsministern.
Däri ser jag faktiskt en lösning: Man kan ha delat huvudmannaskap. Nu förstår jag att man inte kan bestämma sådant under en interpellationsdebatt, men jag vill i alla fall föra fram denna tanke. Just den del som handlar om insamlande och omhändertagande av fornfynd skulle kunna ligga inom kulturministerns ansvarsområde. Jag har fört fram detta tidigare här i kammaren, under tidigare kulturministrar, utan att få något positivt svar.
Mitt förslag är alltså helt enkelt att man utökar kulturministerns ansvarsområde till att omfatta just omhändertagande av fornfynd också vid Historiska museet i Lund. Museet har tre uppgifter: forskning och utbildning, att visa samlingarna för allmänheten och att vårda och förvara fornfynd. Den första uppgiften är en uppenbar universitetsangelägenhet.
Uppgiften att vända sig till allmänheten kan väl betraktas som både och, men där har universitetet avsatt pengar. Precis som ministern sade är man nu i ett dynamiskt skede där man kommer att öppna sig för allmänheten och spela en viktig roll för kulturturism i Skåne och Lund. Men för den tredje angelägenheten räcker inte de öronmärkta pengar som Göran Persson nämnde.
De finns och utgår enligt regeringens budget, men de räcker helt enkelt inte till denna omfattande verksamhet. Antalet arkeologiska uppdrag i Skåne är det största i Sverige. Skåne ligger i topp med 240 arkeologiska uppdrag. Det är en gammal historisk bygd där det har bott mycket folk. Därefter följer Västra Götaland med 124 arkeologiska uppdrag.
Det är alltså en mycket omfattande verksamhet, och den har naturligtvis betydelse för historieforskningen. Jag vill återigen framhålla att museet i Lund av historiska skäl är ett undantag. Trots att man bedriver en verksamhet som påminner om regionala museer lyder man under universitetet. Av hävd och tradition har man haft samma uppgifter under närmare hundra år.
Riksantikvarieämbetet fördelar sådana fynd som man bedömer inte ska tillfalla regionala museer antingen till Statens historiska museer, till Sjöhistoriska museet eller till Lunds historiska museum. Där får museet i Lund alltså en specialroll.
Jag läste i en 15-16 år gammal proposition att museet har ett regionalt ansvar som arkeologiskt museum för Skåne med uppgift gentemot allmänheten motsvarande ett länsmuseums. Riksantikvarien kallar i en utredning beställd i år Lunds museum för ett statligt museum. Det finns alltså en viss förvirring om museets roll här.
Rent formellt har ministern naturligtvis rätt. Museet ligger under universitetets huvudmannaskap, och det är just det som är problemet. I verkligheten är museet en hybrid av utbildning, forskning, museum och fyndomhändertagande. Det här skulle kunna lösas, säger jag nu för tredje gången, genom ett delat huvudmannaskap eller delfinansiering.
Jag ber ministern att tänka på detta när man funderar över de här frågorna i framtiden.