Gunilla Carlsson (M):
Om vi börjar övergripande med frågan om mänskliga rättigheter och demokrati och den roll som Sverige kan och bör spela i detta utvecklingssamarbete, kommer vi att återkomma till riksdagen för att visa hur vi avser att jobba med frågan långsiktigt tillsammans. Jag har redan haft inledande möten där vi just diskuterat de enskilda organisationerna. Jag tror att även här är det bra att vi drar konsekvenser av en fokusering.
De svenska enskilda organisationerna kan ju inte sprida sig hur brett som helt när de är partner till Utrikesdepartementet och Sida. Totalt sett kan man beräkna omsättningen för de svenska enskilda organisationerna i det svenska utvecklingssamarbetet till närmare 4 miljarder kronor. Vad jag har sagt på pressträffar och annat är att anslaget till de enskilda organisationernas egen pott inte kommer att beröras av landfokuseringen.
Men eftersom de enskilda organisationerna många gånger är underleverantörer, om jag får använda det uttrycket, i våra bilaterala samarbeten får en utfasning i Nicaragua naturligtvis betydelse för de svenska enskilda organisationerna som är verksamma där. De har då möjlighet att kompensera detta genom 90-10-bidraget, som vi brukar kalla det för när vi debatterar, alltså potten på 1,3 miljarder. Då finns det också en möjlighet att stanna kvar om man vill men med pengar från ett annat konto.
Då är frågan: Hur gör vi nu med de enskilda organisationerna i Nicaragua? Det är ju egentligen dem som vi ska bry oss mest om, eller hur? Det viktiga är de som vi nu har ett ansvar för och engagemang i. Till exempel är Diakonia en viktig aktör som verkar inom kyrkan. Kyrkorna är ofta världsvida.
Och kyrkorna har inte minst i de frågor som handlar om kvinnors rättigheter extra viktig betydelse när det gäller att kunna påverka, förändra normer, förändra beteenden. Därför ska vi jobba mycket med de religiöst baserade organisationerna när vi vill göra förändringar och när vi vill diskutera även sådana saker som mänskliga rättigheter och demokrati.
Eftersom Diakonia och kyrkorna är världsvida är jag rätt övertygad om att de nu kommer att hjälpa oss att se till att en del av deras projekt som är finansierade via det bilaterala samarbetet kan tas över av andra som också är engagerade i dessa 17 samarbetspartner som Hans Linde just nämnde. Det är där vi har utfasningsstrategierna. Det är därför som vi fäster sådan vikt vid att engagera de enskilda organisationerna i de intressentmöten som vi har så att vi kan se till att vi sköter det här på bästa möjliga sätt.
Det måste nämligen vara seriösa utfasningar som vi nu gör eftersom relationen inte avslutas. Den ska ju fortsätta. Vi ska vara trovärdiga också när det gäller de lite större projekten. Låt mig då ta upp Fonde Agro. Syftet med hela den satsningen var att öka inkomsterna för små till medelstora jordbrukare, att öka produktiviteten och se till att man kan förhandla fram bättre priser och villkor vid försäljningen av produkterna. Sverige har haft ett ansvar för detta program.
Det var planerat att löpa fram till 2011, men de svenska avtalen går nu ut 2009. Eftersom vi ska jobba med en långsiktig och seriös utfasningsstrategi kommer vi i det här exemplet självfallet att titta på om vi ska förlänga programmet ytterligare ett tag för att kunna se till att de här insatserna inte går förlorade. Det är det som jag menar med en seriös och ansvarsfull utfasningsstrategi.
På de intressentmöten och annat som vi har haft har jag känt att här finns en förmåga att på ett bra sätt se till att vi dels hittar andra partner till våra nicaraguanska vänner och samarbetspartner, dels lämnar på ett seriöst och trovärdigt sätt.