KBLab/rixvox huggingface dataset:
Åsa Romson (MP):
Tack för engagerade inlägg i en fråga som livligt diskuteras!
Det är att inte se till vad den lagstiftningen har för syfte, det vill säga att bidra till en attraktiv landsbygd, ett effektivt arbete med biologisk mångfald och ett effektivt arbete för att göra bebyggda miljöer attraktiva. Vi känner alla att det behöver byggas mer i Sverige.
Jag vet att det finns många anledningar till att det byggs och inte byggs. Numerärt sett på hur mycket byggande som kan komma igång får vi konstatera att också helt andra frågor spelar roll, inte minst frågan om infrastruktur. Om områden ska bebyggas krävs det också framdragen infrastruktur. Här finns en betydligt större uppgift för staten att säkerställa den.
Det är självklart att de strandnära lägena är attraktiva att vistas i, att bo i och att utveckla områden i. För det ska vi ha en adekvat lagstiftning som tar hänsyn till de värdena.
Regeringen följer frågan och tittar på om det finns anledning att göra ändringar, men jag tror att man får vara klok och titta på om det enbart handlar om regeländringar eller om det finns andra typer av ändringar som man behöver titta på - sett till de erfarenheter som inte minst den förra regeringen gjorde.
Det fanns vissa intentioner som i stora delar sammanföll med hela riksdagens uppfattning men som inte kunde realiseras på ett tillräckligt tydligt sätt, vilket har lett till frustrationen i dag. Låt mig ställa ett par frågor tillbaka till Moderaterna. Står man bakom strandskyddsbestämmelserna? Vad menar man i så fall ska skyddas av strandskyddet? Så som interpellationen är formulerad finns det frågetecken.
Åsa Romson (MP):
Ledamöter! Åhörare! God morgon! Rickard Nordin har frågat mig vilka krav som ställs på dem som deltar i initiativet Fossilfritt Sverige, hur additionaliteten i åtaganden inom initiativet säkerställs och hur mycket åtaganden inom ramen för initiativet minskar utsläppen. I Paris enades världens länder om att hålla den globala uppvärmningen långt under två grader och om att arbeta för att hålla den under en och en halv grad.
För att lyckas måste utsläppen nu ned snabbt. Regeringen vill att Sverige ska bli världens första fossilfria välfärdsland. För att lyckas med det är det nu nödvändigt att ännu mer än tidigare engagera svenska företag, kommuner och andra aktörer, det vill säga alla dem som i praktiken genomför klimatåtgärderna. Regeringen har därför utvecklat initiativet Fossilfritt Sverige.
Avsikten med initiativet är att det ska stimulera och synliggöra aktörer som i sin verksamhet bidrar till att lösa klimatutmaningarna och nå målet om ett fossilfritt samhälle. Initiativet ska också vara en plattform för dialog över bransch- och departementsgränser.
Aktörerna i initiativet, nu 157 inklusive 97 företag och 34 kommuner, ställer sig bakom att världen behöver bli fossilfri och ser positivt på att Sverige går före och på att det skapar bättre miljö, attraktivare städer och nya möjligheter till jobb. Alla aktörer i initiativet åtar sig att visa upp egna konkreta insatser för minskade klimatutsläpp och att göra detta inom ramen för FN:s åtgärdsagenda.
I dag har hela 35 aktörer i Fossilfritt Sverige skrivit in konkreta åtaganden i FN:s så kallade Nazcaplattform, och fler är på väg att göra det. Åtaganden i den plattformen granskas i enlighet med internationell standard framtagen av Global Reporting Initiative. Många betydande aktörer har valt att ansluta sig till initiativet Fossilfritt Sverige. Det är min övertygelse att deras konkreta klimatåtgärder och vår gemensamma dialog kring hur vi ställer om kommer att ge ett positivt bidrag till Sveriges samlade strävan att utveckla och nå det fossilfria samhället.
Då Rickard Nordin, som framställt interpellationen, anmält att han var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav tredje vice talmannen att Kristina Yngwe i stället fick delta i överläggningen.
Åsa Romson (MP):
Tack, Kristina Yngwe, för debatten om ett oerhört viktigt ämne! Jag hoppas att vi kan återkomma till det - inte bara till problemen utan också till hur vi i samhället kan ta steg för att lösa problem och skapa en mer giftfri miljö. Jag ska svara konkret på frågan om Miljömyndighetsutredningen.
Förslagen från den som handlar om tillsynsförstärkning kommer att användas i den övergripande och bredare tillsynsutredning som nu tillsätts. Det är många fler frågor i den delen som behöver vändas på; det var ganska uppenbart av flera förslag som låg kvar på departementet när jag tog över. Nu tillsätter vi den bredare tillsynsutredning som sedan länge har varit efterfrågad och behövs.
I och med det tror jag att vi får en bättre karta över hur vi kan stärka miljömyndigheternas tillsynsarbete. Det handlar också mycket om fördelningen mellan nationellt, regionalt och lokalt, om verksamhetsutövare och om att man i alla led har rätt information. Där hjälpte inte Miljömyndighetsutredningen, som bara tittade på de centrala myndigheterna.
Att göra stora omorganiseringar inom Naturvårdsverket eller Kemikalieinspektionen skulle knappast hjälpa arbetet framåt i dagsläget eftersom det är så akut. Det är viktigt att jobba med handlingsplanen så att Sverige är i framkanten. Just nu driver vi de andra EU-länderna framför oss när det gäller att få till kraftiga begränsningar av och regler för högfluorerade ämnen som grupp så att det inte stannar vid att förbjuda PFOS eller PFOA.
Vi har kommit vidare till att titta på hela gruppen och på fler produkter. Vi ser i utredningarna och i det här kunskapsläget att PFAS ökar i en del produkter. Därför måste vi jobba ännu mer proaktivt, och vi kan verkligen se hur viktig politiken är i detta. Vi ska inte lämna arenan. Konsumenterna ska självklart vara säkra när de gör sina produktval.
Åsa Romson (MP):
Åhörare! Edward Riedl har frågat mig om jag och regeringen ämnar begränsa kommunernas rätt att inrätta naturreservat och göra det möjligt att upphäva redan inrättade kommunala naturreservat. Herr talman! Låt mig inleda med att regeringen anser att det är oerhört viktigt att bygga fler nya bostäder. Behovet av nya bostäder är i dag otroligt stort.
Boverkets prognos är att det behövs 705 000 nya bostäder fram till 2025. Kommunala naturreservat är ett viktigt verktyg för att utveckla naturvården på lokal nivå. Att inrätta naturreservat är ett av flera viktiga planeringsverktyg för kommuner.
Min och regeringens uppfattning är att kommunerna använder sig av möjligheten att inrätta kommunala naturreservat på ett ansvarsfullt sätt för att skydda områden av värde för naturvården och för friluftslivet. Det sker ingen översyn av reglerna för inrättande av kommunala naturreservat. Jag anser att en aktiv grönstrukturplanering och inrättande av naturreservat stöttar ett attraktivt stads- och bostadsbyggande.
En hållbar samhällsplanering är avgörande för möjligheten att åstadkomma den samhällsomställning som regeringen eftersträvar och som bland annat förtydligas i de av riksdagen beslutade miljökvalitetsmålen och generationsmålet. Kommuner behöver därför planeringsunderlag som beaktar såväl behovet av bebyggelse som behovet av grönstruktur.
Genom att ta ett helhetsgrepp i arbetet med hållbar stadsutveckling, där bebyggelseutveckling går hand i hand med miljö-, klimat- och hälsofrågor, kan vi åstadkomma väl fungerande och attraktiva stadsmiljöer.
Åsa Romson (MP):
Jag får också tacka för debatten, även om jag inte fick svar på de frågor jag hade med mig hit, det vill säga: Är Moderaterna beredda att ta upp handsken från regeringen i bostadssamtalen och faktiskt göra gemensam sak i att öka kraven på kommunerna att bygga bostäder när bostadsbristen ser ut som den gör?
Och ser man verkligen inga möjligheter med att en aktiv grönstruktur- och bostadsplanering kan gå hand i hand så som vi har sett på många platser i Sverige?
Tesen att de kommunala naturreservaten skulle vara det stora hindret för bostadsbyggandet är svag sett utifrån de rapporter jag har tittat på och de kommuner jag har pratat med, inte minst de borgerligt styrda kommuner, herr talman, som gör jättemånga fina kommunala naturreservat i kraft av att öka attraktiviteten och bostadsbyggandet på orten.
Åsa Romson (MP):
Vi kommer tillbaka till en debatt som påbörjades av ledamot Edward Riedl tidigare här. Jag är glad att få avlägga regeringens svar på den interpellation som har inkommit. Edward Riedl har frågat mig om jag ämnar se över antalet riksintressen. Jag vill meddela att den dåvarande regeringen 2014 tillsatte en särskild utredare som fick i uppgift att titta på reglerna för riksintressen och föreslå förändringar.
Uppdraget redovisades den 2 december 2015 då den så kallade Riksintresseutredningen överlämnade slutbetänkandet Planering och beslut för hållbar utveckling - Miljöbalkens hushållningsbestämmelser till mig på Miljö- och energidepartementet. Frågan bereds för närvarande i Regeringskansliet. Det är därför inte aktuellt att göra ytterligare en översyn av dessa regler i nuläget.
Åsa Romson (MP):
Den omhuldade Riksintresseutredningen diskuteras här. Då måste jag få fråga interpellanten följande. Riksintresseutredningen utsågs på den förra regeringens direktiv, och den här regeringen har fullföljt dem.
Man var intresserad av att se om det går att hitta vägar framåt när det gäller en del problem i fråga om riksintressen, inklusive att se om det går att den vägen underlätta för bostadsbyggande.
Kan länsstyrelsen göra undantag från olika riksintressen? Boverket ska kartlägga alla riksintressen. Sedan ska varje länsstyrelse kunna göra undantag för områden av väsentligt allmänt intresse, till exempel bostadsbyggande. Är det vägen framåt? Det är kommunerna i Sverige som i dag har planmonopol.
Vi konstaterade i en tidigare debatt att det någonstans hänger på om kommunen vill säkerställa planering för att det finns byggbar mark. Jag undrar om man inte går över ån efter vatten när det gäller bostadsbyggande kopplat till de förslag som ligger på bordet från den förra regeringens riksintresseutredning. Interpellanten kanske kan upplysa mig om vilka förslag som man tror kommer att leda till mycket bostadsbyggande i den utredningen.
Åsa Romson (MP):
Tack för ytterligare en debatt om riksintressen! Jag tror att vi kommer att återkomma till frågan. Det är inte några enkla förslag som Riksintresseutredningen har kommit fram till. Jag noterar att interpellanten inte heller svarar på min fråga om vilka av de förslagen som faktiskt skulle leda till bostadsbyggande. Han får gärna återkomma till dem i annan form om han så önskar.
Att vi behöver bygga bostäder är helt uppenbart, och det är den här regeringens absoluta ambition att få det ökade bostadsbyggande som vi nu ser att öka ännu mer. Vi behöver bygga 700 000 bostäder på tio år, och på den uppgiften behöver alla aktörer vara med - inklusive att politiken under breda förutsättningar kan ge ramar för det.
Det vore alltså bra att återkomma till diskussionerna om hur vi ställer ökade krav på bostadsbyggande och möjliggörande. Skulle det komma upp bra förslag där är regeringen absolut beredd att titta på alla vändor. Det vi har fokus på är att vi behöver ge investeringsförutsättningar för hyresrätter, som hittills har varit för dåliga. Där går vi in med starka stöd. Vi behöver planeringsförutsättningar för infrastrukturen, precis interpellanten sa.
Även om det är okontroversiellt är det nog det som ska till för att vi ska få mer byggbar mark. Vi måste också säkra att byggbolagen kommer och bygger. Inte minst på många mindre orter har kommunpolitikerna svårt, även när de har byggbar mark, att få dit byggarna. Där behöver vi ökad konkurrens i byggsektorn. Alla de här planerna jobbar regeringen aktivt med, men vi får återkomma till dessa väsentliga frågor på området bostadsbyggande vid ett annat tillfälle.
Åsa Romson (MP):
Tack till mina meddebattörer för mycket bra synpunkter och mycket bra aktualisering av extremt viktiga frågor!
Vi tar i Sverige emot ganska mycket information om hur klimatförändringarna utgör påfrestningar på olika verksamheter i vårt land, också på sådant som är väldigt grundläggande för ekonomi och välfärd i olika kommuner.
Situationen när det gäller vatten på Öland och Gotland är särskilt prekär och definitivt av centralt samhällsintresse. Jag är väldigt glad över att ni tar upp dessa frågor. Här finns det utredningar som är tillsatta - en del har dellevererat eller slutlevererar i dag.
Jag förstår att mina svar, när jag i dag inte kommer med de ändringar till riksdagen som föranleds av utredningarna, uppfattas som att saker och ting tar lång tid. Men vi känner ju till arbetsordningen. När regeringen kommer med regelförändringar till riksdagen gör man det i särskild ordning genom propositioner och skrivelser.
Jag avser att återkomma - jag vet ännu inte i vilken form - med anledning av de här utredningarna. Vi kan gemensamt konstatera att vi behöver ändra i regelverken och också se över ansvarsfördelningsfrågorna när det gäller det förändrade klimatet.
Jag delar Anders Åkessons uppfattning att vår vattenlagstiftning inte alls reflekterar de svårigheter som torkor av det här slaget innebär. Det är en känd miljöproblematik där behovet av att dika ut för jordbruksmark står mot våtmarkernas funktion i ekosystemet. Där behöver vi balans av flera anledningar.
Även om vi inte talar i termer av översvämningar utan snarare om vattenfördröjning för att säkra en insippring till grundvattnet och bevarande av vattenresurser är detta något som vi behöver utveckla i Sverige. I länder där man har svåra problem är det med sådana metoder man har lyckats öka resiliensen i samhället när man står inför klimatförändringar.
För det är klimatanpassning detta handlar om. Då försöker jag svara också på en fråga som ligger på ansvarsområdet för Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, som ligger under Anders Ygemans ansvar. Inför den här interpellationsdebatten har jag inte haft något underlag om vilka medel som står till buds hos MSB, men såvitt jag känner till är klimatanpassning en av de frågor där de ska stödja lokala investeringar. Om det behövs mer medel där får vi se över det.
Jag vet att de pengarna behövs, och det är också något som regeringen jobbar med. Att pausa prospekteringar för fossilgas och liknande gäller beslut som är fattade av myndigheter. Där finns det en domstolshantering. Som minister kan jag inte här i talarstolen uttala att vissa processer ska avstanna.
Däremot deklarerar jag väldigt tydligt att regeringens uppfattning är att vi inte ska öppna upp för utvinning av uran, olja eller gas i Sverige. Med detta vill jag vara väldigt tydlig. När det gäller geoundersökningar med flyg har det kommit till min kännedom att detta ligger under myndigheten SGU, som ligger under Näringsdepartementet.
Jag har inte fått mer information inför denna debatt om vilka möjligheter de som myndighet har att genomföra sådana undersökningar i detta fall.
Åsa Romson (MP):
Jag ska återigen tacka för en bra diskussion. Jag tar med mig flera frågor till mina ministerkollegor och myndighetsstrukturen. Jag hoppas att vi kan återkomma om dem skyndsamt. Jag vill också rikta en extra tanke åt den landsända som även för mig är väldigt kär. Det är ett fantastiskt landskap. Jag återvänder gärna till Öland. Jag har varit där ett par gånger, och jag återvänder gärna i egenskapen av att titta på frågorna. Vi får se när det kan komma.
Åsa Romson (MP):
Tack för engagerade inlägg om en väldigt viktig näringslivsgren för Sverige! Det är den inte bara rent ekonomiskt och för att den medför arbetstillfällen i stora delar av landet utan också för att varje land behöver en stabil och utvecklad livsmedelsproduktion. Det är också en del av vår säkerhetsmässiga grundstruktur.
Det är naturligtvis angeläget för regeringen att säkerställa goda villkor för jordbruksnäringen. Det är också med de ingångarna som regeringen har tillsatt och i bred diskussion arbetar med en nationell livsmedelsstrategi. Målsättningen är att ge förutsättningar för att öka produktionen av livsmedel i Sverige.
Jag vill också säga att vi har en otroligt engagerad och medveten konsumentkår i Sverige. De svenska konsumenterna är väldigt stolta över de svenskproducerade varorna. De litar på svenska produkter, och i mätningar och analyser får de också rätt av forskare i sin analys att man kan lita på svenska produkter.
Svenska produkter innehåller nu för tiden - åtminstone generellt och inte till enstaka exempel sett - minskande halter av bland annat rester från bekämpningsmedel.
Det är någonting oerhört värdefullt för Sverige och jordarna men framför allt för konsumenterna, inte minst de som vill kunna lita på produkterna och att vi får bort så mycket gifter som möjligt ur systemet. När det gäller EU:s regelverk talar vi ändå om regelverk som är, vill jag betona, harmoniserade och samordnade i hela EU.
Det är alltså regelverk som vi i Europeiska unionen gemensamt har kommit överens om. Det är också regler som tillämpas nationellt utifrån att det är ett harmoniserat regelverk. Det betyder att de avvikelser som finns måste läggas inom de ramar som regelverket tillåter. Jag redogjorde ganska detaljerat i svaret för hur Kemikalieinspektionen hanterar frågan.
De här dialogerna är oerhört viktiga. Det är också oerhört viktigt att myndigheten i sina regelbundna dialoger med berörda branschorganisationer och företag tar in ytterligare information. Detta ska ligga till grund för bedömningarna av vad som är inom regelverket, vilket behov marknaden har, vilka andra möjligheter som finns och vilken miljöpåverkan det här har. Det är den sammanvägda bedömningen av det som ligger till grund.
Exakta bedömningar och tillämpningar av de här reglerna är inte min eller någon av mina regeringskollegors uppgift att uttala sig om eftersom det är domstolar som har möjlighet att pröva reglerna i slutändan.
Åsa Romson (MP):
Jag tackar för en viktig debatt som gäller en av Sveriges viktigare näringsgrenar, som jag sa. Regeringen är väldigt angelägen om att konkurrensmöjligheterna för det svenska jordbruket och framför allt dess utvecklingsmöjligheter är goda. Vi ser att det är en viktig näring - kanske egentligen inte alltid främst som den största exportnäringen utan framför allt som en viktig säkerhetsnäring för Sverige. Inte minst ger den jobb och utveckling i hela landet. Det är alltså ett angeläget område, och vi jobbar som sagt brett med frågorna.
Jag är också medveten om att Konkurrenskraftsutredningen kom fram till ett antal slutsatser och att det bereds i Regeringskansliet under landsbygdsministern. Vi får alltså återkomma i saken. Samtidigt ska vi ju slå vakt också om konsumenternas stora tilltro till de svenska produkterna.
Jag tror nämligen att det är en viktig konkurrens- och utvecklingsfaktor för det svenska jordbruket att det också fortsätter att ha ett gott renommé bland de svenska konsumenterna. Det handlar om att de litar på att produkter är säkra, att det inte finns bekämpningsmedelsrester och att man inte medverkar till att sprida gifter i miljön. Med detta vill jag tacka de två debattörerna för en trevlig debatt, fru talman.
Åsa Romson (MP):
Det är naturligtvis inte så att regeringen stillatigande vill se några delar av livsmedelsnäringen gå under isen och sluta producera svenska jordbruksprodukter med hög kvalitet. Det är angeläget att vi gör det i Sverige, och det är angeläget att vi tar ansvaret att göra det på ett säkert och miljö- och hälsomässigt bra sätt.
Det är någonting inte minst svenska jordbrukare har slagit vakt om och som svenska myndigheter har utgått från är en gemensam grund. Det gemensamma regelverket i EU bygger på att man ska ta hänsyn i de här leden. Det finns indikationer på att samma regler används olika i olika länder - jag håller med, och jag läser samma rapporter.
Det är naturligtvis också en fråga för Sverige, alltså att agera för att säkerställa att reglerna fullföljs när det gäller hänsynen i andra länder. Vi kan inte ha en pokersituation där lantbrukare i vissa länder får fördelar och kan använda vissa undantag i lagstiftningen som inte är tillämpbara i ett bredare perspektiv under väldigt lång tid. Det är naturligtvis en konkurrensnackdel, och vi måste givetvis agera ansvarsfullt utifrån den gemensamma marknaden och säkerställa att också andra länder tar det ansvaret.
Jag tar absolut till mig den situations- och lägesbeskrivning ledamöterna gör. Regeringen ser allvarligt på situationen, och vi kommer att återkomma i frågan. Tack för en bra debatt!
Åsa Romson (MP):
Rickard Nordin har frågat kultur- och demokratiminister Alice Bah Kuhnke på vilket sätt hänsyn tas till kulturmiljövärden i de åtgärder som planeras med anledning av genomförandet av EU:s ramdirektiv för vatten. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen.
Svar på interpellationer Jag vill inleda med att konstatera att vattnets kraft har nyttjats av människan i många århundranden här i Sverige, vilket har format och påverkat de vattenanknutna miljöerna. Bevarade historiska byggnader och lämningar vid sjöar och vattendrag utgör i dag viktiga och värdefulla inslag i vår livsmiljö som uppskattas av många människor.
Miljöerna utgör samtidigt väsentliga delar av kulturarvet som kan ge oss betydelsefull kunskap om samhällets utveckling. Att verka för bevarande av natur- och kulturmiljövärden är också en av preciseringarna inom miljömålet Levande sjöar och vattendrag.
Jag konstaterar också att vattenkraft är en av flera olika sorters vattenverksamheter som har påverkan på de vattenförekomster som EU:s ramdirektiv för vatten syftar till att skydda. Den förra regeringen tillsatte den så kallade Vattenverksamhetsutredningen för att se över reglerna om vattenverksamheter.
Vattenverksamhetsutredningen har, som Rickard Nordin nämner, sedermera lämnat sitt slutbetänkande till regeringen, och utredningens förslag har därefter remitterats. Regeringen avser att återkomma till riksdagen i frågan.
Vattenkraften byggdes ut under en tid när miljökraven inte var desamma som i dag, och det har i huvudsak inte genomförts några miljöanpassande åtgärder vad gäller förutsättningar för djur- och växtliv under den tid som dessa anläggningar varit i drift - nu pratar jag generellt och i övergripande termer om den svenska vattenkraften.
Samtidigt är vattenkraften avgörande i omställningen till ett helt förnybart energisystem och därmed miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan. En framtida lagreglering behöver se till att vi ökar takten för att anpassa vattenkraften till dagens miljökrav och att vi når de av riksdagen fastställda miljökvalitetsmålen samt de mål som finns inom energi- och klimatpolitiken.
I det fortsatta arbetet måste avvägningar göras mellan olika intressen, till exempel fiskvandring, kraftsystemets behov och värnande av kulturmiljöintressen.
De föreslagna åtgärderna riktas till Riksantikvarieämbetet och Havs- och vattenmyndigheten och föreslås ske efter samråd med länsstyrelserna och centrala myndigheter med ansvar inom relevanta sak- och/eller förvaltningsområden.
Vattenmyndigheterna har överlämnat åtgärdsprogrammen till regeringen efter att Jordbruksverket och ett antal kommuner begärt detta. Arbetet med prövningen pågår i Regeringskansliet, och det är inte möjligt för mig att uttala mig om hur de slutliga åtgärdsprogrammen kommer att se ut.