KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lotta Johnsson Fornarve (V):
Vi debatterar nu en ny lag om personnamn. Det är hög tid att Sverige får en ny, modern namnlag med större valfrihet. Förslaget innebär att det blir enklare för människor att själva välja både förnamn och efternamn - med vissa undantag, till exempel när det gäller namn som kan verka kränkande eller namn som av olika skäl måste skyddas. Namnet är viktigt för vår identitet.
Det är även viktigt för att samhället ska kunna identifiera olika personer, men främst är namnet viktigt för den enskilda - för mig som person. Namnet visar vem man är och vem man har släktskap och gemenskap med. Eftersom rätten till ett visst efternamn är nära förknippad med personligheten omfattas den också av rätten till privatliv enligt Europakonventionen. Enligt barnkonventionen har barn rätt till sin identitet, som enligt lag visas bland annat i form av namn och släktförhållanden.
Det nya förslaget innebär bland annat att de automatiska förvärven av efternamn genom födsel och adoption avskaffas. Alla efternamn ska förvärvas genom ansökan, och det ska finnas många möjliga efternamn att förvärva. Barnet kan till exempel få mammans eller pappans efternamn, eller bådas. Man kan också välja att ta mammans eller pappans förnamn och lägga till son eller dotter. Detta är jättebra.
En förändring som jag vet att många väntar på är möjligheten att ta ett dubbelt efternamn. I dag är detta inte möjligt, vilket jag själv har fått erfara. Jag och min make hade gärna velat behålla de respektive efternamn som vi hade innan vi gifte oss, samtidigt som vi ville lägga till den andras efternamn. Genom denna nya lag blir detta möjligt, och jag vet att jag inte är ensam om att välkomna denna nya möjlighet. Efternamnen kan kombineras som man vill.
Begränsningen är att inte fler än två efternamn tillåts. Genom att ta ett dubbelnamn stärker man namngemenskapen inom familjen. Det är också bra för jämställdheten. Jag tycker att det är rimligt att de vanligaste namnen blir fria för alla. Detta gäller efternamn som bärs av 2 000 eller fler. Jag tror inte att alla Andersson eller Svensson blir upprörda över att det blir ytterligare några Andersson eller Svensson i samhället.
De flesta remissinstanser har också tillstyrkt detta förslag om att ta bort skyddet för de vanligaste efternamnen. Det är däremot rimligt att mindre vanliga efternamn, som bärs av bara en eller ett fåtal släkter, är administrativt skyddade. Skyddsintresset blir dock svagare ju fler bärare ett efternamn har. Långt ifrån alla vill ha ett utmärkande namn.
Många gånger handlar ett namnbyte i stället om att befria sig från ett namn som man av olika anledningar inte längre kan identifiera sig med eller vill förknippas med. Det kan till exempel handla om trakasserade personer som vill byta till ett mer alldagligt efternamn, och då måste den möjligheten finnas. Förslaget kan också underlätta för sambor som vill få en namngemenskap.
Det är också rimligt och bra att Skatteverket blir ensam namnmyndighet med den nya lagen, som - om den går igenom - träder i kraft den 1 juli 2017. Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer.
Lotta Johnsson Fornarve (V):
Tack, Ola Johansson, för dina kommentarer och din fråga! Det är naturligtvis viktigt med jämställdhet på alla områden, vilket jag försökte betona i mitt anförande. Vänsterpartiet är det parti som står upp för jämställdhet på alla områden i samhället. När det gäller vinster i välfärden vill vi ha en begränsning av vinstuttaget eftersom det handlar om verksamhet som är finansierad av skattemedel.
Vi menar att skattemedel ska gå till det de är avsedda för, till verksamheter såsom skolan, vården och omsorgen. De ska inte gå till att betala ut vinster till privata ägare. Detta är bakgrunden till att vi vill ha ett stopp för vinstuttag i välfärden.
Lotta Johnsson Fornarve (V):
Först vill jag säga att det är väldigt stor skillnad på att bygga och driva ett sjukhus; det är helt olika förutsättningar som gäller. Att vi vill ha ett stopp för vinstuttag i välfärden beror ju på att denna verksamhet finansieras med skattemedel, och skattemedel ska inte gå ned i privata fickor. Varenda krona ska användas som det var tänkt inom välfärden.
Det här med aktiekapital har vi diskuterat tidigare. Vi ser att det behövs ett visst kapital för att man ska kunna starta ett aktiebolag. Det är helt enkelt nödvändigt att man har lite muskler, att man har lite att gå på, om man ska klara av att driva ett aktiebolag.
Det behövs en genomtänkt och hållbar affärsidé, och det krävs ett visst kapital i botten för att man ska klara detta. Men Vänsterpartiet ser också den stora risken för att vi, om vi minskar aktiekapitalet, får en ökad brottslighet - att det startas fler oseriösa företag. Begränsningen av aktiekapitalet är viktig för att stoppa detta.
Lotta Johnsson Fornarve (V):
Jag valde att ta replik på Johanna Haraldsson eftersom hon representerar ett av regeringspartierna. Ni i majoriteten har beslutat er för att avslå min motion, och jag undrar hur ni resonerar. Du och jag verkar ha samma bild av situationen för trafikskadade, med alla de svårigheter som de står inför, till exempel när det gäller att få ersättning och vad gäller försäkringsläkarnas starka inflytande.
Trafikskadenämnden har fått massiv kritik från många trafikskadade under en lång rad år, vilket vi också hörde i dag på seminariet. Detta är ingen ny fråga. De trafikskadade upplever att prövningen i Trafikskadenämnden inte är objektiv, obunden och rättssäker. Jag har själv - precis som du - varit i kontakt med många trafikskadade som bekräftar den här bilden.
Anser du inte, nu när de trafikskadades tilltro till Trafikskadenämndens förmåga att pröva ärenden på ett rättssäkert sätt är så låg, att detta borde vara tillräcklig grund för att snarast ta initiativ till att genomföra en grundlig utredning med syfte att granska hur Trafikskadenämnden fungerar ur ett rättssäkerhetsperspektiv?
Lotta Johnsson Fornarve (V):
Jag tackar för svaret. Jag håller med om att det är bra att regeringen har tagit tag i den här frågan. Jag ställer mig också positiv till de åtgärder som man har vidtagit. Men jag menar att detta inte är tillräckligt - man måste göra mer. Man måste titta på Trafikskadenämnden på djupet. Man måste titta på hur den verkligen fungerar, för det har kommit fram så mycket kritik från trafikskadades sida, och denna kritik är massiv. Det är uppenbart att försäkringsbolagen har ett starkt inflytande - alltför starkt - i nämnden.
Vi ser också hur man i de allra flesta fall som behandlas i nämnden följer bolagens linje. År 2015 gjorde man detta i 80 procent av fallen, vilket jag tycker talar sitt tydliga språk. Det finns också mycket annat att säga om Trafikskadenämnden som jag tycker visar på att man måste gå till botten med hur den fungerar. Ett exempel är det faktum att de trafikskadade själva inte är representerade i nämnden, vilket jag tycker är väldigt negativt.
Lotta Johnsson Fornarve (V):
Vi i civilutskottet står varandra ganska nära i den här frågan över lag, menar jag. Vi vill ju alla hjälpa dem som är överskuldsatta och har stora problem. Vi vill helst ha tre år, men vi vill behålla de två betalningsfria månaderna. Det berättade jag i mitt anförande.
Det kanske man kan tycka är lite väl frikostigt, men vi tror ändå att det är viktigt eftersom många av dem som är överskuldsatta har levt i överskuldsättning under mycket lång tid - i flera år innan de kommer till skuldsanering. Vi tror ändå att de två betalningsfria månaderna är väldigt viktiga för att människor ska få lite andrum. Det är särskilt viktigt för barnfamiljer.
Lotta Johnsson Fornarve (V):
Jag vill börja med att yrka bifall till vår reservation, vilket jag glömde under mitt anförande. Det var glädjande att höra att propositionen kommer, Krister Örnfjäder, för det var precis det jag tänkte fråga om. Vi har väntat länge nu på den här propositionen som har blivit fördröjd redan tidigare, så det här känns positivt. Men jag skulle ändå vilja fråga dig hur du ser på exporten av krigsmateriel till diktaturer, om den ska stoppas helt och hållet.
Jag skulle också vilja fråga hur du ser på Europaparlamentets beslut om att införa sanktioner gentemot Saudiarabien. Saudiarabiens krigföring i Jemen har lett till att 6 000 människor har dödats under det här året, och hälften av dem är civila och barn. Striderna med de massiva bombanfallen har lagt landet i ruiner, och 80 procent av landets befolkning är beroende av humanitärt stöd. Det här är en omfattande humanitär katastrof.
Flera av attackerna betecknas som krigsbrott. Anser inte du, Krister Örnfjäder, att det är dags att införa ett vapenembargo mot Saudiarabien?
Lotta Johnsson Fornarve (V):
Jag tackar ministern för svaret på min interpellation om bättre konsumentskydd vid telefonförsäljning. Det är glädjande att regeringen har en hög ambition när det gäller konsumentskyddet och att ministern ser att försäljning via telefon är ett problemområde. Det är också mycket bra att Konsumentombudsmannen nyligen getts stärkta sanktionsmöjligheter för att komma till rätta med oseriösa marknadsföringsmetoder. Jag är dock rädd för att dessa åtgärder inte är tillräckliga.
Det är snart ett och ett halvt år sedan betänkandet Ett stärkt konsumentskydd vid telefonförsäljning presenterades. Men hittills har det hänt för lite på området. De flesta telefonförsäljare är seriösa, vilket jag verkligen vill understryka. Men tyvärr finns det ett växande missnöje bland konsumenter när det gäller telefonförsäljning. Därför borde det finnas ett stort intresse även från branschen för att komma till rätta med oseriösa försäljare.
Under de senaste åren har antalet problem som uppstår i samband med telefonförsäljning ökat, enligt Konsumentverket, kommunala konsumentvägledare och Sveriges Konsumenter. Det handlar om allt från stark irritation över att bli störd till rena bedrägerier. Enligt Konsumentvägledarföreningen får konsumentvägledarna runt om i Sverige dagligen samtal om telefonförsäljning där konsumenten anser sig lurad.
Den bild som framträder är att antalet konsumenter som drabbas av aggressiva, påstridiga och överrumplande försäljare ökar alltmer. Utredningen visar att det finns konsumentgrupper som är särskilt utsatta vid telefonförsäljning, exempelvis vissa äldre personer, personer som inte behärskar svenska språket fullt ut och personer med olika funktionsnedsättningar. Sammantaget bedömer utredningen att åtgärder behöver vidtas för att stärka konsumentskyddet.
En central del av dagens konsumentproblem gäller oklarheter i fråga om de avtal som ingås via telefon. Därför föreslår utredningen att det ska lagstiftas om krav på skriftliga avtal vid telefonförsäljning. Sverige har sedan länge ett relativt svagt rättsligt skydd för konsumenter vid telefonförsäljning jämfört med jämförbara länder i Europa, bland andra våra nordiska grannländer och Tyskland.
Dagens teknik möjliggör olika former av digitala lösningar, till exempel e-legitimation eller elektronisk signatur, för att underlätta godkännande av ett avtal. En sådan lösning borde även branschen vara intresserad av. När det gäller Nixregistret - det vill säga rätten att slippa bli uppringd - är det ett problem att detta fungerar dåligt.
Därför borde det i stället införas ett omvänt Nixregister, det vill säga att konsumenter som vill ta emot direktreklam och försäljning via telefon anmäler detta till registret. Konsumenten gör då ett aktivt val för att kunna bli uppringd i marknadsföringssyfte.
Lotta Johnsson Fornarve (V):
Jag tackar ministern för en bra debatt. Jag ser fram emot en förstärkning av konsumentskyddet i samband med telefonförsäljning. Mycket tid har gått förlorad med alldeles för många lurade konsumenter som följd. Nu brådskar det att få till ett beslut om förslag om skriftlig bekräftelse. Något annat vore att svika de konsumenter som framgent riskerar att råka illa ut, inte minst äldre personer med funktionsnedsättningar och de med begränsade kunskaper i svenska.
Låt även oss konsumenter själva avgöra om vi vill bli uppringda av en telefonförsäljare eller inte och inför ett omvänt Nixregister. Det är mina medskick till ministern. Tack för debatten!
Lotta Johnsson Fornarve (V):
Jag tackar ministern för svaret på min interpellation om AP-fondernas investeringar i det ockuperade Västsahara. Västsahara är ockuperat av Marocko sedan mer än 40 år. Det är en ockupation som av den internationella domstolen i Haag har bedömts vara rättsvidrig. I 25 år har FN:s säkerhetsråd försökt genomföra en avkoloniseringsplan för Västsahara.
Den accepterades 1991 av både Polisario Front och Marocko och innebär bland annat att en folkomröstning ska äga rum. Men Marocko har hittills lyckats förhala och sabotera processen. Det är en katastrof att omvärlden har låtit ockupationen pågå under så lång tid. Marocko har systematiskt plundrat det ockuperade Västsahara på naturtillgångar - helt mot folkrätten eftersom de inte kommer det västsahariska folket till del.
Västsahara har en av världens rikaste fosfattillgångar. Den stora energislukande fosfatgruvan Bou Craa drivs sedan ockupationen av den marockanska staten. Även fiskfabrikerna i El-Aaiún och Dakhla samt de enorma växthusen utanför Dakhla är mycket energikrävande. Vinsterna från dessa västsahariska naturtillgångar och produkter hamnar i marockanska fickor.
FN:s dåvarande undergeneralsekreterare för rättsliga frågor, Hans Corell, slog 2002 fast att utvinning av naturresurser från Västsahara strider mot folkrätten så länge de inte kommer det västsahariska folket till del eller sker med deras medgivande. Marocko, som var årets värd för FN:s klimatkonferens, marknadsför sina projekt inom grön energi utan att nämna att de genomförs på ockuperat område.
Två av fem planerade vindkraftsparker kommer nämligen att byggas i det av Marocko illegalt ockuperade Västsahara. Det är vindkraft som Marocko i huvudsak ska använda för att driva fosfatfabriken och fortsätta med sin plundring av Västsaharas naturtillgångar.
I en ny rapport från Western Sahara Resource Watch framkommer det att 22 vindkraftverk som tidigare byggts av det tyska företaget Siemens har bidragit med 95 procent av den energi som behövs för utvinningen av icke förnybara mineraler från Västsahara, främst fosfat. Tyska Siemens och italienska Enel är de utländska företag som är mest involverade i vind-energiproduktion på ockuperat område. Svenska Fjärde och Sjunde AP-fonden har aktier i dessa företag.
Utländska företag bidrar till att Marockos ockupation av Västsahara befästs och att västsaharierna plundras på sina naturtillgångar. Det är allvarligt att svenska pensionspengar är med och finansierar folkrättsbrott. De utländska företagens investeringar i det ockuperade Västsahara bidrar dessutom till att förhindra att FN-processen för ett fritt Västsahara får en lösning. Svenska pensionspengar bör inte finansiera exploatering av Västsaharas naturresurser.
Regeringen kan inte vara passiv i denna fråga utan bör uppmana AP-fonderna och andra svenska investerare att inte investera i infrastruktur eller annan verksamhet på ockuperat område, precis som redan gjorts i Norge och Danmark.
Lotta Johnsson Fornarve (V):
Tack, ministern, för svaret! Det är uppenbarligen något som inte har fungerat när två av våra AP-fonder - våra pensionspengar - har aktier i företag som har investeringar på ockuperat område och som på det sättet bidrar till att bryta mot folkrätten. Jag besökte nyligen de västsahariska flyktinglägren i Saharas öken i södra Algeriet, dit majoriteten av den västsahariska befolkningen tvingades fly på grund av den marockanska ockupationen.
I 40 år har man väntat på att den utlovade avkolonialiseringsprocessen ska komma igång. Allt fler känner en stor frustration, och särskilt de yngre pratar om att ta upp den väpnade kampen igen. Omvärlden kan förhindra en sådan utveckling genom att se till att fredsprocessen tar fart på allvar. Nu när Sverige blir medlem i FN:s säkerhetsråd är det viktigt att agera med kraft så att ett datum kan sättas för när folkomröstningen kan äga rum.
Vi kan också skicka tydliga signaler om att vi står upp för folkrätten och inte accepterar att Västsaharas naturtillgångar plundras. Här har regeringen har ett ansvar, menar jag, för att vara tydlig om vilka spelregler som gäller för AP-fonderna. Det kan inte vara så att regeringen inte agerar när svenska AP-fonder, genom sitt aktieinnehav i infrastruktur på ockuperad mark, bidrar till plundringen av Västsaharas naturtillgångar.
Etikrådet, som är ett samarbetsorgan för AP-fonderna runt etiska frågor, uppmanar till att inte investera i Västsahara, precis som ministern nämnde.
Etikrådet skriver så här i sitt policydokument: "Målet för Etikrådets dialoger är att få bolag att upphöra med utvinningen eller köp av mineraltillgångar från Västsahara, alternativt påvisa att utvinningen eller köp av mineraltillgångar genomförs i enlighet med den västsahariska befolkningens intressen och önskemål, i linje med FN:s utlåtande från 2002 angående situationen i Västsahara."
Det är uppenbart att AP-fonderna bryter mot sina egna etiska regler när man äger aktier i det tyska företaget Siemens och det italienska företaget Enel, som förser fosfatindustrin med energi så att Marocko kan fortsätta med sin utvinning av det vita guldet och stoppa vinsten i den marockanska statens fickor.
Det faktum att Fjärde och Sjunde AP-fonden har aktier i infrastruktur i det ockuperade Västsahara visar att det inte räcker med att hoppas på att svenska investerare ska följa de internationella konventioner som Sverige skrivit under och ta sitt ansvar för folkrätten. Det är uppenbart att den svenska regeringen måste bli mycket tydligare när det gäller investeringar kopplade till folkrätten.
Det minsta regeringen kan göra är att uppmana alla svenska aktieinnehavare, inklusive AP-fonderna, att inte investera i infrastruktur eller annan verksamhet på ockuperat område, precis som redan gjorts i våra grannländer Norge och Danmark. Detta kan inte vara en omöjlighet. Det tycker jag att vi är skyldiga det västsahariska folket.
Lotta Johnsson Fornarve (V):
Tack, ministern! Det är bra att Sverige har ett starkt engagemang i FN - vi kommer att ha ett ännu starkare engagemang nu när vi blir medlemmar i säkerhetsrådet, för att hitta en lösning på Västsaharafrågan och försöka stärka folkrätten på olika sätt - och att ministern anser att detta arbete är oerhört viktigt. Det är det naturligtvis. Jag tror ändå att man måste bli tydligare när det gäller just folkrätten och investeringar.
Vi kan inte se på hur svenska pensionspengar fortsätter att finansiera folkrättsbrott. De utländska företagens investeringar i det ockuperade Västsahara bidrar dessutom till att förhindra att FN-processen om ett fritt Västsahara får en lösning. Ministern säger att man vill stärka dialogen och jobba genom dialog. Det tycker jag är bra.
Jag vill därför fråga ministern om han i denna dialog kan tänka sig att man uppmanar de svenska AP-fonderna att upphöra med investeringarna i infrastruktur eller annan verksamhet på ockuperat område precis som har gjorts i till exempel Danmark. Är ministern beredd att ta ett sådant initiativ?
Lotta Johnsson Fornarve (V):
Tack, ministern, för svaren och debatten! Jag är glad för att ministern lovar att det svenska stödet till de västsahariska flyktingarna kommer att fortsätta. Det är oerhört viktigt. Jag hoppas också att ministern kommer att jobba hårt för att se till att biståndet till lägren blir mer differentierat och att vi får garantier för att den viktiga makrillen kompenseras så att maten till flyktingarna blir mer näringsriktig.
Jag hoppas också att ministern är beredd att utveckla biståndet i framtiden så att det även kommer att omfatta den del av Västsahara som är under Polisarios kontroll. Jag är övertygad om att det skulle bidra mycket till att minska frustrationen bland västsaharierna och bidra till mer stabilitet och framtidstro. Ministern nämner också den strategiska regionala utvecklingsplanen.
Jag tror att ett av de viktigaste bidragen till en sådan plan skulle vara att Sverige erkänner Västsahara. Det skulle verkligen öka stabiliteten, möjligheten till fred och till att få lugn och ro i regionen. Annars finns det faktiskt en risk att det kommer att utbryta krig igen mellan Västsahara och Marocko. För närvarande är det bara eldupphör, och det råder en stor frustration bland framför allt unga västsaharier. Krig vill vi naturligtvis undvika.
Ett erkännande skulle påskynda processen och bidra till att få en snabb lösning på den långa konflikten.
Lotta Johnsson Fornarve (V):
Tack så mycket, utrikesministern, för svaret! Självklart är det bra att vi har fått igenom en del skrivningar när det gäller de mänskliga rättigheterna, precis som utrikesministern tydliggör. Särskilt detta med kvinnors deltagande i processen tycker jag är jätteviktigt. Men det som verkligen betyder någonting när det gäller de mänskliga rättigheterna är att Minurso får mandat att övervaka de mänskliga rättigheterna.
Det är inte rimligt att Minurso som enda fredsbevarande styrka inte har den rättigheten. Även om det är svårt att få igenom det får vi inte sluta driva frågan, menar jag, utan vi måste fortsätta kämpa för att Minurso ska få ett MR-mandat. Folkomröstningen är också en otroligt central punkt.
Där måste FN sätta ned foten och verkligen besluta att folkomröstningen ska äga rum och fastställa ett datum. Det är inte en orimlighet. Det är hög tid att denna långa ockupation som nu har pågått i 42 år äntligen får ett slut och att flyktingarna som befunnit sig i flyktinglägren under så många år får återvända till sitt land. Jag har besökt de västsahariska flyktinglägren flera gånger. Jag har besökt den befriade delen av landet.
Jag har försökt ta mig in i det ockuperade området men stoppats av Marocko. Alla västsaharier som jag träffar bekräftar att det jäser bland framför allt de yngre västsaharierna, som känner en stor frustration över att inget händer och därför vill återuppta den väpnade kampen. Det har man hittills lyckats stoppa, men jag tror att det finns en allvarlig risk att den väpnade kampen kommer att återupptas om inte någonting händer på riktigt.
Vi vill inte se ytterligare ett krig i Afrika; det vill vi verkligen inte. Men det börjar bli bråttom om vi ska kunna förhindra det, tror jag.