KBLab/rixvox huggingface dataset:
Roger Haddad (L):
Jag vill först yrka bifall till de delar i propositionen som vi står bakom och också reservationerna 1 och 2 från Folkpartiet. Herr talman! Det är glädjande att Sveriges riksdag i dag ska besluta om att förstärka brottsoffers rättigheter och stöd.
Betänkandet som vi behandlat i justitieutskottet visar ändå att de största förändringarna främst kommer att synas på europeisk nivå eftersom Sverige ligger långt framme när det gäller brottsoffers rättigheter. Det är egentligen smärre justeringar, kan man tycka, som föreslås i regeringens proposition om tolkservice, översättning av dokument samt bättre information vid domstolsförhandlingar. Det är bra förslag.
Folkpartiet har i hanteringen av ärendet lämnat ett antal tilläggsförslag, som jag redan yrkat bifall till, för att ytterligare förstärka ett i grunden bra EU-direktiv. Det vi lyfter fram är frågan om utvärdering av lagstiftningen men även frågan att utvidga målsägandebegreppet. Här vill jag understryka det som står i betänkandet.
EU-direktivet slår fast minimiregler. Det finns ingenting som hindrar Sverige att utvidga de rättigheter som fastställs i detta direktiv för att ge brottsoffer en högre skyddsnivå. Folkpartiet anser därför att till exempel barn som bevittnat brott mot närstående också ska omfattas av lagändringarna. Detta förslag fokuserar enkom på när barn själva utsatts för brott.
Folkpartiet anser även att barn som bevittnar våld ska betraktas som brottsoffer, och de borde därmed omfattas av ökade rättigheter, till exempel biträde i domstol.
Ur ett barnperspektiv är det av största betydelse att barn i sådana situationer, även om de inte i formell mening skulle vara målsägande, får möjlighet till information om tid och plats för sammanträden och även får möjlighet till tolkning och översättning om så behövs.
Dessa våra yrkanden avstyrks tyvärr av en majoritet i utskottet med hänvisning till att det i förhållande till direktivet saknas skäl att utvidga det svenska målsägandebegreppet så att det även omfattar barn som har bevittnat våld mot närstående. Herr talman!
Folkpartiet vill här påminna om det underlag som kommit från polisen, åklagare och nationella samordnaren som bekräftar vår analys att det finns brister när det gäller kunskap och kompetens om de barn som bevittnar våld mot närstående.
Därför vill Folkpartiet, till skillnad från övriga utskottsmajoriteten, att regeringen återkommer till riksdagen med ett kompletterande förslag för att även barn som bevittnat brott mot närstående ska tillförsäkras samma rättigheter.
Roger Haddad (L):
Jag lyssnade noga på Socialdemokraternas representant, som sa: Vi står bakom utskottets förslag i betänkandet, förutom det som Folkpartiet - och Vänsterpartiet - har anfört. Folkpartiet har särskilt pekat på just barn som bevittnar våld mot närstående.
I betänkandet refereras till gamla propositioner från 2005, och det finns säkert senare propositioner där frågan har varit uppe. Det finns också referat från remissinstanser, ideella brottsofferjourer och organisationer som för fram och delar bilden av att barn borde få fullständiga rättigheter när det gäller målsägandebiträden eller annat stöd.
Jag hör vad Sanne Eriksson säger, men det finns inga argument i sak som ni anför när det gäller varför det inte ska vara så här. Det är jag nyfiken på. Varför säger Socialdemokraterna nej?
Roger Haddad (L):
Jag har läst dessa delar. Det enda argument ni har i betänkandet där ni hanterar vår motion är att ni inte vill föregripa Regeringskansliets beredning. Ni anger inte någon värdering i sakfrågan.
Sanne Eriksson får en chans till: Tycker ni i sak från Socialdemokraterna att barn ska ha rätt till bättre stöd och att de ska klassas som brottsoffer i den här meningen?
Roger Haddad (L):
Folkpartiet vill till att börja med understryka att det är välkommet att EU-samarbetet fördjupas också på det område som berör viseringsreglerna både inom unionen och med tredjeland. Redan 2004 beslutade Europeiska unionens råd om inrättande av ett gemensamt viseringssystem.
Helt klart är detta nödvändigt för att EU-länderna ska kunna kombinera öppenhet och rörlighet mellan länderna och även en fungerande brottsbekämpning, som är särskilt föremål för justitieutskottets ansvarsområde.
EU:s viseringssystem är en del av det så kallade Schengensamarbetet som har två syften, dels främja den viktiga personliga rörligheten inom EU, dels motverka internationell kriminalitet och olaglig invandring. I grunden anser vi att det är mycket positivt att detta beslut äntligen kommer till stånd.
Men ett fördjupat EU-samarbete när det gäller yttre gränskontroll, brottsbekämpning med mera ställer också högre krav på rättssäkerhet och integritetsskydd. Folkpartiet har därför i detta betänkande, herr talman, betonat behovet av en översyn av EU:s dataskyddsreglering samtidigt som vi är medvetna om att förhandling pågår sedan 2012-2013 om en framtida reglering.
Av våra två reservationer i detta betänkande vill jag ändå särskilt yrka bifall till reservation nr 3. Från Folkpartiets liberalernas horisont berör denna del i regeringens förslag till lagändring om internationellt polisiärt samarbete en mer principiell fråga, nämligen samarbetet med tredjeland utanför Europeiska unionen.
Lagförslaget innebär att det i särskilda fall ska finnas möjlighet att göra undantag från det generella förbudet mot att lämna viseringsuppgifter till tredjeland. Undantag ska kunna ske om det finns brådskande situationer där det finns skäl att anta att just den informationen i viseringssystemet i det enskilda fallet väsentligen kan bidra till att förebygga, förhindra eller upptäcka allvarliga brott eller till och med terrorism.
Detta förutsätts vara förenligt med våra svenska intressen och att landet som tar emot uppgifterna har tillräckligt god lagstiftning till skydd av personliga uppgifter. Folkpartiet anser att principerna bakom dessa regler är fullt rimliga, men det finns inga särskilda strukturer för att säkerställa vår parlamentariska insyn i hur reglerna används i praktiken.
Därmed blir det svårare, herr talman, för riksdagen att följa tillämpningen av denna i grunden mycket integritetskänsliga lagstiftning. Effektivitet i brottsbekämpningen måste gå hand i hand med rättssäkerhet och insyn. Det gäller en begränsad del av lagstiftningen - vi är medvetna om det - men principen är densamma.
Därför anser vi att riksdagen redan nu bör förtydliga att en lagstiftande församling - i vårt fall Sveriges riksdag - årligen bör få en återrapportering från regeringen om överlämnande av personuppgifter till tredjeland på detta viktiga område.
Om utrikessekretess eller andra tungt vägande hänsyn gör att redovisningen bör ske i andra former utesluter vi inte detta, men utgångspunkten måste vara att återrapportering i möjligaste mån bör ske offentligt för parlamentarisk kontroll, till exempel genom en skrivelse till Sveriges riksdag.
Roger Haddad (L):
Helene Petersson i Stockaryd är inte bara en socialdemokratisk företrädare utan hon har ett förflutet i konstitutionsutskottet och har säkert jobbat mycket med integritetsfrågor. Jag och Folkpartiet instämmer i behovet av brottsförebyggande myndigheters tillgång till det polisiära samarbetet på internationell nivå. Vårt yrkande gäller specifikt den årliga återrapporteringen som vi önskar till Sveriges riksdag.
I betänkandet står det att utskottet utgår från att så kommer att ske även i detta fall. Då har jag en fråga till regeringsföreträdaren Helene Petersson. Har du informerat dig om att det kommer att ske en årlig rapportering till Sveriges riksdag - eller på annat sätt?
Roger Haddad (L):
Man kan ju tolka motivationstexten eller argumentationstexten från majoriteten i utskottet när den behandlar Folkpartiets yrkande 2, där vi önskar att man ska få en årlig rapportering från regeringen till riksdagen. Det kan också ske exempelvis direkt till justitieutskottet.
Andra utskott och EU-nämnden tar del av viss information som inte ska vara fullt offentlig på det sättet men som ändå ställs under parlamentarisk kontroll, och det är det vi efterfrågar. Men just den här beskrivningen att utskottet utgår från att så kommer att ske - är det med betoningen att regeringen ska göra en uppföljning, eller kommer justitieutskottet att genomföra den här årliga kontrollen eller inhämtningen?
Det har varit svårt för oss att tolka och dra några slutsatser av argumentationen för varför en majoritet i utskottet avslår vårt yrkande. Helene Petersson i Stockaryd nämnde Datainspektionen. Är det detta man hänvisar till, att det räcker att Datainspektionen gör en generell granskning, eller kommer det att ske en specifik uppföljning från regeringens sida?
Roger Haddad (L):
Det var inte något oväntat inlägg från Håkan Bergman och Socialdemokraterna. Jag utgick från att Håkan Bergman skulle gå upp och säga precis det här. Det är inarbetat. Vi har hört det ett antal gånger. Satsningar? Kom inte och påstå att vi inte har satsat på vuxenutbildningen! Och kom definitivt inte och påstå att vi inte har satsat på yrkeshögskolan! Det är ju vi som har infört yrkeshögskolan i den här omfattningen.
Den fanns inte när ni satt i regeringen och hade möjlighet att införa den. Det var antingen svart eller vitt, som jag brukar säga. Efter gymnasieskolan skulle det direkt vara akademiska studier. Yrkeshögskolan som fenomen kopplat till arbetslivet fanns inte i er värld.
Ja, det fanns lite KY-utbildningar, men inte i den här omfattningen och inte i det här formatet. När arbetslösheten ökar, när fler är utanför arbetslivet, då ska staten och kommunerna gå in med fler platser i vuxenutbildningarna och yrkeshögskolan, tycker Folkpartiet. Det är precis så vi har jobbat.
Eftersom jag har haft förmånen, herr talman, att sitta i arbetsmarknadsutskottet fram till för bara någon månad sedan har jag också följt arbetslöshetsstatistiken, som är positiv. Ja, vi har stora utmaningar, men arbetslösheten sjunker i Sverige. Strömmen fungerar dock inte! Nu kom den tillbaka. Ungdomsarbetslösheten sjunker. Till och med långtidsarbetslösheten sjunker.
Då tycker jag att det är motiverat att man gör vissa anpassningar. Glöm inte att 70 procent av dem som går i yrkeshögskolan redan har ett arbete men vill förkovra sig. Vad tycker Håkan Bergman om detta egentligen? Är det okej att anpassa efter arbetslivets behov eller inte?
Roger Haddad (L):
Håkan Bergman svarade över huvud taget inte på min fråga. Av dem som går yrkeshögskoleutbildningar har 70 procent redan ett arbete. De flesta som skriver in sig hos Yrkeshögskolemyndigheten har redan en utbildning. Problemet är den inte är anpassad eftersom ni har fört en akademiserad utbildningspolitik i decennier. Trots detta har vi satsat på yrkeshögskolan.
Vi vill behålla en viss nivå, och den har ökat sedan 2012. Det Håkan Bergman säger låter så idealiskt. Men det fungerar inte i verkligheten när dina kommunalrådskolleger sitter och hanterar budgetposterna. Jag behöver bara gå till min hemkommun Västerås. Du talar om att den är en konjunkturregulator. Den är både en konjunkturregulator och en budgetregulator, precis som ni gör med barngruppernas storlek i Västerås.
Nu vill man för andra och tredje året i rad minska den kommunala insatsen till vuxenutbildningen. Vi såg det från Folkpartiet. Vi noterade, och jag har också lyft upp det i kammaren ett antal gånger, att när den dåvarande alliansregeringen satsade på vuxenutbildning med nationella pengar drog kommunerna ned den kommunala insatsen till vuxenutbildning. Det görs i socialdemokratiskt styrda kommuner.
Jag hoppas att Håkan Bergman i så fall ringer upp sina kommunalrådskolleger och säger: Tanken är inte att ni ska dra ned den kommunala insatsen. När staten lägger pengar är tanken att fler ska få möjlighet att komplettera och sadla om för att kunna få ett jobb som de söker.
Roger Haddad (L):
Nu vet jag inte om det är Håkan Bergmans socialdemokratiska linje som gäller eller om det är statsrådets socialdemokratiska linje. Vill ni följa upp sfi? Har ni råd att göra det eller inte? Håkan Bergman säger att det är på gång, att Statens skolinspektion har det uppdraget. Statsrådet Aida Hadzialic säger att vi inte har råd att ge Statens skolinspektion pengar för att genomföra en sådan omfattande granskning av sfi. Ja, Håkan Bergman, det finns kritik.
Ni säger att den nuvarande regeringen lägger fram förslag. Men det är våra förslag ni lägger fram. Problemet är att Håkan Bergman i dag inte kan svara på hur han som ledamot i utbildningsutskottet kan säkerställa att hans beslut som klubbas i nästa vecka i ärendet faktiskt får genomslag. Ni säger nej till extra tillsynsuppdrag för Statens skolinspektion. Ni säger nej till nationella prov.
Hur ska Håkan Bergman som ledamot i utbildningsutskottet ta reda på om en elev klarar spår ett, två, tre, A, B, C, D och allt vad det heter, om han inte följer upp betygssystemet systematiskt på nationell nivå eller genom nationella prov för att få något slags blick? Det är inte trovärdigt. Håkan Bergman påstår saker eller hoppas på något som ni avstyrker i betänkandet.
Roger Haddad (L):
Anledningen till propositionen är att förtydliga individens rätt till en bättre anpassad sfi-undervisning inom ramen för vuxenutbildningen under de första åren i Sverige. Bakgrunden är att detta inte fungerar, trots att det i dag står i Skolverkets rekommendationer, Allmänna råd, på skolverket.se. Problemet är att det inte fungerar. Det är därför vi står här i dag. Annars skulle inte lagändringen ha behövts.
Problemet är att ni inte kan säkerställa uppföljning och genomförande av de viktiga besluten. Försök inte lura mig genom att prata om stödmaterial! Det är Skolverkets utvecklingsuppdrag. Statens skolinspektion har ett tillsyns- och granskningsuppdrag. De har inte ett generellt uppdrag att granska vuxenutbildningen. De gör inte det ens på huvudmannanivå.
De samlar in lite material, men det är inte alla kommuner som gör uppföljningar. När Skolinspektionen gör nedslag på golvet väljer de ut 20-25 kommuner. Det finns 290 kommuner.
Det är så ibland med egna erfarenheter att när Skolinspektionen, med sitt särskilda fokus på grundskola och gymnasium, inte hinner granska vuxenutbildningen och sfi, som vi debatterar i dag, begär de in en bilaga från kontoret för kommunala vuxenutbildningen. Det är ingen granskning. Det är kommunen som har överlämnat ett papper till Skolinspektionen som de sedan tar med i det egna beslutet. Vi vill något annat.
Därför har vi yrkat i betänkandet att man ska ge ett särskilt tillsynsuppdrag till Statens skolinspektion. Ökad individ-anpassning och en effektivare sfi och vuxenutbildning
Roger Haddad (L):
Jag vill tacka statsrådet Ardalan Shekarabi för svaret på min interpellation. Bakgrunden till interpellationen är som sagt antalet flyktingar som just nu söker sig till Sverige, inte minst från Mellanöstern, och särskilt de signaler som både Migrationsverket och Arbetsförmedlingen har förmedlat till politiken, utskottet och regeringen om uppdraget.
Jag delar statsrådets syn när det gäller utredningen om att förstärka uppdraget att ha beredskap. Även Folkpartiet välkomnar det. Vi tycker att det är ett viktigt steg att ta innan man överväger ett tvångsbeslut genom vilket alla kommuner ska ta emot flyktingar mot sin vilja.
Anledningen till att jag lyfter fram särskilt länsstyrelsens roll är just den information som vi får ibland om att många kommuner inte vill ta emot flyktingar. En hel del kommuner vill men har inte och förmår inte prioritera de resurser som är viktiga för att underlätta integrationspolitiken.
Konkret kan det vara bostäder, svenska för invandrare, vuxenutbildning, samhällsorientering eller samhällsinformation. Kommuner skulle kunna bidra med väldigt mycket insatser men mäktar inte med det, till exempel en mindre kommun i Västmanland som jag representerar. I sitt svar bekräftar statsrådet att det saknas i dag.
Men i efterhand har jag också tittat på Riksrevisionens rapport som kom före sommaren. Den bekräftar exakt farhågan om att många länsstyrelser inte upplever att de har ett tydligt ansvar när det gäller detta. Då räcker det inte att ha stimulanspengar - om jag får använda det begreppet - för att underlätta, möjliggöra och se till att kommuner träffas.
Dessutom är det mycket fokus på just flyktingar, flyktingmottagande samt att kommunerna och Migrationsverket ska sluta avtal om själva flyktingmottagandet. Den andra viktiga delen i interpellationen som jag gärna vill diskutera med regeringen är dock integration för nyanlända. Uppenbarligen räcker inte de insatser som Arbetsförmedlingen gör.
Jag välkomnar nyheten i svaret att regeringen är beredd att se över ansvarsfördelningen när det gäller de nyanlända. Det är ett positivt besked. Men jag vill gärna höra lite mer om vilka mandat man har och hur man skulle kunna använda de länsstyrelser och landshövdingar som ändå finns runt om i landet för att förbättra det här.
Roger Haddad (L):
Jag vill tacka statsrådet. Jag menar ändå att en myndighetsorganisationsöversyn inte räcker, även om det är ett viktigt besked som regeringen lämnar. Det är viktigt att statsrådet tar upp just flyktingmottagandet och bosättningskapaciteten. Det är den akuta frågan.
Den långsiktiga frågan och kärnan i interpellationen handlar dock om de människor som faktiskt har fått uppehållstillstånd och som är kommunplacerade samt att det beroende på var man råkar hamna någonstans är stora skillnader - vill jag påstå. Det kan gälla Arbetsförmedlingens insatser för nyanlända under etableringstiden.
Om man bor på en större ort är utbudet av och tillgången till insatser såsom yrkespraktik eller arbetsmarknadspolitiska åtgärder inom etableringslagen mycket större än om man råkar befinna sig på en mindre ort. Min erfarenhet efter att följt de här frågorna de senaste fem sex åren är att samarbetet mellan arbetsförmedling och länsstyrelse inte fungerar tillräckligt effektivt.
Ibland tävlar man om vem som ska göra vad. Men jag vidhåller, med goda erfarenheter från till exempel Västmanlands län, att länsstyrelsen har en fungerande samverkan med etableringsråd där landshövding, stadsdirektörer och kommunchefer träffas regelbundet för att försöka samordna. Jag upplever dock att det inte finns tillräcklig kraft bakom landshövdingens och länsstyrelsens agerande för att se till att något faktiskt händer.
Då är risken stor att myndigheter eller kommunpolitiker blir frustrerade över att man inte kan göra mer och att det inte händer mer, trots att man träffas ofta och diskuterar de stora utmaningarna. Men länsstyrelsen och landshövdingen har inte kunnat sätta mer tryck eftersom de i regleringsbrev och i budgeten inte har haft ekonomiska medel för att ta tag i mycket större frågor.
Det har mer handlat om stimulans, smörjmedel och att underlätta för kommuner att träffas. Men det räcker inte om vi ska kunna hantera det tryck som vi måste kunna hantera för att erbjuda människor som flyr till Sverige ett bra mottagande.
Roger Haddad (L):
Tack så mycket, statsrådet! Jag vill ändå skicka med vikten av att inte bara fokusera på mottagandekapacitet och flyktingmottagning. Det är bara en del av den utmaning som vi har i kommuner och landsting tillsammans med länsstyrelsen. Helt klart finns det ett behov av bättre samverkan mellan försäkringskassa, arbetsförmedling. Migrationsverket och länsstyrelsen, eftersom det inte fungerar i dag.
Det finns flera exempel på att Migrationsverket upphandlar boenden eller anvisar människor till boenden utan att informera kommunledningar, och det får konsekvenser. Länsstyrelsen är en naturlig part som finns på marken och som träffar kommunalråd, riksdagsledamöter och andra viktiga aktörer som kan påverka processerna. Men det räcker inte bara med att samla aktörerna och prata med dem, utan de måste ha ett tydligt uppdrag.
Helst ska de också ha statliga medel och kanske ett ännu tydligare samordningsansvar, vilket i dag saknas, för att de ska kunna hantera detta arbete. Jag kommer att följa det här noga, men jag tycker ändå att jag delvis har fått positiva besked.
Roger Haddad (L):
Tack, statsrådet Ylva Johansson för svaret på interpellationen, som inlämnades redan den 27 november. Folkpartiet är angeläget om att den av Alliansen tillsatta utredningen om översyn av Arbetsförmedlingen genomförs.
Det var med intresse jag följde statsministerns regeringsförklaring, där han särskilt belyste reformeringen av arbetsmarknadspolitiken och Arbetsförmedlingen, som upptar lejonparten av den budget riksdagen har anslagit, drygt 70 miljarder.
Under hand har vi förstått att något var på gång, genom statsrådets uttalanden och generaldirektörens presentation i arbetsmarknadsutskottet liksom av de till största delen organisatoriska förändringar som ska genomföras. Det rör sig om en it-plattform och om att ett antal lokalkontor ska ses över.
Folkpartiet har i ett antal artiklar i medierna försökt få fram ett besked under november och december månader, men statsrådet och regeringen har inte velat ge något tydligt besked när det gäller utredningen. Vi noterade i början av december att statens utredare, Agneta Dreber, entledigades. När det tillträder en ny regering är det inte konstigt om man vill utse en ny utredare.
Man kanske vill se över direktiven och möjligen fortsätta det viktiga reformarbetet. Men i dag har Folkpartiet skriftligt och muntligt här i kammaren fått bekräftat att regeringen avser att avsluta utredningen. Jag tycker att det är beklagligt.
Jag tycker att det är mycket allvarligt att regeringen på punkt efter punkt, både i regeringsförklaringen och i sin egen arbetsmarknadspolitik, tar steg tillbaka. Det började med ungdomsarbetslöshetspolitiken, sedan var det traineejobben och nu är det Arbetsförmedlingen som man inte längre vill reformera, i varje fall inte utifrån utredningens direktiv och intentioner.
Jag vill ställa ett antal frågor till statsrådet Ylva Johansson som är ansvarig minister när det gäller Arbetsförmedlingen. Är du nöjd med Arbetsförmedlingens effektivitet och resultat? Är du nöjd med styrningen och organisationen av Arbetsförmedlingen, som är en väldigt stor apparat?
Har du inte tagit till dig de interna och externa utvärderingar som visar på att det är en ineffektiv myndighet som inte levererar det riksdag och regering har sagt att den ska leverera? Den kostar dryga 70 miljarder kronor, och den hör tyvärr till de myndigheter som åtnjuter lägst förtroende bland allmänheten.
Därför anser jag och Folkpartiet att det är mycket dåligt hanterat av regeringen att slopa denna viktiga utredning som just skulle genomlysa varenda del i Arbetsförmedlingen, och det räcker inte med de uttalanden eller inriktningsbeslut som statsrådet har aviserat.