Johnny Munkhammar (M):
Europeiska kommissionen har således kommit med ett förslag till direktiv som handlar om hur vi ska kunna harmonisera sättet att beräkna bolagsskatten inom Europeiska unionen. Det är alltså ett förslag som kommer från Europeiska kommissionen, inte någonting som kommer från Sveriges regering.
Det som vi har att bedöma är huruvida förslaget är förenligt med subsidiaritetsprincipen, som innebär att unionen ska agera ifall den gemensamma lösningen blir bättre än det som hade blivit ifall länderna hade gått fram var för sig. Det förtjänar att understrykas att det här är ett förslag som handlar om att harmonisera skattebasen, det vill säga i grunden sättet att beräkna bolagsskatten, inte om att harmonisera skattesatserna.
Syftet är i grunden att man ska förbättra den inre marknadens funktionssätt genom att ta bort olika hinder för rörlighet genom att man har den gemensamma bolagsskattebasen, som också ska vara frivillig för företag att använda. Man använder antingen den nationella bolagsskattebasen eller den europeiska. Det är alltså för det första ett förslag från EU-kommissionen, för det andra ett förslag som inte berör skattesatserna, för det tredje ett förslag som är till för att förbättra den inre marknaden.
Vid prövningen av huruvida det är förenligt med subsidiaritetsprincipen har vi tyckt att detta inte är någon svartvit fråga. Det finns argument i olika riktningar som vi har försökt att väga mot varandra, och jag tror att vi har varit ganska överens i utskottet om att detta inte är svart eller vitt, utan på en gråskala.
Det kan finnas aspekter där vi tycker att det kan vara att överväga om det verkligen är förenligt med subsidiaritetsprincipen, men vi har ändå från vår sida kommit fram till att det är förenligt med subsidiaritetsprincipen och att vi därför skulle vilja gå vidare med behandlingen av förslaget. Sakfrågan om huruvida detta är ett bra förslag eller inte kommer senare. Det som vi nu bedömer är bara strikt om detta är förenligt med subsidiaritetsprincipen, inte sakfrågan.
Sakfrågan, som är stor och komplex eftersom direktivförslaget är stort och komplext, måste analyseras mycket djupt och mycket närmare innan vi kan gå in på den. Vi hade helst önskat att vi gått vidare till sakfrågebedömningen. Vi anser att vi kan låta den här subsidiaritetsprövningen passera och sedan gå till det som är det viktiga, nämligen sakfrågan.
Det kan finnas anledning till kritik mot förslaget där, så det hade varit bättre om vi hade fokuserat på detta. Varför ska vi bråka i formfrågan? Vi har absolut ingenting att riskera med att gå vidare till sakfrågan. I sakfrågan har alla länder vetorätt, eftersom det är en skattefråga och enhällighet gäller som beslutsregel inom EU när det gäller skattefrågor.
Vi hade i sakfrågan absolut kunnat inlämna vårt veto som EU-land ifall vi hade ansett att det inte var godtagbart. Det finns alltså absolut ingen risk med detta.
Däremot kan vi ifall vi bråkar i formfrågan i stället för att bara gå vidare till sakfrågan riskera vårt inflytande i andra viktiga frågor som för närvarande bereds inom Europeiska unionen och som påverkar skatteområdet, till exempel frågan för moms på ideella föreningar. Vi tycker att det är beklagligt att oppositionen har förenat sig och kommit fram till en annan bedömning än vi i den här frågan: att detta inte är förenligt med subsidiaritetsprincipen.
Följden av detta blir att vi säger nej i formfrågan fullständigt i onödan, eftersom det hade räckt att gå direkt till sakfrågan, där vi ändå har vetorätt, och diskutera den, för det är ändå den som är det centrala, i stället för att på detta sätt riskera Sveriges inflytande, som hade varit starkare ifall utskottet hade förblivit gemensamt och enigt i de här viktiga frågorna. Vi tycker att detta är beklagligt, men utgår från situationen som den är.
Vi finner oss i att utskottet inte är enigt i denna fråga.