KBLab/rixvox huggingface dataset:
Emma Wallrup (V):
Ja, det stämmer att det är mer energieffektivt med de nya planen. Men de inom flygbranschen som jag har talat med har sagt att man har försökt energieffektivisera under en väldigt lång tid. Det finns alltså inte så många vägar kvar att jobba med, trots allt. Men jag hoppas att Nina Lundström har lite mer rätt än jag och att vi kommer att energieffektivisera mycket mer. Vi får se hur det ligger till med den saken.
När det gäller OPS-lösningar ligger det i deras natur att det blir långa avtal för att man ska få med ett företag på detta. Arlandabanan har ett 45årigt avtal. Riksdagsledamöter får inte ens insyn i vad det kostar att lösa det, vilket jag tycker är väldigt odemokratiskt. Det blir dyrare räntor. Dessutom ska företaget ta ut en vinst.
Det är väldigt svårt att komma fram med bättre avtal. Det har exempel i England, som har jobbat väldigt mycket med OPS, visat. Det gäller också Norge och andra länder som har jobbat med OPS-lösningar. Jag tycker att detta är att slösa med skattemedel, enligt de fall vi har runt om i världen. Det ligger i sakens natur att det blir så här. Om man ska ha upplägget med dyrare ränta, vinst och långa avtal blir det en sådan problematik.
Jag tror att det kommer att vara svårt att lösa det på andra sätt. Man kanske kan justera det i marginalen. Men till och med Anders Borg påpekade att OPS-lösningar var mycket dyrare. Han räknade med en 40procentig ökning om man skulle gå den vägen. Jag förstår faktiskt inte varför de som är rädda om skattepengar över huvud taget vill satsa på en sådan affär.
Emma Wallrup (V):
Det har talats mycket om kilometerskatten. Jag vill nämna några ord om en modell som förts fram av flera aktörer och bland annat Ostkusthamnar i samverkan. Den är väldigt fördelaktig på många sätt. Det är en regionalt baserad kilometerskatt. Det innebär att man delar in Sverige i olika regioner eller olika zoner. Det är väldigt bra.
Det skulle gynna den svenska åkerinäringen eftersom de långväga transporterna missgynnas medan man inom den region man så att säga hör till inte drabbas så hårt av kilometerskatten. Det är när man flyttar sig mellan regioner som man får en högre kilometerskatt. Detta skulle gynna de korta transporterna som vi vill se till sjöfart och järnväg så fort som möjligt.
Det skulle missgynna just de transporter som hotar att konkurrera ut sjöfart och järnväg. Det är en väldigt bra modell som jag hoppas att alla partier vill titta närmare på.
Det är ett sätt att få kontroll på åkerinäringen genom gps:n som man har i alla bilar så att man har mer koll på vilka utländska förare det är och vilka svenska förare det är, hur de är registrerade och hur de sköter sig. På det sättet gynnar man den svenska åkerinäringen och konkurrenskraften inom den väldigt bra.
Emma Wallrup (V):
Några sådana detaljer har jag inte. Jag vill heller inte gå in på själva förhandlingsarbetet eller någonting sådant. Detta är en idé som har presenterats och som finns att arbeta med. Vi får se hur partier kommer att ställa sig till det från olika håll och hur man kommer att arbeta. Jag går inte in någonting kring det.
Jag ville bara nämna den modellen eftersom den finns, den påtalas av flera aktörer, den är väldigt positiv och den når många av de mål vi strävar efter. Jag kan tyvärr inte säga mer än så. Jag har heller inte information om några ytterligare detaljer om förhandlingar om detta.
Emma Wallrup (V):
Jag vill som sagt inte föregripa någonting. Jag tycker om att diskutera politik konkret i talarstolen och inte jämt kasta paj på varandra, komma från blocksidor och partier och bara positionera sig utan försöka lägga in konkreta saker i debatten som kan lösa problem. Vi politiker ska snarare syssla med problemlösning än positionering eftersom vi har ansvar för Sverige och Sveriges befolkning. Vi har väldigt stora frågor på våra bord.
Den svenska befolkningen är ganska trött på positionering. Den vill se konkreta resultat och att politiken leder framåt. Det var därför jag ville lyfta in den här modellen eftersom den har väldigt många intressanta fördelar. Men jag kan inte föregripa någon förhandling eller någonting sådant. Jag vet bara att det är aktörer som nog har träffat även er sida av blocket som har tagit fram den här modellen som är väldigt lämplig.
Man får balansera det på ett positivt sätt så att vi helt enkelt gynnar den svenska åkerinäringen på ett bra sätt, ser till de regionala behoven och att vi balanserar det mot transporter på järnväg och med sjöfart. Så mycket kan jag säga i dagens läge.
Emma Wallrup (V):
Lars Tysklind och jag satt i Miljömålsberedningen tillsammans när det här beslutet var framme. Vi beredde det i Miljömålsberedningen, och alla partier som satt där stod bakom Sveriges position. Det var då det här arbetet sattes igång. Som jag sa i mitt huvudanförande var det vi i Östersjöländerna som gick före. Det är en region som är större än Sverige.
Jag håller absolut med Lars Tysklind om att vi behöver bättre kontroll av systemet för att det inte ska vara orättvist fartygen emellan på så sätt att de som verkligen ställer om och sköter sig får betala och blir utkonkurrerade av de företag som inte sköter sig. Jag är helt med på detta. Vänsterpartiet har också tidigare reserverat sig på den punkten här i utskottet - vi vill ha ett bra sanktionssystem.
Emma Wallrup (V):
Det är ingen hemlighet. Det står i budgeten. I den senaste budgeten står skrivningen "regionalt baserad kilometerskatt". Om man inte känner till bakgrunden till skrivningen kan jag förstå att det är en ny företeelse som man kanske blir förvånad över. Men det är inte något märkligt utan någonting som regeringen nu utreder efter vårt budgetsamarbete. Vi har tyckt att det är en väldigt bra idé att titta på.
Det är en regionalt baserad kilometerskatt. Läs gärna mer om den. Det är framför allt bland annat Ostkusthamnar i samverkan som har varit pådrivande i detta. Det finns i Österrike, tror jag det var. Det handlar om att man zonindelar landet. Det är en väldigt bra modell som gör att man inte behöver göra alla undantagen för olika näringar men ändå kan skydda den lokala industrin så att den är stark och kan bygga en robust ekonomi.
Jag tror att vi kommer att behöva ha en diskussion. Det gäller särskilt uppe i Norrland där vi funderar på olika kompensationsåtgärder. Även om vi lägger en bra zon i Norrland vet jag att de redan från början känner sig väldigt klämda, och de har varit på undantag så otroligt länge historiskt.
För att kunna få många med oss på detta tror jag att vi även kommer att behöva diskutera flera åtgärder. Även om man lägger en liten pålaga på Norrland blir de väldigt upprörda. Jag har precis varit uppe och debatterat frågan där. Det var ändå många som var positiva och många inom branschen som själva kan se fördelarna med det.
Ska vi rädda klimatet måste vi hitta en balans mellan näringarna, medborgarna och att nå klimatmålen effektivt. Det är ett väldigt smart förslag ur den aspekten.
Emma Wallrup (V):
Jag kan ta fram det och visa det för dig sedan i utskottet. Det är i den senast framlagda budgeten. Det står en tydlig skrivning om att regionalt baserad kilometerskatt ska utredas. Det är väldigt tydligt och klart. Sedan är det ett nytt begrepp. Jag kan förstå att man kanske inte tänker på det om man inte har fördjupat sig i begreppet. Men det står tydligt och klart. Det kan vem som helst gå in och läsa i senaste budgeten. Det är inte så att Vänsterpartiet är näringsfientligt. Däremot vill vi ha en robust ekonomi.
Vi vill inte ha en ekonomibubbla som spricker. Vi vill inte ha ett globaliserat system som gör att vi bygger allt bara för de allra största företagen. Vi vill skydda småföretag, lokal produktion, lokala jobb och miljön. Vi behöver bygga vårt näringsliv på ett genomtänkt sätt där vi sätter regleringarna precis där de behövs.
Det ska inte vara för mycket regleringar utan exakt de som behövs för att rädda planeten, skydda ekonomin och skydda medborgaren, arbetstagaren, våra barns framtid och även våra barn här och nu. Vi behöver ha alla de perspektiven när vi bygger företagspolitik. Därför tror vi inte på marknadens fria hand.
Det har under de senaste åren visat sig vilka otroligt stora olyckor det har blivit när vi släppte loss marknaden på klimatområdet, det sociala området och vad gäller ekonomin.
OECD och väldigt många andra aktörer påtalar att de ökade klyftorna och den kapitalkoncentration som skett efter att man avreglerade så här mycket är skadliga såväl för ekonomi som för människa och miljö. Vi behöver hitta en ny balans. Det står Vänsterpartiet för.
Emma Wallrup (V):
Det är bra att en arbetstidsreglering nu införs i den inre sjöfarten. Frågan har inte tidigare varit reglerad på vare sig EU-nivå eller nationell svensk nivå. Men det är ett problem att personer som arbetar ombord på en farkost som ingår i ett företag, enskild firma, och har F-skattsedel inte ska inbegripas i det här regelverket.
Det hänvisas i betänkandet till att frågan om arbetstagarförhållanden ska avgöras genom en helhetsbedömning där omständigheten ska ses utifrån ett helhetsperspektiv. Man pratar runt omkring detta, men man beskriver inte konkret varför man inte vill reglera arbetstiden även för personer med F-skattsedel. För att orka göra ett bra jobb behöver vi vila och ha rimliga arbetstider.
Det är en illusion som har uppkommit hos arbetsgivarna de senaste åren att det går att pressa arbetstagarna ytterligare och få mer utfört. Det är dags att flytta fram marginalerna igen. De har blivit för små för att vi ska kunna ha ett samhälle med kvalitativa samhällstjänster. Det samhälle vi byggde upp med stark arbetsrätt och mer rimliga marginaler på arbetsuppgifterna gav kvalitativa funktioner och en större trygghet och livskvalitet för arbetstagaren.
Detta har urholkats, och kvaliteten på en rad områden har drastiskt förändrats sedan vi gick med i EU. Ett stort problem inom många områden är att man använder F-skattsedel som anställningsform, inte för att ha ett eget företag. Vi ser detta inom åkerinäringen, och Seko visar att samma problem finns just inom detta område.
Man har i sitt remissvar påpekat att även enskilda firmor därför borde ingå i detta regelverk. Vänsterpartiet delar Sekos uppfattning och har därför lämnat en reservation. Jag yrkar bifall till denna reservation, nr 2.
Emma Wallrup (V):
Låt mig börja med ledarskapsfrågan. Jag anser att ledarskap utgår från demokrati om det ska vara ett bra ledarskap. Demokrati är viktigt, dels i sig, dels för att man ska veta hur man ska utforma en verksamhet där alla inblandade kommer till tals. Man får en funktionell verksamhet. Tyvärr har vi de senaste åren haft en företagsmodell som inte har varit speciellt demokratisk utan hårt toppstyrd.
Man har minskat kontakten med golvet i många verksamheter. Detta ser vi både inom kommuner och i offentlig verksamhet. Många chefer byter områden och har inte riktigt kunskaper om sina områden och så vidare. Man låter också anställda byta arbetsuppgifter utan att de har rätt kunskaper. Det är lite grann ett slags nyliberal modell vi har sett de senaste åren. Denna ledarskapsmodell skulle jag vilja ifrågasätta.
Jag tror att man behöver börja jobba mer demokratiskt igen och ha kontakt med dem som utför verksamheten för att kunna komma till rätta med problemen, till exempel när det gäller posten. Vi har hört berättelser om hur det absolut inte har fungerat i den kommunikationen. Låt mig också ta upp pristarifferna. När man avreglerade och gav andra företag möjlighet att ta sig in på postmarknaden införde man dessa tariffer för att skapa något slags jämvikt.
Men det vi ser nu är att det har gått åt fel håll. Samhällsservicen fungerar inte, och posten är väldigt trängd, precis som SJ är väldigt trängt av andra bolag. Om vi ska ha ett samhälle som fungerar även för företag, så att själva servicen fungerar, behöver vi se till att vi har kontroll på den som ska utföra samhällsuppdraget. Det vi ser i dag är som sagt att det inte fungerar.
I dag har snarast de privata gynnats mycket mer än den offentliga sektorn och de offentliga utförarna.
Emma Wallrup (V):
När det gäller den mjuka övergången tänker jag mig att vi sätter upp regler som gynnar posten lite mer, till exempel fastighetsboxar och så vidare, och att vi kanske mildrar avkastningskravet och ökar resurserna till postverksamheten, helt enkelt så att man ska kunna ha en postservice som fungerar samtidigt som vi bygger ut it-samhället. En annan sak som man också kan fånga in är just paketleveranserna.
Paket är mer lönsamma eftersom distributionen av paket ökar medan distributionen av brev minskar. Där finns ju pengarna, så att säga. Detta kan posten också ta till vara i sin verksamhet genom att bygga ihop verksamheten mer med paket. Vi skulle också kunna ge ett samhällsuppdrag när det gäller paketutdelning till exempel - det finns ett förslag från Seko. Samhället har blivit som en ost, skulle jag säga.
Det är en ost med håligheter, där alla vinster tas ut. Det är som att vi står på en ganska bräcklig grund och att samhällsservicen inte längre fungerar eftersom man ska plocka ut vinst i vartenda led. Det ska överallt vara företag inblandade som ska kunna bedriva verksamheter med vinst. Det ser vi också inom posten. Vi ser det inom de bemanningsföretag som är kopplade till posten. Vi ser det när det gäller de transporter som Postnord köper upp.
Det finns en massa verksamheter som det helt enkelt har tummats på. Vi har fått sämre kvalitet just för att vi har gått för långt åt marknadsliberalismens håll. Vi skulle behöva en balans. Pendeln behöver slå tillbaka. Jag tror att nästan alla som tänker efter egentligen inser det nu. Det har gått så långt att det är kaos på posten. Det fungerar inte.
Även ni på den borgerliga sidan måste tycka att det är väldigt allvarligt och fundera över hur man kan se till att resurserna räcker för att uppnå samhällsmålet med posten.
Emma Wallrup (V):
Sveriges järnvägar är av stor betydelse i vårt avlånga land, och satsningarna på järnvägen är viktiga för klimatomställningen. Vi i Vänsterpartiet är väldigt glada över att regeringen och Vänsterpartiet nu i budgeten tillsammans har tillfört ökade medel till järnvägsunderhåll, men det råder fortfarande stora och akuta brister.
Förutom att vi nu diskuterar hur vi ska kunna återta underhållet under statens samlade kontroll och ansvar behöver vi hitta sätt att så fort som möjligt komma till rätta med de stora problem som finns och närmare studera vad dessa beror på. Det kommer nu att bli sänkta hastigheter på många av våra svenska järnvägar på grund av bristerna i underhållet.
Detta är allvarligt för dem som pendlar, och det blir kostsamt för samhället. Det är positivt att vi nu i infrastrukturpropositionen har med ett uppdrag till Trafikverket att arbeta med underhållsplaner. Men sänkningen av hastigheten och bristen på underhåll beror på att Trafikverket inte har planerat det här på rätt sätt.
I dag går bara 25 procent av pengarna som ska gå till underhåll till själva underhållet.
20 procent försvinner i administration på Trafikverket, 20 procent försvinner i vinst och administration hos underhållsföretagen, och 40 procent försvinner på grund av att underhållsarbetarna väntar på att komma ut i spår eftersom Trafikverket inte planerar det här på ett bra sätt så att det verkställande företaget i sin tur kan planera sin verksamhet för underhållsarbetet.
Här vill jag ställa en ytterligare fråga, förutom den i interpellationen: Kommer Anna Johansson att bevaka dessa underhållsplaner bättre för att snabbare komma till rätta med underhållet och även titta på Trafikverkets framförhållning när det gäller schemaläggning av underhållsarbetet för att komma åt de 40 procent som försvinner?
Infrastrukturministern svarar mig att vi har kontaktledningar som liknar dem i övriga Europa. Men enligt den institution som ska certifiera kontaktledningarna i Europa stämmer inte detta. Trafikverket har försökt att certifiera de kontaktledningar vi har i Sverige, men det är inte samma system.
Det är heller inte samma system för att förhindra att kontaktledningarna ramlar ned på marken, vilket gör det svårare att evakuera vid problem med kontaktledningarna. Här har vi fått ögonen på oss från Europa. Vi använder inte samma system, och därför kan det heller inte ske någon certifiering. Det här tycker jag är allvarligt.
Vi måste ju ha ett tillförlitligt system, och om man nu inom Europa har en bra certifiering borde Trafikverket jobba enligt detta. Men det har varken funnits vilja, intresse eller kunskap hos Trafikverket att följa upp det här på ett noggrant sätt. Jag frågar därför ministern en gång till om hon vill titta närmare och noggrannare på det här för att faktiskt kunna vidta åtgärder.
Emma Wallrup (V):
Jag tackar statsrådet för svaret. Men det finns en fråga som jag inte har fått svar på. Flera aktörer som är duktiga på underhåll och har jobbat länge som konsulter i olika konkreta sammanhang som rör underhåll av järnvägen har talat om framförhållningen hos Trafikverket. Information kommer alldeles för sent om vilka tider det kommer att finnas plats i spåret.
Här finns något som kan skruvas åt. De siffror som jag har fått från Corshammar, som statsrådet väl känner till, visar tydligt att 40 procent försvinner i arbetstid på grund av bristen på tidig information. Där skulle det kunna ske effektiviseringar. Här går det att skruva åt och komma åt problemet.
På så sätt går det att få ut mer av pengarna, vilket vi alla vill. Överlag behöver kompetensen stärkas hos Trafikverket. Det har funnits en kultur inom den nyliberalistiska eran som tyvärr lever kvar. Trots att många inte vill erkänna att de tycker att ideologin är bra har det funnits ett tänkesätt som går ut på att man inte behöver ha kunskaper utan att man snabbt ska lära sig.
Det gäller både chefer och anställda. Det är också så verksamheten runt järnvägsunderhållet har organiserats. Man har släppt kunskaper som har funnits hos bland annat järnvägsföretagen som sköter om verkstäderna och tar hand om loken. Många som arbetar där påtalar bristen på kunskap. Det gäller även Trafikverkets egen kunskap om järnvägen.
Det har också påpekats att det skulle behövas runt 200-250 ingenjörer för att hantera hela anläggningen i Sverige. De som har mer kunskap om järnvägen betonar att det handlar om så pass många ingenjörer, och i dag finns 80.
Det är ett tänkande som har funnits i hela samhället, nämligen att minska ned och skära ned på just kunskapsbaserade bitar och i stället införa kundnytta och en mängd värdeord. När man skrapar på ytan finns det väldigt lite kunskapsinnehåll. Då blir det brister i kvaliteten på samhällsservicen. Detta har vi sett hända inom järnvägen, och där behöver vi styra upp.
Det behövs en ny samhällsanda där vi betonar kvalitet och kunskap med lång kontinuitet så att inte människor med mycket kunskaper flyttas runt på olika poster. De ska kunna använda de kunskaper de har på de poster de innehar. Det här gäller tydligen även på ingenjörsutbildningen för järnvägsingenjörer. Där hyrs de billigaste konsulterna in.
Då blir det mindre kunskapsinnehåll i själva utbildningen. Det är inte heller samma personer som lär ut och sedan rättar prov. Det innebär att mycket kunskaper om järnvägen tappas. Jag vill belysa denna fråga för statsrådet så att hon kan följa upp.
Om vi ska ha en fungerande järnväg är det viktigt att vi tittar på hur vi kan gynna själva funktionen och inte bara tänker i kronor och ören. Jag vill ställa ytterligare en fråga om evakuering av tåg. I Europa finns ett regelverk som säger att ett strandat tåg ska utrymmas inom 60 minuter. Varför tillåter vi att det ska få ta två timmar i Sverige? Det är verkligen märkligt.
Emma Wallrup (V):
Det kanske låter som svepande formuleringar, men det jag pratar om är att ett systemfel har funnits de senaste åren i samhället. Vi respekterar inte kunskap på ett sätt som vi har gjort tidigare. Vi använder i stället ytliga värden när saker ska mätas - tyvärr inom många områden i samhället. Det är ett gigantiskt problem. Vi behöver återta kunskapen.
Många människor påtalar att det har brustit i kunskapen om järnvägen hos Trafikverket under lång tid. De personer som jobbar inom verksamheterna har inte den utbildning och den kunskap som behövs för att hålla en hög kvalitet.
Jag vill belysa själva rekryteringen till Trafikverket och hur kunskapen som fanns tidigare byggs upp. Vi behöver komma åt kunskapen om vi ska få ut mer för de pengar vi lägger på järnvägsunderhållet. Vi i Vänsterpartiet är glada för att mycket mer pengar än tidigare läggs på järnvägsunderhållet, vilket vi har kämpat för. Vi är glada för att vi har fått gehör och har kunnat mötas i frågan.
Men vi vet också att de pengarna inte riktigt räcker. 10 miljarder per år kanske räcker för att hålla de banor som används mest i skick, men för att komma åt hela järnvägsnätet skulle det enligt Trafikverket behövas 13 miljarder per år. Nu finns många som jobbar inom branschen som säger att det går att få ut mer av pengarna om vi jobbar mer effektivt.
Ett exempel är att Trafikverket är ute i bättre tid när företag ska informeras om när de kan komma ut i spår. Det försvinner mycket arbetstid på att inte ha denna information. Jag har talat med personer på SJ och med personer som jobbar inom underhållsverksamhet på järnvägen, och de säger alla samma sak. Det är en påtaglig fråga som kan åtgärdas.
Emma Wallrup (V):
Jag ställde denna fråga till statsrådet Anders Ygeman med anledning av det kaos som just nu råder inom åkerinäringen på grund av EU-inträdet och den dumpade arbetsmarknaden, där vi har släppt på de arbetsregler som vi har haft i Sverige. Nu ser vi avarterna av det här på våra vägar. Det har blivit en bransch som tyvärr påminner om rena maffian i vissa delar.
Vi ser hur chaufförer kör till svältlöner och hur regler bryts. Detta är både en trafikfara och en arbetsmiljöfara. Det är också en fråga om konkurrens med de sunda åkerierna - denna konkurrens är i dag inte bra balanserad, utan den är väldigt tuff. Vi i Vänsterpartiet är väldigt glada att vi i förhandlingarna lyckades få igenom denna ökade satsning på trafikpoliser för att motverka illegal cabotageverksamhet.
I Danmark genomfördes 2013 en satsning på just 25 miljoner. Där hade man en modell där tio poliser arbetade heltid - framgångsrikt - med att systematiskt lagföra, eller kontrollera, den illegala cabotagetrafiken. Vänsterpartiet har en förhoppning om att regeringen tittar på Danmark i detta fall.
Antalet trafikpoliser har ju minskat drastiskt, och vi har i dag problem inom hela välfärdssystemet med att resurserna inte räcker till. Vi har en stor skuld i hela välfärdssystemet sedan den borgerliga regeringen, på grund av skattesänkningar. Till vis del beror detta också på 90-talets högersväng i hela politiken och på den ekonomiska krisen. Just eftersom resurserna är knappa skulle det vara bra med ett fokuserat arbete.
Man har lyckats bra med att öka kontrollerna med Danmarks modell, med tio poliser som arbetar fokuserat med detta i en särskilt utbildad arbetsgrupp. Detta är en framkomlig väg. Jag tycker att jag fick lite luddiga svar på mina frågor till Anders Ygeman.
Av Transportstyrelsens rapporter framgår att det inte finns några uppställda mål för antalet vägkontroller samt att man har dålig statistik och dålig uppföljning. Det är anmärkningsvärt att det inte finns några mål att följa upp, för om vi ska komma till rätta med det här problemet, med de små resurser vi har, känns det ännu viktigare att ha målstyrning.
Därför frågar jag återigen statsrådet om han är beredd att inte bara förlita sig på polisens ganska överbelastade verksamhet utan att vara lite tydligare i strategierna kring detta. Är statsrådet beredd att ta fram tydligt mätbara mål som går att följa upp?