Erik Ottoson (M):
Dagens debatt har till stora delar handlat om tåg, järnväg och allt som har med det att göra. Det ska dock tilläggas att det betänkande vi har att fatta beslut om även omfattar annan kollektivtrafik. Det är en alls inte obetydligt del av den trafik som utförs.
Som jämförelsetal kan man säga att en vanlig dag i trafiken utför SJ ungefär 85 000 resor. På buss nr 4 i Stockholm utförs under samma tidsperiod 75 000 resor. Det är nästan lika mycket.
Kollektivtrafiken utöver järnvägsnätet står alltså för en väldigt stor del av det resande som sker och är en nog så viktig del i det som vi har att hantera i dag. Med det sagt är järnvägen självfallet väldigt viktig och avgörande för att binda ihop vårt långa land.
Men vi får inte glömma bort det resande som sker längre ut i systemet i kapillärerna, eller vad man vill kalla det. Det är viktigt att vi skapar förutsättningar för att det fördubblingsmål som branschen själv har tagit på sig inom kollektivtrafiken har möjligheter att förverkligas.
Ett viktigt steg i det är den kollektivtrafiklag som alliansregeringen införde och som öppnar möjligheter för fler att bidra till det målet och för ännu mer kostnadseffektiv kollektivtrafik att utföras. Jag säger kostnadseffektiv av en anledning.
Det är nämligen så att kostnaderna för att bedriva kollektivtrafik stadigt har ökat i hela landet oaktat den nya kollektivtrafiklagen, och oaktat vem det är som styr ökar kostnaderna för kollektivtrafiken något mer än man kanske skulle hoppas.
Där finns ett gemensamt arbete att göra för aktörerna på marknaden att försöka skapa en mer effektiv lösning och ett mer effektivt utförande. Det finns ljusglimtar. Det finns nya upphandlingar av kollektivtrafik som sker av till exempel busstrafik i delar av huvudstadsregionen, där man utför mer trafik och har lyckats reducera kostnaden på det stora hela trots detta.
Man hittar nya innovativa sätt genom samverkan i branschen och genom samverkan med operatörerna som ska genomföra detta. På det viset skapar man bättre förutsättningar för mer kollektivtrafik till fler och till ett rimligt pris. Kostnadsutvecklingen är dock långt ifrån allt. Utskottets ordförande hänvisade tidigare i dag till den uppföljning av den nya kollektivtrafiklagen som trafikutskottet har gjort.
Det finns en hel del saker att ta fasta på i den. Och uppföljningen kommer att behöva följas upp ytterligare. Många delar i detta kommer att behöva tas om hand och utvecklas. Därför finns det i dag ett yrkande på riksdagens bord från allianspartierna om en ordentlig utredning inom Regeringskansliet för att man ska komma fram till förslag på hur man kan utveckla den nya kollektivtrafiklagen.
Vi har hela tiden varit tydliga med att det här är ett första steg mot någonting som kan bli än bättre. Men om man inte vågar ta det första steget, om man inte vågar utsätta sig för prövningen att testa någonting nytt, kommer man att förbli i det gamla. Saker som behöver utvecklas är till exempel gemensam statistik och gemensam trafikinformation.
Men det måste ske på ett sätt som inte bara är gemensamt utan också bäst för resenärerna. I det län som jag känner bäst, eftersom jag representerar det och har jobbat med kollektivtrafik där, nådde trafikstörningsinformationen från pendeltågen nya kvalitetsnivåer då den lokala entreprenören tog över.
Därför ville man inte under några som helst omständigheter återförstatliga trafikinformationen, eftersom kvaliteten upplevdes som sämre i Trafikverkets regi. Det är självfallet en stark signal till oss i den här kammaren och till dem på andra sidan vattnet, i Rosenbad, om vad man måste tänka på när det gäller den formen av gemensamma lösningar. Det blir inte alltid bättre i det första skedet.
Men det måste bli bättre fort. Ytterligare en viktig sak man ska titta på när det gäller framför allt länsöverskridande kollektivtrafik men också kollektivtrafik med mer än en operatör är gemensamma biljett- och betallösningar och gemensamma bokningssystem. Här har marknaden inte hunnit mogna ännu.
När vi hade den förra regeringen och en infrastrukturminister som hette Catharina Elmsäter-Svärd fanns det ett tydligt besked från Regeringskansliet: Antingen tar branschen tag i detta och ordnar de gemensamma biljett, betalnings och bokningssystemen, eller så tvingas vi att lagstifta. Så länge det budskapet stod sig, herr talman, utvecklade branschen lösningar. Man satte igång arbetet.
Det utmynnade i resrobot.se. Sedan kom ett regeringsskifte, och det tvärnitade. Löftet om att ta fram lagstiftning ifall branschen inte sköter sig har runnit ut i sanden. Även om vi har fått höra en del ord från statsrådet Anna Johansson om det här i kammaren har det tyvärr inte skett något ytterligare på området.
Därför kommer vi att behöva titta på hur vi kan lösa det här på absolut bästa sätt. Jag kan nära nog garantera att sådana förslag kommer att komma från Alliansen, nu när vi har sett att det inte sker någonting i Regeringskansliet - på den punkten heller. Det kommer sannolikt också att behöva tas tag i till exempel konkurrensneutralt tillträde till vissa grundläggande infrastrukturer, såväl fysiska som digitala.
Vi kommer att behöva titta närmare på den gränsdragningsproblematik som det talades om här i talarstolen tidigare. Det handlar till stor del om hur vi drar en gräns mellan regional trafik och interregional trafik. Var går gränsen för det? Vilka gränsdragningar kommer vi att behöva göra? Herr talman! Med detta vill även jag yrka bifall till Alliansens första reservation.