Björn Lind (S):
Jag tackar socialministern för svaret. Göran Hägglund redogör i svaret för att vi har akutsjukvård till alla som vistas i landet och att asylsökande och även så kallade gömda barn får vård på lika villkor som alla andra. Det är bra. Min fråga handlar om det som fungerar mindre bra, nämligen vård för dem som brukar kallas papperslösa.
Det är människor som har sökt sig till Sverige utan att söka asyl och som lever och ofta arbetar i landet utan uppehållstillstånd. Det är väldigt svårt att uppskatta hur många människor det rör sig om, men mellan 10 000 och 35 000 brukar nämnas i sammanhanget. Mycket tyder på att det är ett ökande antal. Det är ingen önskvärd utveckling att allt fler människor lever utanför det officiella samhället.
Orsaken till utvecklingen står till stor del att finna i det faktum att det finns arbetsgivare som är beredda att kriminellt utnyttja människor och i vissa fall aktivt locka människor att illegalt komma hit för att arbeta svart. Dessa papperslösa människor har alltså rätt till akutsjukvård som de får bekosta själva. Jag kan nämna att ett akutbesök kostar drygt 2 000 kronor och en okomplicerad förlossning mellan 20 000 och 25 000 kronor.
Jag vet att många landsting avskriver de här fakturorna, men det är godtyckligt. Det beror på landstingens godtycke. Papperslösa barn befinner sig i en särskilt utsatt position och har små möjligheter att själva påverka sin situation. Barn har egna och tydliga rättigheter som uttrycks i FN:s barnkonvention. Vi kan aldrig acceptera att barn används som hävstång för att upprätthålla en reglerad invandring.
Vi socialdemokrater anser att alla barn som lever i Sverige ska ha rätt till vård på lika villkor. Inom parentes sagt menar vi också att alla barn har rätt till skolgång. I dag ombesörjs sjukvård för papperslösa till stor del utanför den offentligt finansierade sjukvården. Olika organisationer eller grupper av sjukvårdspersonal erbjuder sjukvård för papperslösa på olika platser i landet.
Det är en verksamhet som vanligtvis finansieras genom ideellt arbete, gåvor och insamlingar. Läkare i världen har en klinik i en av Stockholms förorter som jag besökte tidigare i höstas. På sin klinik som har öppet en kväll i veckan hade de förra året närmare 1 200 besök fördelat på läkare, barnmorska, sjukgymnast, psykolog och psykoterapeut.
Vi socialdemokrater fortsätter att framföra uppfattningen att en utredning skyndsamt bör tillsättas för att räta ut de frågetecken som finns när det gäller förutsättningarna för att ge hälso-, sjuk- och tandvård till de papperslösa människor som lever i Sverige. När det gäller barnen menar vi att beslut om vård på lika villkor bör kunna fattas utan att föregås av någon utredning.
På frågestunden den 22 maj förra året besvarade socialminister Göran Hägglund en fråga om detta från min partikamrat Magdalena Streijffert. Göran Hägglund sade då: "Här finns fortfarande ett beredningsarbete att göra och diskussioner mellan partierna innan vi kan presentera direktiven. Men det finns ett utkast framme, och arbetet med att hitta vägar för att komma vidare i den här frågan går i gång. Det är en fråga om humanitet."
Jag håller med om att det är en fråga om humanitet. Det som jag skulle vilja höra från socialminister Göran Hägglund gäller just det som jag frågade efter i interpellationen, nämligen: När kan en förväntad utredning komma till stånd, och vilka funderingar har socialministern kring direktiven?