Margareta Cederfelt (M):
Det betänkande vi debatterar nu är utrikesutskottets betänkande 2014/15:16 om Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa.
I betänkandet behandlas regeringens skrivelse 2014/15:67 med redogörelse för verksamheten hösten 2013 och hela 2014 samt OSSE:s redogörelse till riksdagen, 2014/15:OSSE1.
Jag vill börja med att säga några ord om OSSE-delegationen 2014. Jag kan inte göra detta utan att nämna delegationens dåvarande ordförande, Walburga Habsburg Douglas.
Hon var en fantastisk person som jag har haft som min ledstjärna under den tid jag har varit engagerad i OSSE. Walburga Habsburg Douglas drev demokratifrågorna framåt med stor emfas.
Det var ingen fråga som var för liten, och hon lyckades också uträtta väldigt mycket för demokratin, för att undanröja diktaturer, för att minska kommunismens inflytande och för att se till att den enskilda individen hade rätt och möjlighet på sin sida. Walburga Habsburg Douglas var inte bara ordförande för den svenska OSSE-delegationen.
Hon har också varit rapportör för tredje kommittén, där mänskliga rättigheter ligger. Hon har också varit vicepresident i OSSE, ordförande i EPP-gruppen och även varit OSSE PA:s särskilda representant för Moldavien. Med de inledningsorden går jag vidare till det som behandlas i betänkandet.
Precis som tidigare talare har sagt är OSSE, Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa, en unik organisation. Med tanke på de oroligheter vi ser i världen i dag är organisationen mycket relevant. Organisationen arbetar med säkerhetsfrågor ur ett annat perspektiv än vi normalt brukar lägga i begreppet säkerhetsfrågor.
Det är fokus på mänskliga rättigheter och demokrati, och det är frågor som är fundamentala i ett samhälle. Ett samhälle som ska vara säkert ska också respektera individen, tryck- och yttrandefrihet och också låta medborgarna ge uttryck för sitt önskemål om landets ledning i fria och demokratiska val.
OSSE är en stor organisation också till ytan, inte bara till verksamheten. 57 länder deltar, från USA och Kanada i väster till Mongoliet i öster. Hur arbetar då OSSE? Dels finns regeringssidan med dess exekutiva del.
Regeringarnas ministrar träffas regelbundet i Wien, liksom det finns ministerråd som också sammanträder regelbundet. Dels finns OSSE:s parlamentariska församling, där vi har tre sessioner om året.
Därutöver finns byrån, med de ledande funktionärerna som träffas, och ett antal verksamheter, däribland valobservationerna, som är OSSE:s stora bidrag till demokratin. Jag skulle vilja lyfta fram samma sak som tidigare talare tog upp, nämligen OSSE:s missioner. De gör en stor insats för demokratin.
Tyvärr talas det inte så ofta om missionerna, men jag vill lyfta fram dem. Det är väldigt konkreta insatser för att öka demokratin. Jag tänker på Kirgizistan, till exempel, där det finns ett universitet för unga personer boende i länderna runt omkring - Tadzjikistan, Kirgizistan, Moldavien, Georgien och Ryssland.
Alla ungdomarna har en grundläggande universitetsutbildning med sig och får en fördjupning i journalistik, i demokrati, och går sedan ut i världen rustade med en kunskap som är mycket värdefull för demokratiutvecklingen och för tryck- och yttrandefrihet i deras respektive länder. I Kirgizistan finns även en annan mission som jag vill lyfta fram. Den handlar om rättstrygghet.
Det är en mission som syftar till att utveckla polisen, så att polisen ska bedriva sin verksamhet utifrån en lagstiftning, rättssäkert - inte arrestera människor utan anledning och inte uppbära mutor för att personer inte ska arresteras.
Sverige är i allra högsta grad delaktigt i denna mission genom att poliser också från Sverige deltar. Det är en väldigt handgriplig och handfast mission som leder till en positiv utveckling. Jag ska också nämna en annan del. OSSE arbetar även i genderfrågor, med att stärka kvinnor och kvinnliga politiker. I Tadzjikistan finns en mission.
Att den finns just där beror på att missionens chef och handläggare är engagerade och kunniga i att stärka kvinnor, men det är också för att det finns ett underskott på kvinnliga parlamentariker där. Kvinnliga parlamentariker har i princip inte funnits i Tadzjikistan, men med hjälp av missionens arbete har det börjat komma fler kvinnor i politiken på nationell nivå.
Verksamheten går ut på att kvinnorna ska bygga nätverk. De skaffar sig också kunskap och bygger upp sitt självförtroende för att kunna ta plats i politiken. Det är en viktig del i OSSE:s verksamhet. Jag ska inte rabbla upp fler, men jag nämnde dessa tre missioner för att ge en uppfattning om den bredd som finns i OSSE:s verksamhet.
Under det gångna året har naturligtvis stort fokus legat på händelseutvecklingen i Ukraina.
OSSE arbetar, precis som andra verksamheter, för en fredlig utveckling och en fredlig lösning på problemen i Ukraina, där Krim är annekterat av Ryssland och där det finns utbrytarverksamheter i den östra delen.
OSSE:s bidrag är till en del att det finns observatörer på plats i landet, som gör ett fantastiskt arbete. Jag vill här i riksdagen säga att Sverige gör en värdefull insats här. Vi har gjort så under 2014 och fortsätter också nu att bidra med såväl personella som ekonomiska resurser.
Här är det viktigt att inte bara Sverige fortsätter utan att resten av OSSE:s länder också bidrar med resurser. Jag vill lyfta fram ytterligare några frågor som jag tycker är viktiga. Vitryssland är ett av OSSE:s medlemsländer. Vitryssland är också Europas sista diktatur. Min kollega Christian Holm är ordförande för OSSE:s särskilda arbetsgrupp för Vitryssland.
Det innebär att han leder ett arbete för att stödja demokratiutveckling och respekt för mänskliga rättigheter. Det är viktigt att de demokratiska krafter som finns i Vitryssland också får ett stöd för att kunna gå vidare. Jag vill också ta upp valövervakningen, som har nämnts här tidigare. Den är en viktig del i OSSE:s arbete.
En förutsättning för att människor ska kunna leva i en demokrati är rätten att bilda partier, rätten att engagera sig politiskt och rätten att själv få gå in i ett valbås och välja vilket parti som ska få ens röst - och att få göra detta i enskildhet, utan att någon övervakar vad man röstar på och utan att någon efteråt följer upp vad man har röstat på.
För att öka andelen demokratiska val, så att fler människor ska få denna rätt, arbetar vi från OSSE:s sida genom valövervakningar. Jag får ibland höra: Ni kan ju inte se något när ni kommer en enda dag och gör observationer.
Jo, OSSE som organisation ser väldigt mycket genom att det finns personer på plats genom Odihr några månader i förväg. De ser efter hur samhället fungerar. Vad är det för lagstiftning som finns? Hur fungerar valmyndigheten? Hur ser det ut med frivilligsamarbetet och mänskliga rättigheter? Sedan kommer observatörerna in som är ute på valdagen. De noterar, iakttar och pratar med människor.
Vad är det som händer? Efter valdagen finns Odihr på plats och följer upp. Hur tas resultatet om hand? Allt detta tillsammans ligger till grund för OSSE:s ställningstagande. Ibland får jag också frågan: Hur ser det ut i Sverige? Varför kommer inte OSSE hit och övervakar? Sverige bjuder in OSSE. Men OSSE har bedömt att en valövervakning här inte har behövts.
Däremot finns det rapporter som OSSE tar fram. De finns tillgängliga för alla att gå in och läsa på OSSE:s hemsida, och där har OSSE iakttagit hur valen genomförs i Sverige. Som jag nämnde arbetar OSSE i ett brett perspektiv. Vad är det för dimensioner som ingår? Det är framför allt tre dimensioner.
Det är säkerhetsperspektivet, ekonomi och miljö samt demokrati och mänskliga rättigheter. Fru talman! Med detta säger jag tack för mig.