KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mats Berglund (MP):
Jag förstår att det är någon annan än Sverigedemokraterna som har tagit fram denna lista. Men det är ändå ett politiskt beslut att listan ska gälla. Man hamnar hela tiden ett halvt steg efter i utvecklingen när man ger extra stöd till de utbildningar som finns på listan i dag, för när dessa personer har utexaminerats är det en helt ny lista som gäller. Precis som Michael Rubbestad var inne på är listan ju föränderlig.
Det är alltså ett konstigt sätt att åtgärda ett problem. Jag har ingen negativ attityd till så kallade enkla jobb. Jag tror att samhället är fullt av enkla jobb, men för en permanent ingång i yrkeslivet krävs i dag gymnasieexamen.
Mats Berglund (MP):
Förra året förolyckades 58 personer på sina arbetsplatser. Det är fler än de senaste åren. Vi ser en ökande trend. I år ligger siffran, så här långt, på 40 personer. Det 40:e fallet inträffade så sent som i tisdags då en man träffades av ett ställverk som föll. På Arbetsmiljöverkets hemsida finns detaljerad statistik över dödsolyckor i arbetet. De mest utsatta branscherna är byggsektorn, transport och de areella näringarna.
Transportsektorn är särskilt värd att nämna eftersom dödsolyckorna är fler där sett till antalet anställda. Drygt 90 procent av dem som dör är män. Den största ökningen sker bland unga män. Statistiken ger oss kunskaper. Vi ser trender och tendenser. Men statistiken är kall och hård. Bakom varje siffra finns en människa som gick till jobbet och aldrig kom hem. Och varje dödfall är ett för mycket.
Därför höjde regeringen under förra mandatperioden ambitionsnivån i arbetsmiljöpolitiken. Bland annat infördes en nollvision mot dödsolyckor, och det togs ett särskilt grepp om den psykosociala arbetsmiljön. Pengar tillfördes, och resurserna till Arbetsmiljöverket ökade med över 100 miljoner kronor. Det räckte till ungefär 150 nya arbetsmiljöinspektörer som kan utföra fler inspektioner på arbetsplatserna för att få bort de farliga miljöerna och de farliga momenten.
Sedan den nya regeringen tillträdde i januari i år har ytterligare steg tagits inom den antagna strategin. Men, fru talman, arbetet behöver självklart fortsätta. Det är bra, tycker jag, att riksdagen nu får möjlighet att diskutera den här viktiga frågan. Jag vill därför avsluta mitt första anförande och den första rundan här i debatten med att tacka Vänsterpartiet för initiativet till den här aktuella debatten.
Mats Berglund (MP):
Vi har nu i drygt en timme debatterat en i allra högsta grad viktig och angelägen fråga. Dödsolyckorna i arbetslivet behöver minska. I den här debatten har vi framför allt talat om den fysiska arbetsmiljön. Det är fysiska skador, olyckor, som har stått i fokus. Jag vill så här mot slutet av debatten också nämna vikten av den psykosociala arbetsmiljön, för jag tycker att den hör till debatten. Under 2018 dog 1 268 personer av självmord i Sverige.
Återigen är det männen som dominerar statistiken. Två tredjedelar av dem som avled i suicid förra året var män. Men sett till den psykiska ohälsan i stort är det i stället kvinnorna som dominerar. Psykisk ohälsa ökar dock i alla befolkningsgrupper: unga som gamla, kvinnor som män och så vidare. Det finns stor anledning att anta att suicidfall kan vara arbetsrelaterade. Vi vet att högre krav i arbetslivet leder till en kraftigt försämrad psykisk hälsa och till ökad sjukfrånvaro.
Psykisk ohälsa är den vanligaste anledningen till sjukskrivning från arbetet. Det gäller numera både kvinnor och män, och studenter är en särskilt utsatt grupp. Detta är kostnader som samhället, det gemensamma, tar. Det är kostnader i pengar för den enskilde och för statsfinanserna. Men i första hand är det kostnader i försämrad livskvalitet för den som drabbas. Och i värsta fall - i dödsfall. I flera fall är det antagligen arbetsrelaterade dödsfall.
Stress men också kränkningar, hot och våld är sådant som förkommer på arbetsplatserna. Det finns ett uppmärksammat fall från Krokom, där en socialsekreterare tog livet av sig efter att ha varit utsatt för kränkningar av sin arbetsledare. Det hände 2010 men fick en lång efterföljd i den rättsliga processen. Sedan dess har regeringen vidtagit en rad åtgärder och sett till att Arbetsmiljöverket har antagit nya föreskrifter, som började gälla 2016.
De är ett verktyg för att förebygga detta och för att tydliggöra ansvaret. Men också detta arbete, fru talman, behöver fortsätta att utvecklas.
Mats Berglund (MP):
Min fråga går till statsrådet Lindhagen, jämställdhetsministern. Runt om i vårt land finns det barn som är rädda för sina föräldrar, rädda för sin pappa. Hundratusentals barn i Sverige växer upp i hem där det förekommer våld. Våldet kan se olika ut, men vanligast är våld från en pappa som är riktat mot en mamma. I många år har inte minst kvinnorörelsen talat om de problem som finns när det gäller vårdnadstvister och beslut om umgänge och boende.
Det kan till exempel vara en nackdel för en kvinna att i rättsprocesser lyfta fram förekomst av våld mellan föräldrarna, eller det kan vara så att man inte tar hänsyn till våld när man bedömer om en part ska få vårdnad eller umgänge. Detta är ett stort problem som går långt bortom den enskilda familjens angelägenheter. Det är en politisk fråga. Detta påverkar kvinnor och barn i vårt land. Min fråga till statsrådet är: Vad gör regeringen åt detta problem?
Mats Berglund (MP):
Tack, statsrådet, för svaret! Mycket av detta handlar om hur vi ser på barn. Barn är inte föräldrars ägodelar. De har en egen rätt - de har rätt till trygghet och omsorg. Vårdnadstvister och umgängestvister är tragedier. De kan påverka alla inblandade väldigt negativt. Men alltför ofta avstår vi från att se hur just barnen påverkas av till exempel våld i hemmet. Min fråga blir då: Vad kan vi göra åt det?
Mats Berglund (MP):
Jag vill tacka David Josefsson för frågorna. Jag har som sagt slängts in i debatten och ska göra mitt bästa för att ducka för frågorna. Jag kan inte svara på varför ministern inte hade möjlighet att komma hit i dag. Det har helt nyligen varit en regeringsombildning. Jag förmodar att ministern just nu har mycket på sitt bord men att hon gärna hade velat vara här.
Det tror jag är det bästa svaret i det här läget. Det tar lång tid att ta fram direktiv. Som David Josefsson var inne på förväntar vi oss ett gediget underlag och ett gediget direktiv till utredningen. Det ska förhoppningsvis också göra utredningen så bra som möjligt.
Som jag nämnde i anförandet finns det redan i dag möjligheter, inom rådande lagstiftning, att agera på det sätt som utskottsinitiativet tidigare har påpekat. Svaret är att arbete pågår i Regeringskansliet.
Eftersom jag har lite slängts in här har jag inte insyn i det arbetet.
Mats Berglund (MP):
Demokratifrågor och konstitutionella frågor är absolut viktiga för Miljöpartiet. Det gäller såväl i riksdagen, den här församlingen, som i de församlingar i kommuner och regioner runt om i Sverige som vi sitter med i. Vi ska självklart följa de lagar och direktiv som finns för beslutsfattande.
Jag uppfattar David Josefssons fråga som att han insinuerar någon form av förhalning från regeringens sida och att vi därmed inte följer de riktlinjer som finns. Jag vill inte gå i den fällan utan hänvisar till mitt anförande där jag också framförde orsaker till att det har tagit så lång tid.
Fem år, lite drygt, är lång tid för att ta fram utredningsdirektiv. Det är jag helt på det klara med. Jag får återigen hänvisa till att arbete pågår i Regeringskansliet. Det är ett tråkigt svar, som man ofta kommer med. Men det är det svar jag har att ge.
Mats Berglund (MP):
Tack, Momodou Malcolm Jallow, för att du tar upp frågan om marknadshyror i det nybyggda beståndet! Jag tackar också för att du tar upp de viktiga frågorna som gäller strukturell hemlöshet och problemet med alldeles för dyra hyresrätter. Även Miljöpartiet driver detta hårt. Vi gick till val på det, och vi driver frågan hårt i de kommuner där vi är med och styr.
Vi försöker hitta lösningar för att bygga billigare i den mån det går. Under Miljöpartiets ledning i regeringen har dessutom investeringsstödet tillkommit. Det finns flera svar på frågan om den fria hyressättningen i nybyggnadsbeståndet. Ett svar är att det här är en överenskommelse mellan regeringen, Centern och Liberalerna.
Detta är en del av den överenskommelse som krävdes för att till exempel hålla de högerextremistiska krafterna borta från svensk politik. Denna överenskommelse kom till för att landet över huvud taget skulle kunna styras. Det tog ju många månader innan det skedde.
Ett annat svar är att det här inte är Miljöpartiets linje. Det är en överenskommelse och jämkning med andra partier. Ett tredje svar är att man inte ska överdriva och höja tonläget i debatten. Min tro är att detta inte kommer att få den enorma, negativa konsekvens som man hör om i debatten.
Det rör sig trots allt om ett litet antal bostäder. Vi har redan i dag höga priser i nybyggnationen, och det är inte alls säkert att just detta driver upp priserna.
Mats Berglund (MP):
Miljöpartiet har drivit en rad andra förslag för att komma till rätta med de problem som Momodou Malcolm Jallow nämner och som också jag tog upp i mitt anförande. I till exempel kommunerna driver Miljöpartiet frågan om att man måste satsa på dem som står längst bort från bostadsmarknaden. Jag tror att man behöver jobba mer med bostadsbidraget.
Exempelvis behöver kanske inneboende få söka bostadsbidrag. Man behöver utnyttja det befintliga bostadsbeståndet betydligt mycket bättre än man gör i dag. Där finns stora problem. Jag nämnde min hemkommun, Stockholms stad. Där har vi stora problem av detta slag. Det gäller inte minst i innerstaden. Där bor en del singelhushåll i väldigt stora bostäder.
Flexibiliteten i bostadsbeståndet är dålig. Vi behöver utnyttja det bättre. Fler bostäder behöver dessutom byggas.
Jag går dock inte på den förhöjda retoriken om att alla nya hyresrätter kommer att få en mycket högre hyra bara för att vi genomför den överenskommelse som finns mellan januariavtalets fyra partier.
Det bästa sättet för att få ned talen är att bygga mer och dela på det vi har samt att alla kommuner i hela Sverige tar ansvar för att skapa bostäder och hem för alla grupper i samhället. Detta var några av de svar jag har på frågan.
Mats Berglund (MP):
Jag vet att Julia Kronlid och Sverigedemokraterna liksom Miljöpartiet vill mer än det vi genomför i dag. Jag tror att vi behöver lägga fram förslagen i den takt vi hinner med. De behöver vara utvärderade och utredda så att vi får rätt beslut. Det får inte bli felaktiga beslut.
Jag tror också, som jag tydligt var inne på i mitt anförande, att vi behöver gå vidare och se det här som ett första steg. Man kan naturligtvis ha synpunkter på att det går för långsamt och att vi borde ha gjort det här tidigare, men det är ändå så att vi har utrett de här sakerna under lång tid och väldigt noggrant. Det har kommit flera utredningar, och det är som sagt fler på gång.
Egentligen har jag inte så mycket mer att säga än att jag hoppas på att vi nu kan fortsätta och att vi ser ändringen i dag som just ett första steg och inte som ett avslut i reformerna av sjukförsäkringen. Vi ser ju tydligt - jag tror att det gäller både Julia Kronlid och andra - att behovet av förändringarna finns och att det inte räcker med att bara puffa på myndigheterna.
Vi behöver lagstiftning, och vi behöver tydligt sätta ned foten. Jag avser att fortsätta att trycka på regeringen för att man ska komma med fler förslag.
Mats Berglund (MP):
Tack, Julia Kronlid, också för detta förslag om att prövningen ska anges inom det kompetensområde man har! Det som Claes Jansson har utrett är att det ska vara angivet normalt förekommande arbete och att det ska vara inom ett större sjok. Jag uppfattar att Sverigedemokraterna vill smalna av det ytterligare.
Jag tycker att det är en intressant synpunkt och en intressant tanke. Däremot blir det ett större avsteg mot dagens system att göra så.
Att läkaren kan ange ett arbete som också Försäkringskassan kan ställa upp på - det är väl ungefär så som systemet borde byggas upp - handlar om att hitta ett arbete som den sjuke ska kunna klara av inom ett område.
Den delen bör nog faktiskt inte snävas in alltför mycket, för de sjuka vill trots allt ut i arbete så fort det går, så fort man är frisk och så fort man klarar av ett arbete. Det är få sjuka som vill vara hemma bara för att vara hemma. Jag tror därför att det är onödigt att snäva in arbetsmarknaden för mycket.
Det är bättre att arbeta för att den sjuke ska hitta ett arbete. Jag uppskattar att Sverigedemokraterna vill gå längre, precis som Miljöpartiet och precis som Socialdemokraterna. Det kan gå lite långsamt, för det gäller ju ändå för en regering att hitta stöd i riksdagen för de förslag man lägger fram. Annars är det ganska meningslöst.
Det är såklart ett problem för Sverigedemokraterna när ni ser att era framtida regeringspartner i Moderaterna röstar blankt nej också till detta första lilla enkla steg. Nu kanske inte Julia Kronlid får lov att svara på detta. Men det är ett problem för Sverigedemokraterna, det måste man säga - och för Moderaterna.
Mats Berglund (MP):
Jag tackar Hans Eklind för hans anförande, där han var relativt ödmjuk och erkände att rehabiliteringskedjan inte riktigt fungerar så som det ursprungligen var tänkt och att det kanske behövs justeringar i systemet och i regelverket. Jag ställer min fråga för att jag är nyfiken. Det börjar ju ändå röra på sig.
Jag tror att vi har en ganska stor och bred samsyn om att det finns problem. Vi har nu utrett sjukförsäkringen och processen fram till sjukförsäkring, och vi genomför ett av förslagen i Claes Janssons utredning.
Jag hörde i Hans Eklinds anförande att Kristdemokraterna är positiva till den förändringen, men också att ni gärna skulle vilja bidra med ytterligare synpunkter på förändringen. Hur ser ni på de ganska många förslag som har kommit i Claes Janssons utredning och i Mandus Frykmans utredning?
Hur ser ni på att implementera de här förslagen? Vilka av dem skulle ni kunna tänka er att gå vidare med? Nu när vi förändrar vid dag 180, skulle man kunna tänka sig en motsvarande förändring vid dag 365 till exempel?
Skulle man kunna tänka sig att ange ett område på arbetsmarknaden för att smala av arbetsmarknaden och underlätta för att fler ska kunna beviljas sjukförsäkring och bli rehabiliterade fortsättningsvis i stället för att utförsäkras?
Mats Berglund (MP):
Jag tackar för svaret. Jag tycker att orden "med plats för rehabilitering" i delbetänkandets titel är ganska talande, för det är precis det som Claes Jansson försöker ge. Har man påbörjat en rehabilitering? Finns det utsikter att komma tillbaka till arbete hos samma arbetsgivare?
Det är ju det spelrummet som behöver öka, så att man kan rehabiliteras i stället för att utförsäkras vid dag 180. Det är det som vi försöker implementera från och med mars. Men det hänger ihop med det som händer vid dag 365 och förslagen om det i utredningen. Man får inte bara skjuta upp detta; vi hade stupstocken tidigare, men nu har vi flyttat fram den.
Jag vet inte om du kan kommentera detta med dag 365, men där fanns det alltså förslag i utredningen.
Mats Berglund (MP):
Tack, ledamoten Ida Gabrielsson, för frågan! Regeringen tillsätter ju inte utredningar bara för att det är roligt att utreda någonting, utan det är för att man vill genomföra förändringar. Utredningarna har pågått i flera år och har också remissbehandlats.
Nu sonderar vi möjligheten att få igenom förslagen i riksdagen, om det finns en uppslutning och majoritet för det bland partierna i kammaren. Det har inte sett ut så tidigare. Som jag sa i mitt anförande verkar det finnas lite öppningar, det rör på sig.
Jag tror att medvetenheten om frågorna har ökat. Självklart är vår ambition att få igenom förslagen. Ledamoten Ida Gabrielsson frågade också om sjukersättningen. Frågan om sjukförsäkringen ingår ju inte i de utredningar som har funnits. Men vi har tillsatt en ny utredning som relativt snart kommer med sitt betänkande.
Vi får väl se vad det blir för förslag från den, men det är helt klart att det behövs åtgärder i sjukförsäkringen.
Det handlar inte bara om att höja ersättningen utan också om att fler måste beviljas framför allt sjukersättning men också aktivitetsersättning, så att man inte behöver leva i en kontinuerlig osäkerhet om nästa ansökan ska beviljas. Jag hoppas verkligen att vi kommer vidare också i den delen.
Mats Berglund (MP):
Ida Gabrielsson undrade om vi bryr oss om människor. Självklart bryr sig Miljöpartiet om människor. Jag tycker att en solidaritet med alla människor, inte minst dem som har det svårast, ligger väldigt djupt rotad i våra ideologiska rötter.
Precis som ledamoten Ida Gabrielsson säger är det oroväckande att allt färre blir beviljade sjukpenning och att allt fler blir utförsäkrade. När vi på utskottet frågar generaldirektören blir svaret att det är ökad kvalitet i bedömningarna som ligger bakom detta. Det är förmodligen sant.
Det har vi ingen anledning att överpröva eller ifrågasätta, men det är ett oroväckande svar, och det betyder att vi måste göra om regelverket. Här räcker det inte bara med myndighetsdirektiv, utan det är lagförändringar som behöver göras. Det är min övertygelse.
Mats Berglund (MP):
Den här debatten är väldigt intressant, och jag tycker att vi behöver föra den på ett förutsättningslöst sätt. Vad är det som orsakar att vi nu ser en ökning av utförsäkringarna? Som jag sa tidigare i replikskiftet med ledamoten Ida Gabrielsson är svaret från myndigheten att det är ökad kvalitet i bedömningarna. Det är ett oroande svar, måste jag säga.
Det finns även andra förslag på svar, till exempel att vi under väldigt lång tid har sett någon form av vågrörelse i hur många som ansöker om sjukersättning och sjukpenning men också hur många som blir beviljade. Det är någonting i de här väldigt stora systemen som är instabilt. Vi vet inte riktigt vad det beror på, men vi behöver åtgärda det.
Detta är någonting som regeringen tidigt såg under den förra mandatperioden, redan från start 2014, och vi tillsatte då de här utredningarna som nu har kommit med förslag för att åtgärda detta på lång sikt. På kort sikt har vi genomfört en del förslag under coronakrisen för att någorlunda skydda de människor som riskerar att drabbas nu.
Jag tycker att det är tryggt att höra att Sverigedemokraterna och ledamoten Julia Kronlid står bakom att genomföra utredningarnas förslag. Det tycker jag är ett bra besked från Sverigedemokraterna, och jag hoppas att vi får det beskedet också från andra partier så att vi kan göra det.
Mats Berglund (MP):
Vi har till exempel läst i den här studien - vad heter den, Utförsäkringsmaskinen ? - där forskaren gör tolkningen att det siffersatta målet faktiskt bidrog till en hårdare bedömning. Det fanns inte något vattentätt belägg för det; det bygger på intervjuer med anställda på Försäkringskassan.
Det siffersatta målet är borta nu, och nu finns det ett annat mål om att man ska hålla nere sjuktalen. Det är väl rimligt att vi ska försöka att göra det, men det kanske ligger på fel myndighet. Jag sa i mitt anförande att vi behöver bygga mycket mer på förebyggande insatser. Ekonomisk trygghet vid sjukdom och funk-tionsnedsättning Men visst, precis som ledamoten Julia Kronlid säger kommer de åtgärder som nu finns på bordet förmodligen inte att räcka.
Miljöpartiet har ytterligare åtgärder, och vi vill helst se ett helt annat system - det som vi kallar för arbetslivstrygghet.
Mats Berglund (MP):
Coronapandemin har drabbat oss med full kraft sedan mars april. Vi är väl inne i den tionde månaden nu av den här globala "annorlundaheten". Över hela världen lever människor i en helt förändrad vardag och verklighet. I Sverige har vi valt en linje som i vissa delar skiljer sig från andra länder. Men i stora drag är det ändå liknande åtgärder som vidtas.
Vi inför regler och rekommendationer som ska hindra eller hjälpa oss. Vi ska hålla avståndet och minska smittspridningen. Förslaget som vi diskuterar nu tillhör den andra kategorin: att möjliggöra och hjälpa oss att hålla avstånd.
I våras tog regeringen initiativ till att personer som riskerar att drabbas särskilt illa av covid-19 men som inte kan arbeta hemifrån eller på distans skulle få möjlighet att hålla sig i säkerhet och slippa gå till jobbet men ändå få ekonomisk ersättning. Ett regelverk togs fram. Försäkringskassan blev den myndighet som tog ansvar för genomförandet och för utbetalningen av ersättningen.
Det hela trädde i kraft den 1 juli och gällde över sommaren, i tre månader fram till den sista september. Förlängd ersättning till riskgrupper Sent i september - kanske lite för sent - förlängde regeringen ersättningen fram till årsskiftet. Men hela regelverket följde inte riktigt med, och det var olyckligt. Det krävdes ett riksdagsbeslut för att få med alla delar.
Det här gjorde att det uppstod ett glapp - ett glapp som sedan kunde fyllas i för de allra flesta. Men det där var inte bra. Det vi gör nu är att besluta om ytterligare en förlängning av ersättningen, som ska gälla fram till den sista mars nästa år. Förhoppningen är väl att det då faktiskt inte ska behövas fler förlängningar.
Det är inte jättemånga personer som berörs - även om det är, och har varit, en väldigt viktig ersättning för dem som faktiskt berörs. Det här bör vara en grupp som prioriteras för de vacciner som vi fortfarande egentligen bara hoppas på kommer. Vi kan dock också anta att flera av dem som berörs har fått hjälp av sina arbetsgivare att hitta andra arbetsuppgifter som kan genomföras på någon form av distans.
Jag vill trycka lite på arbetsgivarens roll i det hela. Frågan om att inte sätta något slutdatum för den tillfälliga förlängningen har varit uppe. Jag tycker väl inte att någon dörr ska stängas för en eventuell ytterligare förlängning. Det är ändå bra att flagga för att det här kan vara ett slutdatum för just den här ersättningen till riskgrupper.
Men vi följer naturligtvis utvecklingen, och jag tycker att om det finns behov av förlängningen ska vi också genomföra en sådan. Med det, fru talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet.
Mats Berglund (MP):
Tack, Julia Kronlid, för frågan! Jag håller med om att vi behöver ha denna diskussion. Jag håller kanske också med föregående talare, Rikard Larsson, om att det tycks som att vi har ungefär samma syn när det gäller inbetalningarna till pensionssystemet. Vi uppfattar dock att Sverigedemokraterna anser att det går lite för långsamt för regeringen. Jag kan hålla med om att det är frustrerande i politiken när det går långsamt, men så är det ju ofta.
Jag ska säga att Miljöpartiet inte var med i Pensionsgruppen från början, men nu är Miljöpartiet med. Detta är ju en grupp som har bildats just för att vi behöver breda överenskommelser i den här viktiga frågan. Nu sitter jag i Pensionsgruppen, och jag har stor respekt för den. Vi behöver förhandla.
Det behöver ta lite tid att få fram förslag - så är det. Man kan naturligtvis ha synpunkter på att saker och ting går för långsamt, men vad gäller inbetalningar finns det ju förberedda tankar, idéer och texter för att sätta igång med detta.
Jag hoppas att vi i Pensionsgruppen ganska snart kan presentera någonting vad gäller inbetalningar till pensionssystemet. Det är viktigt att arbeta på flera sätt när det gäller att höja pensionerna. Jag ska också säga att inbetalningarna till pensionssystemet tyvärr inte är någonting som kommer att ge effekt väldigt snart, som pensionstillägget trots allt gjorde.
Det gav en direkt effekt, även om jag förstår att Sverigedemokraterna anser att den effekten delvis var lite för låg.