Boriana Åberg (M):
Jag har aldrig förstått varför uttrycket "ute och cyklar" används i negativ bemärkelse. Att cykla är ju bara positivt - det är bra för hälsan, bra för miljön och bra för ekonomin. Inget annat trafikslag förbrukar så lite energi och sliter så lite på vägbeläggningen. Cykling är motion, nöje, transport och rekreation.
Cykling är också trendigt, och det märks, inte minst i storstäderna där det kryllar av cyklister med aerodynamiskt utformade hjälmar, trikåer och kolfibercyklar. Det är många som har upptäckt fördelarna med cyklismen, och antalet cyklister ökar för varje dag.
Trafikverkets rapport om transportsystemets behov av kapacitetshöjande åtgärder visar dock att endast 10 procent av alla korta resor görs med cykel. Med andra ord är potentialen för ökat cyklande stor, men det krävs utbyggnad av infrastrukturen och förbättringar av trafikmiljön.
I den nationella trafikslagsövergripande planen för åren 2014-2025 avsattes 4,8 miljarder för cykelåtgärder. Dessa åtgärder vill vi se genomförda. Det satsas en del på cykelinfrastruktur på både lokal och regional nivå, men det finns behov av fler insatser.
Ett väl fungerande samarbete med aktörer på alla nivåer ger bäst effekt. Lika viktigt som satsningar på ny infrastruktur är satsningar på drift och underhåll. Cykelvägar måste utrustas med bra belysning, beläggningen måste underhållas och snöröjning och grusborttagning måste prioriteras.
För att underlätta för cyklisterna är det viktigt med enhetlig utformning och skyltning av cykelbanor. Det finns goda exempel på kommuner, till exempel moderatledda Täby och Danderyd, som har byggt sammanhållna cykelvägar och därmed underlättat för pendlarna och andra cyklister. Herr talman!
Det behövs en nationell cykelstrategi som tar hänsyn till en rad viktiga frågor för att få fler att välja cykeln som färdmedel. För det är just det som det handlar om. Cykling ska vara ett så tillgängligt, funktionellt, säkert och attraktivt trafikslag att människor väljer att cykla.
Vi politiker ska skapa förutsättningar för människor att göra kloka val, inte onödigtvis komma med pekpinnar, förbud och tvångsåtgärder.
Genom att se cykling som ett eget, likvärdigt transportsätt med specifika behov i infrastrukturen, något som blivit uppenbart inte minst med tanke på det ökade antalet elcyklar och snabba cyklar, tar vi ett viktigt steg i den riktningen.
Att skapa bättre förutsättningar för cykling är ett utmärkt sätt att möta såväl den ständigt ökande mobiliteten i samhället som den fortgående urbaniseringen som annars oundvikligen leder till ökad trängsel på gatorna i våra städer. Därför föreslår vi att riksdagen riktar ett tillkännagivande till regeringen att utforma en nationell strategi för cykling.
Herr talman! Hösten 2012 presenterades utredningen Ökad och säkrare cykling - en översyn av regler ur ett cyklingsperspektiv , kort och gott kallad cykelutredningen. I den konstaterades att cykelfrågor först och främst hör till den lokala och regionala nivån.
Det finns många goda exempel i landet där kommuner har satsat på åtgärder för att främja cyklismen. I Malmö invigdes för cirka ett år sedan en cykelparkeringsplats för drygt 1 500 cyklar, vilket betyder att lika många Malmöbor kan cykla till stationen, lämna sina cyklar i tryggt förvar och sedan ta tåget till arbetet i Köpenhamn, Helsingborg eller Kävlinge.
Vill man ta med sig cykeln finns goda möjligheter till det på Öresundstågen. I går kom nyheten att Malmö stad och Region Skåne drar igång en digital community för cyklister.
Cyklisterna själva ska skapa information om sina vanor och färdvägar via en interaktiv mobilapp, vilken kommer att utgöra underlag för närmare studier av deras rörelsemönster i Skåne och Malmö. Detta kommer att underlätta arbetet för stadsplanerarna och infrastrukturstrategerna och är en klar uppgradering av cykeln som trafikslag.
Herr talman! Det är viktigt att cykling upplevs som ett tryggt sätt att färdas på. Särskilt viktigt är det för barn eftersom vanan att cykla grundläggs i unga år. Som nämns i cykelutredningen är trafiklagstiftningen en skyldighetslagstiftning och inte en rättighetslagstiftning. Grundreglerna är gemensamma för alla trafikanter.
Därutöver finns en del särregler för olika fordon respektive trafikanter. Oskyddade trafikanter, till exempel gående och cyklister, har särskilda behov som måste beaktas, och detta har lett till vissa särregler för dem.
Tillgänglig forskning och kunskap synes peka på att möjligheten att styra cyklister enbart genom regler är begränsad bland annat till följd av transportsättets flexibilitet, skriver utredaren. Cyklisters agerande påverkas mer av trafikmiljöns utformning än av reglernas utformning.
Ett exempel är cyklister som tvingas cykla på vägen eftersom det är snö och is på cykelbanan. Vad ska en cyklist göra när han eller hon har cyklat flera kilometer hemifrån och kommit till en oplogad sträcka? Vända tillbaka eller begå brottet att cykla på körbanan, trots att befintlig, om än oanvändbar, cykelväg finns?
I början av mitt anförande nämnde jag de snabba cyklisterna, som är ett vanligt inslag i gatubilden. Är det optimalt att dessa cyklister samsas på cykelbanan med barn på trehjulingar eller gående? Nej, de som färdas snabbt ska få cykla på körbanan.
Vi moderater tror på människans förmåga att göra egna val och fatta egna beslut. Vi tror också att de som väljer att cykla på vägbanan framför cykelbanan är vana cyklister som kan hantera situationen, som visar hänsyn i trafiken och så vidare. Själv kommer jag att fortsätta att cykla på cykelbanan. Herr talman!
Förra veckan kom en rapport från Europeiska cyklistförbundet som hävdar att en dubblering av antalet cyklister i Europa skulle skapa 400 000 nya jobb. Eftersom många av dessa jobb är lågkvalificerade skulle en sådan utveckling kunna bidra till att ungdomsarbetslösheten i Europa minskar.
För Sveriges del handlar det, enligt rapporten, om 14 639 jobb, merparten av dem, eller 12 241 jobb, inom cykelturismen. Jag vet inte hur man har kommit fram till de så exakta siffrorna, men jag har inte anledning att ifrågasätta dem.
Vi får hoppas att regeringen hörsammar utskottets förslag och återkommer med en cykelstrategi som leder till att fler börjar cykla så att prognoserna i Europeiska cyklistförbundets rapport infrias.
För att dessa potentiella nya jobb ska gå till arbetslösa ungdomar är det viktigt att inte höja arbetsgivaravgifterna för ungdomar, men den frågan är föremål för en annan debatt. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna.