Stefan Attefall (KD):
Jag är glad att Socialdemokraterna välkomnar det här upphandlingsdirektivet. Jag har deltagit aktivt på samtliga ministerrådsmöten i Bryssel kring de här frågorna, och mina tjänstemän har jobbat mycket aktivt med de här frågorna. De positioner som vi tog fram och som också finansutskottet och EU-nämnden har ställt sig bakom har i allt väsentligt uppnåtts i de här förhandlingarna. Vi har flyttat fram positionerna utifrån ett svenskt perspektiv på ett, tycker jag, mycket bra sätt.
Men det innebär inte att vi ska göra det enkelt för oss och tro att vi nu har löst alla problem. Först och främst ska det bli en svensk lagstiftning av detta. Det är en juridisk tolkning som måste till och som inte alltid är helt enkel. Men det är det, som jag beskriver här i interpellationssvaret, som kommer att presenteras nu till våren.
Sedan blir det en rejäl remissrunda, för det är ett mycket omfattande material, och så får vi sedan gå in i beredningsprocessen för att få fram en bra, tydlig och så enkel och hanterbar lagstiftning som bara möjligt är. Man måste också komma ihåg i diskussionen om möjligheten att ställa upp olika typer av kriterier att det ökar utrymmet för detta. Vi tar steg åt rätt håll.
Men fortfarande måste vi inse att i grund och botten ligger de EU-rättsliga principerna för offentlig upphandling, som likabehandling, transparens, icke-diskriminering och liknande saker. Det innebär att man inte per definition kan ställa krav på att det ska vara närproducerat, därför att då har man sagt att ursprungsorten är avgörande för om man får sälja. Det strider mot hela principen om fri konkurrens. Vad är närproducerat för Helsingborgs kommun? brukar jag fråga.
Är det det som köps från Helsingborg eller det som köps från Mälardalen och Västergötland? Det blir en lite märklig diskussion. Jag tycker att socialdemokratin har svängt mellan begreppen att ställa kollektivavtalskrav på offentlig upphandling kontra kollektivavtalsliknande villkor. Det är en väsentlig skillnad.
Ställer man kollektivavtalskrav på den som ska leverera tjänster och varor har man också sagt att de som inte har den traditionen inte får vara med och leverera. Det kan vara företag i andra länder, och det kan också gälla svenska familjeföretag som inte heller har krav på sig att utforma kollektivavtal, vilket har fastställts i svenska domstolar.
Men kan man precisera de innehållsmässiga kriterierna på ett korrekt och bra sätt kan man ställa kvalitetskrav och sociala krav som jag tror gör att vi kan få en bättre kvalitet och kanske också bättre villkor för dem som jobbar med de här produkterna och tjänsterna. Men återigen, och då är vi tillbaka i föregående interpellationsdebatt, då krävs det också ett kompetent upphandlingsstöd.
Det är bland annat därför som vi har satsat mer resurser och samlat upphandlingsstödet, alltså för att kunna ge en bra och korrekt redovisning och hjälp till de upphandlande aktörerna. Hur ska jag göra för att det här ska göras på rätt sätt för att fungera mot EU-regelverket och för att upphandlingen görs på ett sådant sätt som också lever upp till svensk lagstiftning? Det är därför vi behöver ett förstärkt kvalificerat upphandlingsstöd i Sverige. Jag tror att uppbyggandet av det stödet är mycket positivt.
Jag tror som sagt att vi i högre grad kommer att kunna lyfta in betydligt mer av kvalitetsaspekter i den offentliga upphandlingen, vilket jag välkomnar. Vi skapar också mer utrymme för så kallade förhandlingar i samband med anbudsförfarandet, vilket också ökar flexibiliteten och förmågan att fånga innovationer.
Priset blir inte lika mycket styrande, utan det är priset ihop med vad man får för kvalitet på den vara eller tjänst man köper som blir styrande. Det är i alla fall min vision att vi ska uppnå detta både med den nya lagstiftningen och med det nya upphandlingsstödet.