Karin Svensson Smith (MP):
Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nr 1 om Förbifart Stockholm. I dag har vi att debattera hur nästan 50 miljarder ska användas inom utgiftsområde 22, Vägar och järnvägar. För att kunna göra det måste man först fundera på vad det är för problem som vi står inför. Vad är det som vi förväntas lösa?
Det som är uppenbart för alla som har varit ute och pratat med människor är att järnvägens problem är det viktigaste vi har att ta itu med. Ca 5 miljarder om året är den samhällsekonomiska förlusten för att järnvägen inte fungerar. Det drabbar enskilda resenärer som inte kommer i tid. Det drabbar företag som inte får fram sina produkter.
Stora företag i Sverige klagar och säger: Ni måste se till att järnvägen fungerar. Innan jag går in på den rödgröna visionen för hur vi ska ta itu med detta måste jag summera åtta år av Alliansens styre av trafiken. Ni började med att bromsa Citybanebygget i ett och ett halvt år. Sedan kom ni fram till att det kanske ändå var en poäng med att vidga getingmidjan i Stockholm.
Men ett och ett halvt år stod hela järnvägsbygget stilla därför att Alliansen inte visste att det var viktigt. Det andra ni gjorde var att ni tog bort den flygskatt som vi rödgröna hade beslutat om. Ni avbröt planerna på kilometerskatt för lastbilstransporter och höjde banavgifterna för järnväg. Ni har varit väldigt konsekventa i att göra det billigare att förstöra klimatet och att göra det dyrare att värna om klimatet.
Det tredje ni gjorde var att fortsätta att leka affär med järnvägen, att stycka sönder en sammanhållen järnvägstrafik och ta bort det övergripande ansvaret för att järnvägen fungerar. Konsekvenserna av det kan var och en se som åker runt i det svenska järnvägssystemet. Det fjärde ni gjorde var att inrätta ett mål om en fossilbränsleoberoende fordonsflotta 2030. Det målet gillar vi och alla partier.
Det var enigt riksdagsbeslut om det. Detta är grundligt utrett, men ännu har ni inte gjort någonting för att visionen ska bli verklighet. På grund av detta har vi tappat åtta år på klimatområdet inom transportsektorn. Det femte och sista som jag tänker kommentera av allianstidens åtta år av styre över trafiken är Sverigebygget. Vi från de rödgrönas sida hade planerat att sätta igång höghastighetsjärnväg.
Planerna var färdiga, och allt var finansierat och genomtänkt. Då säger Alliansen: Nej, vi ska inte ha höghastighetsspår. Det är robust olönsamt, sa finansministern. I nästan åtta år sa ni nej till det. Sedan insåg ni inför Almedalen i år att folk gillar att åka tåg och att det är en poäng med att tågen går fort. Då lanserade ni Sverigebygget.
Detta är också en bra idé, men det måste fyllas med innehåll, med ordning och reda och anslag så att det blir verklighet och inte bara ett luftslott. Den rödgröna visionen är ett långsiktigt hållbart transportsystem. Den är fotad i den regeringsförklaring som lämnades i år där grunderna är jobb och klimat. Sverige ska bli bäst i EU på att bekämpa arbetslösheten.
Sverige ska bli bäst på att ta ansvar för framtida generationer genom att minska klimatpåverkan. Vi vill prioritera järnvägen. Det är väldigt tydligt i regeringsförklaringen. Vi vill ha ordning och reda på väg- och järnvägstrafik. Grunden för att kunna göra det är att man har välfärd och skatteintäkter. Utan det kan man inte genomföra några reformer alls. Hur ska man då tänka?
Jag tänker så här utifrån studier i ekonomisk historia: Sverige hade en exempellös ekonomisk utveckling mellan 1870 och 1970. Från att ha varit ett fattigt bondeland blev man ett av Europas rikaste länder. Detta gjorde man i hägnet av stora offentliga investeringar. Man byggde ut stambanorna, elektrifierade Sverige och installerade telefoner till alla hushåll.
Det var stora reformer som betalades med offentliga medel. I samband med detta kunde företag växa till stora exportindustrier. Genom skatteintäkter kunde man fortsätta reformarbetet. Nu står Sverige inför en lika stor utmaning som omvandlingen från ett fattigt bondeland till ett rikt industriland. Vi måste fasa ut oljan ur transportsystemet. 77 procent av all olja som importeras till Sverige går till transporter.
Vi är extremt sårbara och beroende av olja, och klimatpåverkan gör att transportsystemet orsakar 40 procent av all klimatpåverkan, om man räknar inhemska och "uthemska" transporter. Så här kan vi inte ha det. Det är oansvarigt gentemot kommande generationer. Begreppet nyindustrialism har lanserats av statsministern. Jag tycker att det är ett bra begrepp.
Det som behövs nu när man ska bygga ut järnvägen och fasa ut oljan är nya industrier och nya satsningar. Vad gör då Alliansen inför den här budgeten? Jo, man gör två saker. Det ena är att man omkullkastar den budget som Socialdemokraterna och Miljöpartiet tillsammans hade bestämt sig för.
Med stöd av politiska krafter i den här kammaren, som vill återgå till en fornnordisk situation utan utländska influenser, kom man överens om att rösta ned vår budget. Det innebär 1,2 miljarder mindre till Trafikverket. De berövas de möjligheter som är nödvändiga för att sköta järnvägen, underhålla den och få bort snön. Varsel är lämnade.
Det blir färre människor - har ni glömt arbetslinjen eller ingår det i Alliansens nya koncept? Mot det här vill vi rödgröna ha en större satsning på järnvägen, både för investeringar och för underhåll. Det andra som ni gör med stöd av de främlingsfientliga krafterna är att ni vill kickstarta ett vägprojekt, en ny motorväg i Stockholm.
Mot detta har vi en reservation där vi på fem olika punkter förklarar varför vi tycker att det rådrum som regeringen bestämde skulle ske den 1 maj i år välkomnas. Det gjorde vi på fem punkter. Det ena är att det är oansvarigt att sätta i gång ett av Sveriges genom tiderna största infrastrukturprojekt utan att ha en klar finansiering.
Förbifarten bygger på någonstans mellan 50 och 70 procents biltrafikökning. De facto har biltrafiken i Stockholm stått stilla i flera år, trots stor inflyttning. De intäkter som man tänker sig finns inte på riktigt.
Det andra är att man inte har någon som helst konsekvensbeskrivning av det här motorvägsbygget, trots det eniga riksdagsbeslutet om en fossiloberoende fordonsflotta. Är det någon av er som vågar berätta hur ni tror att ett motorvägsbygge ska leda till mindre oljeberoende i trafiken? Den planen vill jag se. Kommentera gärna detta i talarstolen senare!
Vi säger också i vår reservationsförklaring att Förbifarten riskerar att leda till ett glest och utspritt bostadsbyggande, det vill säga precis motsatsen till direktiven för Sverigebygget. Sverigebygget går ut på att man ska ha ett attraktivt och tätt bostadsbyggande i städerna. Det är ett mycket tydligt och bra uppdrag. Förbifarten har precis motsatt effekt.
Vi skriver i motionsförklaringen att de drygt 30 miljarderna till Förbifart Stockholm kan leda till att det blir mindre utrymme till kollektivtrafik. Det har vi ju redan hört i den budgetdebatt som ägde rum i veckan i Stockholms läns landsting. Det saknas 7,6 miljarder i budgeten för kollektivtrafikinvesteringar.
Det riskerar att försvinna tusen bussturer och att bli en utglesad trafik i tunnelbanan och eventuellt ovanpå det höjda taxor i kollektivtrafiken. Är det ett sätt att möta människors behov? Slutligen den för mig kanske allvarligaste invändningen mot att satsa 30 miljarder på en motorväg är att det riskerar att kullkasta Sveriges möjligheter att nå klimatmålen.
För mig som miljöpartist finns det ingenting som kan prioriteras högre än att ta ansvar för de barn som finns nu och de som föds genom att möta klimatkatastrofen med ett hållbart transportsystem. En ny motorväg är precis motsatsen.