KBLab/rixvox huggingface dataset:
Niklas Wykman (M):
Först och främst tackar jag Morgan Johansson för svaret: Nej, det förekommer inga sådana resor, och det förekommer inte att Migrationsverket beställer taxi till personer som ska utvisas och skickar dem till kommunhuset i Sigtuna. Det är bra att Morgan Johansson har gett sin tydliga bild av verkligheten. I realiteten menar Sigtuna kommun att det förekommer fem till tio sådana fall varje år, och nu får vi utreda vem som har rätt.
Har Morgan Johansson rätt om att det inte finns sådana fall, eller har Sigtuna kommun rätt om att det finns fem till tio sådana fall varje år? Det är allvarligt om ministern har fel, men det återstår att se. Moderaterna har fått ta ett stort ansvar när det gäller Sigtuna kommun. Det vet Morgan Johansson. Han har säkert sett Uppdrag granskning , där det framkommer hur Morgan Johanssons parti var involverat i väldiga affärer som ledde till att Socialdemokraterna fick avgå och lämna ifrån sig makten.
Det dröjer nog innan de kommer tillbaka - för att uttrycka sig milt - efter hur de har skött kommunen. Nu när det i stället är ordning och reda blir det svårt för regeringen att använda Sigtuna kommun som en avlastningsplats för sina egna problem. Morgan Johansson har varit ansvarig minister länge och stiftat en lag som säger att kommunen ska ta ansvar under två år. Så gör kommunerna så, och sedan blir Morgan Johansson arg. Jaha!
Om Morgan Johansson hade tyckt att kommunen skulle ta ansvar i tre, fyra, fem eller sex år hade det stått Morgan Johansson fritt att stifta den lagen, men det har Morgan Johansson inte gjort. Sedan är han arg på de kommuner som när det har gått två år inte förlänger och ger förtur i bostadsköer. Människor får i stället vända sig dit där det finns lediga bostäder. Men det står Morgan Johansson fritt att välja ett annat antal år än det som Morgan Johansson har valt.
Men Morgan Johansson är jättearg på sin egen politik, och det förstår jag. Morgan Johansson är justitieminister, och Sverige är utnämnt till Europas farligaste land. Det är dags att ta ansvar.
Niklas Wykman (M):
Jag är nationalekonom, och då kan man ibland gilla att krångla till saker i onödan. Men man kan också göra saker och ting väldigt enkelt. Jag funderar på hur det kan låta om ett barn till ett socialdemokratiskt statsråd eller en minister ska förhandla om veckopengen där hemma. Då kanske barnet får beskedet: "Du ska få 200 kronor mer i månaden, och samtidigt ska jag belägga ditt rum med 300 kronor i hyra."
Barnet går och funderar en stund och kommer till slutsatsen: "Men då har jag ju förlorat 100 kronor." Men det tycker givetvis inte det socialdemokratiska statsrådet, som troligtvis ser en stor vinst i att agera på det sättet.
Det är väldigt svårt att få ihop eller förstå logiken i hur man kan vara nöjd med en situation där man har höjt skatterna så mycket att man är tvungen att fundera över om man måste höja bidragen för att folk ska ha råd att betala skatterna.
Kan det möjligtvis uppstå någon form av ineffektivitet eller problem när staten först ska ta in mer pengar än vad folk har råd att betala för att i nästa steg betala tillbaka genom bidrag till befolkningen, som sedan ska betala in det igen genom skatter som är högre än vad de egentligen har råd att betala och sedan få ytterligare bidrag för att ha råd att betala och så ska det fortsätta så?
Är det någon som kan tänka sig att det kanske inte blir så effektivt när man gör på det sättet, att det kanske försvinner kronor i onödan till byråkrater och myndigheter någonstans på vägen? Det är ju ändå så att det lättaste sättet att få hushållen att inte lida av väldigt höga bränsleskatter är att helt enkelt sänka dem.
Jag har jobbat flera år på Finansdepartementet och förstår faktiskt inte alls vad Mikael Damberg menar. Varför skulle det vara inskrivet i EU-lagen att Sverige ska ha dyrast bränsle i Europa? Det är det nämligen inte.
Niklas Wykman (M):
När andra personer hade arbete eller läste ekonomi på universitet gick Mikael Damberg verkligen alla SSU:s retorikskolor. Det är redan fem av fem stjärnor på det; det finns inte mer att bevisa där. Det Mikael Damberg behöver bevisa är att han kan ta ansvar för svensk ekonomi, och där har Mikael Damberg hittills bevisat sig vara mycket svag. Det mesta av det i svensk statsförvaltning som Mikael Damberg har tagit i har inte gått så bra.
Det har inte gått så bra med tillväxten, det har inte gått så bra med brottsbekämpningen, och nu går det verkligen inte så bra för ekonomin. Det Mikael Damberg här pratar om är fria fantasier eller rent av rena lögner. Det här handlar inte om att det inte ska finansieras.
Det här är en fråga om varför Mikael Damberg nödvändigtvis tycker att svenska hushåll, som redan har det tufft, ska betala ännu mer när det kanske, måhända, finns pengar i staten som skulle kunna användas till försvaret i stället för andra saker. Är det nödvändigt att bygga ny höghastighetsjärnväg när vi i stället skulle kunna rusta upp försvaret?
Gör alla svenska biståndspengar verkligen den nytta Mikael Damberg säger att de gör, eller skulle delar av dem i stället kunna användas för att rusta upp det svenska försvaret? Är det rimligt att det lönar sig mer att få bidrag än att arbeta? Kanske finns det vissa åtstramningar i bidragssystemet som både skulle kunna bidra till att finansiera försvaret och få fler människor i arbete och därmed förbättra deras välfärd, hälsa och livskvalitet? Fru talman!
Mikael Damberg har dock inte fantasin, modet eller kunskapen att ställa sig de här frågorna utan utgår i stället bara rakt av ifrån att försvaret ska finansieras genom nedmonterade skyddsvallar i offentliga finanser och att hushållen ska avstå ännu mer. Sverige har redan, Mikael Damberg, en delad tredjeplats när det gäller höga skatter i hela världen.
Om man inte med världens tredje till femte högsta skatter kan betala för sitt försvar finns det kanske skäl, Mikael Damberg, att fråga sig vad de andra utgifterna i staten faktiskt går till. Det är en bra fråga att ställa sig, och inte bara enkelt utgå ifrån att man ska ta bort ketchupen på makaronerna där hemma för att vara med och betala för att Mikael Damberg inte vill se över en enda utgift för den svenska staten.
Men inte heller någon av de här skattehöjningarna räcker tydligen till för att betala för svenskt försvar, utan det behövs ytterligare en ny skattehöjning. Får du aldrig nog, Mikael Damberg, av att ta hushållens pengar? Kan du inte pröva någon av de offentliga utgifterna i stället?
Niklas Wykman (M):
Det som oroar när Mikael Damberg talar är att det kanske inte bara är retorik utan att Mikael Damberg kanske tror på det han säger. Mikael Damberg har ju en mycket liten erfarenhet av och låg kunskap om ekonomi, och det kan hända att han inte förstår de reformer som han recenserar.
Jobbskatteavdraget sänkte skatten mest för LO-grupper och inte för de rikaste. I de senaste budgetarna har Moderaterna alltid haft mer till pensionärerna med lägst pensioner än vad Socialdemokraterna har presenterat. Mikael Damberg sitter fast i ett SSU-lingo som han har lärt sig på Bommersvik.
Men Mikael Damberg behöver läsa på om svensk ekonomi och svensk ekonomisk historia kring hur företag och marknadsekonomi fungerar, för det är inte precis som han lärde sig på den där SSU-kursen. Socialdemokraterna har aviserat en rad nya skattehöjningar. Man har förutom beredskapsskatten aviserat kilometerskatt för lastbilar, skatt på engångsartiklar och skatt på kläder och skor.
Man har pratat om återinförd förmögenhetsskatt och nedtrappade ränteavdrag, höjd skatt på ISK-sparande och nya begränsningar av rutavdraget, höjd skatt på kapital och höjd skatt på fåmansbolag. Det tar aldrig slut i den socialdemokratiska skattehöjarbingon. Men, Mikael Damberg, det är inte bara staten som har det tufft att få ihop sin ekonomi. Det har svenska hushåll också.
Bara för att Mikael Damberg tycker att det är tufft och svårt att dra ned på utgifter i staten, till exempel bistånd och höghastighetståg, betyder inte det att det finns flera tusenlappar att hämta hos de svenska hushållen. De säger nej till Mikael Dambergs nya fastighetsskatt, eller vad beredskapsskatten nu är. Damberg-dyrt, säger vissa. Barnfamiljer kommer snart att uppleva att Mikael Dambergs alla nya skatter kommer att göra det Greta Gris-dyrt att vara svensk.
Niklas Wykman (M):
Finansminister Mikael Damberg berömmer sig för den ekonomiska politiken.
De pensionärer som nu får möta skenande priser i butikerna, alla familjer som är beroende av bilen och alla de företag som nu ser sin export och därmed konkurrenskraft försvagas genom alla höjda priser är inte lika övertygade som finansministern om finansministerns förträfflighet när det gäller den ekonomiska politiken.
Även mer objektiva utvärderingsgrunder än människors uppfattningar pekar på det misslyckande som Mikael Damberg står för. När arbetslösheten i Europa vänder nedåt ligger den svenska arbetslösheten kvar på höga nivåer, och allt fler av de arbetslösa har varit arbetslösa länge. Mikael Dambergs jobb- och arbetsmarknadspolitik fungerar inte.
Sverige är bland de länder i EU som har haft den sämsta ekonomiska utvecklingen i hela EU sedan 2014. Det går dåligt för jobben, och det går dåligt för tillväxten. Det beror på att Mikael Damberg för en dålig politik. Det blir ingen fastighetsskatt, säger Mikael Damberg. Sverige ska aldrig gå med i Nato, åtminstone inte så länge jag är försvarsminister, sa vår - just det - försvarsminister.
I dag meddelade samma minister att ett svenskt Natomedlemskap är bra för den nordiska säkerheten. Om man förespråkar tillfälliga uppehållstillstånd är man inte längre människa, sa Morgan Johansson. Sedan införde han tillfälliga uppehållstillstånd och sa att det var att ta ansvar för Sverige. Vi kommer inte att höja skatten på bensin och diesel, sa Magdalena Andersson. Vad som hände sedan vet ju alla. I dag har Mikael Damberg sagt: Vi ska inte återinföra fastighetsskatten.
Det får väl nästan ses som ett löfte om att den kommer direkt efter valet.
Niklas Wykman (M):
Ingela Nylund Watz har frågat mig när jag och regeringen avser att återkomma till riksdagen med förslag för att möjliggöra insamling av uppgifter om hushållens tillgångar. Utredningen om statistik över hushållens tillgångar och skulder, som har sin grund i ett tillkännagivande från riksdagen, överlämnade i november 2022 betänkandet En ny statistik över hushållens tillgångar och skulder till regeringen.
Utredningen föreslår att statistik över hushållens tillgångar och skulder ska tas fram på grundval av uppgifter från bland annat olika slag av finansiella företag. Finansdepartementet remitterade den 21 december 2022 utredningens betänkande till myndigheter, kommuner och andra sammanslutningar och remisstiden löper ut den 21 april 2023. Remissförfarandet syftar bland annat till att ta reda på vad de som berörs av förslaget tycker om det och vilket stöd som förslaget har.
Det innebär sammanfattningsvis att regeringen ännu inte har tagit ställning till om den aktuella insamlingen av uppgifter över hushållens tillgångar och skulder ska möjliggöras.
Niklas Wykman (M):
Den här regeringen kommer alltid att värna den finansiella stabiliteten. Den här regeringen kommer alltid att vara på hushållens sida och se till att vi har ett tryggt och pålitligt finansiellt system. Ingela Nylund Watz ägnar sig åt ordlekar.
Att Socialdemokraterna inte har något förslag betyder ju inte att Socialdemokraterna inte kommer att ha ett förslag om förmögenhetsskatt den dag de har tillgång till information om hushållens ekonomi på detaljnivå och kan beskatta den på det sättet. Det är den frågan som ställs, och det är den frågan Ingela Nylund Watz inte ger något svar på. Socialdemokraterna har dessutom förslag på olika typer av förmögenhetsskatter, även om de kallas beredskapsskatt, miljonärsskatt och så vidare.
Man måste alltså tro att Ingela Nylund Watz vill ha tillgång till den här statistiken för att kunna gå vidare med utformningen av de förslagen. Att man inte har betyder inte att man inte kommer att ha ; det förstår folk som lyssnar på detta. Elstödet ligger utanför den här debatten. Spontant kan jag notera ett antal argument som kan göra en tveksam till att man ska kunna begära ut sin grannes elräkning.
Jag undrar också vart man vänder sig för att begära ut detaljinformation om hushållens elräkningar i de fall tidigare elstöd har betalats ut. Man kan fundera på hur klokt det är att internationella konkurrenter till stora svenska bolag ska kunna begära ut detaljerad information om deras elanvändning. Jag tänker också på om man som kvinna har misshandlats av sin man - ska den mannen då kunna ta reda på om man bor kvar i villan genom att begära ut elkonsumtionen? Ingela Nylund Watz tycker uppenbarligen sådana här saker.
Personligen tycker jag att det finns rätt många svåra frågor att besvara innan man tycker att det är en självklart god idé att ge varandra detaljerad information om varandras liv på det sättet. För Ingela Nylund Watz verkar det dock inte finnas någon gräns för hur mycket information man ska samla in om varandra, oavsett om det gäller ens tillgångar eller andra saker i ens privatliv. Låt mig säga att regeringen har en lite mer pragmatisk och verklighetstillvänd syn på denna fråga.
Niklas Wykman (M):
Jag tackar för frågan. Som angavs i samband med att budgetpropositionen lades fram befinner sig Sverige i ett svårt ekonomiskt läge. Det gör vi tillsammans med många andra. Det är krig och prisrusningar. Finansinspektionen har i sin stabilitetsrapport - och det har även Riksbanken gjort - beskrivit de problem som kan finnas för hushållens och företagens motståndskraft mot höjda räntor.
Samtidigt pressas hushållens ekonomi av inflationen, och vi har tidigare i dag diskuterat arbetslösheten. Om man ska vända en negativ utveckling som har rått under lång tid måste vissa fundamenta vara i god ordning. Elisabeth Svantesson har varit tydlig med att man inte ska störa inflationsbekämpningen med finanspolitiken.
Vi har vidare tydligt sagt att vi ska återkomma om amorteringskravet. Och jag har haft mitt första möte med Finansinspektionen.
Niklas Wykman (M):
Jag tackar för frågan. Kreditgivning från bank till kund är givetvis någonting som i första hand banken ska besluta om.
Sedan vet vi att vi som samhälle och det finansiella systemet blir väldigt exponerat ifall kreditgivningen blir för expansiv eller ges utan goda grunder eller på ett sådant sätt att de som har tagit krediterna helt enkelt inte kan betala dem. Det har vi sett hända i andra länder.
Det är därför inte regeringens intention att försöka lägga sig i kreditgivningen på ett sådant sätt att det utfärdas krediter som i grunden så att säga inte är återbetalbara. Däremot ska vi självklart alltid verka för ett effektivt system. En central sak är dock att det ställs krav på banker att alltid ha motståndskraft ifall ekonomin blir sämre, men särskilda typer av särregleringar är inte vägen framåt.
Niklas Wykman (M):
Överskuldsättning, inte bara bland unga utan i hela samhället, är ett betydande problem. Det gäller både oss som land och den enskilde som drabbas. Bakom överskuldsättning ligger många gånger också en djupare problematik. Det kan handla om beroendeproblematik kring spel eller shopping, bipolär sjukdom eller andra saker som gör att den enskilde har svårt att fatta beslut som är bra och hållbara för personen själv.
Det har gjorts och görs en hel del. Men här finns sällan en enda lösning, utan det handlar om att inom en rad olika områden, såsom information, utbildning, konsumentvägledning och kreditgivning, sätta upp olika typer av hinder för att den enskilde inte ska överskuldsätta sig. För att nämna ett exempel kan man numera inte ha kreditköp som förhandsval.
Här finns dock många fler, men de ryms inte på en minut.
Niklas Wykman (M):
Jag tackar för frågan. Skattelagstiftningen per se ligger inte inom mitt område utan hos ett annat statsråd. Men om jag får expandera frågan lite till mitt område vad gäller till exempel trovärdigheten i att jobba på en myndighet och sedan återvända till eller göra premiär i näringslivet kan jag säga att det pågår ett arbete inom EU med olika typer av karensregler.
Där har det varit viktigt för Sverige att värna möjligheten att ha karens på så sätt att vi inte ska ha olika typer av överutnyttjande av system eller kunskap som man har, samtidigt som det är viktigt att värna flexibiliteten. Man ska givetvis kunna röra sig mellan myndigheter och det privata näringslivet eftersom detta stärker kompetensen hos båda. Den svenska positionen är väldigt tydlig här.
Olika intressen står mot varandra, och man måste värna integriteten både för systemet och för arbetsmarknadens möjligheter generellt.
Niklas Wykman (M):
De svenska finansiella systemen och våra banker ska vara trygga och stabila och ge oss medborgare och våra företag hög nivå av service och effektivitet. De ska vara användbara och motståndskraftiga också i dåliga tider. Precis som ledamoten Manouchi påpekar används också dessa system för en rad brott och för att tvätta olika typer av brottsvinster.
Detta måste stoppas, och de kriminella måste rökas ut ur de finansiella systemen. De ska inte kunna använda våra finansiella system för att finansiera sina brott eller tvätta sina pengar.
Något av det första jag gjorde som statsråd var därför att överlämna en proposition till riksdagen om fler och bättre verktyg för att möta detta genom bättre informationsdelning så att myndigheter och banker tillsammans kan sätta större press på brottsligheten och hålla våra finansiella system fria från den.
Niklas Wykman (M):
Den viktiga proposition jag pratade om togs fram av den föregående regeringen och ger banker och myndigheter möjlighet att dela information. Informationsdelning är nämligen A och O i detta. Nu är Sverige ordförandeland i EU. Där pågår ett viktigt arbete för att banker sinsemellan och hela Europeiska unionen ska kunna rusta bättre för detta, och Sverige tar ledartröjan i dessa förhandlingar.
På hemmaplan handlar det bland annat om att klämma åt fuskande valutaväxlare.
Niklas Wykman (M):
Tack, ledamoten Wiechel, för den viktiga frågan! Självklart är myndigheternas efterfrågan på olika typer av statistik för att kunna fullgöra sina uppgifter alltid legitim.
Mitt svar förblir lika torrt och tråkigt som det var då, nämligen att vi har en god ordning i Sverige då vi tillsätter utredningar, får in förslag, skickar remisser och inväntar synpunkter, varefter beredning och analys tar vid. Jag tror i grunden inte, fru talman, att Björn Wiechel eller någon annan i denna kammare i grunden vill att statsrådet eller Sverige i dess helhet frångår den typen av ordning. Jag tänker åtminstone hålla mig till den i mitt arbete.
Däremot finns det givetvis betänkligheter kring hur sådan här statistik kan användas. Socialdemokraternas favorit om förmögenhetsskatt historiskt har ju varit ett orosmoment. Sådana saker behöver givetvis beaktas inom en gemensam analys av detta.
Niklas Wykman (M):
Jag tackar för en viktig fråga. Situationen med hög inflation är givetvis något som drabbar både hushåll och företag. Sverige och världen har historisk kunskap om vad hög inflation medför för typ av problem för både hushållskassan och långsiktiga investeringar och för att kunna bedöma olika typer av projekt och deras lönsamhet.
När vi i regeringen har presenterat till exempel vår budget har vi därför varit tydliga med att vi inte ska försvåra för Riksbanken att få genomslag för sin penningpolitik i syfte att nå prisstabilitet. Detta är i sig självt en fråga som vi i regeringen och i politiken inte ska ägna oss åt utan som Riksbanken ägnar sig åt, men vi har varit tydliga med att finanspolitiken ska gå hand i hand med det.
Det enskilt viktigaste som regeringen kan göra för att få stopp på inflationskarusellen är att låta Riksbanken sköta sitt jobb och sitt ansvar.
Niklas Wykman (M):
I Sverige har vi en ordning som har tjänat och tjänar oss väl, med en oberoende centralbank och ett prisstabilitetsmål. Det är inte mitt uppdrag att kommentera Riksbankens penningpolitik, och jag avser heller inte att göra det.
Jag delar däremot ledamoten Söderlunds analys att kronkursen är ett komplext samspel mellan många olika faktorer, bland annat det som Söderlund påpekar, nämligen förtroendet för Sverige och omvärldens värdesättning av mycket av det som finns i Sverige och svenska tillgångar. Det enskilt viktigaste som staten kan göra är givetvis att se till att de offentliga finanserna är robusta.
Det är därför vår budget följer det ramverk vi har, så att man inte ska misstro statens finanser. Sedan vill det till att vi åter får igång en jobb- och tillväxtpolitik i Sverige. Att Sverige har halkat efter i tillväxt per capita under lång tid jämfört med genomsnittet i EU och USA påverkar såklart värdet på det som finns här. Detta måste vi jobba mer med framöver.
Niklas Wykman (M):
Tidigare frågeställare har ställt frågor om brott och bedrägerier i de finansiella systemen, till exempel om penningtvätt. Att äldre blir rånade eller utsatta för bedrägerier är också en fråga som diskuteras mycket. Detta ska med kraft motverkas, och regeringen vidtar flera åtgärder för att, på ren svenska, röka ut de kriminella från de finansiella systemen.
En typ av avancerad brottslighet som också finns och som tar sig uttryck i bedrägerier och att man pressar människor på pengar och stjäl information eller affärshemligheter är den som rör cyberbrott. Här kan man konstatera att regeringen har gett en minister uppdrag kring det civila försvaret, vilket är mycket viktigt. Myndigheter har nu bättre möjlighet att också bistå i det som är systemviktig privat verksamhet. Vi har också ett väldigt viktigt uppdrag i att skydda våra finansiella system.
Här har vi anslagit mer pengar till de myndigheter som ansvarar för detta - Finansinspektion och Riksgäldskontoret - för att de aktivt ska arbeta med att stärka vår cybersäkerhet i Sverige.
Karin Rågsjö (V):
Jag börjar med förlossningsvården. Den har utvecklats negativt under ett antal år, de år ni suttit vid makten. Ni borde ha gjort något mer kraftfullt under era åtta år. För det första vill vi satsa på utbildning. Det är klart att det behövs barnmorskor. De ska också vara välbetalda. Barnmorskorna i Sveriges landsting är ju inte välbetalda, så vi måste se till att de har möjlighet att få högre lön.
Då måste man ha mer pengar att erbjuda, inte sant? Förlossningsvården är skakig i hela Sverige. Oavsett om man är i Hoting, Stockholm eller Ödeshög är den skakig, och den ska inte vara skakig i ett välfärdsland. Min Stockholmsfixering är kanske inte så konstig.
Stockholm har varit paradnumret för borgerlighetens totala fundamentalism vad gäller privatisering. Det har så att säga varit one way track framåt för att lägga ut så mycket som möjligt på privata entreprenörer . När vi talar om valfrihet tycker jag inte att det riktigt är valfrihet för medborgarna, i varje fall inte i de flesta län när det gäller att exempelvis välja vårdcentraler.
Valfriheten har exempelvis blivit mindre långt uppe i landet där det vimlar av stafettläkare medan valfriheten på Kungsholmen och Östermalm har ökat avsevärt. Innan LOV och vårdvalet fanns det sex vårdcentraler på Östermalm och sex vårdcentraler i Botkyrka. Det finns fortfarande sex vårdcentraler i Botkyrka men tolv vårdcentraler på Östermalm. Är vårdbehovet så mycket större på Östermalm? Det frågar jag mig.
Är människor så sjuka? Det kan vi fundera på. Jag tror inte att det är så. Etableringen av vårdcentraler handlar om detta. Om jag skulle vara läkare och få öppna vårdcentral skulle jag förstås öppna den i innerstaden eller någonstans där jag kunde få så mycket pengar som möjligt, eftersom jag inte är ideell, inte sant? Jag följer gärna med dig till Hoting och tittar.