KBLab/rixvox huggingface dataset:
Karin Enström (M):
Om vi ska koncentrera oss på ekonomi och siffror är det ett faktum att regeringen två år i rad har ökat anslagen till försvaret, och vi är beredda att öka anslagen ytterligare för att öka takten i den pågående försvarsreformen och för att kunna stärka vårt försvar. Som minister måste jag ta ansvar för helheten.
Det är min uppgift att se till att mina myndigheter kan hålla sin plan. Då får man antingen tillföra mer pengar eller säga att de får planera om, eller så får man göra en kombination av detta. Vi har genomfört ett intensivt arbete tillsammans med myndigheten Försvarsmakten för att komma till rätta med de befarade kostnadsökningarna. De kostnader som beskrevs var bland annat för personal och löner.
Det vi också kunde se i underlagen var att andelen heltidsanställd personal planerades att öka i förhållande till andelen tidvis tjänstgörande personal. Det låg inte i linje med det som riksdagen hade beslutat 2009.
I ett regeringsbeslut i mars förra året gav regeringen därför i uppgift till Försvarsmakten att vidta åtgärder så att myndighetens totala årliga lönekostnader från och med 2019 blir 500 miljoner kronor lägre än Försvarsmaktens planerade eller befarade lönekostnader. Därtill skulle man planera för att andelen tidvis tjänstgörande personal bättre speglar det som riksdagen har beslutat om.
Detta kallar Peter Hultqvist en besparing, och det är felaktigt. Jag har förklarat det flera gånger, inte minst i försvarsutskottet, men jag förklarar det igen. Uppdraget handlar inte om att spara på försvaret eller att sänka anslagen, utan det handlar om att säkerställa att den av riksdagen beslutade insatsorganisationen kan genomföras inom angivna ekonomiska ramar. Vi minskar inte Försvarsmaktens anslag; vi ökar anslagen.
Jag förstår inte hur Peter Hultqvist kan få ökade anslag till att bli en besparing. Jag vet att någon till och med har kallat det för en bantning, men jag vet inte hur man kan banta bort en befarad övervikt som ska inträffa någon gång i framtiden. Vad har hänt då? Sedan reformen påbörjades har Försvarsmakten anställt ungefär 5 400 heltidsanställda gruppbefäl, soldater och sjömän.
Man har alltså ökat sin personal med 5 400 heltidstjänster. Mitt fokus är att stärka Sveriges försvarsförmåga. Samtidigt är jag mån om att skattebetalarnas pengar används så effektivt som möjligt. Vi satsar nya pengar på försvaret för att säkerställa den reform som riksdagen har beslutat om och snabba upp den i syfte att stärka vårt försvar.
Jag vet inte om Peter Hultqvist och Peter Jeppsson är för eller emot detta, för nu står man och talar om andra saker. Det viktiga är att vi har höjt anslagen, och vi är beredda att höja dem ytterligare. Det vore intressant att höra om Socialdemokraterna ska fullfölja det man säger - man är orolig - hur det ska gå till och vilka man ska komma överens med.
Apropå att komma överens har jag bjudit in samtliga riksdagens partier till Försvarsberedningen just för att få en så bred överenskommelse som möjligt.
Karin Enström (M):
Jag kan konstatera att i dag har försvaret bättre förmåga och högre beredskap än 2009, när reformen påbörjades, eller för den delen 2006, när Socialdemokraterna hade makten och hade styrt även över försvaret under många år. I ljuset av den ekonomiska krisen i Europa är det flera länder i vår närhet, till exempel Danmark och Finland, som har tvingats till stora nedskärningar i sina respektive försvar.
Men tack vare en ansvarsfull ekonomisk politik har regeringen två år i rad kunnat öka Försvarsmaktens anslag, och vi har öppnat för ytterligare ökade försvarsanslag för att säkerställa utvecklingen av försvaret. Socialdemokraterna får en ökning till att bli en minskning. Jag får inte ihop det. När vi räknar på Socialdemokraternas budgetförslag kan vi se att det totalt sett är underfinansierat.
Det är intressant att höra Peter Hultqvists oro över minskningen i pris- och löneomräkningen för Försvarsmakten, för det var inte så länge sedan som den ekonomiskpolitiska talespersonen för Socialdemokraterna, Magdalena Andersson, gick ut och talade vitt och brett om att nedskärningar och effektiviseringar på myndigheterna på kring 10 miljarder vore nyttigt och bra. Här är det alltså lite olika besked som vi får.
Försvarsmakten är Sveriges största myndighet, och om ett sådant förslag blev verklighet skulle det innebära nedskärningar på ett par miljarder. Det gäller att hålla ordning på hur vi stärker försvarsförmågan och hur mycket vi är beredda att betala för en stärkt försvarsförmåga. Vi har nu ett förändrat omvärldsläge. Europas säkerhet har påverkats av händelserna i Ukraina. Det påverkar vår säkerhet, och det måste naturligtvis få påverka vår försvars- och säkerhetspolitik i framtiden.
Härmed var överläggningen avslutad.
Karin Enström (M):
Peter Jeppsson har frågat mig vad jag avser att göra för att säkerställa att ett minimalt antal JAS 39 Gripen kommer att stå på marken och att kompetensen upprätthålls för besättningarna så att flygverksamheten inte drabbas. Av frågan framgår att Peter Jeppsson först och främst syftar på nuvarande problematik rörande reservdelsförsörjning i Försvarsmakten.
Överlag är det regeringens bedömning att utvecklingen av Försvarsmaktens flygförband i allt väsentligt motsvarar riksdagens beslut och regeringens inriktningsbeslut för perioden 2010-2014. I budgetpropositionen för 2014 redogjorde regeringen att inriktningen av flygstridskrafterna i stort har följts och att läget bedöms som godtagbart.
Vidare framgick att stridsflygsdivisionerna inte uppnått planerad flygtidsproduktion och att det huvudsakligen beror på brister i reservdelsförsörjningen. Försvarsmakten och Försvarets materielverk har inrättat en myndighetsgemensam arbetsgrupp för att identifiera och åtgärda problem kopplade till det långsiktiga behovet av reservmateriel för försvarets samtliga system, där Gripensystemet är en viktig komponent av flera.
Försvarsdepartementet följer myndigheternas arbete med att åtgärda de problem som på ett negativt sätt kan påverka flygtidsproduktionen i Försvarsmakten.
Karin Enström (M):
Jag har varit väldigt tydlig med att syftet med det arbete som Försvarsmakten nu genomför är att stärka försvarsförmågan. I det ingår att vi behöver ha avancerade flygsystem, fartygssystem och undervattenssystem. När vi har gjort och gör stora investeringar i avancerade system som Gripensystemet är det inte acceptabelt att det är den här typen av brister.
Det gäller till exempel brister i reservdelsförsörjningen och utbytesenheter eller brist på tekniker som gör att flygplanet helt enkelt inte kan användas. Vi har gjort stora investeringar i materielsystem, men det finns en risk för att vi inte får ut det vi vill ha.
Som jag sade i mitt första svar anser regeringen att inriktningen av flygstridskrafterna i stort har följts och att läget bedöms som godtagbart. Men det innebär inte att verksamheten vare sig har varit eller är problemfri. För flygstridskrafternas del har de senaste åren innehållit flera utmaningar. Det har varit ett ansträngt personalläge.
Det har till vissa delar saknats personal inom särskilda personalkategorier såsom till exempel flygtekniker, och vi har sett problemen med reservdelsförsörjningen. Försvarsmakten har haft svårigheter att i tid och i tillräcklig mängd få fram utbytesenheter och reservdelar till vissa system och plattformar. JAS 39 Gripen har varit särskilt drabbad, och det har medfört en lägre flygtidsproduktion än planerat.
Det har inte minst påverkat utbildningen. Det har inte påverkat på vilket sätt anbefalld beredskap har upprätthållits. Men det är bekymmersamt nog ändå. Vi följer frågan väldigt noga. Vi har redovisat läget till riksdagen senast i budgetpropositionen. Problemen är kända, men det tar uppenbarligen lång tid att åtgärda.
När det gäller bristen på flygtekniker har Försvarsmakten fördubblat grundutbildningen av flygtekniker genom en skräddarsydd utbildning. Vi vet också att problematiken kring reservdelar är kopplat till införandet av PRIO-systemet, ett integrerat resurs- och ekonomiledningssystem.
Här har Försvarsmakten och Försvarets materielverk bestämt sig för att tillsammans försöka komma åt problematiken inte minst med hjälp av arbetsgruppen. Tanken är att så fort man har identifierat ett problem ska man också vidta åtgärder så att vi kan se resultat redan 2014. Det är myndigheterna som tillsammans måste komma till rätta med problemen.
Det kan inte vara så med Gripensystemet. Har vi ett avancerat system som vi vill ha ska det också kunna fungera. Vi följer detta noga. Samtidigt ska man komma ihåg att Försvarsmakten trots dessa brister ändå har kunnat delta i ett antal större internationella övningar. Under förra året deltog man bland annat i Red Flag i USA.
Det är en av de mest avancerade flygövningar som finns i världen. Man deltog också i en övning i Nederländerna förutom den övningsverksamhet som man gör inte minst inom ramen för Cross Border Training. Det är inte acceptabelt att vi har den här typen av brister i reservdels- och utbytesenhetsförsörjning.
Det måste finnas tekniker, och det måste finnas en fungerande länk av underhåll och reservdelar för att vi ska kunna använda resurserna i stridsflygsystemet så effektivt som möjligt.
Karin Enström (M):
Som framkom i den förra debatten, inte minst, fick vi ett lite historiskt perspektiv på vad det nu är som egentligen pågår och hur stora och omfattande de förändringar som nu genomförs är.
Som en bakgrund till detta måste jag ändå säga att som en förutsättning för att genomföra reformen beslutades här i kammaren i maj 2012 att även försvarslogistiken skulle reformeras.
Det handlar om effektiviseringar för att kunna frigöra resurser från stödverksamheten inom försvaret och föra över dem till förbandsverksamheten och insatsorganisationens uppbyggnad. Avsikten är att försvarslogistikens kostnader ska minskas med ca 760 miljoner kronor till 2015 för att man ska kunna använda dessa pengar i förbandsverksamheten, till anställning och utbildning av personal och till övningar.
Efter riksdagens beslut, som vi var överens om, har regeringen uppdragit åt myndigheterna att genomföra reformen. Det är Försvarets materielverk och Försvarsmakten som har regeringens uppdrag och mandat att rationalisera och effektivisera försvarslogistiken.
Detta sker genom att man har analyserat verksamheten och tittat på vad det är för processer som finns, hur man kan göra dem mer rationella och om man kan samverka med övriga myndigheter och andra berörda aktörer. Detta var vi överens om.
Peter Jeppsson har också själv här i kammaren betonat vikten av att man genom en sammanslagning av FMV och FMLOG ska kunna söka rationaliserings- och effektivitetsvinster. Vi var överens om att det var nödvändigt för att utveckla och förändra både arbetsmetoder och organisation. Detta är ett stort och omfattande arbete.
Här gäller det, precis som med reservdelsförsörjning och försörjning av tekniker ute på förbanden, att myndigheterna måste samarbeta. Myndigheterna har regeringens uppdrag att genomföra detta. Syftet är naturligtvis att verksamheten ska fortsätta att fungera.
Precis som jag sade måste vi identifiera vilka flaskhalsar - om vi kallar dem så - som finns i omfattningen enskilda mindre problem, men som till slut innebär att vi helt enkelt inte får ut den flygtidsproduktion som vi är överens om att vi ska ha. Det handlar om att det finns en plan för hur mycket som ska göras, men planen står kvar på marken.
Det är lika illa om det gäller fartyg eller om det gäller någonting annat. En utgångspunkt är att hela kedjan ska fungera. Jag kan hålla med Peter Jeppsson om att vi nu ser stora förändringar och ett skifte i Europas säkerhet. Då blir det naturligtvis ännu viktigare att kunna upprätthålla rätt beredskap, inte minst incidentberedskap.
Där har flygstridskrafterna en viktig uppgift som en del i incidentberedskapen. Det kommer också att ställa krav på högre tillgänglighet. Man måste också göra en avvägning av vad som är beredskap och vad som är övningar. Sammantaget uppfattar jag det som att det både från Försvarsmakten och från FMV finns en vilja att verkligen komma till rätta med problemen.
Det de har i uppdrag från regeringen är att i samverkan hitta de bästa och de mest effektiva lösningarna.
Karin Enström (M):
Jag har sagt tidigare att det är ett omfattande reformarbete som Försvarsmakten och övriga försvarsrelaterade myndigheter genomför. Man måste få stöd från Försvarets materielverk. Och när denna samverkan ska genomföras inkluderar det allt från personal, materiel och logistikfunktioner.
Försvarsmakten genomför nu det samtidigt som man levererar i skarpa insatser, både här hemma och i fredsfrämjande insatser utomlands dygnet runt året om. Det är en prestation som kräver engagemang. Och det ser vi när vi är ute och besöker olika verksamheter i Försvarsmakten, vilket vi säkert båda gör.
Vi ser på flygflottiljerna men också på övriga förband att det finns ett stort engagemang och en hög ambition för att verkligen få till både övningsverksamhet och olika former av beredskap och insatser. Vi måste samtidigt komma ihåg att det gäller att genomföra reformen i förmodligen ännu högre tempo än vi hade trott från början, med tanke på hur omvärlden ser ut. Det gäller att stärka vår försvarsförmåga och också vara beredda att betala vad det kostar.
Det är även viktigt att se till att de effektiviseringar och rationaliseringar som vi har kommit överens om genomförs. Och jag förutsätter att de görs i samverkan mellan myndigheterna för att uppnå det som vi vill ha, nämligen en effektiv organisation och stärkt försvarsförmåga. Vi måste även komma ihåg att det här kostar pengar.
Vi har varit beredda att höja anslagen två år i rad. Socialdemokraterna måste också säga var de står när det gäller framtiden och finansieringen, vilket blev tydligt i den förra interpellationsdebatten. Jag vill också passa på att önska alla en trevlig helg.
Karin Enström (M):
Tina Ehn har frågat kultur- och idrottsministern om möjligheten till en grundlig utredning av försvarsmusiken, dess roll för kulturarvet och möjligheter för ett nationellt uppdrag, innan beslut med omfattande konsekvenser tas.
Tina Ehn har även frågat kultur- och idrottsministern hur hon avser att säkerställa att det kulturarv som Marinens Musikkår utgör ska leva vidare samt hur kultur- och idrottsministern ser på den förlust som blir i både bredd och uppdrag för hela landet utifrån ett eventuellt beslut om nedläggning av Marinens Musikkår.
Gunilla Carlsson har frågat kultur- och idrottsministern hur kultur- och idrottsministern tänker agera för att bevara det viktiga kulturarv som Marinens Musikkår utgör samt om kultur- och idrottsministern ser en lösning i att flytta över ansvaret för Marinens Musikkår till Kulturdepartementet. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationerna. Den 29 januari i år besvarade jag en fråga om Marinens Musikkår av Tina Ehn .
Regeringen styr Försvarsmaktens verksamhet genom myndighetens instruktion och regleringsbrevet samt enskilda regeringsbeslut. Försvarsmakten ska enligt sin instruktion, förordningen med instruktion för Försvarsmakten - medverka i statsceremonier. Detta innebär bland annat att försvarets Musikkårer ska spela vid högvaktsavlösningen och annan statsceremoniell verksamhet. Ett annat exempel är riksdagens öppnande.
Av Försvarsmaktens instruktion framgår också att Försvarsmaktens grundorganisation består av de organisationsenheter som anges i bil. 1 till förordningen. Vidare framgår att Försvarsmakten bestämmer sin egen grundorganisation i de delar den inte är reglerad i förordningen. Regeringen har på detta sätt fastställt ramen för försvarsmusikens verksamhet. Inom denna ram är det Försvarsmakten som bestämmer hur verksamheten ska bedrivas.
Karin Enström (M):
Det råder ingen tvekan om det engagemang som finns för försvarsmusiken och Marinens Musikkår, och det ska vi självklart ta på stort allvar. Fru talman! Högvakten och merparten av försvarsmusiken bemannades fram till år 2009 av värnpliktig personal.
Sedan 2010 bemannas Försvarsmakten av stående och kontrakterade förband med kontinuerligt och tidvis tjänstgörande personal, vilket har medfört förändrade förutsättningar för den statsceremoniella verksamheten. I budgetpropositionen för 2011 konstaterade regeringen att Försvarsmakten hade föreslagit att ett förband med särskild inriktning på statsceremoniell verksamhet och annan bevakningsverksamhet skulle inrättas - Livbataljonen.
Åtgärden syftade till att organisera den statsceremoniella verksamheten på ett mer ändamålsenligt sätt. Inrättandet av förbandet kunde motiveras av behovet av att säkerställa både den statsceremoniella verksamheten och möjligheten att genomföra insatser med övriga förband.
Regeringen tydliggjorde här sin avsikt att på några års sikt, när de stående och kontrakterade förbanden hade blivit uppfyllda av frivilligt rekryterad personal, genomföra en förnyad prövning av frågan om en ändamålsenlig lösning av den statsceremoniella verksamheten.
Mot bakgrund av detta har jag - precis som har sagts tidigare här i dag, och precis som vi har kunnat se, höra och läsa i nyheterna - för avsikt att tillsätta en utredning om en översyn av den statsceremoniella verksamheten inom Försvarsmakten, där försvarsmusiken och Marinens Musikkår har en viktig roll.
Utredaren föreslås genomföra en bred översyn av Försvarsmaktens roll och ansvar vid genomförandet av statsceremonier, i syfte att pröva frågan om en ändamålsenlig lösning av den statsceremoniella verksamheten inklusive försvarsmusiken. Utredningen föreslås tillsättas i augusti 2014 och pågå till årsskiftet, det vill säga slutet av året.
Detaljdirektiv och utredare kommer jag att få återkomma med. Den statsceremoniella verksamheten är betydligt bredare än vad man kanske kan tro, för Försvarsmakten genomför statsceremonier - det kan handla om kungliga bröllop, utländska statsbesök och våra nationella högtider - genom att bidra med musiker och paradstyrkor till ceremonierna.
Försvarsmaktens uppgifter i den statsceremoniella verksamheten är alltså två huvudsakliga delar; den ena är högvakten, och den andra är försvarsmusiken. Det kan som sagt handla om statsbesök, eller om kungliga bemärkelsedagar och nationaldagen. Försvarsmusiken omfattar i dag ungefär 113 heltidsanställda musiker och består av tre musikkårer, varav en är Marinens Musikkår.
Vi har som sagt haft olika organisationslösningar genom tiderna, och det jag nu har sett är ett behov av att ta ett helhetsgrepp och göra en bred översyn.
Det handlar om att få en ändamålsenlig lösning för den statsceremoniella verksamheten, där försvarsmusiken med sina musikkårer - däribland Marinens Musikkår - är viktiga delar.
Karin Enström (M):
Låt mig inledningsvis understryka att regeringen fattar kollektiva beslut. Det gäller också utredningar. Det innebär att när en utredning tillsätts är det direktiv och en utredare som bereds i hela Regeringskansliet. Som försvarsminister är försvarsmusiken mitt ansvar. Den har självklart ett kulturvärde.
Det har också övrig statsceremoniell verksamhet. Det är en del av vår gemensamma historia, där musiken ingår som en viktig del. Låt mig påminna om helheten i försvarsmusiken. Den var tidigare organiserad inom en egen organisationsenhet.
Det ändrades sedan, och den statsceremoniella verksamheten samordnades inom Livgardet och är en enhet där. Försvarsmakten har i dag tre musikkårer.
Det är Arméns Musikkår i Stockholm, Marinens Musikkår i Karlskrona, som båda interpellationerna handlar om, och Livgardets Dragonmusikkår i Stockholm. Arméns Musikkår är den största kåren med drygt 50 anställda musiker. Av dem är nästan 20 musiksoldater, det vill säga tidvis tjänstgörande soldater.
Livgardets Dragonmusikkår är den beridna musikkåren inom Försvarsmakten och har ungefär 30 anställda musiker. Marinens Musikkår har också ungefär 30 anställda musiker. Jag vill understryka att alla tre musikkårerna är mycket duktiga. Deras musik vid statsceremonier och konserter är mycket uppskattad.
Jag vill passa på att säga att det förutom de tre musikkårerna också finns 26 hemvärnsmusikkårer spridda över hela landet från Norrbotten i norr till Skåne i söder. De lyder under hemvärnet och är med och bidrar till att genomföra viss statsceremoniell verksamhet. I mitt förra inlägg sade jag att jag ser att det finns ett stort engagemang.
Det är många som också vill uttrycka det engagemanget. Vi ska också komma ihåg att musikkårerna kostar pengar oavsett i vilken form verksamheten genomförs. När det gäller försvarsmusiken handlar det om att hitta pengar inom ramen för försvarets budget. Vill man ha andra lösningar måste man hitta pengar inom till exempel Kulturdepartementets ansvarsområde.
När man säger sig värna musiken måste man också vara beredd att betala. Det gäller oavsett vem som har ansvaret. Eftersom frågan kom upp genom Peter Jeppsson kan jag säga att jag skulle vara orolig för att behöva komma överens med Miljöpartiet, som ju vill skära ned mer än 11 miljarder på det militära försvaret de kommande fyra åren.
Att komma överens med Miljöpartiet skulle göra mig orolig för hela Försvarsmaktens verksamhet, inklusive försvarsmusiken. Jag återgår till huvudfrågan. Jag ser behovet av att göra den breda översynen, och jag avser att tillsätta en utredning så att vi kan få en ändamålsenlig lösning på det statsceremoniella, inklusive försvarsmusiken.
Jag hoppas naturligtvis att även Peter Jeppsson tar en lång sommarledighet. Själv tänker jag passa på att driva valkampanj.
Karin Enström (M):
Tack för debatten!
Jag vill påminna alla här i kammaren och dem som lyssnar på webb-tv att försvarsfrågan i sin helhet i dag är än viktigare än vad den har varit med tanke på hur det ser ut i vår omvärld, att närområdet är osäkrare och att det finns en större risk för en väpnad konflikt.
Därför är det nu extra viktigt att Försvarsmakten genomför den omfattande försvarsreformen som riksdagen har beslutat om i syfte att stärka vår försvarsförmåga. Det finns också anledning att påminna om varför reformen var nödvändig. Med tanke på det som har hänt i omvärlden innebär det att vi måste ytterligare stärka försvaret.
Vi har tillfört pengar, höjt försvarsanslagen två år i rad, och vi vill satsa ytterligare pengar framöver - 5 1⁄2 miljard till 2024. Vi har inte sett i Socialdemokraternas motion de extra pengar man talar om. I dag handlar det om statsceremoniell verksamhet och Försvarsmusiken.
Det finns ett stort engagemang, men jag vill också vädja till att man är beredd att avsätta resurser så att frågan kan lösas på bästa möjliga sätt.