KBLab/rixvox huggingface dataset:
Peter Hultqvist (S):
Pål Jonson har frågat mig vad jag och regeringen avser att åstadkomma med den fördjupade dialogen med Storbritannien. Pål Jonson har också frågat om Storbritannien har efterfrågat denna bilaterala dialog med Sverige. Vidare har Pål Jonson frågat när jag bedömer att dialogen kan avslutas. Pål Jonson har också frågat om det är min och regeringens målsättning att solidaritetsförklaringen ska utvidgas till Storbritannien när dialogen är avslutad.
Slutligen har Pål Jonson frågat hur jag och regeringen i så fall avser att förankra ett sådant beslut hos riksdagens partier. Så som aviserades i regeringens proposition 2020/21:30 Totalförsvaret 2021 - 2025 förs en dialog med Storbritannien om hur den bilaterala säkerhetspolitiska relationen kan utvecklas efter utträdet ur EU.
Den 23 februari informerade jag försvarsutskottet om den bilaterala försvarspolitiska relationen till Storbritannien.
Redovisningen omfattade bland annat bedömda effekter av Storbritanniens utträde ur EU på försvarsområdet, det breda och etablerade bilaterala samarbetet som finns på regerings- och myndighetsnivå, reglerat bland annat i Statement of Intent som undertecknades 2015, Joint Expeditionary Force, FCAS-C och den omfattande övningsverksamheten.
Jag redovisade även regeringens ambitioner om ett fortsatt nära bilateralt samarbete och att det förs en dialog mellan företrädare för försvars- och utrikesdepartementen. Gällande frågan om säkerhetspolitisk solidaritet redovisade jag att det pågår en dialog som jag inte vill föregripa. Målsättningen är alltjämt att bygga vidare på det väl etablerade, omfattande och goda bilaterala samarbetet mellan Sverige och Storbritannien. Regeringen avser att återkomma till riksdagen i frågan.
Peter Hultqvist (S):
År 2014 skrevs ett Statement of Intent med Storbritannien om fördjupade samarbeten. År 2015 blev det ett samarbetsprogram och en avsiktsförklaring. År 2016 undertecknades samarbetsprogrammet.
Just nu har vi 42 punkter i ett program för 2020-2021, vilket handlar om alltifrån internationella insatser, vinterutbildning och informationsutbyte till bilaterala möten. Det är en lång rad typer av åtgärder, som jag har berört även när jag har redovisat detta för utskottet. Den 30 juni 2017 tecknade vi avtalet om Joint Expeditionary Force.
Det är ett bra genombrott med tanke på vikten av Storbritanniens engagemang i Sveriges närområde. Vi har Norra gruppen, där Storbritannien finns med, vilket är en väldigt viktig faktor. Vi har ett samarbete inom ramen för Minusma och Operation Inherent Resolve i Irak. Vi har övningsverksamhet som Arctic Challenge Exercise och Northern Wind, liksom Baltops och Northern Coasts. Vi har brittiska fartyg i Östersjön med viss frekvens, och vi har återkommande örlogsbesök.
Det fanns ett brittiskt deltagande i det planerade Aurora 20, som tyvärr fick ställas in på grund av corona. Vi är med i ett samarbete vid det brittiska doktrinutvecklingscentrumet. Vi är med i brittiska staber.
FCAS-projektet handlar långsiktigt om vad vi möjligen ska göra tillsammans när det gäller framtida stridsflyg, och vi har sedan 20 år tillbaka ett jaktrobotprojekt, Meteor.
Nu har vi också ett viktigt projekt som både Wallmark och Pål Jonson borde ha nämnt i sina inledningar och som var centralt i samband med att vi tog totalförsvarsbeslutet, nämligen att även Storbritannien är föremål för den strategi vi har för att utveckla koordinerad planering med nordiska länder, Nato, Storbritannien och USA.
Sedan har vi just nu dialogen med Storbritannien om hur vår framtida säkerhetspolitiska relation ska se ut. Den dialogen pågår, och jag tänker inte stå här och säga att detta är klart om en vecka eller en månad, utan jag kommer att återkomma med information när det finns någonting att säga.
Här finns det nämligen två parter, och med respekt för motparten och vad den eventuellt vill i sammanhanget är det bättre att prata när det finns ett resultat snarare än att stå här och spekulera i olika typer av upplägg. Helt klart är det dock viktigt att Storbritannien är engagerat i vår del av Europa, och det är man.
Direkt efter Storbritanniens folkomröstning om brexit fick jag ett samtal från den dåvarande försvarsministern, som mycket tydligt gav signalen att man kommer att fortsätta vara engagerad i säkerhetsfrågorna gällande Europa. Man kommer också att vara fortsatt engagerad när det gäller Skandinavien, och man vill fördjupa och utveckla samarbetet.
Det är det vi håller på med, och här har jag nu räknat upp en hel lista på vad detta innebär. Storbritannien är en av våra närmaste partner. Jag tänker inte förenkla den här debatten till en diskussion om att ge besked nästa vecka eller om två veckor, utan det mest seriösa är att vi jobbar med den här inriktningen. En koordinerad planering är en väldigt viktig fråga, och att titta på vår relation säkerhetspolitiskt är en annan viktig fråga.
Vi återkommer när vi har besked att ge.
Peter Hultqvist (S):
Först menar ni att ni har respekt för att man inte ska föregripa processer. Sedan ska vi utan att blinka lägga upp hela diskussionen på bordet när vi menar att det är bättre att fortsätta med motparten och försöka komma fram till någonting gemensamt. Det här är inte så himla komplicerat.
Det handlar om vad som är nästa steg i utvecklingen mellan våra länder. Jag hade ett tiosidigt manus med mig till försvarsutskottet när jag redovisade detta.
Det var en väldigt utförlig redovisning, och det fanns utmärkta möjligheter för ledamöterna att ställa frågor, ha synpunkter och eventuellt säga nej om man tyckte att principerna som angavs var felaktiga på något sätt. Men jag kan inte erinra mig några invändningar mot det jag redovisade.
Det här handlar för vår del om att inte föregripa processen, men jag har nämnt koordinerad planering. Det är ett riksdagsbeslut som vi ska verkställa. Det är också förankrat i riksdagen att vi ska fördjupa relationen till Storbritannien.
Det är därför vi för den här dialogen, och vi kommer att återkomma med ett upplägg rörande detta när vi har fortsatt diskussionerna och anser att vi har ett resultat att presentera. Våra samarbeten syftar till att öka vår egen militära förmåga, och de syftar till att höja tröskeln mot en eventuell antagonist i vårt närområde. Det är en säkerhetspolitisk signal.
När vi övar tillsammans med Storbritannien och andra i Östersjön, i norra Sverige och i andra stora övningar och opererar tillsammans internationellt, vilket vi gör i olika missioner, är det säkerhetspolitiska signaler som är mycket tydliga.
De här samarbetena måste hela tiden förnyas och utvecklas genom kontinuerlig dialog, för det handlar om vilka gemensamma projekt man drar igång. Vi kommer att kontinuerligt informera riksdagen och vara beredda att diskutera de synpunkter som kommer upp i de sammanhangen.
Det som Wallmark tidigare hänvisade till när det gäller vad jag hade sagt om JEF och att inte föregripa processerna är helt korrekt. Det är väl inget fel på det! Syftet med remissförfarande och inblandning av Försvarsmakten och hela dialogen var att vi så småningom skulle kunna lösa frågan, vilket vi gjorde. Det är samma sak här.
Vi för en diskussion för att kunna komma fram till någonting som vi gemensamt står bakom. Då får jag väl säga så här, utan att föregripa någonting: Det kan sluta med ett gemensamt uttalande, en gemensam deklaration, på politisk nivå som befäster den bilaterala relationen och ger uttryck för ländernas solidaritet i förhållande till varandra.
Sedan får vi titta på vad detta har för innehåll i sammanhanget. I nuläget handlar det om att föra den här viktiga dialogen för att nå en samsyn om formerna för det framtida samarbetet baserat på gemensamma intressen. Det här tror jag inte kommer att vara ett stort problem, för vår relation är väldigt nära och vi har gemensamma intressen och en gemensam säkerhetspolitisk syn.
Jag anser att vi jobbar precis i samma anda som totalförsvarsbeslutet på den här punkten.
Peter Hultqvist (S):
I mitt förra inlägg sa jag att detta kan sluta med en gemensam deklaration på politisk nivå som befäster den bilaterala relationen och ger uttryck för ländernas solidaritet med varandra. Det kan vara ett möjligt utfall. Men jag vill inte föregripa de diskussioner som förs.
Vi diskuterar ju en fråga där vi står väldigt nära varandra, där båda parter vill samarbete och där vi har fördjupat samarbetet oerhört mycket under de gångna fem åren. Jag anser alltså att vi är i ett mycket positivt läge. Men med respekt för motparten, för det är två parter som krävs i detta, vill jag återkomma när vi har drivit processen så långt att vi också är överens om något som vi står för tillsammans.
Vi är självklart ute efter att fördjupa relationen i syfte att höja vår militära förmåga, att höja tröskeln för en eventuell antagonist och att skapa trygghet och säkerhet i vår del av Europa. Pål Jonson talar om att komma till skott med FCAS. Jag har ju själv undertecknat avtalet om detta. Vi för hela tiden diskussioner om dessa saker. Här finns ett djupt svenskt intresse.
Detta är alltså något som vi håller på med hela tiden och kommer att fortsätta med. Artificiell intelligens och cyber, som nämndes här, är också viktiga frågor. Detta är naturligtvis också sådant som måste diskuteras i dessa samarbetsprogram, som redan existerar och som kan utvecklas inför framtiden. Jag anser att vi i dag har informerat riksdagen på ett mycket ordentligt och djupgående sätt.
Vi är nu inne i en mycket viktig process som jag inte vill föregripa. Allt handlar om fördjupning i slutändan för att bygga ett säkrare Skandinavien och ett säkrare Europa.
Peter Hultqvist (S):
Hans Wallmark har frågat mig om den politiska bedömning som görs i regeringens proposition om försvarspolitisk inriktning 2021-2025, som vilar på det Försvarsberedningen ställt sig bakom i bred politisk enighet, gäller. Vidare har Hans Wallmark frågat hur denna formulering förhåller sig till det som anförs i regeringens utrikespolitiska deklaration, framlagd den 24 februari 2021.
Slutligen har Hans Wallmark frågat hur jag tänker verka för att regeringen framför enhetliga formuleringar vad gäller det bedömda säkerhetspolitiska läget för Sverige för att undvika osäkerhet och oklarhet. Bakgrunden till frågan är följande uttalande av regeringen i propositionen Totalförsvaret 2021 - 2025 : "Det säkerhetspolitiska läget i Sveriges närområde och Europa har över tid försämrats. Ett väpnat angrepp mot Sverige kan inte uteslutas.
Det kan inte heller uteslutas att militära maktmedel eller hot om sådana kan komma att användas mot Sverige. Sverige blir oundvikligen påverkat om en säkerhetspolitisk kris eller väpnad konflikt uppstår i Sveriges närområde." Regeringens utrikesdeklaration 2021 anger formuleringen: "Det säkerhetspolitiska läget i Sveriges närområde och Europa har över tid försämrats.
Som ett svar på utvecklingen sker en historisk satsning på totalförsvaret och ett fortsatt stärkande av våra internationella försvars- och säkerhetspolitiska samarbeten." Den säkerhetspolitiska bedömning som görs i propositionen Totalförsvaret 2021 - 2025 gäller. Utrikesdeklarationen ger uttryck för regeringens utrikespolitiska mål och prioriteringar, där även säkerhetspolitiken är en del.
Någon detaljerad redogörelse för det säkerhetspolitiska läget i sin helhet görs vanligen inte i utrikesdeklarationen. Propositionen Totalförsvaret 2021 - 2025 och utrikesdeklarationen 2021 återger i likalydande ordalag bedömningen att det säkerhetspolitiska läget i Sveriges närområde och Europa över tid har försämrats.
Propositionen, liksom utrikesdeklarationen, ger vidare uttryck för vikten av ett stärkt totalförsvar och att Sverige bygger säkerhet tillsammans med andra, bland annat genom fördjupning av internationella försvars- och säkerhetspolitiska samarbeten.
Peter Hultqvist (S):
Det är konstigt att ni ska prata ned värdet av det som står i totalförsvarspropositionen och som vi har varit överens om. Det som står där gäller. Det är inte tu tal om annat. Det finns inget svaj eller konstigt på den punkten.
Om man vill konstruera motsättningar av olika politiska skäl får man leva med det. Men det är inget konstigt. Det talas om möten med den ena och andra internationella representanten. Jag har möt representanter för andra länder och Nato i snart sju år, och det har inte funnits några tvivel om den svenska linjen.
Vi utgår från militär alliansfrihet, samarbetar med andra, fördjupar samarbetet med andra, är aktiva på det internationella planet och är väldigt tydliga med hur vi ser på den säkerhetspolitiska utvecklingen i vårt närområde. Samtidigt uppgraderar vi vår nationella förmåga, dels för att kunna försvara vårt land, dels för att kunna bidra i internationella samarbeten.
Jag har inte upplevt att det finns någon djupgående otydlighet eller ett behov av att vara övertydlig. Jag har själv i oerhört många internationella sammanhang varit väldigt tydlig med hur det här med Ryssland och närområdet utvecklar sig. Det har jag gjort bland annat med utgångspunkt i det som står i totalförsvarsbesluten 2015 och 2020.
Det är den linje både jag och regeringen har följt. Visst finns det lite olika uppfattningar om den militära alliansfriheten och Natomedlemskap, och det har vi diskuterat i många sammanhang. En formulering lyder så här: Sveriges säkerhetspolitiska linje ligger fast. Den militära alliansfriheten tjänar oss väl och bidrar till stabilitet och säkerhet i norra Europa.
Den förutsätter en aktiv, bred och ansvarsfull utrikes- och säkerhetspolitik i kombination med fördjupade försvarssamarbeten, särskilt med Finland, och en trovärdig nationell försvarsförmåga. Vi ska bidra till långsiktig stabilitet och säkerhet i vår del av Europa. Det finns också formuleringar om Nato och transatlantisk länk och så vidare. Denna tydliga formulering har funnits med 2017-2020, alltså fyra år i rad.
Jag tror inte att det har funnits någon otydlighet i var regeringen står politiskt eller i de säkerhetspolitiska signalerna. Prata inte ned det beslut riksdagen har tagit. Jag och regeringen är beredd att stå för varenda stavelse.
Utrikesdeklarationen är ingen detaljerad redogörelse för alla moment i det säkerhetspolitikiska läget, utan den behandlar hela det utrikespolitiska fältet, som handlar om olika saker i olika delar av världen beroende på hur läget ser ut. Det är olika dokument med lite olika inriktning och betydelse.
Men det ena förtar inte det andra, och vi står också helt bakom det som står i totalförsvarsbeslutet - därom råder inget tvivel.
Peter Hultqvist (S):
I utrikesdeklarationen står det: "Sverige kommer inte att förhålla sig passivt om en katastrof eller ett angrepp skulle drabba ett annat EU-land eller ett nordiskt land. Vi förväntar oss att dessa länder agerar på samma sätt om Sverige drabbas. Vi ska därför kunna ge och ta emot stöd, såväl civilt som militärt."
Den var en oerhörd uppståndelse kring häxkittel och vad vi gör i en allvarlig krissituation, och jag vet inte om det var ett motiverat inlägg från Wallmarks sida. Jag har full insikt i dessa saker. Mycket av det som Wallmark argumenterar kring har jag sagt i snart tio år, i olika varianter och former. Det finns inget nyhetsvärde i dessa inlägg.
Sedan förmodar jag att Pål Jonson känner till att det är med den militära alliansfriheten som grund som vi samarbetar med alla de andra länderna. Det är inget konstigt med det, utan det är en brett förankrad linje i Sveriges riksdag som vi fullföljer. Vi är inte med i någon militär allians - det är liksom själva grundplåten.
Det är likadant för Finland, som vi har det mest djupgående och långtgående samarbetet med, det vill säga bortom fredstida förhållanden. Jag har svarat på frågan två eller tre gånger nu. En utrikesdeklaration är inte i sin helhet och i varje detalj en detaljerad redogörelse för det säkerhetspolitiska läget. Det har man normalt sett inte i en utrikesdeklaration.
I utrikesdeklarationen finns också en väldigt tydlig markering kring våra samarbeten i närområdet: transatlantisk länk, FN, OSSE, partnerskap med Nato och alltihop. Utrikesdeklarationen vilar på hela det grundfundament som riksdagen har ställt sig bakom.
När jag säger att jag tycker att man talar ned värdet av totalförsvarsbeslutet bygger det på att det inte skulle vara gällande bara för att det inte ordagrant, i varenda detalj, återges i utrikesdeklarationen eller att det skulle ha ett mindre värde.
Det har inte mindre värde, utan det är en viktig hörnpelare i hela den politik som vi bedriver. Det finns inget som är konstigt för mig där. Hela regeringen står bakom. Det är inte en proposition som bara jag har lagt fram, utan den bygger faktiskt på ett regeringsbeslut.
Den har passerat genom Sveriges riksdag, och det som står där är mandatet för de åtgärder som regeringen nu vidtar, bland annat när det gäller den förhandlingsverksamhet som vi just nu bedriver med Storbritannien och bland annat när det gäller att bygga den viktiga transatlantiska länken, som vi har utvecklat väldigt långt. Jag tycker inte att vi ska konstruera motsättningar och problem som jag egentligen betraktar som obefintliga.
Det gäller snarare att jobba framåt och försöka göra något konkret av de beslut som vi har fattat. Det är där mitt fokus ligger. Jag tror att vi kan återrapportera stegvis här, bara coronan mattas av och ytterligare positiva framsteg sker.
Peter Hultqvist (S):
Jag tycker att Wallmark och Jonson i stort sett konstruerar ett problem som egentligen inte finns. Jag har inget problem med att vi har en utrikesdeklaration som spänner över de problem som vi har att hantera på världsarenan på ett bredare sätt än vad som är fallet i totalförsvarsbeslutet. De här dokumenten har olika syften.
Hela grundpaketet med inriktningen när det gäller upprustning av den nationella förmågan och fördjupande av de internationella samarbetena finns med i utrikesdeklarationen. Det beslut som vi har fattat när det gäller totalförsvarspropositionen och de formuleringarna gäller.
Men bara det förhållandet att ni för diskussionen som ni gör leder på något vis till att det känns som att de plötsligen inte var lika mycket värda som det beslut som riksdagen har fattat, och detta är definitivt inte regeringens synpunkt. Det här med Ann Linde och "medvetet och utstuderat" är ju bara dumheter. Hon har precis samma ståndpunkt som jag har. Det där blir lite för dåligt, Wallmark.
Det handlar inte alls om att det skulle vara "medvetet och utstuderat", utan det är två dokument med delvis olika syften. Vad gäller förhållandet till Finland bortom det fredstida handlar det om en hemlig operativ planering som stegvis har byggts upp. Normalt sett hanterar man väl den typen av saker i andra sammanhang. Vi får återkomma till den här debatten vid fler tillfällen, antar jag.
Det är väl bra att detta får ventileras med jämna mellanrum. Men det handlar inte om att vi skulle ha kokat ihop något eller på något vis uppfunnit något. Det som riksdagen har beslutat gäller, och det som står i utrikesdeklarationen gäller. Det är inte saker som står i motsats till varandra, utan det som står där bygger på inriktningen i totalförsvarsbeslutet.
Peter Hultqvist (S):
har frågat mig hur jag säkerställer att försvarsbeslutet kan genomföras enligt den tidsplan som riksdagen beslutat om, om det finns ytterligare åtgärder som måste vidtas för att säkra riksdagens beslut samt hur jag ser på de förslag som bland annat Försvarsmakten och Officersförbundet för fram för att möjliggöra tillväxt och ökad militär förmåga.
Det nu gällande försvarsbeslutet fattades av riksdagen den 15 december 2020 och omfattar perioden 2021-2025 med en utblick mot 2030. Genomförandet av försvarsbeslutet kommer att följas av regeringen genom den återrapportering och de underlag i övrigt som lämnas av myndigheterna, och utifrån dessa kommer regeringen att fatta de beslut som behövs.
Av naturliga skäl är erfarenheterna av genomförandet ännu begränsade, och Försvarsmaktens nyss inkomna budgetunderlag för 2022 är det första i försvarsbeslutsperioden. Budgetunderlaget bereds för närvarande i Regeringskansliet och kommer att ligga till grund för budgetpropositionen till riksdagen i höst, regleringsbrevet till Försvarsmakten för 2022 och eventuella andra beslut av regeringen.
Generellt vill jag framhålla att Försvarsmaktens budgetunderlag ligger väl i linje med vad riksdagen och regeringen beslutat. Försvarsmakten konstaterar också att den fastställda inriktningen av det militära försvaret innebär en substantiell förstärkning av det nationella försvaret och ett fokus på kontinuerlig tillväxt under den kommande tioårsperioden inom såväl krigs- som grundorganisationen. Jag delar denna uppfattning.
Peter Hultqvist (S):
Försvarsbeslutet, som fattades i december förra året, är relativt nytt. Det finns ett planeringsdirektiv från regeringen till Försvarsmakten, och det finns tidsplaner när det gäller hur saker och ting ska fullföljas.
Var och en som tar sig tid att läsa och sätta sig in i försvarsbeslutet och dess förarbeten och också ta del av Försvarsmaktens underlag får tydliga besked på den punkten. Det är också en fråga om vilken ambitionsnivå man har när det gäller informationsinhämtning.
Det har vid ett flertal tillfällen redovisats för utskottet hur propositionen har vuxit fram och de olika konsekvenserna av denna. Jag har också i mitt svar redovisat att Försvarsmakten nyss har inkommit med ett budgetunderlag för 2022, och det är det första för försvarsbeslutsperioden.
Vi följer upp detta återkommande utifrån det som myndigheterna redovisar och den information som vi har i övrigt, och vi återkommer med kontinuitet till riksdagen om detta. Jag menar att det finns både tidsplaner och riktlinjer.
Sedan har vi gjort en rejäl kapacitetsökning och förstärkning av den militära förmågan sedan 2015. Vi har i dag ett betydligt bättre försvar än vad vi hade 2015. Vi har också brutit trenden och lagt om från det gamla insatsförsvaret till att nu försvara Sverige.
Det är en tydlig skillnad också mot hur det såg ut på er tid, när ni satt i regeringsställning. Den försvarsproposition som riksdagen har beslutat om innebär en 40procentig nivåhöjning. Det går inte att jämföra med någon annan nivåhöjning än den i början av 1950-talet. Det är en oerhört stor ambitionsökning. Det nämns här att det behövs fler värnpliktiga, fler övningar och mer materiel.
Allt detta ingår ju i propositionen. Det är beslutat, så det är väl ingenting att stå här och redovisa i riksdagen ungefär som att det är något som vi inte skulle ha tänkt på. Det ska vara 8 000 värnpliktiga 2025. I dag är det 4 900. Vi har en betydligt högre övningsfrekvens i dag än vi hade tidigare, 2015, och det gäller både nationell övningsverksamhet och internationella övningar.
Sedan har det påverkats, tyvärr, av pandemin, men det tror jag att varken Jörgen Berglund eller jag kan rå över, utan man får ta de hänsyn som krävs. Men ambitionen är att fortsätta utveckla övningsverksamheten. Det är en självklarhet att övningsverksamheten är en kärna i hur vi förstärker Försvarsmakten. Mer materiel ingår som en mycket tung del i hela försvarsbeslutet, så det är väl inte heller någon nyhet.
Men det beskrivs här i debatten ungefär som att vi inte skulle ha tänkt på den frågan. Det handlar om jättemycket materiel, nya vapensystem, uppgraderingar, reparationer och underhåll. Det är oerhörda satsningar som sker här. Och det är nya vapensystem som är oerhört kvalificerade och som dessutom direkt bidrar till en högre tröskeleffekt för Sverige och våra samarbetspartner.
Jag menar att nog finns det tidsplaner och riktlinjer, och nog finns det riksdagsbeslut som håller. Dessutom har man från Försvarsmakten tydliggjort att man har goda förutsättningar att fullfölja innehållet i försvarsbeslutet.