Ida Karkiainen (S):
Fru talman! Jag ska redogöra för tre ärenden i vår granskning under det kapitel som benämns Handläggning av vissa regeringsärenden m.m. Det första ärendet gäller en anställning inom Kriminalvården. I den anmälan som vi fick till konstitutionsutskottet hemställdes att vi skulle granska justitie- och migrationsminister Morgan Johanssons uttalande på Twitter.
Uttalandet gjordes den 1 februari 2019 och handlade om att en person som saknade uppehållstillstånd hade fått en säkerhetsklassad anställning inom Kriminalvården. I uttalandet uppgav statsrådet bland annat att han hade fått "kännedom om detta i går", det vill säga i januari 2019.
I anmälan görs gällande i huvudsak att uttalandet på Twitter var vilseledande, eftersom statsrådet i december 2015 hade fattat beslut om detta undantag. Det vi funnit i vår granskning är att sådana regeringsbeslut fattas på grundval av underlag från myndigheterna. Det är inte så att regeringen granskar underlaget till varje sådant beslut, utan detta är snarare något rent protokollärt.
Det faller därför på myndigheten, i detta fall Kriminalvården, att genomföra kontroller innan de underställer regeringen sådana beslut om undantag. Vi noterar, givetvis med glädje, att Kriminalvården efter det inträffade har uppdaterat sina rutiner för kontroll av medborgarskap och uppehålls- och arbetstillstånd före anställning. Fru talman!
Det andra ärendet gäller ansökan om bearbetningskoncession för Kallak i Jokkmokks kommun. Vi konstaterar att handläggningen har tagit alldeles för lång tid. Kallak är, för dem som inte känner till det, en järnmalmsfyndighet. Sedan 2013 har ett bolag ansökt om bearbetningskoncession för fyndigheten.
Processen från undersökningstillstånd till gruva är ingen process som kännetecknas av snabba puckar. Det är en omfattande procedur och bör också så vara, med tanke på vilken inverkan en gruva har på natur och miljö. Jag tror att alla skriver under på att det ska vara en omfattande procedur.
För att få bearbetningskoncession för en fyndighet måste sökanden lägga fram bevis för att fyndigheten existerar och att den lönar sig att bryta. En utvinning får inte vara olämplig i förhållande till andra allmänna intressen som till exempel skyddad natur, kommunikationsleder eller rennäring. I ansökan ingår en miljökonsekvensbeskrivning som granskas av länsstyrelse och kommun.
Om bergmästaren och länsstyrelsen inte är överens om markanvändningen fäller regeringen avgörandet. Det är vad som hänt i det här fallet. Fru talman! Även om gruvbeslut får genomgå omfattande prövning och handläggning finns ingen anledning att det ska ta mer tid än nödvändigt. I sammanhanget kan vi också nämna att vi har ett tillkännagivande från riksdagen gällande effektivare beslutsprocesser.
Regeringen har tillsatt en särskild utredning som ska redovisa sina slutsatser senast den 15 december 2021. Fru talman! Att ha fått vänta på beslut sedan 2013 ter sig inte rimligt, som vi har konstaterat i utskottet. Vi ska också komma ihåg att det inte bara är den sökande som väntar på beslut. Jokkmokks kommun gör det också, liksom Jåhkågasska sameby och andra aktörer som är berörda.
En annan sak vi pekar på i detta ärende är att parter som har ärenden för handläggning hos regeringen måste få vara delaktiga i sina ärenden. Av materialet framgår att sökanden vid ett flertal tillfällen sökt kontakt med Näringsdepartementet med önskemål om att få framföra sin sak vid ett möte, men att departementet då har uppgett att ett möte inte är möjligt eftersom frågan rör ett kommande regeringsbeslut och ärendet är under handläggning.
Det är inte så att det inte har skett möten mellan sökanden och Regeringskansliet i ärendet. Men det har kanske inte skett i den utsträckning eller omfattning som önskats. Det är inte orimligt att en part som fått vänta så länge på att få sin sak avgjord vill ha en tät dialog med Regeringskansliet för att kunna följa beredningen av ärendet.
Regeringen måste vidare se till att samma förhållningssätt gäller i hela Regeringskansliet vad gäller parter som vill framföra sina uppfattningar i ett ärende. Fru talman! Det tredje och sista ärende jag skulle vilja kommentera är kanske det mest principiellt intressanta ärendet i årets granskning. Det gäller regeringens hantering av ett tillståndsärende om utbyggnad av ett raffinaderi i Lysekil.
Den stora frågan har varit om det var i laga ordning för regeringen att ta över tillåtlighetsprövningen från Mark- och miljööverdomstolen. Svaret på den frågan är ja. Men det är inte ett helt okomplicerat ja. Till att börja med ska vi minnas att regeringen är en del i prövningskedjan och att miljöbalken förutsätter detta i vissa ärenden.
Tillåtlighetsprövningen av vissa verksamheter och anläggningar hamnar obligatoriskt på regeringens bord enligt miljöbalken, och den obligatoriska prövningen har tidigare omfattat även raffinaderier.
Det är alltså inte fråga om, som anmälaren pekar på, att "regeringen inte drar sig för att överpröva domslut på politiska grunder", eftersom som lagstiftaren, det vill säga vi i riksdagen, har menat att en regering ska kunna ta över tillåtlighetsprövningen vid beslut som är av ingripande karaktär, enligt miljöbalken.
Det motiveras bland annat med att ingen annan än regeringen kan åstadkomma en allsidig prövning med en sammanvägning av bland annat miljöskyddsmässiga, arbetsmarknadspolitiska och regionalpolitiska synpunkter.
En annan viktig del i varför just den här ordningen kom till är att det ansågs viktigt att avgöranden i den här typen av stora, ingripande frågor görs av ett organ som det går att utkräva politiskt ansvar av. Det går inte att utkräva politiskt ansvar av en domstol. Vi har också fått svaret att regeringen inte håller sig informerad om sådana ansökningar på annat sätt än genom underrättelser enligt 17 kap.
5 § miljöbalken eller från enskilda, det vill säga regeringen är inte ute och håvar efter sådana ärenden från våra domstolar runt om i Sverige. Just en sådan här underrättelse kom in från Naturvårdsverket den 27 juni 2019, i det aktuella fallet efter att Mark- och miljööverdomstolen meddelat prövningstillstånd. I underrättelsen anfördes att det hade tillkommit omständigheter i ett relativt sent skede av mark- och miljödomstolens prövning.
I utskottets ställningstagande anför vi att ett beslut av regeringen om att förbehålla sig prövningen bör fattas så tidigt som möjligt i processen. Men något formellt hinder mot att fatta ett sådant beslut i ett senare skede finns dock inte, till exempel om nya omständigheter framkommer. Vi har också tittat på miljö- och kilmatministerns uttalande om behovet av nya investeringar i fossila bränslen.
Det är ingen som hoppar till av förvåning över att en företrädare för Miljöpartiet uttalar att det inte är hållbart att investera i mer infrastruktur för fossila bränslen. Även om statsrådets uttalande syftade till att ge uttryck för partipolitiska åsikter gjordes det på en konkret fråga om tillåtlighetsprövningen.
Utskottet har framhållit att sådana uttalanden under en pågående prövning av regeringen kan ge upphov till tvivel om att prövningen är saklig och opartisk. Utskottet understryker att objektivitetsprincipen i regeringsformen gäller när regeringen prövar förvaltningsärenden.