Ann Linde (S):
Tack, ledamot Ohlsson! Jag ska börja med att kommentera rättsstatens principer. Det som är oroväckande, tycker jag, är att man nästan har större krav på ett land innan det har kommit in i EU att skriva under på att det ska följa rättsstatens principer, demokrati och MR än när det har kommit in. Då är det som att nu är vi inne; då behöver vi inte följa det så mycket.
Hans Linde har frågat mig om jag avser att agera för att regeringen inte ska främja export av krigsmateriel till Filippinerna samt om jag avser att ta initiativ till att inkludera företrädare för människorättsorganisationer i handelsdelegationer till Filippinerna. Vi känner alla oro inför den senaste tidens utveckling i Filippinerna. Sverige arbetar tillsammans med övriga EU-länder för att följa vad som sker.
Därför är det viktigt att EU den senaste tiden har stärkt de här instrumenten. Till exempel gjorde vi för första gången en utvärdering i det allmänna rådet i november. Det var väl inte den bästa diskussion jag har varit med om, men man sätter ändå igång processen.
Vi agerar såväl lokalt som i internationella forum för att främja demokrati och mänskliga rättigheter. Rättsstatliga principer och mänskliga rättigheter måste respekteras. Den 8 november i år återöppnades den svenska ambassaden i Filippinerna. Sverige har beskickningar i 93 länder. Filippinerna, med sina 100 miljoner invånare, var dittills det i särklass största land där Sverige saknat diplomatisk representation.
Sedan tycker jag att det är olyckligt att vissa länder absolut inte vill vara med i den diskussionen och inte tycker att EU ska bry sig om den medan vissa andra länder driver den väldigt hårt. I stället för att man är konstruktiv och går framåt blir det då en konfrontation.
Genom vår diplomatiska närvaro kan vi fortsättningsvis bygga ut våra kontakter och följa utvecklingen på skilda områden, såsom ekonomi, handel, politik och mänskliga rättigheter. Samtidigt kan vi stödja svenska företag på den filippinska marknaden.
Det finns förslag från EU-parlamentet som är intressanta, förslag som vi har tittat på, som vi inte har sagt att vi stöder fullt ut men som jag har sagt att man kan öppna dörren för. Det är till exempel sådant som peer review. När det gäller utvecklingen i Vitryssland följer regeringen den noga. Demonstrationsfriheten är helt central. Jag behöver inte upprepa vad Birgitta Ohlsson sa om vad som hände.
En ökad svensk närvaro på de viktiga asiatiska marknaderna är ett viktigt element i regeringens exportstrategi, som ytterst syftar till att stärka vår ekonomiska tillväxt och skapa nya arbetstillfällen i Sverige. Filippinerna har haft en gynnsam ekonomisk utveckling under senare år.
Vi utgår från att de demonstranter som har gripits kommer att släppas. EU har konstaterat i ett uttalande som Sverige stöder att de senaste dagarnas händelser strider mot den demokratiseringspolitik som Vitryssland har åtagit sig att föra och som i sin tur är en förutsättning för en fördjupad relation med EU.
Samtidigt står landet inför viktiga utmaningar kopplade till snabb urbanisering, regional obalans, sociala och ekonomiska klyftor och utsattheten för naturkatastrofer. Många svenska företag besitter den kunskap och kompetens som krävs för att möta många av dessa utmaningar. Det finns således ett gemensamt intresse för att fördjupa relationerna, inklusive handeln, mellan våra båda länder.
Det svenska näringslivet har visat stort intresse för den filippinska marknaden. Ett företagsseminarium om Filippinerna samlade i augusti 100 företagsrepresentanter. Vid ambassadinvigningen i november deltog ett sjuttiotal personer, som representerade nära 30 företag och organisationer.
Här återfanns företrädare för helt skilda företagssektorer, såsom energi, trafikledning, smarta städer, kollektivtrafik, hamnar, flygplatser, utbildning, förpackningsindustri samt telekom och callcenter. Vi har också lyft fram hälso- och äldrevård, medicinteknik och läkemedel.
Deltog gjorde även företrädare för svenska myndigheter och organisationer, inklusive Myndigheten för samhällsskydd och beredskap och fackförbundet Kommunal, som sedan många år tillbaka arbetar med att stärka filippinsk fackföreningsrörelse med stöd från Olof Palmes Internationella Center. Därmed fanns representanter för en organisation som arbetar med mänskliga rättigheter i denna delegation. Sammansättningen av handelsdelegationen varierar och avgörs i dialog inför varje resa.
Regeringen förde inte några samtal om vapenexport i samband med statsrådet Dambergs resa till Filippinerna. Däremot fördes samtal om Saabs erbjudande inom det civila flyget, något som är högaktuellt för Filippinerna, där behoven av infrastruktur är enorma. Varken svenska regeringen, Försvarsdepartementet eller våra försvarsmyndigheter har i dag något försvarsrelaterat samarbete med Filippinerna.
Skulle det bli aktuellt med export från Sverige måste svensk försvarsindustri - vilket Hans Linde är väl medveten om - vända sig till Inspektionen för strategiska produkter, som prövar frågan i enlighet med det strikta regelverk som Sverige har. Regeringen kommer under våren att lämna en proposition om skärpta regler för export av krigsmateriel i linje med det förslag som Krigsmaterielexportöversynskommittén lade fram i sitt betänkande 2015:72.
Den vikt Sverige fäster vid respekt för mänskliga rättigheter är väl känd. Frågor om MR tas regelbundet upp vid officiella besök om situationen i landet föranleder detta. Under besöket i Filippinerna behandlades MR i flera sammanhang. Bland annat fördes samtal med ordföranden i den filippinska MR-kommissionen och med den politiska oppositionen. Jag vill i sammanhanget också lyfta fram den nationella handlingsplan för företagande och mänskliga rättigheter som regeringen tagit fram.
Regeringens uttryckliga förväntan är att svenska företag som är verksamma i Sverige eller utlandet ska respektera MR i alla sina verksamheter. När vi nu har en permanent diplomatisk närvaro kan vi noga följa utvecklingen på plats. Det finns framskridna planer på att placera en sambandsassistent från polisen på ambassaden.
En viktig uppgift handlar om lagföring av så kallade beställda sexuella övergrepp, där offret finns i Filippinerna och beställarna i Sverige eller annat EU-land. Genom att finnas på plats får vi också ökade möjligheter att föra en direkt dialog kring mänskliga rättigheter. Jag anser härmed Hans Lindes frågor besvarade.