Ibrahim Baylan (S):
Jag tackar statsrådet för svaren igen. Min något raljanta mening om den ädla statsrådskonsten att inte svara på frågor handlade inte så mycket om mina egna arbetsmetoder som om det skriftliga svar som statsrådet har lämnat. Det ger inte särskilt många svar på de frågor som ställdes. Statsrådet ställde frågan: Skulle vi vilja att andra länder lägger sig i vår energimix?
Ja, absolut! När man fattar beslut som handlar om ett nytt kärnkraftverk tror jag att detta inte bara är bra utan också ofrånkomligt. Om vi skulle bestämma oss för ett nytt kärnkraftverk i närheten av Norge eller för den delen i närheten av Danmark eller Finland är jag tämligen säker på att de skulle ha synpunkter. Så var det med Barsebäck, som vi tillsammans bestämde oss för att lägga ned.
Det gjorde vi både i enlighet med det beslut som fattades i folkomröstningen och efter en hel del synpunkter och kritik inte minst från Danmark.
När det gäller denna typ av stora beslut som har konsekvenser inte över 1, 50 eller 100 år utan kanske 10 000 år är det viktigt att vi tar hänsyn till varandra också om det handlar om nationsgränser som går rakt igenom.
Återigen: Förstår statsrådet att detta särskilt i dessa tider utlöser en hel del oro hos de människor som bor i närheten? Vad innebär det för miljön? Vad innebär det för djurlivet? Vad innebär det för människor? Trots allt var det tyvärr inte alltför länge sedan vi fick se en ganska svår kärnkraftsolycka som en följd av jordbävningar och sedan en tsunami.
Då såg vi vilka enorma krafter vi har att hantera när någonting händer. Visst kan man säga att risken att det händer någonting är väldigt liten - och så är det ju, tack och lov. När kärnkraften var ny hävdade man att den var helt säker. Det är få som i dag hävdar att så är fallet. Men vi ser att de mest osannolika händelser ibland kan inträffa.
Då gäller det för oss att ha förberett så mycket som det bara går - därav mina frågor om vilken dialog regeringen för med den finska regeringen. Och har man försäkrat sig om att allting som kan tänkas göras verkligen görs? Jag är fortfarande nyfiken på den fråga som Jonas Sjöstedt ställde och som aldrig fick något svar. Vad tycker statsrådet själv om detta kärnkraftverk och placeringen av detsamma?
Är det okej, eller har miljöministern några som helst synpunkter på det? Sedan kan jag bara inte låta bli att kommentera det faktum att Lena Ek står i talarstolen och säger: Jag tillhör ett parti som länge har varit emot kärnkraft och är emot kärnkraft! Ja, så har det varit. Ni har profilerat er starkt med detta.
Men då är det oerhört märkligt att ni sitter i denna kammare och röstar för att ta bort förbudet mot ny svensk kärnkraft. Det rimmar illa med det som sägs. Missförstå mig inte - jag är inte ovillkorligen emot kärnkraft. Jag tror att det kan behövas i vissa lägen, särskilt i ett läge när vi nu försöker ta oss till ny teknik.
Men att stå i talarstolen och slå sig för bröstet för att man är emot kärnkraft när man under förra mandatperioden har suttit här och röstat för ny svensk kärnkraft med maximalt tio nya reaktorer - det går inte ihop. Vad är det som gäller egentligen? Vad är det som gäller för Centerpartiet, och vad är det som gäller för denna borgerliga regering som du nu företräder i dess helhet, Lena Ek?