Lars Isovaara (SD):
Jag vill börja med att yrka bifall till reservationerna 4 och 7 samt ber att få notera att vi också har ett särskilt yttrande under punkt 8. I en artikel i Ny Teknik vecka 49 kan man under rubriken "Staten skriker efter tusentals ingenjörer" läsa: "9 500 ingenjörsjobb kommer att finnas inom den statliga sektorn de närmaste fem åren. Behovet är störst i storstäderna, eftersom personalomsättningen är störst där.
Bara två procent behövde rekrytera ingenjörer till glesbygdsområden. Den främsta orsaken till behovet är personalomsättningen, men pensionsavgångar spelar också in." Samtidigt kan vi läsa om svår bostadsbrist i bland annat Stockholm. Vi kan läsa om bilköer och restider som i många fall uppgår till timmar. Vägbyggen för tiotals miljarder planeras kring storstadsregionerna. Vi kan läsa om tågträngsel - allt detta på grund av just en stor befolkningstillväxt.
Är det inte rimligt att i det läget via regleringsbrev och ägardirektiv ge tydliga signaler om att staten har ett grundläggande ansvar för att hela landet ska leva? Är det inte i och med de stora pensionsavgångarna rimligt att ta tillfället i akt att fundera på en omlokalisering av statlig verksamhet? Modern it-teknik gör att beroendet av en central lokalisering inte är lika påtaglig nu som bara för några decennier sedan.
Märk väl att det inte alltid behöver handla om att öka resurserna utan att i högre grad se till att de tillgängliga resurserna fördelas likartat. Fru talman! Principen om att hela Sverige ska leva är mycket viktig för oss sverigedemokrater. Tyvärr har tendensen de senaste decennierna gått mot en återlokalisering av statlig verksamhet från mindre orter till storstadsregioner. Det finns ett flertal sådana exempel. Jag menar inte att det alltid har varit av ondo.
Ett effektiviserings- och rationaliseringstryck måste alltid finnas där, men det finns verkligen skäl att vara mer eftertänksam när arbetstillfällen återflyttas till storstadsregionerna. Hundra arbetstillfällen på en mindre ort betyder oerhört mycket mer än hundra arbetstillfällen i en storstad. I sammanhanget får inte glömmas bort att många mellanstora orter i Sverige oftast är beroende av en kanske ensidig och dessutom konjunkturkänslig näringsverksamhet.
Att ha flera ben att stå på är aldrig av ondo i sammanhanget. Det kan lätt bli en nedåtgående spiral då arbetstillfällen inom servicebranschen minskar med en motsvarande faktor eller kanske till och med en ännu större faktor. Det finns också en uppenbar risk för att vi får demografiskt skeva samhällen när ungdomar flyttar in till storstäderna och endast medelålders och äldre blir kvar på landsbygden. Fru talman! Nu ska inte allt målas med mörka färger.
En omställningsprocess kan i många fall skapa grogrund för en ny livskraftig näringsverksamhet. De flesta inlandskommuner i övre Norrland har genomgått en radikal strukturomvandling inom skog, jordbruk och gruvindustri. Detta får mig i sammanhanget att tänka på Arjeplogsområdet som har satsat på högteknologisk biltestverksamhet. Arjeplog är nu ett världscentrum inom vintertest av fordon och komponenter.
Vintertid är ca 4 500 personer från fordons- och komponenttillverkare i Europa och Asien sysselsatta med att testa fordon och komponenter. Mer än 1 000 personer av lokalbefolkningen har direkt eller indirekt arbete inom näringen, och investeringarna har uppgått till över 1 miljard kronor. Onekligen ganska imponerande för en kommun med drygt 3 000 invånare.
Utan att veta det säkert kan jag tänka mig att det förekom en debatt om eventuella bidrag till biltestsatsningar på den tiden då allt startade. Hur det än var med den saken är jag helt övertygad om att de offensiva satsningar som gjordes då har inneburit stora vinster för bygden och samhället i stort. Fru talman! Till sist några ord om transportstödet. I den ideala marknadsekonomin finns allt på det jättelika torget tillgängligt för alla.
Vilka kostnader som har uppstått i samband med att transportera varor till marknadsplatsen tas det inte direkt hänsyn till. För att göra marknaden mer lättåtkomlig - använd ordet "rättvis" om ni vill - är transportstödet för de fyra nordligaste länen en alldeles utmärkt stödform. I vår budget avsätter vi således 50 miljoner kronor mer till transportstödet än Alliansen.