Leif Jakobsson (S):
Tack för svaret som jag äntligen fick. Jag måste säga att jag är något irriterad över den sex veckor långa tidsutdräkten. Jag har fått tre olika besked och har stuvat om i kalendern för att kunna ta emot svaret. Jag hoppas att det inte är på det sättet som regeringen tänker hantera sådana här viktiga frågor framöver.
Det finns en positiv effekt av att det har tagit tid från det att jag skrev interpellationen, som berodde på den oro jag kände för de tydliga signaler om att antalet asylsökande skulle öka kraftigt. Jag såg att situationen i min egen hemstad Malmö var högst ansträngd redan då.
Under förra veckan besökte jag tillsammans med mina socialdemokratiska riksdagskolleger i Malmö allt som har med flyktingmottagning i Malmö att göra. Vi har varit på myndigheter, boenden och kommunala instanser och vi har träffat alla former av invandrarföreningar. Vi har också träffat asylsökande, både som hade kommit dagen innan och som hade varit här i några månader.
Situationen är långt allvarligare än vad jag misstänkte när jag skrev interpellationen. Sanningen är att det som kallas fritt val till boende i de allra flesta fall är ett omänskligt utnyttjande av människor. Det är svarta kontrakt och det kan innebära att man måste bo på nattbussen. Människor far faktiskt riktigt illa.
Det är omöjliga förutsättningar för alla kommunala instanser som ska försöka ge de asylsökande en bra start här i Sverige att komma i gång på ett planerat och bra sätt. Det här gör mig riktigt, riktigt orolig. Väldigt många som kommer har släktingar, har band till Malmö och en del andra städer.
De säger i det första samtalet när de söker asyl att de fixar sin adress själva. Innan dess har de inte fått någon som helst information om vad det innebär, vilka risker de tar och vad det kan komma att betyda, inte minst när familjen kommer på plats, för barnen.
Det är både för den asylsökande och för kommunen en helt ohållbar situation. Man skulle kunna säga att Malmö och Malmös nuvarande invandrarbefolkning har kunnat välja mycket EBO fram till i dag, men nu är faktiskt bägaren fylld.
I stort sett alla irakiska föreningar i Malmö som vi träffade under förra veckan sade samma sak: Sätt stopp för EBO om det inte finns ett ordentligt förstahandskontrakt så att familjen eller den enskilde kan bo under ordnade förhållanden. Annars kommer det att bli en omöjlig situation, inte minst för de irakier som redan är här och är på väg att etablera sig och som helt plötsligt måste dela sin lägenhet med flera.
Än värre finns det en massa ockrare som hyr ut del i rum för 5 000 kronor svart i månaden för att flyktingar ska ha någonstans att bo. Det innebär att de skuldsätter sig och hamnar i en väldigt svår situation redan i början när de kommer hit. Stoppa inte huvudet i sanden!
Ska vi klara den här ansträngningen - och det måste vi göra, för flyktingpolitiken måste vara värdig - måste regeringen börja regera och inte komma med sådana svepande formuleringar som finns i interpellationssvaret om det fria valet och så vidare. Det måste till många fler kommuner som tar fullt ansvar, och EBO-reformen måste förändras så att människor kan bo i eget boende bara om de har ett eget kontrakt.