KBLab/rixvox huggingface dataset:
Hillevi Larsson (S):
Tandvården är ett stort problem för många människor i Sverige. Det är många som inte har råd att gå till tandläkaren. Det största problemet är när kostnaderna springer iväg, när det kostar flera tusen eller till och med över 10 000 för stora behandlingar. Det här slår såklart extra hårt mot låginkomsttagare.
Pensionärer är en särskilt utsatt grupp eftersom många pensionärer har dålig ekonomi och dessutom stora behov av tandvård. Det är ju ofta i slutet av livet man har störst behov. Tandvården är inte en del av sjukvården på samma sätt som vården av kroppen i övrigt. Tänderna är undantagna.
Nu utreds den här frågan av Veronica Palm, men jag undrar om regeringen kan tänka sig att tandvården i framtiden blir en del av sjukvården så att tandvård kostar lika mycket som att gå till doktorn och fler därmed har råd att gå till tandläkaren.
Hillevi Larsson (S):
Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet. Själva ordet Eurovinjett säger inte så mycket, men det handlar om att se till att avgifter inbetalas. När det är fråga om gränsöverskridande transporter är det viktigt att pengarna kommer in. Eurovinjettsamarbetet har funnits sedan 1998.
Det gäller tunga godstransporter som kör på bland annat svenska vägar. Danmark, Nederländerna, Luxemburg och såklart även Sverige är med i samarbetet. Belgien är fortfarande med i samarbetet, men det föreslås att landet tas bort eftersom det inte tar ut några vägavgifter. Samarbetet är alltså inte relevant för Belgien. Tidigare har Tyskland också varit med i samarbetet.
Avgiften för att köra på vägar i alla dessa länder har inte höjts sedan 2001. Det innebär att priset har urholkats, och det är nu ned i motsvarande 74 procent av vad det kostade 2001. Det är alltså hög tid att höja avgiften.
Det som nu föreslås är inte bara en höjning av avgiften, utan det är också frågan om en differentiering, det vill säga att det skiljer i utsläppskrav på fordonen. Det har kommit nya bättre utsläppskrav på nya fordon, och de ska tas med i beräkningen. Ett syfte är att gynna det som är miljövänligt och lägga straffavgift på det som inte är bra för miljön.
Det nya regelverket blir anpassat efter de nya avgaskraven på tunga fordon. Det intressanta är att när man väl har betalt vägavgiften kan man köra fritt. Till exempel kan fordon från de andra länderna som är med i samarbetet köra i Sverige utan att betala avgiften här, men den ska självklart betalas in.
Det finns lite olika sätt att betala in avgiften, men det viktiga är att pengarna kommer in. För de utländska fordonen gäller att de får köra på motorvägar och vissa Europavägar i Sverige som inte är motorvägar. De svenska fordonen får när de har betalat avgiften köra på alla vägar i Sverige.
Förslaget har remitterats, och remissinstanserna är överlag mycket positiva till det. Det är ett välkommet förslag som är i takt med tiden när det gäller avgiftsnivån och anpassningen efter de nya utsläppskraven där fordonsflottan har gått framåt och blivit mer miljövänligt. Det är viktigt att vi gynnar detta. Jag yrkar bifall till förslaget.
Hillevi Larsson (S):
Det är självklart viktigt att man i lag förbjuder kränkningar av flickors och kvinnors mänskliga rättigheter, men det räcker inte. Om vi tittar till exempel på barnäktenskap och könsstympning ser vi att det förekommer även i länder som har förbjudit det.
Ofta är det djupt kulturellt rotat; just när det gäller till exempel könsstympning kan man inte ens säga att det är religiöst betingat, utan det finns kulturer som gör att detta tyvärr går i arv. Det innebär att den generation som har utsatts för det utsätter nästa, och så fortsätter det.
Det är klart att lagstiftning hjälper - det är ändå det första steget när det gäller att sätta ned foten för vad man tillåter och inte - men detta är tyvärr utbrett även i länder där det har förbjudits. Jag tror därför att det är väldigt viktigt med bistånd och stöd till dem som arbetar mot detta. Nu har vi detta som exempel, och sedan finns det ju tvångsäktenskap och andra former av förtryck.
Det har dock visat sig att det faktiskt kan få effekt om en kvinna som är speciellt utbildad, till exempel en barnmorska, reser runt i byarna och undervisar om konsekvenserna av könsstympning och att det finns en annan väg att gå. Vi har exempel på att det kan fungera. Det sker inte över en natt, utan det sker långsiktigt. Jag tror att vi måste göra både och.
Jag tror att vi måste sätta tryck på lagstiftningen, både på internationell nivå - att man pressar länder som kränker mänskliga rättigheter - och på de inhemska lagarna. Men det handlar också om bistånd och annat arbete som kan undergräva detta på längre sikt. Jag tror också att det är bra att som Sverige vara självkritiska. Vi tillhör ju de länder som anses ha kommit längst, men vi ska kritiskt granska vårt eget land.
Det tror jag är viktigt för att vi ska kunna vara en förebild. Vi kan alla göra mer, och det är det kampen handlar om.
Hillevi Larsson (S):
Det är en oroväckande utveckling i Iran. Amnesty International säger att detta är en av de värsta domarna på många år. Man kan tolka den som ett försök att tysta en oppositionell kraft. Tyvärr står det inte rätt till med rättsväsendet i Iran. Jag tycker att det är extra allvarligt när man ger sig på en fredlig aktivist och människorättsförsvarare.
Hennes "brott" är att hon har propagerat för kvinnors rätt att klä sig som de själva vill, vilket borde vara en självklarhet i alla världens länder. Hon har också propagerat mot dödsstraff, något som inte borde finnas i världen längre, och över huvud taget reagerat mot bristen på mänskliga rättigheter i Iran. Detta är alltså i allra högsta grad en politisk dom, och hon är en politisk fånge.
Det finns mycket man kan kritisera i Irans rättsväsen. Det handlar om människor som döms för brott de begått när de var minderåriga. Det handlar om offentliga avrättningar, något som känns helt främmande och fruktansvärt i vår tid. Det är hemskt att det någonsin har hänt, men att det händer i vår moderna tid är fasansfullt. Allt detta är oroväckande.
Man kan uppfatta den här domen som ett sätt att försöka sätta skräck i andra som kämpar för mänskliga rättigheter, vilket är mycket allvarligt. Det har också kommit reaktioner både från Sverige och från andra länder. Vi måste försöka trycka på. Det började ju väldigt illa. En våldsam revolution i ett land brukar sällan sluta väl.
Extremism i alla dess former är naturligtvis farligt, oavsett om man använder religion eller någonting annat som förevändning. En våldsam revolution, en diktatur och ett förtryck med religiös extremism är såklart ingen bra grund att stå på. Naturligtvis ska vi fördöma det som händer nu, men jag tror också att man får se det lite bredare.
Donald Trump har nu en väldigt hård linje mot Iran när det gäller kärnenergiavtalet. I det fallet frågar jag mig om det är rätt väg att gå, om det verkligen bidrar till nedrustning.
När det gäller exempelvis nedrustning och arbete för fred, grundläggande frågor som handlar om hela världens existens, tror jag att man måste samarbeta även med länder som tyvärr kränker demokrati och mänskliga rättigheter. Här tror jag tyvärr att Trumps beslut har bidragit i negativ riktning. Det blir en mer osäker värld.
Så länge man inte kan se några tecken på att ett land bryter mot en överenskommelse tycker jag inte att det finns anledning att säga upp den. I de frågor där det är möjligt behöver man ha en dialog även med länder som Iran. När det gäller kränkningarna mot mänskliga rättigheter finns det naturligtvis ingenting annat att göra än att kraftigt fördöma dem.
Vad det sedan leder till är en annan fråga, men jag tror att man får ha en balansgång där man kraftigt fördömer men samtidigt inte har en total isolering av landet. Risken är annars att det blir ännu mer förtryck, ännu mer isolering och ännu mer inriktning på att kränka mänskliga rättigheter.
Dessutom är risken att man går ifrån det nedrustningsarbete som är så nödvändigt både för världens säkerhet och för de mänskliga rättigheterna. Men kränkningarna av mänskliga rättigheter måste vi självklart fördöma.
Hillevi Larsson (S):
Jag läste i en rapport att kvinnor är i majoritet på de iranska universiteten. Det skulle man ju knappast kunna tro. Men det visar också på ett stort problem som landet har, för tittar man på arbetslivet ser man att det är väldigt mansdominerat och att kvinnors och flickors frihet är kraftigt beskuren.
Det finns en grund att stå på, för både flickor och pojkar får utbildning, och majoriteten på universiteten är kvinnor. Men tänk vilket resursslöseri det är att man inte tar vara på de här kvinnornas kompetens i arbetslivet och att man förtrycker dem så grovt! De får inte bestämma över sitt eget liv och får inte ens bestämma hur de ska klä sig.
Det gläder mig att det ändå är ett sådant motstånd mot den här politiska domen, och det är naturligtvis inte den enda domen, men det är ett av de värsta exemplen på många år.
Kvinnors rättigheter är faktiskt så grundläggande och viktiga och är en så viktig del av de mänskliga rättigheterna att vi protesterar, och det får konsekvenser - inte bara att Iran får höra omvärldens negativa reaktioner utan också att vi har sanktioner. Det handlar såklart inte bara om kvinnors rättigheter. Det handlar om de enorma kränkningar som finns över hela fältet när det gäller mänskliga rättigheter och barns rättigheter.
Det som är positivt är att det här fallet i alla fall har uppmärksammats. Att piskrapp förekommer i vår tid och att det är så många piskrapp som utdöms är så förfärligt och barbariskt, och samma sak är det med fängelsestraff på flera decennier för fredlig aktivism.
Det gläder mig mycket att regeringen fördömer det här, och jag tror att det är bra om man gör det också i hela EU, för då sätter man tryck på ett annat sätt.
Hillevi Larsson (S):
En av punkterna i januariöverenskommelsen är att utreda denna fråga. Men det står också tydligt att vi vill behålla Systembolaget. Eftersom de två tidigare utredningarna har visat att det kan bli svårt att behålla Systembolaget om gårdsförsäljning införs är det viktigt att ett eventuellt införande utreds igen.
Det kan tyckas vara en liten fråga om småbönder ska få sälja alkohol, och man kan tänka att det är bra för turismen och så vidare. Problemet är dock att en särbehandling av svenska tillverkare riskerar att leda till att man måste öppna upp marknaden för hela EU, och då kan det komma riskkapitalbolag.
Det är också tveksamt om detta kan införas bara på landsbygden, för det är också en särbehandling. Då kan riskkapitalisterna etablera sig även i storstäderna. Vi får se vad utredningen kommer fram till, men det är frågor som är väl värda att belysa. Vad gäller jämförelsen med Norge: Norge är inte med i EU. De är med i EES-avtalet, vilket omfattar en mindre del av EU:s regelverk.
Här ingår inte frukt- och bärdrycker, alltså framför allt vin och cider. Därmed har de kunnat sälja frukt- och bärdrycker. Det är alltså ett annorlunda läge än i Sverige eftersom vi är med i EU fullt ut. När det gäller Finland är de liksom vi med i EU fullt ut.
Även där gäller begränsningen frukt- och bärviner och vissa sorters cider. När Finland ville gå vidare med fruktlikörer tog det stopp. EU ansåg att det skulle innebära en snedvridning av konkurrensen, för andra producenter av fruktlikörer i EU skulle kunna bli diskriminerade.
Det har dessutom skett en förändring i Finlands politik. Man har visserligen kvar sitt systembolag, Alko, men tillåter numera försäljning av öl med alkoholhalt upp till 5,5 procent i matbutiker, och på Alko hålls vinauktioner. Man kan även handla med sig 5,5-procentiga drycker från restauranger.
Eftersom Finlands alkoholmonopol delvis har urholkats kan man alltså inte rakt av jämföra Finland och Sverige. Jag tror inte att vi vill ha modellen där matbutiker och restauranger säljer starköl på detta vis.
I Finland handlar det för övrigt om frukt- och bärviner som är tillverkade norr om 60:e breddgraden, och en större del av Finland än av Sverige ligger norr om den. I Sverige skulle gränsen gå ungefär vid Gävle, så skulle detta tillämpas i Sverige skulle långt ifrån hela Sverige omfattas.
Jag tror inte heller att det är framför allt frukt- och bärviner som gårdsförsäljarna i Sverige är intresserade av att sälja utan öl och vin av traditionell typ. Dessa komplikationer gör att frågan behöver utredas. Vi kan inte införa detta rakt av om vi vill behålla Systembolaget.
Hillevi Larsson (S):
I en av utredningarna står tydligt att om vi skulle ha gårdsförsäljning i Sverige kan vi inte begränsa det till gårdar ute på landsbygden då detta skulle vara en konkurrensnackdel för andra producenter runt om i EU.
Det står också tydligt att inte bara egentillverkade produkter skulle kunna säljas utan även motsvarande produkter som tillverkats i andra länder. Då är vi inne på en helt annan modell än den som föreslås med egentillverkade produkter på gårdar på Sveriges landsbygd. Dessutom är det ju inte vi i Sverige som bestämmer ytterst, utan det gör EU.
Vi kan se tydligt hur det har tolkats i det norska och det finska exemplet, där man bara har tillåtit en begränsad mängd vin tillverkat av frukt och bär. Det är inte dessa tongångar som jag har hört i debatten, utan det är ju traditionellt vin och öl, alltså inte bara begränsat till frukt och bär.
Jag ser det därför som tveksamt att det finns någon automatik i att Sverige skulle kunna gå längre än vad man har gjort i Finland. Som jag nämnde är det norska exemplet annorlunda, eftersom de inte är medlemmar i EU. I Finland har man dessutom luckrat upp sitt monopol. När det gäller exemplet med fruktlikör, som man ville sälja i Finland, sa EU stopp.
Detta visar att det inte är vi själva som bestämmer hur vi ska tolka EU-reglerna, utan det gör EU. Den utredning som ska tillsättas i Sverige kommer att vara till god hjälp när det gäller att tolka EU-reglerna, för det är dem vi måste utgå ifrån. Risken om vi kommer med ett ogenomtänkt förslag är att vårt systembolag hotas. Det kan vara väldigt svårt att backa bandet i det läget, så vi måste tänka oss för noga.
Hillevi Larsson (S):
Nej, pengar är inte allt, men det är heller inte oviktigt i sammanhanget. Moderaterna och Kristdemokraterna fick igenom sin budgetreservation, som innebar nedskärningar på 25 miljoner för Arbetsmiljöverket och risken att det nya centret för arbetsmiljökunskap skulle gå på sparlåga på grund av en rejäl nedskärning.
Nu har vi en ny regering, och jag hoppas att vi kan se till så att både det center vi har för arbetsmiljökunskap och Arbetsmiljöverket kan göra sitt arbete.
Tänkesättet att man minskar arbetsmiljöbrotten och olyckorna genom att skära ned på Arbetsmiljöverket är ungefär som att tro att man minskar brottsligheten genom att skära ned på polisen. Det löser inte alla problem att satsa på polisen. Det löser inte alla brott över en natt. Men det är en viktig början, och detsamma gäller på arbetsmiljöområdet.
Vi bör se till så att experterna på Arbetsmiljöverket kan förebygga olyckor, gripa in när olyckor sker och försöka lära av erfarenheten - och självklart se till att polisen och alla andra parter gemensamt lagför arbetsgivarna. Det handlar också om en maktbalans mellan arbetstagare och arbetsgivare.
Samtidigt som vi ser dödsolyckor ser vi många som sjukskrivs, inte minst för psykiska diagnoser, och vi ser stress och osäkerhet i arbetslivet. Det tyder på att arbetstagarna behöver få sin ställning stärkt, precis som arbetsmarknadsministern var inne på. Man måste våga säga nej till farliga uppdrag. Vi måste också ställa krav på arbetsgivarna från början. Det ska inte vara farligt, och är det farligt ska de ställas inför rätta för det.
Hillevi Larsson (S):
Jag tycker att det är väldigt bra att regeringen ställer tydliga krav, för detta är diskriminering som slår mot halva arbetskraften. Man kan tydligt se att det hela börjar när kvinnor får barn. Det är då de börjar diskrimineras. För män är det dock tvärtom: Chansen att få högre lön ökar faktiskt när de får barn. Det är ju inte klokt!
Lycka till i arbetet, ministern! Det är mycket viktigt!
Hillevi Larsson (S):
Jag riktar min fråga till Ardalan Shekarabi. Frågan om spelreklam har redan varit uppe i dag. Spelmissbruket breder ut sig, och spelreklamen är explosionsartad. Samtidigt har vi de nya reglerna, vilket är ett sätt att sätta press på spelbolagen. Det gläder mig mycket att Ardalan Shekarabi gör det och börjar direkt med att se till att reglerna följs. Här finns två alternativ.
Det ena är att se till att bolagen följer reglerna och därmed kan behålla sin licens och fortsätta att verka i Sverige. Det andra är att man inför ett förbud, vilket man har gjort i till exempel Italien. Det är också ett bra påtryckningsmedel på spelbolagen: Sköter ni er inte kan vi gå ett steg vidare. Kan detta behöva regleras även på EU-nivå? Vi har ju problem med att alkoholreklam kommer in via tv-bolag som finns i Storbritannien.
Finns det en sådan dimension vad gäller spelreklam också?
Hillevi Larsson (S):
Det är glädjande att man i alla fall har täppt till kryphålet att via andra länder göra spelreklam i Sverige. Tidigare kunde spelbolagen på Malta använda sig av kryphålet för att nå svenska spelare direkt. Det är glädjande att man nu täppt till kryphålet både på Malta och i Storbritannien vad gäller att sända spelreklam.
Vad gäller alkoholreklam är det ju ett stort problem att den kommer in bakvägen, så det är glädjande att vi kan stoppa spelreklamen. Nu gäller det bara att reglerna följs, så jag önskar lycka till i det arbetet.
Hillevi Larsson (S):
Även jag vill ställa min fråga till Matilda Ernkrans. Enligt en studie som har kommit har kvinnor generellt högre utbildning än män men lägre inkomst.
I just denna studie har man tittat på personer födda 1985, alltså ganska unga människor, och det visar sig att 41 procent av kvinnorna och 27 procent av männen har högre utbildning, det vill säga på eftergymnasial nivå.
Men när man tittar på samma grupp vad gäller inkomst visar det sig att kvinnor har 248 000 per år och männen 341 000 per år i genomsnitt. Detta tycker jag är ett allvarligt jämställdhetsproblem. Det gör både att kvinnor har svårt att försörja sig, trots hög utbildning, och att vi inte tar till vara kvinnors kompetens.
Vad kan regeringen göra för att försöka vända den här utvecklingen?
Hillevi Larsson (S):
Det har varit en hel del skandaler kopplade till skattebrott och skatteflykt, och det har bland annat varit miljonärer, storföretag och banker inblandade i detta. Men det vi har sett är bara toppen av ett isberg. Skatteverket räknar med att vi förlorar ungefär 130 miljarder kronor varje år som skulle ha betalats in i skatt.
De här pengarna gör mycket större nytta i välfärden än i fickorna på i många fall redan rika personer och rika företag. Min fråga är: Hur kan vi bekämpa den här brottsligheten? Ofta när vi talar om brott handlar det om skjutningar och sprängningar, alltså nog så allvarliga och hemska brott som ska bekämpas, men det här är faktiskt också en form av mycket allvarlig brottslighet.
Det handlar om att man slår ut seriös verksamhet och gynnas på skattebetalarnas bekostnad.
Hillevi Larsson (S):
Jag vill ställa en fråga till Amanda Lind. Demokratin är hotad i Europa. I till exempel Ungern avvecklas rättsstaten. Man har infört en slavlag som innebär att arbetstagare kan tvingas arbeta övertid i upp till 400 timmar, och arbetsgivaren kan hålla inne lönen i upp till tre år.
Vi kan också se att Trumps tidigare chefsstrateg Bannon är i Europa och mobiliserar extremhögern inför EU-valet. Fake news, falska nyheter, används också som politisk metod för att vinna val. Vi kunde se det i valet i USA. Vi kunde se det i omröstningen i Storbritannien om brexit. Vi kunde faktiskt se det även i det svenska valet.
Var tredje delad artikel på sociala medier var fake news. Vad kan vi göra för att försvara demokratin?
Hillevi Larsson (S):
Det finns högt ställda krav på svensk arbetsmarknad när det gäller rimliga löner och arbetsvillkor. Men samtidigt finns en laglöshet där alltför många arbetsgivare bryter mot lagar och regler. Då blir det usla löner och usla arbetsvillkor.
Det finns exempel där människor tvingas sova på sin arbetsplats, där byggnadsarbetare befinner sig högt upp på taken utan ordentlig skyddsutrustning eller där chaufförer inom transportbranschen inte får den vila och sömn de behöver för att fungera trafiksäkert. Vi kan se att det är flera branscher som är utsatta. Två exempel är byggbranschen och transportbranschen.
Frågan är hur vi ska komma åt detta. Vi har den svenska nivån men också EU-nivån, och det finns en rörlighet på arbetsmarknaden. Vad kan vi göra för att bekämpa den brottslighet vi ser på svensk arbetsmarknad?
Hillevi Larsson (S):
Det är tack och lov så att vi inte är de värsta bovarna i världen. Vi är rätt bra på att slänga påsarna där de ska vara. Men det är inte heller perfekt här. Stiftelsen Håll Sverige Rent gör varje år undersökningar av hur det ser ut, och bland annat undersöker de våra stränder.
De har kunnat konstatera att på de svenska stränderna var det för några år sedan i genomsnitt 6,6 plastpåsar per 100 meter strand. Den siffran är nu i genomsnitt nere i 3 påsar per 100 meter strand. De menar att en anledning till minskningen kan vara de åtgärder som regeringen redan har vidtagit med informationsplikten för handeln.
Vi kan se att hos de stora kedjor som redan har infört en kostnad på ett par kronor för en påse har försäljningen av plastkassarna minskat med 30-40 procent. Det kommer alltså ut färre kassar i systemet. Håll Sverige Rent hittar engångsförpackningar på stranden som definitivt inte har kommit utifrån från andra länder.
Det är plastbärkassar men också engångsbestick, plasttallrikar och liknande som man handlar med sig från butiken. Vårt beteende är inte perfekt. Det händer att människor har med sig saker i naturen som de till exempel äter. Hittar de ingen papperskorg slänger en del skräpet. Det gäller naturligtvis inte alla, men en del gör tyvärr så.
Man kan se att ju fler människor som vistas i ett naturområde, desto mer skräp lämnas kvar och bland annat plast. När det gäller soppåsar eldas de upp och blir fjärrvärme. De ger på det sättet en positiv effekt. Man tar till vara dem. Mikroplasterna finns i alla material. Där är inte de fossila sämre.
Hillevi Larsson (S):
Håll Sverige Rents undersökningar visar att vi inte har nått målet. Om det fortfarande är 3 plastkassar per 100 meter strand i Sverige är det ett alldeles för stort antal. Det är ändå bara toppen av ett isberg eftersom 70 procent av all plast finns under vattenytan och alltså inte syns. Man har kunnat konstatera att det inte är allting som kommer utifrån.
Dessutom är det enda som vi kan påverka det som kommer härifrån. Varför skulle vi som kanske enda land i EU inte vidta åtgärder när det ena landet efter det andra vidtar i många fall kraftfulla åtgärder? Det finns ingen logik bakom detta. De allra flesta sköter sig. Men det finns en och annan som inte gör det. För att komma åt det problemet måste vi vidta den här åtgärden.
Det är inte så att alla tror att det inte kommer att ha effekt. Det är 17 remissinstanser som i sina svar på propositionen menar att det är positivt och kommer att ha effekt. Bland annat Naturvårdsverket menar att det blir mindre nedskräpning och framför allt mindre mikroplaster. Det handlar inte bara om att det visuellt för ögat är tråkigt med en skräpig strand. Det tränger in, förstör natur och djurliv och människans hälsa.
Alla steg vi kan ta för att minska det är positiva. När vi kan se en halvering av antalet plastpåsar bara av den åtgärd som regeringen redan har vidtagit med informationsplikt är det självklart positivt. När det gäller materialet i soppåsar finns det inga tydliga studier ur klimatsynpunkt som visar att det ena materialet är bättre än det andra.
Dessutom finns det plastpåsar som soppåsar som är tillverkade av till exempel sockerrör och majs som säljs i handeln. Det är möjligt att vi i framtiden vidtar åtgärder också på det här området. Men nu gäller detta just förpackningsdirektivet, och det handlar om plastbärkassar.