KBLab/rixvox huggingface dataset:
Åsa Regnér (S):
Jämställdhet är en prioriterad fråga för regeringen, och vi jobbar väldigt hårt med den. Vad gäller jämställdhetsområdet och sexuella och reproduktiva rättigheter är det otroligt viktigt att alla barn får del av dem och på det sättet kan rusta sig och värna sin integritet. En stor fråga för oss är exempelvis aborträtten, som Fredrik Erikssons parti ju ifrågasätter. För oss är det viktigt att alla barn, liksom vuxna, känner till vilka rättigheter de har.
Man ska känna till både barns och kvinnors rättigheter, och de ska gälla för alla.
Stefan Löfven (S):
Hans Wallmark har frågat mig om det säkerhetspolitiska rådet har påbörjat sitt arbete och, om så är fallet, hur ofta det har sammanträtt, vilka som har deltagit, vad som har avhandlats och vilka slutsatser som har dragits. Svaret på den första frågan är ja. Jag offentliggjorde planerna på att sammankalla ett säkerhetspolitiskt råd den 14 november, och sedan dess har rådet sammanträtt tre gånger, alltså i genomsnitt ungefär en gång i månaden.
Svar på interpellationer Det säkerhetspolitiska rådet har inrättats för att regelbundet kunna diskutera en samordnad hantering av frågor som rör Sveriges säkerhet i bred bemärkelse. Jag har själv lett rådets samtliga möten, där även vice statsministern, utrikesministern, försvarsministern och inrikesministern har deltagit.
Även andra statsråd har vid behov kunnat delta i rådets arbete, liksom vissa statssekreterare. Det gäller även företrädare för myndigheter som har vara direkt berörda och som fått göra föredragningar för rådet. Det säkerhetspolitiska rådet är inte något beslutsorgan. Frågorna som diskuterats av rådet bereds vid behov vidare av ansvariga departement.
Bland de frågor som diskuterats hittills i rådet har utvecklingen i Ukraina och Ryssland ägnats stor uppmärksamhet. Det gäller också insatser mot terrorism, både här hemma och internationellt.
Stefan Löfven (S):
Först gäller det Hans Wallmarks uppföljande frågor. Det är inte ett beslutande organ. Det är det som är själva poängen. Det är regeringen som beslutar, precis som vanligt. Det här är ett beredande och koordinerande organ mellan de statsråd som förväntas ha mest inblandning i den här typen av frågor. Nej, jag ser ingen fara. Regeringens arbete ska beredas på olika sätt.
Det här är ett sätt att göra det när det gäller just den här typen av frågor. Vi beslutar inte att detta och detta ska göras mer än att saker behöver beredas. Någonting behöver kanske tas tillbaka till rådet för fortsatt diskussion. Och när det väl ska beredas på riktigt inför beslut är det, som jag sa tidigare, ansvarigt departement som bereder det, precis enligt den ordning som finns i övrigt.
Det är alltså helt öppet och i den meningen inget annorlunda än andra statsrådsgrupper. Sedan gäller det de olika säkerhetspolitiska perspektiven. Ja, det är precis det som jag tycker är viktigt: att vi har det breda perspektivet. Det här gäller det som rör rent försvar, det militära försvaret, av landets gränser. Men det gäller också miljöhot.
Det nämndes när jag introducerade och berättade om det säkerhetspolitiska rådet. Det handlar om terrorism. Det handlar om it-säkerhet. Det är en mängd olika perspektiv där vi behöver fundera igenom vad vi ska göra för att ytterligare stärka landets säkerhet. Ryssland - ja, det är ingen tvekan om vad som har skett i Ukraina och vad som sker i Ukraina.
Regeringen har varit tydlig inom ramen för EU-samordningen med att Ryssland har ett stort ansvar för det som sker. Ryssland stöder separatisterna och därmed den oro och det våld som har spridits i landet Ukraina. Vi står helt inom ramen för EU-samordningen där. Jag diskuterade saken förra veckan, som påpekades av Hillevi Larsson, med Angela Merkel. Det finns ingen skillnad i vår uppfattning i den delen.
När det gäller terrorism är det precis samma sak. Det är klart att vi förhör oss om läget. Regeringen måste förhöra sig: Hur är läget exakt nu? Hur många har rest? Hur många har kommit tillbaka? Hur kan en möjlig förändrad hotbild se ut, om det finns någon sådan? Den typen av frågor behöver vi självfallet hålla oss väl informerade om.
Flygövningen är icke diskuterad - det kan jag säga direkt - i det säkerhetspolitiska rådet. Andreas Norlén hade frågor om dokumentation. Det är samma sak där. Det är klart att vi för anteckningar om vi behöver göra någonting till nästa möte. Men det är inget beslutsorgan.
Detta är ett koordinerande och beredande organ som vid behov ska ta förberedande arbete till det eller de departement som är berörda av ärendet. Den här interpellationen rör frågan om det säkerhetspolitiska rådet.
Exakt vilka frågor som kan och inte kan komma att besvaras av statsministern måste vi få avgöra från fall till fall. Jag kommer såklart att visa så stor respekt som möjligt för kammaren. Det tycker jag är viktigt, och det tänker jag hålla i. Hillevi Larsson! Ja, vi menar just det: Det här gäller inte bara Sveriges säkerhet, utan det är faktiskt hela vårt närområdes säkerhet som måste diskuteras i förlängningen.
Det är nämligen det som utgör basen för vår egen säkerhet.
Stefan Löfven (S):
Jag vill börja med att säga att det är regeringen som beslutar, det är regeringen som drar de skarpa slutsatserna och det är självfallet också regeringen som är ansvarig för den dokumentation som kan göra att riksdagen kan följa regeringens arbete. Detta tänker regeringen göra. Det innebär i det här fallet att vi såklart för minnesanteckningar över vad vi har sagt för att vi ska komma ihåg vad vi tänkte diskutera vidare nästa gång.
Det innebär däremot inte att vi på rådet fastslår viktiga slutsatser som är regeringsbeslut. Jag är väldigt noga med att dra den linjen. Hela regeringen är ansvarig för regeringens arbete, och då kan man inte begränsa regeringens befogenheter i den andra änden så att det bara är några som ska få göra detta. Detta är ett koordinerande och förberedande organ, och regeringen är överens om att det är bra om ett antal statsråd kan få ett mer fokuserat ansvar för att koordinera dessa ärenden.
Men besluten ligger hos regeringen, och dokumentation ska självfallet ske på ett sådant sätt att regeringsbesluten kan granskas av riksdagen. Det är viktigt att ha sagt detta. När det gäller en Natoutredning är det dubbelnej - jag är ledsen, Hans Wallmark. Det är enligt min uppfattning fel i sak, och det är definitivt inte en sak som ska behandlas av detta råd.
Det här är, som jag sa, ett råd som ska förbereda lite. När det gäller inbjudan av oppositionen till ett sådant här råd sa jag till de övriga partiledarna i samband med ett möte som vi hade om ubåtsincidenterna i fjol att vi vill inleda en diskussion om en säkerhetspolitisk strategi när regeringen har kommit till det stadiet av arbetet.
De andra partiledarna ska alltså bjudas in innan vi går vidare med ett sådant arbete, och det kommer att komma en sådan inbjudan. Jag kan inte säga när, men förberedelser pågår. När det gäller EU-samordningen och sådant som Hans Wallmark också tog upp delar jag helt den uppfattningen, och det har jag sagt tidigare.
På det senaste Europeiska rådet tog jag själv upp att det nu är oerhört viktigt att vi håller ihop och dessutom förbereder oss inom ramen för EU så att vi både kan förlänga och utvidga sanktioner mot Ryssland om det skulle vara så att verkligheten kräver detta. Hittills har det varit så. Vi vet dock alla att inte alla nationer tycker att det är bäst att gå vidare med sanktioner.
Regeringen vidhåller den synpunkten, och vi månar mycket om EU-samarbetet. Det var ett av skälen till att jag tyckte att det var viktigt att snabbt tacka ja till inbjudan från Angela Merkel, Tysklands förbundskansler. Tyskland är ett oerhört viktigt land i detta arbete, och Tyskland är en viktig strategisk partner för Sverige. Det är ett sätt att ställa upp för EU-samordningen och bidra så gott Sverige kan.
Stefan Löfven (S):
Jag tänker inte lägga mig i diskussionen om förre statsministerns göranden och låtanden i denna kammare. Det får Wallmark och Larsson klara ut. Har vi dragit några slutsatser? Vi informerar oss om till exempel terrorism och situationen på marken i Ukraina. Varje statsråd kan sedan utifrån respektive ansvarsområde förbereda eventuella regeringsbeslut. Vi stöder självfallet den säkerhetspolitiska strategin för EU.
Det är viktigt att det finns ett svenskt perspektiv och ett vidare perspektiv där Östersjön, Norden, Baltikum och EU ingår samt ett globalt perspektiv. Alla de perspektiven måste vara med i det säkerhetspolitiska tänket.
Med all respekt för Hans Wallmark tänker jag själv besluta om vilka frågor som ska tas upp i rådet. Vilka frågor som ska tas upp kommer inte att vara till allmän diskussion i parlamentet. Det gäller inte heller flygövningar. Det måste finnas en ordning där regeringen kan koordinera, förbereda och bereda eventuella beslut på det sätt regeringen har att göra sådant.
Regeringen har sedan ett ansvar för att visa hur arbetet har gått till, och dokumentationen ska ske på ett korrekt sätt. I övrigt förbehåller vi oss rätten att själva avgöra vilka frågor som behöver diskuteras där.
Stefan Löfven (S):
Konstitutionsutskottets granskning är naturligtvis en viktig del av riksdagens arbete och en viktig del av vår demokrati. Jag välkomnar den. Vi har precis fått det betänkandet och kommer självfallet att gå igenom det och se vad vi kan förbättra i regeringens arbete. Det ska man alltid göra. Jag tycker att det är viktigt. Det är min kommentar kring det.
Sedan kan jag konstatera att Anna Kinberg Batra i avsaknad av egen politik helst pratar om det politiska spelet - det är mycket mer intressant än att prata om politik. Jag är uppfylld av något helt annat. Vi har massor av ungdomar som är arbetslösa. Vi har massor av ungdomar som inte får bostäder. Vi har problem med svensk konkurrenskraft. Vi behöver utbilda människor. Det är jag besjälad av, och det kommer jag att fortsätta att slåss för. Jag kommer att fortsätta verka för regeringens jobbagenda.
Och jag kommer självfallet att ta del av konstitutionsutskottets betänkande och rätta till det som vi ska rätta till. Men sedan är det politik som gäller.
Stefan Löfven (S):
Den här regeringen agerar precis som alla andra regeringar. Det lät precis som om den här regeringen var den första där konstitutionsutskottet har påtalat något. Vi gör precis det vi ska göra. I Palestinafrågan kan jag exempelvis konstatera att ett enigt konstitutionsutskott säger att det inte var fel att ta med det i regeringsförklaringen. Det finns andra brister som konstitutionsutskottet pekar på. Det politiska spelet tar sikte på detta.
Man kan välja att ägna sig åt tillkännagivanden. Det är ett sätt. Ett annat sätt är att diskutera sakpolitik. Vi har en jobbagenda. Vi kommer att driva igenom den. Vi ska se till att vi har mer investeringar. Vi måste ha betydligt vassare näringspolitik. Vi måste ha mer utbildning till människor så att de kommer i arbete. Vi ska bygga bostäder så att ungdomar får en bostad. Det är jag besjälad av. De fel som konstitutionsutskottet påtalar ska vi naturligtvis ta till oss. Det ska diskuteras här i kammaren.
Men jag är mest besjälad av politiken.
Stefan Löfven (S):
Det är nu våren 2015, och siktet är på 2020. Det tar sin tid. Man åstadkommer inte detta i en handvändning. Det är betydligt svårare än så. Det går inte att göra som de fyra borgerliga säger - bara man sänker skatten blir det bra. Det går inte att göra som Sverigedemokraterna säger - bara man ser till att människor inte kommer hit blir det bra. Det finns en miss i Sverigedemokraternas analys. Det är att vi behöver människor hit till landet.
Vi har en besvärlig demografisk utveckling, och om människor inte kommer till vårt land från andra länder kommer vi att ha väldigt svårt att försörja både de unga barnen och de gamla. Allt färre ska försörja allt fler. Ni ska vi se till att de människor som kommer hit kommer i arbete så snabbt som möjligt, när man är vuxen människa, och får så bra skolgång som möjligt, om man är barn eller ungdom.
Stefan Löfven (S):
Det är så att vi har lagt en av sju budgetar. Om jag vore Mattias Karlsson skulle jag vara något försiktigare med att utlova vad man ska äta eller inte äta 2020. Det fanns moderater som i slutet av 1990-talet, när socialdemokratin sa att arbetslösheten skulle halveras, sa att det inte skulle gå, att det var lika troligt som att böckling blir hela världens favoriträtt.
Arbetslösheten halverades, och jag utlovade i helgen att om någon moderat vill sluta gnälla och börja sälja böckling är den här regeringen väldigt exportinriktad. Se upp med tvärsäkra löften! Det är helt sant att det som är presenterat hittills inte räcker. Men nu är jobbagendan på plats, och det är den som ska ta oss successivt till detta mål. Vi måste investera mycket mer i infrastruktur, i bostäder.
Näringspolitiken är för de nya, växande, företagen. Utbildningsinsatserna är för att folk ska ta jobben. Det är jobbagendan!
Stefan Löfven (S):
Vi har nyligen genomfört en förändring och stått upp för den förändring som den förra regeringen tyckte var bra. Den tycker vi också är bra. Vi måste fortsätta diskutera hur det kan komma sig att sjukskrivningarna och sjukskrivningskostnaderna ökar så dramatiskt. De fortsätter att öka. Regeringen samarbetar till stor del med arbetsmarknadens parter när det gäller detta. Vi tror nämligen att det är det bästa sättet att gå varandra till mötes för att se vad man kan göra.
Ingen minister har sagt att vi ska införa någon ytterligare sjuklönevecka, och det är det som fortfarande gäller. Detta arbete kommer att ske i huvudsak tillsammans med arbetsmarknadens parter. När det gäller de svikna vallöftena kan jag konstatera att det stora sveket skedde under den förra mandatperioden.
Jag tycker att Annie Lööf ska filosofera lite över hur det blev som det blev med arbetslösheten och ungdomsarbetslösheten och att sjukskrivningarna ökade katastrofalt under er sista regeringsperiod.
Stefan Löfven (S):
Till skillnad från den förra regeringen satsar vi rejält på arbetsmiljön. Vi lägger till pengar till Arbetsmiljöverket; vi drar inte bort pengar från Arbetsmiljöverket. Vi tycker att de gör ett mycket viktigt arbete, inte minst för de små och medelstora företagen. Till skillnad från den förra regeringen tänker vi satsa på forskning eftersom vi kommer att behöva mycket mer forskning och kunskap om vad sjukskrivningarna faktiskt beror på.
Mitt besked, Annie Lööf, är att vi tänker tala med parterna - det visar på betydligt bättre fingertoppskänsla än den förra regeringen hade - och fråga dem: Vad tror ni är de absolut bästa åtgärderna för att komma till rätta med sjukskrivningstalen? Vi kommer också att tala med sjukvården och självfallet ha den offentliga sektorn inblandad i detta. Vad kan sjukvården göra mer för att människor faktiskt snabbare ska komma tillbaka i arbete? Att människor snabbare ska komma tillbaka i arbete är grundpelaren för oss.
I det ligger inte minst ett gott samarbete med arbetsmarknadens parter. De vet nämligen bäst hur detta ska gå till.
Stefan Löfven (S):
Jag har tidigare många gånger talat, och gör det gärna igen, om behovet av att svensk arbetsmarknad präglas av både trygghet för de enskilda individerna och en flexibilitet. Vi måste hantera upp- och nedgångar i produktionen, och det kan man göra på många olika sätt. Det som vi säger som parti, eftersom Jonas Sjöstedt nämnde Socialdemokraterna, är att det måste finnas en grundad orsak till tillsvidareanställningar. Det står vi för.
Det är också viktigt, återigen, att inte tro att det bara är politiken som ordnar detta genom en lagändring. Parterna har en viktig position i detta sammanhang. Om parterna nu står upp för en lösning, som i och för sig bygger på en ändrad lag där parterna säger att det är någonting som de tror på, då anser jag att det är den bästa vägen att gå. Nu verkar det som om LO och Svenskt Näringsliv åtminstone står upp för den lösning som presenteras. Det innebär ett stopp för staplandet av visstidsanställningar.
Det är en förbättring, och den är byggd på parternas uppfattning.
Stefan Löfven (S):
Först och främst tror jag att det är en missuppfattning att vi inte är beredda att ändra lagen. Lagen kan mycket väl komma att ändras om de parter som är inblandade ställer sig bakom den förändringen. Det krävs nämligen en lagändring. Men det bygger på att det är parterna som är överens om att det är en bra förändring, och jag tycker fortfarande att det är en bra ordning. Sedan kan vi säkert ute i landsting och kommuner komma att ha behov av en mer samlad personalpolicy.
Men det bygger inte på att man detaljreglerar vad man ska ha för anställningsförhållanden. Det måste faktiskt också skötas inom ramen för SKL, och det kan komma att se lite olika ut beroende på vad man väljer. Men lagstiftningen som grund finns där, och det finns ett förslag på hur man ska kunna förändra den. Låt oss nu se vad remissarbetet ger vid handen, så får vi återkomma efter det.
Stefan Löfven (S):
Jan Björklund satt i regeringen i åtta år, och han var vice statsminister i fyra år. Han åstadkom ingenting i denna väg. Så fort det blir ett regeringsskifte förlitar han sig väldigt mycket på en socialdemokratiskt ledd regering. Det är vi som ska ordna det som Jan Björklund själv inte lyckades åstadkomma. Beskedet har varit tydligt att vår uppfattning och regeringens uppfattning är att vi inte ska utreda något Natomedlemskap.
Vi har kommit överens i en inriktningsproposition med tre andra partier från Jan Björklunds kant, och den uppgörelsen håller. Det är detta som ska göras, och det är detta som gäller.
Stefan Löfven (S):
Jan Björklund borde känna till att vi inte är ensamma - långt ifrån. Vi har ett försvarssamarbete med Finland och ett försvarssamarbete med de andra nordiska länderna. Vi har samarbete med Nato och i ett flertal olika konstellationer. Vi är långt ifrån ensamma. Jag har pratat med både Natos generalsekreterare och USA:s vicepresident om det faktum att vi visserligen står utanför Nato men är mycket villiga och beredda att ingå ett samarbete, som även kan utvecklas.
Båda dessa parter konstaterade att man självfallet helst hade velat att alla gick med, eftersom man har den organisationen, men man har stor respekt för vårt ställningstagande och ser Sverige som en naturlig samarbetspartner. Det har hänt saker i Ryssland; det är helt korrekt. Därför var det så bra att ett antal partier kunde ta ansvar för att öka Sveriges militära förmåga med den anslagsökning vi kom överens om. Där ville dock Folkpartiet icke vara med, utan de ville ställa sig utanför.
Det var synd, men vi andra tog ansvar.
Stefan Löfven (S):
Föräldraförsäkringen är en alldeles underbar försäkring som ger möjlighet för föräldrar att vara med sina barn - och framför allt möjlighet för barnen att vara med sina föräldrar. Det är själva utgångspunkten i försäkringen. Vi har dock under en lång tid kunnat konstatera att det ojämställda uttaget av föräldraförsäkringen är ett bekymmer på arbetsmarknaden. Där återstår ju frågan för dem som är emot den här förändringen: Ser ni det problemet över huvud taget, eller är det bra som det är?
Vi har nu sagt att vi vill vika ytterligare en månad i föräldraförsäkringen till vardera föräldern. Vi ser att föräldraförsäkringen behöver individualiseras, men det ska självfallet göras i dialog med föräldrarna så att man har klart för sig i vilken takt man kan ta processen. Under den diskussionen är det inte förbjudet, ens för statsråd, att fundera på vad man skulle kunna behöva utreda - utan att det är detsamma som ett skarpt förslag.
Det gäller att titta på vad som är skarpa förslag och ta ställning till dem. Frågan är dock om det är fler än vi som ser problemet med det ojämna uttaget.
Stefan Löfven (S):
Jag påpekade just att man bör lyssna när det kommer skarpa förslag. Jag tror att det är tillåtet även för statsråd att fundera över vilka saker man skulle behöva utreda. Nu lägger regeringen fram ett skarpt förslag om den tredje månaden, så nu viks ytterligare en månad. Därutöver finns inga konkreta förslag, men vi behöver utreda så att vi får en modern föräldraförsäkring.
Det handlar bland annat om kärnfamiljernas möjlighet att ta del av föräldraförsäkringen och om att skapa mer flexibilitet. I en eventuell förändring där man låser ytterligare månader ska det självfallet skötas i dialog med föräldrarna. Man gör inte detta så att deras villkor förändras som är inne i försäkringen, men vi har en kommande generation som är mycket mer intresserad av jämställdhet.
Jag hoppas dock någon gång få höra att Kristdemokraterna också är intresserade av jämställdhet och ser problemet att ett ojämställt uttag av föräldraförsäkringen även bidrar till ojämställda löner. Någon gång hoppas jag få höra detta.
Stefan Löfven (S):
Det Jennie Nilsson pekar på är ett av flera viktiga verktyg. Vi upphandlar för 600 miljarder kronor per år, och självfallet kan vi använda pengarna på ett bättre sätt så att människor som nu står långt ifrån arbetsmarknaden kan komma in. Detta har tydliggjorts i EU-direktiven, och vi menar att möjligheten har funnits även tidigare. Det finns kommuner, exempelvis Örebro och andra, som har använt en social klausul i sin upphandling.
Om vi använder hälften av de här pengarna tror vi att 10 000 långtidsarbetslösa skulle kunna få möjlighet till jobb. Jag konstaterade att Centerpartiet hade samma uppfattning i ett tidigare skede, även om de bedömde att det rör 20 000 långtidsarbetslösa medan vi är lite mer moderata i vår bedömning. Tidigare fanns alltså samma uppfattning. När vi nu föreslog detta kom det dock från fel håll, och automatknappen slogs på - förslaget var dåligt, eftersom det kom från regeringen.
Jag tror dock att det finns en samsyn från många håll, även från företag, i att det finns en bra möjlighet här.
Stefan Löfven (S):
Jag delar verkligen uppfattningen om allas lika värde, och det är precis det jämställdhet mellan kvinnor och män handlar om. Vi är en feministisk regering. Det innebär att vi ser de strukturella skillnader som faktiskt finns, inte minst på arbetsmarknaden men även i samhället i stort och när det gäller ansvaret för det obetalda hemarbetet och omsorgsarbetet. Att vara en feministisk regering innebär att vi lägger in jämställdheten i alla politikområden.
När vi nu har påbörjat budgetarbetet innebär det att budgeten analyseras ur ett jämställdhetsperspektiv. Alla statsråd har till uppgift att förklara hur förslagen bidrar till bättre jämställdhet. En av de mer tydliga saker vi går på direkt är den tredje månaden i föräldraförsäkringen - vi viker alltså ytterligare en månad för ett mer jämställt uttag. Vi ska också stoppa staplandet av visstidsanställningar, för det är i många fall kvinnor som råkar ut för detta.
Vi ska tillbaka till att göra lönekartläggning varje år, för lönekartläggningen är själva början på en process där kvinnor och män får mer jämställda löner.
Stefan Löfven (S):
Det är alldeles uppenbart att det är många kvinnor som tar kontakt med mig och tycker att vi måste ha ett jämnare uttag av föräldraförsäkringen. Det är många kvinnor som vänder sig till mig om precis detta: Vik ytterligare månader så att vi får ett jämnt uttag! Problemet är nämligen - som jag har varit inne på tidigare - att tre fjärdedelar tas ut av kvinnor och en fjärdedel av män. Alla vet att det bidrar till en ojämställd arbetsmarknad.
Arbetsgivare förutsätter att kvinnor kommer att vara borta. Om man anställer en 28-årig kvinna förutsätter man att hon kommer att vara borta. Om man anställer en 28-årig man förutsätter man att han inte kommer att vara borta lika länge. Det blir olika utvecklingsmöjligheter och olika löneutvecklingsmöjligheter för kvinnor och män. Under ett arbetsliv förlorar en kvinna ungefär 3,5 miljoner kronor jämfört med en man. Vi kan inte ha det så. Vi ska ha en försäkring som är bra för kvinnor och för barn, men den ska också bidra till jämställdheten.