Ylva Johansson (S):
Det är en mycket seriös och viktig fråga som Elisabeth Svantesson har ställt. Detta är lite grann en nyckel. Det är riktigt att vi lägger stora resurser på arbetsmarknadspolitiken, och vi måste kunna säkerställa att de ger effekt. Jag tycker inte att vi i tillräckligt stor utsträckning kan göra det i dag. Därför krävs förändringar. Man måste definiera vad effekt är. Vad är det att ha gott resultat?
Vi har precis haft tre interpellationsdebatter där jag försökte hävda att gott resultat inte enbart kan mätas i att så många människor som möjligt deltar i en arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Det kan vara ett bra resultat, men det är inte nödvändigtvis så. Det kan också vara en undanträngningseffekt att ha människor i åtgärder när de hade kunnat få ett annat arbete eller att man subventionerar jobb som inte hade behövt subventioneras i ett visst läge eller i en viss bransch. Det är alltid svårt att säga vad en insats bästa resultat och effektivitet är.
Det är alldeles uppenbart att det är väldigt mycket vi behöver lära oss av andra när det gäller hur man mäter och följer upp.
Som jag sa i mitt svar kommer jag att återkomma med regeringens svar på Riksrevisionens skrivelse, men en sak som slog mig när jag tog del av deras granskning var att inte heller Riksrevisionen hade någon som helst uppfattning om vad som är ett gott resultat och vad man egentligen efterfrågade från Arbetsförmedlingen.
Lite grann var det så att Riksrevisionen efterfrågade allmänna system utan att riktigt kunna svara på vilka system som i så fall skulle kunna säkerställa att man når resultat. Den vägen kommer vi inte fullt ut att komma fram på, utan det kommer nog att krävas en del annat. Herr talman!
Jag reste förra veckan, tror jag att det var, till OECD i syfte att ägna en heldag åt att tillsammans med några av OECD:s duktigaste chefer och tjänstemän ta del av vilka lärdomar som kan vara relevanta för Sverige utifrån OECD:s omfattande studier och granskningar av andra länder. Nu var det särskilt inriktat på etablering av nyanlända på arbetsmarknaden.
Det är ett sätt att se hur man kan lära av andra länders sätt att följa upp och se vilka saker som fungerar. En sak som blev uppenbart där var att det finns god evidens från OECD på att arbetsförmedlingar eller motsvarande myndigheter måste fokusera även på dem som står nära arbetsmarknaden och jobba med dem. Annars kommer man att få dåligt resultat också för dem som står långt från arbetsmarknaden.
Det är ett exempel på en viktig lärdom som vi bör använda i Sverige. Vi har tillsatt en utredning som handlar om hur hela den statliga arbetsmarknadspolitiken ska kunna fungera bättre. Utredningen leds av Cecilia Fahlberg, som har att titta på denna svåra fråga.
Ytterst handlar det om vad inom arbetsmarknadspolitiken som skattebetalarnas pengar ska satsas på som är försvarbart och tillräckligt effektfullt för att man ska vilja göra satsningen. Det är en av de frågor som utredningen tittar på. Sedan följer vi regelbundet - hela tiden - arbetet med resultatuppföljning.
Jag har lagt om styrningen av Arbetsförmedlingen så att vi nu styr mot resultat, men jag ska ärligt säga att det återstår en hel del innan styrningen fungerar fullt ut så att det verkligen är resultat som levereras från Arbetsförmedlingen. Detta är ett mycket viktigt område, både när det gäller att följa upp och att kontinuerligt göra reformer och förbättringar. Jag är glad att Elisabeth Svantesson väcker denna fråga.
Jag tror att vi har ett gemensamt intresse av att få en ökad effektivitet inom arbetsmarknadspolitiken.