Sten Tolgfors (M):
Jag förstår att Luciano Astudillo känner att han kommer in snett i den här debatten. Han kallar det för ett misslyckande att, som alliansregeringen gjorde, få igenom lagstiftningen i riksdagen den 18 juni. Det är ett misslyckande att man kan stärka och utveckla lagen med kompletteringar som gör att det blir total enighet i alliansens riksdagsgrupper. Snarare är det väl så att bollen nu har gått över till oppositionen. Vad ska ni göra med frågan?
Man har kommit överens mellan s och mp om att riva upp lagen. Sedan ska man utreda behovet av en signalspaningslag, det vill säga att man sätter Sveriges säkerhet på spel. Man är inte ens överens om huruvida det ska finnas signalspaning och en lag. Det tog 20 minuter i Almedalen innan Wetterstrand och Sahlin uttolkade överenskommelsen helt olika. Sedan ska man utreda hur en eventuell lag ska se ut.
Vi är då framme i en situation med ett antal år av ett oreglerat tillstånd där signalspaningen blir lidande därför att man inte får kabelaccess till hur trafiken i dag går. Men integriteten blir också lidande eftersom s kommer att riva upp ett trettiotal integritetsstärkande åtgärder. Är det någonting marknaden ogillar är det osäkerhet, Luciano.
ISA har också konstaterat att den här uppgörelsen förbättrar möjligheten att locka investerare från utlandet. Vidare ingår Vänsterpartiet över huvud taget inte i någon uppgörelse med Socialdemokraterna, i synnerhet inte när det gäller FRA. De vill inte ha någon signalspaningslag alls. Vad uppgörelsen i allianskretsen har lett till är att bollen går tillbaka till Socialdemokraterna. Vad ska ni göra med lagen?
Ja, nej, vet inte, kanske är de svar som vi får från oppositionen. Så över till sakfrågan. Signalspaning finns i ett stort antal länder och har gjort så i ett antal decennier. En del av länderna saknar lagreglering av signalspaningen, ett flertal länder har dock en sådan lagstiftning. Den svenska signalspaningen blir till skillnad från andra länders tydligt reglerad, vilket också skapar tydliga spelregler för marknaden.
Är det någon osäkerhet som där finns är det vad oppositionen eventuellt vill göra med lagen om de någon gång i framtiden kommer tillbaka till regeringsmakten, oavsett konstellation. Signalspaning mot internationella telekommunikationer går inte att undvika genom att man flyttar verksamheten från ett land till ett annat. Förhållandet för operatörer och annan IT-anknuten verksamhet i Sverige kommer inte att skilja sig från förhållandena i andra länder som bedriver signalspaning i kabel.
Möjligen kommer den att bli tydligare reglerad, och den är definitivt öppnare debatterad. De synpunkter som Luciano tar upp handlar om att det skulle finnas en oro för att företag i branschen inte skulle investera på en marknad då deras kunder kunde bli avlyssnade.
Men i den överenskommelse som alliansen har presenterat finns det inte något utrymme för Socialdemokraternas gamla påståenden om massavlyssning eftersom FRA inte kommer att ha vare sig teknisk eller rättslig tillgång till hela den elektroniska kommunikation som går över Sveriges gränser. ISA har också konstaterat att investerare ogillar osäkerhet. Det är precis den osäkerheten som blir konsekvensen om man gör så som Socialdemokraterna vill, efter det att man har ställt sig vid sidan av allt seriöst arbete med signalspaningslagen.
Kraven på er tiopunktslista är i praktiken uppfyllda. Fortfarande är ni emot allt och ska riva upp. Då skulle vi återgå till situationen med oreglerad signalspaning utan möjlighet för någon i branschen eller på annat håll att förutse hur en framtida reglering skulle kunna se ut. Är det någon som kastar in branschen i en situation med osäkra spelregler är det Socialdemokraterna. Vem ska ni göra upp med, Luciano - Miljöpartiet, Vänstern, ingetdera, både-och?
Ska ni ha en lag, eller ska ni inte ha en lag? Är ni klara över om ni tycker att det finns behov av en lag eller inte? Hur ska ni garantera att Sverige får tillgång till den information för att värna landets säkerhet som vi vet att vi behöver?