Bodil Ceballos (MP):
Jag tackar för svaret, även om jag tycker att jag inte har fått särskilt tydliga svar. Jag vill också ge visst beröm. Det är väl lika bra att ministern lapar åt sig av det; det är ju inte så ofta det händer. Stockholmsprogrammet har genomgått en förändring till det bättre. Man kan särskilt se förbättringar i förhållande till hur det såg ut när vi tog över efter den franska asylpakten.
Det är uppenbart att det var bättre för Stockholmsprogrammet att Sverige hade ordförandeskapet när det skulle tas fram än om det hade varit till exempel Italien eller Grekland. På så sätt måste jag naturligtvis också ge ministern beröm. När jag lyssnar på ministerns svar får jag dock uppfattningen att han har missuppfattat mig. Det låter nämligen som om han tror att jag tror att Stockholmsprogrammet ska vara rättsligt bindande när det väl är klart, och det gör jag naturligtvis inte.
Jag vet att det inte är rättsligt bindande utan att det är de rättsakter som kommer till i efterhand, med grund i Stockholmsprogrammet, som är rättsligt bindande. Stockholmsprogrammet är inte antaget ännu, även om delar av det diskuterades av migrationsministrarna i går. Det ska antas slutligt av stats- och regeringschefer om drygt en vecka.
Från det datum då jag lämnade in min interpellation till det färdiga förslaget har en del redan förändrats, och det var precis det interpellationen syftade till - vill jag få ministern att arbeta i en viss riktning måste jag ju tala om det innan Stockholmsprogrammet är klart. Jag känner mig dessutom ganska övertygad om att ministern har varit drivande för att förbättra texterna om till exempel arbetskraftsinvandring, och det är ju bra.
Det jag dock inte tror att ministern har varit lika drivande kring är den fråga min interpellation utgår ifrån, det vill säga att de grundläggande rättigheterna enligt dokumentet bara gäller europeiska medborgare och inte de tredjelandsmedborgare som befinner sig lagligt i unionen. Det är i det här fallet en fråga om ordval. Frågan togs upp på den hearing som hölls på Kulturhuset för en tid sedan och som både jag och ministern deltog i.
De frågor jag har ställt är ett resultat av de frågeställningar som togs upp vid den hearingen eller i anslutning till den. Ministern fick inte bara ros för sitt arbete med Stockholmsprogrammet utan också en hel del skarp kritik. Jag skulle alltså vilja veta om ministern har arbetat för att faktiskt ändra ordvalet från "medborgarrättigheter" till "mänskliga rättigheter".
Som ministern säger har vi tillträtt Europakonventionen i Sverige, men den är underordnad vår svenska rättighetskatalog, som är grundlag. De svenska rättigheterna gäller svenska medborgare, och de är i de flesta fall också tillämpliga på utländska medborgare. Den stora skillnaden är att det när vi inskränker rättigheter i lag för utländska medborgare inte behöver vara godtagbart i ett demokratiskt samhälle, och det behöver inte heller stå i proportion till nyttan med bestämmelsen.
Detta skiljer sig från Europakonventionen, som inte gör skillnad på folk och folk utan talar om "envar" - det vill säga alla. Ministern säger också detta sedan, alla som befinner sig på EU:s territorium. Det är dock mycket riktigt så som ministern säger: Europakonventionen ska gälla i hela EU. Men när till och med ett land som Sverige särskiljer utlänningars och svenska medborgares rättigheter på det sätt vi gör kan det naturligtvis också ske i andra länder och i den gemensamma lagstiftningen.
Det gäller i synnerhet i och med att det vi hittills har sett av det gemensamma lagstiftningsarbetet i huvudsak innebär att vi med allehanda metoder hindrar människor att komma till eller stanna i EU. Detta görs med metoder jag personligen inte anser vara godtagbara i ett demokratiskt samhälle. Talartiden rinner i väg. Jag skulle vilja att ministern börjar med att kommentera det jag nu har sagt.
Jag vet att Stockholmsprogrammet inte är bindande.