Patrik Björck (S):
Tack, ministern, för svaret. Avregleringen av bilbesiktningen har ju inte varit helt enkel att förstå, måste jag erkänna. Det har nog inte heller varit helt enkelt att genomföra den. Regeringen valde dock att genomföra avregleringen, trots att regeringens egen utredning pekade på att nyttan med en sådan var minst sagt diskutabel. Risker som det pekades på var bland annat högre kostnader för bilisterna och kvalitetsproblem.
När avregleringen trots allt drevs igenom visade det sig att marknadens intresse var svalt. För att få in privata ägare tvingades man mer eller mindre skänka bort delar av bilprovningen. Och, fru talman, det var en ideologiskt genomdriven avreglering där skattebetalarnas tillgångar såldes billigt för att lösa ett problem som kanske inte ens fanns. Nu kommer det klagomål, och de går ut på att priserna har blivit högre och att bilägarna har fått det krångligare med bilbesiktningen.
Då kan man fundera över hur vi kunde hamna i den här situationen. Redan från början fanns det exempel på mindre lyckosamma resultat. Bland annat har Danmark och Finland genomfört avregleringar, och där fanns det erfarenheter att hämta. I Danmark resulterade detta i att man visserligen fick ett ökat antal stationer på kort tid. Det var många som ville komma in på marknaden, men regleringen var så dålig att resultatet blev dåligt.
Priserna föll, lönsamheten i branschen är dålig och kvaliteten har blivit sämre. I Finland hade man en något annorlunda utveckling. Där var det lite svårare att få in aktörer på marknaden. Resultatet blev då att det inte var så många aktörer som kom in. Det var bara ett fåtal när man kontrollerade detta.
Det finns en rapport som hänvisar till händelser från 2013, och då hade man visserligen väldigt god lönsamhet bland de få företag som kom in på marknaden. Men resultatet var egentligen bara att man hade bytt ett statligt monopol mot ett av riskkapital ägt oligopol. Där hade priset fått betalas av de finska bilisterna. Genomsnittet för en besiktning i Finland ligger på närmare 700 svenska kronor.
Det var de resultat som man kunde se innan vi genomförde avregleringen. De frågor som man skulle kunna ställa sig är om priset för bilprovningen i Sverige stiger - visserligen från en ganska låg nivå - kan man argumentera så, att det får väl de svenska bilägarna tåla. Frågan som återkommer är ju: Varför?
Om trafiksäkerheten i Sverige skulle bli lite lägre från en hög nivå skulle det väl inte vara någon katastrof för trafiksäkerheten, kan man naturligtvis argumentera. Men frågan som omedelbart uppstår är: Varför? Det är kanske inte hela världen om rättssäkerheten vid bilprovningen skulle minska. Men återigen blir frågan: Varför?
När man har besiktigat sin bil, fru talman, och fått anmärkningar på den åtgärdar man dem förhoppningsvis omedelbart. Men när det gäller det svenska systemet med bilprovningen, om det nu inte var så att bilprovningen var underkänd, att det inte fanns stora problem, varför genomför man då detta över huvud taget? Fru talman!
Jag tycker inte att jag har fått några svar på mina frågor av ministern i dag. Det handlar om motivet. Man kan självklart argumentera för att det inte är några större problem om det blir lite dyrare och lite sämre. Men det finns ju inget motiv till att man skulle behöva stå ut med det. Den frågan hänger fortfarande i luften, och jag skulle vilja ha svar på den.