KBLab/rixvox huggingface dataset:
Krister Örnfjäder (S):
Som Hans Linde vet tillhör Sverige de länder som följer de flesta och kanske det mesta av de beslut som tas i EU-parlamentet. Har man nu tagit ett sådant här beslut förutsätter jag att det kommer att få återverkningar även på svensk lagstiftning och svensk tillämpning. Jag har ingen anledning att tro att det skulle vara på något annat sätt.
Ingen har sagt något annat till mig. Mer information än så kan jag inte ge i den sakfrågan.
Krister Örnfjäder (S):
Det är helt riktigt att vi i utskottsmajoriteten säger nej till detta.
Anledningen framgår av detta stycke i betänkandet: "När det gäller yrkanden om vapenembargo mot Saudiarabien vill utskottet i tillägg till ovanstående anföra följande.
Enligt krigsmateriellagen får krigsmateriel exporteras endast om det finns säkerhets- eller försvarspolitiska skäl för det och det inte strider mot Sveriges utrikespolitik.
Enligt regeringens gällande riktlinjer för krigsmaterielexport, som beslutats av riksdagen, ska Inspektionen för strategiska produkter i tillståndsprövningen göra en helhetsbedömning av alla för ärendet betydelsefulla omständigheter med utgångspunkt i nämnda principer.
Vidare beaktas i tillståndsprövningen kriterierna i EU:s gemensamma ståndpunkt om vapenexport och FN:s vapenhandelsfördrag som Sverige förbundit sig att följa. Riktlinjerna gör en åtskillnad mellan s.k. ovillkorliga och villkorliga hinder. De ovillkorliga hindren är hinder som förbjuder export.
Ett beslut av FN:s säkerhetsråd, av EU eller av OSSE om ett vapenembargo är ett ovillkorligt hinder mot svensk krigsmaterielexport." Detta har Hans Linde redan läst. Det är svaret på hans motion. Det han ber mig om och som jag gjort är att jag återupprepar det som vi redan har tagit som beslut.
Krister Örnfjäder (S):
Jag vet inte varför. Däremot har jag under alla dessa år som jag haft förmånen att vara i denna kammare och i riksdagen lärt mig att jag hellre väntar i ett halvår eller ett år på att få en bra produkt än att få något som inte vinner riksdagens gillande.
Jag förutsätter att man i det arbete som regeringen håller på med tittar på alla aspekter, exempelvis de som har framförts och kommer att framföras här i dag, för att se till att man har så brett stöd som möjligt för det förslag som sedan komma ska. Om det kommer 2017 i stället för 2016 är det tråkigt. Men det är bättre än att inte ha riksdagens gehör.
Krister Örnfjäder (S):
Jag vet inte om det var en fråga eller ett påstående. Jag kan ändå säga följande. Jag tycker inte att Saudiarabien är det bästa landet i världen. Det har inte alltid de bästa åsikterna eller det bästa samhällsskicket. Jag har många åsikter om det som land och som regim.
Jag har också en förståelse för att ingångna avtal ska följas. Men nu har vi redan börjat att ta bort de delar som man var överens om en gång i tiden. Därför minskar vårt åtagande gentemot Saudiarabien hela tiden. Sofia Damm och jag kan åtminstone vara överens om att det går åt rätt håll.
Med hjälp av de saker som nu har föreslagits i utredningen kommer vi, när de är fullt genomförda, att vara i en helt annan situation än när man skrev på avtalet första gången.
Krister Örnfjäder (S):
Jag börjar med luckor. Jag förutsätter att ett av skälen till att man nu fördröjer, om man nu ska använda Alliansens egna ord, införandet av den nya lagstiftningen är att det inte ska finnas några luckor i den kommande lagstiftningen. Det måste ändå vara syftet.
Sedan får vi som har förmånen att vara riksdagsledamöter försöka att genomlysa det så gott vi nu kan och titta på det. Var finns eventuella svagheter, om det nu finns några svagheter? Vi får se till att de täpps till innan beslutet fattas i kammaren. Det var den första delen. Den andra delen gäller: Vad kan man göra och inte göra?
I sitt anförande talade Birgitta Ohlsson tidigare om vad som händer i norra Irak och på andra ställen. Jag hade förmånen att på utskottets vägnar vara i just Irak för ett par veckor sedan. Vi hör inte direkt till de stridande partierna i den konflikten.
Det som vi gör när vi hjälper till att utbilda peshmerga är väldigt betydelsefullt. Många var de personer som tackade oss för att vi var där och bidrog i den situation som råder. Jag tycker inte att man ska undervärdera det som vi ändå håller på med.
Det är någonting som också behövs. Vi tar vårt ansvar även i den delen.
Krister Örnfjäder (S):
Jag vill börja med att tacka Anders Åkesson för att han har ställt denna interpellation och tacka statsrådet Anna Johansson för svaret. Att jag nu vill använda ett par minuter av statsrådets tid till att försöka ge ytterligare en bild av hur vi har det och hur vi upplever det i Kalmar län hoppas jag att statsrådet förlåter mig.
Anders Åkesson har i första hand berört Stångådalsbanan, som jag uppfattade det, men han har ändå nämnt Tjustbanan. Det var den jag tänkte komplettera med lite grann. Precis som statsrådet själv säger fyller infrastruktur en funktion, inte minst när den får regioner att hänga ihop. I det här fallet vill jag prata om arbetsmarknadsregion.
Västerviks kommun är kanske den enda kommunen förutom Gotland som är en arbetsmarknadsregion i en kommun söder om Dalälven, vilket är väldigt ovanligt. Vår förbindelse går i första hand mot Linköping, som är den närmaste storstaden rent kommunikationsmässigt. Den väg som går dit kan inte ersätta järnvägen därför att den är för dålig.
Även om den skulle förbättras kommer inte de lagar som vi har här i Sverige att tillåta att man åker så fort man skulle behöva för att komma ned i den tid som krävs för att göra det attraktivt och möjligt att ha en kombinerad arbetsmarknadsregion. I motsats till andra banor och bansträckor gjordes den senaste upprustningen på Tjustbanan på 60-talet.
Det är ett tag sedan, som statsrådet säkert känner till. Jag var med i början av 2000-talet, för en tio femton år sedan, och påverkade dåvarande statsrådet Ulrica Messing, som i sin plan lade in 200 miljoner för en uppgradering av Tjustbanan norr om Åtvidaberg mot Linköping.
Tyvärr försvann de pengarna när vi fick ett nytt statsråd, som var och kanske fortfarande är - jag vet inte - med i samma parti som Anders. De pengarna försvann. Nu har det gjorts en delupprustning, men det har gjorts med hjälp av underhållspengar från både Trafikverket och Regionförbundet.
Det räcker inte till på långa vägar.
Vad jag skulle vilja se är precis de saker som vi skriver om i olika planer: att man tittar på det finmaskiga nätet när det gäller järnvägar och dess stora betydelse för att kunna få fungerande regioner, men att man i det läget också tänker på hur det ser ut i sydöstra Sverige.
Vi har inte stora vägar, flygplatser eller järnvägar. Samtliga dessa tre komponenter saknas. Järnvägen är det enda som rent miljömässigt och transportmässigt skulle kunna hjälpa oss att få en större arbetsmarknadsregion och få en bättre situation än vad vi har i dag.
Jag ser fram emot att vi ska kunna få del av detta.
Krister Örnfjäder (S):
Jag har haft förmånen att vara riksdagsledamot så länge att jag inte hyser några förhoppningar om att man kan argumentera och äska pengar för att lösa ett problem i dess helhet.
Däremot lever jag fortfarande med den förhoppningen att problem kan lösas med hjälp av information om de behov som finns och inte minst genom de beslut som vi gemensamt fattar om inriktningar. Med detta som bakgrund ser man på helheten. Jag tog upp exemplet med banan från Västervik till Linköping. Den upprustades på 60-talet.
Sedan har den naturligtvis underhållits, för annars skulle den inte ha funnits kvar över huvud taget. Vad jag är orolig för är att vi i ett skede beslutar om någonting men i nästa skede inte levererar de förutsättningar som är nödvändiga för att det första beslutet ska fungera. Oavsett regering är det skillnad.
Vi fattade ett beslut för ett antal år sedan som innebar att man skulle titta på hela Sveriges behov. Då skulle man också kunna sprida resurserna på ett sådant sätt att man såg till olika trafikslag för att täcka olika behov. På det viset skulle inte alla satsningar riskera att hamna på samma ställe.
Vi börjar att komma tillbaka till att det nu går mer och mer av de samlade resurserna till samma platser medan andra inte får några resurser. Jag hoppas att ministern ska hjälpa till så att det inte fortsätter på det sättet utan att hela Sverige får leva.
Krister Örnfjäder (S):
Jag tycker inte att vi ska medverka till export av krigsmateriel eller materiel med dubbelt användningsområde till länder som använder det mot sin egen befolkning eller mot sina grannländer. Det är min grundläggande princip.
Jag förutsätter att vi kommer att ta upp de här synpunkterna när vi nu tillsammans, alla åtta partier, ska utarbeta inte själva förslaget men beslutet i riksdagen när det gäller de nya reglerna. Då får vi behandla synpunkterna tillsammans. Då förutsätter jag att vi kommer att nå mycket längre än vad vi gör i dag när det gäller själva regelverket.
Krister Örnfjäder (S):
Jag svarade faktiskt på frågan om Saudiarabien, men jag gjorde det utan att säga något enskilt lands namn. Jag vill att alla länder ska behandlas lika.
Förutsättningen för att ha de här riktlinjerna och ett regelsystem är väl att det ska vara tillämpbart på alla länder i de situationer som uppstår när en ansökan kommer in oavsett om de heter Saudiarabien eller någonting annat. Jag tycker alltså att jag svarade på den frågan. Jag tycker att man ska vidta åtgärder oavsett landets namn.
Du hade en till fråga, Lotta Johnsson Fornarve, men nu är talartiden slut. Jag ber om ursäkt och hoppas att du ändå är nöjd med svaret.
Krister Örnfjäder (S):
Jag tycker också att det ska bli spännande att höra om det har vunnit regeringens gillande. Jag förutsätter att regeringen är så klok att den kommer att presentera ett förslag som kommer att ha en bred majoritet bakom sig, vilket också KEX-utredningen hade.
Jag förutsätter också att man har använt tiden väl sedan vi pratades vid sist för att leverera en bra produkt. Något annat vore inte så trevligt.
Om jag får försvara mina kamrater, nu när jag har lite talartid över, vill jag säga att de just nu håller på att utbilda andra partikamrater i just utrikespolitik, och det råkade sammanfalla med den här debattidpunkten. Det får man godta, tycker jag.
Krister Örnfjäder (S):
Nu blir det lite allmän utrikespolitik här, men det gör väl i och för sig inget eftersom man ändå har två minuter på sig i en sådan här replik. Det finns ett antal regeringschefer som har tillträtt under de senaste åren och som inte har bidragit till en positiv utveckling, bland annat i Filippinerna. När man planerade för den här ambassaden var det ett betydligt bättre demokratiskt läge i Filippinerna, enligt min åsikt, än vad det blev efter presidentvalet.
Att man sedan från regeringens sida valde att fullfölja själva etableringen av ambassaden har flera olika skäl. Bland annat finns det röster just i Filippinerna som uttrycker att man vill ha vår närvaro där, därför att de upplever det som en trygghet, en möjlighet att "våga" fortsätta bedriva en oppositionspolitik.
Det är ett sätt som vi har använt även i andra länder vid andra tillfällen där själva regimen kanske inte har varit det mest positiva i det landet. Jag hoppas att det ska hända någonting bra på Filippinerna som gör att man kan gå tillbaka till den situation som rådde tidigare med en annan inställning till människors värde. Då talar jag om det egna landets medborgares värde.
Krister Örnfjäder (S):
För mig låter detta väldigt konstigt. Jag har förmånen att vara ordförande för WTO:s parlamentarikerorganisation i världen. Det innebär att jag ett antal gånger per år träffar folk för att diskutera denna fråga.
Det är inte detta man talar om där, utan där talar man om problemet med att man inte får övergripande avtal inom ramen för WTO, där man kan bevaka denna typ av frågor och få till system som gäller för alla länder.
Min tolkning av det vi nu diskuterar är att vi löser en del av de problem som du beskriver. Det är nämligen i det avtalslösa samhället som de flesta problem uppstår. Jag påstår att detta avtal är ett försök att komma åt en del av de problem som du beskriver. Men det som du och jag inte har gemensamt är tolkningen.
Jag tycker att detta ändå är bättre än det som inte finns. Om det nu är så att man från Vänsterpartiets sida vill ha med även detta tycker jag att man skulle ha jobbat för att få det som ett tillägg i stället för att förorda ett avslag.
Krister Örnfjäder (S):
Jag tycker att vi för ett cirkelresonemang nu. Vi kommer tillbaka till samma ståndpunkt som vi hade när vi inledde det första meningsutbytet. Det går liksom inte framåt. För mig är det så här: Vi för denna diskussion framåt. Vi står bakom de fackliga rättigheterna, att de anställda ska ha rättigheter och att arbetsgivare och länder ska ha skyldigheter.
Men allt börjar faktiskt med dialog. Det är så det fungerar både på arbetsmarknaden och mellan parlamentariker. Man börjar med att tala med varandra, och utifrån detta flyttar man sedan fram sina positioner. Här flyttar vi fram våra positioner, och jag tycker att vi gör det på en väldig massa områden. Du har nu snävat in dig till denna del, och jag förstår att du gör det.
Men för mig handlar dessa två avtal inte bara om detta, även om det är viktigt och man ska ta hänsyn till det. Jag hävdar att man tar hänsyn till dem och att man har tagit hänsyn till dem. Men man tar hänsyn till så mycket mer som Sverige, Europa och egentligen världen mår bra av. Därför vill jag att detta avtal ska kunna bli ett föredöme för hur andra avtal kan bli.
Vi ska tillsammans med Kanada se till att det fungerar, för att det ska bli verklighet i andra delar av världen. Det var detta som gjorde att jag utgick från min situation när det gäller WTO. Jag ser hur stora behoven är. Jag ser också riskerna med att utvecklade länder och regioner samarbetar mer och mer medan andra riskerar att hamna allt längre efter. Jag vill att de också ska få sådana här avtal.
Det arbetar vi för, men vi gör det i alldeles för långsam takt. Vi förhandlar med ett land åt gången, och det rör sig om närmare 200 länder.
Krister Örnfjäder (S):
Detta är 34:e gången som riksdagen behandlar en skrivelse från regeringen där den redogör för sin politik på exportkontrollområdet. Den första skrivelsen om strategisk exportkontroll överlämnades år 1985. Sverige var då bland de första i Europa med att redovisa det gångna årets verksamheter på området. Herr talman!
Skrivelsen har sedan dess utvecklats från en kortfattad sammanställning av svensk krigsmaterielexport till en omfattande redogörelse för svensk exportkontrollpolitik i sin helhet. Fler statistiska uppgifter kan i dag lämnas tack vare bättre informationsbehandlingssystem och en öppnare politik.
Parallellt med den svenska redovisningen har medlemsstaterna i EU sedan år 2000 gradvis utvecklat en gemensam och detaljerad redovisning. Regeringen eftersträvar kontinuerligt ökad öppenhet på exportkontrollområdet. Herr talman!
Förutom att bidra till en parlamentarisk insyn i Sveriges exportkontrollpolitik syftar skrivelsen till att utgöra underlag till en bredare diskussion om frågor relaterade till exportkontroll av krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden.
Det kan vara på sin plats att nämna att regeringen i oktober 2017 överlämnade en proposition till riksdagen med förslag om en rad skärpningar i exportkontrollen av krigsmateriel. Den har behandlats av riksdagen, och vi beslutade att den nya lagen skulle gälla från den 15 april 2018.
Herr talman! Den svenska tillståndsprövningen av utförsel av krigsmateriel och annan utlandssamverkan bygger på en uppdelning av utrikespolitiska hinder i ovillkorliga hinder samt villkorliga. Ett ovillkorligt hinder innebär att en utförsel eller annan utlandssamverkan är utesluten.
Ett beslut av FN:s säkerhetsråd, EU eller OSSE om ett vapenembargo är exempel på sådant hinder. Där det inte är så ska en helhetsbedömning göras, där hänsyn tas till omständigheter som är betydelsefulla för ärendet.
Med hjälp av den nya lagstiftningen och uppdraget till ISP, som jag tidigare redovisat, är vi socialdemokrater övertygade om att förutsättningarna för vår hantering av krigsmaterielexporten kraftigt förbättrats i den riktning som riksdagen gett uttryck för.
Nu är det upp till framtida riksdagar att följa upp detta, och jag vill nu, herr talman, yrka bifall till utskottets förslag och avslag på reservationen.
Krister Örnfjäder (S):
Dagens debatt om skärpt exportkontroll av krigsmateriel är och har varit efterlängtad av många, och det finns vitt skilda skäl till det.
Under åren från 2011, då riksdagen beslutade att tillkännage till regeringen att den skulle återkomma med förslag till ny krigsmateriellagstiftning i syfte att skärpa exportkontrollen av krigsmateriel gentemot icke-demokratiska stater, har aktiviteten varit stor både i och utanför riksdagen.
Det har gjort att vi har och har haft en mycket levande debatt, vilket vi socialdemokrater tycker är bra. Vi anser att den proposition som utrikesutskottet behandlat och det betänkande som riksdagen nu behandlar har vunnit mycket på denna debatt när vi nu redovisar och debatterar resultatet. Herr talman!
I utskottsarbetet har vi tillsammans lyckats uppnå en bred politisk majoritet, vilket vi socialdemokrater tycker är mycket bra och som borgar för fortsatt bred samsyn när framtida regeringar ska hantera dessa frågor. Herr talman! Jag nämnde inledningsvis att skälen var och är vitt skilda.
Det gör jag utifrån de möten som jag själv deltagit i. Utgångspunkterna i dessa möten har varit alltifrån att inga ytterligare inskränkningar i möjligheten att sälja krigsmateriel skulle göras till att inskränkningarna skulle vara så stora att Sverige i framtiden inte skulle kunna ha någon export alls av det som kan benämnas krigsmateriel.
Herr talman! I den proposition som en stor majoritet i utrikesutskottet bestämt sig för att ställa sig bakom har regeringen levererat det riksdagen givit den i uppdrag att göra.
Tillstånd får lämnas endast om det finns säkerhets- eller försvarspolitiska skäl för det och det inte strider mot Sveriges internationella förpliktelser eller utrikespolitik i övrigt."
I 5 § står det: "Tillståndsprövningen ska, förutom när de internationella förpliktelserna medför att tillstånd inte får lämnas, baseras på en samlad bedömning av de säkerhets-, försvars- och utrikespolitiska skäl som talar för respektive talar emot att tillstånd beviljas.
Vid tillståndsprövningen avseende utförsel och annan utlandssamverkan ska särskilt avseende fästas vid den mottagande statens demokratiska status, statens respekt för mänskliga fri- och rättigheter, om staten befinner sig i väpnad konflikt eller om staten riskerar att hamna i en väpnad konflikt."
Herr talman! Denna skrivning kommer inte att innebära ett stopp för vår krigsmaterielexport, som några befarar. Men den kommer att göra stor skillnad när vi nu tar in fler grunder i prövningen, vilket jag nyss redovisat.
Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall till utrikesutskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna.
Krister Örnfjäder (S):
Jag tycker att vi har tagit hänsyn till precis de åsikter som Vänsterpartiet framför. Men vi tycker samtidigt att det ska göras en bedömning, och denna bedömning är det upp till aktuell regering att göra med utgångspunkt i den information som då finns tillgänglig.
Jag tycker inte att det är orimligt. Om vi nu skulle sätta ett absolut kriterium vet vi inte om det kommer att fungera om några år, beroende på omständigheterna - och det är just dessa omständigheter man bör ta hänsyn till när man ger tillstånd. Jag uppfattar det som kritik när Vänsterpartiet säger att det har tagit sju år.
Samtidigt hör jag Vänsterpartiet säga att vi borde ha mer. Är sju års behandling alltså inte tillräckligt?
Om vi inte tar detta beslut i dag kommer den gamla lagstiftningen att gälla, och Vänsterpartiet kritiserade precis den och sa att det har tillämpats en lagstiftning som inte vidtar de åtgärder som Vänsterpartiet önskar. Det blir lite motsägelsefullt.
Krister Örnfjäder (S):
Ja, jag känner att jag kan gå till mina partikamrater och säga det. Förslaget förutsätter att regeringen tar hänsyn till de nya reglerna i lagstiftningen. Då är det upp till regeringen att efterleva dessa nya regler. För mig är det en avgörande skillnad mellan den bedömning som ska göras efter den 15 april och den som har gjorts innan.
Att innan en framtida regering har gått in och vidtagit åtgärder döma ut och säga att detta inte kommer att innebära någon förändring är att gå händelserna i förväg. Det enda som kan döma de framtida regeringarna är historien.
Om vi om ett antal år kan se att det trots ändrad lagstiftning inte blev någon förändring är jag beredd att hålla med, men att säga det innan lagstiftningen har kommit till stånd är inte ett sjyst sätt att behandla vår lagstiftande makt.
Vi har ambitionen att det ska bli en förbättrad situation vad gäller det som ni ger uttryck för, Yasmine Posio Nilsson, och vi tycker att vi har levererat en lagstiftning som kommer att göra detta möjligt. Sedan ska regeringarna se till att det blir verklighet.
Krister Örnfjäder (S):
Jag vänder mig till statsrådet Ann Linde. World Trade Organization, Världshandelsorganisationen WTO, är mest känd för att försöka sluta handelsavtal. Men man har en minst lika viktig uppgift att försöka lösa tvister som uppstår just när det gäller handel. Därför har man ett organ som består av sju domare.
Men USA medverkar inte längre till att nya domare utses. En av domarna har avgått, och två har fått sluta på grund av att deras mandatperiod är slut. Det innebär att det är fyra kvar. Det måste vara tre i varje ärende, och antalet ärenden ökar hela tiden. Därför undrar jag vad Sverige gör.
Vad har vi för linje för att kunna lösa detta problem innan det blir ännu mer akut än det är i dag?
Agne Hansson (C):
Vid sådana här kriser framkommer självklart mycket som är negativt. Det finns naturligtvis en rad positiva saker också att ta fasta på för Kalmar län. För man dessutom en politik som går i linje med de förutsättningar vi har finns naturligtvis goda möjligheter för utveckling i Kalmar län. Låt mig återvända till frågan om utlokaliseringar. På tolv år har det inte skett någon utlokalisering till Kalmar län.
Om regeringen hade följt de allmänna principer som regeringen har beslutat om borde det ha sett annorlunda ut. Jag tror att Ulrica Messing följer utvecklingen och kan läsa tydligt. Där står att Kalmar län, Sjuhäradsbygden och delar av Norrland ska prioriteras vid ut- och omlokaliseringar.
Då borde det vid det här tillfället vara dags för Kalmar län. Många av de orter som Ulrica Messing har nämnt, som jag också tycker är viktiga lokaliseringar, är en kompensation för försvarsnedläggningar. Är det inte dags att kompensera Västervik för vad som har hänt med motköpsavtalet med Ungern? Det borde kunna ses på samma sätt.
Där har verkligen staten ett ansvar. Slutligen var det frågan om murar och barriärer. Så här sade Ulrica Messing i den förra debatten med mig om kommunikationer: "Enskilda personer bryr sig väldigt lite om var kommungränsen eller länsgränsen går, men fortfarande är kommunikationerna inom ett län utstakade utifrån var länsgränsen går. Vi måste försöka bryta upp det tänkandet, och anstränga oss mer för att fundera på hur människor verkligen lever och rör sig.
Då kan vi med hjälp av vägar och järnvägar knyta ihop kommuner och vidga arbetsmarknaden. Nu ska vi fördela 364 miljarder kronor i januari. Det är fantastiskt mycket pengar, och det är viktigt att ha just regionförstoring som delfokus i det arbetet." Om regeringen verkligen hade det fokuset för ögonen hade det kommit mer pengar till Kalmar län.
När kommer 150 miljoner ytterligare i infrastruktur och 50 miljoner ytterligare till utvecklingsinsatser, som Regionförbundet har krävt med anledning av det vi nu diskuterar?