Mikael Eskilandersson (SD):
Jag står bakom alla våra reservationer, men jag vill börja med att yrka bifall till reservation 1. Reservation 1 är också ett avslag på hela förslaget och ett tillkännagivande om att regeringen ska återkomma med ett nytt förslag som har ett barnperspektiv utifrån barnets bästa. Detta förslag saknar barnperspektiv och har inte tillkommit för barnets bästa. För mig är det ganska enkelt.
Mitt parti vill ha en lagstiftning som utgår från barnet. Det bästa för barnet är att föräldrar och biologiskt arv är klart när barnet föds. De allra flesta barn är väntade och har planerats i många månader innan de föds. Varför tar man då i propositionen inte vara på den tiden så att frågan om föräldrar och biologiskt arv är löst innan barnet föds?
För homosexuella kvinnor är planeringstiden om möjligt ännu längre, så varför tar denna proposition inte vara på den tiden? Oavsett hur barnet kommit till är det viktiga att detta är utrett innan barnet föds, så att så många som möjligt kan födas till en värld med två omhändertagande föräldrar.
Denna proposition hindrar en sådan ordning. Hur kan man då stå här och kalla den för en modern lagstiftning? Barnets rätt till föräldrar och barnets rätt till sitt biologiska arv är för mig självklara rättigheter som vi måste försvara. Det behöver inte stå i strid med att ha ett enkelt system. Fru talman!
Jag såg fram emot den här propositionen, då lagen sedan tidigare är föråldrad. Dagens system kom till under en tid när det var självklart att man var gift, och sammanboende som fick barn var undantag. De allra flesta följde mönstret att gifta sig innan barnet föddes, och då var presumtion av maken som far en given lösning.
Detta behövde moderniseras för att passa dagens samhälle och dagens sätt leva. Våra grannländer har sedan länge uppdaterat sina lagar och anpassat dem. Både Norge och Finland har en process som startar i deras motsvarighet till mödravården.
De har enkla anmälningsförfaranden där barnets föräldrar enkelt registreras, och frågan om vem som blir förälder är för de allra flesta löst långt innan barnet föds. I Norge får också föräldrar gemensam vårdnad av gemensamma barn redan när barnet föds, helt i linje med vad jag och mitt parti vill ska gälla även i Sverige. Fru talman!
Jag såg den gällande lagstiftningen som ett golv som knappast kunde bli lägre, och då borde ju alla förändringar vara till det bättre. Tänk så fel man kan ha! Regeringen har med denna proposition lyckats gräva en källare. Man går helt enkelt åt fel håll. I stället för att bygga systemet tryggare för barnen bygger man in mer otrygghet.
I stället för tidigare fastställda faderskap blir det ett senare fastställande. I stället för barnperspektiv har man ett vuxenperspektiv. Fru talman! Regeringen har i den här propositionen gjort flera feltänk. Först och främst har de inte utgått från barnets behov av föräldrar och barnets rätt till sitt biologiska arv.
I stället har regeringen utgått från vuxnas behov av en enkel lösning, dessutom på bekostnad av barnets rättigheter. Man har också helt utgått från dagens tillkrånglade system med socialtjänstens inblandning, även om man nu delvis har flyttat över detta till Skatteverket.
Eftersom hela propositionen har ett så genomgående tankefel går det inte att rätta till det genom enkla tillkännagivanden. Därför säger vi i stället: Gör om och gör rätt! Den digitala möjligheten att registrera faderskap ska alltså gälla först efter att barnet fötts. Varför ska man vänta?
Det kommer att innebära att fler ogifta väntar till efter barnets födelse, eftersom det blir det enkla sättet. Det är alltså direkt till skada för barnet jämfört med dagens system. Med dagens system kan socialtjänsten i alla fall inleda utredningen av faderskapet innan barnet föds. Det hindras med den nya lagen. Nu kommer i princip alla föräldrar att vänta på den enkla registreringen efter att barnet har fötts.
Det är direkt skadligt eftersom barnets föräldrar blir klarlagda i ett senare skede. Vi har ställt oss bakom ett tillkännagivande om ett tidigare digitalt förfarande, eftersom det trots allt är bättre än dagens system. Jag vill dock betona att vi helst hade sett ett helt annat system. Bara en förändring av det digitala förfarandet är enligt mig inte tillräckligt.
Det är lite som att sätta plåster på ett öppet sår. Det är bättre än inget plåster alls, men det är inte bra. Våra grannländer har löst registreringen av faderskap före barnets födelse på ett mycket bättre och smidigare sätt, och det borde faktiskt vi också kunna göra och flytta över den vanliga registreringen till mödravården.
Det krångliga system vi har i Sverige, där socialen ska utreda faderskapet även när det är uppenbart, är också grunden till att efterfrågan på en förändring av lagen är så stor i Sverige. När nu förändringen är till det sämre bör riksdagen säga ifrån. I dag står jag upp för barns rätt till föräldrar när de föds.
Tyvärr verkar mitt parti vara helt ensamt om att värna den rätten på riktigt.