Emma Wallrup (V):
Vänsterpartiet står bakom förslaget i detta budgetbetänkande. Vi ser att viktiga steg har tagits för att minska klyftorna och bygga ihop Sverige igen. Till skillnad från det som SD har röstat på när de i olika omgångar har stött borgerliga budgetar ser vi att vi med denna budget stärker alla medborgare. Den lilla människan stärks.
Vi bygger samhället utifrån att alla ska ha det bra även om de blir sjuka och mår dåligt, oavsett om det handlar om en liten bebis eller äldre människor på ett äldreboende. Vi ska alla vara trygga med att alla blir omhändertagna, och i denna budget tar vi viktiga steg mot detta. Vi är också glada för att järnvägsunderhållet stärks. Om vi ska ställa om behöver vi stärka underhållet så att folk kan lita på järnvägen.
Jag vill nämna en siffra som jag tycker att ingen ska glömma bort: 10 miljarder. Det är inte en helt robust siffra, men det är det som Kapacitetsutredningen har sagt behövs för hela anläggningen. Vänsterpartiet har drivit på för att vi ska nå över den ribban till järnvägsunderhållet, för vi kan inte ha ett underfinansierat järnvägsunderhåll. Det har under lång tid legat på runt 8 miljarder eller lägre.
Att tala om fördubblat underhåll och luftsiffror hit och dit funkar inte, utan vi måste utgå från verkligheten när vi jobbar. Vi måste utgå från markperspektivet. Vad händer på marken? Hur fungerar saker på riktigt? Vilka resurser behövs för att på riktigt tillgodose behoven? Luftsiffror håller inte - medborgarna ser igenom detta. Det skapar populism. Det skapar främlingsfientlighet. Det skapar ett felbyggt Sverige.
Vi måste utgå från riktiga siffror, så glöm aldrig 10 miljarder till järnvägsunderhållet! Vi kommer att behöva mer, för vi behöver återhämta det som vi har försakat. Det kommer att ta ett tag att komma i kapp nu när vi har dessa pengar, för vi har inte entreprenörer och maskiner för att komma igång så fort som vi vill. Men nu finns pengarna där, och det är väldigt viktigt att politiken jobbar på det här sättet framöver - riktiga siffror för att nå verkliga behov.
Det är viktigt att vi utvecklar politiken än mer framöver för att rädda klimatet. Riksdagen har beslutat om ett övergripande mål för transportpolitiken samt om två jämbördiga delmål: funktionsmålet om tillgänglighet och hänsynsmålet om säkerhet, miljö och hälsa.
Det handlar om att vi både ska tillgodose hela Sverige när det gäller transporter och nå miljömålen och klimatmålen. Det är positivt att den historiska kopplingen mellan ekonomisk utveckling och utvecklingen av inrikes godstransporter har brutits, så att vi kan nå en ekonomisk utveckling utan att gå tvärtemot klimatmålen och ambitionen om resurseffektivitet.
Det är enormt viktigt att vi bygger en sådan strategi för att få en ekonomi som går ihop med den resurshushållning vi har att ta hänsyn till inom planetens gränser. Godstransporterna är dock fortfarande underinternaliserade, vilket vill säga att de inte betalar för sina externa kostnader, och de betalar inte miljökostnaderna.
Detta är allvarligt. Därför måste vi satsa mer på de mest resurseffektiva transportslagen, det vill säga järnväg och sjöfart. Det är bråttom - det är fruktansvärt bråttom. Vi måste vara medvetna om att vi nu är inne i ett skede då naturen inte längre buffrar. Naturen släpper i detta läge ut växthusgaser.
Vi har metan i atmosfären, och enligt vad jag fick höra när jag senast talade med personer som hade haft kontakt med olika forskare vet vi inte om det kommer från tundran eller haven. Vi måste ha den viktiga insikten att vi efter sommaren har överskridit en tröskel - nu släpper naturen ut egna växthusgaser.
Samtidigt har vi oerhört starka väderfenomenen runt om på planeten, som vi inte är vana att se. Dessa är ganska problematiska att ha fortsättningsvis om vi ska kunna upprätthålla en civilisation och om vi ska kunna upprätthålla infrastruktur. Därför måste vi snabbt få ned koldioxiden i atmosfären. Vi måste också binda in kol från atmosfären. Vi måste få en ökad kolinbindning i hela vår biosfär och i marken.
Det finns ny teknik för detta, vilket vi i Vänsterpartiet återkommer till efter vår kongress, då vi tar ställning till hur vi ska hantera detta. Vi måste dra i nödbromsen när det gäller transportsektorn. Vi måste tänka transporteffektivt. Då är det mycket kollektivtrafik och järnväg som gäller. Detta stöds även av FFF-utredningen.
Vi behöver planera transportsnålt för att vi inte ska få inducerad trafik. Det vi har sett de senaste åren är att utsläppen ökar - eller inte minskar i samma takt - trots ökad energieffektivitet i transportsektorn. Detta beror på att man kör mer och reser mer, vilket är inducerad trafik.
Ju mer bilvägar vi har, desto mer bilar på bilvägarna och desto mer utsläpp, även om vi jobbar med energieffektivisering. Här kommer kollektivtrafiken och järnvägen - och även sjöfarten - in. Vi måste vara smarta. Vi måste använda det mest energieffektiva. Vi ska inte slösa på vare sig metaller eller fossil energi eller öka transportsektorns dimensioner.
I stället ska vi vara smarta och kloka för att nå klimatmålen och kunna dra i nödbromsen, vilket jag tror att vi alla vill göra, även om vi har lite olika syn på hur det ska gå till. Kapaciteten i järnvägsnätet ökade under 2016. Detta är bra, och det är en följd av utbyggnad från enkelspår till dubbelspår och av att trängseln på spåren minskade.
Punktligheten är i dag bättre för persontåg än för godståg, men problemen är fortfarande stora. Något som man ska observera är att flyget har sämre punktlighet än järnvägen. Detta talas det inte mycket om, men det är viktigt att komma ihåg.
Samtidigt vill vi självklart förbättra punktligheten på järnvägen - det är oerhört viktigt att människor kan lita på det hållbara transportmedel som vi vill att de ska använda. Eftersom resandet ökar behöver vi också öka kapaciteten.
Vi måste minska utsläppen från hela transportsektorn, och vi behöver minska utsläppen även när det gäller flygmarknaden. Flyget släpper ut oerhört mycket per kilometer jämfört med alla andra transportslag.
Bara en resa till Thailand kan ta upp hela en persons koldioxidbudget för ett år. Det är inte okej - vi kan inte fortsätta på det här sättet. Vänsterpartiet ser många fördelar med den flygstrategi som regeringen har tagit fram, men vårt mål är att minska flygresandet.
Vi vill bygga ut järnvägen med nattågstrafik till Europa, och vi vill bygga ut nattågstrafiken till Norrland. Vi är väldigt glada att vi nu har fått igenom nattågstrafik till Jämtland varje dag. Det är jättecentralt för att man ska kunna pendla till hela Norrland, eftersom det är vanligt att man sover upp till Östersund och sedan med andra transportmedel tar sig till Norrlands olika delar.
Detta är oerhört centralt för att stärka möjligheterna att pendla med järnväg. Vi har nu tillsammans fått till detta, vilket vi är väldigt glada för. Det var också ett led i flygskattediskussionen att inte bara höja flygskatten, som är en viktig signal till befolkningen om vilket transportmedel som är hållbart, utan att också satsa på morötterna, på det som gör det enkelt att göra rätt.
I det allvarliga klimatläge vi är tror jag inte längre så mycket på piskorna, inte före morötterna. I detta läge behöver vi få med oss hela befolkningen. Vi behöver få med oss åkerinäringen, de som bor på landsbygden och de som är helt beroende av sin bil. Varenda människa i hela Sverige ska känna att riksdagen tar beslut som gör det lätt att göra rätt, som ger morötter när man gör rätt.
Därför behöver vi bygga ut järnvägen och därför behöver vi nattågstrafik till Norrland och ned till Europa. Det ska vara lätt och enkelt att göra rätt. En annan fråga är vägtrafiken. Tyvärr är det ganska mycket trafikolyckor med vilt i dag.
66 000 med klövvilt rapporterades under 2106. Av denna anledning borde vi se en ökad satsning på ekodukter och överfarter för viltet för att undvika dessa olyckor. Det är också ett sätt att skydda ekosystemen och funktionerna i ekosystemen, som kommer att påverkas med klimatförändringarna.
Det är viktigt att ekosystemen har möjlighet att buffra för de förändringar vi ser. Infrastrukturnätet har en stor fragmenterande effekt på ekosystemen, och därför behöver vi tänka om här och jobba med naturen. Detta börjar bli mer och mer uppenbart i vårt samhälle, och vi behöver stärka dessa bitar mer och mer.
En annan sak som Vänsterpartiet lyfter i betänkandet gäller vägunderhållet. Riksrevisionen har kommit med rapporter om att klyftan mellan stad och land har ökat. Vi tycker att det är jätteolyckligt. Vi har levt i en nyliberal tid då man inte har låtit människovärdet utan ekonomin stå i centrum. Vi kan inte fortsätta så här. Det skapar främlingsfientlighet, rädsla och förakt för människor.
Det skapar ett högt värde för människor med pondus, makt och god ekonomi, men det skapar mindervärdeskomplex hos människor som bor på landsbygden, har dålig ekonomi, är sjuka eller inte kan ta sig fram i detta tävlingssamhälle. Det är oerhört destruktivt och bryter ned samhället. Det skapar stenkastning och bilbränder i förorterna, och det skapar anhängare till IS.
Faktum är att till och med sådana detaljer som vägunderhållet kan komma in i denna diskussion. Vi kan inte eftersätta landsbygdsvägarna för att de stora vägarna som går till storstäderna ska få alla medel. Även här har nyliberalismen sett till att alla medel har gått till de stora huvudstråken, och klyftorna har ökat även här. Det är inte okej.
Vänsterpartiet vill därför att man följer Riksrevisionens förslag att se över detta och återkommer med förslag på hur man kan fördela resurserna lika rättvist som vi gjorde under 80-talet och dessförinnan. Det ska inte gå bara dit där storstäderna och pengarna finns.
Vi bygger en ekonomi genom att inlemma hela befolkningen, genom att låta hela landet växa och genom att ta emot människor till vårt land som vi sätter i arbete. Enligt ekonomisk teori bygger vi tillväxt om vi är många människor som mår bra, jobbar gemensamt och möter de behov som finns på ett resurseffektivt och resurssnålt sätt som tar hänsyn till de planetära gränserna.
I betänkandet lyfter vi upp en reservation som jag vill yrka bifall till. Det är reservation 4 om vår handelsflotta inom sjöfarten.
Vi vill stärka sjöfarten ytterligare genom att ge den en ekonomi som är jämställd med de andra transportslagen, som järnväg och väg, så att sjöfarten också får hjälp med infrastrukturkostnaderna. Detta har vi med i vår reservation. Vi är annars glada åt att riksdagen har kommit överens om tonnageskatten och att vi nu ser många fartyg flagga in i Sverige igen.
Det är positivt, och vi kan långsiktigt gå mot en bra arbetsmarknad inom sjöfartsnäringen, vilket också stärker jämlikheten i Sverige och bygger ihop landet. Jag yrkar i övrigt bifall till utskottets förslag.