KBLab/rixvox huggingface dataset:
Eva-Lena Jansson (S):
Det är möjligt att det är mycket roligare att åka på internationella toppmöten än att stå i Sveriges riksdag och ta ansvar för sin politik. Jag tycker ändå att det finns ett allvar i den interpellation som Peter Persson lyfter fram, och det är viktigt att landets finansminister tar frågorna på allvar. I stället ägnar han sig åt att nästan stå och skrika. Ett högt tonläge är tydligen någonting som Anders Borg är bra på.
I söndags uttalade statsministern att lönepolitiken hos LO, TCO och Saco var fel. Det var därför vi hade en hög arbetslöshet. Det var bra att statsministern erkände att det var en hög arbetslöshet. Men att skylla på arbetsmarknadens parter är inte speciellt ansvarsfullt. Regeringen har ansvar för arbetsmarknadspolitiken och borde försöka utveckla den.
När man nu har medverkat till att fler är beroende av socialbidrag borde man också ta ansvar för det och försöka svara på de frågor som ställs. Det är 120 000 arbetslösa som inte har någon a-kassa. Det är 65 000 som är utförsäkrade från sjukförsäkringen. Det är fakta. Jag har ställt frågan hur regeringen ser på transfereringssystemet. Man skriver att människor är bidragsberoende när de har ersättning från föräldraförsäkring, arbetslöshetsförsäkring och sjukförsäkring.
Det vore bra om finansministern kan konfirmera här i talarstolen att han ser på ersättningar från dessa socialförsäkringar som bidragsberoende. Det gäller människor som har ersättning från föräldraförsäkringen. Jag är inte säker på att landets föräldralediga uppfattar det så. Det gör de inte ens när de är hemma en dag från jobbet för vård av sjukt barn. Då hamnar de i utanförskap enligt regeringens bedömning.
Man säger sig driva en politik där det lönar sig att arbeta men skickar samtidigt in 30 000 i fas 3 som inte kommer ut därifrån och som inte får en utbildningssatsning. Jag tycker att det är en felaktig politik. Om finansministern nu står bakom den politiken är det viktigt att han också tar ansvar för den och talar om vad han menar med transfereringssystem och bidragsberoende.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag hade egentligen inte tänkt anmäla mig till den här debatten. Men med anledning av att finansministern pratar om en framgångsrik arbetsmarknadspolitik när vi har en arbetslöshet på 8 procent, när långtidsarbetslösheten bland ungdomar ökar, när långtidsarbetslösheten över huvud taget ökar och när 30 000 personer är inskrivna i fas 3 måste jag säga att jag inte tycker att det är speciellt framgångsrikt.
Jag tycker inte heller att det är framgångsrikt att man övervältrar kostnader från staten till kommunerna genom att kommunerna får ta kostnaderna för arbetssökande och sjuka eftersom regeringen inte gör det. Flera kommuner, bland annat två i mitt län nämligen Karlskoga och Degerfors, aviserar skattehöjningar.
Man gör det inte därför att man vill det utan därför att man känner sig tvingad för att kunna bibehålla den välfärd som medborgarna efterfrågar. Herr talman! Det är nämligen så att försörjningsstöd är lagstadgat. Det måste man ge till dem som behöver ha det. Däremot är det inte lagstadgat hur många förskollärare det ska vara inom barnomsorgen, och det är inte lagstadgat hur många vårdbiträden det ska vara på en avdelning inom äldreomsorgen än, men det kommer så småningom.
Det innebär att kommunerna måste omprioritera. Då blir det mer pengar till försörjningsstöd och mindre pengar till skolan, äldreomsorgen och barnomsorgen. Att finansministern inte vill prata om det här förstår jag, men det är faktiskt en övervältring från staten. Peter Persson har kanske inte nämnt det hittills, men samma diskussion finns också när det gäller infrastruktursatsningar.
Även där tycker man att kommunerna ska vara med och betala i stället för att staten själv finansierar det. Tycker verkligen finansministern att man har en framgångsrik arbetsmarknadspolitik när långtidsarbetslösheten ökar både bland unga och bland den övriga befolkningen och att vi har en, som Anders Borg i alla fall valde att kalla det när han var i opposition, massarbetslöshet? Vi har en högre arbetslöshet nu, så det råder väl fortfarande massarbetslöshet.
Är det framgångsrikt?
Eva-Lena Jansson (S):
Förtydliga gärna vad det är som är så framgångsrikt med att ha massarbetslöshet! Håll dig gärna också till Sverige, för det är ändå det landet vi pratar om. Jag pratar om välfärd. Jag har förstått att den här regeringen gärna pratar om kärnor. För mig är en generell välfärd viktig att värna, inte kärna ur.
Kommuner som i dag tvingas höja skatten tvingas till det för att man har högre arbetslöshet. Man har minskat skatteunderlag därför att de som inte har lön naturligtvis inte har möjlighet att betala in någon skatt.
Om kommunerna dessutom får ta över den kostnad som staten ska ta, i form av arbetsmarknadspolitik och trygghetssystem, som de får då regeringen har valt att utförsäkra personer innebär det att kommunernas kostnader ökar, och därför måste de höja skatten. Det regeringen har gjort är att man har adresserat en kostnad till kommunerna, och det blir en ojämlik fördelning som innebär att de kommuner som har minst resurser tvingas öka kostnaden.
Det vore klädsamt om även finansminister Anders Borg tordes erkänna att det faktiskt är en övervältring av statens kostnader till kommunerna.
Eva-Lena Jansson (S):
För någon vecka sedan hade jag en debatt om just effekterna av avregleringen av apoteksmarknaden utifrån att det faktiskt har uppstått en bristande tillgänglighet på medicin. Det Maria Stenberg lyfter fram i sin interpellation är tillgängligheten i glesbygd. Det är mycket riktigt så att det till exempel någon mil utanför Örebros stadskärna, i ett stort köpcentrum, numera finns säkert fem apotek.
Det har inte ökat tillgängligheten mer än att de finns på ett och samma ställe - det har inte uppstått fem nya apotek i till exempel Ljusnarsberg, som ligger åtta mil från Örebro och tillhör glesbygden. Jag tycker alltså att frågan är viktig. Det jag ibland inte tycker att statsrådet eller ens regeringen vill svara på är: Vad hade man kunnat åstadkomma genom det statliga ägandet?
Hur hade man kunnat åstadkomma högre tillgänglighet genom att ge Apoteket AB, som man äger till 100 procent, direktiv? Etablera er i glesbygd! Se till att vara mer tillgängliga! Ha längre öppettider! Jag tycker att statsrådet i denna interpellationsdebatt borde kunna redovisa hur man kan använda Apoteket AB, både före och efter avregleringen, genom att ge tydliga direktiv om bättre tillgänglighet och etablering på fler orter.
Vad har statsrådet för avsikt att göra i denna fråga?
Eva-Lena Jansson (S):
Jag har en ganska enkel fråga: Hade det varit möjligt för statsrådet och regeringen att före omregleringen och efter omregleringen ge Apoteket AB uppdraget att öka tillgängligheten genom bättre öppettider, fler försäljningsställen och genom att finnas i glesbygd? Min bild är att regeringen naturligtvis kan ge Apoteket AB det uppdraget.
Varför har man inte gjort det om man nu har tyckt att det har varit viktigt med ökad tillgänglighet? Försäljning av nässprej och huvudvärkstabletter är en av statsrådets favoritdelar. Jag vet inte riktigt varför han är så förtjust i det, för min bild är att det bästa för folkhälsan är om man slipper att använda sig av de här läkemedlen. Vi vet också att det som läkarna har varnat för är ökade leverskador, att det skulle bli en överdriven användning.
Vi har inte varit emot försäljning av de här läkemedlen i affärer, men vi vill att det ska vara ordning och reda. Mediciner är inte vilka varor som helst. Jag hoppas, fru talman, att statsrådet kommer att svara på frågan varför man inte har gett Apoteket AB i uppdrag att finnas mer tillgängligt och finnas i glesbygd. Hur kommer det sig att den utvärdering som regeringen har gjort inte kommer riksdagen till handa utan först levereras på Apotekets årsstämma?
Vore det inte av intresse att de folkvalda kan ta del av utvärderingen innan den presenteras på årsstämman och därmed blir offentligt? Är det inte viktigt att vi folkvalda, som faktiskt har en möjlighet att granska regeringen, kan ta del av den innan den kommer till bolagets årsstämma den 26 april?
Eva-Lena Jansson (S):
Om man uppskattar att det försvinner skatteintäkter på närmare en halv miljard tycker jag att den som är ansvarig för statens finanser, det vill säga finansministern, borde vara bekymrad och borde vara intresserad av att komma till rätta med de problem som uppenbarligen finns.
I det särskilda yttrandet i skatteutskottets betänkande skriver Socialdemokraterna och Vänsterpartiet följande: Vi vill klargöra att vi anser att möjligheten att få F-skatt då sökanden har varit inblandad i skattefusk eller annan brottslig verksamhet måste begränsas.
Ett godkännande för F-skatt ska återkallas då en innehavare dömts för skattefusk eller annan ekonomisk brottslighet, och en förnyad prövning ska kunna ske först efter att grunderna för indragningen har undanröjts och en karenstid har gått ut. Min fråga till finansministern är: Tycker finansministern att det är ett bra förslag?
Eva-Lena Jansson (S):
Det är talande att finansministern suckar och stönar och att han under fyra minuters tid inte klarar av att svara på min enkla fråga om han tyckte att det var ett bra ställningstagande som Socialdemokraterna och Vänsterpartiet har gjort i skatteutskottet. Det är också talande att vi har en finansminister som vägrar att diskutera att det försvinner miljarder i skatteintäkter som skulle kunna komma välfärden till del. Den frågan recenserar inte ens finansministern.
Han vill inte se företagare som skattesmitare eller brottslingar. Det vill inte heller jag göra. Men jag pekar på att det finns ett antal personer som begår brott, och då måste man göra någonting åt det.
Det jag och Peter Persson försöker peka på är att den tidens arbetare som kallades daglönare har uppstått igen genom att personer kommer till Sverige och tvingas arbeta under urusla och orimliga arbetsvillkor till löner som inte någon skulle godkänna med kollektivavtal. Det kallar Anders Borg för frihet.
Frihet är slaveri, okunnighet är styrka och krig är fred. Det är ord från George Orwells 1984 . Det kallas för nyspråk. Jag tycker att det är helt befängt, fru talman. Om det uppstår lönedumpning vet jag att det får effekter. Det kommer att få effekter som att människor är fattiga fastän de inte är arbetslösa.
Vi ser det systemet i USA där 42 miljoner arbetare varje dag lever på matkuponger trots att de har arbete. Det vi försöker peka på är att det är rimligt att människor som kommer till Sverige jobbar under samma villkor som svenskar. De ska inte utnyttjas. Nu har vi ett system som innebär att det försvinner skatteintäkter och att människor förvägras socialförsäkringar. Det kommer inte in skatteintäkter i den omfattning det ska, och finansministern är nöjd. Jag blir faktiskt besvärad.
Eva-Lena Jansson (S):
Ja, då ska jag börja där statsrådet slutade. Statsrådet pratar om en harmonisering av EU-villkor och EU-regler. Det här är väl en alldeles utmärkt fråga att harmonisera, så att man gör precis som de har gjort i Holland. Om alla länder inom unionen har samma regler blir det precis samma regler överallt, och då blir det inte olika konkurrens när det gäller den frågan.
Statsrådet skriver i sitt svar: Vi bör naturligtvis upprätthålla den svenska modellen med ansvarstagande parter som i kollektivavtal kommer överens om rimliga villkor, och som vakar över efterlevnaden av dem, när det gäller chaufförer där svenska villkor ska gälla. Det är självklart. Men det är väldigt svårt att övervaka villkor när man inte har kontroll över huvud taget.
Anledningen till att man har tagit in personer med F-skattsedel är att man vill slippa kollektivavtal. Man vill kunna ha chaufförer för 4 000 kronor i månaden som bor i sin hytt och som sitter och väntar på olika parkeringar runt om i Sverige på att få ett jobb. De lever under ganska ovärdiga omständigheter och kan inte tillgodogöra sig till exempel socialförsäkringen. Vi vet inte om skatter betalas in i Sverige eller någon annanstans.
Vi vill komma bort från den här osunda konkurrensen och framför allt se till att de här människorna får drägliga villkor, precis som svenska chaufförer har. Då måste man göra någonting åt det här. Det som jag försöker peka på i den här interpellationen är att det har uppstått en konkurrens i syfte att pressa kostnaderna för åkerierna genom att se till att de som kör bilarna har väldigt dåliga arbetsförhållanden och låga löner.
Om man inte gör någonting åt det kommer man inte till rätta med problemet. För mig framstår det som ganska naivt att tro att svenska åkerinäringen ska kunna komma till rätta med det eller att Svenska Transportarbetareförbundet ska kunna komma till rätta med det när det är mer eller mindre vilda västern i den här verksamheten. Jag tycker att den svenska modellen med ansvarstagande parter och kollektivavtal är viktig. Men då är det också viktigt att vi har bra spelregler.
Just den här frågan om den holländska lagstiftningen skulle kunna möjliggöra det. Det är därför jag har ställt frågan om man är beredd att göra det här. Men det är regeringen inte. Man skriver att brott mot gällande regler aldrig får användas som konkurrensmedel. Men det är uppenbart att det sker här. Hur kommer man då till rätta med det? Jag tycker att det är viktigt att regeringen tar initiativ i den här frågan. Och, som sagt, frågan är inte ny. Den har kommit från hela branschen till departementet. De har tillskrivit ministern.
Man skjuter på frågorna och hänvisar till en utredning som ska vara klar 2013. Det duger inte, fru talman! Jag vill ha något mer konkret än så.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag hade hoppats att Catharina Elmsäter-Svärd skulle inse att det vore bra att harmonisera den här delen som gäller anställningsförhållande mellan åkeriägare och lastbilsförare på det sätt som man gör i Holland. Jag tycker att det verkar vara ett rimligt sätt att komma till rätta med ett problem ganska raskt. Sedan finns det massor med andra saker man kan göra. Jag delar ministerns uppfattning att det är en bred fråga som måste hanteras på många ställen.
Man skulle också kunna diskutera hur man säkerställer kontrollen i hamnarna på ett mycket bättre sätt. Ska vi införa nya hamnpoliser som bara kontrollerar de här lastbilarna som åker fram och tillbaka över gränsen? Ska vi ha mer trafikkontroller runt hela hamnområdena och även utanför? Ska vi ha det i storstäderna?
Den bild jag har fått utifrån de besök jag har gjort och de kontakter jag har haft med både åkeribranschen och Transportarbetareförbundet är att det just nu råder vilda västern. Det får effekter både på trafiksäkerheten och lönedumpning, och det får en massa andra spilleffekter som man kan gå långt in på.
Man har till exempel pratat om hur man tankar dessa bilar med diesel som inte ens är svensk, vilket naturligtvis får miljökonsekvenser här i Sverige. Det är alltså en bred fråga, men min uppfattning är att regeringen agerar väldigt futtigt. I vissa frågor kan regeringen agera ganska snabbt och raskt, men i de här frågorna gör man inte det. Jag undrar om det är för att man tycker att det är ganska bra med lönedumpning i Sverige.
Jag kan på något sätt inte komma undan den känslan. Fru talman! Statsrådet har ett inlägg till på sig att svara på frågan: Tycker man att det är bra med den lönedumpning som uppstått med F-skattsedelsystemet?
Eva-Lena Jansson (S):
Anledningen till att jag ger mig in i denna interpellationsdebatt - jag tackar Hillevi Larsson för att hon har ställt interpellationen - är att jag blir lite förvånad över att det inte är socialförsäkringsministern som är ansvarig för socialförsäkringarna som svarar på interpellationen. Samtidigt borde vi inte bli förvånade eftersom hans svar var lite annorlunda än det som Hillevi Engström nu ger.
Han talade mycket om att det är viktigt att säkra arbetslinjen och att man inte kan gå sjuk hur länge som helst. Det är ingenting som vi har sagt emot. Vi tycker inte att det är bra att människor går sjuka hur länge som helst. Att arbetslinjen är viktig håller vi med om. Vad vi inte har förstått är varför sjuka och arbetslösa ska bli fattiga och hur det gör dem mer jobbenägna och friskare. Det har varken arbetsmarknadsministern eller socialförsäkringsministern kunnat vidhålla.
Jag tänkte fråga arbetsmarknadsministern om hon håller med om det som Fredrik Reinfeldt har sagt. Han har sagt: Vi vill inte se ett samhälle där människor svälter, men i övrigt ska inga standardkrav finansieras. De hälsosamma riskerna är mycket mänskligare än den falska tryggheten. Det är alltså regeringschefen Fredrik Reinfeldt som har sagt detta. Statsrådet säger i sitt svar att när det gäller ersättningsnivåerna i våra trygghetssystem är det viktigt att det finns ett bra skyddsnät.
Men om vi inte har ett bra skyddsnät? Det är vad som konstaterats av de fackliga centralorganisationerna och också till exempel av Stadsmissionen som får ha hur långa soppköer som helst för att hjälpa människor utan någon som helst försörjning, sjuka som utförsäkrats och arbetslösa som inte har en rimlig ersättning. Tycker statsrådet att vi har rimliga och bra ersättningsnivåer i Sverige när bara ett fåtal omfattas och får 80 procent i a-kassa?
Tycker statsrådet att det är en bra ersättningsnivå? Det talas om trygghetssystem. Det är glädjande att Hillevi Engström håller fast vid det, för i nästan alla debatter här i kammaren står Anders Borg med flera ministrar och talar om att vi för en bidragslinje när vi vill se till att sjukförsäkringen blir en bra försäkring och när vi vill ha en arbetslöshetsförsäkring som är en god omställningsförsäkring för flertalet . Herr talman! Jag skulle gärna vilja ha svar på mina frågor från statsrådet.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag ställde några frågor till statsrådet men uppfattar inte att hon svarat på dem så jag ställer några nya frågor. När statsrådet talar om vad man måste prioritera säger hon att vi prioriterar höjd ersättning i a-kassan. Ja, det gör vi, och vi har målet att 80 procent ska ha 80 procent. Men det är inte det primära, utan det primära målet är full sysselsättning - att människor ska komma i arbete.
Då måste man ha en aktiv arbetsmarknadspolitik och en aktiv utbildningspolitik. Det behövs också ett trygghetssystem som fungerar så att människor har en inkomstförsäkring som är sådan att man kan gå till nästa jobb utan att behöva sälja huset. Statsrådet har sagt att när det gäller valet av vad som måste prioriteras för att ha hög sysselsättning har regeringen prioriterat sänkt skatt.
Min fråga blir därför: Hur blir det fler jobb genom att arbetslösa och sjuka blir fattigare? Kan statsrådet förklara det? Det är en ganska enkel fråga.
Eva-Lena Jansson (S):
Det är lite talande att man när man ställer frågor i den här kammaren inte får svar på frågorna utan får frågor tillbaka. Jag håller med Monica Green om att vi socialdemokrater tror att det faktiskt går att förena höga ersättningsnivåer med en god arbetsmarknadspolitik och en låg arbetslöshet, och det är synd att inte arbetsmarknadsministern har samma tro på människor som vi.
Jag ställde en fråga utifrån att statsrådet har skrivit i sitt svar: "Låt mig börja med att säga att regeringen har lagt ned ett omfattande arbete på att öka trovärdigheten i arbetslöshetsförsäkringen." Hur då?
Hur har man ökat trovärdigheten när allt färre kan ta del av arbetslöshetsförsäkringen, när allt färre får ut ersättningar på 80 procents nivå och när de tre fackliga centralorganisationerna kräver att taket i arbetslöshetsförsäkringen ska höjas? Vad är det som statsrådet har gjort? Och varför är det bättre att arbetslösa går på socialbidrag? Vad är poängen med det?
Kan statsrådet utveckla svaren på de frågorna i stället för att bara ställa frågor till mig? Interpellationsinstrumentet handlar naturligtvis om att vi ska kunna granska regeringens politik, och då är det bra om statsrådet kan utveckla svaret som hon har gett till mig.
Jag tycker att det är viktigt att peka på vikten av att andelen sysselsatta ökar, men framför allt ska den öka i samma takt som andelen personer som står till arbetsmarknadens förfogande. De ska framför allt inte gömmas undan i fas 3 som regeringen har valt att göra. Över 30 000 befinner sig i dag i fas 3. 65 000 är utförsäkrade från sjukförsäkringen.
Statsministern har sagt att man ska få stöd och hjälp av sina föräldrar, sin partner eller på annat sätt. Sist och slutligen finns det andra trygghetssystem som fångar upp människor. Det är bra att statsministern pratar om trygghetssystem när han i andra avseenden pratar om bidragspolitik. Om man tror på den svenska modellen och om man tror på bra arbetsmarknadspolitik tror man också på att försäkringar bygger på inkomstbortfallsprincipen.
Det är det jag pekar på i min interpellation, herr talman. Statsrådet vill inte riktigt prata om inkomstbortfallsprincipen, och jag skulle gärna vilja veta varför hon undviker den frågan. Varför är det inte viktigt att någon som tjänar till exempel 23 000 kronor får 80 procent i a-kassa vid arbetslöshet? Kan statsrådet svara på den frågan?
Eva-Lena Jansson (S):
Att Hillevi Engström inte vill lyssna på socialdemokrater kan ha med vår politiska uppfattning att göra. Däremot tycker jag att det är tråkigt när arbetsmarknadsministern väljer att inte lyssna på de tre fackliga centralorganisationerna, som företräder närmare 4 miljoner löntagare i Sverige. Det vore intressant om arbetsmarknadsministern kunde lyssna på dem. Det man nu gör är att man genomför det systemskifte som vi varnade för 2006.
Jag rekommenderar både statsrådet och andra att läsa det senaste numret av Fokus där Isobel Hadley-Kamptz skriver om det tysta systemskifte som just nu pågår. Det man nu gör är att man urholkar socialförsäkringarna både uppifrån och nedifrån. Dels kommer människor inte in i försäkringen, dels kastas de ut ovanifrån. En del får inte ersättning över huvud taget.
Då får vi påminna oss om vad statsministern sade: Sist och slutligen finns det andra trygghetssystem som fångar upp människor om man inte kan få stöd av sina föräldrar, sin partner eller någon annan. Det är dit vi är på väg. Jag kan inte förstå hur vi kan ha en arbetsmarknadsminister som är nöjd med den utvecklingen, att kommunerna nu ska välja att överföra alltmer pengar till socialbidrag i stället för att säkerställa att vi har en bra skola och äldreomsorg.
Vi har fått en överföring från en arbetsmarknadspolitik på statlig nivå till att kommunerna får ta ansvar för allt. Då är det väldigt lätt att åka ut i Europa och säga "titta, vi har inte så hög arbetslöshet som ni har", i stället för att se sitt eget misslyckande. Herr talman! Jag är ganska deprimerad över den här politiken, men vi får väl ta nya tag i höst.
Eva-Lena Jansson (S):
För någon månad sedan var jag på besök på en fas 3-arbetsplats. Jag tror att det är ungefär tolv personer som deltar i en verksamhet. De är naturvärdar i Örebro. De upplever att det de gör är ganska trivsamt och att de har fått ett sammanhang. Det de däremot inte upplever är att de har en rimlig ersättning för vad de gör.
Under den socialdemokratiska regeringen fram till 2006 med stöd av Miljöpartiet och Vänsterpartiet hade vi en arbetsmarknadspolitisk åtgärd som hette plusjobb. Där fick ganska många arbetslösa möjlighet att få en meningsfull sysselsättning. De fick känna sig behövda, utveckla kompetens och komma närmare arbetsmarknaden. Men de fick också en rimlig ersättning, nämligen kollektivavtalsenlig lön.
Jag vill därför fråga: När tänker arbetsmarknadsministern ompröva fas 3 och den återvändsgränd som hon har infört? När tänker arbetsmarknadsministern göra någonting åt detta?
Är regeringen nöjd med att fas 3 numera omfattar mer än 30 000 personer och beräknas vara en av Sveriges största arbetsgivare?