KBLab/rixvox huggingface dataset:
Erik Ullenhag (L):
Vi fick lite problem med citerandet igen. Jag har inte talat om inga förändringar, Patrik Björck, utan jag talade om inga större förändringar av etableringsuppdraget. En större förändring av etableringsuppdraget är för mig till exempel att säga: Vi är så mycket emot att vi har kompletterande aktörer att vi inte ska ha sådana. Men något sådant kommer inte att ske från regeringens sida. Det var den frågan som jag nu i tre inlägg har försökt få svar på från Socialdemokraterna. Men uppenbarligen kan vi inte ens få svar på frågan om detta system är så eländigt att det borde avskaffas. På tonläget verkar det ju som det.
Jag tror i grunden att det är bra, när man kommer till Sverige, att få hjälp med att skapa sig nätverk. Det finns ett par saker som man saknar i Sverige när man kommer hit. Det första är det svenska språket - det fokuserar vi på. Det andra är nätverk - man känner inte människor. Tanken med etableringslotsar av olika slag, därför att människor som kommer hit är olika, är att de ska kunna hjälpa till med nätverk. Patrik Björck säger att det har funnits kritik år efter år. Ta det lite lugnt! Systemet har knappt funnits i tre år. Visst fanns det kritik första året.
Den bemötte jag i mitt första inlägg, där jag gick igenom att mycket av den huvudsakliga kritik som riktades mot systemet har visat sig vara fel, Patrik Björck. Sedan finns det - jag upprepar det igen - oseriösa lotsföretag, folk som inte har gjort detta tillräckligt bra. Min slutsats är att vi ska se till att fortsätta med uppföljning och kontroll och se till att vi kan nå bättre resultat.
Min slutsats är inte att systemet inte fungerar i sådan grad att det ska avskaffas, vilket för mig är en större förändring. Låt oss prata om rätt saker! Det vi för närvarande kan notera är att vi har en opposition som är aktiv och kritiserar regeringen, vilket är bra, och som är aktiv med att citera liberala tankesmedjor, vilket också är bra. Men om du drar slutsatser av vad just Fores och andra säger: Nu rycker du ut ett citat, men jag tycker att du ska vara lite ärlig mot dem och säga att de egentligen tycker att detta med valfrihet är bra.
Citatet ger nästan ett intryck av att de tycker att det är jättedåligt och vill avskaffa alltihop, men de vill se att det fungerar bättre. Och det vill jag också, Patrik Björck. Det som var lite synd med debatten, herr talman och Patrik Björck, var att vi aldrig fick klart för oss vilka alternativ som står mot varandra. Men jag välkomnar en fortsatt granskning, för vi ska fortsätta att utveckla integrationspolitiken så att den kan fungera bättre. Jag tackar för en bra debatt och önskar interpellanten en trevlig helg.
Erik Ullenhag (L):
Kent Ekeroth har frågat mig om jag anser att Mångkulturellt centrums kartläggning och kunskapsöversikt över afrofobi i dagens Sverige utgör adekvat underlag för regeringsbeslut. Under våren avser regeringen att återkomma till riksdagen med en skrivelse om en samlad strategi för ett fortsatt systematiskt arbete för mänskliga rättigheter i Sverige.
Ett viktigt fokusområde för strategin är främlingsfientlighet. I samband med detta har vi sett ett behov av att inhämta kunskap om olika former av intolerans. Ett exempel är betänkandet av Utredningen om ett effektivare arbete mot främlingsfientlighet.
Vidare har Mångkulturellt centrum beviljats bidrag för att genomföra en kartläggning av och en kunskapsöversikt över afrofobi i dagens Sverige utifrån statistik, forskning och annan kunskap inom området. I dag saknas en samlad kunskap när det gäller afrofobi, och det är därför bra att denna första kartläggning nu har gjorts.
Regeringen för en aktiv politik för att motverka antisemitism, islamofobi, antiziganism, afrofobi och andra former av främlingsfientlighet och intolerans. Att inhämta kunskap och underlag från olika källor är en viktig och naturlig del i arbetet. Vad som slutligen beaktas i en kommande skrivelse bereds för närvarande inom Regeringskansliet.
Erik Ullenhag (L):
Nej, sverigedemokrater ska inte skylla sig själva om de blir attackerade. Jag har en helt annan världsbild än människor i ditt parti, men jag är djupt oroad även när sverigedemokrater drabbas av våld och hot, i synnerhet ifall man är förtroendevald. Det är viktigt att vi har ett samhälle där de som har blivit valda ska kunna våga ta ett politiskt uppdrag. Där ska samhället vara glasklart. Låtsas inte som att du inte har hört det budskapet från regeringen!
Jag kan säga det igen: Den lagstiftning och det skydd som gäller vem som helst som är folkvald ska gälla alla. Ganska ofta när jag möter Jimmie Åkesson i debatter har vi ett säkerhetspådrag som vi inte borde behöva ha, eftersom hotbilden är större i de situationerna. Det är trist, och det är bedrövligt. Kent Ekeroth tycker att det är lite jobbigt att jag talar om afrofobi, främlingsfientlighet och antisemitism. Frågan gällde det!
Det var det som frågan gällde. Jag har gett ett mycket tydligt svar om att jag inte ställer upp på de värderingar som du har citerat. Lagstiftningen är neutral, Kent Ekeroth. Det betyder att om du drabbas av våld eller hot på grund av etnicitet kan det också vara svensk etnicitet. Jag vet att Sverigedemokraterna har fått för sig att lagstiftningen inte gäller svensk etnicitet. Om du har ett tydligt rasistiskt motiv på grund av etnicitet är lagstiftningen tydlig.
Diskrimineringslagen ser också ut på det sättet. Det får vi väl fortsätta diskutera. Mitt problem, Kent Ekeroth, är att ni aldrig tar upp en av våra samhällsutmaningar. Ni tar aldrig upp främlingsfientligheten. Ni tar aldrig upp rasismen. Ni bidrar i stället till att öka den. Du hade en mening där du sade att du kan hålla med om att alla muslimer som har kommit hit inte är antisemiter.
Men du beskriver att hela det antisemitiska hotet beror på invandring till Europa. Det är kollektivt skuldbeläggande. Det ska man akta sig mycket noggrant för ifall man på allvar vill ta upp kampen mot främlingsfientlighet och rasism.
Erik Ullenhag (L):
Patrik Björck har frågat mig om jag och regeringen kommer att ta initiativ till en utredning nu i vår om hur systemet med etableringslotsar fungerar eller om regeringen tänker vänta till 2016 innan man agerar. Etableringslotsen infördes som ny aktör i och med etableringsreformen och utgör en viktig del i etableringsuppdraget. Regeringen följer genomförandet och resultatet av verksamheten med etableringslotsar noga.
Det är inte acceptabelt med brister i kontroll och uppföljning av etableringslotsar. Arbetsförmedlingen har som upphandlande myndighet ansvaret för att följa upp lotsarnas verksamhet och se till att de tjänster som lotsarna erbjuder är av god kvalitet. I Arbetsförmedlingens uppdrag ingår att genomföra förändringar av tjänsten, exempelvis när det gäller förfrågningsunderlaget, kraven och ersättningen till lotsarna.
Myndigheten har nu beslutat om en översyn av etableringslotsarnas uppdrag, vilket är positivt. Det är viktigt att Arbetsförmedlingen har en väl fungerande uppföljning samt intern styrning och kontroll.
Regeringen har därför gett Arbetsförmedlingen i uppdrag att bland annat redovisa hur myndigheten arbetar för att motverka, hantera och följa upp fel i handläggningen avseende ersättning till externa leverantörer och vilka behov och möjligheter myndigheten bedömer att det finns att stärka kontrollsystemet i myndighetens samlade verksamhet. Utredningen om felaktiga utbetalningar inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten lämnade sitt betänkande den 27 mars.
Regeringen ska nu gå igenom betänkandet grundligt. Betänkandet kommer att remissbehandlas så att berörda myndigheter och organisationer ges möjligheter att lämna synpunkter. Denna rapport blir naturligtvis en av flera viktiga pusselbitar för att effektivisera förvaltningen. Regeringen kommer att följa Arbetsförmedlingens översyn av etableringslotsarna noga för att se till att systemet utformas med hög kvalitet och så att fusk och oegentligheter förebyggs.
Även Riksrevisionen har inlett en granskning av etableringslotsarna. Jag är inte främmande för att justera systemet med etableringslotsar för att säkerställa att det lever upp till regeringens intentioner om granskningen skulle ge anledning till detta. Som jag har sagt tidigare behöver dock etableringsuppdraget följas upp ur ett längre tidsperspektiv.
Regeringens intention är därför att invänta resultatet av den utvärdering av etableringsuppdraget som regeringen uppdragit åt Stockholms universitet innan några större förändringar av etableringsuppdraget vidtas. En delrapport ska lämnas senast i april 2015 och en slutrapport i april 2016. Tack, interpellanten Patrik Björck, för frågan!
Erik Ullenhag (L):
Det kom ett antal konkreta frågor. Anser statsrådet att det är rimligt att en enskild aktör plockar ut miljonvinster utan att det ger resultat? Svaret på den frågan är nej. Det anser jag inte. Därför tycker jag att det är bra att Arbetsförmedlingen nu ser över upphandlingen och ser över hur man jobbar med etableringslotsar. Nästa fråga blir: Blir min slutsats då att det här med etableringslotsar aldrig fungerar? Nej, jag vågar inte dra den slutsatsen just nu.
Jag noterade att Patrik Björck inte heller drog den slutsatsen. Du svarade inte ens på frågan, som vanligt. Du sade inte vad du ville göra, ifall du ville ha kvar etableringslotsar eller inte. När jag lyssnar på din mycket kraftiga kritik mot detta system får jag intrycket att du vill avskaffa det helt och hållet. Men hittills har jag inte riktigt förstått att det är det du pekar på. Nästa fråga handlar om ifall det är rimligt att justera systemet om det är ett större missbruk av det. Ja, det är rimligt. Det är också det jag svarar Patrik Björck. Jag har svarat det nu. Jag har svarat det i tidigare interpellationsdebatter.
Jag har svarat det skriftligt. Du kan också läsa i regeringens budgetproposition, där vi går igenom hur vi ska försöka se till att vi inte hamnar i fusk eller felaktigheter när det gäller kompletterande aktörer. Den grundläggande frågeställningen är: Tror man att kompletterande aktörer av det här slaget kan ha någon roll eller inte? Jag tror i grunden det. Jag tror att det är bra att man kan kombinera Arbetsförmedlingens insatser med kompletterande aktörer.
När man gör det måste man se till att det finns ett noggrant system för att beivra missbruk. Man måste också se till att ha en ödmjukhet för att kunna säga: Nej, men vi kan behöva ändra i systemet. Därför välkomnar jag det som nu sker, det vill säga att Arbetsförmedlingen nu ser över upphandlingen. Arbetsförmedlingen är ansvarig myndighet som lyder under regeringen - jag tar ansvar för det, Patrik Björck. Behövs det i steg två regelförändringar? Ja, låt oss återkomma till det. Jag för nära samtal med Arbetsförmedlingen.
Jag följer noggrant de uppföljningar jag själv har tillsatt för att se: Vad kan vi förändra och förbättra i systemet? Med det vill jag tacka för interpellationsdebatten och önska Patrik Björck en trevlig vår i detta regniga Stockholm - det blir nog soligare i morgon.
Erik Ullenhag (L):
Helene Petersson har frågat mig om vi kommer att få en tredje handlingsplan för mänskliga rättigheter i Sverige. Låt mig inleda med att säga att jag delar Helene Peterssons uppfattning att det behövs en samlad strategi för ett fortsatt systematiskt arbete med frågor om mänskliga rättigheter i Sverige. Uppfattningar och värderingar som står i strid med principen om allas lika värde utgör ytterst en utmaning mot hela den värdegrund som bär upp en demokrati.
Sverige har också anslutit sig till internationella överenskommelser om mänskliga rättigheter. Det innebär att regeringen har förbundit sig att säkerställa att dessa folkrättsliga åtaganden följs och får genomslag i lagstiftning och andra offentliga åtaganden. Två nationella handlingsplaner för mänskliga rättigheter har hittills genomförts.
Delegationen för mänskliga rättigheter i Sverige har överlämnat sitt slutbetänkande, SOU 2010:70, med förslag på hur det fortsatta stödet till arbetet för de mänskliga rättigheterna bör utformas. Därefter har en särskild utredare utvärderat den andra nationella handlingsplanen för de mänskliga rättigheterna och lämnat rekommendationer inför regeringens fortsatta arbete med mänskliga rättigheter på nationell nivå, SOU 2011:29.
Ett fortsatt systematiskt arbete med frågor om mänskliga rättigheter på nationell nivå är nödvändigt för att Sverige ska uppfylla de mål som regering och riksdag har fastställt inom området. Regeringen avser därför att under 2014 återkomma till riksdagen med en skrivelse om en samlad strategi för ett fortsatt systematiskt arbete med frågor om mänskliga rättigheter på nationell nivå.
Utgångspunkten för strategin utgörs av behovet av att säkerställa att det finns kunskap och medvetenhet om rättigheterna så att konventionsåtagandena beaktas inom hela den offentliga verksamheten, såväl inom staten som inom kommuner och landsting. För att finansiera insatser för åtgärder för att främja och säkerställa respekten för de mänskliga rättigheterna på nationell nivå avser regeringen att från och med år 2014 avsätta 15 miljoner kronor årligen.
Tack för en viktig interpellation!
Erik Ullenhag (L):
Jag svarar också ja på den frågan. Vi behöver mer kunskap. Vi behöver mer utbildning. Vi är bättre i dag än vi var för 15 eller 20 år sedan. När jag pratade om skillnaden mellan socialdemokrater och liberaler hade jag ett lite djupare historiskt perspektiv. Den klassiska diskussionen på detta område i Sverige har oftast varit mellan liberaler som har krävt mer reglering när det gäller mänskliga rättigheter och en socialdemokrati som historiskt sett - jag håller med om att ni har nyktrat till på senare år - har haft en övertro på politikens makt.
Mänskliga rättigheter handlar också om: Vad har jag som individ för rättigheter bortom politiska beslut? Vilka beslut kan vi fatta i denna kammare? Och var går gränserna för dem? Det finns grundläggande rättigheter som vi ska värna. Där delar jag det engagemang som finns hos många, till exempel interpellanten. Det som förvånar mig något är att interpellanten säger så här: Det är detaljer ni har sysslat med.
Fråga Sveriges fem nationella minoriteter ifall de tycker att hela den nya minoritetspolitiken är detaljer! Fråga sverigefinnarna ifall de tycker att det är en detalj att de numera kommer att ha möjlighet att revitalisera sitt språk! Fråga den Sverigefinska gruppen ifall de tycker att det är en detalj att vi har gjort stora satsningar på att återerövra finsk kultur!
Fråga den romska gruppen ifall de tycker att det är en detalj att vi för första gången i den svenska historien tar den utsatthet som romer har drabbats av på allvar, att vi under våren kommer att presentera en vitbok över de övergrepp som har drabbat romer, att vi har arbetsförmedlare som är romska brobyggare som gör att vi öppnar arbetsmarknaden och att vi på allvar börjar ta kampen mot den hatideologi som för närvarande är starkast i Europa, det vill säga hatet mot romer!
Fråga Sveriges judar ifall de tycker att det är en detalj att vi tar kampen mot antisemitismen på allvar och att vi har gjort extra insatser för att se till att man har en säkerhet kring judiska inrättningar!
Fråga alla Europas minoriteter ifall de tycker att det är en detalj att det sitter svenska ministrar, inklusive mig själv, i Bryssel som faktiskt tar striden för romers rättigheter och som har påbörjat en diskussion om något som är mycket viktigt, det vill säga hur vi säkerställer ett MR-skydd och ett skydd för de grundläggande rättigheterna i Europeiska unionen efter att länderna har blivit medlemmar! Här har vi ett systemfel i Europeiska unionen - det tycker även jag som är en Europavän.
Vi ställer mycket stora krav på de länder som är på väg in i unionen, men vi har inget riktigt skydd och ingen riktig säkerhet när det gäller att se till att fortsätta att ställa de kraven när länderna väl är medlemmar. Jag delar, som jag nu har sagt ett par gånger, herr talman, idén om att vi också behöver det breda arbetet. Men vi kan inte gömma det breda arbetet bakom tal om att det handlar om detaljer när det är det som på allvar gör skillnad för människor. Det gäller många av de insatser som vi har gjort från regeringens sida under senare år.
Erik Ullenhag (L):
Svaret på frågan är ja, vi följer upp all internationell kritik. Ge inte en bild av att vi från regeringens sida inte skulle ta all internationell kritik på allvar. Det vore fel bild. Det finns förutom Sverige ett antal demokratiska länder som tar den internationella kritiken på allvar, och det är lite unikt.
Det är viktigt dels för att vi ska bli bättre på hemmaplan, dels för att vi alla får en helt annan möjlighet att kritisera andra länders övergrepp ifall vi visar att vi tar detta på allvar på hemmaplan. Där tror jag att vi är överens. FRA, en annan FRA än den som nämns i den allmänna debatten, det vill säga EU:s byrå för grundläggande rättigheter, har gjort en granskning. Det är ett organ där jag ansvarar för den svenska delen av arbetet.
Det är en bra verksamhet men med lite för lite muskler. Det finns dock ett bra kunskapsunderlag i FRA. När det gäller den FRA-rapport som nyligen kom presenterades den först i Sverige. Jag gjorde det tillsammans med representanter för FRA för att, som ett första steg, försöka göra den känd i Sverige, se till att människor får kännedom om den rätt viktiga verksamheten. Där finns mycket kunskap. I steg två följer vi upp de rekommendationer och påpekanden som finns i FRA:s granskning.
Ett av de allvarligare påpekanden som görs är den rädsla många svenska judar känner för religiösa symboler. Det lyfts fram i rapporten. Det gör att jag stärks i min övertygelse att vi måste ta kampen mot antisemitismen på mycket större allvar. Det finns också annat vi behöver följa upp som påpekas från FRA:s sida. Vad gäller EU-nivån behöver vi även där ta ett betydligt mer samlat grepp och ha bättre uppföljningsmekanismer. För att vara lite artig mot interpellanten vill jag avslutningsvis säga att det konkreta, korta svaret på frågan är att det som interpellanten efterlyser kommer.
Vi kommer i vår med en samlad strategi till riksdagen. Jag hoppas att vi då är många som debatterar den. Vi kanske inte alltid tycker lika om innehållet, men jag vill tacka Helene Petersson för engagemanget.
Erik Ullenhag (L):
Låt mig citera en tidningsartikel för något år sedan: "Det är tyvärr inte oppositionens uppgift att lotsa igenom budgetar." Det var ett citat från Magdalena Andersson, då oppositionspolitiker. Det är något märkligt med Socialdemokraterna ibland. När ni är i opposition är det inte ert ansvar. När ni regerar är det inte heller ert ansvar. Det är på något sätt alltid Alliansens ansvar, och allra helst är det Folkpartiets eller Centerns ansvar.
Men det är ansvarspåliggande, Magdalena Andersson, att sätta sig i en regering och säga sig vilja ta ansvar för Sverige. Det är ni som bär det ansvaret nu. Det kan ni inte trolla bort genom att skälla på oppositionen. För något år sedan sa Magdalena Andersson att det inte var oppositionens uppgift att lösa den här typen av situationer. Hon får gärna backa från det. Berätta i så fall att du hade fel när när du var i opposition men att du som finansminister nu har rätt. Man kan inte ge helt olika budskap i opposition och i regeringsställning.
Erik Ullenhag (L):
Vi har ett ansvar gentemot väljarna att stå upp för den politik som vi tror är bra för Sverige. Låt oss diskutera jämställdhet, Ulla Andersson. Det kommer då och då siffror som jag tror är baserade på RUT-beräkningar som Vänsterpartiet har beställt, och så säger ni: Löneklyftorna ökade jättemycket under Alliansens tid. Låt oss se vad som hände. 160 000 kvinnor fick heltid. Fler kvinnor kom i jobb än tidigare.
Vi har aldrig haft så många kvinnor någonsin som har jobbat heltid i Sverige som efter en regering med en tydlig arbetslinje. Löneskillnaderna och inkomstskillnaderna har minskat något under de här åren. Jag skulle önska att de hade minskat mer, och nu kommer du med helt andra siffror. Då kan ju en tv-tittare eller någon annan som följer debatten tänka: Det verkar ju jättekonstigt. Hon säger att löneskillnaderna har ökat jättemycket, och han säger att de inte ökat alls utan har minskat under de här åren. Vad var det som hände? Jo, både kvinnor och män fick det bättre, Ulla Andersson.
Inkomstökningarna för kvinnor och män var ungefär 40 procent för båda grupperna. Vad händer då, Ulla Andersson? Det fanns ju en skillnad från början. Ni verkar gilla att räkna i fasta kronor, och då säger du att männens löneökning blev högre än kvinnornas löneökning i fasta kronor. Ja, det är i grunden löneskillnader. Jag tycker att det vore bättre om både kvinnor och män fick mer i plånboken. Skulle jag vilja göra mer för att skapa ett samhälle där vi utjämnar inkomstskillnaderna ännu mer?
Javisst, men med din logik, Ulla Andersson, hade löneskillnaderna i Sverige minskat om både kvinnor och män hade fått lägre inkomster. Det är liksom inte så man bygger ett starkare Sverige, utan man bygger ett starkare Sverige genom att se till att arbete och utbildning kan löna sig. Den grundläggande skillnaden mellan mig och Ulla Andersson är att jag varje dag med min politik bekämpar fattigdom och människors brist på möjligheter, medan ni drivs av någon vilja att bekämpa rikedom.
Ni blir arga när ni ser på tv att någon företagare har lyckats. Ni brukar gilla när fotbollsspelare tjänar pengar, men när det är andra blir ni jättebekymrade. Då ska de högsta marginalskatterna i världen nästan bli ännu högre. Ulla Andersson, det är inte lösningen för Sverige.
Erik Ullenhag (L):
Jag har i ett tidigare replikskifte här i kammaren i dag hört Ulla Andersson säga att svenska folket röstade kraftigt bort Alliansen. Det var något slags beskrivning av ett mycket starkt vänstermandat. Om detta starka vänstermandat hade funnits skulle vi inte vara i detta osäkra parlamentariska läge, Ulla Andersson. Jag tror nog att du, ifall du tänker efter, inser att en demokrati mår bra av att det finns en opposition. Jag tycker att det var bra att Vänsterpartiet var i opposition när vi satt i regering.
Om du tänker lite till tror jag att du också inser att det inte vore speciellt bra ifall vi nu skulle säga: Nej, nej, nej, vi råkade få igenom vår politik, så då röstar vi inte på den. Det är ju lite det du efterlyser. Du säger att vi har ansvaret när vi sitter i opposition. Men de som väljer att bilda regering, Ulla Andersson, bär regeringsansvaret. Det förpliktar till ansvar. Nu har ni valt att vara ett oppositions- eller stödparti. Det är lite oklart vad ni är, men ni röstar i alla fall för denna budget och försöker ta ansvar för det. Jag kan inte ta ansvar för något som jag tror är fel för Sverige.
Jag har ett ansvar inför väljarna att berätta vad jag tror är rätt för Sverige. Då kan vi ta diskussionen om jämställdhet en vända till, Ulla Andersson. Skillnaden mellan dig och mig är att jag känner att det är viktigt för den ensamstående mamman som har väldigt svårt att påverka sina marginaler är att våra trygghetssystem med barnbidrag och andra skyddsnät fungerar. Men det allra viktigaste för henne är att om hon jobbar kan hon påverka sin ekonomiska situation.
Jag tycker fortfarande, trots åtta år av alliansregering, att vi är i ett läge där det är ett problem att det för många människor med små marginaler är svårt att själva påverka sin situation. Om jag har drömmen och idén om att åka med mina två barn på en utlandsresa blir det liksom inte av, för jag kan inte jobba de extra timmarna eftersom det finns marginaleffekter i olika delar av systemet. Det ni nu gör är att ni förstärker dessa marginaleffekter. Visst, jag får det lite bättre ifall jag har ett jobb att gå till, men det kommer att bli några färre som har ett jobb att gå till.
Det viktigaste sättet att angripa även ojämställdheten mellan kvinnor och män är att se till att fler har ett jobb att gå till, att fler kan jobba heltid, att fler kan påverka sin egen vardag, Ulla Andersson.