Jonas Jacobsson Gjörtler (M):
Tack, miljöministern, för svaret! Jag måste ändå säga att jag blir lite konfunderad över resonemangen. Miljöministern började med att konstatera att det här handlar om mer än utsläpp inom Sverige och att en av de största faktorerna för vår miljöpåverkan är import av livsmedel.
Det är ju exakt det resonemanget som ligger till grund för min interpellation: Om vi styr politiskt mot en produktion som ger lägre produktionsvolymer innebär det, allt annat lika, att vi blir tvungna att importera mer. Allt annat lika blir alltså miljöpåverkan större. Vi ökar vår globala miljöpåverkan.
Det är precis det som är problemet som jag försöker belysa, så jag förstår inte riktigt miljöministerns resonemang. Jag tycker att det som anförs här snarast understryker precis den poäng jag försöker göra. När det gäller miljömålen är det korrekt att utfallen kan bli olika. Det är inte överallt som det är entydigt vilka resultat man får. Biologisk mångfald, till exempel, kan i flera fall bli betydligt bättre genom ekologisk produktion.
Det handlar dock rätt mycket om hur det ser ut i omgivningen, runt de här markerna. För målet Giftfri miljö är det också tydligt. Men vi ser att det finns stora problem till exempel när det gäller klimatutsläppen. Marknadens efterfrågan ska styra, står det i de mål som vi är överens om. Det är korrekt. Frågan är bara vad man menar när man talar om en marknad. Det är ju inte så att konsumenterna i dag betalar fullt ut vad det kostar för ekologisk produktion.
Det finns ganska omfattande offentliga subventioner för ekologisk produktion. Vi vet alltså egentligen inte om konsumenterna är beredda att betala det som de uppfattar som ett mervärde. Jag tycker att om man säger att marknaden ska styra det här, då bör man också ta bort den typen av subventioner. Mitt perspektiv handlar inte om att miljöarbetet inte skulle vara viktigt inom livsmedelsproduktionen. Det är snarare tvärtom.
I stället för att fokusera på en produktionsform och försöka styra att människor ska konsumera eller producera mer av den tror jag att vi behöver jobba med miljöpåverkan från hela vår livsmedelsproduktion. Det kan vi göra samtidigt som livsmedelsproduktionen kan öka och vi därmed kan minska den påverkan som kommer från importen. Vi vet att teknikutvecklingen går framåt snabbt.
När det gäller användningen av växtskyddsmedel är vi redan världsledande - vi använder väldigt lite i det som kallas konventionell produktion. Det kan minska ytterligare genom ny teknik. Robotar kan med precision spruta där det behövs eller till och med rensa ogräs manuellt. Vi vet alltså att tekniken kommer att göra att det här blir ett ännu mindre problem framöver.
Då ställer man sig frågan varför det är så viktigt att styra bort mot en mer ideologisk - nästan religiös - produktionsform, där man utesluter en del av de hjälpmedel som kanske kan behövas även av hälsoskäl för att få bort svampangrepp och sådant som kan vara skadligt även för människor. Jag vill också påpeka att det finns en lite slarvig formulering i svaret från miljöministern.
Det står att miljömålen för livsmedelsstrategin är "en ökad andel ekologisk produktion". Det är inte riktigt korrekt. Det är en del av regeringens egen formulering, men i de långsiktiga mål som vi brett kommit överens om finns inte den formuleringen med. Där talar vi om att livsmedelsproduktionen ska öka generellt eller totalt.
Jag noterar som sagt att miljöministern ännu inte riktigt svarat på frågorna som jag ställt och hoppas att det går att få detta utvecklat lite mer i nästa svar.