Ardalan Shekarabi (S):
Först vill jag önska Ulf Berg framgång med det kommande uppdraget i det vackra Dalarna. Det är av största vikt att vi gör allt vi kan för att säkra välfärden i hela vårt land.
Den mycket snabba urbaniseringstakt som vi har sett och ser i Sverige kombinerat med en centraliseringsvåg i den svenska staten, som har försvagat den svenska statens närvaro i landet, innebär att vi har rätt så allvarliga utmaningar framför oss. Regeringen tar detta på största allvar, både vad gäller lokaliseringsfrågan och vad gäller den administrativa indelningen.
Låt mig påminna interpellanten och riksdagsledamöterna om en aspekt som ofta glöms, nämligen att statens regionala indelning är av vikt för statens samordning, alltså samordningen mellan de statliga myndigheterna och mellan staten och den regionala och lokala nivån. I dagsläget har vi en situation där de statliga myndigheterna har sina egna, unika regionala indelningar.
Om riksdagsledamöterna använder tiden till att sätta sig ned med kommun- och landstingspolitiker - Ulf Berg kommer att vara en av dem om ett tag - kommer de att förstå att ett av de viktigaste budskapen från Kommun- och Landstingssverige är att detta måste göras så att vi får ordning och reda för samordningen mellan staten, kommunerna och landstingen: Skapa nu jämnstarka regioner, så att inte några runt storstäderna drar ifrån resten!
Det handlar om att se till att säkra tillväxt och utveckling i hela vårt land. Se till att arbetsmarknadsregionerna i resten av vårt land förstoras, vilket har skett i Västra Götaland! Då får vi en minskad regional klyfta i vårt fantastiska land. Fru talman! Den här frågan är inte ny.
Om jag som statsråd hade stått här och påstått sådant som var mina egna åsikter, hopsnickrade på Finansdepartementet, hade jag kunnat förstå frågeställarna. Jag kan börja med att läsa 1959 års länsutredning.
Tröttnar jag på den kan jag läsa 1963 års länsutredning, 1974 års länsutredning, 1992 års regionutredning, 1995 års regionberedning, 2007 års ansvarskommitté eller 2012 års utredning om den statliga regionala indelningen.
Den fråga jag måste ställa mig är: Varför ska bara Göteborg, Stockholm och Malmö få de administrativa möjligheterna att jobba med arbetsmarknadsförstoring och samordning med staten? Varför ska inte hela vårt land få göra detta?
Om jag är intresserad av Västra Götalands och Skånes erfarenheter, vilket jag är, hade jag kunnat besöka det seminarium som arrangerades av Västra Götalands ledning här i riksdagen för ett par veckor sedan och tagit del av deras erfarenheter och ställt de frågor som är relevanta för dem. Om jag inte hade varit nöjd med detta hade jag kunnat läsa de utvärderingar av regionförstoringen som gjordes i Ansvarskommitténs underlag.
Om jag inte litar på detta kan jag gå till Göteborgs universitet, som har bedrivit ett tioårigt forskningsprogram, mellan 1999 och 2009, med fokus på uppföljning och utvärdering av Västra Götalandsregionens utveckling. Är jag inte nöjd med detta kan jag ta del av de senaste rapporterna som kommit i detta ämne. Vi vet att Sverige håller på att klyvas.
Vi vet att den regionala klyftan och riskerna med en sjukvård och välfärd som inte är likvärdig är ett hot mot vårt lands sammanhållning. Den fråga vi bör ställa oss är: Är den svenska staten skyldig att agera? Regeringens svar är: Ja, vi är skyldiga att agera.