Siv Holma (V):
Jag får väl börja med att tacka kulturministern för svaret som på ett beklagligt sätt bekräftar alliansregeringens ointresse för genusperspektiv på museiverksamheten. För kulturministern är det tydligen alldeles tillräckligt att uttala sig om att alla museer ska ha ett ansvar att synliggöra såväl kvinnors som mäns insatser genom historien.
I svaret säger kulturministern att arbetet med att stärka genusperspektivet skulle kunna hämma kreativiteten. Kan kulturministern exemplifiera på vilket sätt kreativiteten skulle kunna hämmas om genus på museerna konkretiserades med att en resursenhet alternativt ett ansvarsmuseum för genusfrågorna inrättades? Fru talman!
Vänsterpartiet motionerade under 90-talet om att ett kvinnomuseum skulle inrättas alternativt utredas. Inom samarbetets ram mellan s, v och mp tillsatte den dåvarande kulturministern 2001 en utredning med uppdrag att utarbeta förslag till hur genusperspektivet kunde få större genomslagskraft i museernas verksamhet. Utredningen fick också i uppdrag att utreda möjligheterna att etablera en resursenhet för genusfrågor på museerna.
I januari 2004 lade denna utredning fram sin slutrapport Genus på museer . Man tyckte att det var viktigt att institutionalisera frågan om genus och låta den få ett konkret och materiellt resultat i form av en resursenhet som man föreslog skulle placeras vid Arbetets museum i Norrköping.
Enheten skulle ha en chef med gedigen kompetens, en ansvarig för museiverksamheten med speciell inriktning och kompetens på utställnings- och gestaltningsområdena, en informatörs- och utbildningsansvarig som i nära samarbete med universitet och högskolor skulle ansvara för att föra ut informationen till museerna och arrangera kurser och seminarier, en museiverksam person och därtill en administratör, alltså sammanlagt fem tjänster.
Det tillsattes en arbetsgrupp vid Arbetets museum i Norrköping där man utvecklade hur resursenheten skulle kunna utformas. I 2006 års budget fick vi äntligen 1⁄2 miljon kronor - en alldeles för liten summa men ändå en början - till Arbetets museum för att undersöka möjligheterna att inrätta just en resursenhet för genusfrågor.
Efter valet reducerade alliansregeringen anslaget i 2007 års budget med lika mycket sedan uppdraget slutrapporterats. Fru talman! I svaret säger kulturministern att de museer som får bidrag från staten har krav på sig att integrera ett jämställdhetsperspektiv i verksamheten. Vidare sägs det att ett integrerat synsätt är att föredra framför en särskild resursenhet för genusfrågor.
Kan kulturministern svara på hur regeringen följer upp att jämställdhetskraven tillgodoses? Vad gör kulturministern om kraven på jämställdhetsintegrering inte tillgodoses? En problematik är att det inte finns utomstående kontroll av museernas arbete i dessa frågor.
Det råder också okunskap om vad ett genusperspektiv är och hur det kan implementeras eller appliceras på museal verksamhet. Anser kulturministern att det är viktigt att skapa förutsättningar för att genusperspektivet förs in i de mindre museerna på regional och lokal nivå?
Vore det inte utifrån ett sådant perspektiv viktigt att ha en nationell resursenhet alternativt ett ansvarsmuseum för samlad kompetens i genusfrågor som kunde höja kvaliteten också på de mindre museerna lokalt och regionalt?