Lennart Sacrédeus (KD):
Å Kristdemokraternas vägnar yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Jag tänker fokusera mitt framförande på ett par områden som ligger Kristdemokraterna och mig varmt om hjärtat. Det handlar om principer, och jag vill också kalla det för politiska dygder, som personligt ansvar, decentralisering och subsidiaritet.
Inom ramen för detta handlar det om att kunna leva på sin lön och om vem som har rätt till sin inkomst. Allians för Sverige kan aldrig stå för en syn på medborgarnas inkomster som något som staten har rätt att godtyckligt disponera och äga fri dragningsrätt på. Herr talman! Staten äger inte medborgarnas löner.
Varje skatteuttag som görs ska vara väl motiverat och visa på respekt för medborgarnas pengar vare sig det är inkomst från lön eller inkomst från kapital. En annan grundläggande kristdemokratisk och alliansbaserad inställning är att skatt ska betalas efter bärkraft. Gemensamt och solidariskt ska vi bära den börda som vår gemensamma välfärd kräver. Alla ska inte betala lika mycket.
Högavlönade ska betala mer än lågavlönade. Därför är jag glad att alliansen genomdrev jobbskatteavdraget - ett avdrag först och främst inriktat på låg- och medelinkomsttagare som sjuksköterskor, brandmän, lärare, tjänstemän och andra grupper.
Varje månad får nu dessa inkomst- och yrkesgrupper ett viktigt extra tillskott i plånboken på runt tusenlappen av pengar som de har slitit hårt för och som rättmätigt tillhör dem själva. Herr talman! Alltför höga skattenivåer inkräktar på den enskilda människans och familjens rätt och ansvar att förverkliga grundläggande värden och livsmål.
Dessa värdekonservativa och liberala principer utgör kärnvärden hos Allians för Sverige. Herr talman! Att höja skatten betyder inte nödvändigtvis att mer pengar flödar in i statskassan. Att höja skatter innebär inte sällan effektivetsförluster i ekonomin. Detta är oerhört allvarligt, speciellt i det konjunkturläge som råder nu.
Det sista företagen behöver är ytterligare pålagor som gör det ännu svårare att överleva. För den enskilda individen och för familjen innebär det naturligtvis en välfärdsförlust för dem som i dag lever på marginalen. Herr talman!
Oppositionen hävdar att vi i alliansen har gett upp solidaritetstanken och välfärdssystemet och övergett de institutioner som drivs med allmänna, eller skattebetalarnas, medel. Självfallet menar vi i Allians för Sverige att det inte är på det sättet.
Genom att hushålla med statens medel, upprätthålla budgetdisciplin och värna överskottsmålet under de goda åren står vi nu bättre rustade än de flesta andra EU-länder att möta den globala lågkonjunktur som har vräkt fram över vårt Sverige - och detta utan att behöva chockhöja skatterna.
Alliansens skattepolitik och budgetpolitik står därmed i stark kontrast till oppositionens iver att spendera. Vi ser inte medborgarna som en skattkammare som man kan ösa mer och mer ur.
En sannolik bedömning är att oppositionen i valet 2010 aldrig kommer att möta väljarna med budskapet att återställa skattesänkningar som har genomförts under denna mandatperiod. Vi kristdemokrater vill utöka jobbskatteavdraget till att även omfatta de pensionärer som har haft inkomster under det år de fyllt 65 år. Herr talman!
Låt mig nu gå över till förutsättningarna för den ideella sektorn. Någon har hört detta i kammaren förr, men låt mig återkomma till ett för Kristdemokraterna och många inom alliansen kärt ämne. Ett vitalt civilt samhälle är av största vikt för en levande demokrati, för ett mänskligt samhälle och för att skapa social tillit och sammanhållning, för det vi kristdemokrater kallar samhällsgemenskap.
Därför måste stat och kommun i första hand främja och stödja, men definitivt inte ta över, det engagemang som finns i olika medborgarsammanslutningar. Det civila samhället utgörs av naturliga gemenskaper som familjer, släkt, grannskap, intresseföreningar såsom idrotts- och fackföreningsrörelsen, hjälporganisationer och trossamfund.
För att stärka den ideella sektorn och främja människors ansvarstagande för varandra har vi kristdemokrater envetet, påstridigt och uthålligt verkat för att Sverige, i likhet med nästan alla andra industrialiserade länder, ska införa ett skatteavdrag för gåvor till ideella organisationer i vårt land. Herr talman!
Ytterst handlar detta om att statsmakterna genom skattesystemet uppmuntrar, sanktionerar och gör det förebildligt att stödja föreningsliv, välgörenhet och ideella insatser genom frivilliga gåvor. Det är nu hög tid att regeringen agerar och lever upp till sitt vallöfte att förbättra villkoren för den ideella sektorn samt att stärka det civila samhället.
Att införa ett avdrag för gåvor till ideella organisationer vore ett viktigt steg i förverkligandet av en sådan ambition. Sverige är dessutom nästan helt ensamt inom EU och västvärlden om att inte ha avdragsrätt för gåvor. Detta trista faktum gör frågan ännu mer angelägen.
Avdrag för ideella gåvor skulle underlätta byggandet av ett varmare och mer omtänksamt samhälle. Om Sverige ska få en växande ideell sektor, herr talman, måste det skapas möjligheter för ett ökat engagemang och ett ökat givande. Vi har nu kommit klart längre än när jag stod här i talarstolen och efterlyste just detta i förra vårens inkomstskattedebatt.
Alliansmajoriteten i skatteutskottet kan nämligen i årets betänkande peka på den 16 juni 2009 som det datum då utredningen ska slutredovisas. För mig, för många kristdemokrater och för många i alliansen är den 16 juni i år ett spännande och viktigt datum. Herr talman!
Den ekonomiska kris som drabbat Sverige har också drabbat de utsatta organisationer som är helt beroende av ideellt stöd och finansiering.
I medierna har vi i början av denna månad kunnat läsa om hur idrotts- och kulturlivet drabbats när Sparbanksstiftelserna - genom oförsiktig belåning av sina aktier, vill jag lägga till - inte längre kommer att kunna ge större bidrag till den ideella sektorn i framtiden.
Sedan Sparbanksstiftelserna skapades i mitten av 1990-talet genom bildandet av Swedbank har över 2,3 miljarder kronor delats ut till bland annat den ideella sektorn. Ingen vet i dag hur alla dessa ungdomssatsningar, inte minst inom föreningslivet, kulturen, idrotten och trossamfunden, ska kunna kompenseras ekonomiskt framöver.
Detta visar vikten av att inte vara beroende av några få välgörenhetsgivare eller donatorer, utan man bör ge breda grupper av befolkningen ett ökat incitament att stödja den ideella sektorn. Herr talman! Jag ska avsluta med att ta upp några nordiska exempel. I till exempel Danmark har man ett system som tillåter att medborgare gör avdrag för gåvor till olika typer av ideella föreningar och kyrkor.
I Norge ges möjlighet för enskilda personer att göra avdrag för gåvor till frivilligorganisationer upp till ett takbelopp. I Sverige har Frivilligorganisationernas insamlingsråd föreslagit att ideella gåvor och bidrag till deras konton görs avdragsgilla i privatpersoners och företags självdeklarationer.
Vi kristdemokrater och Allians för Sverige hävdar att staten inte ska detaljstyra föreningslivet, hjälporganisationer, fackföreningar, kyrkor och samfund. Uppgiften för staten är att sätta upp spelregler och ramar som gynnar den ideella sektorns utveckling. Den uppgiften är angelägen nog. Herr talman!
Det är beklagligt att Sverige i dag är ett av få länder i den europeiska unionen där det inte finns något skatteavdrag för ideella gåvor. Vi kristdemokrater och övriga allianspartier, Moderaterna, Centerpartiet och Folkpartiet liberalerna, tänker ändra på detta under innevarande mandatperiod. Socialdemokraterna, Vänsterpartiet och Miljöpartiet är välkomna med på vagnen.