Marietta de Pourbaix-Lundin (M):
I svaret till Ewa Thalén Finné säger Mona Sahlin att bostadsbyggandet nu ökar och att det beror på regeringens insatser. Bland annat tar hon upp investeringsstimulanser och olika investeringsstöd. Jag skulle vilja påstå att det nog inte är tack vare detta som bostadsbyggandet ökar. Vi kan Stockholm som exempel.
Landshövdingen i Stockholm fick 1 miljard öronmärkta kronor för att använda till bostadsbyggande i Stockholm och Stockholms län. Han gjorde en utredning där han visade att ungefär 56 000 lägenheter skulle kunna byggas, och 40 000 av dessa lägenheter var beroende av infrastruktursatsningar. Hittills har av denna miljard kronor 14 miljoner kronor betalats ut.
Det är ganska lite pengar om man tittar på vad landshövdingen fick. Det kan knappast bero på det. Det byggs inte tack vare regeringen utan trots regeringen. Sedan har vi investeringsstimulansen. Redan när den infördes sade Boverket att två tredjedelar av lägenheterna skulle byggas ändå. Det betyder att man egentligen kastar pengar, skattebetalarnas pengar, i sjön med investeringsstimulansen. Bostäderna skulle byggas ändå. När man ser facit kommer det att vara så.
Det som behövs är egentligen långsiktighet och inte denna kortsiktighet och ryckighet i olika bidrag. Bidragen för lägenheter på 70 kvadratmeter gjorde att marknaden stod totalt stilla i ungefär ett, ett och ett halvt år innan bidraget kom på plats. Sedan skulle alla planera om för att få dessa lägenheter på 70 kvadratmeter, eftersom det var vad som bestämdes. Jag vet att Mona Sahlin har sagt att man kanske kan göra det på något intelligentare sätt.
Det ska bli väldigt spännande att se hur man kommer med detta lite intelligentare sätt. Nu kommer jag till mina tre frågor om svarthandel. Jag vill veta om Mona Sahlin ser något orsakssamband när det gäller bristen på lägenheter och varför det byggs så få hyresrätter. Det görs det i till exempel Stockholm. Finns det något orsakssamband till att det är en väldigt reglerad marknad?
Hyrorna är i princip politikerstyrda. Vi behöver bara nämna S:t Eriksmålet, där Annika Billström i Stockholm i ett klubbslag gjorde att hyran sänktes med en tredjedel. Vem vågar bygga i en sådan reglerad marknad? Finns det möjligen ett orsakssamband mellan hyresregleringen och att det byggs så få lägenheter?
Den andra frågan är: Finns det möjligtvis ett orsakssamband mellan en väldigt reglerad marknad - och det har flera varit inne på - och denna svart- och mygelmarknad som har uppstått när det gäller hyresrätter? Nu har man talat mycket om att man kanske ska skärpa lagstiftningen ännu mer. Frågan är om det hjälper att lindra problemet i stället för att gå till roten. Min tredje fråga är följande.
När det gäller småhus och bostadsrätter finns det ingen svart marknad, utan där fungerar det utan en svart marknad. Kan man se något orsakssamband där också? Det är min tredje fråga. Till sist vill jag säga något om det Mona Sahlin tog upp om att det ska vara lättare att hyra ut kanske en del av lägenhet. Det tycker jag är väldigt bra. Det har vi motionerat om i många år, och vi har hela tiden fått avslag på det.
Vi ser det som ett sätt att kunna utnyttja bostäder mycket mer och få tillgängliga bostäder till exempel för studenter, där det också finns en bostadsbrist.