KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ulla Andersson (V):
Det är rätt intressant att kunna konstatera att Stefan Attefall använder nio minuter av sitt anförande till att diskutera socialdemokratisk politik. Men låt oss diskutera er politik. Det kom ganska nyligen en stor rapport från Kanada, där man har gjort en stor genomgång av statistik från OECD.
Man har studerat 50 sociala indikatorer och jämfört den välfärdsmodell som vi har valt och den anglosaxiska välfärdsmodellen, det vill säga en jämförelse mellan länder med hög respektive låg skatt. Rapportens sammanfattning inleds så här: Skattesänkningar är katastrofala för en nations medborgares välbefinnande.
I studien kan man tydligt se att de så kallade lågskatteländerna är bättre på 7 av 50 sociala indikatorer som rapporten studerar. Men i dessa 7 fall var skillnaden så pass liten att den kunde vara slumpmässig. Men låt oss vara lite snälla och konstatera att den nordiska välfärdsmodellen vann den matchen med 43-7. Ändå är det den modell som ni väljer att försöka lämna.
Från andra länder reser man hit, blickar på oss och tittar på vad vi har uppnått, medan ni systematiskt försöker skjuta sönder den. Du säger så här i ditt anförande: En del behöver mer hjälp än andra. Och sedan lägger ni två tredjedelar av skattesänkningarna till den rikaste tredjedelen. Tycker du då att det är de på Östermalm som redan har en stadsjeep och en segelbåt som också ska kunna korka upp den där champagnen du pratar om?
Varför satsar du inte i stället på pensionärerna som kanske inte ens har pengar som räcker till mjölk månaden ut? Och du säger att du är stolt över era överskott på 91 miljarder. Men hur stolta tror du att pensionärerna känner sig, som faktiskt har bidragit till den välfärd vi har i dag, när ni gör en särbehandling i skattesystemet och över huvud taget inte gör någon reform för att förbättra deras vardag i äldreomsorgen, i särskilda boenden och inte heller i pensionssystemet?
Ulla Andersson (V):
Jag hör att du inte känner igen dina borgerliga partikamraters egen politik. Reinfeldt har sagt att man kämpar för fullt för att nå OECD-nivå på skatterna. Centerpartiets Maud Olofsson har sagt samma sak. Och på ett år har ni nu genomfört över hälften av de skattesänkningar som Moderaterna gick till val på 2002. Reinfeldt sade efteråt att de var både orättvisa och orättfärdiga och att han förstod att ingen vill rösta på dem.
Nu genomför ni dem med en större snedfördelning än vad deras förslag hade inneburit. Du säger att du är förvånad över de stora skattehöjningarna. Visste du inte att ni har sänkt skatterna så mycket? Ni har till och med sänkt dem ännu mer. Det är just dessa skatter som har varit med och byggt vår välfärd, omfördelat och gjort att vi har kunnat ta hand om varandra och skapa ett tryggt samhälle med en god välfärd.
Det är just den modellen som ni skjuter in er på att förändra. Sedan säger du lite lätt att ni ska ha någon garanti i äldreomsorgen. För mig är garantier ett sätt att försöka förklara och försvara en politik utan att tillföra några nya pengar. Hur vore det om ni i stället lade dit lite pengar så att den här garantin fick något innehåll? Det är de facto så att till 2010 drar ni bort 4,3 miljarder från kommunerna.
Ni lägger inte dit några pengar till äldreomsorg eller till att anställa fler, utan ni bidrar snarare till att det kommer att bli färre anställda i äldreomsorgen, i hemtjänsten, eftersom ni inte skriver upp statsbidragen på det sätt som ni överenskommit med Sveriges Kommuner och Landsting. På vilket sätt ska de äldre få det bättre om det redan nu är problem i hemtjänsten och äldreomsorgen med hög stress?
Man kan inte ge en god social omsorg, mikrolådsmat åker in och ut ur mikron och den stressade personalen får inte tid för omtanke och att sitta ned och ta det lugnt. En riktig valfrihet hade kunnat vara att den äldre enskilda människan själv fått välja vad äldreomsorgen skulle innehålla i tid och omfattning.
Ulla Andersson (V):
Det gläder mig att Ulf Sjösten vurmar för kvinnor med låga löner. Han säger att alla ska kunna leva på sin lön. Man kan konstatera att 20 procent av dem med lägst inkomster får tillbaka 1,2 miljoner mer i skatt under en livscykel. Jag undrar om Ulf Sjösten är beredd att kämpa tillsammans med mig för att arbetsgivarna ska höja dessa gruppers löner så kraftigt. Det skulle vara glädjande, tycker jag.
Du är orolig för att vi föreslår 150 000 jobb i välfärden. Du säger att lönen är i genomsnitt ungefär som en lokalvårdares. Vi har räknat med ett genomsnitt i offentlig sektor som är ungefär 21 500 kronor i månaden. Jag håller med dig om att lönerna måste höjas.
Därför har vi också sådana förslag i vår budgetmotion, medan ni inte har ett enda förslag för att förbättra kvinnors anställningsformer, arbetsmiljö eller löneläge eller för att de ska få fler arbetskamrater så att de inte behöver vara sjukskrivna så ofta eller känna sig utslitna. Det har ni inte ett enda förslag kring.
Jag tycker att din omsorg är lite hycklande, om jag får uttrycka det så. Jag undrar varför det är viktigare att satsa pengar på hundtrimning eller korvgrillning än att satsa på fler anställda i välfärden inom äldreomsorgen eller i förskolan. Det skulle jag gärna vilja ha svar på.
Jag skulle också vilja ha svar på hur dessa kvinnor, som du anser har låga löner, ska klara av att hantera de försämringar ni gör för dem i vardagen. Dagens Nyheter skrev efter budgetpropositionen att nu ska ni spara 1 000 kronor i månaden eller ha 50 000 kronor på banken om ni ska klara er. På vilket sätt ska dessa kvinnor lyckas med det, undrar jag.
Ni säger att ni sänker skatten, men ni försämrar samtidigt sjukförsäkringen och höjer avgifterna så att skattesänkningarna nästan äts upp. På vilket sätt ska kvinnor få det bättre i vardagen?
Ulla Andersson (V):
Det är intressant att höra hur Ulf Sjösten resonerar. Oredovisade inkomster och tjänster ska man nu legitimera genom att införa skatteavdrag för dessa tjänster. Med det resonemanget skulle moderater ha ett eget skatteavdrag eftersom de har en tendens att fuska ganska väsentligt med skatter. Det kanske kommer ett sådant förslag i nästa budgetproposition. Du pratar om att ni jobbar för att det ska bli fler jobb. Det är ju väldigt bra.
Jag tror att vi alla vill att vi ska öka sysselsättningen. Vi pratade faktiskt om kvinnor som redan har jobb eller Vänsterpartiets förslag att just fler ska få jobb.
Vi ska inte bara lita till dynamiska förhoppningar utan täppa till hålen i välfärden nu när ekonomin går bra och vi har förutsättningar att göra det vi alla pratade om i valrörelsen, nämligen förbättra kvaliteten i skolan, minska barngruppernas storlek i förskolan och se till att farmor kan få hemlagad mat i stället för mikromat.
Det skulle kunna vara reformer som skapar jobb och ökar kvinnors löner inom offentlig sektor. Eftersom det har påverkan på den privata sektorn skulle det kunna vara faktorer som ökar lönerna också på den privata sidan. Det pratar inte Ulf Sjösten alls om. Ni pratar ofta om samhällsekonomin. Det är ju bra.
Om man vill genomföra reformer för att få in ytterligare skatteintäkter skulle man ju kunna satsa på Skatteverket eftersom just skattefusket är det mest omfattande i samhällsekonomin. Men det gör ni inte alls.
I stället vill ni utmåla sjuka, deltidssjukskrivna kvinnor som fuskande och jaga dem med blåslampa så gott ni någonsin kan. Hur tror ni att det känns att vara sjuk, att behöva vara orolig för sin inkomst, sin hälsa och rehabilitering och samtidigt bli anklagad för fusk?
Ulla Andersson (V):
Jag kan konstatera att det i regeringen verkar finnas en omsorg om att höja kvinnors löner. Därför är det för mig mycket märkligt att stoppa den handlingsplan som vi var med och förhandlade fram för att komma åt just detta problem. Man kunde förstås ha gått mycket längre, vilket vi gärna hade velat göra, men den var åtminstone ett försök att komma åt problemet. Ni stoppade den.
Ni stoppade också förslaget om rätt till heltid - deltidsarbete har ju en stor del i att kvinnors löner och inkomster är så låga. Vi satsar på många jobb i välfärden, och vi gör det till den genomsnittliga inkomstnivå som faktiskt råder i offentlig sektor i dag. Detta är en möjlighet för kommunerna att få fler anställda i äldreomsorgen, förskolan och skolan - det som alla pratar om. Vi tycker att det är ett bra sätt.
Visst tillkommer kringkostnader, men eftersom vi nu har statsbidrag som finansierar anställningarna kommer kommunerna säkert att ha råd att bidra med platser för dessa anställda. Vi höjer ju också statsbidragen kraftigt, vilket vi även gjorde under den förra mandatperioden. Jag tänker på det Roger Tiefensee sade i sitt inledningsanförande. Alla har inte kompetensen att plugga, säger han. Ni har nu som första regering sänkt ambitionerna för utbildningsnivån i samhället.
Det är mycket märkligt. Det är inte nog med att ni sänker den generella kunskapsnivån. Ni drar även in pengar till högskolorna. Detta innebär färre resurser för att hålla en bra nivå. Ni gör heller ingenting för att höja studiemedlen och på så sätt underlätta för fler att söka högre utbildning.
Just högre utbildning har ju varit en strävan i samhället för att kunna möta den internationella konkurrensen. Att utgå ifrån att människor inte ska kunna studera är en väldigt bakåtsträvande politik. Vad är det för tillväxt, och vad är det för framtidsbyggande?
Ulla Andersson (V):
Kan du, Roger Tiefensee, tala om för mig varför kvinnor ska ha högre trösklar in på arbetsmarknaden? Varför ska de avstå från lön och anställningstrygghet för att arbetsgivaren inte vill inrätta heltidstjänster? Tidigare har vi haft ett kompensatoriskt förhållningssätt, där staten har ersatt kvinnor som inte har fått heltidstjänster genom möjligheten att deltidsstämpla.
Vänsterpartiet och Socialdemokraterna har föreslagit att man ska inrätta heltidstjänster, vilket innebär att arbetsgivaren får ta ansvaret. Ni väljer en tredje väg och låter kvinnorna bära de ekonomiska förluster och även de hälsorisker som finns i att arbeta deltid. Jag tycker att det är märkligt. Jag tycker också att du ska avstå från att tillskriva mig åsikter om hur jag ser på olika yrken!
Det jag försöker säga är att det är märkligt att vi har en regering som medvetet strävar efter att sänka kunskapsnivån och som inte gör någonting för alla de studenter som finns på högskolor och universitet i dag. I stället för att förbättra kvaliteten i utbildningen väljer man att minska antalet platser på de regionala högskolorna - den reform som Centerpartiet var med och genomförde.
Man drar även in tjänster på högskolorna. Jag tror att företagen efterfrågar utbildad arbetskraft i stor utsträckning, och då är högskolorna en viktig del. De är viktiga för miljöteknik och energieffektivisering, men också för regional utveckling. Jag har till sist en fråga till Roger Tiefensee.
Många småföretagare efterfrågar möjligheten att slippa sjuklöneansvaret de första två veckorna. Man vill också kunna ingå i socialförsäkringssystemet som övriga anställda på arbetsmarknaden. En sådan utredning var på väg fram och hade fått direktiv under den förra mandatperioden, men ni valde att stoppa den. Anser inte Centerpartiet att småföretagen ska ha den möjligheten?
Ulla Andersson (V):
Jag tänkte läsa ur Folkpartiets valmanifest: "Socialförsäkringar är en hörnsten i vårt samhällsbygge. De är en garant för trygghet för oss alla om något inträffar. Blir vi sjuka eller arbetslösa så finns det en försäkring som gör att vi slipper flytta från hus och hem. Den som blir långvarigt sjuk ska inte dessutom behöva dras med oro för att inte kunna betala sina räkningar."
Sedan står det så här: "Om en alliansregering i enlighet med Bankeryds-överenskommelsen sänker taket i sjukförsäkringen 2007 bör det återställas när kostnadsläget i försäkringen är under kontroll, vilket enligt vår bedömning kan vara fallet redan 2008." Då tänkte jag ta fram det underlag som ni hade när ni tog ställning till det budgetförslag ni nu har lagt.
År 2005 var det 11 miljarder i överskott i sjukförsäkringen, 2 miljarder 2006 och 10 miljarder 2007. 14 miljarder beräknas 2008, 19 miljarder 2009 och 22 miljarder 2010. Sedan har ni visst sänkt avgifterna för sjukförsäkringen. Det är egentligen ett avstått löneutrymme för arbetstagarna, men ni har gett det till arbetsgivarna i stället. På vilket sätt ska det bli hållbart för Folkpartiet?
Det du står här och säger är bara floskler. Det har aldrig varit underfinansierat under de här åren. Ni har gått med på nedskärningar just för principen att ni inte står upp för socialförsäkringens syften och för att ni tycker att det är okej att straffa människor ekonomiskt om de är sjuka eller arbetslösa. På något annat sätt kan jag inte tolka det ni har gått med på. Du står också här och pratar om rehabilitering och att ni satsar på det nu.
Men varför är det de sjuka, som redan har betalat med sin hälsa, som själva ska stå för kostnaderna för en rehabilitering? Vore det inte rimligt att ni tillförde nya pengar så att vi fick en mer fungerande rehabilitering i stället för att ta från dem som redan är sjuka och som ska rehabiliteras?
Ulla Andersson (V):
Vi har inte lyckats göra det just nu, inte kunnat, säger du. Då är statens överskott, räknar ni själva med, 91 miljarder nästa år och 135 miljarder i år. När du debatterar med Pär Nuder säger du i samma andetag att ni ska lyssna på TCO och deras kritik av det ni har gjort. Och så säger du: Är ni med på att sänka värnskatten? Vad är viktigast då? Är det socialförsäkringssystemen eller värnskatter?
Det står faktiskt att ni ska se till att det här återställs 2008 när ni bedömer att hållbarheten i systemet är säkrad. Sedan visar det sig att hållbarheten aldrig har varit dålig utan snarare gått med stora överskott. Det du står här och säger är bara floskler. Jag har sällan hört så mycket floskler på så kort tid som i ditt anförande i talarstolen. Sedan säger du att ju längre tid man har varit borta, desto svårare är det att komma tillbaka. Det vet vi.
Men varför ska man straffas ekonomiskt för det när rehabiliteringskedjan inte har fungerat? Indirekt är ni också med på att bestraffa de barn till sjuka och arbetslösa som finns i de här familjerna. Varför? Varför för ni en sådan här politik när det inte ens är ekonomiskt nödvändigt? Sedan kan man undra om det någonsin är nödvändigt. Varför? Jag fick höra här på kanten att Johan Pehrson låter som en riktig kristdemokrat när han står och försvarar vårdnadsbidraget. Det är väl bara att beklaga.
Jag har hört andra folkpartister som har sagt så här: Be oss inte försvara vårdnadsbidraget ur en jämställdhetsaspekt, för det går inte! Det kan jag inte! Men Johan Pehrson har tydligen tagit på sig den kristdemokratiska uniformen i dag och försöker på något vis stå upp för en reform han själv inte alls tror på.
Jag ser att du har en blå slips för att du i alla fall ska verka lite glad i den bedrövelse du måste känna inombords när du försöker försvara en reform som ni under alla år tidigare har gjort vad ni kan för att den inte ska genomföras. Nu står du här och försöker försvara den. Hur känns det?
Ulla Andersson (V):
Jag kan tänka mig att det har kliat på Anders Borg när han har fått sitta och vänta så länge på att få ordet. Så nu är han väl på hugget, misstänker jag. Jag tänkte läsa lite grann ur er budgetproposition. Där står följande: "Vi vill fortsätta att reformera arbetsmarknaden. Avtalsrörelsen gav löneökningar som dämpar sysselsättningsökningen år 2009 och 2010. Vill vi komma tillbaka till full sysselsättning måste vi genomföra ytterligare åtgärder. - - - Det är därför som vi föreslår en närmare koppling mellan arbetslösheten i en viss kassa och de avgifter som utgår.
- - - Hur ska en höjd a-kassa och försämrad försäkringsmässighet i försäkringen bidra till att nästa avtalsrörelse leder till att vi får en bättre fungerande lönebildning som är mer förenlig med prisstabilitet och full sysselsättning?" Man skulle med andra ord kunna säga att regeringen ser de fackliga låglönesatsningar som framför allt har gynnat kvinnor som ett stort problem och nu vidtar åtgärder för att trycka ned dessa krav.
Det sker samtidigt som regeringen med sin politik gör allt vad den kan för att gynna redan starka grupper. Bland annat går två tredjedelar av skattesänkningarna till den rikaste tredjedelen. Vi har tidigare hört Anders Borg uttrycka oro för denna löneökning. Men jag har aldrig hört Anders Borg uttrycka någon oro för den skeva fördelning som ni hela tiden väljer att förstärka.
90 procent av aktieutdelningarna går till de rikaste 10 procenten. Det måste också ses som ett problem. Att vinsterna ökar men att man inte återinvesterar i företagen och att lönernas andel i förhållande till vinster och produktion inte heller ökar utan snarare är historiskt låga borde också kunna ses som ett problem av en finansminister. Jag skulle vilja höra finansministerns ord här.
Varför är låglönesatsningar på framför allt kvinnor ett stort problem för den framtida sysselsättningen när ni nu har genomfört stora reformer som ni själva säger kommer att leda till en arbetslöshet på 6 procent 2009?
Ulla Andersson (V):
Jag skulle kunna rekommendera Anders Borg att läsa sin egen budgetproposition. Där står det att inkomstskillnaderna mellan kvinnor och män ökar; det är rätt intressant. Jag skulle kunna säga så här: Sänkt a-kassa är ett sätt att sänka lönenivåer. Du liksom jag vet att om man tvingar människor att ta jobb till en viss del av a-kassan samtidigt som denna sänkts blir det ett sätt att pressa lönerna nedåt. Om man sedan lyckas med det på sikt är en annan fråga, eller hur?
Ni skriver i er egen budgetproposition att ni ser att årets lönerörelse är ett problem just därför att löneökningarna har varit för stora. Helt klart har ni ju den ingången. Jag skulle vilja läsa upp några punkter för Anders Borg. Ni har försämrat sjukförsäkringen och sjuk- och aktivitetsersättningen. Ni har försämrat möjligheterna till deltidsstämpling. Ni har stoppat lagförslaget om heltid. Ni har stoppat handlingsplanen för en höjning av kvinnors löner. Ni gömmer inkomstskillnaderna mellan kvinnor och män i er egen statistik och talar om hushåll.
Ni har ökat antalet visstidsanställningar och stoppat den reform som var på väg fram när det gäller att minska dem och att öka antalet trygga anställningar. Ni har genomfört stora skattesänkningar framför allt när det gäller män och då förmögenhetsskatten. 70 procent har gått till män. Ni inför ett hemmafrubidrag, och ni inför överklassnära tjänster. Lågavlönade kvinnor ska gå hem till högavlönade män.
Det här är en politik som visar inte på er blinda fläck utan på ert stora svarta hål i just synen på hur man ska komma till rätta med skillnaderna mellan kvinnors och mäns möjligheter, skyldigheter och rättigheter i livet. Detta gör mig väldigt orolig. Ni går systematiskt in för att försämra för kvinnor just därför att de är födda till kvinnor. Det borde göra dig, Anders, orolig. Du betecknar dig ju som feminist.
Jag hoppas att vi ska kunna vara överens om åtminstone en fråga här i dag. Därför tänkte jag avsluta replikskiftet med den. Ensamstående kvinnor får inte lämna över föräldrapenning till någon annan. Det gör att de har en ytterst utsatt situation när deras barn blir sjuka. Tänker finansministern göra något åt detta?
Ulla Andersson (V):
Man får ta tillfället i akt när någon vill diskutera IMF. Det här är ett bra tillfälle. Även om jag inte är överens med allt som Lars Elinderson sade i talarstolen finns det ändå en liten plattform att bygga vidare från, till exempel att Lars Elinderson anser att de demokratiska bristerna är ett problem. Lars Elinderson säger att det ärende vi har framför oss inte har med IMF:s arbetsformer att göra.
Vi menar att det har det. Det gör också andra. Det här är det tillfälle vi beslutar om att sätta in pengar för verksamheten. Det är också ett tillfälle för riksdagen - den demokratiskt valda församlingen i det här landet - att tala om hur pengarna ska användas.
Så länge vi är tysta missar vi ett givet tillfälle till att uttrycka de önskemål och krav vi har på IMF och Världsbanken. Det är tråkigt och tragiskt. Det är också fel utifrån demokratiska principer. Finansministern var överens med mig vid förra utfrågningen om röstprincipen i IMF. Det känns bra.
Däremot har finansministern inte varit överens när Vänsterpartiet har ställt frågorna med utgångspunkt i de krav som ställs utan har snarare gått till angrepp. Nu är han inte här för att bemöta detta. Ingen annan ledamot i finansutskottet har lyft upp problemen vid utfrågningarna. De andra partierna har suttit tysta. Det är tråkigt. Om det finns en någorlunda gemensam syn från moderathåll hoppas jag att även Moderaterna kommer att lyfta upp dessa frågor framöver.
Det är också tråkigt att Kristdemokraterna är så tysta i frågan. De brukar annars vara aktiva. Här har både Svenska kyrkan och Diakonia ställt krav på IMF och Världsbanken som Kristdemokraterna borde lyssna på.
Ulla Andersson (V):
Nu minskade plattformen; nu är vi överens om mindre, hör jag. Det här är en demokratisk fråga. Jag tycker att det är en lite konstig jämförelse att diskutera privat långivning för en villa när man kör över demokratiska parlament i andra länder eller när man ställer långtgående politiska krav från IMF på sådant som borde vara det nationella parlamentets beslutanderätt.
Det är demokratiska principer vi diskuterar här, och jag tycker att jämförelsen haltar. IMF ställer inte enbart krav på sin egen långivning utan även på hur det bistånd som man har beviljat från många olika länder ska och inte ska användas. Det är ett väsentligt problem.
Om vi anslår biståndsmedel till att nå FN:s millenniemål och IMF säger att vi inte får använda medlen till det är det ett grundläggande och stort problem - mycket större än vad Lars Elinderson vill säga. Att ni har tyckt att utfrågningarna i utskottet har varit tillräckliga får stå för er. Vi har inte tyckt det. Utskottsutfrågningarna tillkom efter en motion från Vänsterpartiet. Vi menade att det var en hantering som inte kunde fortsätta.
Svaret blev att man skulle ha utfrågningar. Det skulle också komma en rapport kontinuerligt från regeringen om hur man agerade i IMF och Världsbanken. Den rapporten har kommit en gång, år 2005, sedan har vi inte sett mer av den. Det finns alltså mycket att göra kring öppenheten.
Vi har här ett tillfälle att från denna folkvalda församling politiskt tala om hur vi vill att IMF och Världsbanken ska agera, hur de ska använda den makt de har och att de ska respektera de demokratiska rättigheterna i andra länder.
Nu missar vi den möjligheten eftersom det enbart är Vänsterpartiet som värnar de demokratiska principerna som Parisdeklarationen tydligt har slagit fast och som man vill ska respekteras från andra länder och olika frivilligorganisationer.
Ulla Andersson (V):
Jag ska inte prata länge eftersom vi hade denna debatt även i fjol. Jag ska bara kort upprepa vad jag sade då. Det handlar om EMU och det tredje steget som vi i Sverige hade en folkomröstning om där det svenska folket röstade för att vi inte skulle gå med i EMU:s tredje steg. Sverige har inte begärt ett juridiskt undantag från det tredje steget utan har fått ett muntligt löfte om att få stå utanför.
Vi tror såklart inte att någon kommer att tvinga in oss i det tredje steget mot vår vilja. Det handlar inte om det utan om att svenska folket har röstat och att riksdagen då ska stå upp för det beslutet och kräva de undantag som svenska folket har sagt att de vill ha och att man ska göra det juridiskt och formellt så att det finns dokumenterat. Då har man från denna kammare slutfört sitt uppdrag.
Det har man hittills inte gjort, och därför återkommer vi med detta krav varje år tills det sker. Vi får hoppas att det sker snart så att jag slipper stå i talarstolen och upprepa detta krav varje år. Vi anser att det handlar om respekt för folkets vilja och för allt det arbete som frivilliga, enskilda och organisationer lade ned inför den omröstningen.
Det var en fråga med stor tyngd, och många människor deltog och gick till valurnorna. Då ska vi här i kammaren respektera det och kräva ett juridiskt undantag. Jag yrkar bifall till reservationen.