KBLab/rixvox huggingface dataset:
Cassandra Sundin (SD):
Jag tänkte beröra området friluftsorganisationer. Svenskt Friluftsliv har 26 ideella underorganisationer, som tillsammans har 1,6 miljoner medlemmar. Underorganisationerna består av ungefär 9 000 lokala och regionala föreningar. De arbetar utifrån tre övergripande strategier: att stärka den långsiktiga finansieringen för medlemsorganisationerna, att höja friluftslivets status i samhället och att vårda och värna allemansrätten.
Det ökade stillasittandet är i dag en stor folkhälsoutmaning, inte minst bland barn och unga. De naturliga relationerna till rörelse och naturvistelser blir färre, och så även den vardagliga motionen. En viktig del i arbetet med att vända den här utvecklingen är just att stärka friluftslivets ställning i samhället. Det finns också stora möjligheter att nå samarbete med våra nordiska grannländer, då hela Norden har ett friluftsliv som är rikt på olika sätt.
Förutom många arbetstillfällen har friluftslivet ett stort ekonomiskt värde. Det kan betraktas som en process där en upplevelse skapas av besökare i naturen genom en kombination av bland annat tid, kunskap, anläggningar och resurser. Tillgänglighet är också viktigt inom rehabilitering, då natur och friluftsliv har en stärkande och läkande effekt. Med begreppet "friluftsliv för folkhälsa" kan samhället ta ett större tag inom fler sektorer.
Grön omsorg där djur och natur används i vård- och rehabiliteringssyfte är en väg, och en annan är att höja kunskapsnivån både i skolan och generellt. Redan under 1800-talet infördes friluftsverksamhet i skolan. Upplevelsebaserat lärande är ett starkt motiv för detta. Det behöver inte handla enbart om fler friluftsdagar, utan det kan kanske handla om att införa friluftsinslag i nuvarande schemabild. Många nyttjar naturen och friluftslivet på olika sätt.
Beroende på utövande kan slitage uppstå på bland annat leder i sårbar natur. Därför behövs en översyn av hur man kan hantera olika former av slitage, inte minst för att länsstyrelsernas arbete med detta ska stödjas. Nordiska ministerrådet finansierar organisationen Nordforsk, som skapar förutsättningar för nordisk forskning.
Ambitionerna är effektivitet, inverkan och kvalitet inom forskningssamarbete och att bidra till att Norden ska vara världsledande inom forskning och innovation. Här finns möjlighet att lyfta fram forskning om bland annat friluftsliv och folkhälsa, inte bara i det nordiska samarbetet utan även nationellt. Med anledning av detta menar vi att en anslagshöjning är viktig.
Cassandra Sundin (SD):
Jag vill inledningsvis yrka bifall till reservation 3. Kultur och fritidsaktiviteter är grundläggande för barns utveckling och välmående. Kultur för barn handlar inte enbart om litteratur, musik, film, teater och tv-program. Det är också lek, pedagogik och barns syn på livet. Och lika viktigt som det är att det finns kultur att förmedla är det att barn får möjligheter och förutsättningar att skapa sig en egen.
Skapande skola ger barn möjlighet att möta professionell konst och kultur i skolan. Det utgör ett komplement till skolans eget arbete, där barn och elever får ta del av olika sorters konst och kultur tillsammans med professionella kulturaktörer och inte minst får möjlighet att utveckla sin kreativitet. Tack vare mötet med professionell konst och kultur får barnen nya sätt att uttrycka sig på.
Ett exempel på projekt är Höglandsskolans dansföreställning, där eleverna tillsammans med en dansare och pedagog fick skapa en föreställning som hade sorg som inspiration. Ursprunget kom från ett seriealbum av Ester Eriksson och pedagogens personliga erfarenhet av att förlora en förälder som ung. Eleverna fick i grupp arbeta fram rörelser och skapa texter där man fokuserade mycket på relationer och tillit till varandra. Ett par frågeställningar var "vad är saknad?"
och "vad är sorg?" Även museiväsendet har en viktig roll i att förmedla och tillgängliggöra kultur för barn och unga. Till exempel har vi i min valkrets Jämtland vårt fantastiska Jamtli, vars barnperspektiv är ovärderligt. För på vilken annan plats kan man åka rutschkana genom Storsjöodjuret?
En uppskattad del av verksamheten är öppna förskolan på Hackåsgården, som har som mål att levandegöra vår historia och där man leker sig till kulturhistoriska upplevelser. Fru talman! Kulturens roll för hälsa är något som har väckt allt större intresse. I en tid då psykisk ohälsa är ett utbrett problem hos barn och unga finns det anledning att fundera på hur kultur kan användas som verktyg i arbetet med att motverka psykisk ohälsa.
Ett exempel är kultur på recept, som kan användas som ett komplement till traditionella behandlingsmetoder. Deltagande i kulturella aktiviteter stimulerar sinnen och bidrar till en känsla av meningsfullhet och sammanhang. Tillgänglighet till kultur för barn och unga ska vara en självklarhet, oavsett var i landet man bor. Vår reservation i det här betänkandet rör ungas möjligheter att själva välja partner.
Det finns i dag inga regelbundna undersökningar om detta, vilket bör införas. Det är av stor vikt att vi får en klar bild över hur situationen ser ut och hur den utvecklas. För att kunna sätta in åtgärder för att hindra att unga tvingas gifta sig eller leva med någon de inte själva har valt är det viktigt att få grepp om situationen. Det är fortfarande svårt att hitta några undersökningar gjorda efter den som Ungdomsstyrelsen gjorde 2009, och mycket hinner hända på elva år.
Därför är det av yttersta vikt att man börjar genomföra regelbundna undersökningar på det här området.
Cassandra Sundin (SD):
Tack, ministern, för svaret! Att arbeta för en levande landsbygd och för att hela landet ska leva är en av de viktigaste frågorna i dag. När fler och fler väljer att bosätta sig närmare större städer och därmed också närmare större delen av välfärdssystemet behöver man se vilka alternativ som finns för att kunna tillgodose bland annat sjukvård i glesbygd.
Med tanke på att flera län har en direkt landsgräns mot ett annat nordiskt land finns det ibland redan en naturlig koppling i form av arbete, var människor tillbringar sin fritid och liknande. En annan viktig aspekt att komma ihåg är kompetensförsörjning och arbetstillfällen i glesbygd. Min egen valkrets Jämtland har till exempel mycket utbyte av och med Norge i olika sammanhang, och både norrmän och svenskar arbetar och semestrar i sitt grannland.
Akutsjukvården i Norrlands inland är ganska begränsad i många avseenden, och ett utvidgat samarbete med framför allt Norge skulle göra väldigt mycket för de berörda kommunerna. Jämtlands län utgör ungefär 12 procent av Sveriges yta och är glest befolkat, då en stor del av befolkningen bor på landsbygden. En viktig sak att komma ihåg i detta är att många äldre bor på landsbygden och att de kanske har ytterligare problem när det gäller att snabbt kunna nyttja den sjukvård de behöver på grund av stora avstånd och dålig tillgänglighet.
Dessutom är turismen en otroligt viktig näring, som bland annat står för många arbetstillfällen. En stor del av turismen i länet kommer från andra nordiska länder, vilket också skapar ett intresse för ett nära sjukvårdssamarbete. Jag är väl införstådd med Nordiska ministerrådets svar. Detta är helt enkelt en uppföljning av en av Nordiska rådets rekommendationer.
Min andra fråga är: Ser ministern några eventuella hinder i denna fråga, och vad avser regeringen i så fall att göra där?
Cassandra Sundin (SD):
Det finns flera områden, även inom sjukvården, som är aktuella när det kommer till nordiskt samarbete. Jag menar att det viktigaste att fokusera på här är dels att utveckla det nordiska folkhälsoarbetet, dels att undersöka samverkan mellan sjukvårdssystemen inom bland annat organtransplantationer, rehabilitering av barn efter svåra olyckor och kirurgi på nyfödda.
Det finns ju många sjukdomar och skador som är väldigt ovanliga, och då är det värdefullt att kunna samordna spetskompetens på ett begränsat antal sjukhus i Norden och sedan kunna ge hjälp via remiss. När det kommer till folkhälsoarbetet, och kanske framför allt arbetet med att minska den psykiska ohälsan, finns det mycket att göra i alla nordiska länder. En viktig fråga där är hur man hanterar barn och unga i svåra situationer, att till exempel kunna erbjuda samtalsterapi och utredningar och inte enbart psykofarmaka.
Men det är ju frågor som Nordiska rådet arbetar med och som vi får anledning att återkomma till. Jag hoppas verkligen att regeringen kommer att prioritera de här frågorna framöver. Tack, ministern, för svaren!
Cassandra Sundin (SD):
Tack, ministern, för svaret! Jag har viss förståelse för att ministern inte kan förekomma beredningen, men jag tycker ändå att det är rimligt att få veta ministerns ståndpunkt i denna fråga just nu. Detta har ju ändå varit aktuellt ett tag. Många röster har hörts, och många argument har lyfts fram i frågan. Jag håller med om att svensk skola ska fokusera på kunskap och bildning. Det är också därför frågan om just kunskapskrav är så viktig.
Det är självklart bra att ämnena finns i innehållet, men jag ser ändå en risk med att detta trots innehållet inte återfinns bland kunskapskraven. Det är trots allt många delar som ska avklaras under en begränsad undervisningstid, vilket gör att det finns risk för nedprioritering. Ministern sa att kunskapskraven är formulerade utifrån de långsiktiga målen och det centrala innehållet och att de därför behöver läsas och tolkas i förhållande till syfte, innehåll och undervisning.
Det öppnar för att undervisning och kunskapsförmedling kommer att se olika ut beroende på hur man väljer att tolka detta från lärarens sida. Att tolka något är ju subjektivt från individ till individ. Detta gör att det inte är troligt att detta kommer att tolkas likadant på alla skolor i hela landet, särskilt inte med tanke på att natur och vad allemansrätten innebär i praktiken ser så olika ut beroende på var i landet man befinner sig. Det är en väsentlig skillnad mellan till exempel Stockholm och Östersund, där jag själv bor.
Det är just denna osäkerhet i fråga om hur den faktiska undervisningen kommer att bedrivas och vilka kunskaper elever kommer att ha med sig senare i livet som jag är orolig för.
Cassandra Sundin (SD):
Själva poängen med att just kunskapskraven är extra viktiga är att detta ger tydliga signaler till lärarna om vad som är viktigt att lära ut. Det blir också en principiell fråga i någon mening. Det bör vara tydligt i både innehåll och kunskapskrav vad som är viktigt att lära sig för att sedan kunna ta med sig i vuxenlivet. Ytterligare en del i detta är att även kartkunskap saknas i kunskapskraven. Om det är någon gång som detta behövs är det i vår tid.
Före den moderna teknikens intåg var det ofta en självklarhet att man på något sätt lärde sig att använda en traditionell karta. I dag, när barn och ungdomar till exempel har mobiler med navigering, kartor och gps, är det dock inte längre något man lär sig naturligt. Det är i stor utsträckning också en säkerhetsfråga, vilket jag tror att många glömmer. Trots allt har samhället ett ansvar att förvalta det som tidigare generationer har skapat.
Allemansrätten är ju på ett sätt en del av vår kultur och hjärtat i folkhemmet - gör din plikt, kräv din rätt! Vår allemansrätt är fantastisk. Möjligheten den ger att vandra, plocka bär, paddla kanot och mycket annat nästan var man vill är något unikt för Sverige och ett fåtal andra länder. Det gör dock att ansvaret som dessa möjligheter medför är något man måste värna och lyfta fram och framför allt lära ut tidigt.
Cassandra Sundin (SD):
Sammanfattningsvis: Det allra viktigaste i den här frågan är att kunskapen om allemansrätten i dag måste öka och inte minska. För att det ska vara möjligt finns det flera åtgärder att vidta, men jag menar trots allt att skolan är den enskilt viktigaste arenan för det. Jag skulle vilja avsluta med att citera Svenskt Friluftsliv och LRF: "Friluftslivet ökar - och det är bra. Friluftsliv och natur gör att vi mår bra.
Friluftsintresserade kommer att möta markägare liksom vild natur samt brukade jordar och skogar. Och vad är då bättre än att denna information säkras redan i skolan? Vi menar att det är självklart att elever som gått ut skolan ska veta vad allemansrätten innebär - och det är lika viktigt att samma elever har kunskap om hur en karta är upplagd och också att de kan orientera sig i naturen. Att kunna orientera sig är viktigt och berör inte bara natur och friluftsliv.
Kunskapen behövs även i främmande stadsmiljöer och alldeles säkert vid nödutrymningar där hänvisning bara sker med hjälp av utrymningskartor uppsatta i aktuell lokal. Att kunna tolka en karta och olika riktningar vid en brand kan vara livsavgörande. Vi uppmanar därför regeringen att inte acceptera den förändring som Skolverket föreslår utan att kunskapskraven om allemansrätten, om kartkunskap och hur man orienterar sig - behålls i åk 6 och åk 9."
Cassandra Sundin (SD):
Tack för svaret, ministern! Folkbildningen har spelat en viktig roll för demokratins utveckling och är viktig än i dag. Historiskt har folkbildningen varit en socialkonservativ strävan efter stärkt medborgaranda och nationell gemenskap. Under sina tidigare år hade folkbildningen också en avgörande betydelse för de mindre bemedlades chanser att nå bildning och personlig utveckling, vilket i sin tur var en viktig grund för den fortsatta demokratiseringsprocessen.
Fri och frivillig är en del av folkbildningens demokratimål, en djupare sorts och mer samhällscentrerad demokratisyn som beaktar demokratins förutsättningar. Detta görs genom att betona jämställdhet, jämlikhet, utjämning av utbildningsklyftor, ökat deltagande inom kulturen och folkrörelsernas viktiga roll.
Dessa faktorer anses vara förutsättningar för ett demokratiskt beslutsfattande, det vill säga att befolkningens möjlighet till frivillig bildning gynnar demokratin - inte enbart för att bildningen ökar individens förmåga att delta i samhällsdebatten utan även som en försäkran om att individen kan bilda sig inom ämnen och områden som företag eller staten anser oviktiga eller vill undanhålla från medborgarna och på så vis kan vara med och utforma samhällsdebatten.
De problem som finns inom folkbildningsväsendet har varit aktuella väldigt länge nu. Allt fler problem har kommit upp till ytan, och en till synes aldrig sinande problematik verkar inte tas på allvar på flera håll. Det som har varit mest i fokus i hela diskussionen är den ekonomiska delen med felaktiga utbetalningar och fusk, men förtroendefrågan glöms ofta bort när man talar om olika åtgärder.
Folkbildningen är ett nordiskt kulturarv, djupt rotat i medborgarandan i våra nordiska länder. Därför är det otroligt bekymmersamt att bevittna hur folkbildningens anseende och förtroende sjunker. Det är en förlust för både demokratin och samhället i stort. Demokratin firar ju också 100 år i år, och den har som bekant inte alltid varit självklar. Därför måste den försvaras varje dag.
Jag hoppas verkligen att regeringen inser vikten av nya insatser för att medborgarnas förtroende för folkbildningen inte ska gå i graven.
Cassandra Sundin (SD):
Folkbildningsrådets generalsekreterare uttryckte för ett tag sedan att de aldrig kommer att acceptera att skattepengar avsedda för folkbildning används felaktigt eller för att motverka demokratin. Samtidigt har det vid ett flertal tillfällen uppmärksammats hur just Folkbildningsrådet beviljat skattefinansierade medel till organisationer som inte uppfyller grundläggande krav på demokrati och yttrandefrihet. Det är självklart problematiskt både ur ett förtroendeperspektiv och när det gäller hur man hanterar skattebetalarnas pengar.
Därtill följer en granskningsprocess som de själva ansvarar för, vilket är djupt problematiskt. Det är väldigt sällan en bra idé att den som granskar och den som granskas i förlängningen är samma organisation. När det framkommer felaktigheter gällande utbetalningar, framför allt till organisationer med kopplingar till terrorism, riskerar som sagt befolkningens förtroende för folkbildningen att raseras. Men dessutom riskerar hela folkbildningsväsendet och dess uppdrag att urholkas.
Det bör alla som säger sig värna demokratin inse allvaret i. Det är ett faktum att skattefinansierat stöd beviljats organisationer med kopplingar till extremism och terrorism. Ett exempel är studieförbundet Ibn Rushd, som har en historik av att bland annat ha bjudit in antisemitiska talare. Trots att problematiken lyfts och att information om detta har nått ytan fortsätter skattepengar att flöda in i förbundet.
Flertalet kommuner runt om i landet beviljar i dagsläget skattemedel till Ibn Rushd trots att det har varit ett faktum att det har funnits felaktigheter. Hur kommer det sig då att man gör det? Det finns antagligen flera svar på den frågan, men ett som är oroande är att man hänvisar till att så länge Folkbildningsrådet inte har något att invända ser man ingen anledning att slopa stödet. Här har vi ett praktexempel på hur dysfunktionell Folkbildningsrådets verksamhet är i dag och varför systemet måste reformeras.
Trots uppenbara och allvarliga felaktigheter gör man inte tillräckligt. Man påstår att man gör det, men med tanke på hur hela fallet kring Ibn Rushd har hanterats och uppenbart även hanteras just nu gör man inte tillräckligt. Faktum kvarstår: Organisationer som inte ska erhålla statliga medel gör i vissa fall det fortfarande.
Organisationer knutna till bland annat Muslimska brödraskapet sprider kunskap om sharialagar och ett aktivt motstånd mot det sekulära och fria samhället. Det är ett hot mot såväl folkbildningen som demokratin och hela vårt samhälle.
Cassandra Sundin (SD):
Nej, jag har inte använt hela min talartid åt att prata om ett särskilt förbund, men just det exemplet är relevant och rimligt att lyfta fram i det här sammanhanget. Dock är jag och ministern överens om mycket i den här frågan och om hur viktig folkbildningen är. Men det som skiljer oppositionen från regeringen är att vi vågar se de faktiska problemen, lyfta dem och föreslå åtgärder som i realiteten skulle hjälpa. Att i stället slå ifrån sig problematiken, skylla på andra och sopa under mattan gynnar ingen i sammanhanget.
Alla blir förlorare i det förfarandet: folkbildningen, de som söker sig till folkbildningen och hela samhället. Ministern tar upp motioner som har väckts i riksdagen, och ministern är själv väl medveten om skillnaden mellan enskild motion och kommittémotion. Kommittémotionerna är partiets politik, men det ministern hänvisar till är enskilda motioner som inte är partiets politik. Jag tänker inte bemöta det mer än så.
I stället för att ta itu med problemen på riktigt väljer man att bland annat diskutera att oppositionen gör nedskärningar i budgeten. Vi har en reformagenda med bland annat extern granskning för att stärka legitimitet och förtroende där folkbildning får vara folkbildning och utbildning får vara utbildning. Det är en klassisk paradgren för Socialdemokraterna att vinkla alla frågor till att handla om att den som ger mest bidrag är snällast och vill mest.
Men det finns inget likhetstecken mellan höga bidrag och effektivast reformagenda.
Cassandra Sundin (SD):
Friluftslivets värden är ett ämne som diskuteras i många olika forum och sammanhang. Detta är bra och viktigt, särskilt i svåra tider. När samhället sätts på prov ger naturen andrum. Under pandemin ökade intresset för friluftsliv i rekordfart. Ett av de största glädjeämnena var att kunna umgås med nära och kära på ett säkrare sätt än genom inomhusaktiviteter.
Julfirande utomhus runt en brasa, där mor- och farföräldrar kunde delta på behörigt avstånd, en promenad i skogen när gymmet var stängt eller en fisketur med barnen då köpcentret var stängt - ja, det finns flera exempel på vad friluftslivet har kunnat bidra med i svåra tider. Vi har under de senaste åren kunnat se slitage och stora påfrestningar på bland annat leder i sårbar natur.
Detta har resulterat i att man på vissa håll varit tvungen att tillfälligt stänga av vissa områden för att låta mark och natur återhämta sig. För att förhindra uppkomsten av problem som dessa behövs en översyn och vidare en handlingsplan för hur man ska hantera olika former av slitage på sårbar natur och miljö, detta även för att stötta och underlätta länsstyrelsernas arbete på detta område. Fru talman!
I december 2020 beslutade kulturutskottet om en uppföljning av friluftslivspolitiken. Arbetets utgångspunkt var de tio friluftslivspolitiska målen som redovisats till riksdagen. Inriktningen skulle vara fyra av målen: Allemansrätten, Tillgång till natur för friluftsliv, Attraktiv tätortsnära natur och Ett rikt friluftsliv i skolan.
En arbetsgrupp i utskottet där jag själv haft förmånen att ingå har genomfört uppföljningen med stöd av utvärderings- och forskningssekretariatet vid riksdagens utskottsavdelning. Rapporten presenterades i utskottet i tisdags, och ett seminarium om detta kommer att genomföras den 16 juni.
Friluftslivets år genomfördes 2021 genom det nationella samverkansprojektet Luften är fri. Syftet var att få fler människor att prova friluftsliv och långsiktigt fortsätta samt öka medvetenheten om friluftslivets värden och om allemansrätten. Initiativtagare till projektet var Svenskt Friluftsliv med stöd av Naturvårdsverket.
Det resulterade bland annat i att 10 procent av Sveriges befolkning var ute mer, och 10 procent fler artiklar med sökordet "friluftsliv" publicerades i traditionella medier under året. Beredskap har blivit en extra aktuell fråga med anledning av den nuvarande situationen. Serien Nedsläckt land på SVT visade en bristfällig kunskapsnivå hos deltagarna gällande försörjning av mat, vatten och värme.
Friluftsorganisationerna besitter stor kunskap om hur man klarar sig när samhällsfunktioner slås ut. Denna kunskap bör tas till vara och läras ut för att öka både medvetenheten och beredskapen hos medborgare, såväl unga som gamla. Friluftsdagarna i skolan skulle kunna vara ett verktyg för att lära ut viktiga kunskaper redan i ung ålder.
Naturen finns alltid där när vi behöver den, så glöm inte att förvalta den även när du för stunden inte behöver den. Jag vill även yrka bifall till reservation 8 men står självklart bakom alla våra reservationer i det här betänkandet.