Göran Hägglund (KD):
Anne Ludvigsson har frågat statsrådet Maria Larsson om det är hennes bedömning att det brister i informationen till berörda patientgrupper och deras föräldrar angående vacciner mot livmoderhalscancer och om det är ett problem.
Anne Ludvigsson har vidare frågat statsrådet Maria Larsson om hon är beredd att ta initiativ till att knyta informationsansvaret för vacciner som omfattas av högkostnadsskydd till den statliga myndigheten Tandvårds- och läkemedelsförmånsverket som fattar beslut om detta. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Eventuell förekomst av livmoderhalscancer kontrolleras i dag med ett screeningprogram avseende cellförändringar i livmoderslemhinnan.
Programmet erbjuds alla kvinnor mellan 35 och 60 år, vart tredje år. Detta når, enligt Socialstyrelsen, ca 75 procent av alla kvinnor och har minskat antalet dödsfall i livmoderhalscancer med 75 procent. Det stora flertalet av de kvarstående svåra cancerfallen förekommer bland kvinnor som inte deltagit i screeningprogrammet.
Tandvårds- och läkemedelsförmånsverket är den myndighet som beslutar om ett läkemedel ska ingå i läkemedelsförmånerna och fastställer också försäljningspris för läkemedlet. TLV beslutade under åren 2007 och 2008 om att två olika vaccin mot livmoderhalscancer ska ingå i läkemedelsförmånerna för flickor mellan 13 och 17 år.
I samband med dessa beslut presenterade myndigheten helt i enlighet med sitt informationsansvar viss information på sin webbplats. Reklam riktad mot allmänheten av receptbelagda läkemedel är enligt läkemedelslagens 21 § a inte tillåtet. När det gäller vacciner finns det dock ett undantag i läkemedelslagen och det gäller kampanjer för vaccination av människor mot infektionssjukdomar, för vilka reklam mot allmänheten är tillåtet.
Utifrån detta undantag har det därför varit möjligt för de berörda läkemedelsbolagen att vända sig direkt mot allmänheten för att informera om de aktuella vaccinerna. Bland annat utifrån att nya vacciner utvecklas i en snabbare takt än tidigare tillkallade regeringen hösten 2008 en särskild utredare med uppdrag att göra en översyn av regleringen av de nationella vaccinationsprogrammen.
Vaccinutredningens övergripande uppdrag är att se över regelverk, ansvarsgränser, beslutsprocesser och finansieringsformer när det gäller vacciner som det allmänna tillhandahåller inom systemet med offentliga vaccinationsprogram. Sådana program riktas i första hand mot barn, men också mot vuxna i vissa riskgrupper. Parallellt härmed subventioneras vissa vacciner i systemet med läkemedelsförmån.
Förhållandet mellan dessa olika system för offentliga subventioner ska belysas av utredningen. I uppdraget ingår att analysera omvärldsförändringar av betydelse. Utredningen ska också analysera och vid behov föreslå nya system för uppföljning av vaccinationernas långsiktiga effekter. Utredningen ska även bedöma om informationen till sjukvårdspersonal och konsumenter om vaccinationer behöver förbättras.
Uppdraget ska redovisas till regeringen senast den 31 maj 2010. Den 1 januari 2010 trädde Socialstyrelsens föreskrift om allmän vaccination i kraft. I den föreslogs att alla flickor i åldern 10-12 år, via skolhälsovården, ska erbjudas vaccination mot humant papillomvirus, HPV.
Enligt Socialstyrelsen blir vaccinationen ett viktigt komplement till det väl inarbetade nationella screeningprogrammet för livmoderhalscancer. Socialstyrelsen konstaterar i sina rekommendationer för vaccination mot HPV att det ännu finns begränsad kunskap om långtidseffekterna av HPV-vaccination.
Den sammantagna bedömningen talar dock för att det finns ett stort värde i att erbjuda HPV-vaccin till flickor, under förutsättning att en noggrann övervakning sker av eventuella effekter på screeningprogrammet. Min bedömning är, mot denna bakgrund, att informationen till de berörda grupperna i dagsläget måste anses vara tillräcklig, och jag avser inte att vidta några ytterligare åtgärder.