Peter Eriksson (MP):
Jag ska för första gången här i kammaren ta på mig glasögon. Det är en nästan historisk händelse. Herr talman! Ola Johansson har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta inom ramen för mitt ansvarsområde i regeringen för att bostadsbyggande inte ska kunna stoppas av myndigheter, till exempel på det sätt som skett vid Tuna kungsgård i Linköping.
Jag kan naturligtvis inte uttala mig om de närmare omständigheterna i det exakta ärendet. Jag har emellertid erfarit att Linköpings kommun inlett en dialog med Riksantikvarieämbetet och Statens fastighetsverk angående det aktuella ärendet.
När det gäller de initiativ som jag och regeringen har tagit för att möjliggöra ett ökat bostadsbyggande och förhindra sena ingripanden i kommunernas planering för nya bostäder vill jag bland annat hänvisa till det 22-punktsprogram som presenterades i somras. Regeringen vill öka bostadsbyggandet genom en väl avvägd samhällsplanering som inte äventyrar miljö, hälsa eller säkerhet utan bidrar till ett långsiktigt hållbart byggande och goda boendemiljöer.
I programmet redovisas ett antal förslag till konkreta åtgärder som har just det syfte som Ola Johansson efterfrågar. Jag begränsar mig här till att redovisa sådana förslag som har bäring på statens engagemang i markanvändningsplaneringen. En kommun ska enligt ett förslag i 22-punktsprogrammet få möjlighet att under planprocessen begära ett planeringsbesked från länsstyrelsen i fråga om planens förenlighet med en eller flera av de statliga ingripandegrunderna.
Det gäller bland annat frågor om riksintressen, strandskydd och buller. Tanken är att kommunen inte ska behöva vänta på ett ställningstagande till ett projekt tills en detaljplan utarbetats och antagits av kommunen. Planeringsbeskedet är tänkt som ett komplement till nuvarande regelverk och kan medföra en effektivare planprocess och minska risken för "förgävesplanering".
Enligt programmet ska länsstyrelserna prioritera handläggningen av överklagade beslut i plan- och byggärenden som avser byggande av permanentbostäder. Vidare innehåller programmet ett förslag som innebär ett tydliggörande av att bostadsbyggandet utgör ett väsentligt allmänt intresse som ska beaktas i större utsträckning i länsstyrelsernas arbete.
Länsstyrelsernas tid för handläggning av de så kallade ingripandegrunderna är i dag inte preciserad, men en sådan precisering föreslås nu ske. Vi anger också att plan- och bygglagen ska ses över med inriktningen att den kommunala översiktsplaneringen delvis ska bli bindande. Avsikten är att öka förutsebarheten i beslut som avser hur mark och vatten ska användas och att dialogen mellan staten och kommunerna i större omfattning ska klaras av inom ramen för översiktsplaneringen.
För sådana områden där staten och kommunen är överens om markanvändningen bör staten inte senare kunna ingripa mot sådana projekt som är förenliga med översiktsplanen i andra fall än där staten uppträder som sakägare. Det finns även andra punkter som är intressanta. Det gäller bland annat förslaget att tillsätta en förhandlingsperson som ska få i uppdrag att sammanföra vissa aktörer i kommuner där det finns statligt ägd mark som är lämplig att utnyttja för bostadsbyggande.
Syftet är att på lämpligt sätt få i gång mer bostadsbyggande på statligt ägd mark. Lantmäteriet föreslås få en roll när det gäller att underlätta en överlåtelse av sådan mark från staten till kommunen. Programmet innehåller också förslag vad gäller översyn av vissa trafikbullerfrågor vid bostadsbebyggelse och av vissa strandskyddsregler som rör landsbygdsutveckling.
När det gäller frågan om riksintressen kan jag informera om att Riksintresseutredningens förslag till förändringar av riksintressesystemet nu har sänts ut på remiss till den 28 februari 2017. Eftersom frågan är så omfattande och berör så många olika intressenter har remissen skickats till ett stort antal instanser, bland annat till sådana som arbetar med frågor som rör bostadsbyggande.
I detta sammanhang vill jag också nämna att regeringen i budgetpropositionen för 2017 har föreslagit att länsstyrelserna ska tillföras 30 miljoner för 2017 och 2018 och att anslaget från 2019 ökas med 25 miljoner årligen. Regeringens förslag är att tillföra resurser till länsstyrelserna mot bakgrund av situationen med ett starkt ökat bostadsbyggande och en ökad ärendemängd.
Resurserna ska enligt förslaget användas för handläggning och rådgivning rörande plan- och bygglovsärenden och för att upprätthålla korta handläggningstider för överklagade PBL-ärenden. Jag förutsätter härvid att länsstyrelserna även i fortsättningen medverkar till att lämpliga avvägningar mellan olika intressen kommer till stånd, bland annat i syfte att säkerställa långsiktigt hållbara natur-, kultur-, livs- och boendemiljöer.
Jag har stora förhoppningar på att de åtgärder som har föreslagits ska medföra att de statliga intressena kommer att kunna klarläggas i ett tidigare skede än hittills och att kommunernas fysiska planering därigenom ska underlättas. Även de övriga insatser som jag har redovisat bör kunna bidra till förbättrade förutsättningar för ett ökat bostadsbyggande.