KBLab/rixvox huggingface dataset:
Andreas Carlson (KD):
Personrån, sexualbrott, misshandel, bedrägerier, trakasserier och hot är brottskategorier som ökar, enligt Brottsförebyggande rådets trygghetsundersökning. Många kvinnor känner sig oroliga över att gå ut själva. Många äldre känner stor oro för kringresande stöldligor. Vi ser att gängkriminalitet och den organiserade brottsligheten breder ut sig.
Samtidigt ser vi våldsamma attacker på polishus och poliser runt om i Sverige. Mordförsöket på poliser i Uppsala förra veckan är bara ett exempel. En handgranat kastades uppenbart mot poliserna, enligt TT. Vi får aldrig acceptera detta. Och det är bråttom. Om vi ska vända utvecklingen i utanförskapsområden, vända utvecklingen med att otryggheten breder ut sig i landet behövs det poliser på plats snabbt.
Kristdemokraterna har föreslagit 10 000 fler poliser. Regeringen har också föreslagit 10 000 fler polisanställda. I alla fall är det Socialdemokraternas ambition, om jag har förstått det rätt. Regeringen har också utökat antalet utbildningsplatser. Men stolar på utbildningarna står tomma. Samtidigt slutar rekordmånga poliser just nu, under statsministerns tid i regeringsställning.
För att öka antalet poliser, locka tillbaka dem som har slutat och behålla poliser i yrket måste attraktiviteten för yrket höjas och arbetsvillkoren förbättras. Och den enskilt viktigaste satsningen för att göra det är att höja polislönerna, framför allt för poliser i yttre tjänst. Vi kristdemokrater har föreslagit en särskild polislönehöjning, en avdelad peng som ska gå till att höja polislöner.
Varför är det viktigt för regeringen att inte göra det, Stefan Löfven? Ni har exempelvis riktade pengar för att höja lärarlönerna.
Andreas Carlson (KD):
Det är ett undantag som regeringen gör. Därför tycker jag att man bryter mot den princip som man alltid framhåller, att det är parterna som ska lösa frågan. Vi ser nu en stor trygghetskris och ett stort avhopp från polisyrket. År 2014 slutade 678 poliser, 2015 var det 832 poliser som slutade, 2016 slutade 950 poliser. Hittills i år har 878 personer slutat att arbeta som poliser.
Då krävs det en tydlig signal från regeringen om att polislönerna måste höjas för att man ska se till att det blir fler poliser, inte färre. Det har blivit färre poliser sedan du tog över regeringsmakten, och nu är antalet nere på under 20 000 poliser. Enligt uppgift sa din egen inrikesminister för några år sedan att det inte spelar någon roll om det är 19 000 eller 20 000 poliser.
Nu ser vi resultatet av regeringens politik. Man har haft en nonchalant inställning, men nu måste det till krafttag.
Andreas Carlson (KD):
Ett stort moln av främlingsfientlighet, intolerans och antisemitism tornar upp sig på himlen. Det är mycket obehagliga strömningar som kommer upp till ytan. I land efter land utsätts judar för förföljelse, trakasserier och våld. Vi har sett fasansfulla terrorattentat, där attacker på vårt öppna samhälle går hand i hand med attentat mot judar.
Och vi är långt ifrån förskonade i Sverige, vilket blivit än mer tydligt de senaste veckorna. I Sverige lever judar under ett allt hårdare antisemitiskt tryck. I Sverige används "jude" som skällsord, och rädsla sprids på våra gator. I Malmö skanderade 200 personer den 8 december att "vi ska skjuta judarna".
Kvällen efter, den 9 december, kastade maskerade män molotovcocktails mot en byggnad vid synagogan i Göteborg, där judiska ungdomar hade fest. Kristdemokraterna har begärt den här debatten. Det är en angelägen debatt om hur vi ska trycka tillbaka antisemitismens fula tryne.
Jag förväntar mig kraftfulla avståndstaganden i den här debatten men också konkreta politiska förslag. Det krävs nämligen inte bara ord. Det krävs handling. Jag förväntar mig också att partier i Sveriges riksdag tar sitt ansvar för att hålla rent framför egen dörr.
Samarbete och stöd till organisationer med antisemitiska förtecken ger en legitimitet till och göder antisemitism, vilket är helt oacceptabelt. Fru talman! Antisemitismen är avskyvärd. Vi känner igen den, vi hatar den och vi kommer alltid att bekämpa den.
Andreas Carlson (KD):
Antisemitismen är unik då den har en djup grund hos såväl islamistisk extremism som vänsterextremism och högerextremism. När det kommer till att bekämpa antisemitism som kommer från nazistiska kretsar visar vi samlat vår avsky för den vidriga ideologin. Det finns statliga myndigheter med uppdrag att upplysa om dess brott och varenda skola undervisar om nazismen.
Samtidigt som vi med all kraft fortsätter att bekämpa nazismen som tycks vara på organisatorisk frammarsch i Sverige måste vi också bekämpa antisemitism från vänsterextremister och islamistiska extremister. Forum för levande historia gjorde 2005 en undersökning om antisemitiska attityder i Sverige.
Man fann att 39 procent av dem som betecknar sig som muslimer hade en systematisk antisemitisk inställning jämfört med totalt 5 procent. Vi vet att antisemitismen är en djupt förankrad ideologi i många länder i Mellanöstern. Vi måste ta det på största allvar och vara tydliga med vilka värderingar som gäller i Sverige. Man behöver göra en uppföljning av Forum för levande historias undersökning om antisemitiska attityder.
Vi behöver få in information och undervisning om antisemitism redan i nyanländas introduktionspaket och introduktionsprogram. Inom ramen för föreningen Zikaron reser tredje generationens överlevande runt i landet för att berätta om de fasor som drabbade deras mor- och farföräldrar under Förintelsen.
I skolor i utanförskapsområden är det inte ovanligt att tillträde nekas då man inte kan garantera säkerheten. Detta är fullkomligt oacceptabelt. Undervisning om Förintelsen måste vara obligatorisk för alla. I Expressen beskriver Somar Al Naher hur hennes uppväxt i Damaskus präglades av antisemitism, hur syrierna - med hennes ord - hjärntvättas att hata judar.
Hon skriver: "Redan i tidig ålder fick vi barn lära oss att aldrig någonsin låta oss förknippas med judisk kultur. Judiska namn, symboler, språk, allt som andades judiskhet betraktades som en del av en sionistisk världsordning. Det var inget som jag förstod innebörden av som barn, men jag lärde mig ändå att skilja mellan davidsstjärnan och en 'vanlig' stjärna, mellan ett judiskt namn och ett 'vanligt' namn. Mellan det onda Israel och det goda Syrien.
Allt det judiska gjordes politiskt." Det här får konsekvenser. Det får konsekvenser i Sverige nu. Det får konsekvensen att 200 personer skriker ut en intifada och dödshot mot judar från Malmö. Det får också som konsekvens att det finns personer som hörsammar deras rop. Vi kan inte bortförklara antisemitismen i Sverige med vare sig Benjamin Netanyahus eller Donald Trumps uttalanden.
I Sveriges Television skylldes Trumps beslut att flytta ambassaden på den "judiska lobbyn". Tidigare i år kallade man Emmanuel Macron för Rothschildbankir. Det är Sveriges kanske viktigaste mediekanal som genom brister i rutinerna eller vilken ursäkt som man för dagen använder reproducerar de antisemitiska konspirationsteorierna.
Antisemitismen i Sverige härstammar från en lång rasistisk tradition som kunnat växa sig stark, och det måste bli ett slut på den. Vi måste rycka upp antisemitismen med rötterna. Den ska inte ha en plats i det svenska samhället.
Andreas Carlson (KD):
Just nu pågår det judiska firandet av chanukka, ljushögtiden. Vi vet att en insats av godhet kan lysa upp i mörkret, stoppa ondskan och rädda en människas liv. Den som räddar ett liv räddar hela världen, enligt Talmud. I riksdagen finns ett minnesmonument över Raoul Wallenberg.
Varje gång jag passerar det påminns jag om den heroiska insats som han gjorde för att rädda tiotusentals judars liv undan Förintelsen. Raoul Wallenberg stod upp för det som var rätt, trots att det medförde stora personliga risker. På frågan varför han riskerade sitt liv för sin gärning svarade han: "Jag har inget annat val." Wallenbergs civilkurage är imponerande, och det har gjort honom till en av det mest kända svenskarna i världen.
Så här i slutet av denna debatt vill jag tacka alla som har deltagit. Låt oss inspireras av Wallenbergs osjälviska kamp för judarna och för sina medmänniskor. Låt oss med samma kraft och civilkurage bekämpa antisemitismen i Sverige i dag, för antisemitismen är avskyvärd. Vi känner igen den, vi hatar den och vi kommer alltid att bekämpa den, oavsett varifrån den kommer.
Vi kommer aldrig att tystna. Vi har inget annat val.
Andreas Carlson (KD):
Den psykiska ohälsan bland barn och unga i Sverige ökar mer än i jämförbara länder. Parallellt med denna dystra utveckling har kraven ökat på småbarnsföräldrar att arbeta heltid och att barn ska börja i förskolan tidigt. Att utveckla en trygg anknytning tar tid och måste få ta tid. Det ger en trygghet i grunden som ofta finns kvar hela livet. Men regeringen har beställt en utredning som går i helt motsatt riktning.
Förslagen innebär mindre flexibilitet, kortare föräldraförsäkring, ökad kvotering och nya begränsningar. Vi kristdemokrater kommer i alla lägen att ta strid mot familjefientliga förslag och för alla barnfamiljers rätt att göra egna val och forma sina liv. Förslaget om att kvotera ytterligare två månader finns inte med i den snabbremiss som skickas ut, har jag noterat.
Därför vill jag fråga socialministern om regeringen har placerat förslaget där det hör hemma, nämligen i papperskorgen.
Andreas Carlson (KD):
Min fråga är på vilket sätt kvotering och andra begränsningar av föräldraförsäkringen gör att barn och föräldrar får mer tid för varandra att anknyta och lägga livspusslet. Ju mer fyrkantiga systemen är, desto sämre förutsättningar skapas för familjerna att få ihop sin vardag. Det är barnen som får betala priset för detta.
Vi kommer därför från Kristdemokraternas sida att säga nej till alla former av kvotering och de familjefientliga förslag som finns i den här utredningen.
Andreas Carlson (KD):
Inför valet 2014, i juni, lovade Socialdemokraterna - man garanterade - att alla cancerpatienter skulle få vård inom fyra veckor. Ni har inte uppfyllt det löftet, Stefan Löfven. På bara tre år har den här regeringen lyckats fördubbla vårdköerna. Jag ska ge ett exempel.
När det gäller patienter med bröstcancer i statsministerns eget hemlän Västernorrland får bara hälften av dem vård i tid. Ni svek ert löfte, Stefan Löfven, men det verkar ni strunta i. I stället återanvänder ni nu det löfte som ni har svikit.
På den vårdturné som Stefan Löfven har varit ute på under våren har man använt detta löfte igen. Köerna till cancervården ska kortas. Väntetiderna ska kortas. Men varför ska cancerpatienterna, väljarna, lita på er den här gången, Stefan Löfven, när ni återanvänder ett sviket vallöfte?
Andreas Carlson (KD):
Man skulle kunna säga: På frukten känner man trädet. Ni har haft makten nu i snart fyra år, Stefan Löfven. Vad är resultatet? Vårdköerna har fördubblats. Det som sägs låter bra här i riksdagens talarstol, men resultaten i verkligheten pekar åt ett annat håll.
Varför ska väljarna som röstade på er 2014, kanske för att ni lovade att man skulle få cancervård inom fyra veckor, välja er än en gång på samma löfte? Nej, det som behövs är absolut mer resurser. Vi från Kristdemokraterna satsar 27 1⁄2 miljard mer än regeringen i vårt budgetalternativ. Vi tror också att man behöver strukturellt riktiga reformer.
Vi behöver använda den kunskap som finns för att hitta bättre arbetssätt, men vi vill också ta bort landstingens sjukhusansvar och lägga det på staten för att få en mer jämlik vård. Vi kommer att jobba stenhårt med de här frågorna och inte bara återanvända gamla vallöften.
Andreas Carlson (KD):
Jag vill återigen tacka Moderaterna för initiativet till denna angelägna debatt. Den stora frågan har varit om det ska finnas en riktad lönesatsning på polisen i budgeten, för att få upp polislönerna, framför allt för dem i yttre tjänst, som vi har fokuserat på, och för att få stopp på de massavhopp vi har sett, med rekordmånga unga poliser som har lämnat yrket samtidigt som vi ser att otryggheten ökar.
Kristdemokraterna har en plan för hur vi ska nå 10 000 fler poliser till 2025. Regeringen svänger sig med denna siffra men saknar en plan för hur vi nå upp till så många fler poliser. Vi tycker att det behövs en plan för att man ska få en ökad polistäthet, när vi ser att den är den lägsta på tio år. Morgan Johansson ondgjorde sig över inlägg som rörde polisomorganisationen. Vi har fått besked från flera av mina allianskamrater.
Det är klart att grunden för polisomorganisationen ligger fast, men det som Liberalerna, Moderaterna och vi kristdemokrater talar om är att vi behöver göra en del justeringar. För vår del handlar det om att rulla tillbaka en del av mandatet till lokalpolischeferna. Syftet med hela omorganisationen var att få ett ökat tryck nedåt i organisationen och att få mer resurser och fler personer i de lokala polisområdena.
När vi nu ser att så inte blivit fallet räcker det inte med att bara stå här i talarstolen, som Morgan Johansson gjorde, och säga att det är klart att det kan behövas justeringar. Ja, det tycker vi också, och det är därför vi pekar på ett antal justeringar som behöver göras. Spara på brösttonerna när det gäller att Alliansen vill riva upp hela omorganisationen, och kom med konkreta förslag på de justeringar som ni anser behöver göras i stället!
Det tycker jag vore mer hedersamt i en debatt som handlar om hur vi ska få ut mer resurser till poliserna i lokalpolisområdena. Öka polistätheten snarare än att svänga er med begrepp och hitta på argument som inte finns! Tack för debatten!
Andreas Carlson (KD):
Linda Westerlund Snecker ger sken av att vi skulle stampa sönder precis allt gott som har skett i spåren av metoo.
Det är de delarna som vi vill stärka, men vi ser också ett mycket stort behov av att tillföra resurser till Polismyndigheten. Vi debatterar utgiftsområde 4. Vi har hört och vet att våldtäktsanmälningar i dag läggs på hög på grund av resursbrist inom polisen.
När vi nu har chansen att verkligen ta krafttag mot de övergrepp och trakasserier som har skett kan vi se till att öka takten i utredningarna hos Polismyndigheten genom att kraftigt förstärka polisens resurser. Linda Westerlund Snecker har inte lagt fram några sådana förslag från Vänsterpartiets sida.
Vi har hört skälen till att man inte lägger fram satsningar på Polismyndigheten, men jag vill påminna hela kammaren om vad rikspolischefen har sagt, nämligen att det saknas resurser och att man är i stort behov av resurser för att kunna nå upp till de ambitioner som vi gemensamt har. Vi är inte nöjda med att bara vänta och se när vi får en regering. Vi agerar nu.
Men vi tycker inte att den viktigaste åtgärden för att ta tag i alla de strukturer som har lyfts fram som helt förkastliga i metoo-rörelsen handlar om Jämställdhetsmyndigheten, utan det är större än så. Vi vill se till att de verksamheter som fungerade väldigt bra men som avvecklades, flyttades eller slogs sönder när man tog fram Jämställdhetsmyndigheten får komma tillbaka och fortsätta.
Det finns flera år av fungerande arbete där som kan ge ännu mer kraft i det arbete som jag tror att vi är överens om att det behövs ännu mer av.
Andreas Carlson (KD):
Vi kan ha en allmänpolitisk debatt också. Jag tycker inte att det är problematiskt att lyfta fram olika förslag på olika politiska områden. Men vi har en process i riksdagen - det vet Linda Westerlund Snecker - som innebär att vi debatterar utgiftsområde för utgiftsområde. Därför är det inte helt onaturligt att man i debatten som rör rättsväsendet fokuserar på rättsväsendets myndigheter och de resurstillskott som vi där gör. Jag kan lyfta fram många satsningar som vi i Kristdemokraterna gör i våra motioner och i vår budget. Vi satsar på civilsamhället.
Jag tror att det behövs fler förebilder, både manliga och kvinnliga. Vi tror på en familjepolitik som innebär att man tidigt i livet ska få lära sig att ta ansvar och att behandla andra människor med respekt och värdighet - oavsett vilket kön de har. Där ligger grunden för att kunna slå tillbaka de övergrepp och helt förkastliga beteenden som finns. Det handlar om att starta tidigt och att ha positiva förebilder redan i familjen.
Därför satsar Kristdemokraterna på familjepolitik och civilsamhället, för att möta detta och lägga grunden för ett gott samhälle.
Andreas Carlson (KD):
Jag vill inledningsvis tacka alla företrädare för de riksdagspartier som har deltagit i debatten, inrikesminister Mikael Damberg och också Sverigedemokraterna, som har tagit initiativ till den här angelägna debatten. Tyvärr tvingas vi dock konstatera att det saknas flera viktiga delar som hade gjort Sverige bättre förberett att möta hotet från de återvändande IS-terroristerna och deras sympatisörer.
För detta vilar ett stort ansvar på den rödgröna regeringen. Nyheten om IS-återvändarna, de fängslade IS-sympatisörerna och insikten om att Sverige saknar en plan verkar ha skapat kaos på Regeringskansliet. Det är bra att regeringen hastigt har börjat driva frågan om en internationell tribunal i EU, men det är anmärkningsvärt att man inte ens hann förankra sin linje här i Sveriges riksdag.
Regeringen borde ha agerat tidigare, men i stället har man brustit i ansvar, och det gör att Sverige står svagare rustat än många andra EU-länder. Den socialdemokratiska senfärdigheten är beklämmande och hotar dessvärre att riskera vanliga människors frihet, trygghet och säkerhet i Sverige.
Vi kristdemokrater manar därför regeringen till större framsynthet och handlingskraft för att möta hotet från islamistisk terror till dess att Sverige har fått en ny regering på plats, en regering som svenska folket förtjänar.
Andreas Carlson (KD):
Sverige har nu 100 000 patienter som väntat olagligt länge på vård. Det motsvarar samtliga invånare i tre medelstora kommuner. Den borgerliga regeringen halverade vårdköerna mellan 2006 och 2014, bland annat med hjälp av den kömiljard som statsministern avskaffade så fort han fick chansen.
Det var också den borgerliga regeringen som såg till att vårdgarantin 2010 skrevs in i lagboken och att köerna systematiskt mättes och följdes upp. Vårdköer är ingen naturlag. Att bekämpa dem är en fråga om kompetens, politisk vilja och prioriteringar. Men tyvärr tycks Socialdemokraterna inte bara vara oförmögna att handskas med det här problemet. Ni tycks också sakna viljan att prioritera det.
Resultatet talar sitt tydliga språk. Under förra mandatperioden, herr talman, fördubblades antalet människor som väntat på vård olagligt länge. Nu har det gått 134 dagar sedan den här kammaren röstade fram den budget som Moderaterna och Kristdemokraterna står bakom.
Där finns pengar avsatta för ett aktivt och effektivt arbete med att åter korta köerna genom en ny förstärkt och förbättrad kömiljard. Det är faktiskt 1 600 miljoner kronor som är öronmärkta för de landsting som säkerställer att medborgarna får den vård de har rätt till i rimlig tid. Men trots detta händer ingenting.
På mer än fyra månader har regeringen inte presterat så mycket som en servettskiss. Pengarna bara ligger där och väntar på att användas. Mycket tydligare än så här kan knappast bristen på intresse för att lösa problemen uttryckas. Varför har inte 100 000 människor i olagligt långa vårdköer varit prioriterade för din regering, Stefan Löfven?
Andreas Carlson (KD):
Jag vet inte om jag blev så mycket lugnare. Titta på verkligheten! Ni har fördubblat vårdköerna. Vi halverade dem. Jag hör många ord, men det är inte några fagra ord som kommer att korta vårdköerna. Det krävs handling. Det är därför riksdagen har beslutat om en ny förbättrad kömiljard. Det handlar inte om den förrförra regeringens kömiljard, utan om en ny kömiljard som riksdagen har beslutat om. Men på fyra månader har regeringen inte ens tagit fram en servettskiss, som jag sa. Herr talman!
Nästa vecka är det den 1 maj. Då kommer socialdemokrater, även om de inte är så många nu för tiden, att gå i demonstrationståg och tala sig varma om solidaritet. Många av de patienter som väntat olagligt länge i kö är inte i skick att gå i några demonstrationståg alls.
Men om det hade varit möjligt att fysiskt ställa upp en kö skulle den ha varit närmare tio mil lång och sannolikt med råge överträffat alla de förstamajtåg som Stefan Löfven deltagit i. Det är fint med solidaritet, Stefan Löfven, men var är solidariteten med de 100 000 som har väntat olagligt länge i vårdköer?
Andreas Carlson (KD):
Detta är intressant. Regeringen har faktiskt alla möjligheter att på ett tidigt stadium föra dialog med kommuner. Jag vet att det finns andra kommuner i Skåne som har ett intresse av att få anstaltsplaceringar. Det är anmärkningsvärt när en företrädare för ett parti som utgör regeringsunderlaget avkräver svar från oppositionen när det gäller Kriminalvårdens kontakter med kommunerna i samband med etablering.
Det är klart att det brister i regeringens långsiktighet när det gäller att planera kriminalvårdsplatser. Det ser vi inte minst i den budget som vi i dag debatterar. Jag ser självklart gärna att det byggs anstalter i olika kommuner, men vi har en god princip i Sverige i och med det kommunala självstyret. Det blir inte särskilt lyckat om man från statlig nivå påtvingat bygger något mot kommuners vilja.
Däremot finns som sagt många villiga kommuner. Jag besökte tidigare i år Tidaholmsanstalten tillsammans med min kollega Ingemar Kihlström. Där vill företrädare för såväl kommunen som det lokala näringslivet och anstaltsledningen att det blir en utbyggnad, men där finns hinder på vägen. Låt regeringen tillsammans med Kriminalvården ta ansvar för helheten!
Jag tror inte att Rasmus Ling inbillar sig att anstalten i Svedala skulle möta hela det stora behov som finns här och nu och som också kommer att finnas i framtiden när det gäller kriminalvård. Frågan är därför vilka lärdomar regeringen drar av detta. Kommer ni att tänka mer långsiktigt? Har ni en tioårsplan för kriminalvårdens utbyggnad eller är det bara ett duttande och ett alltför sent uppvaknande som kommer att prägla regeringen även i framtiden?
Jag ber om ursäkt, men jag vill använda de återstående sekunderna till att yrka bifall till reservation 2 som handlar om brott som människor utsätts för i sin vardag. Det är något som vi kristdemokrater också vill prioritera framöver.
Andreas Carlson (KD):
Jag tackar Rasmus Ling. Jag noterar att jag inte fick ett enda svar på frågorna om regeringens långsiktiga plan, synen på kriminalvårdens utbyggnad och varför det saknas resurser i budgeten för en långsiktig utbyggnad.
Vi kan givetvis diskutera olika lokala exempel, men helheten brister när det gäller regeringens planering för att bygga ut kriminalvården och även domstolsväsendet, vilket jag var inne på i mitt huvudanförande. Det är djupt alarmerande att man inte ger mer än hälften av vad domstolarna har begärt samtidigt som man slår sig för bröstet för historiskt stora satsningar på polisen.
Rasmus Ling och regeringen behöver ta tillbaka detta och ta fram en långsiktig plan. Det blir bakläxa för regeringens budget. Givetvis kan vi diskutera lokala exempel, men regeringen behöver ta ansvar för hela landet och för att rättsväsendet i dess helhet håller ihop.