Lars Eriksson (S):
Jag vill börja med att tacka statsrådet för svaret på min interpellation. Jag tror att de flesta förstår att ett ökat bostadsbyggande inte är en enkel fråga, herr talman. Det är en fråga som kräver flera olika åtgärder, och det tror jag att många har väldigt stor respekt för. Men att det efter sex år i regeringsställning skulle vara så tomt på förslag och initiativ från regeringen har nog överraskat många.
Det är inte svårt att hitta företag, organisationer eller myndigheter som uttrycker oro över bostadsbristen. Det är inte heller svårt att hitta kommunala bostadsbolag eller byggherrar som vill bygga mer men tycker att det är svårt att få kalkylen att gå ihop. När regeringen tillträdde 2006 tog den bort alla former av statligt stöd till nybyggnation och nyinvesteringar i hyresbeståndet.
Räntebidragen trappades ned och fasades ut, marknaden skulle lösa bostadsbyggandet. Det blev ett tydligt inbromsande, eller kanske mer en tvärnit, i byggandet när stimulanserna togs bort. För att få fart på byggandet igen måste regeringen medverka till att staten tar sitt ansvar för en del av kostnaden - detta för att komma i gång med nyproduktionen av bostäder.
Ett effektivt sätt är att införa ett investeringsstöd, riktat till studentlägenheter och smålägenheter. Vi föreslår en byggbonus till byggande av studentbostäder, småhus och hyresrätter. Statsrådet säger att regeringen steg för steg identifierar hinder för ökat bostadsbyggande.
Min fråga till statsrådet blir då: På vilket sätt är ett riktat investeringsstöd för byggande av smålägenheter och studentlägenheter ett hinder för ökat bostadsbyggande? Från socialdemokratins sida pekar vi på skatten för boendeformen som en faktor. Vi anser att ingen upplåtelseform ska vara diskriminerad i lagstiftningen.
Hyresrätten är mer beskattad än andra upplåtelseformer - detta i form av fastighetsskatt, bolagsskatt och skatt på utdelning. Herr talman! Jag tror att bostadssektorn är ett område som skulle tjäna mer på samverkan och dialog och mindre av den typ av konfrontationspolitik som regeringen lägger an. Signalerna till oss i oppositionen är klara: Några breda uppgörelser är det inte tal om. Det tycker jag är trist.
När jag träffar företrädare för kommunala bostadsbolag, byggherrar och organisationer inom bostadssektorn får jag nästan alltid samma fråga: Går det inte att hitta blocköverskridande lösningar så att vi vet spelreglerna över tid? Jag ställer den frågan till statsrådet. Är du beredd att medverka till det? Herr talman! Statsrådet skriver i sitt interpellationssvar att han delar den oro som beskrivs i interpellationen.
Men var är de åtgärder från statsrådet som ska få i gång ett ökat bostadsbyggande motsvarande behovet? De åtgärder som har redovisats från statsrådet räcker inte, det är uppenbart för väldigt många. Regeringen är ansvarig för situationen, och verkningsfulla förslag måste fram för att vända utvecklingen. Plan- och bygglagen behöver reformeras, det tar för lång tid från idé till färdig bostad.
Vi anser att regeringen bör kalla ihop en partssammansatt parlamentarisk kommitté med tydligt uppdrag att snabbt föreslå nödvändiga förändringar. Tänker statsrådet ta initiativ till det? Under de här sex åren som regeringen har haft ansvar för de här frågorna är det många som tyckt att det finns betydligt mer att göra och som känner en oro för vart de här frågorna är på väg.