KBLab/rixvox huggingface dataset:
Kerstin Lundgren (C):
Än en gång lånar jag min röst till Linda Modigs ord. Inför valet 2018 föreslog Centerpartiet tillsammans med allianspartierna att möjligheterna för en lagstiftning för civila kriser borde utredas. Sedan dess har vi vidhållit denna inställning i bland annat kommittémotioner. Centerpartiet vill nu åter lyfta upp frågan om införandet av lagstiftning för hantering av fredstida kriser.
Under coronakrisen har det återigen blivit tydligt att befintlig lagstiftning inte alltid är ändamålsenlig eller tillräcklig vid större kriser. I vissa fall till och med förhindrar den effektiv krishantering. Myndigheter saknar möjligheter att genomföra det som behövs eller tvingas bryta mot lagar och regler. Förberedelser är A och O i effektiv krishantering. Det möjliggör för övning och planering av hur man ska agera i stället för att behöva uppfinna hjulet under den aktiva krishanteringeringen.
Den svenska konstitutionella krisberedskapen är begränsad till förstärkt lagstiftning för höjd beredskap vid krig och krigsfara. Reglerna i 13 kap. regeringsformen om krig och krigsfara medger handlingsutrymme för de högsta statsorganen att i krig och krigsfara och sådana utomordentliga förhållanden som är föranledda av krig eller krigsfara vidta de åtgärder som situationen kräver. Något motsvarande finns dock inte för stora påfrestningar på samhället i fredstid.
Inte heller finns någon liknande ändamålsenligt sammanhållen eller samordnad ordning för det svenska förvaltningssystemet eller lokala och regionala folkvalda församlingar. Herr talman! 2008 års grundlagsutredning föreslog i sitt betänkande att det i regeringsformen skulle föras in särskilda regler om hur civila kriser ska kunna hanteras. Förslaget i 2008 års grundlagsutredning innebar bland annat en utvidgad normgivningsmakt för regeringen i vissa civila kriser.
Men detta utelämnas ur propositionen på grund av omfattande kritik. Ett alternativ skulle kunna vara en utveckling av den nuvarande så kallade författningsberedskapen på ett sätt som inte inbegriper en ändring av regeringsformens kompetensfördelning mellan riksdag och regering. En sådan ordning förutsätter att det i större utsträckning går att förutse vilka åtgärder som kan bli nödvändiga.
Oavsett vilken väg man väljer är det tydligt att frågan är komplex och att en fortsatt utredning förutsätter grundliga och noggranna överväganden i ljuset av de erfarenheter som tillkommit vid hanteringen av den nu pågående pandemin.
I dag, den 22 april, är det fyra månader sedan statsminister Stefan Löfven på en pressträff aviserade att regeringen ska tillsätta en parlamentariskt sammansatt kommitté med uppdrag att se över hur framtida regeringar ska få större handlingsmöjligheter vid krissituationer i fredstid. Han sa sig vara beredd att se över regeringens befogenheter i fredstida krissituationer.
Regeringen har ännu inte återkommit i frågan, och för Centerpartiet är det angeläget att markera vikten av att ett sådant arbete snarast kommer igång. Herr talman! Jag yrkar därför bifall till Centerpartiets reservation 6 under punkt 15.
Kerstin Lundgren (C):
Inte heller jag kunde låta bli att ta replik på Håkan Svenneling när det gäller Vänsterpartiets signalpolitiska deklaration. Signalen verkar vara: Vi kritiserar Ryssland. Men vi kritiserar USA också.
Och vi kritiserar USA lite mer, eftersom vi också passar på att ta en fajt med den transatlantiska länken med Atlantic Council, som vi inte vill ha någon närhet till. Det är lite grann det budskap som finns här.
Självklart står vi upp mot rasism och tycker att det är viktigt att USA tar på allvar att det ska ske förändringar, vilket den nye presidenten tydligt verkar signalera.
Ambitionen är nu att komma med en stor demokratioffensiv från amerikansk sida från den nya administrationen. Det är någonting som vi skulle bejaka och söka samverkan om. Detta är verkligen en politik som skulle kräva mycket större resurser till Svenska institutet för att bättra på den svenska bilden i andra länder, om vi skulle gå denna väg. Fru talman!
Jag tycker att detta verkligen är att gå bakåt och inte framåt.
Kerstin Lundgren (C):
Det svenska stödet på 50 miljoner kronor är verkligen en intressant signal i ett sådant samtal. Jag tycker att vi verkligen måste se vart vi riktar våra resurser. Apropå Venezuela, som togs upp i det förra replikskiftet, hade jag en debatt så sent som för en vecka sedan med utrikesministern.
Och Sverige och EU är tydliga: Det finns inte förutsättningar för ett fritt och rättvist val i Venezuela. Spela inte bort det. Spela inte med i Maduros regims och den typen av regimers lek med demokratin. Så drar man nämligen demokratin i smutsen. Folk uppfattar att demokratin inte spelar roll. Det är ett spel som vi inte ska vara med i. Vet vi att detta val inte kommer att vara fritt och rättvist eftersom förutsättningarna saknas, då ska vi inte spela med.
Då ska vi vara tydliga och markera detta i tid, vilket också utrikesministern med glädje gjorde.
Kerstin Lundgren (C):
Om en halvtimme kommer den här kammaren att fatta beslut med anledning av det betänkande som utrikesutskottet har lämnat.
I betänkandet föreslås ett tillkännagivande när det gäller Magnitskijsanktioner och önskemålet om att bredda dem till att handla om systematisk korruption och penningtvätt, det som säkrar den ekonomiska grunden för vanstyre i Belarus men också i Putins Ryssland och i andra länder.
Jag skulle vilja höra hur regeringen, företrädd av statsrådet, ser på det tillkännagivande som riksdagens majoritet inom kort kommer att avge.
Kerstin Lundgren (C):
Statsrådet beskriver att det har tagit lång tid att komma fram till Magnitskijsanktioner av den sort vi har i dag när det gäller mänskliga rättigheter. Det finns ju ett antal länder där man har agerat snabbare. UK var senast aktuellt med att tillföra penningtvätt och systematisk korruption till sin listning av Magnitskijsanktioner. I Australien tas sådana initiativ.
Vi har våra baltiska grannar, där man har den typen av system nationellt. En av slutsatserna om man ska kunna påverka EU:s arbete att gå snabbare måste vara att man arbetar tillsammans med andra länder - eller hur, statsrådet? Då måste man våga gå före och driva på, speciellt om man förväntar sig att det kommer att ta lång tid.
Jag blir lite förvånad när jag läser den socialdemokratiska och miljöpartistiska reservationen, som möjligen stämmer med statsrådets egen hållning - det vore intressant att höra. Den bygger på att eftersom det tar så lång tid ska man inte göra någonting nu. För mig är det en logisk kullerbytta, fru talman.
Om man förväntar sig lång tid borde det snarare vara viktigt att starta nu och agera kraftfullt tillsammans med likasinnade, som vi gör i alla andra sammanhang.
Systematisk korruption och penningtvätt eroderar de värden som EU står för, också i vårt grannskap när Ryssland tydligt agerar med korruption och penningtvätt som en metod för destabilisering och motverkar demokrati och mänskliga rättigheter.
Kerstin Lundgren (C):
Tack, utrikesministern, för deltagande i debatten! Jag är lite nyfiken på utrikesministerns bedömning av det ryska intresset för att utveckla OSSE utifrån de gjorda överenskommelserna.
Finns det ett genuint intresse av att hålla fast vid de regelverk som bygger det gemensamma och breda säkerhetsbegreppet i OSSE?
Jag är också nyfiken på bilden av Moskvamekanismen, som var en del av att hantera Lukasjenkos förödande agerande i Belarus och valfusket.
Har Moskvamekanismen tagits vidare från ordförandeskapet under den tid som varit, om vi betraktar 2020 som ramen för samtalet? Den tredje frågan handlar om utvärdering.
Utrikesministern nämnde att en skrivelse över det här årets arbete följaktligen ska komma nästa år. Kan en sådan skrivelse också innebära någon form av utvärdering av arbetet i OSSE som helhet och funktionen av OSSE?
Risken är nämligen att det blir en Potemkinkuliss om det inte verkligen får betydelse för vår säkerhet. De flesta länder som har öppna konflikter har det tack vare Ryssland, och det finns inte någon lösning genom OSSE.
Kerstin Lundgren (C):
Bilden av Rysslands agerande måste analyseras utifrån vilken mening man har med föreningen. Utgångspunkten, som jag undrar om utrikesministern håller med om, är att man vill använda OSSE som ett medel för att skapa sin intressesfär, för att nå sina mål - precis som man gör i alla andra sammanhang.
Vi måste inse att oavsett om man pratar om Moldavien, som har fått en ny ledning som inte uppskattas av Moskva, eller om man pratar om Ukraina eller Belarus har Ryssland ett intresse av att slå sönder de gällande strukturerna för att upprätthålla och skapa sin intressesfär.
Det är en viktig, grundläggande analys som jag hoppas att utrikesministern har som utgångspunkt vid betraktande av Rysslands agerande. Jag återkommer till de andra frågorna, som handlar om Moskvamekanismen, ordförandeskapsarbetet och utvärderingen i den kommande skrivelsen.
Jag hoppas att vi när ordförandeskapet är över får möjlighet till en mer kritisk analys av hela arbetet och processen. Jag är fullt medveten om att ordförandeskapet kräver särskilda hänsyn.
Kerstin Lundgren (C):
Tack, Håkan Svenneling, för frågan! Hade vi haft en längre debatt om de här frågorna hade Håkan Svenneling säkert också fått höra om rättssäkerhetsfrågorna. De är såklart en viktig del i det hela.
Men när man följer till exempel rättsprocessen mot Magnitskij, där Magnitskij som redan var död kallades in för att ingå i en rättsprocess i Ryssland, ges en tydlig bild av ett rättssystem som inte fungerar, där det inte finns förutsättningar att få en rättvis rättegång.
I sådana lägen är det naturligtvis oerhört viktigt att man har möjlighet att införa Magnitskijsanktioner så att straffrihet inte ska kunna råda. Straffrihet är en väg till konflikter och någonting som vi måste försöka att komma till rätta med. ICC är något som vi lyfter i andra sammanhang.
Det är oerhört betydelsefullt att stärka ICC och försöka att få flera fall dit. Vi behöver nämligen utveckla en rättssäkerhet också i den globala miljön så att vi får en ordning. Oavsett om det är i Vänsterpartiet-beslut eller i andra sammanhang är rättssäkerheten naturligtvis viktig.
Det kan också handla om förutsättningar att kunna få en process för att kritisera ett beslut i sådana fall. Vi har sanktioner på plats när det gäller till exempel Belarus.
Vi skulle vilja ha fler sanktioner, och jag tycker att det vore rimligt att också markera Magnitskijsanktioner, som jag och vi skulle vilja se omfattade inte bara brott mot mänskliga rättigheter utan även korruption, som är ett gissel och som göder system som auktoritära ledare vill hålla liv i.
Kerstin Lundgren (C):
Rättssäkerhet är någonting som bygger en rättsstat, och EU står för rättsstatens principer. Åtminstone är det detta vi kämpar för. Vi tycker inte riktigt att alla länder gör det i dag, och det är en utmaning. Men det är klart att oavsett om det är enligt den nuvarande ordningen för sanktioner eller enligt Magnitskijlagstiftningen ligger ju rättssäkerhets-aspekterna med.
Jag har ingen bild av att detta är någonting som förfuskas i den delen från regeringens eller från EU:s sida. Varför jag tycker att man bör fundera över Magnitskijsanktioner i fallet Belarus men också i andra sammanhang är just för att det är en global sanktionsmarkör. Det handlar inte bara om Ryssland, utan det handlar om en global lösning.
Det är också viktigt att markera att det här är en fråga där vi försöker att samverka med likasinnade. Här ser jag våra baltiska grannar, som har infört den typen av sanktioner, som en viktig krets att också söka stärka. Deras markörer när det gäller just Belarus bör vi göra allt för att bygga under och hålla i och inte undergräva på något sätt.
Därför skulle det vara bra om även EU skulle kunna göra lika som de baltiska staterna.
Kerstin Lundgren (C):
Tack, Robert Halef, för ett engagerat anförande för kvinnors rättigheter! Men, herr talman, jag hörde i detta engagemang ett uttalande som jag tänkte att jag måste ge Robert Halef möjlighet att justera, åtminstone för protokollet.
Jag hörde nämligen att Robert Halef talade varmt för kvinnors sexuella och reproduktiva hälsa, men jag hörde inte rättigheter. Jag vill försäkra mig om att också Kristdemokraterna vill stå upp för just kvinnors rättigheter att bestämma själva, så att det inte bara handlar om den sexuella och reproduktiva hälsan utan faktiskt också om rättigheterna.
Min fråga, herr talman, gäller ett klargörande.
Kerstin Lundgren (C):
Ska jag tolka detta som att Kristdemokraterna också står bakom det som vi lyfter upp i alla sammanhang, nämligen SRHR, vilket innebär att det handlar om sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter . Det är detta som är den centrala frågan i diskussionen.
Vi ser i den globala diskussionen, herr talman, att det är många länder som tycker att hälsa går bra medan rättigheter för kvinnor att själva bestämma över sin kropp och rättigheten att kunna få en laglig och säker abort inte är något som man tycker hör hemma där. Därför förkortar man gärna till SRH.
Min fråga om ett förtydligande gäller detta, för att säkerställa att Kristdemokraterna står bakom också rättigheterna och SRHR i dess helhet.
Kerstin Lundgren (C):
Jag tackar utrikesministern för svaret på mina frågor. Sverige står upp för demokrati och vill vara en röst för demokrati och mänskliga rättigheter i utrikespolitiken.
I en tid när mänskliga rättigheter förtrycks, när människor drabbas hårt av ofrihet och när demokratin blir en potemkinkuliss för just det förtrycket är det viktigt att vi är tydliga - och att vi är det i förtid. Vi har sett hur den ena ledaren efter den andra söker leka demokrati.
Innan man startar den leken, eller det dramat, är det oerhört angeläget att vi blir en tydlig röst från svensk sida men också från EU:s sida. Vi behöver vara tydliga med att det här inte är vad vi menar med demokrati.
Jag har nyligen erfarit att många människor i länder i Afrika misstror demokratin därför att demokratin dras i smutsen genom agerande av den typ som vi nu ser i Venezuela. Den fejkverksamheten måste vi bli en tydlig röst för att avslöja.
Maduro valdes ofritt. Han är inte en legitim president. Nu hamnar vi i ett läge där han har skapat en illegitim konstitutionell församling som lagstiftar och ger honom mandat. Nu under hösten har han getts mandat att lägga vantarna på i princip allt i Venezuela.
Som han ser det kan han göra det lagligt. Det som pågår i Venezuela är att ytterligare år läggs till årtionden av förtryck och vanskötsel som drabbar det venezuelanska folket hårt.
Vi hamnar nu i ett läge där Venezuela saknar en legitim president och kommer att sakna ett legitimt parlament. Då måste man, fru talman, ställa sig frågan vem man ska föra samtal med, om man nu ska föra vidare samtal i kontaktgruppen. Behöver man inte ta ett omtag för att kunna säkra en annan utveckling?
Behöver man inte lägga till nya metoder och göra det tydligt i förväg? Det är viktigt att det venezuelanska folket, som har kämpat och som kämpar - många flyr också från förtrycket - ser att det inte bara är Maduro som agerar.
Det blir ett omöjligt läge om vi ska föra samtal med en illegitim president och en illegitim ledning för ett kommande så kallat parlament och dessutom de andra rösterna sitter i fängelse. Det är en modell som Lukasjenko i Belarus skulle vilja använda. Vi får inte låta det här fortsätta, utan vi måste ta ett omtag. Fru talman!
Jag undrar naturligtvis om utrikesministern kan vara tydlig med att uttala stöd för Guaidó som den röst som vi ska föra samtal med och försöka stärka som en del av det demokratiska hopp som vi kan se för det venezuelanska folket.
Kerstin Lundgren (C):
Vi erkänner inte regeringar, vi erkänner stater. Men när vi ska förhålla oss till illegitima ledningar måste vi säkerställa att vi inte med detta ger stöd och legitimitet bakvägen till förtryckare och diktatorer som till exempel Maduro. Det är naturligtvis viktigt att uttala stöd.
Jag talar inte om att erkänna Guaidó. Jag talar om att uttala stöd. Guaidó är den enda företrädaren för det enda legitimt erkända parlamentet i Venezuela.
Det måste vara självklart att om man tar initiativ så måste man ta initiativ för att uttala stöd för den enda som har den rösten att vara företrädare för att genomföra ett rättvist och fritt val i Venezuela när det gäller både presidentpost och ett kommande parlament.
Det är en tid framöver när vi kan se att man kanske kommer att fängsla hela det gamla parlamentet eller förtrycka och hota. Fru talman! Den rapport som utrikesministern hänvisade till är oerhört tydlig. Oerhörda brott har begåtts mot mänskliga rättigheter.
Det har gjorts av regeringen, statliga strukturer och grupper som arbetar med dem. De har begått oerhörda brott på många områden. Fru talman! Straffrihet får inte råda. Det är naturligtvis bra att förlänga mandatet med två år.
Men det vore också bra om man gav uppdraget till ICC att pröva de brott som har begåtts. Det är uppenbart att det inte är möjligt att göra det i Venezuela, eftersom rättssystemet i Venezuela är Maduro.
Det skulle vara välkommet om också regeringen skulle kunna ta initiativ till att överlämna rapporten och säkra att man får en rättsprocess i ICC om detta. Jag undrar om utrikesministern är beredd att göra det. Frågan är hur vi förhåller oss till kontaktgruppen.
Utrikesministern säger att hon vill ha förhandlingar. Men förhandlingar kan aldrig ske på de illegitimas villkor och genom att de leder processen. Vi har sett hur det har fungerat i Syrien. Vi ser det i Belarus. Vi har sett det i så många länder. Då måste man hitta andra sätt att komma fram.
Det handlar om de människor som har kämpat och kämpar för sin överlevnad i denna förskräckliga situation. Jag har uppgifter om att 90 procent i princip lever under fattigdomsgränsen. Det är en otroligt svår humanitär situation. Fru talman!
Om man går in med resurser i det läget när Maduro anser att allt är hans resurser är risken i det sammanhanget att man göder diktaturen.
Man måste vara oerhört tydlig med att de humanitära insatser som man vill göra inte tas om hand av Maduro och hans förtryckare, de som har begått oerhörda brott mot mänskligheten. Då ger man dem ett felaktigt svar.
Kerstin Lundgren (C):
FN arbetar med sina medlemsstaters mandat. FN arbetar i Venezuela med det mandat som Maduro tillåter. Det måste man också se. Det gäller oavsett organisation.
Det är viktigt att inte bakvägen ge Maduroregimen resurser så att den blir den goda gåvans givare och säkrar sina egna hejdukars överlevnad medan folket lider. Då gör vi ont värre.
Jag hoppas att regeringen kan vara beredd att agera även med respekt för ICC:s integritet och att domstolen självklart fattar sina egna beslut. Det är inte helt omöjligt för regeringen att överlämna rapporten och peka på rapporten.
Det är en tydlig signal att vi tar FN:s granskningsrapport som kom i september på allvar och också gör detta synligt för andra. Fru talman! Vi har ofta ett samtal om MR och sanktioner mot personer som begår grova MR-brott. Vi är på väg fram med en Magnitskijlagstiftning i EU.
Vi skulle önska att vi hade det i Sverige. Fru talman! I avvaktan på domstolsprocess, är regeringen beredd att lyfta fram frågan om smarta sanktioner mot de personer som är utpekade som de som har begått brotten mot mänskligheten? Det finns en tydlig lista. Är regeringen beredd att driva sanktioner mot de personerna? Tack, utrikesministern, för debatten!
Kerstin Lundgren (C):
Georgien är ett viktigt land för det östliga partnerskapet.
Landet är viktigt för invånarna i Georgien, men det är också viktigt för oss alla som tror på en fungerande rättsstat och som vill se människor delta i styret av landet, som vill se fria medier och ett välmående land i närheten av EU - kanske till och med som medlem.
Det är bra att utrikesministern besökt Georgien som OSSE-ordförande. Det var bra att utrikesministern fick tillfälle att träffa dem hon mötte, men jag delar bedömningen att det hade varit värdefullt att också möta oppositionen - eller delar av oppositionen om inte alla kunde mötas samtidigt. Den politiska krisen har pågått rätt länge i Georgien.
Den startade inte med valet, utan man kan säga att den eskalerade efter sommaren 2019 när georgierna såg ryska dumans vice talman i talmansstolen i parlamentet. Det ledde till kraftfulla protester på gatorna utanför parlamentet i hela Tbilisi.
Bakgrunden är känd, nämligen att Ryssland alltjämt ockuperar stora delar av det georgiska territoriet. Det är klart att man såg det som då var på väg att hända som en stor kris. Många fängslades, och många sitter fortfarande kvar i fängelse. De borde naturligtvis släppas fria. Man borde söka lösningar.
Det gjorde det sittande maktpartiet Georgian Dream efter konflikten sommaren 2019. Man utlovade en reformering av valsystemet. Men innan förra årets val hade man backat tillbaka. Den reform som var utlovad genomfördes inte.
Det är naturligtvis en del av den underliggande konflikt som finns i Georgien och de protester som oppositionen har gett uttryck för efter valet.
Det är inte första gången vi ser detta - men förhoppningsvis är det den sista, men jag tvivlar om man inte tar en annan väg - att man väljer att fängsla en ledande oppositionsföreträdare. I det här fallet nämns Nika Melia.
Det var på nytt en attack mot en ledande oppositionspolitiker. På den grunden kommer man inte fram. Det fanns ett förslag från EU:s medlare som hade kunnat öppna för lösningar. Här borde EU sätta ett starkt tryck på Georgiens ledande aktörer för att leva upp till förslaget.
När ledningen då säger att det här bara var oppositionens fel borde man svara tillbaka och sätta tryck på den ledning som finns i Tbilisi i dag. För det vi ser är att andra nu agerar.
När vi har sett hur SVR, det ryska utrikesministeriets säkerhetstjänst, nu blandar sig i och talar om att man i princip stöttar Ivanisjvili och Georgian Dream är det varningssignaler, fru talman. Se upp och utnyttja läget nu, utrikesministern! Vänta inte!
Kerstin Lundgren (C):
Jag måste säga att jag blev lite förvånad när jag hörde utrikesministern beröra händelserna i Tbilisi sommaren 2019. Jag vet inte hur många månader, eller kanske år, jag har tillbringat i Georgien under den tid jag som rapportör har följt utvecklingen i Georgien.
Jag har samtalat med civilsamhälle, medier och rättssystem men också med de olika politiska företrädarna. Det som hände sommaren 2019 var ju någonting helt exceptionellt.
I ett land som var ockuperat av Ryssland fick människor uppleva att talmansstolen i parlamentet intogs av den ryska dumans vice talman, Gavrilov. Människor gick man ur huse. Protesterna var jättestora; jag var där och såg det.
Jag talade med dem som hade varit med hela nätterna för att så att säga försöka säkra vad som höll på att hända. Det övervåld som användes tvingade fram kravet på det sittande styret att göra någonting. Georgian Dream sa då att man skulle förändra valsystemet. Det var ett löfte. Man sa att man skulle låta straffa dem som använde övervåld. Det var ett löfte.
Människor såg vilka som blev fängslade; det var de som stod upp för sitt land mot vad som hände. Många av dem som använde övervåld fick inget straff. Valsystemet ändrades inte som utlovat.
Denna bild måste utrikesministern vara tydlig med, för annars går hon Ivanisjvilis ärenden.