KBLab/rixvox huggingface dataset:
Daniel Andersson (S):
I år firar vi med pompa och ståt runt om i hela Sverige för att uppmärksamma demokratin. Låt oss stanna upp en stund och vara stolta över hur vi har främjat vår demokrati och min enskilda rätt att få avlägga en röst precis som jag vill. Med det sagt är det alltså Förstärkt skydd för väljare vid röstmottagning , KU6, som vi behandlar här i dag. Vi väljer företrädare till både kyrka och Europaparlament.
Det är något speciellt att både se och förstå hela den bredden i vad det faktiskt betyder. Vart fjärde år går vi till vallokalerna för att rösta till kommuner och regioner runt om i landet, men även för att rösta in vilka företrädare som ska få stå just här där jag står i dag. Herr talman! Jag står här för att jag har fått ett förtroende, ett förtroende byggt på att människor har avlagt en röst och tror på mig, detta genom vårt valsystem.
Det är mycket det KU6 handlar om i grunden: att bibehålla - det är ju självklart - men också stärka förtroendet så att människor känner tillit till det sätt vi gemensamt kommit överens om att tillämpa i vår demokrati och att använda det som ledstång när det handlar om just röstförfarandet. Herr talman! Jag hade tillsammans med flera här i salen förmånen att få sitta i 2020 års valutredning, vars betänkande ligger till grund för vad som debatteras här i dag.
Utredningen kan i korthet sammanfattas med att den visade på en bred samsyn i de utmaningar som finns. Vi fick ta del av både organisationers och experters inspel i frågorna för att få en djupare förståelse av vad det faktiskt handlar om. Vi har berört frågor som vem som har ansvaret för att valsedlarna finns tillgängliga i vallokalerna. Vem gör detta? Vem bär huvudansvaret? Vad är Valnämndens uppgift?
Är det något vi dammar av vart fjärde eller vart femte år? Så är det ju inte. Uppdraget till Valnämnden är betydligt större och mycket viktigare, vilket speglades av min centerpartistiske kollega här tidigare. Vi har också sagt att Valmyndigheten vid varje val ska presentera ett utbildningsmaterial avseende valet för att våra röstmottagare ska känna sig så trygga som möjligt i att faktiskt kunna utföra sitt uppdrag. Herr talman!
Flera före mig har tagit upp flera intressanta områden och utmaningar som berörs i KU6. Vi har i konstitutionsutskottet haft givande diskussioner, som oftast, och tillsammans kommit fram det vi har framför oss här i dag. Herr talman! Om 270 dagar kommer min morfar att som vid varje val stå vid spegeln, sätta på sig slipsen och med stolthet gå till vallokalen för att göra just sin röst hörd.
Han är liksom jag stolt över vad vi som land har åstadkommit och har som system i dag. Med det sagt är det med glädje jag instämmer i parollen: Länge leve demokratin! Därmed yrkar jag bifall till konstitutionsutskottets förslag i betänkande KU6.
Thomas Hammarberg (S):
Min fråga riktas till statsrådet Dahlgren. Den lyder så här: Är det någonting mer som kan göras från svensk sida för att meningsfullt säkerställa att principerna om demokrati och mänskliga rättigheter respekteras av samtliga medlemsstater inom unionen?
Barbro Westerholm reste den väldigt viktiga frågan om ålderismen - direkt och indirekt diskriminering av äldre personer. Min fråga har anknytning till detta. Jag utgår från en mening i regeringsförklaringen där det utlovas att en oberoende institution för mänskliga rättigheter ska inrättas. Detta är ingen ny fråga.
Vi har sett och vet att det är en väldigt noggrann granskning av dem som söker medlemskap i unionen. Men när de sedan har blivit medlemmar och finns på insidan verkar det som att det fortfarande finns en brist på möjligheter att verkligen göra dem ansvariga för kränkningar av dessa absolut vägledande principer för hela unionen.
Den har diskuterats i flera år. En ordentlig och ingående utredning har faktiskt gjorts, som har blivit liggande ett tag på det dåvarande Kulturdepartementet. Men det är en viktig fråga, och utredningen går igenom både vilket mandat en sådan här institution ska ha och hur institutionen ska organiseras. Det bygger delvis på de institutioner av liknande slag som finns i andra europeiska länder.
Min fråga är: Hur mycket mer förberedelser behövs för att börja förverkliga det löfte som ges i regeringsförklaringen?
Thomas Hammarberg (S):
Min fråga går till barnminister Åsa Lindhagen. Det handlar om den verkligen aktuella frågan om de svenska barn som finns i läger i Syrien därför att de har varit knutna till vuxna anhängare av IS. Det är viktigt att frågan får en snar lösning.
Det måste finnas en tydlig politik där vi faktiskt tar ansvar för de svenska medborgarna och att vi använder FN:s barnkonvention som riktmärke i behandlingen av barnen. Jag tror också att det är nödvändigt att titta lite närmare på vad som ska hända när barnen kommer hit. Det måste finnas en sorts samordning mellan de olika institutionerna.
Det är redan tydligt att det är oklart vilket ansvar kommunerna kan tänkas ta samt vilket ansvar som frivilligorganisationerna, Rädda Barnen, Röda Korset och andra kan ta. Likaså gäller det vilken instans som ska ha kontakt med Unicef och flyktingkommissarien när det gäller att arbeta med dessa frågor. Hur ska vi samordna arbetet med Säpo?
Thomas Hammarberg (S):
Jag har en fråga till statsrådet Åsa Lindhagen om mänskliga rättigheter. I regeringsdeklarationen sägs det tydligt att en oberoende institution för mänskliga rättigheter ska bli av. Det här är ett löfte som är intressant därför att det har ställts många gånger förut.
Frågan har dragits lite i långbänk, och jag hoppas att det nu verkligen blir dags att försöka komma till något beslut. Det finns vissa brister i hur vi tar till vara de råd och instruktioner som vi får från internationella organisationer när det gäller mänskliga rättigheter och att övervaka att vi verkligen respekterar rättigheterna. Här finns det en brist, och det är dags att vi nu kommer igång med arbetet.
Det var väldigt lite, om ens något, om detta i budgetpropositionen, så jag hoppas att förberedelserna nu kommer igång.
Thomas Hammarberg (S):
Det är möjligt att jag själv också kommer att återkomma när det gäller detta. För att understryka att det börjar bli lite bråttom kan nämnas att vi har tänkt oss att granskningen av hur vi genomför den mycket viktiga konventionen om rättigheter för personer med funktionshinder ska ligga på den här institutionen. Det finns en oro och en känsla av att det inte händer någonting inom funkisrörelsen.
Det understryker ytterligare hur viktigt det är att vi faktiskt börjar komma till skott i den här frågan nu. Tack för svaret!
Jörgen Berglund (M):
Sverige är på många sätt ett föregångsland i sitt arbete med minoritetsfrågor, men det finns såklart mycket kvar att göra. Vi som stat och nation både bejakar, jobbar för och respekterar människors grundläggande fri- och rättigheter, som rätten till sitt språk, sin kultur och sin religion.
Men det finns naturligtvis strömningar i vårt samhälle som försöker motverka dessa rättigheter, som vi så gärna vill ska vara självklara för alla. Det finns mycket kvar att göra vad gäller alla våra nationella minoriteter. Några av mina kollegor har också lyft upp det. Jag skulle vilja uppehålla mig särskilt vid den judiska gruppen i Sverige.
Det är helt oacceptabelt att vi i Sverige år 2019 har en situation som gör att judar känner att de inte kan utöva sin kultur och sin religion eller ens bo kvar i sin hemstad. Glåpord, trakasserier, hot och attentat ska inte behöva vara någons vardag, inte ens enskilda händelser i en människas liv.
Här har samhället misslyckats i sitt åtagande att skydda. Rätten till trygghet har därmed också inskränkts för den judiska gruppen, speciellt i vissa delar av vårt land. När synagogor attackeras, när ungdomar som träffas för att umgås står i skottlinjen och riskerar sitt liv och sin hälsa just för att de råkar vara judar, då har vi ett samhälle som har misslyckats. Fru talman!
Den judiska minoritetens situation är bara ett exempel på hur viktigt det är att vi står upp för våra nationella minoriteters rättigheter. Judarna, samerna, romerna, sverigefinnarna och tornedalingarna har alla sina egna förutsättningar, särdrag och bakgrunder. Det som de har gemensamt är just att de utgör våra nationella minoriteter och därmed också har rätt till det skydd som vi som samhälle tagit på oss.
Vårt budskap är lika enkelt som tydligt: Vi kommer alltid att ställa upp för våra nationella minoriteters rättigheter och rätten till trygghet, oavsett var man kommer ifrån eller vilken grupp man tillhör. I Sverige ska alla kunna känna sig trygga. Med det, fru talman, vill jag yrka bifall till konstitutionsutskottets förslag till beslut i betänkande 24.
Jörgen Berglund (M):
Vår svenska demokrati vilar på en stadig grund, som bland annat bygger på våra allmänna fria val och varje medborgares rätt att göra sin röst hörd. Därför är det vi nu diskuterar om valfrågor och sättet våra val ska gå till på särskilt viktigt. Det finns några saker som man ska ta i särskilt beaktande när man talar om grundvalarna i vår demokrati.
Bland annat måste det alltid finnas ett stort mått av långsiktighet i hur valsystemet är uppbyggt och hur det fungerar för att garantera stabiliteten. Det är viktigt att förtroendet för valsystemet värnas varje steg på vägen, och då måste varje förändring vara väl motiverad och inte riskera att urholka allmänhetens förtroende för våra allmänna val.
Därutöver måste varje förändring vara väl förankrad och kommunicerad och framstå som klok ur den enskilde väljarens perspektiv. En demokrati har aldrig råd att göra förändringar i ett valsystem som riskerar att missförstås och därigenom urholka förtroendet för vår demokrati.
I betänkandet, fru talman, behandlas flera motioner med många intressanta förslag som rör allt från valsedlar, rösträkning, valinformatörer och valdagar till röstning för personer med synnedsättning eller annan funktionsnedsättning.
Flera av idéerna är väl värda att ta till vara och bli del av en fortsatt diskussion om hur vårt valsystem ska kunna utvecklas för att också hålla jämna steg med tiden, samtidigt som förtroendet och stabiliteten bevaras.
Vi moderater vill därför inte stänga några dörrar i det här skedet, men vi är inte heller beredda att i ett motionsbetänkande låsa oss i färdiga positioner. Vi ser i stället fram emot att tillsammans med övriga partier ha en fortsatt dialog om vilka åtgärder som behöver vidtas för att vidareutveckla vårt valsystem. Fru talman!
Jag yrkar bifall till förslaget i konstitutionsutskottets betänkande 25.
Jörgen Berglund (M):
Jag måste säga att det var ett övertramp att jämföra ett politiskt parti med en invasiv art som ska utrotas. Det var ett övertramp av ledamoten Persson.
Det är trots allt intressant att lyssna på Peter Persson, herr talman, för han har en retorik som inte överensstämmer med den verklighet som hans parti driver politik i riktning mot. Rättvisa, jämlikhet och solidaritet är ord som ledamoten Persson och Socialdemokraterna ofta använder.
Jag vill därför fråga ledamoten Persson: På vilket sätt blir det rättvisare och mer jämlikt när ni socialdemokrater tänker sänka skatten för dem som har absolut högst inkomst och låta hårt arbetande låg- och medelinkomsttagare betala detta, bland annat genom höjd bensin- och dieselskatt? Det drabbar också främst dem som bor utanför storstäderna.
Detta skulle jag gärna vilja ha svar på, herr talman.
Jörgen Berglund (M):
Till skillnad från ledamoten Persson ska jag besvara de frågor som ledamoten ställde till mig. Jag noterar nämligen att jag inte fick svar på frågan. Men jag ska ställa om den till ledamoten om det var så att han inte uppfattade den. Välfärden ska finansieras gemensamt via skattsedeln. Det har vi moderater varit tydliga med länge. Den andra fråga du ställde var: Hur högt ska skattetrycket vara, och hur stor del av bruttonationalprodukten ska det vara? Det enkla svaret är att det ska vara så lågt som möjligt. Herr talman!
Jag återgår nu till de frågor som jag ställde till ledamoten Persson: På vilket sätt blir det rättvisare när ni socialdemokrater nu tänker sänka skatten för dem som tjänar mest och låta människor utanför storstäderna betala det genom högre bensin- och dieselskatter? Om ledamoten kan svara på denna fråga vore jag tacksam.
Jörgen Berglund (M):
Jag tänkte inleda med något som jag inte tror förvånar någon. Här kommer det: Vi moderater tycker att det ska löna sig bättre att arbeta! Vi moderater står upp för sänkt skatt för vanliga löntagare! Jag vet att ni känner igen det här. Ni har hört det förut. Men det är lika aktuellt, lika viktigt och lika relevant som alltid.
Alla de som går upp varje morgon och går till jobbet och gör en insats, alla de som oavsett väder och vind tar sig till sitt arbete och bidrar till det gemensamma, alla de som sliter och gnor även om det inte alltid är roligt - alla de ska ha sänkt skatt. Vi moderater tycker att det är bättre att sänka skatten för låg- och medelinkomsttagare.
Vi tycker att det är bättre att alla sjuksköterskor, lastbilschaufförer, poliser och lärare får sänkt skatt. Vi tycker att det är bättre än att sänka skatten bara för dem som är med i en fackförening. Samhällets resurser är begränsade, och då är det vår uppgift som förtroendevalda att prioritera.
Att prioritera innebär att något lyfts fram och något får stå tillbaka. Vi kan inte prioritera allt till alla, som bland annat Vänsterpartiet gör. Det går inte ihop. Det är inte seriöst. Det är verklighetsfrånvänt. Våra gemensamma skattepengar har de som jobbat tjänat ihop. Vi politiker måste förvalta dem varsamt.
Att sänka skatten för alla som jobbar har som alla vet också goda effekter på hela samhällsekonomin. Sänkt skatt på arbete bidrar till fler jobb och ökade skatteintäkter - skatteintäkter som vi bland annat kan satsa på de områden vi nu ser har stora problem och utmaningar. Jag tänker främst på långa sjukvårdsköer, polisbrist, ökad otrygghet och växande utanförskap.
Det är områden som den socialdemokratiska regeringen inte lyckats ta tag i. Grunden till vårt välfärdssamhälle är jobb. Fler måste jobba, och det måste bli mer lönsamt att jobba. Att då satsa på skatteavdrag för medlemskap i stället för sänkt skatt för alla som jobbar är helt enkelt helt fel väg att gå. Fru talman!
Att vi moderater hellre satsar på sänkt skatt för låg- och medelinkomsttagare än på skatteavdrag för fackföreningsmedlemskap är med andra ord bra för hela samhället. Men det är också bra för individen. Vi är övertygade om att människor kan, vill och ska få göra egna val - fler val än de gör i dag. Vi moderater har alltid stått upp för frihet och individen mot förtryck och kollektiv.
Vi har fört en envis kamp för rätten att välja till exempel vilken vårdcentral man ska gå till, vem som ska ta hand om och hjälpa en på ålderns höst och vilken skola ens barn ska gå i. Det är val som alla i dag tar för självklara. Den valfriheten finns där för att vi drivit debatten och fattat de rätta besluten. Det är lika självklart för oss att man själv ska välja om man vill vara med i en fackförening eller inte.
Det valet ska individen göra utan att staten värderar en förening framför en annan. Staten ska inte subventionera medlemskap i vissa föreningar även om syftet kan tyckas vara gott. Fru talman! Avslutningsvis vill jag yrka bifall till förslaget i skatteutskottets betänkande.
Jörgen Berglund (M):
Tack, ledamot Persson, för frågorna! Det blir lite lustigt att höra ledamoten göra en historisk exposé över en tid som han själv kanske minns för att någon timme senare konstatera att han fortfarande kommer att rösta ja till den proposition som hans egen regering har lagt fram.
Den stora frågan är egentligen: Är det retoriken eller praktiken som Socialdemokraterna meddelar sina väljare? Hur ska ni ha det? Att säga en sak i kammaren är en sak, men att rösta någon timme senare är en annan sak. För att svara på ledamotens fråga tycker vi att det är bra om människor är med i en fackförening - absolut.
Jörgen Berglund (M):
Vi är stolta över att vi prioriterar skattesänkningar för breda yrkesgrupper som sjuksköterskor, lastbilschaufförer, poliser och lärare framför att satsa på skatteavdrag för några som är med i ett visst slags förening. Det vore väldigt intressant om ledamot Persson också ville redovisa vad Socialdemokraterna kommer att göra nu i eftermiddag.
Någon reservation har vi inte sett, och inte något särskilt yttrande. Varför har regeringen nu så bråttom att införa just denna del i budgeten? Det finns ju hundratals andra tillkännagivanden från förra mandatperioden som ligger och väntar, men detta gick väldigt fort. Jag är naturligtvis glad för det, för det är rätt att göra så.
Men jag tror att regeringen och Socialdemokraterna tycker att detta är rätt. Det finns andra saker som är viktigare, och det är därför man lägger fram propositionen.
Jörgen Berglund (M):
När man hör Tony Haddou tala blir man säker på en sak: Han är vänsterpartist. Det går inte att ta miste på. Allt till alla, och någon annan ska betala. Höj skatten på allt - och sedan lite till. Tydligen är dessutom människor över 65 år en grupp som ska klämmas åt lite extra.
Oavsett fråga, fru talman, fokuserar en vänsterpartist all sin energi på att fördela det välstånd som någon annan har byggt upp. Aldrig ägnas ens en sekund åt reflektion över de människor och företag som skapar det välstånd som Tony Haddou så ivrigt vill fördela. Avskaffad löneskatt för äldre är bra för alla.
Det stärker den offentliga ekonomin, och det stärker välfärden när fler betalar skatt och jobbar mer. Det här förslaget innebär ju en möjlighet för den som vill arbeta. I Tony Haddous anförande kunde man höra antydningar om dem som inte kan jobba vidare för att de har haft ett hårt jobb. Detta rör inte dem, utan detta rör dem som vill. Det handlar om att inte straffa dem som vill fortsätta sitt arbetsliv utan ge dem möjlighet att göra det.
Jag vill därför fråga Tony Haddou hur han tänker sig att det välstånd han så gärna vill fördela uppkommer om det inte sker genom hårt arbetande medborgare, unga som äldre. Jag vill också fråga varför Tony Haddou är emot att alla som jobbar i förlängningen får höjd lön till följd av detta förslag. Dessutom undrar jag varför Tony Haddou tycker att det är rätt att det ska kosta extra att anställa personer över 65 år.
Jörgen Berglund (M):
Diskussionen om Arbetsmiljöverket och Arbetsförmedlingen kan vi gärna återkomma till i den här kammaren - nu diskuterar vi den särskilda löneskatten och de frågor jag ställde till Tony Haddou. Jämlikheten, som var det bärande temat i Tony Haddous anförande, ökar när fler jobbar. Den ökar när fler människor får en lön de kan leva på.
Den ökar när fler betalar skatt, så att vi kan bygga ut välfärden för dem som av någon anledning inte kan gå till jobbet. I det här betänkandet står det också ganska klart och tydligt att förslaget i förlängningen ger ökad lön för hela löntagarkollektivet. En av mina frågor till Tony Haddou handlade om detta, och jag undrar igen: Varför är Tony Haddou så emot att alla som jobbar ska få en bättre löneutveckling?
Som moderat tycker jag naturligtvis att det är bra, och kan jag dessutom sänka skatten blir det ännu bättre. Sedan, fru talman, tycker jag inte att Tony Haddou berörde varför det är så viktigt att de som är över 65 år ska vara extra dyra att anställa, som i dag. Det är det vi vill ta bort. Vi vill göra det mer jämlikt, skulle man kunna säga.
Jörgen Berglund (M):
Det går inte att undvika att kommentera Sultan Kayhans anförande. När det gäller den budgetmotion som Sveriges riksdag röstade igenom före jul - man må kalla den för servettskiss - kan jag konstatera att Socialdemokraterna sedan den gick igenom inte har haft några problem med att försöka ta åt sig äran för alla de satsningar denna budgetmotion innebar.
Det handlar om satsningar på sjukvården, skolan, tullen och så vidare. Fru talman! I dessa dagar går det inte heller att låta bli att kommentera det faktum att Sultan Kayhan i sitt anförande yppade orden "satsningar på Försvarsmakten". Jag tror inte att någon i Sverige i dag anser att Socialdemokraterna har någon trovärdighet i denna fråga.
De är ju i Försvarsberedningen beredda att ha ambitiösa mål, naturligtvis, men utan resurser. Det, om något, är en servettskiss eller möjligtvis en gammal disktrasa. Fru talman! Jag tänkte nu återkomma till ämnet. Att Socialdemokraterna var villiga att sälja ut hela sin politiska själ för att vara kvar i Regeringskansliet stod naturligtvis klart i och med januariöverenskommelsen, det vill säga JÖK:en.
Det gäller sänkt skatt för de rikaste, marknadshyror, försämrad arbetsrätt med mera. Men det är faktiskt en nyhet för mig, fru talman, att Socialdemokraterna nu inte heller vill stå upp för förslag som detta, som skapar mer resurser till välfärden. Jag har två frågor till Sultan Kayhan: Varför har ni en så negativ inställning till detta förslag, som ni trots allt lägger fram?
Varför står inte Sultan Kayhan och försvarar ett förslag som innebär fler arbetade timmar, som ger mer pengar till välfärden?
Jörgen Berglund (M):
Det här är ingen försvarspolitisk debatt, men jag kan konstatera att under åtta år med alliansregeringar lades inte ett enda förband ned i Sverige. Jag vill bara påminna om det. Om detta förslag är så dåligt som ni ger uttryck för, Sultan Kayhan, varför lägger ni då fram det?
Då är det ju som jag sa inledningsvis: Ni har sålt er själ för att få vara kvar i Rosenbad. Ni tar inte ansvar för Sveriges regeringsbildning med det här; ni har tagit ansvar för ert eget parti när det gäller att få sitta kvar i Rosenbad. Ni hade till exempel kunnat stödja Ulf Kristersson som statsminister. Det hade varit fullt möjligt.
Jag vill återgå till den fråga som jag ställde: Varför försvarar inte Sultan Kayhan ett förslag som innebär fler arbetade timmar, som ger mer pengar till välfärden? Som jag uttryckte i mitt inledningsanförande byggs vår välfärd på att människor arbetar och att företag startas och utvecklas så att fler kan komma i jobb och betala skatt.
På det sättet kan vi göra de välbehövliga resursförstärkningarna av bland annat polisen, tullen och Försvarsmakten. Jag hoppas att jag kan få svar på detta i denna replikrunda.
Jörgen Berglund (M):
För någon vecka kunde man läsa i Örnsköldsviks Allehanda om ett par som bor i en lägenhet i en liten ort som heter Mellansel i norra Västernorrland, min egen valkrets. Detta par utsattes för en mycket skrämmande och obehaglig händelse.
Två personer sparkade och slog under en timme vid flera tillfällen på detta pars lägenhetsdörr, och paret trodde att lägenhetsdörren skulle gå sönder och ge vika. De var naturligtvis rädda för sina liv. Men när de ringde till polisen fick de till svar att det inte fanns någon patrull att skicka.
Jag undrar därför vad justitieministern tänker göra för att sådana händelser inte ska kunna ske någonstans i Sverige, vare sig i Mellansel eller någon annanstans.
Jörgen Berglund (M):
Den 1 januari 2017 sänkte regeringen punktskatten på energi för drift av bland annat stora serverhallar med hela 97 procent ned till ett halvt öre per kilowattimme. Låt mig säga att jag tycker att det är väldigt bra med sänkt skatt. Beslutet fick till följd att det blev attraktivt att etablera stora datahallar och datacenter i Sverige.
Dessa etableringar är inte minst viktiga i norra Sveriges inland. Tillgången till el finns där, och det finns också tillgång till fastigheter. Det finns gott om plats för att bygga nytt, och det finns också gamla fastigheter som man bara kan flytta in i. I mitt hemlän, Västernorrland, har många etableringar redan ägt rum och gett upphov till flera nya jobb. De kanske inte är så många i antal, kan man tro, men de ger ganska mycket.
Nu har tyvärr Skatteverket ändrat detta och gjort det svårare att få till etableringarna.