KBLab/rixvox huggingface dataset:
Carina Moberg (S):
Christine Jönsson håller en mycket seriös ton i sina resonemang om det problem som jag har valt att lyfta upp i debatten, nämligen att människor i många fall kommer att ha svårt att klara av hyreshöjningen när avgälderna på tomträtterna räknas om.
Jag måste ändå ställa några följdfrågor till Christine. Jag tolkar det som att du tycker att detta kan vara ett problem för de människor som hamnar i besvärliga situationer rent ekonomiskt. De kanske inte har möjlighet att klara av en uppräkning av hyran.
Det var ändå lite oklart, och jag skulle därför vilja fråga ännu en gång: Är Moderata samlingspartiets inställning i frågan att vi ska avveckla tomträttsinstitutet eller att det ska bibehållas och utvecklas?
Christine Jönsson säger att Justitiedepartementet har i sin plan för 2010, det vill säga efter nästa val, att ta tag i detta och sätta i gång en utredning. Hur kan man vara så säker på att det löftet infrias? Det är trots allt ett allmänt val emellan.
Ni har all möjlighet i världen att redan här i dag ge regeringen ett tydligt uppdrag att detta måste utredas och det nu. Hur förklarar du, Christine Jönsson, att du hänger upp dig på ett årtal som är ganska irrelevant i sammanhanget?
Carina Moberg (S):
Jag tackar för svaren, Christine Jönsson. När jag för en tid sedan hade en interpellationsdebatt med ansvarig minister i frågan, moderaten Beatrice Ask, tyckte jag att hon uttryckte en viss skepsis mot att tomträttsinstitutet som verktyg för kommunen skulle finnas kvar framöver.
Men jag litar naturligtvis på vad Christine Jönsson säger om att Moderata samlingspartiet menar att detta är ett verktyg som ska ses över och moderniseras för att kommunerna ska ha ytterligare en möjlighet att ta bostadssocial hänsyn när man planerar för bostäder åt sina invånare. Jag är glad över att jag fick detta besked.
Jag avslutar min replik med att ställa ytterligare en fråga till Christine Jönsson. Vi har tidigare i debatterna hört att det tar en del ekonomi i anspråk att tillsätta utredningar. Man har dessutom svårt att hinna med alla angelägna frågor som skulle behöva ses över.
En utredare som tittar på en helt annan fråga, nämligen privatiseringen av trafikförsäkringen, har återigen begärt förlängd tid. Vi har hela tiden föreslagit att den utredningen ska läggas ned.
Jag vill höra vad Christine Jönsson säger om förslaget att lägga ned utredningen om trafikförsäkringen och på det sättet skapa utrymme för att utreda en betydligt mer angelägen fråga.
Carina Moberg (S):
Jag är ledsen över att behöva ta kammarens tid i anspråk. Men jag skulle vilja ha ett förtydligande från Folkpartiet därför att olika ledamöter lämnar olika besked i olika sammanhang. Jag skulle vilja ha ett klarläggande av Folkpartiets uppfattning vad gäller tomträttsinstitutet. En av Lars Tysklinds partivänner deltog i just den interpellationsdebatt som jag har talat om tidigare.
Då sade Helena Bargholtz att hon är tveksam till om vi verkligen ska fortsätta med institutet. Man skulle kunna hitta andra lösningar. Då blir jag naturligtvis nyfiken på vilka lösningar som Folkpartiet kan se i stället för det tomträttsinstitut som vi har eller ett förbättrat tomträttsinstitut.
Hon sade också att hon tycker att vi ska öppna för att utredningen, som hon i och för sig tycker att det kan finnas skäl att genomföra, ska kunna komma fram till att vi ska upphöra med tomträttsinstitutet. Detta föranleder min fråga till Lars Tysklind. Var står Folkpartiet egentligen i denna fråga?
Carina Moberg (S):
Jag får tacka bostadsministern för svaret, som till sist blev gemensamt för flera av de interpellationer som har ställts på samma tema. Det handlar om den borgerliga regeringens misslyckande på bygg- och bostadsmarknaden. Bostadspolitiken har havererat. Det kanske är allra tydligast i Stockholmsregionen. Det krispaket som regeringen i förra veckan presenterade är för litet och kommer för sent.
Ni har avlövat, avrustat och avvecklat bostadspolitiken under flera år. Nu får svenska folket betala priset med bostadsbrist, orörlig bostadsmarknad och orättvisa villkor mellan dem som äger och dem som hyr sin bostad. Två grupper i samhället har särskild anledning att vara oerhört besvikna. Det är ungdomar och de som hyr sin bostad i miljonprogrammet.
Antalet påbörjade hyreslägenheter har halverats sedan 2006. Bostadsbyggandet i stort faller i rekordfart. Boverkets beräkningar före finanskrisen visade på en minskning med 40 procent.
Vi socialdemokrater har under hösten lagt fram en politik som kan sammanfattas i fem skarpa förslag för att dämpa krisen inom byggsektorn och få fram fler och bättre bostäder i attraktiva bostadsområden.
Vi vill avsätta närmare 13 miljarder kronor de närmaste två åren 2009 och 2010 för att åtgärda bostadsbristen, rusta befintligt bestånd och rädda byggbranschen från den värsta krisen sedan 30-talet. Sedan tidigare vill vi satsa 1 miljard på ett investeringsstöd för byggande av billiga och miljövänliga hyresbostäder. Nu bygger vi ut det med ytterligare 1 miljard kronor.
Vi avsätter 3 miljarder till ROT-avdrag år 2009. Bygger man om klimatsmart finns det dessutom en särskild klimatbonus på 600 miljoner kronor. Vi vill satsa på ett miljardprogram för miljonprogrammen. Vi skjuter till 3 miljarder kronor per år. Det kan innebära renoveringar av ca 40 000 lägenheter och ge ca 25 500 årsarbeten inom byggbranschen.
Vi satsar också 500 miljoner kronor per år till kommunerna till upprustning av skolor, förskolor och äldreboenden. Vi vill öka investeringarna i infrastrukturen med 2 miljarder kronor mer än regeringen år 2009, 2010 och 2011. Dessutom vill vi tidigarelägga underhåll under nästa år.
Regeringen har i sitt krispaket föreslagit ett ROT-avdrag, och det är bra. Vi ska ha en hög boendestandard i vårt land även framöver. Det har vi råd med.
Med det konstaterat uppstår frågan varför inga av regeringens åtgärder omfattar hyreslägenheter och varför ni inte har en politik för att bygga bostäder för unga människor. Ni kallar det snedvridande att satsa på att ungdomar ska få tag i en bostad.
Vi socialdemokrater har en politik för sysselsättning, byggande och boende. Vi vill ha en framtidsinriktad förutsägbar politik för alla. Era förslag räcker inte, Mats Odell. Varför är inte bygg- och bostadsfrågorna viktiga för regeringen? Varför lägger ni inte prestigen åt sidan?
Om ni nu inte vill lyssna på oss socialdemokrater, lyssna då åtminstone på branschen, ungdomarna och hyresgästerna.
Carina Moberg (S):
I mitt första anförande redogjorde jag för socialdemokratisk bygg- och bostadspolitik. Mina partivänner har nu förtydligat bilden ytterligare. Som bostadsminister Odell själv nämner är det inte bara vi socialdemokrater som anser att regeringens politik på det här området har havererat och att satsningarna är alltför små.
I Svenska Dagbladet häromveckan kunde vi läsa hur Skanskas vd Johan Karlström säger att den svenska regeringen borde göra mer. Han har tre huvudområden på sin önskelista: renovering av miljonprogrammet, stimulering av byggande av hyresrätter och renovering av vägar och järnvägar. Han är inte ensam.
Även NCC:s vd, Olle Ehrlén, och JM:s vd, Johan Skoglund, har en lång lista på förslag till den svenska regeringen. Mats Odell! Byggbranschen vill se stimulanser så att mer klimatsmarta bostäder byggs. Jag vet att bostadsministern har fört resonemang med företrädare för branschen. De väntar nu på handlingskraft.
Vad säger Mats Odell till dessa företrädare som ska bygga bort bostadsbristen för att unga människor ska hitta någonstans att bo? De ber om hjälp. De är väldigt tydliga. Om inte hjulen börjar snurra stannar Sverige, säger man. Nej, det är inte bara vi socialdemokrater som kräver ett ökat statligt ansvarstagande utan i princip hela den bransch som Mats Odell brukar luta sig mot i sin argumentation.
Till och med dekanus Stellan Lundström pratar om investeringsstöd och miljonprogramsupprustning. Vi satsar nästan 13 miljarder mer än den moderatstyrda regeringen. Jag vill veta, Mats Odell, vem som ska stå upp för människors rätt till en bostad om inte du som kommun- och bostadsminister gör det.
Vad ska de 1,1 miljoner ungdomar som om några år ska ut på bostadsmarknaden ta sig till om det inte byggs fler hyresrätter? De 1,1 miljoner ungdomarna i åldersgruppen födda 1984-1995 utgör 12 procent av landets befolkning. Det är fyra gånger så många som just nu skulle kunna tänka sig att rösta på Kristdemokraterna.
Bland dem finns Elsa som är 26 år. Hon har under tio års tid flyttat 15 gånger. Hon har bott i åtta kommuner i två länder, men hon har aldrig haft ett förstahandskontrakt. Mats Odell, hjälp branschen att bygga, och hjälp Elsa att få tag på sitt förstahandskontrakt!
Fru talman! Jag uppfattade inte att Lennart Pettersson ställde någon fråga till bostadsministern. Jag trodde att det var avsikten med interpellationsdebatter. Men jag kan påminna Lennart Pettersson om att under föregående mandatperiod byggdes mer än 120 000 bostäder i det här landet. Hur många bostäder har byggts under innevarande mandatperiod?
Vi kan fortsätta den debatt som han försökte påbörja i dag på torsdag när vi ska diskutera det avsnitt i budgeten som berör bygg- och bostadsfrågorna. Hjälp branschen, Mats Odell, att se till att de kan bygga hyreslägenheter, så att Elsa kan få tag på sitt förstahandskontrakt!
Carina Moberg (S):
Vi satsar närmare 13 miljarder mer än regeringen bara på bygg- och bostadssektorn. Vi vill investera oss ur krisen och förbättra människors boendestandard. Här har vi nu lyssnat på bostadsministern, ansvarig minister, och han har inget nytt att komma med. Han attackerar oss, vilket han ofta väljer att göra när det är han själv som har ansvaret.
Vi vill ha en framtidsinriktad förutsägbar politik för alla. Bostadsministern och regeringen avvecklar, avlövar och avskaffar de instrument som finns för att lösa problemen för bland annat den stora ungdomskull som inom några år kommer att ge sig ut på bostadsmarknaden. Beskedet till landets ungdomar och bostadssökande är tydligt.
Regeringen anser inte att staten har eller ska ta något ansvar. Det som återstår för unga människor är andrahandsboende, uthyrningsrum eller flera års ytterligare köande utan besked. Unga människor vill inte bo i andra hand. De vill ha ett eget förstahandskontrakt.
0 procent av ungdomarna i en undersökning gjord av Sifo vill bo i andra hand. Vi socialdemokrater har en politik för ökad sysselsättning och för bygg- och bostadsmarknaden.
Vi vill satsa oss ur krisen på ett sätt som gör mesta möjliga nytta för dem som riskerar arbetslöshet, för dem som hyr sin lägenhet och för unga förtvivlade människor utan bostad. En fungerande bostadsmarknad är en förutsättning för rörligheten på arbetsmarknaden. Det hänger ihop.
Regeringen har under alltför lång tid prioriterat bort bostadsfrågorna. Men politiken spelar roll, och vem som styr har betydelse. Det är tydligare nu än på mycket länge.
Carina Moberg (S):
Jag tackar Helena Bargholtz för att hon är en av de borgerliga ledamöter som deltar i den här diskussionen. Det här är inte en fråga som bara engagerar mig som socialdemokrat, utan det finns ett antal motioner som vi behandlar nu i civilutskottet från ett antal moderata riksdagsledamöter, från Centerpartiet och en kristdemokrat. Nu deltar också Folkpartiet här.
Vi verkar vara ganska överens om att det här är ett problem som drabbar människor och som gör att de har svårt att förutse sina boendekostnader. Vi har 55 olika modeller som den här frågan hanteras på. Jag tycker inte att det känns särskilt rättssäkert. Jag är rädd för att invånare i det här landet inte blir lika behandlade. Jag tycker att justitieministern argumenterar ganska väl i sitt interpellationssvar för att en ny utredning borde tillsättas.
Jag har all respekt för att det är väldigt många frågor som man behöver ta tag i, och jag skulle kritisera vilken regering som än satt nu när detta sker. Avgäldshöjningarna gör att människor faktiskt måste flytta från sina hem. Det tycker jag är oacceptabelt. Därför hävdar jag att det behöver tillsättas en ny utredning nu. Det handlar om 70 000 hushåll i hela landet.
Det är 17 procent, tror jag, i Stockholms län som bor med mark upplåten med tomträtt. Till skillnad från Bargholtz tror jag att det här är ett instrument som vi ska använda oss av även framgent, precis som jag försökte säga i mitt inledande anförande. Det är ett sätt att inte behöva köpa loss marken.
Med tanke på de höga markpriser vi har i den här regionen och i andra storstadsregioner skulle ett översett tomträttsinstitut kunna innebära att man bidrar till att människor med normala inkomster kan förverkliga sin dröm att bo i ett eget ägt boende. I dag har vi ett ojämlikt system.
Precis som ministern har varit inne på anser i många kommuner kommunpolitikerna att de som hyr tomten i stället bör köpa loss den. I Nacka anser moderaten Erik Langby att alla ska köpa sina tomter. I Västerås vill folkpartisten Göran Landerdahl att folk ska äga sin egen tomt. Därför har man anpassat utköpspriset till vad han anser vara en låg nivå.
Så kan man tycka, men samtidigt stänger man dörren för många människor som har en dröm om att någon gång i livet få äga eller deläga sin bostad. Man tvingar på det här sättet den pensionerade änkan att flytta. Är det verkligen något som är önskvärt, Beatrice Ask? Nu har vi tomträttsinstitut med en föråldrad lagstiftning som behöver ses över.
Människor får gå från hus och hem i denna oroliga tid då varsel och arbetslöshet ökar och människor har lämnat a-kassan. Är det för mycket begärt att vi redan nu under våren tillsätter en utredning för att få en modell för att hantera de här frågorna i stället för 55 olika?
Jag tycker faktiskt att Beatrice Ask skulle kunna uppmana kommunerna att göra som i Linköping och Västerås. Alliansstyret i dessa kommuner har bestämt sig själva för att frysa en uppräkning och göra egna utvärderingar. Jag tror att vi behöver ta ett nationellt ansvar.
Vi behöver tillsätta en utredning på riksnivå, och vi behöver uppmana kommunerna att frysa avgälderna på den nivå som de i dag ligger på.
Carina Moberg (S):
Det var positivt att justitieministern valde att precisera sig beträffande tidpunkten. Det går år rätt håll, måste jag ändå konstatera. För min egen del återstår det nu att försöka få till stånd en majoritet i Sveriges riksdag som kan tala om för justitieministern att detta bör ske ännu snabbare.
Vi behandlar som sagt var nu ett antal motioner på detta tema i civilutskottet, och vi har vissa möjligheter att som folkvalda också ge regeringen i uppdrag att genomföra angelägna åtgärder.
Vad är det om inte passivitet att tala om att det behövs ytterligare analys av behovet av en översyn? Jag menar att det är uppenbart.
Det är bara att studera exempel runt om i landet som visar att den politik som förs i dag utifrån rådande lagstiftning gör att människor hamnar i ekonomisk kris och knipa.
Det tycker jag är oacceptabelt när vi har ett instrument för att förverkliga en bostadspolitik med sociala ambitioner, vilket jag har varit inne på tidigare, som gör det möjligt för människor med normala inkomster att förverkliga sin dröm om att kunna leva i ett eget ägt boende.
Om så bara på hyrd mark finns det ändå ett stort önskemål bland barnfamiljer och andra även i storstadsregioner med oerhört höga markvärden att just få göra detta. Beatrice Ask! Du har nu en chans att ytterligare precisera dig och gå med mig i mitt förslag att tillsätta en utredning under våren.
Ingjut hopp hos mig och hos radhusägarna från Nacka kommun som sitter och lyssnar här på åhörarläktaren!
Carina Moberg (S):
Om man jämför 1,4 miljarder med 0, vilket är då mest? Det kan man fråga sig, Mats Odell. Jag tror att till och med du kan räkna ut det. För mig är 127 000 byggda bostäder under föregående mandatperiod bevis nog - ett investeringsstöd, bidrag.
Det är ett investeringsstöd som ska trappas upp under ett antal år och sedan avlösas av ett väl genomtänkt planerande för hur vi ska bygga bostäder i detta land framöver. Vi behöver ha ett gemensamt ansvarstagande från stat och kommun - annars kommer vi aldrig att få se fler hyreslägenheter byggas i detta land.
Mats Odell är obenägen att tala om hur många av de 33 000 bostäder som hans enkät gav som svar som kommer att vara hyreslägenheter. Jag undrar om han kan förtydliga det. Det är ju bristen på hyreslägenheter som är det stora problemet i den här regionen och på många andra håll i landet. Bostadsbyggandet har sjunkit varje år med den borgerliga regeringen.
Inte på tio år har det byggts så lite. Antalet nyproducerade hyreslägenheter har halverats jämfört med när vi hade en socialdemokratisk regering i Sverige - detta trots att gruppen unga med behov av bostad ökar kraftigt och att arbetslösheten bland byggnadsarbetare ligger stadigt på 13-14 procent. Detta är fakta. Det är ingenting vi har hittat på. Fru talman!
Om man vill få i gång bostadsbyggandet och se till att det blir bostäder som människor har råd att efterfråga ska man lägga sin röst på Socialdemokraterna i höst. Ursäkta, Egon! Jag är socialdemokrat, och jag menar: För en bättre bostadspolitik, rösta bort den borgerliga regeringen i höst!
Carina Moberg (S):
Jag tackar statsrådet för svaret. Jag vill inleda mitt anförande med ett citat: "Barnperspektivet i hemlöshetsproblematiken får vi aldrig glömma bort. Barn ska inte vräkas i vårt land, och allt ska göras för att se till att människor har en bostad. Ett hem är en grundläggande mänskliga rättighet. Den som inte har ett hem kan aldrig bli riktigt trygg."
Det är vackra ord som föga förpliktar och ett exempel på att regeringens retorik inte hänger ihop med den förda politiken. Det här är nämligen Maria Larssons ord tagna från en debatt för två och ett halvt år sedan på ungefär samma tema som det vi debatterar i dag. Var har då hänt sedan dess?
Anders Borg kallade 6 procents arbetslöshet för massarbetslöshet hösten 2006. Sedan dess har arbetslösheten ökat med 100 000 personer. I dag är 400 000 personer arbetslösa. Det är 8 procent.
Drygt 25 000 av dessa befinner sig i dag i den så kallade fas 3 med mycket små möjligheter att få arbete enligt Arbetsförmedlingens egna handläggare. Ca 75 000 personer kommer att utförsäkras under åren 2010-2014, inte för att de är friska utan för att de har nått en tidsgräns.
Antalet mottagare av ekonomiskt bistånd ökar i åtta av tio kommuner. Här finns barnfamiljerna, Maria Larsson. Här finns de som inte har en trygg boendesituation. 119 kommuner anger brist på bostäder, och Sverige har förlorat sin topposition när det gäller likvärdighet i skolan. Det här berör också barnfamiljerna i vårt land. Listan skulle kunna göras mycket längre. Låt mig vara tydlig.
Jag kritiserar inte regeringens initiativ till hemlöshetsstrategi. Jag kritiserar er misslyckade politik som har lett till att fler barn vräks, att barnfattigdomen ökar och att bostadsbristen är gigantisk. Ni saknar en politik för jobb och ett värdigt liv för arbetslösa och utförsäkrade. Vi behöver inte vänta på fler rapporter och utvärderingar, för situationen är glasklar.
Av kronofogdens statistik beträffande vräkningar 2010 kan vi utläsa att det skett en ökning av antalet barn, trots regeringens mål om att inga barn ska vräkas. 76 fler barn vräktes under förra året. Av totalt 632 vräkta barn bodde 26 i Maria Larssons hemlän Jönköping.
I mitt hemlän Stockholm var det så många som 122. Det är helt oacceptabelt. I hälften av landets kommuner vräks barn. Är det fler rapporter och utvärderingar vi behöver, eller är det en konsekvent konkret politik som råder bot på detta? Enligt Rädda Barnens rapport har barnfattigdomen ökat med 10 000 barn.
Maria Larsson sammanfattar regeringens politik genom att konstatera att utvecklingen går i rätt riktning i förhållande till strategins inriktningsmål. Det är väl ett riktigt politikeruttalande! Målen i hemlöshetsstrategin har inte uppnåtts. Fler barn vräks. Barnfattigdomen ökar.
Maria Larssons egna myndigheter presenterar statistik som tydligt visar på detta. Därför frågar jag Maria Larsson: Vad är det som går i rätt riktning?
Carina Moberg (S):
Jag tycker att det är viktigt att slå fast att utgångspunkten bör vara det för dagen relevanta historiska perspektivet, nämligen ett snart femårigt borgerligt regeringsinnehav. Jag vet inte om statsrådet lyssnade dåligt på mitt tidigare anförande. Jag sade där att strategin mot hemlöshet är bra. Det är ett bra initiativ från Maria Larsson.
Problemet är den politik som regeringen för. Den leder till ökade klyftor. Siffrorna talar sitt eget språk. 26 barn har vräkts i Jönköpings län. Det är Maria Larssons valkrets. Man kan fråga sig varför. Det har varit osedvanligt mycket rapporter och diskussioner om barnens situation under senare tid.
Det är Rädda Barnens rapport, Bris rapport, som kom i går, uttalanden gjorda av Barnombudsmannen och så vidare. Det är bara att konstatera att klyftorna mellan fattiga och rika föräldrar ökar. Jag och Socialdemokraterna menar, och det tror jag faktiskt att också Maria Larsson gör, att varje barn har rätt till en rimlig levnadsstandard.
Sverige har förbundit sig att följa barnkonventionen. Men den ekonomiska utveckling som vi har sett i landet under senare år har inte nått ut till de mest utsatta hushållen. Maria Larsson uttalade sig i detta sammanhang i ett TT-meddelande för några dagar sedan. Det tycker jag tyvärr visar att det saknas förståelse för de här konstaterandena.
Som en kommentar om ökade och växande klyftor säger statsrådet att alla i vårt land har fått det bättre, men att de som har ett jobb och jobbskatteavdrag har fått en större förbättring. Du kallade mig väderkvarn, Maria Larsson, men jag måste säga att det även gäller majoriteten av statsråden i den borgerliga regeringen i så fall.
Man kan också fråga sig om det här att alla fått det bättre också omfattar de 61 procent som är fattiga i Rosengård. Mycket arbete har lagts ned på att ta fram vägledning till kommunerna, och det är bra. Men det vore väl ännu bättre om regeringen skapade verktyg för att se till att kommunerna verkligen gör någonting. Maria Larsson efterfrågade mina konkreta förslag. Du ska få några nu.
Jag menar att vi behöver skärpa bostadsförsörjningslagen. Jag har valt att inte fokusera så mycket på bostadsbyggandet i denna interpellationsdebatt med Maria Larsson. Den debatten får jag ta med hennes partikollega. Men en skärpning av bostadsförsörjningslagen tror jag skulle vara på sin plats. Det vore intressant att höra om Maria Larsson kan se min poäng med det.
Jag tror också att vi skulle behöva se över bostadsbidragen och vill även framhålla Rädda Barnens förslag, som jag antar att även Maria Larsson har fått.
Det bygger på att vi ska plocka fram en konkret handlingsplan med tydliga mål för att bekämpa och förebygga barnfattigdom utifrån FN:s barnkonvention genom att kartlägga hur många barn som saknar fast bostad och plocka fram konkreta åtgärder direkt riktade mot vår framtid, det vill säga barnen.
Jag avslutar det här inlägget med att fråga om Maria Larsson är beredd att tillsammans med oss socialdemokrater utforma ytterligare konkreta åtgärder för att minska hemlösheten, antalet vräkta barn och barnfattigdomen.