KBLab/rixvox huggingface dataset:
Sven Otto Littorin (M):
När det gäller att vara missnöjd med domen tror jag nog att det har framgått. Det väckte faktiskt en viss uppmärksamhet att en borgerlig regering övertog en socialdemokratisk ståndpunkt i den här frågan. Och jag hade många tillfällen att förklara varför, när jag träffade mina kolleger.
Det var bland annat också därför som vi, tillsammans med ordförandetrion, var med om att ta initiativ till att bjuda in arbetsmarknadens parter till att med stöd av kommissionen och rådet göra en analys av rörligheten inom den europeiska gemensamma arbetsmarknaden, som också inkluderar olika legala aspekter av densamma. Vad man egentligen gör från kommissionens sida är att man öppnar för ett institutionellt uttalande om förhållandet mellan ekonomiska och sociala rättigheter.
Det här kom häromdagen, så vad det egentligen betyder får jag nästan återkomma till, för vi måste prata med kommissionen för att se vad de egentligen menar, om jag ska vara helt ärlig. När det gäller nystartsjobben vill jag dementera att det skulle vara en glidning. Vad det handlar om är att regelverket, som det var utformat, tolkades som att det skulle vara ett krav på kollektivavtal, inte kollektivavtalsliknande lösningar utan krav på kollektivavtal, för att kunna få nystartsjobb.
Det gjorde att ungefär hälften av landets småföretag inte skulle ha möjlighet att anställa, eftersom de inte har kollektivavtal. Min slutsats var: Vi ställer inte krav, vi har inte allmängiltigförklaring, vi har inte lagstadgade minimilöner, utan man har parter som arbetar. Vi har inte ett krav på kollektivavtal på svensk arbetsmarknad, men vi har rätten att teckna kollektivavtal.
Det borde också gälla dem som erbjuder nystartsjobb, eftersom det är ett jobb som vilket som helst på arbetsmarknaden med det enda undantaget att vi avstår från en bit av arbetsgivaravgiften. Jag är av den fasta övertygelsen att det innebär att fler småföretag har möjlighet att anställa, men det handlar inte om sämre villkor för den enskilde.
Sven Otto Littorin (M):
Det kommer säkert att vara en fråga som kommer att fortsätta diskuteras på många olika håll. Inte minst nu när utredningen remitteras och vi får in remissvar kommer det också att finnas en stor efterfrågan från andra länder, till exempel Tyskland, Luxemburg och andra länder som har haft liknande fall, att vilja diskutera med oss. Och vi kommer definitivt att fortsätta diskutera och upplysa. Vi kommer också att ha nära kontakter med de europeiska arbetsmarknadsparterna för att diskutera detta.
Återigen: Vi var med och tog initiativ just till att involvera parterna på Europanivå för att kunna utvärdera följderna av rörlighet på arbetsmarknaden också ur en legal aspekt, så att det finns goda tillfällen till det. Vi kommer naturligtvis att återkomma också till den andra frågan om kollektivavtal. Luciano Astudillo har väckt en interpellation på det temat, så det kommer upp inom kort. Men låt mig bara nämna det lite snabbt, eftersom frågan kom upp.
De signaler som vi fick från både arbetsförmedling och andra, inte minst mindre företag, var att regelverket tolkades hårdare än avsikten. Det tolkades som ett absolut krav på tecknat kollektivavtal. Det gjorde att en stor del mindre företag som ville anställa med nystartsjobb kände att de inte hade möjlighet att göra det. En del arbetsförmedlingar tolkade det också så och verkade inte för anställning på det sättet.
Nystartsjobben är som vilka andra jobb som helst. Vi avstår bara från att ta in arbetsgivaravgift. Det innebär att löner och villkor ska sättas enligt god sed på arbetsmarknaden. Man ska ha rätt och möjlighet att kräva kollektivavtal som enskild eller som medlem i ett fackförbund. Det är så det bör vara. Det innebär inte att jag gör ett avsteg från den svenska modellen. Det innebär att vi försöker behandla nystartsjobben på samma sätt som alla andra jobb på svensk arbetsmarknad. Så Sven-Erik Österberg kan vara lugn i den delen.
Sven Otto Littorin (M):
Bosse Ringholm har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta för att underlätta för varslade inom offentlig sektor, till exempel på Karolinska sjukhuset, att få nya jobb och möjlighet att under den eventuella arbetslöshetstiden få en kompletterande utbildning. Jag vill inleda med att konstatera att de reformer som presenterades i budgetpropositionen för 2009 syftar till att möta den ekonomiska försvagningen. I propositionen föreslogs bland annat en förstärkt politik för arbete och företagande, viktiga framtidsinvesteringar i forskning och infrastruktur samt fortsatta välfärdssatsningar.
Regeringen anser dock att den allvarliga situationen på arbetsmarknaden motiverar ett förstärkt stöd till arbetssökande. Regeringen har därför nyligen presenterat ett omfattande arbetsmarknadspolitiskt paket. Paketet innehåller bland annat en utökning av antalet platser i arbetspraktik och införandet av en ny insats, praktisk kompetensutveckling, som riktar sig till personer med arbetslivserfarenhet. Arbetsförmedlingen har också fått i uppdrag att förstärka matchningsverksamheten och ge ett tidigt och individanpassat stöd för att kunna hjälpa arbetssökande tillbaka till arbete.
Uppdraget att förstärka matchningsverksamheten gavs till Arbetsförmedlingen i december förra året, och myndigheten arbetar för fullt med att genomföra denna förstärkning. Bosse Ringholm frågar vilka åtgärder jag tänker vidta för att personer ska få möjlighet till kompletterande utbildning. I paketet föreslår regeringen ytterligare en satsning på fler platser inom yrkeshögskolan och kommunal gymnasial vuxenutbildning med yrkesinriktning, så kallad yrkesvux, samt att arbetslösa ska kunna få studiemedel med den högre bidragsnivån vid studier inom kommunal gymnasial vuxenutbildning med yrkesinriktning.
I syfte att möta en ökad efterfrågan på utbildningsplatser i vissa regioner och åstadkomma ett bättre utnyttjande av högskoleplatserna föreslår regeringen också en omfördelning av medel inom högskolornas anslag för grundutbildning mellan lärosäten. Jag konstaterar att de åtgärder som jag nämnt här kommer att ge ett direkt och effektivt stöd till personer som förlorar arbetet. Regeringens politik för att få fler i arbete och bekämpa människors utanförskap ligger därmed fast.
Sven Otto Littorin (M):
När det gäller ESF-rådet och handtag från staten är halva handtaget där. Det är en samfinansiering mellan staten och Europeiska socialfonden som utgör programmen. Där har vi redan handtaget. Det är på 6 miljarder under de år som kommer. Det är vikt i statsbudgeten. Det vet Bosse Ringholm, så det där blir bara larvigt. Historieskrivning är intressant.
Jag jobbade på Finansdepartementet i början av 90-talet och såg vad ni lämnade efter er i form av bankkris. Går man tillbaka och tittar på finansplanerna 1990 och 1991 och Allan Larssons vändpunkt med mera var det ett fullständigt moras som redde till en skulddeflation som vi aldrig har sett maken till i Sverige. Det var vi tvungna att ta över efter er. Shame and blame kan vi ägna oss åt länge. Det tänker jag dock inte göra, utan nu handlar det om framtiden.
Förneka och vara passiv, säger Bosse Ringholm. Det där går ingen på. Det har visat sig i opinionsrörelserna det senaste halvåret. Vi har den mest expansiva finanspolitiken i hela Europa. Vi har förstärkt den med aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder som omfattar 60 000 personer i år. Vi jobbar intensivt för att mildra kriserna och effekterna av den varselvåg som sköljer över oss efter den internationella finanskrisens härjningar.
Men vi kan inte trolla fram kunder och krediter till företagen. Vi kan verka för att vi har ett banksystem som fungerar och att vi gör allt vi kan för att med statliga medel och tillsammans med olika aktörer på arbetsmarknaden underlätta för den enskilde att komma vidare. Jag är övertygad om att grunden för interpellationen, det vill säga hur staten hanterar sina relationer med kommunerna, kommer att vara föremål för många diskussioner också framöver.
Sven Otto Littorin (M):
Monica Green har frågat mig vad regeringen gör för de varslade. Vidare har hon frågat mig på vilket sätt jag kommer att agera för att varslade och arbetslösa kan skaffa sig påbyggnadsutbildningar inför kommande högkonjunktur. Matilda Ernkrans har frågat mig om jag anser att det finns några möjligheter att få till stånd ändringar så att anställda kan få utbildning utan att först bli arbetslösa och om jag avser att ta initiativ till sådana ändringar.
För att möta de företag och människor som drabbas av varsel om uppsägningar och nedläggningar har regeringen gett regionala samordnare i uppdrag att för regeringens räkning samordna insatserna lokalt och regionalt. Dessutom har regeringen inrättat en nationell samordningsfunktion i form av en statssekreterargrupp. Det är viktigt att kraftsamla på regional nivå.
Med lokala och regionala aktörer, såväl statliga som kommunala och privata, kan insatser och åtgärder effektivt anpassas så att de leder till resultat i form av nya företag och jobb. För att öka möjligheterna till utbildning tillförs det reguljära utbildningssystemet ytterligare resurser. I propositionen Åtgärder för jobb och omställning föreslår regeringen såväl fler platser i gymnasial vuxenutbildning med yrkesinriktning, yrkesvux, som i yrkeshögskolan.
Arbetslösa över 25 år kommer under 2009 och 2010 att kunna ges möjlighet att få studiemedel med den högre bidragsnivån vid studier inom yrkesvux. Vidare föreslår regeringen en omfördelning av platser och anvisade medel inom universitet och högskolor för att möta den ökade efterfrågan på utbildningsplatser inom regioner särskilt hårt drabbade av varsel och uppsägningar. Människor ska kunna förnya och fördjupa sina kunskaper så att de står bättre rustade på arbetsmarknaden.
Vi har i Sverige en väl fungerande omställning, mycket tack vare de så kallade omställningsavtalen. De omfattar ungefär två miljoner arbetstagare, det vill säga ungefär hälften av arbetskraften, och har som syfte att ge arbetstagare som blir uppsagda på grund av arbetsbrist nya jobb genom omställningsåtgärder och ekonomiska stöd. Stöd ges i form av personlig rådgivning men kan också innebära exempelvis bidrag till kostnader för utbildning och kurslitteratur.
Dessa avtal kompletterar den offentliga arbetsförmedlingens insatser och bidrar till att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt och de anställdas trygghet. Jag vill i detta sammanhang även lyfta fram Europeiska socialfondens program i Sverige som bland annat avser insatser för kompetensutveckling för sysselsatta. Medlen för detta uppgår till hela 3,6 miljarder kronor under perioden 2007-2013. Dessa projekt kan även inriktas på arbetstagare som varslats om uppsägning.
Socialfondsprogrammet kan därigenom bidra till att på företagsnivå lindra effekterna av konjunkturnedgången samtidigt som det stärker den enskilde arbetstagarens möjligheter i en eventuell omställningssituation. Med detta vill jag ha sagt att det redan i dag finns goda möjligheter till utbildning för anställda och arbetslösa.
Sven Otto Littorin (M):
Vi ser just nu det största efterfrågefallet i ekonomin på decennier. Jag noterar att Storbritanniens finansminister, som är socialdemokrat, pratar om det här året som det värsta på hundra år. När man i ett sådant läge har en ekonomi vars exportandel är ungefär 50 procent finns det naturligtvis en begränsning i de verktyg som vi gemensamt rår över, alldeles oavsett om man är moderat eller socialdemokrat. Det är så.
Samtidigt blir jag lite bekymrad när jag hör interpellanterna prata om skattesänkningar som någonting ont. Jag vill påminna om att 97 procent av löntagarna har fått mer än 1 000 kronor per månad i skattesänkning. Om man argumenterar som oppositionen gör undrar jag: Betyder det att ni vill höja dessa skatter? Vill ni i det här läget dra in köpkraft från hushållen? Är det en bra idé för att få konsumtionen att fungera? Det kan ni väl inte ens själva tro på. Fru talman! Sverige står väl rustat.
Sysselsättningen har ökat rekordartat de senaste åren. Det vet också interpellanterna. Det i sin tur har varit en av de bidragande orsakerna till urstarka statsfinanser. Sverige har som vi vet lika mycket i överskott som andra länder har i underskott när vi nu gemensamt går in i de tuffa åren. Det innebär att vi har möjlighet att göra det som jag redovisat i dag och som jag gärna drar en gång till.
Vi har 3,3 miljarder mer till utbildningssystemet. Det gäller yrkesvux, yrkeshögskola, praktikplatser, olika typer av lärlingsutbildningar, komvux och liknande samt ökat studiestöd för dem som är över 25 år. Vi har 4 miljarder mer, bara i år, till arbetsmarknadspolitiska insatser. Det handlar om coacher för dem som nu blir arbetslösa och behöver hjälp att komma vidare. Det handlar också om olika typer av praktikplatser och utbildningar.
Dessutom har vi 2,8 miljarder redo i Europeiska socialfondens programområde 1 just för dem som är varslade och nu riskerar att förlora jobben.
Sven Otto Littorin (M):
När det gäller minskningen av utanförskapet med 30 000-40 000 personer, som Lars Lilja nämnde, ska man komma ihåg att över hälften av dem har varit borta från arbetsmarknaden i mer än två år, och mer än var tionde har varit borta i mer än fem år. Det är grupper som normalt sett har haft en väldigt svag förankring på arbetsmarknaden och nog inte trott att de skulle ha möjlighet att komma tillbaka. Vi ska också komma ihåg att nystartsjobben är en rättighet, inte en åtgärd.
Och det finns någonstans uppemot 200 000 personer som skulle vara berättigade till anställning genom ett nystartsjobb. Men ingen tvingar någon att ta ett nystartsjobb, utan det är som sagt en rättighet. Och uppfyller arbetsgivarna kriterierna har de rätt att få den nedsättning av arbetsgivaravgifter som det handlar om. I det fallet är ett nystartsjobb som vilket annat jobb som helst på svensk arbetsmarknad.
Det är bara det att om kriterierna uppfylls avstår staten från att ta in arbetsgivaravgiften. Eftersom det är som vilket annat jobb som helst på svensk arbetsmarknad, bör regelverket också vara det som gäller för alla andra jobb på svensk arbetsmarknad, nämligen att det är parterna som tar ansvar för lönebildning och anställningsvillkor. Det är så det fungerar när det gäller alla andra jobb, och det är så det också bör fungera när det gäller nystartsjobben.
Sven Otto Littorin (M):
Jag kan bara återupprepa att nystartsjobben är vanliga jobb. Löner och lönebildning ser ut precis som för vilket annat jobb på arbetsmarknaden som helst. Man omfattas om lagen om anställningsskydd. Man kvalificerar sig för a-kassa och allt det där andra som vi andra gör som arbetar på svensk arbetsmarknad. Nystartsjobben är en rättighet, ingen skyldighet. Det är ingen anvisning. Det är en möjlighet, inte ett tvång. Löner, förmåner och annat förhandlas om och sköts av parterna enligt det som brukar vara god sed på arbetsmarknaden.
Jag vill förstås att alla ska ha ett gott försäkringsskydd. Det får man genom att till exempel ha ett kollektivavtal. Men inte ens Lars Lilja vill väl att vi ska ha en annan ordning än den ordning vi har på svensk arbetsmarknad i dag, nämligen att kollektivavtal är någonting man förhandlar om, och det är frivilligt.
Alternativet är att vi har allmängiltigförklaring, som man har i en del andra länder, men där har vi också sett hur anslutningsgraden till facken har sjunkit väldigt kraftigt därför att det inte finns någon större mening att vara med. Frivillighet är bra. Det är det den svenska modellen bygger på. Det finns goda skäl att ha det på det sättet och att bevara den svenska modellen. Eftersom nystartsjobben är att betrakta som vilka andra jobb som helst bör detta också gälla nystartsjobben.
Sven Otto Littorin (M):
Jag är övertygad om att Lars Lilja och jag egentligen vill uppnå samma sak. Vi vill bevara den svenska modellen och vi vill ha frivillighet framför tvång när det gäller kollektivavtalen. Vi tycker att de är bra därför att de ger förutsägbarhet och ett skydd för den enskilde. Vi vill säkert också att fler av dem som har stått långt utanför länge ska ha en möjlighet att komma in. Då är det klart att man kan diskutera formerna för det.
Nystartsjobben har de senaste åren gett 30 000-40 000 personer som har varit borta länge från arbetsmarknaden möjlighet att komma in. Jag tycker att det är en bra åtgärd. Jag skulle naturligtvis vilja se att många fler kom in den vägen. Jag skulle också gärna se att många fler omfattades av kollektivavtal. Men vi skiljer oss åt lite grann när det gäller hur vi ska betrakta nystartsjobben och hur vi ska se till att så många som möjligt får ta del av dem.
Min utgångspunkt är att nystartsjobben är en rättighet och ingen skyldighet. Det är ett jobb som vilket som helst på svensk arbetsmarknad. Det är bara så att staten avstår från arbetsgivaravgifter under en lika lång period som den som personen har varit borta. På det sättet bör också lönebildningen och allt som sker runt omkring den skötas av parterna och inte av oss politiker.
Sven Otto Littorin (M):
Ulla Andersson har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att bistå Sandvikens kommun, vilka ökade resurser jag avser att tillföra Arbetsförmedlingen Gävleborg med anledning av varslen och vilka åtgärder jag avser att vidta för att motverka effekterna av lågkonjunkturen. Inledningsvis vill jag säga att jag har besvarat många andra interpellationer och riksdagsfrågor med liknande frågeställningar. Regeringen har presenterat ett omfattande arbetsmarknadspolitiskt paket och närmare redovisat detta i propositionen Åtgärder för jobb och omställning som regeringen nyligen lämnat till riksdagen.
Av propositionen framgår hur regeringen avser att hantera den rådande situationen, och därför sammanfattar jag kort propositionens innehåll. Regeringens politik har skapat förutsättningar för en hållbar ekonomisk utveckling och frigjort resurser för att hantera den rådande konjunkturavmattningen. För att möta de företag och människor som drabbas av varsel och nedläggningar har regeringen gett regionala samordnare i uppdrag att för regeringens räkning samordna insatserna lokalt och regionalt.
Dessutom har regeringen inrättat en nationell samordningsfunktion i form av en statssekreterargrupp samt även presenterat ett stimulanspaket som omfattar ca 23 miljarder kronor under 2009-2011.
Dessutom föreslår regeringen stärkta infrastruktursatsningar och införandet av en skattereduktion också för reparation, underhåll samt om- och tillbyggnad, ROT-arbete, för att stärka efterfrågan på arbetskraft inom byggsektorn. Detta är en kraftfull satsning som innebär att ett stort antal personer bereds möjlighet till arbete, utbildning eller annan sysselsättning. När det slutligen gäller frågan om vilka resurser jag avser att tillföra Arbetsförmedlingen Gävleborg vill jag bara klargöra att det inte är jag som fördelar dessa resurser.
Arbetsförmedlingen är numera en myndighet och jag är övertygad om att myndigheten kommer att hantera fördelningen till olika regioner i landet på ett tillfredsställande och kompetent sätt.
Sven Otto Littorin (M):
Jag tackar Ulla Andersson för en bra och oerhört viktig debatt. Vi är naturligtvis helt överens om att det som sker ute på de här företagen, varav Sandvik är ett, är absolut förfärligt. När man går runt på fabriksgolven och ser produktionslinjer som står tomma skär det i hjärtat. Jag kan gärna ta till mig det här och säga att det inte bara ett skitår utan att jag ta mig tusan - ursäkta språkbruket - ska se till att det inte blir så. Det är också det vi försöker göra.
Ett konkret utfall av det är de 7,3 miljarder i nya pengar till utbildnings- och arbetsmarknadspolitiken som vi har sett till att få på plats. Jag håller helt med Ulla Andersson; det som gäller ungdomarna är det absolut allvarligaste problem som vi står inför. Turordningskretsar och annat gör att det är ungdomar med kort tid i arbetslivserfarenhet som lämnar företagen. Det är ett stort problem.
Jag är väl medveten om det som Ulla Andersson pekar på, nämligen att insatser för ungdomar kommer senare än vad vi skulle önska. Det är en sådan sak som jag tittar mycket noga på just nu. Jag ska villigt erkänna att jag delar uppfattning med Ulla Andersson i den delen. När det gäller längre utbildningsperioder inom ramen för arbetsmarknadspolitiken är jag mer tveksam. Där tycker jag att det är det reguljära utbildningssystemet som ska lösa det hela när det gäller de längre utbildningarna.
De kortare utbildningarna för att snabbare komma i arbete kan man hjälpa till med inom ramen för arbetsmarknadspolitiken. Det handlar inte om en prioritetsordning, utan bara om vem som gör vad om jag får uttrycka det på det sättet. Slutligen har vi den sista frågan, som gäller företagsstöd. Jag får nästan be Ulla Andersson att ställa den frågan till det ansvariga statsrådet. Jag har faktiskt inget svar. Jag ber om ursäkt för det.
Sven Otto Littorin (M):
Patrik Björck har frågat mig om jag avser att lägga fram något förslag till obligatorisk arbetslöshetsförsäkring och, om så är fallet, när ett sådant kommer att läggas fram. Patrik Björck har även frågat mig vilka direktiv jag ska skicka med den nya utredningen och om jag tänkt ta några initiativ till andra förslag för att, som det sägs, återupprätta förtroendet för arbetslöshetsförsäkringen. Mot bakgrund av att den föreslagna lösningen till en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring innebar ett alltför tekniskt komplicerat system beslutade regeringen att inte gå vidare med det förslag som 2007 års utredning om obligatorisk arbetslöshetsförsäkring avlämnade i sitt betänkande.
Regeringens uppfattning är emellertid fortfarande att det finns skäl att eftersträva att alla som arbetar och uppfyller villkoren för försäkringen bör omfattas av en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring som ger en inkomstrelaterad ersättning vid arbetslöshet. Formerna för hur detta ska kunna åstadkommas kommer att prövas inom ramen för den aviserade parlamentariska socialförsäkringsutredningen. Hur direktiven kommer att utformas och när utredningen ska avlämna sitt arbete till regeringen kan jag inte uttala mig om då detta för närvarande bereds inom Regeringskansliet.
Vad gäller den sista frågan om arbetslöshetsförsäkringen vill jag peka på de förslag som regeringen aviserat i budgetpropositionen för 2009 som innebär sänkt arbetslöshetsavgift för sysselsatta, förenklade villkor för medlemskap, tillfällig ändring av medlemsvillkoret och ändrade regler för arbetslöshetsersättning efter tillfällig eller delvis frånvaro.
Sven Otto Littorin (M):
Jag är naturligtvis glad att Socialdemokraterna med ungefär ett års eftersläpning accepterar till exempel första jobbskatteavdraget eller andra jobbskatteavdraget. Om ett år kommer ni säkert att acceptera det tredje också - liksom jag är glad att ni nu, trots att bland annat Patrik Björck och jag har debatterat frågan, accepterar deltidsbegränsningen i a-kassan. Det tackar vi för. Det står tydligt i budgeten - även om ni har några fler dagar i begränsningen än vad vi har.
Det är naturligtvis glädjande att få ett entydigt besked att Miljöpartiet i frågan om a-kassan kommer att bli rejält överkört av Socialdemokraterna. Jag tror inte att det är sista gången vi ser den typen av besked om rejäla överkörningar. Jag är glad att tre fjärdedelar av landets löntagare har ett inkomstrelaterat försäkringsskydd. Jag vill att det ska vara fler. Jag vill egentligen att alla löntagare ska omfattas. Den modell vi valde att utreda har vi lämnat besked om ska inte genomföras.
Men vi säger samtidigt att eftersom det ändå kommer en bred parlamentarisk översyn av samtliga socialförsäkringar kommer man också i den parlamentariska översynen att titta på arbetslöshetsförsäkringen. Det är väl ett bra besked att man ska fundera igenom saken. Den stora sprickan kommer inte att gå mellan blocken i traditionell mening utan den kommer att gå mellan er och Miljöpartiet. Nu vet vi svaret på frågan; om ni vinner kör ni över dem.