Lotta Johnsson Fornarve (V):
Jag håller med statsrådet om att det är viktigt att jobba med det förebyggande arbetet. Det är verkligen A och O. Jag håller också med om att det är bra att Vänsterpartiet lyckades få igenom ökat underhållsstöd för ensamstående, vilket naturligtvis kommer att förbättra situationen för många av de här människorna. Det är också oerhört bra att ni jobbar på att göra barnkonventionen till lag. Det är viktiga saker. Rent generellt kan man säga att reglerna i samband med överskuldsättning hittills inte har tagit hänsyn tillräckligt till barnens situation.
Det är därför nödvändigt att belysa barnperspektivet på ett bättre och tydligare sätt för att bland annat leva upp till barnkonventionen. Jag välkomnar därför att regeringen verkar ta den här frågan på största allvar. Jag håller med statsrådet om att det är glädjande att barns egna skulder har minskat, vilket beror på flera positiva lagändringar. Men vi kan inte vara nöjda så länge barn fortfarande kan hamna i skuld hos kronofogden. Det kan de nämligen göra fortfarande inom en del områden.
Det gäller till exempel när värdepapper som står i barnens namn säljs och resulterar i en skatt som föräldrarna låter bli att betala. Ett annat exempel är barn som krävs på avgifter om de är registrerade som ägare till en hund i hundregistret. I dagsläget kan barn stå som ägare till en hund, och då är det barnet som får fakturan för registreringsavgiften. Betalas den inte skickas den till kronofogden. Ett tredje exempel är det solidariska skadeståndskravet, där barn som är under 18 år kan bli skyldiga att betala skadestånd.
Att barn över huvud taget kan bli skuldsatta strider mot barnkonventionen. Jag vill därför fråga statsrådet om han tänker agera för att täppa till lagstiftningen så att inte ett enda barn i framtiden hamnar i skuld hos kronofogden. Ett annat exempel på hur barn drabbas indirekt är i samband med löneutmätning, då föräldrar som är överskuldsatta inte får tillgodoräkna sig kostnader för att kunna betala underhållsstöd.
Inte heller kostnader för umgängesresor godkänns som en utgift vid löneutmätning, vilket kan få till följd att föräldrar inte har råd att besöka sina barn. Det är inte rimligt att skuldsatta föräldrar inte kan besöka sina barn eller barn inte får träffa sina föräldrar när de lever på en annan ort. De har det nog tillräckligt tufft som det är.
Socialstyrelsen skriver i en utredning från 2013 att barn som växer upp i överskuldsatta familjer drabbas hårt av ett mycket utsatt ekonomiskt läge och menar att de här familjernas livsvillkor sannolikt hör till de sämre i samhället. Barnen upplever ofta att de väldigt tidigt får sätta sig in i familjens ekonomiska situation, vilket kan göra att skolarbetet och fritiden drabbas. En del barn berättar att de känner sig utanför för att de inte kan delta i olika fritidsaktiviteter.
Forskningen visar också att barn som har vuxit upp i social utsatthet står inför en större risk att själva hamna utanför. Mot denna bakgrund är det viktigt att lyssna på barnens berättelser och upplevelser, vilket också har framförts av till exempel Barnombudsmannen, som menar att man i tidigare utredningar inte har lyssnat tillräckligt på barnen.
Kommer Per Bolund att se till att man lyssnar på barnen den här gången när man vill utreda de problem som uppstår i samband med barn och överskuldsättning?