Tomas Eneroth (S):
Tack, Jens Holm och framför allt Jessica Thunander, för en väldigt viktig interpellation och viktiga frågor! Det råder ingen tvekan om att transportsektorn står inför en ganska stor omställning, och mycket av de investeringar vi gör och de stöd vi utvecklar går med all rätt - jag vet att ni håller med om detta - till att ställa om transportsektorn för att klara klimatutmaningen. Detta är ibland också ett av skälen till att biljettpriser ökar i kollektivtrafiken.
Man investerar i bussar som drivs elektriskt eller med biogas, eller man ökar på annat sätt förutsättningarna för kollektivtrafiken. Och det är bra. Det behövs. Det börjar bli trångt på gatorna i storstäderna. Vi måste se till att bygga ut kollektivtrafik och hitta smartare lösningar och bättre mobilitet. Det är klart att det finns olika vägar dit.
Det jag lyfte fram i svaret och som har varit viktigt för den här regeringen och för regeringen under den förra mandatperioden är att vi också planeringsmässigt tänker på ökad mobilitet för breda samhällsgrupper. Jag har i något sammanhang sagt att vi måste sluta planera infrastruktur utifrån män och bilar och har vid något tillfälle fått lite skäll för det.
Men allvarligt talat behöver vi tänka på en annan typ av mobilitet framöver, både för att klara klimatutmaningen och för att hitta smartare sätt att transportera oss. De stora investeringar vi faktiskt gör är kanske en av de viktigaste insatserna. Det är därför - med all respekt för Jessica Thunander - som jag i interpellationssvaret väljer att lyfta fram siffran 700 miljarder.
De investeringar vi gör är också en grundförutsättning för att öka möjligheten till mer kollektivt resande och mer klimatsmart resande. Min företrädare Anna Johansson var den första som såg till att vi i uppdragen till Trafikverket inför transportplaneringen och nationell plan tog med direktiv om sociala frågor, social hållbarhet och konsekvenser för den sociala sammanhållningen.
Detta var nog så viktigt när man tidigare har sett infrastruktur som separat från annan samhällsplanering. Vi valde att också lyfta in bostadsfrågan i infrastrukturplaneringen. Det var också första gången som bostadsfrågorna och förutsättningarna för bostadsbyggande kom med i nationell plan.
Detta gör att vi nu inför kommande planeringsomgång faktiskt har bättre förutsättningar för att bredda perspektiven till att handla om bostadsbyggande, samhällsbyggande och om tillgänglighet för breda samhällsgrupper. Den diskussionen är viktig. Jag välkomnar och tycker att det är utmärkt att Jessica Thunander och Jens Holm också lyfte fram detta, för det behövs i den här debatten. Däremot är jag noga med att framhålla ansvarsfördelningen.
Det är förvisso sant som Jens Holm säger att vi under förra mandatperioden gjorde en särskild insats för att stimulera kommuner och regioner att ha avgiftsfri kollektivtrafik för ungdomar under sommaren. Det var en populär och bra insats. Finns det ekonomiska förutsättningar tror jag att väldigt många skulle vilja genomföra detta även i framtiden. Låt oss se hur sådant prövas i budgetarbetet framöver. Men vi får inte frånta regionerna deras ansvar för prissättning och biljetter.
Här råder stora skillnader beroende på vilka som har makt och inflytande i regionerna. Låt det bli en viktig fråga i regionerna vilken insats man gör för att främja kollektivtrafiken, för den ger breda grupper ökad möjlighet till rörlighet och är på det sättet också en socioekonomiskt utjämnande faktor, plus att den avlastar vägar och annan infrastruktur. Inriktningen är alltså helt rätt.
Det är klart att vi i det samhällsbygge som nu pågår, med den klimatomställning vi står inför, ska se till att inte reproducera tidigare generationers misstag utan bygga smartare rörlighet och mobilitet som ger fler grupper bredare förutsättningar att komma till en större och växande arbetsmarknad.