Göran Hägglund (KD):
Jag vill stryka under att Patientsäkerhetsutredningen så småningom kommer med sitt förslag, och där tror jag att vi kan hitta åtskilliga förslag som kan bidra till patientsäkerhetshöjande åtgärder. Den andra fråga som nu diskuteras gäller antalet vårdplatser. Om vi tittar på kurvor från några år bakåt i tiden och fram till i dag ser vi en dramatisk minskning av antalet vårdplatser.
Delvis är det en önskad utveckling. Vi har alltså kommit dithän att i stället för att ta in folk, genomföra stora operationer, hålla folk inne för vård några dagar innan de kvicknar till ordentligt och sedan skicka hem dem kan vi i dag med nya metoder genomföra till exempel titthålsoperationer som gör att patienten omedelbart kan gå hem.
Väldigt mycket av det som tidigare var tvunget att skötas i slutenvård kan i dag skötas i öppenvård, och övernattningar har blivit ovanligare, eller mindre vanliga, än tidigare. Att saker och ting kan göras mycket enklare än tidigare är naturligtvis helt fenomenalt - och betydelsefullt för den enskilde patienten. I regel blir det förstås också väldigt mycket billigare. Finns det då för få platser i dag? Ja, kanske är det på det viset.
Om man skulle komma fram till att det finns för få platser är frågan: Vem avgör det bäst, och vem fattar de besluten? Vi har den uppdelningen mellan de olika nivåerna att det är landstingen som bestämmer detta. De känner rimligen sin verksamhet bäst och beslutar själva om det antal platser som de ska ha.
Jag tycker att man ska tänka efter om man inom ramen för den nuvarande kostymen, inom den nuvarande storleken, utnyttjat alla möjligheter innan man investerar nytt. Jag kan kort berätta att jag i slutet av förra veckan, i fredags, besökte Karolinska universitetssjukhuset i Huddinge.
De berättade om det arbete som de där genomför och som handlar om att förbättra patientflödet från akuten och in i sjukhuset. De beskrev att ett av de problem de vill komma åt är att läkare, eller annan vårdpersonal, använder oproportionerligt mycket av sin tid till att jaga sängplatser för inkommande patienter.
Det är naturligtvis inte rimligt att vi utbildar folk till att bli duktiga medicinare för att sedan fungera som möbel- eller rumsrekvisitörer. Det är en orimlig ordning. Vid Karolinska i Huddinge håller de på med ett arbete som tidigare även genomförts vid Sankt Görans sjukhus.
Där möter man i dag patienterna på akuten mycket mer effektivt och kan snabbt se vart de ska komma. Man har, i just det momentet, i stort sett eliminerat jakten på sängplatser och kan i stället använda sin energi på annat. Det är naturligtvis oändligt mycket bättre än att börja bygga till sjukhus och skaffa nya sängar och sådant. Det är väldigt mycket dyrare och sämre för patienterna, självklart.
Jag vill peka på ytterligare ett par saker. Till att börja med tänkte jag nämna investeringsstödet till kommunerna för nybyggnad av särskilt boende. Är det viktigt i detta sammanhang? Ja, det är viktigt i detta sammanhang, eftersom vi vill undvika en situation där äldre personer behålls alltför länge på sjukhus för att det råder brist på boenden som är anpassade till de äldres situation. Fler äldreboenden gör alltså att man snabbare frigör sängplatser på sjukhusen.
Det är en betydelsefull sak. Det finns ytterligare några som jag skulle vilja nämna i ett senare inlägg, fru talman.