KBLab/rixvox huggingface dataset:
Tomas Eneroth (S):
Jag tror att man ska vara medveten om att den stora delen handlar om alla nya fordon som nu kommer in, där elektrifieringen får genomslag. Sverige är det land i EU som har högst andel nybilsförsäljning när det gäller laddbara fordon. Det är klart att detta kommer att slå igenom också i bilarnas påverkan på klimatet i Sverige.
Här fortsätter vi med ytterligare initiativ, både för att underlätta laddning och för att säkerställa att fler kan använda elfordon framöver. Detta är den ena delen; det gäller att påminna sig om det, så att vi ser storheterna i det som pågår och vilka utsläpp vi kan begränsa. Den andra delen är naturligtvis att det pågår förhandlingar om det nya besiktningsdirektivet och de nya reglerna för kontrollbesiktning.
Det är där vi ser till att vara väldigt aktiva för att säkerställa att vi får ett nytt europeiskt regelverk som kan tillämpas. Jag tror att detta kan vara den viktigaste insatsen. Den utvärdering som Transportstyrelsen och Naturvårdsverket gjorde, som Jens Holm valde att läsa upp vissa delar av, visar att det rör sig om ytterst marginell påverkan. Jag uppskattar engagemanget, men jag tycker också att man måste se till vad som är rimliga insatser i förhållande till den arbetsinsats som behöver göras.
Inte minst när det handlar om väldigt gamla fordon måste man se till hur verkningsfullt det är att lägga väldigt mycket tid och kraft på dessa. Jag tyckte att jag svarade på frågan om A-traktorer. Det ligger inom ramen för uppdraget att även titta på påverkan på klimatet. Om myndigheten väljer att inom ramen för uppdraget titta på vilka konsekvenser detta får för besiktningen är det naturligtvis välkommet. Med den ökande andel A-traktorer vi har tror jag att det är jätteviktigt att se till att även dessa är klimatsmarta.
Jag tror att de ungdomar som kör A-traktorer tycker att detta är helt rimligt. Jag tror också att det är viktigt att de framöver kan gå på biobränslen och så småningom även bli elektrifierade. Vi ska minska transportsektorns utsläpp med 70 procent till 2030. Vi ska bli nettonoll 2045. Min ambition är att vi ska kunna ta det ännu snabbare. Vi ligger väldigt väl i linje med att kunna pressa ned utsläppen. Låt oss fortsätta det arbetet!
Tomas Eneroth (S):
Thomas Morell har frågat mig om jag avser att vidta åtgärder för att säkerställa en rimlig standard på vinterväghållningen gällande de större vägarna, och i så fall vilka åtgärder. Thomas Morell har vidare frågat mig vilka åtgärder jag och regeringen avser att vidta för att säkerställa en god snöröjning i hela landet. Jag väljer att svara på frågorna i ett sammanhang. Jag har så sent som den 7 december 2021 besvarat en skriftlig fråga om vinterväghållningen från Thomas Morell.
I svaret redogör jag för hur vinterväghållningen genomförs och att regeringen har säkerställt att den för vinterväghållningen ansvariga myndigheten Trafikverket har de resurser som krävs för att kunna genomföra sitt uppdrag. Jag upprepar därför inte just detta här i dag.
Jag kan dock konstatera att Trafikverket har tillräckliga ekonomiska resurser, framtagna krav för vinterväghållningens standard samt rutiner och metoder för att följa upp entreprenörernas arbete så att det utförs på ett korrekt sätt. Det skapar förutsättningar för en fungerande vinterväghållning. I egenskap av infrastrukturminister är en av mina viktiga uppgifter att skapa goda förutsättningar för våra expertmyndigheter att kunna genomföra de samhällsuppdrag som de har.
Sedan är det upp till myndigheterna att planera och genomföra verksamheten. Det är Trafikverkets ansvar att ha en dialog med berörda aktörer för att säkerställa att rätt insatser görs i rätt tid men också att arbeta långsiktigt för att utveckla verksamheten tillsammans med branschen.
Tomas Eneroth (S):
Jag tror att vi båda, Thomas Morell, har utgångspunkten att det ska vara en så bra halkbekämpning som möjligt. Det tycker jag är viktigt, och jag tror att det är viktigt att vi fortsätter att arbeta med att främja trafiksäkerheten. Vi ska vara stolta över det starka engagemang som finns i trafiksäkerhetsarbetet i Sverige. Det är därför jag tycker att det är bra när nu Trafikverket har projekt tillsammans med Volvo.
Jag vet att också Scania har lastbilar som producerar en mängd data som talar om hur situationen är på vägarna. Det gör att vi får fantastiska möjligheter att i realtid få reda på hur vägarna faktiskt ser ut. Det är helt andra mätmöjligheter än vad vi någonsin tidigare har haft. Jag tror att man ska akta sig för att idyllisera hur det var förut, när en vägmästare åkte ut och kände på vägen och gjorde sin bedömning. Det är en gedigen yrkeskunskap och erfarenhet som också är väldigt viktig.
Men det är inte helt fel att också använda ny teknik för att kunna mäta på de vägar som en vägmästare kanske inte har tid att resa till. Det är lite grann detta det handlar om: att så effektivt som möjligt använda både ny teknik och beprövad erfarenhet för att göra en bra halkbekämpning. Jag är optimist. Jag är optimist utifrån att det faktiskt är färre döda i trafiken än tidigare. Det är en tryggare trafiksituation. Det är inte bara bälteskrav, vintervägskrav och mobiltelefonförbud, utan det är också säkrare fordon numera.
Det gör att väldigt mycket talar för att vi kommer att ha en fortsatt positiv utveckling. Trafikverket ska ha de resurser som krävs för en bra halkbekämpning, och det har de. Det kan säkert finnas olika synpunkter på i vilken utsträckning och hur mycket man ska använda digitala mätstationer. Jag har ändå stor tilltro till teknik och tror att det är viktigt för att vi ska få en ännu säkrare trafiksituation.
Men jag förutsätter självklart att Trafikverket ständigt överväger om det är tekniska modeller eller andra metoder man ska ha för halkbekämpning. Det ligger i deras ansvar.
Tomas Eneroth (S):
Bengt Eliasson har ställt flera frågor till mig om reglerna för rätten till färdtjänst. Jag vill inledningsvis påpeka att ett statsråd inte bör uttala sig om en domstols bedömning av tillämpningen av en lag. En färdtjänst av god kvalitet är ett kommunalt och regionalt ansvar. Färdtjänstlagen ställer inte upp något hinder för en mer generös tillämpning av tillståndsgivningen från kommuner och regionala kollektivtrafikmyndigheter.
Kommunen eller den regionala kollektivtrafikmyndigheten svarar gentemot invånarna för att färdtjänst av god kvalitet anordnas. Jag noterar dock med viss oro de rapporter som inkommit gällande nekad rätt till färdtjänst för synskadade, och jag följer mycket noga frågan om blinda och synnedsattas rätt till färdtjänst. Jag utesluter inte att ytterligare åtgärder kan komma att behövas för att stärka de funktionshindrades tillgång till transportsystemet.
Tomas Eneroth (S):
Tack, Bengt Eliasson, för en bra interpellationsdebatt! Jag vill bara invända mot det sista som Bengt Eliasson sa. I väldigt mycket delar vi uppfattning här, det känner jag. Men skälet till att det blir ett avgörande i domstol är ju att de som är ansvariga för verksamheten - kommuner och regioner - väljer att agera på ett sätt som gör att frågan måste prövas i domstol.
Som jag sa i mitt interpellationssvar finns det ingenting som hindrar att man tillämpar nuvarande regelverk mer generöst. Det är en ganska ny företeelse att man har börjat pröva regelverken mer restriktivt än tidigare. Jo, ansvaret vilar alltså på kommuner och regioner, för det är de som har ansvaret för färdtjänsten.
Det var ju riksdagen som en gång tog ställning till detta och slog fast att kommuner och regioner ska ha ansvaret, alltså att vi inte har statlig färdtjänst. Jag tror inte att någon skulle vilja ha en sådan utveckling. Skulle det visa sig att kommuner och regioner inte klarar av det ansvaret får vi naturligtvis vara beredda att gå fram med än mer detaljerad lagstiftning. Men det borde inte vara behövligt.
Med det ansvar som kommuner och regioner har och med de resurser som står till förfogande bör man ställa sig frågan: Varför sker det nu en striktare tillämpning och prövning? Vilka politiska signaler ligger bakom?
Även om vi kan önska, hoppas och tro att alla partier står bakom den syn på funktionshindrade som vi har kommer vi inte ifrån det faktum att det, framför allt i två borgerligt styrda regioner, sker en mycket tuffare tillämpning när man prövar regelverket. Då handlar det om politiskt ansvarsutkrävande. Det ansvaret ska tas. Det ansvarsutkrävandet ska ske i kommuner och regioner, i Stockholmsregionen och i Skåneregionen.
Visar det sig att politikerna där inte tar det ansvaret ska vi ha beredskap att agera på nationell nivå. Naturligtvis har jag beredskap för att i så fall gå fram med ytterligare åtgärder.
Tomas Eneroth (S):
har frågat mig om jag kommer att ta några initiativ för att länsplaner som haft god framdrift i sitt förverkligande inte drabbas, som det heter här, i påföljande planperiod genom att anslag räknas av i den nya planperioden. Ulrik Bergman har vidare frågat mig om jag avser att agera för ett extra tillskott till länsplanen så att väg 70 Särnaheden-Idre kan breddas och bli trafiksäkrare under planperioden 2022-2033.
Det finns många viktiga och angelägna åtgärder i transportinfrastrukturen att genomföra runt om i landet. I våras presenterade regeringen en infrastrukturproposition med den största ekonomiska ramen någonsin. Riksdagen fattade beslut i enlighet med regeringens förslag. Sammanlagt beräknas ramen uppgå till 881 miljarder kronor under den kommande planperioden 2022-2033.
När regeringen gav Trafikverket och de nationella länsplaneupprättarna i uppdrag att ta fram förslag till nationell plan och länsplaner bedömde regeringen att den preliminära ramen för länen 2022-2033 ska uppgå till drygt 42 miljarder kronor. Det är en ökning med 8 procent jämfört med nuvarande planperiod.
Regeringen beslutar om ramarna till länen, och Trafikverket har i uppdrag att genomföra justeringar i samband med revidering av planerna beroende på verkligt utfall av upparbetade medel under de senaste fyra åren. Den slutliga fördelningen av ramar mellan den nationella planen och länsplanerna kommer att fastställas av regeringen genom beslut i nationell plan nu i vår. Prioriteringen av åtgärder på väg 70 mellan Särnaheden och Idre är en fråga för Region Dalarna.
Det handlar om vilka prioriteringar som görs i länsplanen.
Tomas Eneroth (S):
Tack, Ulrik Bergman, för engagemanget! Jag uppskattar det. Jag noterar att ledamoten sa att det är för lite resurser. När vi hade en moderatledd regering var det 522 miljarder kronor i nationell plan. Nu är det närmare 900 miljarder. Den första nationella planen som jag hade förmånen att presentera för landet 2018 innehöll 100 miljarder mer. Nu är det ytterligare 200 miljarder mer. Vi satsar mer än någonsin på infrastruktur.
Moderaterna vill däremot i sitt förslag till infrastrukturpropositionen dra bort 30 miljarder kronor på utvecklingsanslaget och minska resurserna till nya vägar och ny järnväg. Här har Moderaterna en hemläxa att göra. Sedan måste man inse att det är tuffa prioriteringar i Region Dalarna precis som i alla regioner och i hela landet, eftersom önskemålen är väldigt stora till följd av år av underinvesteringar på vägsidan.
Det är därför vi satsar mer än någonsin på inte minst vägunderhåll. Om man vill tillföra mer resurser blir frågan om vägslitageavgift lite speciell, och jag noterar att Ulrik Bergman inte kommenterar den frågan.
Jag vill ändå säga att det blir besvärande när utländska lastbilar kan köra på väg 70 och slita på den utan att behöva betala en enda krona medan de som bor där eller en svensk åkare som kör där ska betala för att finansiera detta. Låt oss erbjuda bulgariska, rumänska, polska och litauiska åkerier att också få vara med och betala för infrastrukturen, precis som svenska åkare får göra i Tyskland och Frankrike när man åker ute i Europa.
Vi höjer som sagt länsplaneanslagen med 8 procent i den proposition som riksdagen ställer sig bakom. Det är en ordentlig ökning, men det kommer ändå att innebära tuffa prioriteringar. Den diskussionen får naturligtvis Ulrik Bergman ta på hemmaplan med sina länspolitiker.
Tomas Eneroth (S):
Thomas Morell har frågat mig hur jag avser att agera utifrån Trafikverkets förslag till infrastrukturplan gällande hur nödvändigt underhåll av befintligt väg- och järnvägsnät ska genomföras och hur satsningar i norra Sverige finansieras. Regeringen har systematiskt satsat på underhåll av vägar och järnvägar både i nu gällande infrastrukturplan, i infrastrukturpropositionen som presenterades i april och i ett flertal budgetar, bland annat genom att öronmärka pengar till vägar på landsbygden.
Det innebär att över 30 miljarder kronor årligen föreslås att gå till vidmakthållande av vägar och järnvägar kommande år. Jag kan konstatera att Trafikverket aldrig tidigare har haft så mycket pengar till järnvägsunderhåll. Transportsektorn står inför stora utmaningar. Utsläppen av växthusgaser från transporter behöver minska. Regeringen har under flera år arbetat aktivt för att främja överflyttning av transporter från väg- och flygtransporter till järnväg och sjöfart.
För att nämna några exempel har regeringen infört den så kallade ekobonusen för sjöfarten och miljökompensation för järnvägen. Regeringen arbetar också med att öka transporteffektiviteten. Regeringen har till exempel satsat på att öka vägnätets bärighet, och cirka 3 000 mil av det statliga vägnätet är nu öppet för transporter med den högsta bärighetsklassen BK4.
Regeringen arbetar även med att främja elektrifiering, hållbara förnybara drivmedel samt energieffektiva fordon och fartyg. Klimatomställningen måste fortsätta i ett högt tempo, både i Sverige och globalt. Omställningen måste ske utifrån de förutsättningar som råder för de olika trafikslagen och på ett sådant sätt att hela landet ges möjlighet att ställa om.
Tomas Eneroth (S):
Jag tycker ändå att det är sorgligt att Thomas Morell i detta läge inte håller sig till sanningen. Det är faktiskt så att det görs infrastruktursatsningar i hela landet, alltifrån nya stambanor till Norrbotniabanan och Sydostlänken hemma i Småland och Blekinge - eller Mittbanan eller Ådalsbanan. På samma sätt är det med vägar: Vi ser till att förstärka vägnätet både i högtrafikerade delar av landet och i lågtrafikerade delar.
I den senaste budgetpropositionen var det också så att vi öronmärkte 1 1⁄2 miljard kronor till vägar i landsbygd, just för att säkerställa att det mindre vägnätet ska ha en bra standard. Satsningen på BK4, där vi ökar bärigheten och tjälsäkerheten för tunga transporter, går inte alls till storstäderna. Den satsningen går i huvudsak till Dalarna och kanske till Kronoberg, alltså hemma hos mig i Småland. Den går till Jämtland, Västernorrland och Västerbotten - till skogslänen.
Det är nämligen där den här typen av vägar finns. Det är där jobben finns och där industrin växer fram. Det är därför vi satsar. Utgångspunkten är alltså att vi gör satsningar i hela landet. Sedan har jag bara en kort passus om det där med renodling. Jag noterar att Thomas Morell vill att vi ska blanda trafik i stor utsträckning - godståg, regiontåg och fjärrtåg.
Jag tänker ändå att många som lyssnar på den här debatten någon gång har åkt tåg och hört konduktören säga: "Vi får nu sakta ned farten, för vi har ett långsamtgående fordon framför oss." Det kan vara ett regiontåg eller godståg som ligger framför - och själv sitter man på ett X2000 och vill kanske komma fram. Detta är en av utmaningarna när det är trångt på spåren: Då ska godstågen, regiontågen och fjärrtågen samsas, och det är trångt. Alla vill nämligen åka mer.
Genom att öka kapaciteten - men kanske också genom att i större utsträckning renodla och skapa mer utrymme för persontrafik på stambanorna - ger vi mer utrymme för godstrafik också på Södra stambanan. Det blir mer utrymme även för regiontrafik. Det är det som är utgångspunkten. Det handlar om att öka kapaciteten i hela det svenska järnvägssystemet, i hela landet.
Tomas Eneroth (S):
Maria Stockhaus har frågat mig hur jag ska införliva de tillkännagivanden som riksdagen beslutat rörande finansiering av nya isbrytare och Sjöfartsverkets verksamhets- och finansieringsform. Förnyelsen av isbrytarflottan är ett arbete som pågått under ett antal år. Regeringen har både 2016 och 2020 gett Sjöfartsverket i uppdrag att inkomma med främst kostnadsberäkningar när det gäller förnyelsen av den svenska isbrytarflottan.
Sjöfartsverket genomför nu tillsammans med finska Trafikledsverket ett designarbete för nya isbrytare som ska vara klart under första kvartalet i år. Jag ser fram emot Sjöfartsverkets slutredovisning av detta arbete, och regeringen avser att först därefter återkomma till hur denna investering ska finansieras. Anskaffning av isbrytare ingår i Sjöfartsverkets investeringsplan för 2022-2024, som riksdagen har godkänt.
Dessutom har ändamålet för utvecklingsanslaget på utgiftsområde 22 utvidgats i budgeten till att även omfatta investeringar i isbrytarflottan. Vad gäller tillkännagivandet om att utreda Sjöfartsverkets verksamhets- och finansieringsform kommer regeringen i närtid att återkomma med besked om hur detta ska hanteras.
Tomas Eneroth (S):
Jag noterar att Moderaterna vill lyfta ur stambanorna men lyfta in isbrytarna. Det är ju ett intressant ställningstagande. Återigen: Det viktiga är att vi får en förnyelse av isbrytarflottan - låt oss då återkomma till vad som är en lämplig finansieringsmodell när vi har underlaget!
Med all respekt för vad ledamoten Stockhaus säger tror jag att det djupt inne i Näringslivets Transportråd, Moderaterna och många andra inte är finansieringsmodellen som är det viktigaste utan det faktum att vi har ett bra underlag och att vi förnyar isbrytarflottan. Det är det som är viktigt. Jag har själv varit och tittat på det som jag tror är den modernaste isbrytaren i världen, den finländska Polaris. Det är en fantastisk isbrytare, må jag säga.
Jag hoppas att vi får se något liknande byggas snart, så att vi kan förnya den svenska isbrytarflottan. Men vi ska ändå ha respekt för att det är ett åtagande i mångmiljardklassen. En ny isbrytare kostar kanske 1 1⁄2, 2 eller fler miljarder beroende på vilka krav och specifikationer vi har, och vi ska förnya ett flertal isbrytare. Då måste man vara väldigt noggrann. Man kan inte bara höfta fram ett ställningstagande, utan man måste veta alla kostnadsberäkningar.
Det är viktigt. Jag tar detta som ett erbjudande från Maria Stockhaus och Moderaterna om en än tätare samverkan i ett antal frågor. Jag har inga bekymmer med att ha ett närmare utbyte i viktiga infrastrukturfrågor. Arlanda-Bromma är någonting som ligger i närtid, men det finns naturligtvis också ett antal andra frågor. Låt oss hitta ett tillfälle och ses! Jag tycker att det är viktigt i långsiktiga frågor för Sverige.
Vare sig vi pratar försvaret, pensioner, energi eller för den delen infrastruktur hade det varit bra att få ett bredare samråd i Sverige. Tyvärr har vi haft en polariserad tid. Min uppfattning efter alla mina år i politiken är att vi snarare behöver mindre konflikter och mer samling, inte minst när det gäller infrastruktur.
Tomas Eneroth (S):
Mikael Larsson har frågat mig om jag anser att Trafikverkets dialog och kommunikation med människor som berörs av olika projekt fungerar på ett tillfredsställande sätt och, om inte, vilka åtgärder jag avser att vidta.
Som statsråd kan jag inte uttala mig om de enskilda fallen, men jag vill påpeka att Trafikverket ska ha rutiner och arbetssätt som säkerställer att nödvändig kommunikation sker med såväl kommuner, näringsliv och boende som berörda myndigheter. Av förvaltningslagen framgår dessutom att en myndighet ska se till att kontakterna med enskilda blir smidiga och enkla.
Av samma lag framgår också att en myndighet ska lämna den enskilde sådan hjälp att han eller hon kan ta till vara sina intressen. Jag följer dock noga frågan om hur Trafikverket samverkar och kommunicerar med såväl samhället i stort som enskilda i samband med de projekt som myndigheten genomför.
Tomas Eneroth (S):
Också jag vill tacka för en bra debatt och det som både Mikael Larsson och Anders Åkesson har lyft fram. Det är inte förvånande. Vi kommer alla här från folkrörelsepartier. Hela grunden i det som är Sveriges starka demokrati handlar om att det inte bara är staten som dikterar villkoren, utan det bärs utifrån människors enskilda engagemang tillsammans med andra i förening. Det gäller om det sedan är i LRF, SSU, Rotary eller någon annanstans.
Det viktiga är att man är engagerad och att man vill ta ansvar för sin omgivning och sitt samhälle. Därför är det en så viktig del i hur vi bygger tillit och tilltro i en demokrati. Jag är övertygad om att den här debatten som sådan är viktig. Men jag vill också sända en tydlig signal om de utmaningar vi har framför oss. Det handlar om 900 miljarder i infrastruktursatsningar och en modernisering av Sverige.
Det är en anpassning av transportsystemen för att klara klimatkraven. Det är inte helt okomplexa frågor. Det kommer att innebära utmaningar för väldigt många. Då är det kommunikation som är en nyckel. Vi ska naturligtvis göra det utifrån våra politiska perspektiv. Men också myndigheter måste vara väldigt aktsamma med hur man kommunicerar och lyssnar. Det gäller inte att bara ensidigt tala om vad som gäller.
Det handlar också om att lyssna in synpunkter från markägare, berörda och oroliga. Det gäller naturligtvis också att utgå från de riktlinjer som regering och riksdag har fastställt och som finns i myndigheters instruktioner. Tack så mycket för en bra debatt och för engagemanget. Låt oss gemensamt jobba för en bred uppslutning bakom viktiga infrastruktursatsningar framöver i Sverige.
Tomas Eneroth (S):
Magnus Jacobsson har ställt flera frågor till mig om planering av transportinfrastruktur. Regeringen har systematiskt satsat på vägunderhåll, både i nu gällande infrastrukturplan, i den infrastrukturproposition som presenterades i april och i ett flertal budgetar, bland annat genom att öronmärka pengar till vägar i landsbygd. Det innebär att över 15 miljarder kronor årligen föreslås gå till vidmakthållande av vägar kommande år.
Jag kan konstatera att Trafikverket aldrig tidigare har haft så mycket pengar till vägunderhåll. Transportsektorn står inför stora utmaningar. Utsläppen av växthusgaser från transporter behöver minska. Regeringen har under flera år arbetat aktivt för att främja överflyttning av transporter från väg och flyg till järnväg och sjöfart.
För att nämna ett par exempel har regeringen infört den så kallade ekobonusen för sjöfarten och miljökompensation för järnvägen. Regeringen arbetar också med att öka transporteffektiviteten. Regeringen har till exempel satsat på att öka vägnätets bärighet, och cirka 3 000 mil av det statliga vägnätet är nu öppet för transporter med den högsta bärighetsklassen BK4.
Regeringen arbetar även med att främja elektrifiering, hållbara förnybara drivmedel samt energieffektiva fordon och fartyg. Klimatomställningen måste fortsätta i ett högt tempo, både i Sverige och globalt. Omställningen måste ske utifrån de förutsättningar som råder för de olika trafikslagen och på ett sådant sätt att hela landet ges möjlighet att ställa om.
Jag kan avslutningsvis notera att Kristdemokraterna i sin motion till följd av infrastrukturpropositionen hade 50 miljarder kronor mindre för satsningar på ny infrastruktur, vilket knappast förbättrar förutsättningarna att ställa om transportsystemet och nå klimatmålen.