Lawen Redar (S):
Under den här mandatperioden har justitieutskottet behandlat hundratals motionsyrkanden som har inkommit från riksdagens ledamöter under den allmänna motionstiden. Detta straffrättsliga betänkande har uppemot 200 motionsyrkanden. Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet. Reformviljan på det justitiepolitiska området har under mandatperioden varit stor men också nödvändig.
Nya samhällsutmaningar föranleder behovet av nykriminalisering på vissa områden, men även kriminaliserade gärningar kan behöva få nya straffskalor för att brottets allvar tydligare ska framgå. Jag tänkte ägna mitt anförande åt att summera vad vi socialdemokrater har åstadkommit under den här mandatperioden men även vad som kommer att behöva göras för att stärka straffrätten och justitiepolitiken de kommande åren.
Fru talman! Enligt polisen finns det 23 särskilt brottsutsatta bostadsområden som karakteriseras av en låg socioekonomisk status. Man menar att kriminella gäng där har en inverkan på lokalsamhället och att det finns en mängd riskfaktorer som bidrar till bristande framtidstro, såsom koncentration av arbetslöshet, höga ohälsotal och misslyckad skolgång.
Det är även i dessa områden som känslan av otrygghet har ökat drastiskt under de senaste åren. För bara några år sedan jobbade jag vid sidan av mina studier som fritidsledare i ett av dessa bostadsområden. Det är att verkligen sätta sig in i samhällets utmaningar när man står där kväll efter kväll sju dagar i veckan under två års tid.
Det är en erfarenhet som jag kommer att bära med mig under resten av mitt liv, särskilt nu när jag har möjlighet att påverka justitiepolitikens utformning. Under dessa två år mötte jag så många föräldrar och lokalt engagerade personer som kämpade för att det skulle gå bra för barnen. Många tog inte bara ansvar för sina egna barn utan även grannarnas och vännernas barn.
Det är så tydligt i dessa bostadsområden att föräldrarna vill att barnen ska få en bättre framtid än de själva har haft. Just därför gör de vad de kan och förmår för att stötta och ge vägledning. Jag minns dock också från dessa år att folk inte hade det så lätt. Det var hyreshöjningar efter renoveringar. Det var sjuka föräldrar som utförsäkrades. Det var fler föräldrar som blev arbetslösa.
Jag minns också från det sista året att uppemot 30 barnfamiljer höll på att vräkas i Tensta. När man inte trodde att det kunde bli värre lämnade därtill en efter en av viktiga samhällsinrättningar det här bostadsområdet. Föräldrar kunde berätta för mig att det var lättare att sälja droger än att få tag på en arbetsförmedlare eller kontaktperson från förvaltningen.
Jag minns hur jag kunde känna att samhället hade lämnat hela uppgiften till de lokalt engagerade personerna och föräldrarna att försöka vända utvecklingen i Tensta. Det var just dessa föräldrar som hade orken att fortsätta, men det är inte tillräckligt. Fru talman! De senaste åren har 40 procent av det dödliga våldet i Stockholm ägt rum i Järva och i bland annat Tensta.
Det är slående hur sociala och ekonomiska utmaningar påverkar rekryteringen och nyrekryteringen till gängkriminaliteten. Det är också slående hur tacksamma medborgarna i bostadsområdena blir när polisen nu agerar och förstärker sitt långsiktiga arbete och sin närvaro där. Men hur mycket polisen än agerar betyder det inte att man får bort de särskilt brottsutsatta bostadsområdena från polisens lista.
Det är inte polisen själv som kommer att få bort koncentrationen av ekonomiska och sociala utmaningar. Det här kräver politik. Det kräver investeringar mot segregation. Det kräver bostadsbyggande, trendbrott i skolresultaten, vårdinrättningar närmare medborgarna och utökade utbildningsplatser. Det kräver en politik som gör att familjer har råd att bo.
Vi måste säkra en arbetsmarknadspolitik som prioriterar att fler kommer i arbete, särskilt de unga, men också att de sjuka tillåts vara sjuka utan att behöva bli fattiga för det. Det kräver att alla samhällsinrättningar är med och vänder den här utvecklingen. Om jag nu ska summera vad det är vi har åstadkommit under den här mandatperioden blir det en hel del.
Jag ska nämna några av de sakerna, framför allt hur vi har försökt vända den upplevda otryggheten och genom resultat åstadkomma förändringar. På det straffrättsliga området har vi den här mandatperioden genomfört mer än 30 straffskärpningar relaterade till den organiserade brottsligheten.
Det gäller narkotikabrott, grovt olaga hot, grov utpressning, övergrepp i rättssak, grov och synnerligen grov misshandel, grovt olaga tvång, grovt rån och grovt vapenbrott. Vi håller på att avskaffa straffrabatten för 18-20-åringar, så att inga äldre kriminella ska kunna utnyttja yngre. Vi håller även på att utreda ett förstärkt straffrättsligt skydd för blåljuspersonal och andra samhällsnyttiga funktioner.
Grovt våld mot tjänsteman ska innebära högre straff. Utöver det här genomför vi nu den största satsningen på polisen på över 20 år om sammanlagt 7,1 miljarder på tre år. Vi utökar också utbildningsplatserna samt öppnar två nya polishögskolor, en i Malmö och en i Västsverige. Utöver det här har vi gjort nödvändiga straffskärpningar på andra områden där vi har sett stora utmaningar. Vi skärper straffen för könsstympning och tvångsgifte.
Vi har tillsatt en utredning som ska se hur vi kan få in hedersmotiv som försvårande omständighet. Vi förutser nu också att förbudet mot barnäktenskap i Sverige kommer att utvidgas. Vi kommer senare i vår att klubba igenom en historisk förändring av den svenska våldtäktslagstiftningen, som är en stolthet som många kan bära med sig.
Därtill föreslår vi nu att det ska införas en ny häktningsbestämmelse som möjliggör häktning oavsett brottets straffskala om det finns risk för att den misstänkte fortsätter med sin brottsliga verksamhet. Denne kan därigenom inte fortsätta med sin återkommande brottslighet.
Det här menar jag kan påverka det som tas upp i ett av de yttranden som kommit med i betänkandet och som gäller olovlig körning, återkommande rattfylleri och ringa narkotikabrott. Nu har vi också ett pågående blocköverskridande samtal om terrorismbekämpning. Vi har kriminaliserat terrorresor. Vi har åstadkommit en mer heltäckande terrorismlagstiftning.
Vi tittar nu på hur vi kan begränsa finansieringen och mottagandet av utbildning samt kriminalisera deltagandet i terroristorganisationer. Vi avser även att fortsätta de blocköverskridande samtalen på det här området och åstadkomma mer. Det låter på vissa här som om vi socialdemokrater skulle vara nöjda. Det är vi inte. Men vi kan redan nu se vissa trendbrott som en konsekvens av vår politik.
Polisen kraftsamlar sedan en tid tillbaka mot kriminella nätverk för att minska antalet skjutningar. Antalet polisanställda i de särskilt brottsutsatta bostadsområdena har ökat, och även om ett stort arbete återstår kan vi statistiskt se att skjutningarna minskar. Bilbränderna minskar. Lagföringskvoten ökar. Häktena har en beläggning om 98 procent.
Antalet ärenden från polisen till Åklagarmyndigheten har ökat. Men viktigast av allt är att förtroendet för rättsväsendet i särskilt brottsutsatta områden har kommit att öka. Det tycker jag är den viktigaste signal vi kan skicka från riksdagen till de här områdena. Men det här handlar såklart inte bara om polisens viktiga insats under den här tiden. Det handlar också om att ungdomsarbetslösheten sjunker i särskilt brottsutsatta områden.
I Tensta och Järva kan jag med stolthet säga att ungdomsarbetslösheten har sjunkit med över 24 procent på fyra år. Jag kan också se att fler väljer utbildning - yrkesutbildning, komvux och högre utbildning på högskola och universitet - och att högskoleinrättningarna placerar sig närmare lokalborna.
För första gången på länge har skolresultaten kommit att förändras i skolorna med de största utmaningarna. Jag har gjort två besök vid de sociala insatsgrupperna i Stockholm, och allt fler har kommit att anmäla sig för att få hjälp att lämna ett destruktivt liv. Vi är inte klara med det justitiepolitiska arbetet eller för den delen med straffrätten.
Vi har bara börjat, och vi avser att fortsätta med samma kraft.