Caroline Szyber (KD):
Förra gången vi debatterade det här ärendet var i våras. Det var en lång debatt. En åhörare mejlade till mig efteråt och skrev: Det var en debatt där alla verkade debattera olika saker. Jag hoppas att dagens debatt har haft lite bättre fokus. Vi debatterar i dag justitieutskottets särskilda utlåtande över kommissionens utvärderingsrapport.
Det är bra att kommissionen nu har gjort en utvärdering av direktivet om lagring av trafikuppgifter för brottsbekämpande ändamål, datalagringsdirektivet. I datalagringsdirektivet fick kommissionen i uppdrag att göra en utvärdering av datalagringsdirektivets inverkan på ekonomiska aktörer och konsumenter i syfte att avgöra om det är nödvändigt att ändra direktivets bestämmelser.
Utvärderingen blev försenad, men kommissionen lämnade i april i våras sin utvärderingsrapport och har aviserat att förslag till revidering av direktivet kommer att presenteras under våren 2012. För Kristdemokraterna har det handlat om hur lång lagringstiden ska få vara samt tydlighet i vad som ska få sparas. För oss kristdemokrater är det viktigt att det är tydligt var gränsen går mellan integritetsskydd och brottsbekämpning.
Avlyssning och övervakning får aldrig användas slentrianmässigt. Det ska noga övervägas och prövas i varje enskilt fall. I debatten i våras var jag tydlig med att vi inte visste om det skulle komma att ske förändringar på EU-nivå. Då utvärderingen är försenad har inte arbetet kunnat färdigställas helt. Kommissionen har ansett sig sakna viktig information från medlemsländerna om hur direktivet har införts och vilket resultat det har gett.
Eftersom det reviderade direktivet kommer att presenteras först i vår och ännu mer tid kommer att förflyta innan det är färdigförhandlat i ministerrådet och Europaparlamentet och har trätt i kraft finns det möjlighet att jobba på förändringar i liggande förslag. Det är dock osäkert vilket innehåll ett reviderat direktiv skulle få. Åsikterna hos medlemsstaterna går kraftigt isär.
Vissa anser att det nuvarande direktivet innehåller för få uppgifter och för korta lagringstider, andra har motsatt uppfattning. Det gör att vi inte vet om det blir en bättre produkt om direktivet arbetas om. Det ska vi vara tydliga med. Vi ska ta varje möjlighet att stärka skyddet för den personliga integriteten.
Med tanke på vad andra länder har framfört finns det en risk att en omförhandling av direktivet skulle öppna för förändringar som innebär försämringar, till exempel längre minimitider för lagring eller en utvidgning av ändamålen. Majoriteten i utskottet anser inte att direktivets regler om en lagringstid på mellan sex månader och två år bör förändras.
Det är enligt utskottet angeläget att medlemsstaterna får besluta självständigt inom ett tydligt tidsspann. Vi är därför tydliga med att en fullständig harmonisering av lagringstiden inte är önskvärd. Konstitutionsutskottet har i sitt yttrande till justitieutskottet tagit upp minimireglerna. Detta fokus håller justitieutskottet med om.
Minimireglerna för uppgiftsskydd och datasäkerhet ska vara högt ställda och inte hindra enskilda medlemsstater att ha högre krav i sina nationella regelverk. Det ska också vara tydligt för vilka ändamål uppgifterna får lagras och användas. Det kan inte nog understrykas. Genom uppgifter från till exempel mobiltelefoner kan polisen bland annat kartlägga hur brott planeras och hur misstänkta personer agerat under och efter ett genomfört brott.
Några uppgifter som avslöjar innehållet i en kommunikation som till exempel vad som sagts under ett samtal får inte lagras. Exempel på uppgifter som har lagrats via datalagringsdirektivet är uppgifter om självmordssprängningen i centrala Stockholm i december för snart ett år sedan.
Man kan redan nu konstatera att historiska trafikuppgifter har varit mycket viktiga för att kartlägga aktivitet före, under och efter gärningen. I en rättegång om helikopterrånet som skedde i september 2009 använde åklagaren i sin sakframställning historiska trafikuppgifter för att visa gärningsmännens aktivitet före, under och efter rånet. Det är några fall som visar att det går att använda detta.
Vi får inte glömma att vi inte är immuna mot grova brott. Herr talman! Jag hoppas att debatten i dag har haft ett tydligare fokus för åhörarna. För oss kristdemokrater är det viktigt att värna den personliga integriteten, men vårt fokus har legat på att behålla en relativt kort lagringstid.
Efter avvägning får nyttan av hur man kan använda informationen i brottsprevention och utredning av brott vägas mot den kränkning av den personliga integriteten som det medför. Jag hoppas att det framgent kan göras en utvärdering av hur effektivt datalagringsdirektivet har varit för att bekämpa och utreda brott.
Det ska finnas en möjlighet att få veta om uppgifter om en själv hämtats för en brottsutredning, och man ska se över skadeståndsmöjligheter. Av utvärderingen framgår att direktivet har tillämpats under för kort tid för att man ska kunna dra helt klara slutsatser. Eftersom underlaget inte är tillräckligt för att man ska kunna dra avgörande slutsatser kommer man att återkomma om hur det har påverkat näringslivet.
Man kommer att ha samråd med brottsbekämpande myndigheter, rättsväsendet, näringslivet och medborgargrupper för att undersöka allmänhetens uppfattning och se hur det påverkar beteenden och vanor. Det tycker vi är bra. Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets utlåtande.