Peter Hultqvist (S):
Tack för svaret! På den första frågan jag ställde, om vilka åtgärder ministern avser att vidta i syfte att eliminera oron för ett uppbrott från nuvarande lokaliseringsorter, Borlänge och Norrköping, får jag i nuläget inget svar. Jag frågade också vilka åtgärder ministern avser att vidta för att den nuvarande situationen inte ska leda till negativa effekter för kompetensförsörjning hos berörda myndigheter.
Då får jag en hänvisning till ett svar i oktober, men i nuläget betraktar jag inte det som något svar. Det har gått en tid sedan vi debatterade frågan sist. Nu börjar det här verka ute i den praktiska verkligheten. Det är ett vakuum som har uppstått. Trafikinspektionerna vågar inte förnya sina kontrakt på lokaler.
De känner att personalen vacklar. De kanske blir erbjudna andra jobb, överväger att ta andra jobb och kanske till och med gör det. I sitt remissvar till regeringen på utredningen säger Järnvägsstyrelsen så här: Järnvägsstyrelsen anser att regeringen snarast bör tillkännage att ingen omlokalisering från Borlänge sker eftersom Borlänge bäst tillgodoser kraven på en effektiv lokalisering.
Ett snabbt beslut om lokaliseringsort skulle innebära att kompetensflytt till andra jobb undviks. Detta är formulerat utifrån en verklighet som man känner inom myndigheten. Tidigare har man kanske varnat för detta, men nu börjar verkligheten krypa in på skinnet. Det här är lite bråttom, och jag anser att det successivt börjar bli alltmer allvarligt.
Precis som ministern säger, och precis som jag sade i min fråga, fanns det ingenting med i de ursprungliga direktiven om att man skulle se över och titta på nya lokaliseringsorter vare sig för Luftfartsstyrelsen, Sjöfartsinspektionen, Järnvägsstyrelsen eller Vägtrafikinspektionen. Det fanns ingenting sådant med.
Det finns inte heller i utredningen någonting om att man bör flytta verksamheterna någonstans. Det är därför jag menar att man kanske ändå borde kosta på sig att ge ett besked i frågan. Avsikten var ju tydligen inte att det skulle ske någon flytt från början. Därför är frågan om det egentligen är aktuellt i praktiken. Men nu står vi i ett vakuum, där risken för kompetensflykt är uppenbar.
Man borde inte behöva känna den oron med tanke på hur direktiv och utredning har utformats, men man gör det ändå på grund av hur den praktiska verkligheten har blivit. Jag är inte nöjd med den här delen av svaret. Ytligt sett är det naturligtvis habilt att ge sådana här förhastade förhandsbesked och så vidare. Men på djupet, utifrån det faktum att detta inte fanns i direktiven, kan jag inte vara nöjd med det här.
Det finns en lång rad skäl som anförs i de remissyttranden som hittills har skrivits och skickats in till regeringen. Det finns också ett särskilt yttrande i utredningen från experterna, som pekar på att det förslag som har lagts fram hotar specialistkompetensen. Det kommer att ta fem år att upprätta en ny myndighet som fungerar i praktiken.
Man pekar på en rad praktiska åtgärder som regeringen nu har att ta ställning till i sitt kommande arbete. Jag är lite förvånad över det här. Varför skulle man ändå inte kunna kosta på sig att ge ett svar utifrån detta att man varken i direktiven eller i utredningen över huvud taget har berört frågan om lokaliseringsort?
Samtidigt är ju kopplingen till de statliga verk som har hand om frågorna nära i både Norrköping och Borlänge.