Hans Wallmark (M):
Kultur- och demokratiministern! Först vill jag bekänna något. Jag är en sådan där gammal fux, så jag läser inte bara tidningen på paddan utan älskar att höra prasslet från morgontidningen vid kaffet, eller teet om man nu är lagd åt det hållet. Fru talman!
Jag har av olika skäl kommit att intressera mig för denna fråga, delvis av det enkla skälet att jag är tjänstledig journalist, även om det var ett tag sedan jag var på tidningen senast. Men ändå, tidningsfrågor ligger mig varmt om hjärtat av olika skäl. För en tid sedan, närmare bestämt den 11 september, ställde jag en skriftlig fråga till Amanda Lind med anledning av detta, men hänvisades till Anders Ygeman. Då ställde jag en ny fråga, en interpellation, till Anders Ygeman ett halvår senare, men då svarade Amanda Lind.
Det är lite förvirrande när det gäller exakt hur dessa frågor har fördelats inom regeringen. Desto viktigare är det att få ett svar, också av det skälet, fru talman, att regeringen har en ganska hög svansföring i mediefrågor. Det är mitt intryck. Man brukar hitta ett tydligt likhetstecken mellan den liberala demokrati som vi försvarar och mediefriheten och mediemångfalden. Ytterst är detta väldigt viktiga frågor, precis som ministern var inne på, inte minst därför att det, tror jag, delvis är en generationsfråga.
Jag vill inte påstå att jag själv är lastgammal, men jag tror att ju äldre man är, desto fler prenumererade tidningar har man hemma i brevlådan. Det är därför det blir så allvarligt, inte minst för de äldre, när tidningen inte kommer varje dag utan varannan dag. Fru talman! Som journalist kan jag avslöja att poängen med nyheter är att de ska vara någorlunda färska. En varannandagstidning är inte lika aktuell som en varjedagstidning.
Och nu är det inte längre ett teoretiskt problem. I min brevlåda hemma i staden i Skåne fick vi för några veckor sedan ett vykort utdelat från Postnord, som meddelade att hela Skåne nu blir ett område med varannandagsutdelning. Det drabbar även dem som har tidning. Det pågår en massa utredningar, som ministern hänvisade till.
Det är Myndigheten för press, radio och tv, som har ett uppdrag som löper ut den 31 mars, och det finns en postfinansieringsutredning som pågår till nästa år. Men detta löser ju inte problemet. Jag har gjort mig omaket att kolla lite med tidningarna. Problemet i Skåne är att de redan efter ett par dagar började få de första uppsägningarna av abonnemang, av det enkla skälet att de som vill ha tidningen varje dag nu får den varannan dag och att det då inte är samma vits.
Och så blir tidningarna anklagade, vilket är lite fult, då det är en effekt av Postnord. Sedan har Postnord, via ett dotterbolag, erbjudit tidningsföretagen i Skåne att dela ut varje dag men sagt att det kommer att kosta väldigt mycket mer. Detta kan man inte finansiera, och då kommer vi tillbaka till det som jag uppfattar som en hörnsten för regeringen, nämligen mediemångfalden och vikten av att vi har tryckta tidningar men också tidningar på nätet.
Lite grann är det så att man säger en sak men gör något helt annat, som får rakt motsatt effekt. Fru talman! Det var lite förvirrande när jag ställde frågor. Först frågade jag Anders Ygeman, och så svarade Amanda Lind. Jag ställde frågan till Anders Ygeman i första svängen därför att Amanda Lind tidigare sagt att jag skulle fråga honom.
Det vore bra om ni kunde ge lite klarhet i vad som händer och hur tidningarna och tidningsläsandet påverkas, för problemet är inte teoretiskt. Fru talman! Jag vill dessutom varna dem som lyssnar på den här debatten och bor i Västra Götaland eller delar av Halland, det vill säga postnummerområdena 40-51: Postnord kommer att genomföra varannandagsutdelning även där. Nu är det inte bara tidningsläsarna i Skåne det gäller. Nu är det på väg upp längs västkusten, mot Halland och vidare in i Västra Götaland.
Vad gör regeringen?