KBLab/rixvox huggingface dataset:
Håkan Bergman (S):
Jag tycker att en hel del av de initiativ som regeringen har tagit när det gäller kompetensutveckling för lärare, förskolelärare och olika personalkategorier är och har varit bra, men jag skulle önska mer. Jag skulle önska mer kompetensutveckling i andra former.
Jag pratade om learning studies och om återkommande handledning till pedagogisk personal för att klara och komma till rätta med en del kvalitetsbrister i förskolan. Jag tror att man skulle tjäna på att låta personal i en förskola besöka andra förskolor för att se vad som fungerar bra där och av det dra slutsatser för sitt eget arbete.
Det var därför jag nämnde att vi har lagt 450 miljoner mer utöver regeringens satsningar därför att vi tycker att kompetensutvecklingen är så viktig. Jag ska inte kommentera partikongressens diskussioner. Vi ska ha den i april, och vi kommer att fortsätta diskussionen. Jag konstaterar nu att i det framlagda sammanhållna förslaget finns en kvalitetssatsning.
Jag skulle ändå vilja kommentera ett par saker som du sade, Camilla. Du sade att det kompensatoriska uppdraget är viktigt. Du sade att ni ömmar för de barn som har det svårt. Du ser problematiken med stora barngrupper. Vore det då inte bra att säga till regeringen att riksdagen betonar att just förskolan har en viktig kompensatorisk roll?
Då skulle regeringen tvingas att fundera över: Vad ska vi göra för att se om förskolans kompensatoriska roll fungerar i Sverige i dag, fungerar över hela Sverige och i alla områden? Vi har problem, och vi har målkonflikter som vi borde utreda.
Håkan Bergman (S):
Yrkeshögskolan som utbildningsform handlar just om detta. Det handlar om att se vilket behov som finns av yrkeskompetens, vilket behov näringslivet har och hur yrkeshögskolan kan matcha kompetensbehovet. Självfallet är det en viktig del av vuxenutbildningen.
Vad jag sa var att ni hade ett vägval i december. Ni kunde ha fortsatt satsningarna på yrkeshögskola, komvux och så. Ni gjorde inte det utan sa nej. Jag har inte sagt att alliansregeringen inte gjorde satsningar.
Men jag tycker att framför allt Roger Haddad ger en beskrivning som mer handlar om vuxenutbildningen som konjunkturregulator. När det är besvärligt ska staten satsa. När det är lite bättre ska vi dra tillbaka satsningarna.
Då får man en ryckighet i den vuxenutbildning som sker runt om i Sverige. Det tycker jag och vi är olyckligt.
I ett modernt kunskapssamhälle och i den globaliserade ekonomi som vi nu befinner oss i måste vi se vuxenutbildningen som en viktig del i ett återkommande långsiktigt lärande och som ett sätt att hela tiden höja och anpassa utbildningsnivån i befolkningen.
Då behöver man ha en mer genomtänkt syn på vuxenutbildning än den Roger Haddad står för, måste jag säga.
Håkan Bergman (S):
Jag kommer från Örebro kommun. Den styrs av Socialdemokraterna tillsammans med Centerpartiet och Kristdemokraterna. Den majoriteten satsar 16 miljoner kronor årligen framöver på yrkesutbildning från kommunens sida.
Man har känt att med de förslag som har kommit har yrkesvuxplatserna minskat. Då måste man från kommunen gå in och ta hand om det. Man ser att vi har behov av kompetens som vi från samhället måste gå in och ta ansvar för.
Det är ett väldigt stort åtagande med 16 miljoner. Det är ett exempel på hur en annan kommun, där Socialdemokraterna och också andra partier finns med, tar ett starkt ansvar för en vuxenutbildning som är helt nödvändig. Man måste se att det finns ett delat ansvar. Kommunerna har ett ansvar för vuxenutbildningen.
Men staten har också ett ansvar. Staten kan inte bara dyka upp vid vissa tillfällen och satsa och sedan dra tillbaka och hela tiden gå fram och tillbaka. Det krävs en mer genomtänkt syn. Hur ökar vi antalet platser inom vuxenutbildningen, och hur ökar vi kvaliteten på olika sätt inom vuxenutbildningen? Vi ska inte ställa de två sakerna mot varandra.
Jag tror att båda behövs.
Håkan Bergman (S):
Jag reagerade lite på Roger Haddads anförande - åtminstone vad han sa i slutet. Den kritik som Roger Haddad säger har funnits mot sfi tog även jag upp.
Anledningen till att regeringen lägger fram propositionen är att man vill komma till rätta med en hel del av de brister som bland annat Skolinspektionen och även Statskontoret och andra har påvisat. Det råder en bristande individualisering, och gällande skollag följs inte alltid ute i kommunerna.
Det är anledningen till att regeringen lägger fram ett antal förtydliganden och ger uppdrag om förändringar i skollagen. Det har vi alla tyckt varit bra. Sedan var det frågan om tillsyn och kontroll. Skolverket får enligt propositionen i uppdrag att utarbeta stödmaterial.
Med den erfarenhet jag har av Skolverket - och säkert också Roger Haddad - vet jag hur det går till. Skolverket utarbetar stödmaterial, presenterar det för verksamheterna ute i landet på konferenser, och sedan följer Skolverket upp hur det går. Det redovisas för oss i utbildningsutskottet och riksdagen.
Skolinspektionen har alltid uppdraget att inte bara göra tillsyner utan även egna kvalitetsgranskningar. Vi åberopar dem ofta i debatterna i riksdagen därför att de håller hög kvalitet. Skolinspektionen kommer att titta på sfi även i fortsättningen, och vi kommer att få viktiga signaler om hur det går.
Man väljer inte ut vilka kommuner som helst, utan det finns en genomtänkt strategi.
Håkan Bergman (S):
Problemet är att Roger Haddad aldrig tycker att vi är trovärdiga. Jag ser ingen skillnad i vad statsrådet uttryckte och vad jag nu sa. Skolverket får i uppdrag att utarbeta bedömningsstöd. Man kommer att följa upp och redovisa tillbaka hur det går.
Det står i betänkandet att Skolinspektionen har ett uppdrag i sitt regleringsbrev att också granska den här verksamheten. Men det sker som Aida Hadzialic sa på huvudmannanivå, inte på enhetsnivå.
Jag sa att Skolinspektionen därutöver gör den typen av kvalitetsgranskningar av högt kvalitativt värde. Det är också en sådan kvalitetsgranskning som Roger Haddad refererade till. Den delen av verksamheten kommer att fortsätta. Statsrådet sa också att i ett läge med begränsade resurser satsar vi på lärarna.
Vi satsar på att få fler att bli lärare inom svenska för invandrare, och om våra budgetar går igenom kommer vi också att satsa på kompetensutveckling för sfi-lärare. I övrigt kommer regeringen att följa upp reformen, precis som socialdemokratiska regeringar gör med sina reformer.
Om vi inte uppnår avsikten med åtgärderna måste vi fundera över om vi måste göra mer. Jag tyckte att vårt statsråd i dessa frågor var öppen för diskussioner med Folkpartiet, Centerpartiet, Moderaterna och övriga partier i riksdagen om hur vi kan förbättra sfi ytterligare.
Håkan Bergman (S):
Efter en lång debatt om grundskolan ska vi nu behandla utbildningsutskottets betänkande med anledning av regeringens proposition om utbildning för elever i samhällsvård och på sjukhus. Jag vill inledningsvis yrka bifall till utskottets förslag. Barns och ungdomars utbildning ska vara av hög och likvärdig kvalitet.
Alla barn och elever ska så långt som möjligt ges förutsättningar att uppnå nationella mål och utveckla sina kunskaper, färdigheter och kompetenser. Det är inte minst viktigt för de barn och ungdomar som befinner sig i samhällsvård. Vi vet att en god utbildning inte bara stärker ungdomars självkänsla och självbild, stärker deras förmågor och därmed öppnar nya, ibland helt oväntade, vägar.
Men en god utbildning ger också förutsättningar för ett gott liv genom hela livet. I propositionen föreslår regeringen att elever som vistas i hem för vård och boende bör få undervisning inom skolväsendet, och man föreslår förändringar i skollagen som tydliggör det. Det är bra, och vi socialdemokrater välkomnar detta.
Det är viktigt eftersom det handlar om barn och ungdomar som ofta kommer från tuffa levnadsförhållanden och tuffa livsvillkor. Ofta befinner de sig i en utsatt situation. Flera av dem kan ha haft en problematisk och bristfällig skolgång under lång tid.
Av de granskningar som har gjorts av Skolverket, Skolinspektionen och Socialstyrelsen vet vi att det tidigare har funnits, och att det även i dag finns, stora brister i ansvar, samverkan, förväntningar, kontinuitet och kvalitet i samhällsvården av barn och ungdomar.
Därför är det viktigt att vi nu både säkerställer dessa elevers rätt till en god utbildning och säkerställer principen om allas lika tillgång till utbildning, oberoende av sociala förhållanden eller bakgrund.
Genom att eleverna får undervisning inom skolväsendet säkerställs att den undervisning som ges står under ansvar från en rektor som är ansvarig för kvaliteten, att dessa elever i samma omfattning som andra elever får undervisning av behöriga lärare samt tillgång till elevhälsa, studie- och yrkesvägledning och annat inom det ordinarie skolväsendet samt tillgång till anpassad undervisning.
Det är bra. I propositionen föreslås också tydliggöranden för gymnasieskolan och gymnasiesärskolan samt för den utbildning som sker inom ramen för särskilda ungdomshem, vilket är positivt. Slutligen föreslår regeringen i propositionen en förändring avseende undervisning av barn och ungdomar på sjukhus.
Det ska inte längre krävas att eleven inte kan delta i vanligt skolarbete under längre tid. Förändringen innebär att barn och unga som vårdas på sjukhus bör få tillgång till undervisning, om det bedöms lämpligt utifrån deras sjukdomstillstånd och om de missar skolarbete som leder till svårigheter i den fortsatta skolgången.
Det är alltså behoven av undervisning som ska avgöra insatsen, inte vistelsetiden. I dag kan till exempel barn med mycket allvarliga sjukdomstillstånd vårdas och behandlas regelbundet under förhållandevis korta perioder på sjukhus. Även denna förändring är positiv. Med det, herr talman, vill jag än en gång yrka bifall till utskottets förslag.
Håkan Bergman (S):
Tack för frågan, och tack för möjligheten att få utveckla mitt resonemang! Det var en missuppfattning. Jag avfärdar inte ett nationellt lärarlyft eller nationella insatser för att kompetensutveckla lärare när det gäller de här frågorna. Det gör vi inte heller i vår reservation.
Vad vi säger i vår reservation är att det kanske inte är den insats som vi behöver utreda just nu, när Skolverket har redovisat sitt uppdrag på 180 sidor med både en vision och olika förslag till strategier och konkreta åtgärder som man tycker att vi nu behöver göra.
Att då säga att vi tycker att vi ska starta en utredning om ett nationellt lärarlyft är kanske inte det som känns mest aktuellt just nu. Om vi vill få till stånd en digitalisering på allvar i den svenska skolan måste vi självklart arbeta med kompetensutvecklingsinsatser på flera olika plan.
Skolverket pekar ut rektorerna som en väldigt strategisk grupp för att leda ett förändringsarbete i den svenska skolan i den riktningen. Det tror jag är bra. Men nu har vi äntligen en it-strategi presenterad, som handlar om skolan. Låt oss diskutera vilka insatser i den som man behöver utveckla och genomföra för att nå det här målet!
Med förlov sagt: Det är mer än vad Jan Björklund lyckades prestera under sina åtta år på Utbildningsdepartementet. Det var det jag menade. Han var väldigt angelägen om att lägga över och bolla över frågan till kommuner och till huvudmän. Men staten skulle inte ha någon särskilt aktiv roll i det.
Håkan Bergman (S):
Tack för ytterligare frågor! Vi får se hur mycket jag hinner med. Skolverket presenterade sin rapport den 4 april. Utbildningsutskottet har ännu inte fått någon information om hur man har tänkt eller så. Beredningen har sannolikt inte heller kommit igång på något djupare plan i Regeringskansliet, tror jag.
Jag tror att det kan finnas skäl till kritik och synpunkter. De ska välkomnas. Vi ska ju äntligen få en it-strategi för skolan som kan leda till praktiskt genomförbara resultat i skolorna. Jag menar att det i det måste ingå kompetensutvecklingsinsatser, i lyftform eller i andra former. Men det är inte det vi säger nej till.
Vi säger nej till att just nu starta en ny utredning om ett nationellt lärarlyft. Det är det vi säger nej till. Men kompetensutvecklingsinsatser och en fortsatt diskussion kring it-strategin ska vi ha. När det gäller den andra frågan om digital och extern rättning av nationella prov är det precis så som jag tror att Lena Hallengren nämnde.
Det har nyligen presenterats en ganska stor och omfattande utredning - vi har också fått en information i utbildningsutskottet - där man lyfter fram frågorna om digitalisering av nationella prov och möjlighet till en mer likvärdig bedömning genom extern rättning. Man föreslår en försöksverksamhet. Vi får se vad remissinstanserna säger om det och vad man slutligen landar i.
Men resonemangen om att en digitalisering av prov bör ske stegvis och ges tillräckligt med tid innan man låter det bli fullt utbyggt delar vi med utredaren. Vi tror att man ska kunna ta det här i etapper.
Håkan Bergman (S):
Tack för frågan, och tack för de uppskattande orden om att jag skulle vara en gammaldags socialdemokrat! För mig handlar socialdemokrati väldigt mycket om frihet, också om individens frihet. Det är jag stolt över att stå för.
Nu sitter inte Håkan Bergman i regeringen och kan väl inte helt tala för regeringen i alla frågor som diskuteras. Men jag tror inte att det bereds något förslag eller förs någon diskussion om att införa något slags vuxenpeng inom den kommunala vuxenutbildningen.
Utgångspunkten för den kommunala vuxenutbildningen och till exempel för den förändring som riksdagen beslutade om när det gäller en ökad individanpassning av vuxenutbildningen är nämligen att den ska utformas efter individens önskemål och vilja att tillägna sig nya kunskaper.
Det ingår, så att säga, i själva tanken med vuxenutbildning. Det är så den ska vara utformad. Sedan kan det kombineras på olika sätt. En del kommuner har valt andra saker. Men jag tror att själva grundtanken med vuxenutbildningen är att man ska se: Vad behöver den här individen för kunskap för att kunna skaffa sig den utbildning som den individen önskar?
Då är studie- och yrkesvägledning inom kommunal vuxenutbildning och vuxnas lärande oerhört mycket viktigare, tror jag, än att införa en systemförändring med något slags vuxenpeng.
Håkan Bergman (S):
Jag tyckte nog inte att jag sa det. Jag sa att vi måste ha en vuxenutbildning i Sverige som utgår från individens behov av kunskap och individens önskemål om att få den kompetens man känner sig sakna. Det måste vara vuxenutbildningens uppgift. Kursutbud och möjligheter till utbildning måste utformas på ett sådant sätt.
Det tycker jag är rätt tydligt i det regelverk som gäller för vuxenutbildningen. Sedan tror jag att det alltid förs diskussioner inom alla partier om möjligheter till kompetensfonder eller kompetensavsättningar och så vidare. Det är också en diskussion som förs mellan olika parter på arbetsmarknaden.
Jag trodde att Christer Nylander pratade om vuxenpeng. Då kan man fundera. Vi har haft åtta år med alliansregeringen. Jag såg inget förslag om en sådan vuxenpeng och hörde inget om några sådana tankar från er när ni satt i regeringsställning.
Jag måste säga att jag inte heller kände något särskilt stort engagemang i de här frågorna från Liberalernas partiledare, Jan Björklund, som då var utbildningsminister. Jag låter bollen gå över till Liberalerna igen.
Håkan Bergman (S):
Jag valde att koncentrera mig på att presentera vår uppfattning om och vår syn på vuxenutbildning i mitt anförande. Jag var rätt säker på att det skulle bli repliker. Jag har därför möjlighet att svara nu. Frågan om utbildningsplikt var en fråga som kom upp i den överenskommelse som regeringen gjorde med övriga partier. Den frågan ska ses över.
Hur det exakt ligger till i fråga om beredning känner jag inte till. Det kan jag inte ge ett konkret svar på. Men det ingår i en överenskommelse som regeringen har slutit. Då förutsätter jag - och jag tror att alla ska göra det - att det kommer igång ett arbete där man tittar på den frågan.
Det kan finnas problem med det, men det får väl en sådan översyn eller utredning, eller i vilken form det nu sker, visa. Sedan får diskussionen fortsätta kring det. Frågan om särskoleelever är en fråga som vi också diskuterar.
Vad finns det för möjligheter för särskoleelever att gå vidare i annan form av utbildning? Vi har sådana exempel. Det nämndes mycket framgångsrika exempel. Vi har i vår partigrupp - det ska jag villigt erkänna - både ett stort engagemang och diskussioner kring det här.
Nu har vi sagt i betänkandet att vi vill fortsätta att följa frågan. Det kan man göra bara genom att titta på vad som händer, men man kan också ha en mer aktiv hållning och fortsätta diskussionerna med de andra partierna i utbildningsutskottet om vad vi kan göra.
Håkan Bergman (S):
Jag sitter som sagt inte i regeringen, men en sak är säker: Om regeringen gör avsteg från överenskommelser som gjorts med de andra partierna kommer den att tala om det för dem. Det vågar jag stå för, och nu talar jag för mitt eget parti: Så har socialdemokratin hanterat överenskommelser tidigare, och det gäller nog här också.
Man kan argumentera som Ida Drougge, men hon och Moderaterna sitter i opposition. Vi har nu en situation där regeringen skarpt ska hantera att 160 000 flyktingar kom till Sverige förra året.
Det innebär stora utmaningar och påfrestningar för såväl utbildningssystemet som arbetsmarknadspolitiken och integrationspolitiken. Diskussioner måste föras med myndigheter, kommuner och regioner, och det måste till samordning. Det är en enorm arbetsansträngning för Regeringskansliet och regeringen därför att en lång rad åtgärder måste vidtas.
Då får de också prioritera. Jag tror att denna fråga kommer till beredning och att den kommer att tas upp igen med de andra partierna, men jag kan inte säga exakt var den ligger nu. Men jag kan säga att socialdemokratin står för sina överenskommelser. Jag hoppas att Moderaterna också gör det.
Denna diskussion skulle tjäna på att vi tittar på vilka utmaningar vi står inför när det gäller att ta emot många människor och se till att de kommer in i såväl utbildning och arbete som en god etablering.
Håkan Bergman (S):
Min fråga går till statsrådet Aida Hadzialic. I dag går hundratusentals människor i Sverige arbetslösa, och många av dem är ungdomar. Samtidigt finns det inom flera branscher ett växande behov av yrkesutbildad arbetskraft. Störst är behovet inom vården och äldreomsorgen.
Men också inom byggsektorn, servicesektorn och industrin väntas brist på människor med yrkesutbildning. Mot denna bakgrund är det nödvändigt att fler, inte färre, elever söker sig till gymnasieskolans yrkesprogram, men så har inte varit fallet.
Under de senaste åren har allt färre sökt sig till gymnasieskolans yrkesprogram, vilket är allvarligt. Vad vill statsrådet göra för att stärka gymnasieskolans yrkesprogram och dess attraktionskraft?
Håkan Bergman (S):
Jag tackar för svaret. Jag tycker att det är glädjande att vi har en regering och ett statsråd som har en annan syn på gymnasieskolans yrkesprogram. Under den tidigare regeringen spreds en bild av att yrkesprogrammen inom gymnasieskolan var till för skoltrötta elever, trots att utbildningarna inom dessa program har en hög kunskapsnivå. Jag tackar för det.
Nu handlar det inte bara om att fler ska söka till gymnasieskolan utan också om att fler ska fullfölja gymnasieskolan. Det finns en stor utmaning när det gäller att få fler ungdomar att fullfölja sin utbildning. Min fråga är: Vad vill regeringen göra för att fler ska fullfölja sin gymnasieutbildning?
Håkan Bergman (S):
Ojämlikheten och resultatskillnaderna i den svenska skolan har ökat. Andelen elever som går i skolor med riktigt låga resultat har dubblerats sedan 2006, och elevernas sociala bakgrund och föräldrarnas studiebakgrund har fått allt större betydelse för hur det går för elever i skolan. Denna utveckling är allvarlig och på flera sätt oacceptabel.
Det omedelbara är att eleverna inte får den utbildning som de har rätt till och att elever lämnar skolan med en känsla av misslyckande. På längre sikt stängs dörrar till annan utbildning, och ojämlikheten riskerar att bestå genom hela utbildningssystemet eller genom hela livet. Klyftorna ökar. Min fråga är.
Vad gör regeringen för att ge oss en mer likvärdig och jämlik skola?
Håkan Bergman (S):
Tack, ministern, för svaret! Detta är väldigt angelägna och välkomna åtgärder. Jag tycker att många av insatserna är riktigt bra. Jag skulle dock gärna vilja pressa frågan ytterligare: Är detta tillräckligt för att öka jämlikheten i skolan generellt och inte bara i utsatta skolor? Är det tillräckligt för att komma till rätta med detta att föräldrars studiebakgrund är så avgörande?
Min fråga är: Vad kan vi ytterligare göra för att stärka det kompensatoriska inslaget i svensk skola?
Håkan Bergman (S):
Sverige tog under förra året emot över 160 000 asylsökande. Bland de asylsökande finns det många barn och ungdomar som nu ska beredas plats i den svenska skolan. En del av dem har gått i skolan, en del har på grund av krig och flykt tvingats till långa uppehåll och en del har haft en sporadisk eller näst intill obefintlig skolgång.
Runt om i våra kommuner arbetas det nu för fullt och mycket seriöst med denna uppgift att bereda barn skolutbildning. Men det behövs också stöd. Min fråga till utbildningsministern är: Vilka insatser görs nu från regeringens sida för att ge kommuner, skolor och lärare stöd för att de ska kunna ge nyanlända barn och ungdomar en god och en bra start i svensk skola?
Håkan Bergman (S):
Jag sitter i utbildningsutskottet, och i utbildningsutskottet fick vi en mycket redig information från Skolverket som nu arbetar med regeringens stora satsning, Samverkan för bästa skola. En del av denna satsning i detta program riktar sig till nyanlända elever.
Där redovisar man ett generellt stöd till skolor över hela Sverige men också riktade insatser till kommuner som har tagit emot väldigt många nyanlända elever i sitt skolsystem.
Håkan Bergman (S):
Min fråga går till näringsminister Mikael Damberg. Några av Sveriges starkaste varumärken finns inom området design. Det handlar om konstnärlig design men även om industridesign. Sverige har starka traditioner men också starka positioner inom till exempel formgivning, mode och möbeldesign och möts också av ett växande nationellt och internationellt intresse.
Vi ser också att design och formgivning får allt större betydelse inom flera näringsgrenar men även att dessa verksamheter är mycket annorlunda när det gäller tillkomstprocess och därför kan behöva andra typer av insatser och stöd för att utvecklas. Min fråga är: Vad gör regeringen för att främja svensk design i Sverige och internationellt, och vad kan vi göra mer?
Håkan Bergman (S):
Jag tackar för Centerpartiets svar på mina frågor. Jag ställde dem eftersom allianspartierna i förra veckan gav besked om att man tänker bilda en gemensam regering. Vad jag förstår ska allianspartierna också utbilda nyckelpersoner om den politik som bland annat fördes under förra perioden. Jag antar att det kommer att vara personer som var verksamma då som kommer att leda de utbildningarna.
Jag antar också att en del av dem som sitter i utbildningsutskottet kan vara aktuella som nyckelpersoner i den typen av utbildning. Då är det intressant att fråga sig: Hur kommer Alliansen som helhet att ställa sig till detta? Just nu har ni lite olika förslag och drar åt lite olika håll när det gäller vuxenutbildning.
Jag tror att det är viktigt att se att den här regeringen har genomfört en mycket omfattande utbyggnad av vuxenutbildningen och slagit in på en linje med mer permanenta utbildningsplatser. Man har också byggt upp en regionalisering av den yrkesinriktade vuxenutbildningen. Då kan det vara viktigt att veta om det kommer att finnas kvar.
Kommer det att kunna fortsätta att utvecklas? Det var anledningen till min fråga. Jag tackar för svaret från Centerpartiet. Vi får återkomma till det i diskussionen.
När det gäller yrkeshögskolan förs det nog i alla partier en diskussion om behovet av yrkeshögskoleplatser i olika delar av landet och behovet av en balans mellan dessa. Vi socialdemokrater har en mycket levande sådan diskussion. Mitt svar handlar om yrkeshögskolans syfte .