Jan Ericson (M):
Förra året i juli, mitt i sommaren, tvingades Sverige starta oljekraftverket i Karlshamn för att klara den svenska elförsörjningen. Det blev en väckarklocka för alla, utom för regeringen. Vi moderater insåg att om man ovanpå detta skulle stänga ned ännu en reaktor i Ringhals skulle problemet med elförsörjning bli akut. Och redan förra året kom larmen i en strid ström. Den 9 juli bedömde Tillväxtverket att mellan 40 000 och 124 000 jobb hotas i södra delen av landet till följd av att elbehovet inte möts.
Den 21 oktober rapporterade SVT Nyheter att satsningarna på tung industri i norr kräver mer el än vad Luleälven producerar. Det handlar om stora serverhallar, vätgasproduktion, satsningen på Hybritprojektet för koldioxidfri stålproduktion, elkrävande koldioxidlagring när det gäller elintensiv batteritillverkning och så vidare som medförde att hela dagens överskott i norra delen av landet gick åt. Det fanns då ingen överskottsel kvar att skicka söderut. Fru talman!
Satsningar på stora elberoende anläggningar sker inte endast i norra Sverige. I dag meddelar Trollhättans kommun i ett pressmeddelande att man tecknat ett markanvisningsavtal med tyska SAP för byggandet av ett datacenter i Stallbacka industriområde. Det är en oerhört viktig satsning för Trollhättan, men den kommer att kräva tillförsel av väldigt mycket el. Under hösten har det kommit en strid ström av larm från drabbade företag. Sverigechefen för Kemira kallar energiministerns tal om nationellt överskott för rappakalja.
Vd:n för Borealis talar om oro för ett akut läge på elmarknaden. Ikems chef för public affairs kallar situationen oerhört allvarlig. Trioplast ser ökade risker för elförsörjningen i framtiden. Möbelföretaget Spaljisten hotar med nya storsatsningar utomlands på grund av hotande elbrist. Profilgruppens vd säger att det kan bli mer förmånligt att ha produktionen i ett annat EU-land på grund av problematiken kring elförsörjningen. Så här kan man fortsätta.
Problemen med hotande elbrist och att få en önskad elanslutning finns bland både små och stora företag, och vi får hela tiden nya rapporter om detta. Det här gällde alltså redan före nedstängningen av den senaste Ringhalsreaktorn. Senare under hösten har näringslivsorganisationer som Sydsvenska Industri- och Handelskammaren vädjat till regeringen om att stoppa nedstängningen av den senaste Ringhalsreaktorn.
Samma linje drev Moderaterna envist i näringsutskottet, men utan resultat, och vid årsskiftet stängdes ytterligare en Ringhalsreaktor i förtid, en reaktor i gott skick som med små investeringar hade kunnat köras längre och producera billig och ren el. Den ena delägaren ville köra verket vidare, men majoritetsägaren - statligt ägda Vattenfall - sa nej till alla sådana förslag.
Vattenfall styrs som bekant med ägardirektiv från regeringen, och det var med andra ord i praktiken ett rent politiskt beslut att stänga ned Ringhals 1 och 2. En vecka senare fick vi beskedet att Sverige redan fredagen den 8 januari tvingades importera kolkraftsel från Polen. Det var Naturskyddsföreningens energiexpert som larmade om saken, och hon hade helt rätt. I stället för att Sverige skulle fortsätta att exportera utsläppsfri kärnkraftsel tvingades vi importera el från kolkraft.
Samtidigt stiger nu elpriserna i södra Sverige till de högsta på fem år. I förrgår larmade Svenska kraftnät om en mycket ansträngd situation. Man konstaterade att marginalerna i den svenska effektförsörjningen utan tvekan har minskat kraftigt på senare år på grund av att planerbar elproduktion lagts ned då fyra kärnkraftsreaktorer permanent tagits ur drift de senaste åren.
I intervjun konstaterade driftschefen att risken inte är obefintlig för att det kan behövas manuell frånkoppling av delar av elsystemet denna vinter för att undvika totala nationella avbrott, något som Pakistan nyligen drabbades av. Bara det att Sverige nämns i samma mening som Pakistan när det gäller trygg elförsörjning borde få energiministern att tänka efter vad regeringen håller på med.