Stefan Attefall (KD):
Jag vill upplysa om att vi självfallet har sett till att nya myndighetsbildningar också har skett utanför Stockholm. Som exempel kan jag nämna Myndigheten för yrkeshögskolan som bildades 2009. Den hamnade i Västerås. Vatten- och havsmyndigheten bildades av gamla Fiskeriverket, som låg i Göteborg, och delar av Naturvårdsverket, som fanns i Stockholm. Det hamnade i Göteborg 2011.
Tillväxtanalys hamnade i Östersund 2010, Energimarknadsinspektionen i Eskilstuna 2008 och Patentombudsnämnden i Sundsvall 2010. Det har skett hopslagningar av myndigheter och tillskapande av nya som har hamnat på andra ställen. Jag vill också säga något om Statens servicecenter. Det är också ett intressant exempel.
Här är tanken att vi, genom att i storskalig form hantera ekonomiadministrativa tjänster, ska spara pengar till skattebetalarna och samla upp de sysslorna på några få ställen i Sverige. Vi har börjat göra detta i Gävle och Östersund. Vi bygger nu en myndighet utifrån detta.
Det kommer att innebära - för att vara rak - att vi minskar antalet tjänster i Stockholm och på andra orter och för över resurser till Östersund och Gävle. Samtidigt som de sparar pengar åt staten kommer de att i en mer storskalig form bedriva en effektiv personaladministrativ hantering. Det kommer också att skapa en massa tjänster runt omkring de här myndigheterna. Det är ett bra exempel på hur man kan jobba.
Vi vet också att personalomsättningen är lägre i Gävle och Östersund. Där är man ofta stabilare än vad man kanske är i storstäderna där personalen är mer flyktig och personalomsättningen blir högre. Det är ett bra exempel på det vi gör nu, och det sparar pengar åt statskassan och åt skattebetalarna och bidrar till en effektiv service och arbetstillfällen utanför Stockholms gränser.
Något som jag också tycker är viktigt att komma ihåg när det finns olika typer av regioner som vill dra till sig verksamhet, både privat och statlig, är att det gäller att bygga på de styrkefaktorer man har. Man måste marknadsföra den utbildningskapacitet man har, den kompetens som redan finns på orten och de kluster av kompetens som kanske finns.
Det handlar också om personaltrogenheten och om att ha människor som lojalt ställer upp. Det visar sig vara faktorer som ofta finns ute i landet på olika sätt. Jasenko Omanovic tar upp Transportstyrelsen som exempel.
Jag kan inte det i detalj, men jag förutsätter att de lokalt berörda har en dialog med Transportstyrelsen om varför detta sker och vad man hade kunnat göra för att behålla de jobben. Men det handlar också om att även den myndigheten har på sig ett visst kostnadstryck. De har kanske ett visst ansvar att leverera tjänster till lägre kostnader. Då måste de se om sitt hus och välja hur de vill göra detta.
Om det innebär att de flyttar tjänster från ett ställe till ett annat ställe måste man föra en diskussion med den myndigheten i första hand. Det kan inte vara så att staten dirigerar vilka fördelningar av arbetsuppgifter som enskilda myndigheter gör på olika ställen. Vi ser till att vi har de här frågorna aktuella. När vi bildar nya myndigheter väger vi de här frågorna oerhört noggrant.
Vi ser självfallet också många exempel på att vi lägger verksamheter utanför Stockholm. Jag visade också att Stockholm inte är överrepresenterat i förhållande till sin befolkningsstorlek. Det finns tvärtom flera län som ligger högre upp på listan över andel statsanställda av befolkningen.