Mariam Osman Sherifay (S):
Tack, utrikesministern, för svaret. Jag vill med hjälp av denna interpellationsdebatt belysa det som händer i Irak. Alltsedan ockupationen av Irak påbörjades har det pågått en terror mot landets civilbefolkning. Människor tvingas bort från sina hem och lever som flyktingar i sina egna städer. El och vatten fungerar väldigt dåligt eller inte alls.
Städer i Irak är ett slagfält med amerikanska trupper, miliser, motståndsmän, maffia och poliser.
Falluja, Tal Afar, Hadithah och Al Qaim är namnen på några städer där amerikanska trupper bombat och lämnat efter sig stor förödelse och många skadade och döda civila. Fru talman! Iran-Irak-kriget och Gulfkriget drabbade barnen i Irak på olika sätt.
Perioden av FN-sanktioner förvärrade situationen. Upp till 200 barn dog varje dag. Fru talman!
För två månader sedan bjöd jag två irakiska medborgare till riksdagen, doktor Entisar Ariabi, chefen för den farmaceutiska avdelningen vid universitetet Al Yarmouk i Bagdad, och Muhammed Tareq, chefen för studiecentret för mänskliga rättigheter och demokrati i staden Falluja.
De vittnade om vad som verkligen händer i Irak och i de irakiska städerna. Det var hemska vittnesmål vi fick ta del av och vidriga bilder vi fick se. Det var bilder på skadade barn. En del var skadade för livet.
Doktor Entisar berättade om den stora bristen på elementär utrustning för sjukvård, som smärtstillande medel, sterila operationsmiljöer och mediciner. Hon berättade om hur sjukhusen tvingas att använda åsnekärror som ambulanser. Hon berättade om hur epidemier härjar, kolera, polio och tbc.
Hon berättade om sönderfallna avloppssystem som förstör dricksvattnet. Hon berättade om gravida kvinnor som är undernärda och hur de inte vågar åka till sjukhusen för att förlösas eftersom säkerhetsläget är alldeles för farligt. Senast i onsdags, fru talman, sköts två kvinnor ihjäl av amerikanska soldater, en mor och hennes gravida dotter.
De var på väg till förlossningskliniken i Samarra. Muhammed Tareq, som arbetar med människorättsfrågor i Falluja, vittnade om förödelsen i sin egen stad.
Han berättade om hur fallujaborna år 2003, för att rädda civila liv och egendom, beslöt att samarbeta med amerikanerna och gick med på att bära ID-kort som utfärdades av marindivision 101. Fallujaborna trodde att dealen med amerikanerna skulle göra livet lättare för dem, men sedan infördes det utegångsförbud redan från kl. 19.
Enligt de amerikanska trupperna var det nödvändigt för att förhindra terroristverksamhet. Då sökte fallujaborna sig till den amerikanska befälhavaren för att beklaga sig. De tyckte att tiden för utegångsförbudet drabbade dem väldigt hårt. Men det amerikanska befälet mötte människorna med attityden: All are terrorists! Fru talman!
Den stora förödelse som sedan skedde i staden Falluja när amerikanska trupper jagade efter misstänkta terrorister tog jag upp i en tidigare interpellationsdebatt. Jag ska inte upprepa det i dag. Men Muhammed Tareq berättade också om hur bombattentatet mot moskén i Samarra har ökat spänningarna mellan de shiitiska och sunnitiska grupperna och sade att frågan om vem som genomförde sprängningen ännu är obesvarad.
Min fråga är: Kommer vi någonsin att få veta vad som händer i Irak?