Peter Hultqvist (S):
Jag tackar för svaret. I Borlänge finns det två välorganiserade trafikverk, Banverket och Vägverket. Därtill kommer lokaliseringen av Järnvägsstyrelsen och Vägtrafikinspektionen. Tillsammans skapar det här ett administrativt kommunikationscentrum för hela Sverige. Av bland annat regionalpolitiska skäl bottnande i en fast politisk vilja har detta successivt byggts upp genom åren.
Utvecklingen har blivit möjlig genom regeringar som drivit en långsiktig och konsekvent linje. Men var står denna regering? Nu pågår en omfattande förändringsprocess. Banverket Produktion och Vägverket Produktion ska bolagiseras. Många betraktar det som första steget mot en privatisering. Om det blir resultatet är risken uppenbar att staten tappar kontroll över prisbilden inom dessa delar av anläggningsbranschen.
I sin tur öppnar det för prishöjningar. Notan får skattebetalarna stå för, medan privata anläggningsbolag kan hugga för sig. Samtidigt förbereds inrättandet av den nya transportinspektionen. Arbetsuppgifter som i dag utförs inom de nuvarande verken och transportinspektionerna försvinner in i den nya statliga myndigheten. Om detta verkligen leder till besparingar är i högsta grad osäkert. Risken är också uppenbar att arbetstillfällen och kompetens successivt försvinner från Borlänge.
Kraften i de ursprungliga lokaliseringarna riskerar att förminskas. Dessutom har utredaren på vaga grunder föreslagit att den nya myndigheten ska förläggas till Norrköping. Allt fler frågar sig varför. På denna punkt har infrastrukturminister Åsa Torstensson möjlighet att visa regionalpolitisk styrka. Att förlägga den nya myndigheten till Borlänge vore att ge trovärdighet åt tanken att satsa på skogslän.
I Borlänge finns en mycket stark kompetens som kan bära upp den nya myndigheten. I regleringsbrevet för Banverket och Vägverket från december 2007 ges direktiv om administrativa sammanslagningar. Är det här början på en sammanslagning av båda trafikverken? Spekulationerna pågår, och energi går åt till fel saker. Åsa Torstensson har talat om att inrättandet av den nya transportinspektionen är steg 1.
Vad är då steg 2? Det finns många som vill ha svar på den frågan. Jag ifrågasätter starkt det rimliga i det som nu sker. Troligtvis leder det till varken besparingar, högre kompetens eller skärpt kvalitet. Resultatet kan bli långvarigt verkande storskalighetsnackdelar. När allt detta en dag ska summeras är risken stor att domen blir att det som skulle bli effektivare blev förändringar för förändringarnas egen skull.
Och slutnotan blev högre; det kostade mer pengar. Vem har efterfrågat dessa förändringar? Järnvägsstyrelsens remissvar över delbetänkandet Transportinspektionen - en myndighet för all trafik är rätt så talande. Där sägs: "Utredaren har av regeringen getts utgångspunkten att en trafikövergripande trafikinspektionsorganisation ska bildas.
Järnvägsstyrelsen lämnar därför inga synpunkter på detta, men kan konstatera att inte heller denna utredning har visat vilka effektiviseringsvinster som kan uppnås." Är det förändringar för deras egen skull som pågår? När många med mycket specialiserade verksamheter som egentligen är svåra att samordna ska samordnas, och det i sin tur blandas med bolagiseringar och eventuell privatisering, riskerar fungerande verksamheter att trasas sönder.
I sitt svar säger ministern att analyser och genomlysningar ska göras. Människor upplever att kvaliteten och långsiktigheten hotas. Vet man vad man sysslar med på den här punkten? Och hur är det med lokaliseringarna? Ligger de långsiktigt fast?