KBLab/rixvox huggingface dataset:
Magdalena Andersson (S):
Jag vill tacka Erik Andersson för en intressant och bra interpellationsdebatt. Jag vill också tacka Erik Andersson för hans engagemang i frågor om svensk företagsamhet och för goda villkor för både små och stora företag. Det är viktigt att vi har en gemensam syn i dessa frågor mellan många olika partier. Även om vi har lite olika idéer om hur vi ska nå dit är det bra att vi alla värnar om de svenska företagen, både stora och små, och ett gott företagsklimat.
Jag uppskattar också Erik Anderssons engagemang för järnvägsunderhåll. Det är bra att det finns många riksdagsledamöter som tycker att det är viktigt att underhålla järnvägen. Den satsning som regeringen har presenterat i dag innebär för nästa år en nästan 20-procentig ökning av järnvägsunderhållet. Det är en rejäl förbättring, som vi hoppas ska ge resultat så att det blir något färre problem med järnvägsunderhållet.
Med ett gott företagsklimat räcker det inte bara att underhålla järnvägen. Det innebär att en del ny järnväg behöver byggas. Vi hoppas naturligtvis att det ska finnas många företag i Sverige som behöver varor till sina fabriker och som exporterar stora mängder varor ut i resten av världen. Då behöver vi investera mycket i infrastruktur. För att detta ska bli möjligt behöver vi på olika sätt arbeta för ett gott företagsklimat i Sverige.
Precis som Erik Andersson säger är det viktigt att det finns väl fungerande institutioner, att avtal hålls, att det finns en väl fungerande skatteadministration och att byråkratin fungerar bra. Infrastrukturen är viktig, och det ska vara möjligt för företag att rekrytera kompetent arbetskraft.
Människor ska kunna vidareutbildas så att de kan ta de jobb som finns, och det ska finnas en väl fungerande välfärd i form av äldreomsorg och barnomsorg så att människor kan arbeta på fabriken och få stöd att ta hand om sina barn och äldre.
Magdalena Andersson (S):
Olof Lavesson har frågat framtidsminister Kristina Persson hur hon ser på kopplingen mellan nivån på arbetsgivaravgifter och tillskapandet av nya jobb. Han frågar vidare om skatten på arbete bör höjas eller sänkas i ett längre framtidsperspektiv. Arbetet är så fördelat inom regeringen att det är jag som ska svara på interpellationen. Efter den förra regeringens mandatperioder ser vi nu stora underskott i statens finanser samt en arbetslöshet som har bitit sig fast på höga nivåer.
De stora skattesänkningar som den borgerliga regeringen genomfört i syfte att öka sysselsättningen och sänka arbetslösheten har helt enkelt inte fått avsedd effekt. Skatter kan användas för att styra resursutnyttjandet, men deras främsta syfte är att finansiera välfärden. Regeringens politik är inriktad på andra jobbskapande åtgärder än sänkta skatter, som i flera fall visat sig vara ineffektivt när det gäller att få fler i arbete.
För att genomföra angelägna satsningar som kan bidra till att öka sysselsättningen och minska arbetslösheten krävs nu att skatten höjs på ett klokt sätt. Utvärderingar visar relativt entydigt att sänkningar av socialavgifterna är ineffektivt som jobbskapande åtgärd. Skattenivån på arbete liksom nivån på andra skatter bestäms inom ramen för det årliga budgetarbetet.
Skatterna ska i dag liksom i framtiden finansiera den gemensamma välfärden, olika samhällsfunktioner och andra offentliga utgifter.
Magdalena Andersson (S):
Det var vänligt av Olof Lavesson att vilja ställa en interpellation till Kristina Persson och ge mig en liten paus i arbetet! Nu är det dock jag som ska svara på frågan, och jag svarar gärna på interpellationer. Jag uppskattar alla jag får, och givet att jag får ganska många är det ju tur att jag gör det. Det är alltid trevligt att få stå i riksdagens kammare och debattera med engagerade riksdagsledamöter. Jag uppskattar verkligen det engagemang som finns hos många riksdagsledamöter inom Moderaterna - inte minst dig, Olof Lavesson.
Ni ställer många frågor och är intresserade av politik och politiska debatter. Vad gäller skatt på arbete är det naturligtvis så att alla skatter påverkar ekonomins funktionssätt - i princip alla skatter, utom möjligen fastighetsskatten. Samtidigt är det så att det man använder skatterna till också påverkar ekonomins funktionssätt.
Det är alltså inte så att de länder som har den allra lägsta skattenivån är de länder som har den allra högsta sysselsättningsgraden eller den allra lägsta arbetslösheten. När man tar ut skatter handlar det naturligtvis om att ta ut dem på ett förnuftigt sätt - och om att använda skatterna på ett förnuftigt sätt. Då kan vi sammantaget få upp sysselsättningen.
Just Sverige är ett gott exempel på att detta, för Sverige har relativt många andra länder en ganska hög skattenivå men också en hög sysselsättningsgrad. Det beror på att vi försöker att på olika sätt ta ut skatterna så effektivt som möjligt och samtidigt använda dem på ett sådant sätt att det skapar sysselsättning, tillväxt och nya företag. Låt mig ta ett exempel, nämligen ett land som inte har någon inkomstskatt men heller ingen barnomsorg.
Om man skulle ta upp en liten inkomstskatt för att bygga ut offentlig barnomsorg är det klart att moderata riksdagsledamöter skulle kunna stå och säga: Hur kan en höjd skatt på arbete leda till fler jobb? Ja, om man använder skatteintäkterna till att bygga upp en offentlig barnomsorg möjliggör man ju också för föräldrar att arbeta. Det är därför det är så tydligt när vi tittar ut över världen att länder med en lite högre skattenivå också kan ha hög sysselsättning och låg arbetslöshet.
Det är också därför det går att motivera att man har till exempel arbetsgivaravgifter - både att man har dem över huvud taget och att man kan justera nivån på dem. Här finns en ganska entydig forskning som pekar på att nedsättningar av sociala avgifter inte är ett särskilt effektivt sätt att få upp sysselsättningen.
Magdalena Andersson (S):
Nu är det en rad instanser som har kommit fram till att nedsättningen av arbetsgivaravgiften för unga är en mycket dyr och ineffektiv åtgärd. Det är institutet för arbetsmarknadspolitiska utvärderingsstudier, Konjunkturinstitutet, Arbetsförmedlingen, Riksrevisionen och Finanspolitiska rådet. Det finns alltså en bred enighet bland Sveriges expertorgan om att det här är dyrt och ineffektivt.
Jag tror att det skulle vara svårt att uppamma en enda ekonom som tycker att det är ett särskilt effektivt sätt att bekämpa arbetslösheten för ungdomar. Också den tidigare regeringen gjorde bedömningen att det skulle ha noll sysselsättningseffekt när man ville ta bort arbetsgivaravgiften för 25-åringar. Det stod det i den budgetproposition där man lade fram förslaget. Alltså tycks inte heller den tidigare regeringen ha trott att detta är ett särskilt effektivt sätt att arbeta på.
Det stycke Olof Lavesson läste upp i budgetpropositionen står där - det är korrekt - men Olof Lavesson kanske också ska läsa stycket efter. Man kan nämligen inte bara titta på hur regeringen finansierar sina förslag, utan man måste även titta på vad pengarna används till. I nästa stycke står det att den samlade politiken, det vill säga både intäkter och utgifter, bedöms öka sysselsättningen, få ned arbetslösheten och öka tillväxten något.
Precis som jag sa i mitt tidigare inlägg kan man inte bara titta på skattesidan. Man tar nämligen inte ut skatter och stoppar dem i fickan, utan man tar ut skatter för att använda dem till någonting. Man kan alltså inte bara titta på effekten av skatteintäkten, utan man måste även titta på effekten av vad man använder pengarna till. Regeringen är i ett sådant läge att det när vi tog över fanns mycket stora underskott i de offentliga finanserna. För att kunna genomföra viktiga reformer behöver vi därför höja skatterna.
Det är klart att det finns ett mycket kärvt budskap i det, men så är det när man har 8 procents arbetslöshet och 400 000 människor som är arbetslösa. Vi har skolresultat som faller snabbare än i något annat OECD-land, och vi har en långtidsarbetslöshet som har tredubblats. Vi har detta samtidigt som vi hade mycket stora underskott i de offentliga finanserna. Då krävs det att man ökar skatteintäkterna för att klara av att finansiera reformer som är helt nödvändiga.
Det är klart att det är kärvt, men det är så det är när man behöver ta ansvar både för de offentliga finanserna och för utvecklingen i skolan och på arbetsmarknaden. Mot den bakgrunden är min bedömning att utrymmet för att sänka skatterna i närtid är mycket litet, för att inte säga obefintligt. Nu handlar det om att på olika sätt försöka ta ett stort ekonomiskt ansvar för statsfinanserna samtidigt som vi tar tag i de stora problem Sverige har.
Där behöver vi gå från en finanspolitik som satsar på att sänka skatterna till en finanspolitik som ser till att vi investerar i framtiden. För att lyckas med det är det inte skattesänkningar som ligger i den här regeringens agenda.
Magdalena Andersson (S):
Jag vill påpeka för Olof Lavesson att Finanspolitiska rådet tycker att det är bra att den nedsatta arbetsgivaravgiften för unga tas bort. De tycker att det är ett dyrt och ineffektivt sätt att försöka komma åt arbetslösheten bland ungdomar. Och det är det. Olof Lavesson nämner en rad branscher där många ungdomar arbetar, men det är branscher där ungdomar arbetade även innan det fanns en nedsatt arbetsgivaravgift för ungdomar.
Det skedde i lika stor utsträckning som i dag, och ungdomsarbetslösheten har inte sjunkit trots att man har lagt miljard efter miljard på reformen. Det handlar om att från regeringens sida försöka hitta mer effektiva metoder för att komma åt arbetslösheten bland ungdomar. Vi ser tydligt att arbetslösheten bland ungdomar är högst bland dem som inte har gymnasieutbildning. Där är arbetslösheten över 40 procent.
Det är uppenbart att de sänkta arbetsgivaravgifterna inte har hjälpt den gruppen. Om problemet på arbetsmarknaden är att man inte har den utbildning som krävs för att kunna få sitt första jobb är det inte arbetsgivaravgifterna som löser det problemet. I stället behöver man få möjlighet att gå klart sin gymnasieutbildning. Där vill regeringen komma med ett utbildningskontrakt som fångar upp hela den gruppen.
Alla ungdomar som är arbetslösa och inte har gymnasieutbildning ska få ett tydligt utbildningskontrakt som innebär att de kan kombinera en yrkesutbildning, ett yrkesprogram, med att arbeta. Det tror jag är ett väldigt bra sätt att få in ungdomar på arbetsmarknaden. Det är tråkigt att Moderaterna inte ser att det kan vara en bra lösning på problemet. Jag vill tacka för interpellationsdebatten och tacka för frågan, även om den inte var ställd till mig.
Magdalena Andersson (S):
Niklas Wykman har frågat mig varför jag vill försämra RUT-avdraget trots att det är självfinansierande samt huruvida en begränsning av RUT-avdraget från halvårsskiftet kommer att kompletteras med vissa övergångsregler. Regeringen vill behålla RUT-avdraget men förändra det så att det riktas mer till vanliga barnfamiljers och pensionärers behov. De föreslagna förändringarna inför 2016 kommer inte att innebära någon skillnad för de allra flesta som i dag gör RUT-avdrag.
Vidare vill regeringen slopa skattereduktionen för hjälp med läxor och annat skolarbete. Skattepengar till läxhjälp bör fördelas efter elevernas behov, inte efter föräldrarnas betalningsförmåga. Skolan ska vara sammanhållen och likvärdig. Vad gäller övergångsbestämmelser kräver begränsningar av RUT-avdraget någon form av övergångsbestämmelser oavsett tidpunkten för ikraftträdande.
Magdalena Andersson (S):
Jag delar inte Niklas Wykmans åsikt att vi lägger stort krut på att ändra i ROT, utan vi gör små och marginella förändringar. Det är små förändringar i marginalen. Jag vill börja med att tacka Niklas Wykman för att han konstaterar att RUT är unikt i att det är självfinansierande. Ibland när man lyssnar på moderata riksdagsledamöter i interpellationsdebatterna låter det som att alla skatteförändringar är självfinansierande. Det är bra att Niklas Wykman tycker att detta är unikt.
Den del av RUT som är minst självfinansierande är väl just läxhjälp, eftersom det är en mer avancerad tjänst. Den skiljer ut sig från de andra delarna av RUT-avdraget eftersom det inte handlar om enkla arbeten utan om mer kvalificerade uppgifter. Det lät inte riktigt så när man lyssnade på Niklas Wykman. Då lät det som att Skatteverket hade välkomnat RUT-förändringen vad gäller läxhjälp.
Niklas Wykman borde minnas eftersom han jobbade på Finansdepartementet att Skatteverket avstyrkte införande av läx-RUT, men Skatteverket har däremot inte motsatt sig ett slopande. Skatteverket ansåg att läx-RUT försvårade gränsdragningsfrågorna, vilket man påtalade i sitt remissvar.
Jag vill också påminna om att de förändringar vi gör i RUT är av mycket marginell betydelse. Poängen är att försöka rikta RUT mer mot pensionärer och vanliga barnfamiljer och på så sätt stärka legitimiteten i skattesystemet. Det är svårt att få legitimitet för ett system som i praktiken innebär att man i det närmaste kan ha heltidsanställd hjälp i hemmet och få fullt skatteavdrag för det.
Magdalena Andersson (S):
Jag delar helt Sten Berghedens ambition att äldre ska ha möjlighet att jobba längre. Jag tror knappast att någon stor andel av de äldre som jobbar med RUT-tjänster kommer att påverkas av det här förslaget. Det kommer att beröra de 2 procent av medborgarna som skulle slå i det nya taket för RUT-avdraget.
Av dem kan ungefär hälften föra över det på sin partner, och de hushåll där båda slår i taket ligger på sådana inkomstnivåer att det inte är orimligt att tro att de kommer att fortsätta köpa RUT-tjänster även efter förändringarna. Det handlar om personer som har en årsinkomst på i genomsnitt 960 000 kronor.
Det kommer alltså att finnas goda möjligheter för äldre att fortsätta arbeta - i den utsträckning de inte jobbar specifikt med poolrengöring eftersom just den tjänsten kommer att utgå. Jag vet inte om det är en stor andel av pensionärerna som jobbar inom RUT som gör det. Niklas Wykman frågar vad som är motivet till att göra de här förändringarna. Det handlar om legitimiteten i skattesystemet.
Jag är övertygad om att det för att det ska finnas en legitimitet i skattesystemet behöver finnas rim och reson i hur mycket RUT-avdrag man kan göra men också i vilka tjänster som ingår i RUT. Det vi försöker göra är förändringar som kan höja legitimiteten för det här systemet. Det finns många poänger med RUT-avdraget.
Det är därför regeringen inte har några förslag om att ta bort RUT-avdraget utan föreslår smärre justeringar för att öka legitimiteten i systemet som helhet.
Magdalena Andersson (S):
Jag har fått upprepade frågor om varför regeringen genomför den här reformen. Jag ska svara igen. Det handlar om legitimiteten i skattesystemet. Vi har lite olika syn på vad som skapar legitimitet i skattesystemet. Jag tror till exempel att borttagandet av fastighetsskatten ökade legitimiteten för skattesystemet i stort - jag tror att Niklas Wykman håller med om det. Fastighetsskatten var nämligen mycket impopulär hos det svenska folket. Man uppfattade den som slumpmässig. Man kände sig orolig för hur den skulle utvecklas.
Man oroade sig över möjligheten att bo kvar i sitt hem med den fastighetsskatten, så som den var utformad. Avskaffandet betyder väldigt mycket för legitimiteten i skattesystemet. Jag delar däremot inte Niklas Wykmans analys att det är viktigt för legitimiteten i skattesystemet att man i det närmaste ska kunna ha en halvtidsanställd hjälp i hemmet och att skattebetalarna ska stå för halva den kostnaden. Jag tror inte att det stärker legitimiteten i skattesystemet.
Jag tror heller inte att legitimiteten i skattesystemet stärks i och med att man ska kunna ha en person som kommer hem och rengör poolen och att grannarna sedan ska stå för halva kostnaden. Jag tror heller inte att det stärker legitimiteten i skattesystemet att man kan ha bartendrar eller kocklandslaget på 50-årsfesten och att skattebetalarna sedan ska stå för halva kostnaden. Det är den typen av mer extrema former av RUT-avdraget som vi avvecklar med den här reformen.
Men för helt vanliga familjer och pensionärer som vill ha hjälp med veckostädning, flyttstädning och annat finns möjligheterna kvar, precis som de finns i dag.
Magdalena Andersson (S):
Fredrik Schulte har frågat mig om jag anser att ekonomiska incitament kan påverka sysselsättning och tillväxt. Därtill har han frågat om regeringen lagt fram förslag som försämrar drivkrafterna för arbete. Vidare vill han ha en förklaring till varför två tredjedelar av de senaste 30 årens jobbtillväxt har kommit sedan 2006. Utformning av skatte- och ersättningssystem och offentligfinansierad välfärd, såsom kollektivtrafik och barnomsorg, påverkar hushålls och företags beteende.
Men det råder betydande osäkerhet kring storleken på de effekterna. Politiska åtgärder bör vara ändamålsenliga och kostnadseffektiva. När det gäller exempelvis nedsättningen av socialavgifterna för unga generellt har IFAU visat att åtgärden haft små effekter på sysselsättningen i förhållande till dess offentligfinansiella kostnad. Det finns betydligt bättre sätt att använda 16 miljarder kronor på, och därför föreslår regeringen att nedsättningen ska tas bort.
Regeringen föreslår även en höjning av den högsta dagpenningen och grundbeloppet i arbetslöshetsförsäkringen. Avvägningen mellan å ena sidan trygghet och bra matchning och å andra sidan drivkrafter för att undvika arbetslöshet är viktig men svår. Alltför höga ersättningar kan förlänga arbetslöshetstiderna genom att det blir mindre lönsamt att arbeta. Alltför låga ersättningar kan leda till att arbetslösa tvingas ta det första jobb som erbjuds oavsett om det matchar dennes kompetens eller inte.
En väl fungerande arbetslöshetsförsäkring underlättar omställning på arbetsmarknaden. Detta är helt centralt för strukturomvandlingen och därmed för en tryggad produktivitetstillväxt på sikt. Välfärdssystemen spelar även en viktig roll för att stabilisera utvecklingen över konjunkturcykeln. Länder med väl utvecklade välfärdssystem klarade till exempel finanskrisen bättre. Antalet sysselsatta har ökat sedan 2006, men det har även befolkningen.
Faktum är att närmare hälften av befolkningstillväxten de senaste 30 åren har ägt rum mellan 2006 och 2014. Precis som i andra jämförbara länder stannar dessutom allt fler äldre kvar i arbetskraften, vilket också har bidragit till ett ökat arbetskraftsutbud. Det är en glädjande utveckling. Problemet är dock att sysselsättningen inte hållit jämna steg med ökningen i arbetskraften, vilket resulterat i en hög arbetslöshet. Andre vice talmannen meddelade att Fredrik Schulte, som framställt interpellationen, anmält att han var försenad till debatten.
Magdalena Andersson (S):
Så kan man inte finansiera en välfärdsstat, säger Niklas Wykman. Jag säger så här: Niklas Wykman kunde inte vara med och finansiera välfärdsstaten när han jobbade på Finansdepartementet, med tanke på att han lämnade efter sig ett budgetunderskott på 74 miljarder kronor. Under Niklas Wykmans tid på Finansdepartementet ökade ju underskottet i de offentliga finanserna - år efter år efter år.
Man rörde sig längre och längre bort från ordning och reda i statens finanser, från det finanspolitiska ramverket och från överskottsmålet. Varje år Niklas Wykman satt på Finansdepartementet rörde man sig längre bort från de regler vi har i det finanspolitiska ramverket. Så kan man inte finansiera en välfärdsstat.
Man kan inte finansiera en välfärdsstat med ofinansierade skattesänkningar, utan det handlar om att skapa goda möjligheter för alla i samhället att delta på arbetsmarknaden. Där var ofinansierade skattesänkningar uppenbarligen inte lösningen på alla Sveriges problem. Moderaterna och Niklas Wykman fortsätter nu den här politiken i opposition.
Det såg vi i den moderata budgetmotionen, där 2 av 3 miljarder i finansieringen visade sig vara en ren luftfinansiering. En beräkningsteknisk korrigering var deras stora finansieringsåtgärd. Det låter ju för bra för att vara sant att man skulle kunna finansiera välfärden via beräkningstekniska korrigeringar, och det är för bra för att vara sant. Återigen visar Moderaterna att de använder oseriös ekonomisk politik.
De vill försämra de offentliga finanserna och driva Sverige mot allt större budgetunderskott.
Magdalena Andersson (S):
Niklas Wykman önskar att vi ska lämna diskussionen om den moderata budgetmotionen bakom oss. Det förstår jag att Niklas Wykman önskar, men jag tror tyvärr inte att vi kan göra det. Den moderata budgetmotionen är nämligen inte skriven mot alliansmotionen från i höstas, utan den är skriven som ett svar på regeringens vårproposition. I regeringens vårproposition har vi korrigerat det fel som fanns i Alliansens budgetmotion.
Det innebär att det offentligfinansiella sparandet i Moderaternas budgetmotion de facto är 2 miljarder sämre än i regeringens vårproposition. Det visar hur Moderaterna håller fast vid sin traditionella linje om hur viktigt det är att låna till skattesänkningar. Man fortsätter samma politik, det vill säga att vilja öka underskotten i de offentliga finanserna.
Det är en diskussion jag tror att vi tvingas återkomma till under den kommande mandatperioden. Det var även tidigare mycket tydligt att Moderaterna är för en oansvarig ekonomisk politik. Det strukturella underskottet ökade varje år Niklas Wykman jobbade på Finansdepartementet. Det blev större och större, till skillnad från den här regeringens politik där det strukturella underskottet minskas.
Prognosen ger att det strukturella underskottet minskas för varje år. Återigen handlar det om att förbättra statsfinanserna när vi tar över efter en moderatledd regering. Den tidigare, moderata regeringen var i sin budgetproposition även väldigt tydlig med att man bröt mot det finanspolitiska ramverket. I de budgetpropositioner som togs fram under Niklas Wykmans tid på Finansdepartementet går det tydligt att läsa att man bröt mot överskottsmålet.
Man orkade inte hålla fast vid det; lusten att sänka skatten med lånade pengar var alltför stor.
Magdalena Andersson (S):
Det är viktigt att det finns goda drivkrafter för arbete. Det är också viktigt att det finns goda möjligheter och förutsättningar att arbeta för alla som vill och kan delta i arbetskraften. Det handlar naturligtvis om att vi ska ha både skatte- och välfärdssystem som innebär en rimlig avvägning mellan ekonomiska drivkrafter för arbete och trygghet om man blir sjuk eller arbetslös.
Där finns ideologiska skillnader mellan Moderaterna och regeringspartierna. Moderaterna tror att det faktum att man ska oroa sig för utförsäkring när man blir sjuk är en viktig drivkraft som gör att människor snabbt blir friska. På motsvarande sätt tror Moderaterna att en mycket låg a-kassa är något som skapar fler arbetstillfällen.
Från regeringens sida ser vi också behovet av att det finns en fungerande välfärd för att människor ska kunna arbeta, att det finns väl fungerande äldreomsorg, väl fungerande barnomsorg men också trygghetssystem när man blir förälder. Vi har olika syn på detta. Det finns studier som tyder på att väldigt många, inte minst kvinnor, har tvingats gå ned i arbetstid därför att äldreomsorgen inte hållit tillräckligt hög kvalitet.
Jag tycker att det är glädjande att många svenskar vill delta i arbetskraften. Det som är regeringens uppgift är att se till att fler av dem också får möjlighet att arbeta. Här är det viktigt att på olika sätt stärka människors möjlighet att komma i arbete, inte minst via utbildningsinsatser.
Jag vill också påpeka att förklaringen till att fler jobb har kommit till sedan 2006, vilket är oerhört positivt och glädjande, i huvudsak är att befolkningen ökat, vilket också är positivt och glädjande, men även att fler äldre nu fortsätter att jobba efter 65 års ålder. En högre andel jobbar högre upp i åldrarna, vilket också är en positiv och glädjande utveckling.