KBLab/rixvox huggingface dataset:
Johan Büser (S):
Hamnarna har otroligt stor betydelse för Sverige. Jag valde själv att i mitt anförande lyfta fram betydelsen hos Göteborgs hamn, Skandinaviens största hamn, för Sverige. Där gör man nu en farledsfördjupning och muddring, delvis med statliga medel, för att vi i framtiden också ska kunna ta emot de allra största fartygen. I princip 90 procent av allt vårt gods kommer via sjöfarten.
När det kommer in till hamnarna måste det självfallet på ett effektivt sätt transporteras ut i landet. Det är en försörjningsfråga men till viss del också en beredskapsfråga med tanke på de tider vi lever i. Om vi ska klara den stora utmaning som godset har behöver vi göra omfattande satsningar, inte bara på vägar utan framför allt också på järnvägar. Det är viktigt.
Den nuvarande regeringen har här en väldigt hög ambition. Vi tillför en historiskt stor mängd medel jämfört med tidigare infrastrukturplaner. Vi gör också en historiskt stor satsning på exempelvis järnvägen. Jag som västsvensk socialdemokrat tycker att det är väldigt viktigt. Det handlar om både sträckan Göteborg-Alingsås, som nämnts, och sträckan Göteborg-Borås. Även vägen vidare upp mot Oslo är viktig, sett ur Göteborgs hamns perspektiv. Det här är enbart ur ett västsvenskt perspektiv.
Det är viktigt att Moderaterna får bekänna färg. Ibland låter det i debatten som om järnväg inte är särskilt viktigt. Ni har inte lika höga ambitioner. Ibland får regionala företrädare, till exempel Johnny Magnusson, gå ut och säga att det är jätteviktigt att de järnvägssatsningar som Västsverige så väl behöver kommer till stånd. Det hade känts mycket bättre om vi här i kammaren hade kunnat ta i hand och varit överens om att vi behöver viktiga järnvägssatsningar.
Det vore märkligt om man då trängde in isbrytarna i detta. Vilka satsningar ska man i så fall ta bort? Vi behöver alla transportslag, och alla kompletterar varandra. Det är viktigt.
Johan Büser (S):
Min fråga går till utrikesminister Tobias Billström. Det senaste året blev det mest våldsamma i Palestina på mycket länge. Bara den senaste veckan har våldet eskalerat i regionen. Nu har samtidigt den mest högerextrema regering som vi sett i Israel tillträtt. Den har gjort klart att bosättningarna, i strid med internationell rätt, kommer att fortsätta med full kraft. USA:s utrikesminister Antony Blinken fördömer våldet.
Han pekar på att Israel har ett särskilt ansvar som den starkare parten i konflikten. Han menar att de israeliska bosättningarna dessutom utgör ett stort hot mot freden. Det besked som vi har fått hittills gällande Palestina från regeringen är att biståndet ska skäras ned med nära hälften. Men när det gäller kränkningar av mänskliga rättigheter, tvångsfördrivningar av människor och dödligt våld i Palestina är det tyst från regeringen.
Därför vill jag fråga utrikesministern: Hur ser utrikesministern på de accelererande israeliska bosättningarna, som sker i strid med internationell rätt? Kommer utrikesministern framöver i olika sammanhang att driva på för att stoppa dessa?
Emma Nohrén (MP):
Tack för frågan, Anders Forsberg! Jag tycker nog att en satsning på att ta fram en strategi för landsbygden är en satsning för landsbygden. Att ta fram en livsmedelsstrategi för att höja den svenska, inhemska produktionen av mat - och göra det långsiktigt, med spelregler alla känner till - är en satsning på landsbygden.
En höjning av anslagen för dem som odlar ekologiskt är en satsning på landsbygden, och att höja anslagen för skydd av skog är en väldigt stor satsning på landsbygden. Vi har också stora satsningar i vår budget, som ju tyvärr har fallit, på skydd av värdefull natur samt på skydd och skötsel av naturreservat. Det ligger ofta på landsbygden.
Jag ser alltså det här som väldigt stora satsningar. Det är också så att många av de forskningssatsningar vi gör - vi hörde förut att det fattas 7 miljoner på Formas och 15 miljoner på Artdatabanken - gäller högkvalitativa jobb på landsbygden. Det är högkvalitativa jobb på forskningsstationer runt om i Sverige, där forskning pågår. Det är i Strömstad, Lysekil och Öregrund - nu kan jag inte den kommunen; ursäkta mig.
Vi har det utanför Umeå och vid Drottningholm. Det finns alltså olika forskningsstationer i hela Sverige, till exempel uppe i Abisko, där forskningen pågår. Det ger också merjobb. Jag tycker nog att vi gör ganska mycket för att satsa på landsbygden. Många av de reformer vi har gjort gynnar också alla i Sverige - även dem på landsbygden.
Emma Nohrén (MP):
När det gäller att ta fram strategier efterfrågas hela tiden långsiktiga planer och långsiktiga spelregler. Tar vi fram strategier och sådant som vi är överens om i en bred parlamentarisk utredning sätter vi också upp spelreglerna framåt. Då slipper man vänta och undra: Ska det bli så här i år, eller ska det bli så här i år? Jag tycker att åtgärderna ger långt mycket mer än om man gör som Sverigedemokraterna.
Ni röstade på en budget som inte ens innehåller några av de här grejerna och hänvisar till en budget som har fallit. Hade ni röstat på vår budget - om ni nu ska rösta på andras än er egen - tror jag nog att ni hade fått med er mer pengar till landsbygden och landsbygdsutvecklingen.
Emma Nohrén (MP):
Det var glädjande att få höra också lite om havsfrågor här i kammaren. Det är väl bra när det kommer från Strömstad.
Jag undrar lite grann hur Folkpartiet och Lars Tysklind tänker när man säger sig värna havsmiljön och fisket när man i betänkandet under anslagsområde 20 har helt andra siffror än vad vi har. Vi har anslagit 20 miljoner mer till Havs- och vattenmyndigheten än i Alliansens och Sverigedemokraternas budget.
Vi har anslagit 75 miljoner för åtgärder i havs- och vattenmiljö och 75 miljoner till miljöövervakning. Vi behöver ha underlag för en bra fiskepolitik, som du pratade om. Vi vet att ju mer forskning vi får fram, desto bättre siffror kan vi få fram. Miljöövervakningen är otroligt viktig för att vi ska kunna fatta rätt beslut.
Det som haltar i vår fiskepolitik i EU är det bristande underlaget. Vi ska inte prata om det andra budgetanslaget utan om utgiftsområde 23. Där har vi pengar till att bygga det nya forskningsfartyg som vi behöver för SLU:s verksamhet med övervakningen.
Jag kan inte se att det finns med i betänkandet, så jag undrar hur det blir med det.
Emma Nohrén (MP):
Jag tackar dig för svaret, Lars Tysklind. Jag vet att du delar känslan för de här frågorna, och jag är glad att veta att ni har med fartyget. Men i övrigt är det uteblivna satsningar. Jag ser att ni värnar havsmiljön och slår på stora trumman för vad ni har gjort tidigare år. Men ändå är det inga höjningar mot vad vi vill ha. Ju mer övervakning vi har, desto bättre beslut kan vi fatta.
Om vi tittar tillbaka 30 år i de underlag vi har kan vi se att ålgräs, som är en väldigt viktig biotop, har minskat med nästan 70 procent. Tittar man i 130 år gamla vetenskapliga samlingar kan man se att det kanske är nära 0 procent kvar av det ursprungliga. Det verkar ha funnits ålgräs ända ned på 25 meters djup i Skagerrak och Kattegatt.
Ju mer vi vet om det här, desto bättre beslut kan vi fatta och desto bättre kan det bli. Hur förklarar ni då att ni inte gör mer satsningar på havsmiljön, även om ni pratar mycket om det?
Emma Nohrén (MP):
Att det inte gjorts någonting åt mjölkkrisen tror jag är fel. Man har haft ett högnivåmöte. Mjölkbönderna via LRF Mjölk har uppvaktat utskottet. Det är väl få som har haft den utväxlingen om sina problem. Det visar ju tydligt att hela utskottet har ett stort och starkt engagemang i den här frågan. Även vår landsbygdsminister har talat väl om den.
Att möta kriser med att gå tillbaka till gamla metoder, använda fossila bränslen och underlätta sådant är inte rätt väg att gå. Vi ska komma framåt med konkurrenskraft och framför allt se till att vi får avkastning på våra svenska produkter som har de miljökrav och den höga svansföring som vi har när det gäller djurskydd. Det är dit vi måste komma.
Jag tror att både livsmedelsstrategin och konkurrensutredningen kommer att komma med många kloka förslag om hur vi ska göra som vi får titta på när de kommer. Det är fel att Miljöpartiet skulle vara fientligt inställt till det här. Vi vill ha fler betande djur. Vi ser miljönyttan som de gör. Vi vill ha en god djurhållning med mycket djur i Sverige och ett levande, öppet landskap.
Vi ser också att den ekologiska odlingen ger ett ökat växt- och djurliv för miljömålen, god vattenkvalitet och så vidare. Jag ser inte att det inte skulle gå ihop.
Emma Nohrén (MP):
Tack, ledamoten! Det är ju det jag säger: Vi kan inte backa tillbaka till gamla metoder för att lösa kriserna. Vi måste gå framåt. Det finns andra saker. Vi har biogasanläggningar där bönder har gått samman och använder restprodukterna för att gödsla på gården. Det finns massor av sådana lösningar. Vi har också konkurrenskraftsutredningen som kommer nu, som säkert också visar på en massa goda initiativ.
Jag kan inte riktigt se fog för kritiken i det hela. Vi kommer att komma framåt i det här.
Emma Nohrén (MP):
Den politik som Ulf Berg förespråkar innebär att vi ska leva med fossila bränslen och köra allt på lastbilar. Det som har varit under de senaste åtta åren är höjda avgifter på järnvägstrafik. Det är stora lastbilar som tar gods från järnväg, och sedan klagar ni på att det inte finns järnväg. Det är ju därför att godset har försvunnit från järnvägen.
Vad vi behöver är en omställning från det fossila och miljövidriga sättet att transportera saker till ett miljövänligt sätt, som tågtrafik är. Vi behöver en järnvägssatsning. Med en kilometerskatt kan vi också se till att växla över gods från lastbil till järnväg.
Det är spännande att Ulf Berg ofta verkar veta mer om hur kilometerskatten kommer att vara konstruerad än de som har lagt förslagen. Vad jag vet finns det inget färdigt förslag. Där det finns möjlighet att använda järnväg i stället för lastbil måste det självklart vara dyrare att använda lastbil. Men där det inte finns järnväg måste det vara en annan, differentierad taxa.
Grejen är att vi ska styra över till de miljövänliga och klimatsmarta transportmedlen från de gamla, fossila.
Emma Nohrén (MP):
Ja, ålen är kritiskt hotad, som jag sa tidigare. Ingen skulle bli gladare än jag om vi finge slut på ålfisket. Men vi har också en ålförvaltningsplan, där de parametrar som finns med beaktas, också de socioekonomiska. Det är viktigt att hedra denna plan och inte ställa den över kant. Det har blivit mycket färre ålfiskare, och det ges inga nya tillstånd. Det är en mycket mindre mängd ål som tas upp.
Men personligen skulle jag absolut gärna vilja ha ett ålfiskestopp nu .
Emma Nohrén (MP):
Det är många andra delar som påverkar förutom fisket, till exempel vattenkraften. I ålförvaltningsplanen finns ett åtgärdsprogram för hela det här. Det är det programmet, med åtgärdsplanerna för restaurering av ålbeståndet, som nu ligger till grund för hur man bedriver ålpolitiken, och det är det vi får anpassa oss efter. Att i dag rösta igenom ett ålfiskestopp tror jag inte skulle hjälpa så mycket, utan vi har sjösatt ett helt program som Havs- och vattenmyndigheten ansvarar för.
Emma Nohrén (MP):
Det var två väldigt intressanta frågor. Det känns lite jobbigt att svara på dem nu när vi har tidspress inför voteringen. Detta med selektivitet i fisket är intressant. När så gott som alla riksdagsledamöter här inne har lärt sig ordet selektivitet och alla pratar om det visar det sig att effortfiske kanske är det bästa och att man går ifrån detta på andra håll. Vi har tusenbrödrasällskap av torskar i Östersjön. Till en viss del kanske det beror på att vi har tagit bort de stora rovfiskarna.
Det handlar inte bara om att man selekterar inom den egna arten, utan det handlar också om att vi har tagit bort de stora predatorerna, som hajar, marina däggdjur och så vidare. Men det är en intressant diskussion att följa, och det är lite jobbigt om vi ställer allt på ända när vi äntligen har fått till det med selektiviteten. När det kommer till tredjelandsavtalen har vi mycket riktigt sett att vi kan påverka.
Jag är inte så insatt i det, men det kan vara bättre att få till bra tredjelandsavtal. Vi har satt upp spelregler gemensamt i utskottet och även i gröna gruppen. Vi ser också stora skillnader mellan hur avtalen är skrivna i dag och hur det var för bara något år sedan.
Emma Nohrén (MP):
Tack, Ulf Berg! Jag tror att vi egentligen har samma uppfattning. Det behövs en helhetssyn. Vi behöver se hur arterna hänger ihop. Självklart hänger lodjuren ihop med rådjuren, och vargen hänger ihop med älgen. Djuren hänger också ihop med vilka trädarter som planteras, granplanteringar eller tallplanteringar och så vidare. Helhetsgreppet är en del av den moderna jakten och viltvården.
Det är fråga om en helhet och inte en enartsförvaltning eller enskilda intressen. Den myndighet och den struktur som kan ha detta helhetsgrepp är den som tar in de andra aspekterna, nämligen Naturvårdsverket. Vi kan nog komma överens där också, i alla fall om hur problemen ska lösas. Jag tror inte att en ny myndighet är rätt sätt.
Emma Nohrén (MP):
Jag vill tacka ministern för svaret. Jag förstår och tycker att det är bra att ministern inte går in och berättar vad myndigheter och andra ska göra, för det vore helt fel. Däremot tycker jag att det är viktigt att regeringen berättar vad man tycker är viktigt och kan signalera vilken typ av matproduktion vi vill ha.
I den livsmedelsstrategi som är på väg kan det förstås lyftas fram att den svenska modellen för djurskydd faktiskt är en konkurrensfördel och att vi ska stärka djurskyddet. Jag hoppas att vi kan jobba fram det i framtiden och vill tacka för debatten.
Emma Nohrén (MP):
Vi har hört interpellanter efterfråga dialog i vargpolitiken och säga: Varför gör man det här nu när vi äntligen har kommit fram? Men det handlar ju om att vi tidigare har haft en avsaknad av dialog. Vi har haft ett beslut på hur många vargar vi ska ha i Sverige - ett politiskt grundat beslut.
Forskarna som har tagit fram underlaget har till och med gått ut i väl ansedda tidningar som Nature och sagt: De har missbrukat mitt underlag. Det här är inte rätt. Vad regeringen har gjort är att komma fram till en överenskommelse om hur vi ska gå vidare som bygger på just dialog och samsyn.
Vi vill ge mer pengar till förebyggande åtgärder och till att utreda detta i Jordbruksverket så att vi kan få förebyggande åtgärder för tam- och husdjur, mer pengar till rovdjursstängsel och observationsåtgärder och bättre regler för skyddsjakt så att det blir lättare att ta bort de individer som är det största problemet i stället för att man går ut och tar "random" vargar.
Vi vill också bredda dialogen om att återuppta Vargkommittén, där miljörörelsen och jägarorganisationerna har samtalat om hur man går vidare i den här frågan. Den var väldigt uppskattad men skrotades när det blev en sådan polariserad fråga. Just de saker som har efterfrågats här är alltså precis det som regeringen har tagit fram. Det vi nu kan undra över är när allt det här kommer till. Det kan jag ju fråga landsbygdsministern nu.
Vi hade ju med pengar till de här förebyggande åtgärderna i vår budget, som tyvärr röstades ned. Frågan är hur det ser ut framöver. Anledningen till överenskommelsen om vargpolitiken var just samverkan mellan varg och människor, att vi ska leva tillsammans och ha en livskraftig vargstam.
Det är precis det som efterfrågas som vi försöker besvara.
Emma Nohrén (MP):
Jag får väl börja som Lars Tysklind gjorde och korrigera, så att alla vet vad vi menar. Det är inte så att vi, som Åsa Coenraads säger, menar att alla vargar ska leva fritt. Det vi säger är att det väl i första hand är de vargar som skapar problem man bör ta bort. Det är det vi måste se till att få till, och det är också det vi har sagt att vi ska se till i reglerna för skyddsjakt. Vi måste även ha en rättssäker situation när det kommer till licensjakt.
Har vi en gynnsam bevarandestatus som tål jakt är det ju en jakt som ska bedrivas. Det mål om 270 vargar som gäller nu sattes dock under förutsättning att det invandrar vargar med ett visst intervall, och det har ju inte hänt. Alla våra vargar i Sverige härstammar från fem individer. Det har kommit två till från Tiveden. Där försvann de. Sedan såg vi att det fanns en unge kvar.
Vi har en skakig genetisk situation, och därför behöver vi ha en gynnsam bevarandestatus på vetenskaplig grund utifrån det läge vi har i dag. Ulf Berg säger att vi inte vet antalet. Där jag jagar, i Sångenreviret, försvann vargarna. Där hade vi koll på att det var sex stycken. Det var licensjakt på fyra, så vi har en tik och en unge kvar.
Vi har aldrig haft problem med dem, men nu när vi har en sprättungvarg och en tik kvar vet vi inte vad som händer. Men vi hade ett stabilt bestånd, och där är det något konstigt. Vi fick höra att fäbodar inte funkar. Mitt i Sångenreviret hade vi ett fäbodbruk vid min stuga. Vi hyrde ut till fäbodbrukare och hade inga problem. Det är alltså inte svart och vitt, utan det finns och fungerar om man har rätt förutsättningar.
Vi måste självklart ha förståelse för hur det ser ut där ute, och då kan vi inte sätta upp regler som om allt vore svartvitt.
Emma Nohrén (MP):
Jag skulle vilja ställa min fråga till biståndsminister Isabella Lövin. I fredags var det Internationella världshavsdagen. Det firades runt om i världen. Jag plockade skräp på stranden med Lysekils kommuns strandstädarlag, ett projekt som förenar nytta med nytta. Det är ett projekt som kommunen har för arbetslösa ungdomar.
Jag såg att ministern firade Internationella världshavsdagen i Moçambique på ön Inhaca, där jag själv har varit och forskat en gång i tiden. Isabella Lövin skrev i en debattartikel att det måste vara ett globalt ansvar för havspolitiken. Jag undrar vilken roll ministern tänker sig att Sverige ska ha i detta globala arbete och hur det kopplas till svensk biståndspolitik.
Emma Nohrén (MP):
Det är glädjande att se att Sverige uppmärksammar detta, eftersom haven är en så otroligt viktig del av jorden. De utgör 70 procent av jordens yta. Det är stort och smått. Jag kan som exempel ta ön Inhaca. För tio femton år sedan försvann sjögurkorna i havet där. Det var stora internationella bolag som helt enkelt fiskade upp allihop. Man har fiskat små fisklarver i jakten på jätteräkor.
Man plockar ut räkbebisarna för att ha dem i stora räkodlingar. Sedan har vi de stora internationella fiskeflottorna, som ministern talade om, som rovfiskar. Men hur kan biståndspolitiken vara till hjälp i detta sammanhang, och vad blir Sveriges roll? Hur kan vi få till detta på ett hållbart sätt?
Emma Nohrén (MP):
Nu har vi hört Eskil Erlandsson slå sig för bröstet för den rovdjurspolitik som han var med och drev igenom - en hållbar rovdjurspolitik. Den är otroligt grundligt gjord och så bra formulerad att det inte borde vara några problem för oss att följa den, tydligen.
Trots det har den utredning som ni inte tycker om konstaterat att överklagandeförbudet inte är förenligt med grundläggande rättsliga principer. Överklagandeförbudet anses inte förenligt med principen om effektiva nationella rättsmedel och principer om EU-rättens ändamålsenliga verkan - jag var tvungen att läsa innantill där. Det gäller den så kallade effektivitetsprincipen.
Det anses därutöver att den möjligen strider mot likvärdighetsprincipen. Om rovdjurspolitiken nu är så väl sammansatt borde ni ha kunnat förutse problemet.
Om överklagandeprocessen, när den bara går till Naturvårdsverket, skulle vara en sådan central del finner jag det märkligt att det bara finns med en enda mening om den, på s. 52 i propositionen. Det står ingenting om konsekvenser av dåvarande rättssystem eller om vad konsekvenserna av det ändrade förslaget blir.
Visste ni om, när ni antog denna rovdjurspolitik, att ni skulle få ett EU-överträdelseärende - ännu ett till dem som redan förelåg?
Emma Nohrén (MP):
Tack för svaret, Eskil Erlandsson! Men utredningen visar att det inte har varit så långa handläggningstider. Det har talats om ett fall där det har tagit över ett år, och det kan vi nog alla beklaga. Men i de allra flesta fall har frågan i sak varit avgjord på ett par dagar, och det har funkat ändå.
Vi har här att göra med ett djur, en art, som är reglerad i art- och habitatdirektiven och i de EU-regler som följer med detta. Det kan man nog inte riktigt jämföra med de regler som gäller för andra saker inom lantbruket. Där står klart och tydligt att jaktbeslut ska kunna överklagas till domstol. Nu har regeringen tagit ansvar, för det är viktigt att vi kan leva tillsammans - människa och rovdjur.
Vi ska ha en ansvarsfull politik som gör att människor och rovdjur ska kunna leva sida vid sida. Men i stället för att hålla fast vid en lösning som visade sig inte vara en lösning, och som dessutom enligt propositionen inte ens verkar vara direkt genomtänkt - det är en mening, som sagt, på s. 52 - vore det väl bättre att försöka hitta lösningar på hur vi kan få ett bättre genetiskt material och kan bo och leva sida vid sida med vargen.
Den här regeringen tillsätter extramedel för skydd av tamdjur, ersättningar vid rovdjursskador och forskning om hur vi ska kunna komma vidare. Vi borde verkligen gå framåt tillsammans i stället för att stå här och debattera ett förslag på någonting som ännu inte har hänt. Det är absurt med ett tillkännagivande i förebyggande syfte.
Jag hoppas verkligen att vi slipper det i fortsättningen. Hur ser du på detta med de förebyggande åtgärderna och hur man ska komma vidare utan att stampa ned i samma hål, Eskil Erlandsson?
Emma Nohrén (MP):
Tack, Jens Holm, för frågorna! Jag tror inte att det råder något som helst tvivel om att vi sätter miljöfrågorna främst. Vi ser att fysisk påverkan på vattendrag, till exempel anlagda dammar, har stora negativa effekter på vattenmiljön. Det är den största anledningen till att man i dag inte uppfyller god ekologisk status och god ekologisk potential inom EU:s vattendirektiv. Detta är någonting som skulle ha varit implementerat redan 2000.
Det har varit flera programperioder, och Sverige har fått backning. Men att som Jens Holm säga att vi är emot att det ska genomföras för att man läser tillkännagivandet som han gör är helt fel. Du sa själv att det gäller om man drar det hela till sin spets. Ja, det tycker jag.
I tillkännagivandet och förslaget står att de mest kostnadseffektiva åtgärderna för att uppnå vattendirektivets mål bör prioriteras. Det står alltså inte att de ska prioriteras. Det är inte överordnat. Men om man drar det till sin spets, som Jens Holm, kan vi göra tvärtom.
Om vi vänder på orden blir Vänsterpartiet emot jobb i hela landet, emot jordbruk och emot de andra sakerna. Jag tycker inte att det här ger en rättvis bild av vad vi vill, och jag tror att Jens Holm lägger för stor vikt vid semantik.
Emma Nohrén (MP):
Tack för diskussionen, Jens Holm! Jag tror att det kommer att bli intressekonflikter i frågan oavsett hur man gör. Vi har miljöbalken och EU:s ramdirektiv först, och de ska självklart uppfyllas. Precis som du själv tog upp har vi Weserdomen, som säger att man inte kan gå nedåt i miljökriterier. Det ska hela tiden bli bättre. Vi har inte så god miljökvalitetsstatus på vatten som vi nog lite naivt trodde att vi hade i Sverige.
När man började gå igenom detta såg man att vi inte hade det. Vi ser en massa hinder, men vi måste beta av dem i rätt ordning. Vi har haft ett åtgärdsprogram på remiss. Det kom in 184 remissvar, och detta bereds nu inom Regeringskansliet. Jag tror att vi kan vara trygga med att det som sedan kommer ut därifrån inte är gjort för att det ska försvåra det hela eller för att miljökraven ska bli lägre.
Det handlar om att vi ska implementera och få ut så mycket miljönytta som möjligt och detta på ett enkelt sätt. Vi måste uppnå god miljöstatus i vattnet, och jag är alldeles säker på att både det och den blivande propositionen om vattenverksamheter kommer att bidra till detta.