Beatrice Ask (M):
Tolkning och översättning är verkligen inte kosmetika. Den här diskussionen handlar om något väsentligt, nämligen att om man är misstänkt för att ha begått ett allvarligt brott är det rimligt att man får hjälp med både tolkning och översättning så att man verkligen förstår vad man är anklagad för och kan göra sig förstådd. Det kan alla vara överens om. Thomas Bodström har naturligtvis rätt att detta redan står med i Europakonventionen - och mycket mer än så. Det är jättebra.
Problemet är att det inte funkar. Svenska medborgare på semester utomlands som "åker dit" ställs inför situationer där de inte alls får någon tolk och där det inte fungerar. Då måste någon göra något. Den strategi som Thomas Bodström ställde sig bakom när kommissionen tog initiativ 2004 körde fullständigt i diket. Det blev ingenting, det vill säga man tog inte ett enda steg framåt. Det var det vi gjorde.
Vi var helt överens om den svenska strategin att det är otroligt viktigt med de processuella rättigheterna. Vi fick då vända på kuttingen och fråga oss hur vi ska göra nu. Jag hade många samtal med enskilda ministrar, inte minst med sådana som är mer kompisar med Socialdemokraterna än med mig, och frågade: Varför har ni sagt nej till denna rättighet och börjat vända på det hela?
På den vägen växte det fram en insikt om att vi måste ta det hela bit för bit och att det finns fördelar med strategin. Det gör arbetet runt varje enskild rättighet mer fokuserat och djupare. Det går inte att förhandla bort en rättighet därför att man inte går på djupet. Nu har vi beslut om både att arbeta med tolkning och översättning och att arbeta gediget med frågan på vilket sätt detta kan stärkas.
Sedan tar vi nästa del enligt färdplanen. Jag tror att det här kan vara framgångsrikt. Det återstår att se. Vad som är roligt och jättebra är att vi har fattat beslut om det första steget. Här har alla medlemsländer sagt att vi nu ska arbeta för att se till att tolkning och översättning finns på plats i verkligheten.
Thomas Bodström vet naturligtvis att det är jätteviktigt att få information, biträde och allt möjligt annat. Det är självklart, men utan att arbeta konstruktivt och med en medveten taktik i det här sammanhanget tror jag inte att vi hade nått resultaten. Det är något vi ska vara glada för.
Som jag påpekade tidigare har vi arbetat nära och naturligtvis haft kontakt med Europarådet för att diskutera hur vi ska hantera frågan. Förhandlingsresultatet ger mervärde i förhållande till konventionen, även om konventionen inte garanterar att saker finns på plats. Det finns få domar, ungefär tio från Europadomstolen, som handlar om rätten till tolkning. Det är svårt att utläsa några klara principer om vad som gäller.
Här bidrar rambeslutet och resolutionen med praktiska åtgärder till större tydlighet och mer långtgående rättighetsskydd. Det gäller ett verkligt skydd för dem som är utsatta och befinner sig i den här sitsen. Rätten till översättning finns inte kodifierad i Europarådskonventionen. Den omnämns inte ens i artikel 6 utan har utvecklats enbart genom rättspraxis.
Här innebär redan själva kodifieringen ett betydande mervärde. Man kan naturligtvis kritisera regeringen för mycket och man kan tycka att EU gör fel saker, men i just det här fallet är det en otrolig framgång att vi faktiskt har fattat besluten och att arbetet fortsätter. Det beror på att vi inte gav upp när vi såg att den förra strategin kollapsade och inte fungerade utan att vi försökte hitta ett nytt sätt att angripa problemet på.