Anders Hansson (M):
Detta betänkande gäller, som mina kollegor före mig sagt, ökade möjligheter att resa inom EU med nationellt identitetskort. Syftet med denna lagstiftning och andra tidigare lagstiftningar på samma område har varit att försöka tillgodose en av de grundläggande friheterna inom Europeiska unionen, nämligen den fria rörligheten för personer.
Hela tanken med EU är just att arbeta för att underlätta fri rörlighet av varor, tjänster, kapital och även personer. Sverige anslöt sig till EU 1995 och blev en del av gemenskapen. Året efter gick Sverige även med i det så kallade Schengensamarbetet. Huvudsyftet med upprättandet av Schengensamarbetet är att avskaffa de fysiska gränserna mellan unionens medlemsstater.
Det innebär att systematiska personkontroller mellan medlemsstaterna är förbjudna och att gränsöverskridande brottslighet i stället förhindras genom fördjupat polisiärt samarbete mellan medlemsstaterna och med förstärkta yttre gränser. Schengenområdet består av 22 medlemsstater inom Europeiska unionen.
Det är Belgien, Danmark, Estland, Finland, Frankrike, Grekland, Italien, Lettland, Litauen, Luxemburg, Malta, Nederländerna, Polen, Portugal, Slovakien, Slovenien, Spanien, Sverige, Tjeckien, Tyskland, Ungern och Österrike. Irland och Storbritannien står utanför Schengensamarbetets bestämmelser om till exempel avskaffandet av systematiska personkontroller.
Storbritannien har dock valt att delta i de delar som rör polisiärt och rättsligt samarbete. Därtill, herr talman, är Island, Liechtenstein, Norge och Schweiz associerade medlemmar i området, vilket innebär att de tillämpar alla bestämmelser men saknar rösträtt vid lagstiftning.
Bulgarien, Cypern, Kroatien och Rumänien är alla fyra bundna vid Schengenregelverket genom sitt medlemskap i EU, men de har ännu inte uppfyllt de praktiska kraven för att få avskaffa sina systematiska personkontroller. Herr talman!
Med det lagförslag som vi i dag behandlar anpassar vi svensk lagstiftning så att den bättre överensstämmer med den EU-lagstiftning som rör unionsmedborgares rätt att röra sig fritt och uppehålla sig på medlemsstaternas territorium. Det föreslås att medborgare nu ska ha möjlighet att resa inom EU utan att ta med sig sitt pass om de i stället kan uppvisa ett giltigt identitetskort utfärdat av en passmyndighet.
Identitetskortet innehåller biometriska underlag i syfte att försvåra missbruk och förbättra säkerheten. Till skillnad från pass innehåller nationella identitetskort inte uppgifter om fingeravtryck. Kontrollen av riktigheten i ett nationellt identitetskort sker i stället genom att låta behörig kontrollant ta en bild i digital form och sedan jämföra denna med den ansiktsbild som finns lagrad i identitetskortet.
Herr talman! Givetvis kan man efterlysa att fingeravtryck även ska ingå i de biometriska data som finns lagrade på kortet. Med en teknikutveckling som snabbt går framåt tror jag att vi i framtiden kommer att se ytterligare biometrisk information kopplad till våra identitetskort.
Det som vi dock måste ha klart i sinnet är just det som jag inledde med, som handlar om den fria rörligheten för personer inom EU och även förbudet mot systematiska personkontroller. Flertalet länder på den europeiska kontinenten har inga gränskontroller alls mellan olika medlemsländer inom EU.
Det svåra inom brottsbekämpningen är sällan att de facto identifiera en person som är tagen i förvar, utan svårigheten ligger i att faktiskt finna personen och gripa honom eller henne. Här är det mycket viktigare med ett fördjupat gränsöverskridande samarbete mellan medlemsländerna.
Skulle dock behovet av att lägga in ytterligare biometriska data i de nationella identitetskorten tydligt uttalas från de brottsbekämpande myndigheterna är Moderaterna och Alliansen inte främmande för att göra detta. Men i detta skede anser vi i likhet med tidigare talare från Socialdemokraterna att det inte är nödvändigt. Herr talman!
Det för oss osökt till nästa invändning om att harmonisera regler avseende hinder och återkallelse av identitetshandlingar. Med en öppnare och gränslösare europeisk union blir de här frågorna tyvärr ibland mer teoretiska. Redan i dag kan man åka runt i flertalet europeiska länder utan att uppvisa sitt nationella pass.
Rörlighetsdirektivet, det vill säga rätten att som person röra sig fritt inom Europa, ger denna möjlighet även med endast giltigt nationellt identitetskort. Det som då blir av yttersta vikt är att samarbetet mellan våra brottsbekämpande myndigheter såväl inom brottsbekämpning som inom informationsutbyte fungerar väl.
I dag finns goda förutsättningar att återföra och lagföra en person som avviker från verkställighet av till exempel frihetsberövande genom utfärdandet av en så kallad europeisk arresteringsorder. Där bör vi lägga vår yttersta kraft på att tillse att de brottsbekämpande myndigheternas samarbete mellan medlemsstaterna inom EU effektiviseras och ständigt förbättras.
Motverka uppbyggandet av mer administration och låt oss i stället få mer valuta för pengarna inom den faktiska brottsbekämpningen - på de kriminellas bekostnad men inte på bekostnad av den fria rörligheten! Därmed, herr talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna.