Hillevi Engström (M):
Tack till interpellanterna för angelägna frågor! Kompetensförsörjningen är otroligt viktig för Sverige och Sveriges framtid. Jag skulle vilja ta upp några frågor när det gäller just arbetsmarknadsutbildning, för det är ju mycket det som oppositionen fokuserar på. Jag har tittat närmare på hur många som faktiskt deltar i arbetsmarknadsutbildning. Det tycks som att oppositionen inte har riktigt koll på de siffrorna.
När man tittar på dem som är inom jobb- och utvecklingsgarantin ser man att där finns 13 900 personer som skrevs in i arbetsmarknadsutbildning förra året. Utanför garantierna var det ännu fler - 16 660 personer. Totalt skrevs alltså 30 000 personer in i arbetsmarknadsutbildningen. När det gäller den förberedande utbildningen skrevs 11 300 personer in som var i garantierna. Utanför garantierna var det så många som nästan 30 000 personer.
Den totala omfattningen av förberedande utbildning och arbetsmarknadsutbildning är alltså 70 800 personer. Det är inte särskilt lite. Bland annat Småföretagarna har angett rekryteringsbehov som ett stort problem. 20 procent av arbetsgivarna menar att det finns en brist på kvalificerad arbetskraft inom byggsektorn, tekniska konsultbolag och finansbolag.
Tittar man på Arbetsförmedlingens prognos över områden där det finns brist handlar det om ingenjörer, tekniker, byggsektorn, datakonsulter och kvalificerade yrkesarbetare. Då är det enligt min uppfattning viktigt att det finns utbildningsplatser inom den reguljära skolutbildningen. De här bristyrkena löser vi inte genom kortare arbetsmarknadsutbildningar. Därför är det oerhört angeläget att det finns stöd för vuxna som vill komma tillbaka och få en utbildning för att kunna växla spår.
Därför har vi förstärkt studiebidraget för vuxna som går tillbaka till den reguljära utbildningen. Det är också viktigt att arbetsmarknadsutbildningen finns kvar inom de yrken där den är lämplig och bra. Vi ska komma ihåg en sak, och det är att de som är bäst på utbildning och kan validera utbildningen är våra reguljära utbildningssystem.
När vi pratar om kompetensbrist är det en fråga till som är oerhört angelägen, och det rör de många utlandsfödda personer som kommer till Sverige och som i dag har en etableringstid på mellan sju och nio år innan de får fotfäste på arbetsmarknaden. Det har gjorts alldeles för lite för att ta till vara de många högskoleutbildade eller yrkeskunniga personer som kommer till Sverige, och där byter vi nu spår.
Dessa personer kommer att möta Arbetsförmedlingen och få hjälp att validera sina kunskaper och få en bättre grund att stå på för att påskynda etableringen i samhället och på arbetsmarknaden. Jag tror att den reformen är helt avgörande och också en nyckel bland flera till att lösa kompetensförsörjningsbristen. Det handlar också om att parterna måste jobba med att minska fördomar mot personer som är från andra länder och kulturer eller som har funktionshinder.
Vi har en väldigt stor outnyttjad resurs i form av kompetenta människor som kommer att kunna bidra till att hjälpa upp den kompetensförsörjningsbrist som vi ser nu kommer när jobben strömmar till. Som svar på Tomas Tobés relevanta fråga om olika aktörer kan jag säga att jag håller med Tomas Tobé. Det är inte okej att det bara finns en enda stor arbetsförmedling, och det är också därför som vi har gett i uppdrag att utveckla lagen om valfrihetssystem.
Det finns en lagstiftning på plats som riksdagen antog i våras, och det är nu upp till Arbetsförmedlingen att utveckla hur den ska kunna komma till användning. Det är en viktig fråga som jag för en dialog om, för jag tror att vi behöver arbetsförmedlingar som facken eller andra organisationer inom specialistområden gärna kan driva för att hjälpa varje arbetssökande att matchas mot de lediga jobben. Det finns nämligen en mängd kompetenta personer i Sverige. Låt oss aldrig glömma bort det. Men mer utbildning behövs, och där tycker jag att Ylva Johansson har en poäng.
Vi satsar också otroligt mycket mer på utbildningssystemet än någonsin tidigare.