KBLab/rixvox huggingface dataset:
Karin Rågsjö (V):
Moderaterna har, tycker jag ändå, gjort en väldigt grund analys av läget i Sverige. Man ser att ojämlikheten ökar på alla nivåer: utbildning, hälso- och sjukvård, bostadsmarknad.
Då väljer ni att spä på den ojämlikheten genom ett radikalt grepp, nämligen skattesänkningar som gynnar dem som har det absolut bäst. Det är precis som jag sa i mitt inledningsanförande. Man skulle kunna ha en rubrik för den här budgeten: Allt till Djursholm. Så blir det ju. Ni vill öka RUT-bidragen, för där ska invandrarna jobba, i stället för att utbilda dem så att de kan jobba inom äldreomsorgen, exempelvis.
Vore det inte en fiffigare idé att använda våra skattepengar på det sättet, herr talman? Vore inte det fiffigare på alla sätt? Vad tycker du, Camilla Grönvall? Det kan du ju inte svara på, tyvärr.
Karin Rågsjö (V):
Acko Ankarberg Johansson har med emfas talat om kömiljarden, och det tycker jag är intressant. Det låter ungefär som att jultomten snart ska komma och knacka på alla dörrar och att alla ska få klappar som de har önskat sig. Jag vill veta hur man har förankrat det här förslaget och den budget vi har, herr talman.
Kömiljarden - that's it, på något sätt, men har ni förankrat det med Läkarförbundet, Vårdförbundet och Kommunal? Vad jag vet gör de inte precis tummen upp för kömiljarden. Jag tänker också på utredningar som har gjorts.
Exempelvis har Vårdanalys tittat på vad verksamhetscheferna tyckte om just kömiljarden, och 55 procent av verksamhets- och klinikcheferna ansåg att kömiljarden bidrog till undanträngningseffekter.
Nu, herr talman, ska KD och Moderaterna fixa så att det inte blir så. Då måste jag få svar på hur man har tänkt. Det måste finnas en generalplan för hur det ska gå till. Undanträngningseffekter innebär att de sjukaste och de äldsta till slut hamnar sist.
Sjuka, äldre och multisjuka var inte med i racet när det gäller kömiljarden förra gången ni satt i regeringen, men nu ska de äldre, de multisjuka och de väldigt sjuka få vara med. Hur ska det gå till? Kömiljarden var ingen hit då - hur ska det bli en hit nu?
Karin Rågsjö (V):
När det gäller primärvården är jag helt inne på samma linje som Acko Ankarberg. Som du vet, Acko Ankarberg, var denna övergångsbudget helt fast i sin form, så att säga. Det är på det sättet en helt opolitiskt budget, som utgick från de ramverk som fanns tidigare. Herr talman! Angående kömiljarden frågar jag återigen Acko Ankarberg Johansson: Har ni förankrat detta med Läkarförbundet, Vårdförbundet och Kommunal?
De var negativa, och vad jag vet tycker de fortfarande inte att detta är bra. Självklart tycker jag att patienter ska få vård i tid, men jag är mer tveksam till om kömiljarden kommer att hjälpa patienterna att få vård i tid och se till att personalen stannar kvar inom hälso- och sjukvården. Jag är också tveksam när det gäller de underträngningseffekter detta kan ha, som det hade tidigare.
Hur har ni tänkt att det ska gå till?
Karin Rågsjö (V):
Camilla Waltersson Grönvall talade i sitt anförande om opolitiska myndigheter. Jag vill veta vilka de politiska myndigheterna är, för då måste det ju finnas politiska myndigheter. Vårdanalys gjorde en utredning och analys av kömiljarderna.
55 procent av verksamhetscheferna och linjecheferna inom hälso- och sjukvården ansåg att de absolut laddade för undanträngningseffekter. Hur ska dessa miljarder nu hanteras så att inte samma sak uppstår?
Och hur ska dessa miljarder göra att personalen stannar kvar, får bättre arbetsförhållanden, bättre scheman och bättre arbetsmiljö? Det är nämligen precis det som behövs. Det var min ena fråga. Herr talman! Min andra fråga handlar om den så kallade fritidspengen, som nu återinförs.
Vilken analys ligger bakom att barn som har försörjningsstöd ska ansöka om fritidspeng i stället för att vi har ett generellt bidrag till simskolor och annat? Vilken analys, kunskap och evidens vilar detta på? Det är mina små modesta frågor.
Karin Rågsjö (V):
Camilla Waltersson Grönvall glömmer bort att Vänsterpartiet har ställt sig bakom övergångsbudgeten och valt att inte lägga fram egna förslag. Vi ville inte skapa mer kaos; det räckte, tyckte vi. Men det tyckte inte ni och KD, utan ni har drabbats av SD-ivern, alltså ju mer kaos, desto bättre för landet och landets medborgare.
Jag vill självklart att patienterna värnas, men värnas de inom kömiljarden? Det är ert generalgrepp. År 2015 sa Läkarförbundet, Vårdförbundet, Kommunal och Vårdanalys att det var många verkschefer och sjukhuschefer som inte tyckte att det var bra. Köerna kortades, men vilka fick sitta på undantag?
Var det de äldre och multisjuka? Det vet vi inte. Jag skulle nog ha laddat in mer pengar på välfärd än på skattesänkningar, om jag hade haft möjlighet.
Karin Rågsjö (V):
Johan Hultberg lyfter fram gårdsförsäljningen, och jag ska säga två saker.
Om det var möjligt att ha gårdsförsäljning och ändå behålla Systembolaget, som vi har kämpat väldigt hårt för att få behålla - om man såg det i utredningar, om EU inte skulle reagera på det och om det skulle funka perfekt - skulle detta inte vara någon issue. Då tror jag inte att det skulle vara någon stor fråga ens för Vänsterpartiet.
Men nu är det så att vi har jobbat in frågan, och en konsekvens när det gäller den försäljning som skulle ske vid en gård, där det också skulle finnas andra varor - det skulle bli en viss utveckling - skulle bli att EU knackar på dörren och frågar: Vad har ni gjort med ert systembolag? Detta är inte alls det som vi har kommit överens om. Detta är jag helt övertygad om.
Det har gjorts ett antal utredningar. Varför ska vi utreda detta igen? Jag har svårt att se det; det måste jag säga. Jag som åker runt ganska mycket på landsbygden tror att man skulle kunna höja landsbygdens värde på ett helt annat sätt än just med gårdsförsäljning. Jag tror faktiskt det. Johan Hultberg nämnde den nya utredning som har gjorts.
Den går helt emot alla andra utredningar som tidigare har gjorts; det ska man säga. Vi har fått ned vår alkoholkonsumtion i Sverige. Det ska vi vara glada för. Vi har också jobbat med frågan väldigt bra i Sverige. Vi har också upplyst föräldrar om att de inte ska bjuda barnen på alkohol hemma och så vidare. Men vi ska hålla fast vid vårt systembolag. Jag tror att det är så viktigt med tanke på alkoholkonsumtionen.
Karin Rågsjö (V):
Johan Hultberg frågar om detta är ett självändamål. Nej, men Systembolaget gör ett mycket gott arbete just för att hindra en ökad alkoholkonsumtion. Alkohol är inte vilken vara som helst. Talar vi om dödsfall, talar vi om barn som far illa, talar vi om tragedier ligger alkohol absolut högst på listan bland ANDT-frågor. Den slår in i alla klasser. Vem som helst kan bli beroende av alkohol.
Det kan gå fort om man har genetiska förutsättningar, miljömässiga förutsättningar och så vidare. Om denna fråga inte hade blivit utredd - två utredningar har tittat på frågan om just gårdsförsäljning - skulle jag hänga på tåget och säga att vi kan titta på den. Men nu är den utredd. När det gäller frågan om att ha kvar Systembolaget och den rapport som Johan Hultberg lyfter fram är det en rapport.
Det finns 26 andra rapporter som pekar på någonting helt annat, nämligen att det har betydelse. Det har betydelse vilken alkoholskatt som vi har och hur alkoholen försäljs. Tillgängligheten spelar en enorm roll. Det kan man se i de länder som har en ganska hög alkoholkonsumtion, exempelvis Danmark. Vi har ändå lyckats väldigt bra med att hålla nere alkoholkonsumtionen, specifikt i ungdomsgrupper.
Om alkoholen skulle säljas i korvkiosken, på Ica och så vidare skulle vi inte bara gå miste om en bra service. Med all sannolikhet skulle alkoholkonsumtionen också öka ganska raskt. Då ökar också alkoholskadorna. Det finns någonting som säger att ju mer alkoholhaltiga drycker ett land dricker, desto mer ökar också skadorna. Det finns oerhört många studier som visar detta. Fru talman!
Johan Hultberg tar fram en utredning. Jag kan ta fram 26 utredningar om jag mäktar med det. Detta är en superviktig fråga. Vi tycker olika.
Karin Rågsjö (V):
Sofia Nilsson ställde några frågor till mig som jag ska försöka svara på. Jag tror att det är så här: Bakom dessa gårdar finns det andra intressen. Där står nämligen hela alkoholindustrin och hoppas och tänker: "Wow! Hej, vad det går!" Om man öppnar dörren till alkoholmarknaden tror jag faktiskt att vi kommer att vara ganska illa ute. Jag kan också ta upp vad statsrådet Maria Larsson uttalade i en radiointervju den 16 september 2012.
Hon sa att den dåvarande regeringen inte avsåg att lämna något förslag med anledning av förslagen i delbetänkandet om gårdsförsäljning. Regeringen bedömde nämligen att det inte var möjligt att behålla Systembolagets monopol om den föreslagna gårdsförsäljningen infördes. Sedan dess har ingenting förändrats som gör att den här frågan kan glida vidare.
Själv skulle jag inte ha några som helst problem med en småskalig handel som kunde binda ihop olika varor på glesbygden - och det skulle inte mitt parti heller - om det inte var så att det riskerade Systembolaget. Så är det nämligen, och det har påpekats flera gånger.
Systembolaget kommer i så fall att ifrågasättas av EU, på grund av de förhandlingar om hur vår alkoholförsäljning skulle gå till som vi hade när vi gick med i EU. Jag tror inte att detta kommer att gå att förena med ett monopol. Jag kramar inte Systembolaget, men jag vill inte att tillgängligheten till alkohol ska bli sådan att alkoholkonsumtionen ökar dramatiskt. Så skulle det nämligen bli.
Vi har prövat att ha mellanöl i butikerna för jättelänge sedan, när jag var en liten tjej - det kanske ni inte tror, men så var det faktiskt - och det var inte så hoppsan, måste jag säga. Jag tror att man ska vara försiktig med att gambla med det här.
Karin Rågsjö (V):
Sofia Nilsson ställer ungefär samma frågor som tidigare. Jag kan säga så här: Jag tror förstås inte att alkoholkonsumtionen kommer att öka beroende på gårdarna. Det är ingen som kommer att åka ut med cykeln, fylla på med vin och åka hem igen. Det kommer inte att ske. I den goda världen skulle EU säga: "Well, kör på det här - ni får behålla Systembolaget och köra gårdsförsäljning!" Men så kommer det ju inte att vara.
Det är det som är problemet, nämligen att gårdsförsäljningen kommer att göra att EU knackar på dörren. Det är jag helt övertygad om, och det är inte bara jag som tror det utan väldigt många andra också. EU kommer att säga: "Det här monopolet ni skulle ha, Systembolaget, skulle ju innebära att ni inte skulle sälja alkohol i andra affärer. Nu gör ni det. Då ifrågasätter vi Systembolaget."
I det långa loppet kan det innebära att Systembolaget försvinner. Om vi inte har Systembolaget kommer alkoholkonsumtionen att gå upp. Om kunderna kan köpa sin alkohol i affären hur som helst blir det svårt att kontrollera.
Det blir en ökad tillgänglighet, och som ni vet innebär det ökad konsumtion - särskilt för människor som har problem med alkoholkonsumtionen. Jag är helt övertygad om det, och det är inte bara jag som är det. Om detta handlade om att vi skulle kunna ha gårdsförsäljning och ha Systembolaget kvar - om det skulle gå att förena och om EU skulle förstå oss - skulle jag absolut inte ha något emot gårdsförsäljning.
Då skulle jag vara en tillskyndare av gårdsförsäljning, men så är det ju inte. Så är det inte, och det har utretts. Nu ska det utredas igen, vilket jag tycker är lite onödigt.
Karin Rågsjö (V):
Riksrevisionen har i denna rapport granskat det investeringsstöd som fanns mellan 2007 och 2014. Det var ett statsbidrag som lämnades till byggherrar som skulle bygga särskilda boenden för äldre. Riksrevisionen har undersökt om investeringsstödet var utformat på ett ändamålsenligt sätt. Det visar sig att det finns flera indikationer på att utformningen inte var till fyllest.
Det blir i rapporten också väldigt tydligt att marknaden inte kan tillgodose välfärdens behov och utmaningar och att stödet i detta fall var felriktat; kommunerna kunde inte använda sig av det. Men det har i denna sal alltid funnits en vurm för marknadens lösningar hos före detta Alliansen, speciellt när det gäller bostadspolitiken.
Kommunerna har med nuvarande lagstiftning stora möjligheter att utforma särskilda boenden efter olika behov. Ute i landet kan dock skillnaderna i riktlinjer och handläggning variera väldigt. Vad du får för typ av boende beror på var du bor.
Det är i dag stor brist på olika typer av boenden för äldre. Utvecklingen har inte varit direkt gynnsam. Vi måste ha en samsyn när det gäller nuvarande och kommande behov i kommunerna av olika typer av boendeformer för äldre, för att ibland kunna göra riktade insatser.
Vi vill, fru talman, att regeringen ger i uppdrag åt en lämplig myndighet att göra en ordentlig inventering bland Sveriges kommuner och säkerställa statistik över behovet av särskilda boenden i Sverige. I utredningen ska man också titta på antalet bifall och avslag - något som varierar kraftigt mellan kommunerna - och även på vilka motiv som anges i besluten om avslag.
I Stockholm kan det, fru talman, se väldigt olika ut i de 14 stadsdelarna när det gäller möjligheterna att få ett särskilt boende. Det bör också jämföras i vilken omfattning avslag överklagas - det är det alltid intressant att titta på - och om det finns socioekonomiska skillnader och könsskillnader bland dem som överklagar samt i vilka fall besluten ändras av domstolarna.
Vi måste titta på hur vi ska få igång ett bra byggande, och då måste vi ha en bra grund att stå på. Det har vi inte i dag. Det är inte rimligt, menar Vänsterpartiet, att äldre inte erbjuds plats fast man uttryckligen vill flytta, fru talman. Oro och otrygghet måste också ligga till grund för att få flytta. Så är det inte i dag. Det kan ibland vara väldiga väntetider för att få en plats.
Väntetiderna är alltför långa, inte bara för den äldre utan också för den anhöriga som ibland går in och tar ett orimligt ansvar. Det finns också en ojämlikhet i detta. Har du pengar och är en rik pensionär har du möjlighet att köpa dig ett boende på ett annat sätt. Så ska vi inte ha det. Vi vill se mindre av detta inom äldrepolitiken.
Jag yrkar bifall till reservation nr 7 och avslag på alla andra motioner.
Karin Rågsjö (V):
Jag har en modest fråga till regeringsföreträdaren om den besparing på 90 miljoner som ni socialdemokrater har gjort tillsammans med Miljöpartiet, Liberalerna och Centerpartiet på området psykisk hälsa. Jag måste säga att jag blev lite förvånad.
Det står tydligt angivet i vårändringsbudgeten att pengarna har lagts som ett kapitaltillskott till Apotek Produktion & Laboratorier AB. Jag vet, fru talman, att Ann-Christin har en ansträngd röst nu, men jag hoppas ändå att hon kan svara på hur ni tänkte med de 90 miljonerna.
Karin Rågsjö (V):
Jag tycker att Johan Hultberg är ute och cyklar. Sverige har i åratal haft en ganska skarp folkhälsopolitik riktad mot just rökning. Sverige är unikt i Europa på det området.
Vi har varit superduktiga, och det är inte snusets förtjänst, utan det är tack vare de lagar vi har och det arbete vi har riktat mot exempelvis barn och ungdomar och som vi har varit relativt överens om. Jag tycker att ni är ute på en ganska farlig resa. Nu vill ni göra skillnad på snus och rökning generellt sett.
Vi vet att EU har en helt annan syn på just snuset och menar att det ska vara i paritet med cigaretter. Det är ganska viktigt. Det ni gör nu är att ni kan få igång EU. Det här kan sluta med att man tittar på det här med Sverige och snuset och konstaterar: Ojoj, nu har man gjort någonting här, och det var inte så bra.
Vips, så kan hela snusindustrin stå och hacka tänder - vad vet jag? Men den resan har ni påbörjat och inte vi. Det här är en folkhälsofråga. Vem lyssnar man på då, tycker Johan Hultberg? Lyssnar man på de läkare som arbetar med cancersjuka? Lyssnar man på patientorganisationer?
Eller svarar man när Snuskommissionen ringer och träffar dem sedan? Vi har lite olika hållning när det gäller de här produkterna. Johan Hultberg sa tydligt att det var näringslivet man tog hänsyn till när det gäller detta. Den hänsynen tar inte jag när det gäller folkhälsofrågor. Jag tar rygg på folkhälsan, inte på tobaksindustrin.
Karin Rågsjö (V):
Johan Hultberg drar lite olika växlar av det här. När det gäller hur vi ligger till med rökning i Sverige har det att göra med en lång tradition av idogt folkhälsoarbete. Det vill jag påstå. Sverige ligger långt före länder i övriga Europa, inte i Norden, men exempelvis i Sydeuropa. Där har folk nu slutat röka. De snusar väl inte så jättemycket, vad jag vet.
Du har tagit dina fakta, Johan Hultberg, från tobaksindustrin och Snuskommissionen och allt vad det heter. Jag har tagit mina fakta från de läkare, de professorer och de patientgrupper som berörs av hela tobaksfrågan. Fru talman!
Johan Hultbergs problem i detta tycker jag är att ni nu ser till att marknadsföringen för cigaretter och snus likställs.
Nu kommer man att köra vidare med det här i stället för att ha klara riktlinjer, dra en gräns och förstå att det finns en mycket stor risk att barn och unga som blir utsatta för reklam, marknadsföring, i den här frågan börjar röka och kanske också snusa.
Du kanske ser snuset som en hälsoprodukt - det låter nästan så - men det bästa är väl att så få som möjligt röker eller snusar. Här har vi olika ingångar, och de är ideologiska. Vi har lyssnat på helt olika forskare, tror jag.
Karin Rågsjö (V):
Jag har lite frågor till dig, Michael Anefur, bland annat om rökning på uteserveringar. Du säger att ingen blir speciellt störd av det och så vidare. Har du pratat med Hotell- och restaurangfacket om vad de tycker om det? Älskar de att man röker? Har du funderat på att det på restaurangernas uteserveringar också sitter barnfamiljer?
Barn kan vara väldigt känsliga för rök. Fru talman! Jag tycker att Michael Anefur har en lite aningslös hållning till just rökning på uteserveringar som jag inte riktigt förstår. Det här är nämligen också normerande, fru talman. I andra länder har man prövat detta. Michael Anefur kanske ska ta en sväng till New York för att se hur det fungerar.
Det fungerar alldeles utmärkt, vad jag vet. Dessutom tror jag inte att det skulle skapa problem för restaurangägarna, just för att det är normerande. Alla vet vad som gäller. Jag vet att det var ett fruktansvärt liv när man skulle förbjuda rökning inne på restaurangerna. Det gick alldeles utmärkt.
Är det inte på det sättet att när det gäller folkhälsa ska vi försöka se till att det gagnar just folkhälsan och att barn och andra som är känsliga för tobaksrök slipper den? Fru talman! Detta var mina frågor angående uteserveringar.
Karin Rågsjö (V):
Michael Anefur, det här kan vi träta om länge. Men jag tror att en sådan lagstiftning, som vi kan besluta om i morgon, skulle ha en väldigt normerande styrka. Där finns det också ett stort stöd i forskning, hos läkare och så vidare. Det är nog bra att man lyssnar på dem. Sedan undrar jag, fru talman, en sak.
Michael Anefur och andra har sett till att reglerna för marknadsföring av cigaretter och snus fortsätter att gälla; det är uppenbart. Är inte det ett problem när ni nu går emot förslaget om just marknadsföring? Fru talman! Michael Anefur har också ställt sig bakom att man ska titta lite olika på snus och cigaretter.
Jag håller med dig om att cigaretter är betydligt farligare. Men det finns två frågor som EU granskar väldigt noga när det gäller Sverige, och det är alkoholen, Systembolaget, och snus och cigaretter. Tror inte KD att det skulle bli problem om man släpper igenom det här och om EU blev lite piggare och raskare och ville titta på snuset.
Plötsligt blir snuset ett jätteproblem, som i så fall ni har skapat, och snuset försvinner. Den här lagstiftningen kan låta som att man får köpa snus av skumma typer på Mariatorget. Så är det inte riktigt. Man kan fortfarande köpa snus lite varstans. Det här handlar helt enkelt om att sätta upp gränser för marknaden.
Marknaden är ganska hungrig på att kränga sina varor.
Karin Rågsjö (V):
Detta är ett bra förslag som vi är relativt eniga om. Det handlar om bastjänstgöring för läkare, vilket är en omstrukturering av utbildningssystemet för läkare - från student till specialist. Förslaget är att kraven på praktisk tjänstgöring för att få läkarlegitimation tas bort.
I dag är den praktiska tjänstgöringen ett krav för att man ska kunna få läkarlegitimation, och i stället för den nuvarande strukturen föreslås att ett bastjänstgöringsår införs som en del av det obligatoriska tjänstgöringsavsnittet vid specialisering för läkare.
Detta gäller alldeles oavsett vilket land du har fått din läkarexamen i. Förändringen av den praktiska tjänstgöringen hänger samman med ett förslag om att förlänga och omstrukturera den nuvarande läkarutbildningen, från en femårig utbildning till en sexårig. Bastjänstgöring för läkare Fru talman! Vänsterpartiet välkomnar regeringens förslag. Vi menar att innehållet är bra och att det är bra förändringar. De är hållbara och leder framåt.
Trots att Vänsterpartiet anser att propositionen i stora drag är bra har vi några frågor vi vill förtydliga. Den psykiska ohälsan ökar, och vi behöver fler specialister inom psykiatrin. Det är en bristvara i dag; vi behöver fler psykiatrer. Större kunskap om psykisk ohälsa generellt behövs också, specifikt inom primärvården.
Det är oerhört viktigt om man ska klara psykisk ohälsa inom primärvården, som är första linjens sjukvård.
För att kunna avskaffa den nuvarande obligatoriska tjänstgöringen på psykiatrisk klinik måste det säkerställas att utbildningsmålen i den framtida bastjänstgöringen utformas så att de framtida nylegitimerade läkarna får nödvändig kompetens inom psykiatri och psykisk ohälsa.
Det handlar om att säkerställa hela denna reform och om att kunna arbeta med en fråga som tickar på, det vill säga den psykiska ohälsan. I det liggande förslaget föreslås också att bastjänstgöringen inom primärvården ska omfatta tre till fyra månader. Det anser vi är alldeles för kort tid. Primärvården lyfts fram av alla nu.
Den ska fungera som första linjens sjukvård, där kvalitet och kompetens står i centrum för patienterna. Om vi ska fokusera mer på primärvården behöver även framtidens läkare god insyn i och kunskap om denna. Fru talman! Därför anser Vänsterpartiet att bastjänstgöringen inom primärvård bör omfatta fem till sex månader.
I likhet med Svenska Distriktsläkarföreningen och Svensk förening för allmänmedicin menar Vänsterpartiet att majoriteten av de kunskapskrav som gäller för att uppnå fullgjord bastjänstgöring kan täckas inom just primärvården. Därför bör tiden för tjänstgöring inom primärvården förlängas.
Vi menar att regeringen bör återkomma med ett förslag som innebär att bastjänstgöring inom primärvården uppgår till fem till sex månader. Jag yrkar bifall till reservation 3, fru talman, och avslag på andra motioner.
Karin Rågsjö (V):
Anders W Jonsson tar upp frågan om ojämlikhet. Det är intressant. Detta med jämlikhet har vi ju pratat mest om från vänsterhåll, men det är jättebra att ni på högersidan nu steppar upp och pratar om det. Det är kanske bra att man gör det om man är med som förhandlingsunderlag till en S-ledd regering. Det här handlar också om vinster i välfärden.
Tittar man på möjligheten att få medicin i dag, exempelvis för immunterapi, kan man se att patienter som kan betala 75 000 kronor i månaden kan få denna effektiva cancermedicin. De skickas av sina landsting om de har ekonomi att betala 75 000 kronor i månaden. Så ska vi förstås inte ha det. Det är en fruktansvärd ojämlikhet.
I dag visar flera undersökningar att kvinnor och män med kort utbildning har stannat upp när det gäller medellivslängd. Det är en väldigt stor backlash. Det handlar om ojämlika ekonomiska strukturer. Den debatten kanske vi kan ha någon annan gång, för annars får vi prata om just detta hela dagen.
Detta med farmaceuter handlar om att vi som individer, konsumenter och patienter ska kunna gå in på ett apotek och få professionell hjälp där. Så är det ju inte alltid i dag. Väldigt många farmaceuter hamnar i storstäderna, där det finns en uppsjö av apotek. Herregud, konkurrensen är benhård, och man försöker slå ut varandra på olika sätt. Men man får också följa upp systemet.
När jag specifikt begär att få en läkartid ska jag träffa en läkare. Det är självklart. Om jag får en medicin utskriven som jag inte vet så mycket om vill jag att det ska finnas kompetens bakom disken på apoteket.