Tobias Billström (M):
Jag ska börja med att säga att jag kanske trampade på en öm tå när jag pekade på att retoriken eller diskussionerna i väldigt många kommuner när det gäller sakfrågan faktiskt påminner om den diskussion vi har haft i Vellinge. Det är som Bodil Ceballos sade i sitt första inlägg: Vill man hitta ursäkter för att inte behöva teckna avtal så finns det alltid sådana ursäkter att ta till.
Då kan man alltid hitta undanflykter eller svepskäl. Det är det jag tycker är så tråkigt. År 2006 var vi alla överens om att det dåvarande systemet skulle ändras.
Beslutet fattades i den här kammaren om att vi skulle gå ifrån den tidigare modellen med delat ansvar mellan stat och kommun när det gäller mottagandet till en total uppdelning där staten bara svarade för prövningen och kommunerna bara svarade för mottagandet, eftersom kommunerna var de som ansågs ha den bästa kompetensen i det avseendet.
Det tycker jag är viktigt att framhålla i den här debatten, för det understryker den vikt jag som migrationsminister lägger vid att vi alla försöker bjuda till och göra vårt bästa för att påverka våra vänner ute i kommunerna att teckna de här avtalen. Jag ska själv den 9 december till Fagersta som är en kommun där Vänsterpartiet styr med egen majoritet. De har inte tecknat avtal med Migrationsverket, men nu när Moderaterna har ställt en interpellation tänker de göra det.
Bra! Utmärkt! Vi behöver fler initiativ av den typen, och vi behöver det från alla partier i den här kammaren. Sedan ska jag bara klara ut en sak så att Luciano Astudillo riktigt förstår vad det här handlar om, för jag tycker inte riktigt att han gör det. Jag tycker framför allt att det är lite oroväckande att vi nu för andra gången hör de här påståendena om att hans tillfälliga lösningar ändå skulle vara en lösning. Nej - det var de inte.
Jag sade väldigt tydligt i den tidigare debatten att ingenting av det som Luciano Astudillo föreslår hjälper den akuta situationen. Det var mitt ställningstagande då, och det är mitt ställningstagande nu. Det hjälper inte med fler transitboenden. Det är en temporär lösning. Det hjälper inte att man står här och pratar om att skapa lagstiftning som är tvingande, för det hjälper inte den akuta situationen. Jag har inget emot att den frågan ses över, och nu har vi ju lanserat den här utredningen.
Dessutom tycker jag att det definitivt finns anledning att göra en total översyn av hela systemet som ni lanserade 2006 och som vi alla ställde upp på, eftersom det uppenbarligen har visat sig vara behäftat med rätt stora brister. Det visar inte minst den här debatten. Det riktigt viktiga är att vi försöker förbättra situationen i det läge vi befinner oss i nu. Det kan bara ske genom att fler kommuner tecknar avtal med Migrationsverket. Inget annat hjälper.
Det var mitt tydliga ställningstagande då, och det är mitt tydliga ställningstagande nu. Ulf Nilsson hade en väldigt konstruktiv attityd. Det tycker jag att Bodil Ceballos också hade. Hon gjorde en jämförelse med Gävleborg och att det är problem med det nuvarande systemet.
Det har vi ju exempel på framför allt från Östergötland där man löser frågan ganska smidigt genom att kommunerna tecknar avtal med varandra och sedan tecknar ett gemensamt avtal med Migrationsverket. På det viset kan man komma runt de eventuella hinder som den nuvarande lagstiftningen lägger i vägen för detta. Det kanske är något att fundera över i det här länet också. Jag tycker därför att det är extra viktigt att understryka koordinatorns roll.
Björn Eriksson, som av regeringen har utsetts som koordinator, har en bakgrund som landshövding i Östergötland. Han har sett systemet på nära håll och han har mitt fulla förtroende när det gäller att föra ut modellen till övriga delar av riket så att man snabbt ökar antalet kommuner som tecknar avtal - riktiga avtal, inte avtal om transitboende - med Migrationsverket.