Lars Tysklind (L):
Nu diskuterar vi areella näringar, landsbygd och livsmedel. Man skulle egentligen kunna sammanfatta det med att det handlar om att ge förutsättningar för hela landet att leva. Jag kan konstatera att i och med att riksdagen har fattat ett beslut har Liberalernas förslag till ekonomiska ramar fallit. Det kan man ju vara ledsen för en stund.
Men det innebär att vi redovisar våra ställningstaganden i ett särskilt yttrande, för från Liberalernas sida ser vi trots allt ett stort värde i att budgeten och budgetprocessen hålls samman. I vårt budgetförslag, det stora budgetförslaget, gör vi en del övergripande prioriteringar, vilket är viktigt att ha med sig när man diskuterar varje utgiftsområde. Annars hänger ju satsningarna i luften på något sätt.
Våra huvudsakliga satsningar och prioriteringar handlar bland annat om skolan, företagande, försvaret och om integration. Även polisväsendet och rättsväsendet är prioriterade frågor. Herr talman! Vidare vill jag framhålla att vi i vår budget har en tydlig profil och en tydlig grön skatteväxling.
Den går naturligtvis att utveckla vidare, men vi tycker att vi har startat upp väldigt bra med detta. Det handlar om att växla skatt så att man höjer vissa miljöskatter enligt principen förorenaren betalar, medan man sänker skatt på arbete. I Liberalernas förslag är det jämfört med regeringens förslag nästan 20 miljarder mindre i direkt skatt på arbete.
Men man måste ju växla mot något. I linje med det har Liberalerna ett förslag om en ny läckageskatt, riktad mot övergödning och mot kadmiuminnehållet i handelsgödsel, som naturligtvis påverkar landsbygden på ett eller annat sätt.
Vi har också ett förslag om ett differentierat reseavdrag som är en gynnsam faktor för landsbygden om man ser det strikt på kort sikt. Vidare föreslår vi en avveckling av subventionen av fossila drivmedel och bränslen och höjd fordonsskatt på bilar med höga utsläpp.
Vi har också en del andra förslag, men detta är exempel som jag tycker kan framhållas. Vi kan också konstatera att i Liberalernas budget är det 27 miljarder mindre i utgifter än i den budget som regeringen med stöd av Vänsterpartiet lägger fram. Det är klart att det ställer krav på helt andra prioriteringar.
På utgiftsområde 23 som vi nu diskuterar ligger vårt budgetförslag 200 miljoner lägre än regeringens förslag, som är på 17,2 miljarder. Sedan har vi en del omplaceringar inom budgetramen. Med de satsningar som vi gör handlar det om att vi lägger 100 miljarder mer än regeringen på bredbandsutbyggnaden kopplat till landsbygdsprogrammet.
När det gäller jordbruks- och livsmedelspolitiken är Liberalernas ledstjärna marknads- och hållbarhetsperspektivet, och det framhåller vi i alla sammanhang. När det gäller klimat- och miljökostnader ska även de sektorer som finns på landsbygden i förlängningen bära sina egna kostnader.
Och man ska utnyttja de styrmedel som finns för att få fram både effektiv och klimatsmart teknik. När det gäller den förhoppningsvis kommande livsmedelsstrategin gäller precis samma sak. Där har vi också ett marknads- och konsumentperspektiv. Det måste ju gå att utnyttja den potential som finns i svensk livsmedelsproduktion.
Då handlar det inte om exportstöd eller andra stöd, utan det handlar om att utnyttja de tydliga mervärden som finns i svensk produktion, till exempel bra djurskydd och låg antibiotikaanvändning.
Om jag uppfattade det rätt är Jan-Olof Larsson och jag överens - jag har tidigare inte riktigt känt att Socialdemokraterna går i den riktningen - om att det är efterfrågan som kommer att styra produktionen. Det är i alla fall vår absoluta ståndpunkt i frågan. Herr talman!
Ett hållbart fiske, jordbruk och skogsbruk är också en del av lösningen på dagens klimat- och miljöutmaningar. På så sätt hänger det här väldigt mycket ihop med den debatt som vi kommer att ha nästa vecka om naturvård och miljö. Den kommer också att handla mycket om landsbygden. Herr talman!
Nu har vi diskuterat mycket jordbruk, men landsbygden är ju mer än jordbruk, till exempel fiske. Fiske och fiskprodukter nämndes här vid något tillfälle. Grunden för en levande kust och skärgård är ju att vi har ett hållbart fiske i Sverige.
Vi har en stor utmaning framför oss, också tillsammans med andra länder, nämligen den landningsskyldighet som nu successivt införs enligt det reformerade EU-regelverket. Det bejakar vi alla. Det resursslöseri som har rått inom fisket, där man har slängt matfisk i sjön på grund av kvotsystemet, är naturligtvis helt oacceptabelt.
Men det viktiga i sammanhanget är att vi nu jobbar vidare så att inte de regelförändringar som måste göras i förlängningen missgynnar det kustnära och småskaliga fisket som är det viktigaste i svenska vatten. Med detta avslutar jag mitt anförande.