Erik Andersson (M):
Då hamnar vi ändå i historien. Min utgångspunkt är vad som gäller här och nu: Vad tycker partierna i dag? Där finns inga tveksamheter: Moderaterna står för frihet för alla, både män och kvinnor. Alla människor har samma chans att utvecklas i Sverige; det är vår grund. Vi har också ett sådant system. Men tyvärr - och nu hamnar vi i någon sorts allmänpolitisk debatt - gäller det inte alla i Sverige.
Vi kunde se på nyheterna i går att kvinnor blir trakasserade i våra förorter och att det sker en uppdelning så att de inte får sitta bredvid pojkar i bussen. Det är ett stort problem, och det ser jag som den stora utmaningen när det gäller jämställdheten. Socialdemokraterna ska ha all ära för att de försöker kvotera in kvinnor i börsbolagens styrelser, men det gäller bara ett fåtal kvinnor.
Satsa i stället krutet på de kvinnor som är förtryckta, inte får gifta sig med vem de vill, inte får leka med vem de vill och inte får bli vem de vill! Det är där vi har de stora jämställdhetsproblemen i Sverige, och jag tror inte att en jämställdhetsmyndighet kan göra något åt det. Det handlar om helt andra satsningar, och det är där vi måste lägga in kraften. Annars får vi ett delat samhälle, och det är inte ett bra samhälle. I Sverige ska alla kunna bli precis vad de vill.
På den punkten är vi faktiskt mycket bättre än många andra länder, eftersom vi har betald utbildning och sjyst välfärd som alla kan ta del av och bli precis vad de vill. Jag blir nästan irriterad över att Socialdemokraterna försöker fokusera på en jämställdhetsmyndighet när man i själva verket skulle kunna ha den fasta struktur man efterlyser just på Regeringskansliet. Det hade varit mycket bättre.
Då hade man haft kvar de myndigheter som finns i Östergötland och Uppsala och även i Stockholm, även om frågan jag ställt i dag inte gäller Stockholm, och dessutom Socialstyrelsens uppdrag. Man hade kunnat samla detta på Regeringskansliets jämställdhetsenhet, och det hade varit mycket bättre än att slå sönder verksamheter och se till att människor inte flyttar med till Göteborg.
Det är inget fel på Göteborg, herr talman, men om man inte bor där från början utan har sitt liv någon annanstans är det ganska svårt att flytta dit. Hur kan regeringen garantera att kompetens inte försvinner i samband med denna flytt? Förväntar sig regeringen att folk från Stockholm, Uppsala och Östergötland ska flytta med? Jag tror inte det.
Men riksdagen har ju egentligen inget att säga till om i denna fråga. Regeringen har all makt i världen att inrätta en ny myndighet utan att riksdagen kan förbjuda det, men det kommer som sagt inte att förbättra för de utsatta kvinnorna som behöver hjälp nu. Jag tänker främst på den nationella stödlinjen för kvinnor.
Som den är inrättad i dag, i samarbete med sjukvården, har vi en helt annan sekretess än om den skulle ligga hos en myndighet. Därför är det så viktigt att stödlinjen får vara kvar i Uppsala.
Statskontorets rapport som kom nyligen visar att denna verksamhet har fungerat väl, och slutsatsen är att nuvarande organisation och ansvarsfördelning bör behållas. Visserligen fanns det överlappningar mellan myndigheterna, men det beror i första hand på samordningen på Regeringskansliet, herr talman, och inte på de myndigheter som arbetar för kvinnors bästa.
Där har vi orsaken till problemet, och jag menar därför att det hade varit mycket bättre att samordna detta övergripande arbete på Regeringskansliets jämställdhetsenhet.