Ola Johansson (C):
Åhörare! Alla vi kan nog betrakta oss som konsumenter i lite större eller lite mindre skala. Alla köp som vi inte är nöjda med kan ju inte skyllas på den som vi har köpt varan av. Vi kan inte heller alltid skylla på det sätt på vilket vi lockats till ett köp eller ett avtal om exempelvis el eller abonnemang på telefoni.
För Centerpartiet är det viktigt att skydda konsumenten, men det är också viktigt att se till att den näringsidkare som lever av att tillverka eller köpa in varor eller tjänster till försäljning kan få avsättning för sina produkter. På en fungerande marknad råder det jämvikt mellan dessa parter. Vi ska också minnas att vi alla är konsumenter, även om vi ibland tar på oss rollen som säljare.
I en marknadsekonomi är detta ett samspel där det ska finnas tydliga lagar och regler för hur man får uppträda och när man har rätt att reklamera en vara man inte är nöjd med. Den som har begått ett fel får ta sitt ansvar och ersätta den som har lidit skada. Telefonförsäljningen är ett av de områden där konsumentskyddet måste stärkas. Det bör ställas krav på någon form av skriftligt avtal eller kvittering från köparens sida.
Centerpartiet har länge krävt detta, och vi ser fram emot att äntligen få ta ställning till ett förslag från regeringen i denna fråga. Det har länge funnits en majoritet för skriftliga avtal vid telefonförsäljning. För oss är det viktigt att lagstiftningen inte onödigtvis försvårar där det redan finns en relation mellan säljare och köpare. Det är viktigt att avtalet kan utformas på ett sådant sätt att det är så enkelt som möjligt för båda parterna att ingå avtalet och förstå vad man har kommit överens om.
Den utveckling vi har med en ökande näthandel, där för många unga det första jobbet och den första erfarenheten av försäljning är jobb på ett callcenter med försäljning, telefonintervjuer och annat, gör att kravet på avtal inte ska bli något som för båda parter uppfattas som onödigt regelkrångel. Vi vill inte slå undan fötterna för en hel bransch, men vi vill skydda den svaga parten.
Många är äldre personer som kanske äger en skogsfastighet eller ett mindre företag. Det är viktigt att en ny lagstiftning inte skiljer på privatpersoner och näringsidkare i det här fallet. Många av Centerpartiets olika enskilda motioner handlar om det, men dessa har vi redan fattat beslut om och behandlat förenklat. Jag väljer ändå att nämna det här, som är en viktig fråga, särskilt för många äldre människor på landsbygden. Herr talman! Åhörare!
Det jag vill yrka bifall till i dag är Centerpartiets reservation 2, där vi kritiserar att det i konsumentskyddslagen inte görs någon skillnad på om man köpt eller sålt en brödrost jämfört med om det vore ett levande djur, som till exempel en ridhäst. Enligt konsumentköplagen har man samma rätt att reklamera ett levande djur som att reklamera en död sak, en icke levande vara.
Det säger sig självt att det inte är en rimlig ordning när det är samma sak att köpa ett par jeans eller en smartphone som det är att köpa ett levande djur. Det är också skälet till att många näringsidkare som äger och föder upp hästar ogärna säljer dem till privatpersoner. De vet att köparen med stöd av konsumentköplagen kan åberopa ett "fel" på varan efter sex månader av vanvård eller misskötsel, när det visar sig att djuret inte längre beter sig som det gjorde när köpet gjordes upp.
Det är i de flesta fall enklare att förstå sig på och sköta en brödrost än att sköta en häst. Framför allt är det enklare att påvisa ett fel på den. Det ska därför vara precis så enkelt att reklamera den här brödrosten, men det ska göras en avsevärd skillnad i konsumentskyddslagen mellan den och ett levande djur. Herr talman!
Det är inte bara inom hästnäringen som det här har blivit ett problem, utan det gäller även i högsta grad hundar som säljs av en kennel till en privatperson som inte känner till den specifika rasens behov och egenskaper, inte ger hunden rätt föda, låter den vara ensam eller låter den hamna i situationer där den känner sig otrygg. Hundpsykologer lär ha fullt upp, liksom mannen som kunde tala med hästar skulle ha haft.
I Centerpartiets motioner sägs det en hel del om hur viktig hästnäringen är, vilka summor som omsätts, hur mycket jobb den skapar och vad den betyder för hela landet, och det finns ingen anledning att upprepa detta här. Vi vet att det här är regler som också måste ändras på EU-nivå. Låt oss sträva efter det, samtidigt som vi gör vad vi kan i den egna lagstiftningen, som svar till Mikael Eskilandersson.
Men vi kräver att regeringen tar upp den här frågan till förhandling och tillgodoser de riksdagsbeslut vi har om tillkännagivanden. För tids vinnande yrkar jag inte bifall till Centerpartiets reservation 1. Vi föreslår där att man ska låta reklamationsrätten följa varan, i stället för att den som i dag tillfaller den ursprunglige köparen. Skälen till det är miljömässiga. Vi vill helt enkelt att det även när en vara bytt ägare ska kunna vara möjligt att påvisa ett fel som har uppkommit. Vi lever i ett samhälle där alltför mycket slits och slängs.
Många produkter är inte ens slitna när de slängs utan skulle mycket väl kunna övertas och användas av någon annan. Den som övertar en vara - till exempel den där brödrosten som jag pratade om tidigare - inom sex månader efter att den köptes har alltså enligt konsumentköplagen ingen rätt att returnera varan och få den utbytt, utan måste kasta bort den. Herr talman!
I en ekonomi som är cirkulär och där vi delar på nyttan av varor och tjänster måste lagstiftningen följa med och främja en hållbar konsumtion - därav vår reservation 1. Jag upprepar mitt yrkande av bifall till reservation 2.