KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jonas Andersson (SD):
Jag har länge närt en dröm om att det kommer en tid då vi ska tänka fram politik i stället för att känna fram den - konsekvensanalyser i stället för handhjärtan, ansvar gentemot svenska skattebetalare i stället för skattefinansierad, fåfäng dygdesignalering samt pragmatism och logik i stället för dyra utopier.
Fru talman! Förslagen i den här propositionen innebär fler kryphål, fler lättnader och fler speciallösningar för en grupp utländska vuxna män utan skyddsskäl som för länge sedan skulle ha lämnat Sverige. Det är vuxna, myndiga män enligt alla tänkbara definitioner.
I stället lockades de att stanna kvar och slösa fler år av sitt liv, och de som nu inte klarar dessa lågt ställda krav ska förstås ändå utvisas. Trots alla försök att runda den reglerade invandringen har vi ändå hamnat här - trots handhjärtan och trots utopier. Hela gymnasielagen är en lång, utdragen, tragisk fars, fru talman.
De partier som har stått bakom detta borde skämmas, inte bara inför svenska skattebetalare utan även inför dem man har gett löften som man inte har haft täckning för - de som nu ska flyga hem till sina egna länder. Det här är vad man får när man ska känna fram politik i stället för att tänka fram den.
Det här är resultatet när konsekvensanalyser och logik har fått stryka på foten, fru talman. Eller som den amerikanske nationalekonomen Thomas Sowell har uttryckt det: Problemet är inte att Johnny inte kan läsa. Problemet är inte ens att Johnny inte kan tänka.
Problemet är att Johnny inte vet vad tänkande är; han förväxlar det med känsla. När Sverigedemokraterna säger nej till dagens förslag håller vi de löften som vi har gett våra väljare och det svenska folket. Inför svenska skattebetalare tar vi ansvar för att ordna upp det som andra inte klarar av inom migrationspolitiken.
Jag yrkar därför bifall till utskottets förslag att avslå propositionen i dess helhet. Nej, inga fler amnestier. Nej, inga fler undantag. Nej, inga fler speciallösningar. Nej, inga fler kryphål. Nej, inga fler särregleringar. Nej, ingen mer gymnasielag.
Ett nej ska vara ett nej.
Jonas Andersson (SD):
Centerns flippfloppande inom migrationspolitiken känner de flesta till, med konstant oordning och oreda. Eller flippfloppande inom retoriken, kanske man ska säga. Rent sakpolitiskt handlar det konsekvent om vidöppna gränser, en total brist på kontroll och att oförtröttligt öka invandringen till Sverige till varje pris. Så är det också här, fru talman, även om man kan förledas att tro någonting annat utifrån replikerna från Vänstern och Miljöpartiet.
Centern säger här nej till den smygamnesti som regeringen har föreslagit. Det låter kanske på ytan som ordning och reda. Men faktum är att Centern redan om några veckor, precis som ledamoten Cato har nämnt, med största sannolikhet kommer att rösta fram en ny motorvägsliknande amnesti i och med den ytterst generösa humanitära skyddsgrund som regeringen föreslår.
Jonny Cato har själv bekräftat detta även långt tidigare, i en debattartikel i Svenska Dagbladet i december 2020: "En ny, humanitär grund i migrationslagstiftningen bör formuleras så att den kan omfatta även ensamkommande som inte når upp till kraven för permanent uppehållstillstånd enligt gymnasielagen." Ordning och reda, sa Centerpartiet!
Kan ledamoten Cato kanske kommentera vilka typer av smygamnestier som Centern anser är bäst för att slippa utvisa personer utan skyddsskäl, med oklar identitet, som har fått sin sak prövad enligt alla gängse lagar och regler och skulle ha lämnat landet redan för många år sedan? Vem tycker Centern egentligen någonsin ska utvisas från Sverige enligt den reglerade migration som vi har?
Jonas Andersson (SD):
Sverigedemokraterna tycker att vi ska följa de lagar och regler som finns, och naturligtvis vill vi ha en reglerad invandring, till skillnad från vad Centerpartiet står för med sitt lappande och lagande och den oreda och oordning som man uppenbarligen står upp för här. Jag tror absolut att det är många av dessa ungdomar som har kämpat och slitit. Men att kämpa och slita är inget asylskäl. Att få en andra chans - det här är inte en andra chans.
Det är en tredje, fjärde eller femte chans för många. Och när det gäller arbetsmarknaden är det klart att det är svårt på svensk arbetsmarknad. Det gäller ju alla i dag, även svenska medborgare. Varför ska vi finansiera en undanträngningseffekt? Vi har redan sett i flera kommuner att man har hittat på låtsasjobb för att anställa personer så att de ska få stanna kvar här - för att runda svensk migrationslagstiftning.
Att utvisas när man saknar skyddsskäl är inget straff. Det är en logisk följd av en reglerad invandring. Allt detta lappande och lagande åsidosätter hela idén med en reglerad migration.
Dessutom urholkar det asylrätten om personer som har sökt asyl i Sverige och inte har skyddsskäl ändå ska få stanna. Det är ett urholkande av asylrätten, som Centern står för. Jag förstår inte hur man kan stå och diskutera det över huvud taget. Det var dessutom ingen som tvingade någon att söka enligt gymnasielagen. Det var helt frivilligt.
Man hade kunnat välja att åka hem då i stället, men man lyssnade på de löften som gavs av Centerpartiet och andra. Och nu står vi här.
Jonas Andersson (SD):
I propositionen som vi diskuterar i dag finns det en hel rad nya uppluckringar av migrationspolitiken. Det räcker alltså inte med de nivåer som har cementerats under åren före corona på mellan 20 000 och 25 000 asylsökande. Man vill ha fler. Jag noterar att Rikard Larsson inte nämner någonting om konsekvensanalyser kring detta. Det är också någonting som i princip saknas totalt i propositionen. Fru talman!
Det är inte svårare än så här: Om pulleffekterna ökar för asylrelaterad invandring kommer den asylrelaterade invandringen att öka. Den fråga som Rikard Larsson bör svara på är därför hur mycket den kommer att öka med regeringens förslag och vilka konsekvenser det här kommer att få i ett redan splittrat och segregerat Sverige. Fru talman!
Ju fler incitament det finns för att söka sig till just Sverige, desto större andel kommer att göra det. Exempelvis den nya och vansinnigt generösa så kallade skyddsgrunden är ju ett rent slukhål som pullfaktor. Frågan som ledamoten Larsson gärna får svara på och utveckla är därför: Hur mycket kommer den asylrelaterade invandringen att öka med regeringens förslag?
Vad kommer det att kosta svenska skattebetalare? Hur kommer det att påverka det svenska pensionssystemet etcetera?
Jonas Andersson (SD):
Det här är något revolutionerande. Att den migrationspolitik vi har faktiskt kan påverka antalet som söker sig till Sverige trodde jag var ganska självklart för de flesta. Men jag förstår nu att Socialdemokraterna inte alls förstår det här med push- och pulleffekter. Då kanske det är av den anledningen som migrationsminister Morgan Johansson är den migrationsminister i Sveriges historia som har släppt in flest invandrare till Sverige.
Under de första åren i ministerrollen lyfte han ju inte ett finger för att minska invandringen. Det hände inte förrän man var nödd och tvungen till det. Nu funderar jag på varför man över huvud taget gjorde den ändringen om man inte förstår att det finns ett samband mellan pullfaktorer och antalet som kommer till Sverige. Det låter jättemärkligt, och jag skulle gärna vilja att ledamoten Larsson utvecklade det lite grann och kanske svarade på ytterligare några följdfrågor om det här.
När vi nu får den ökade invandring som vi kommer att få med den här mjäkiga och mesiga lagstiftningen, hur kommer det att påverka samhället? Var ska alla bo? Hur kommer det att påverka bostadsbristen? Över 80 procent av befolkningen i Kista till exempel är av utländsk bakgrund. I Rosengård är det ännu fler. Vad ska man integreras in i när alla svenskar har flyttat ut? Nära hälften av befolkningen i både Botkyrka och Södertälje är utrikesfödd.
Hur ska skolorna fungera om det inte finns någon infödd svensk kvar i klassrummen? Hur ska vården fungera när alla behöver tolk för att prata med varandra? Var finns konsekvensanalysen, och hur ser ledamoten Larsson på det här med pullfaktorer?
Jonas Andersson (SD):
Tack, Fredrik Malm, för frågan! Nej, det är inte rimligt, och det är därför vi har ett medborgarskap som man kan uppnå. Det är inget större problem med det. När det gäller vanliga förlängningar av tillfälliga uppehållstillstånd är det något som i princip ska kunna automatiseras. Man ska i princip bara behöva gå in på nätet en gång vartannat år och göra en förnyad ansökan. Om det inte har uppstått några nya problem eller nya konsekvenser av något slag lär det förlängas ganska enkelt. Jag kan inte se något jättestort problem med det.
Sedan när man har blivit medborgare och uppnår de krav som finns för medborgarskap har man visat att man vill bli svensk på riktigt. Man har visat att man vill ha en samhörighet med det svenska samhället, och man har lärt sig det svenska språket i viss mån. Då har man alla möjligheter att bli en del av den svenska nationen.
Jonas Andersson (SD):
Problemet är att vi har haft permanenta uppehållstillstånd som blivit ett medborgarskap light i stället för det undantag de från början var tänkta att vara. Det har inneburit att människor har fått permanenta uppehållstillstånd i princip omgående när de av olika anledningar har fått rätt att stanna i Sverige. Och det har inte spelat någon roll vad man sedan har gjort - inte ens om man har fuskat sig till det permanenta uppehållstillståndet har det lett till att man blivit av med det.
När man har begått grova brott i Sverige har man inte kunnat utvisas med hänvisning till att man har anknytning; man har ju ändå ett permanent uppehållstillstånd i Sverige. Detta är grundproblemet. Det är inget problem att leva med tillfälliga uppehållstillstånd. Det blir ju ingen skillnad i praktiken. Och som jag säger är sluttanken med detta att vi ska uppgradera medborgarskapet till något som blir viktigt.
Medborgarskapet ska inte vara något som man hittar i botten på ett flingpaket. Om valet står mellan permanenta uppehållstillstånd med krav eller permanenta uppehållstillstånd utan krav är vi naturligtvis för permanenta uppehållstillstånd med krav. Men vi anser att hela figuren med permanenta uppehållstillstånd är problematisk. Det bör vara medborgarskap man ska eftersträva.
Jonas Andersson (SD):
Precis som jag sa i mitt anförande och i ett tidigare replikskifte lever vi inte i ett vakuum. Vi lever i ett Sverige som i dag har väldigt stora problem med splittring, utanförskap etcetera. Det första vi måste göra för att hjälpa integrationen i Sverige är att minska migrationen till Sverige. Dessa problem går inte att frikoppla från varandra.
Det är också den absolut viktigaste integrationsåtgärd som finns. Det är mängder av människor, ofta utrikesfödda - jag drog massor av siffror på detta i mitt anförande - som i dag lever i utanförskap. Deras situation underlättas inte utan tvärtom försvåras den mycket av den oansvarigt liberala politik som bland annat Centerpartiet står bakom.
Vad gäller att ställa krav för att bevilja permanenta uppehållstillstånd blir mitt svar detsamma som jag gav Fredrik Malm nyss. I valet mellan att ställa krav för att man ska få permanenta uppehållstillstånd eller att göra som Centerpartiet vill och bara låta allting gå - med oordning och oreda i hela samhället som följd - väljer vi naturligtvis att ställa krav.
Men det naturliga målet för den som vill stanna kvar i Sverige och göra Sverige till sitt hemland är att bli medborgare.
Jonas Andersson (SD):
Det är en enkel fråga som kan få ett enkelt svar. Exakt hur det ska gå till måste naturligtvis utredas, men utifrån den politik vi för är den rimliga konsekvensen att ett tillfälligt uppehållstillstånd ska kunna räcka för medborgarskap. Naturligtvis ska det vara kopplat till massor med andra krav som tio års vistelsetid i landet, språkkrav, vandelskrav etcetera.
Det är ju inte så att medborgarskapet, som det är nu, ska vara något som man hittar i ett flingpaket, vilket uppenbarligen är det som Jonny Cato förespråkar.
Jonas Andersson (SD):
Jag löper viss risk att bli lite tjatig, som det lätt kan bli när man är fyra som trycker på knappen och vill diskutera en viktig fråga. Jonny Cato undrar: Varför hörde ni inte av er till oss? Jag hade gärna hört av mig till Jonny Cato om jag hade vetat att man i Centerpartiet inte stod bakom sin egen politik och inte var beredda att rösta på den.
Jag hade absolut gärna inkluderat Jonny Cato i samtliga dessa åtta punkter. Är vi överens om sakpolitik ser jag faktiskt inget problem med att samarbeta ens med Centerpartiet. Det känns faktiskt helt okej.
Nästa gång ska jag ringa till Jonny Cato och försöka inkludera honom i ett samarbete om det handlar om politik som är bra för Sverige och där det känns som att vi faktiskt kanske ändå är överens. Jag vill ändå ställa en följdfråga. Nu har alla andra pratat om dessa frågor redan så att alla vet förutsättningarna. Det är väldigt enkelt.
Centern kan om några timmar rösta på ett skarpt lagförslag och förlänga den lag som redan finns - det är inga konstigheter - i stället för att aktivt se till att den upphör.
Men min fråga till Jonny Cato är: Kan ledamoten Cato med gott samvete titta 18-19-åriga tjejer eller killar med utländsk bakgrund i ögonen, unga människor som riskerar att giftas bort med utländska släktingar, och förklara för dem varför Centern inte tar denna chans att faktiskt förlänga en skarp lag?
Varför sätter Centern principer före konkreta resultat? Varför är det så viktigt med detta politiska spel?
Jonas Andersson (SD):
Vad Centerpartiet tycker är tydligt, men vad Centerpartiet gör är en helt annan sak. Sedan säger Jonny Cato också att han på inga villkor är beredd att samarbeta med Sverigedemokraterna, inte ens i sakfrågor där vi faktiskt är överens och där det handlar om att skydda unga tjejer och killar från hedersförtryck och tvångsäktenskap. Detta handlar alltså inte om, som Jonny Cato upprepar flera gånger, att ingen kontaktade Centerpartiet och frågade om detta innan.
Även om vi hade kontaktat Jonny Cato innan hade han ändå satt det politiska spelet framför välmåendet hos unga pojkar och flickor. Jag noterar också att Jonny Cato väldigt nogsamt undviker att svara på den fråga som jag ställde. Jag ställer den därför igen.
Kan ledamoten Cato med gott samvete titta 18-19-åriga tjejer eller killar med utländsk bakgrund i ögonen, unga människor som riskerar att giftas bort med utländska släktingar eller andra, och förklara för dem varför Centern inte tar chansen att förlänga den lagstiftning som finns för att skydda dem mot hedersförtryck och tvångsäktenskap?
Jonas Andersson (SD):
Nu vet vi inte om det här kanske är Morgan Johanssons sista framträdande som migrationsminister. Med all respekt hoppas jag faktiskt det. Det är den migrationsminister som är svensk mästare genom tiderna på massinvandring till Sverige, den minister som inte kan skilja på basala begrepp som invandrare och invandringspolitik.
I dag ser vi resultatet av det med rekordhög arbetslöshet bland utrikesfödda, rekordlåga inkomster bland invandrare, ökad otrygghet, ökat utanförskap, splittring etcetera. Statsrådet sa tidigare att han var stolt över detta. Är han verkligen stolt över vad hans parti har åstadkommit i regeringsställning under så här många år och över vad Socialdemokraterna faktiskt har blivit?
I vårt arbete med vår politik har vi gått igenom massor av socialdemokratisk historik i migrationspolitiken - förslag, förarbeten etcetera från 40, 50, 60- och 70-talen. Det är faktiskt mycket som är vettigt och bra. Man bör kunna lära sig av historien och ta vara på goda idéer som faktiskt har fungerat. Sedan spårade socialdemokratin tyvärr ur på 70-talet, när någon form av internationell solidaritet ersatte den nationella solidariteten och folkhemsbygget.
Vi har alla sett bilderna på Palme och Fidel Castro när de rökte cigarr och Ingvar Carlsson och Robert Mugabe hand i hand. Någonstans gick det uppenbarligen snett, och då följde även migrationspolitiken efter. Om Socialdemokraterna som sitt danska systerparti skulle kunna återgå till en migrationspolitik som är human men samtidigt inte skadlig för Sverige skulle vi säkert kunna hitta viss samsyn.
Min fråga är därför: Vad anser ministern om de danska socialdemokraternas förslag om ökad repatriering och asylcentrum utomlands? Är det en rimlig väg att gå, eller vill han fortsätta att förlita sig på ytterkantspartier som Centern och Miljöpartiet?
Jonas Andersson (SD):
Det är alltid lika roligt att lyssna på statsrådet Johansson. Den retorik han använder är ju sådan som man brukar höra totalitära stater, och vissa bananrepubliker, använda om oppositionen. Jag tycker inte att det är värt att bemöta det. När det gäller att den danska politiken är orealistisk undrar jag om statsrådet har pratat med sin kollega i Danmark, Mattias Tesfaye, om hur orealistiskt detta är.
Jag vet att man inte är bunden till samma konventioner, men samtidigt är det så att man kan ha en viljeinriktning - att man kan vilja ändra på politik även inom EU. Det är inte så att de konventioner och EU-lagar som finns är skrivna i sten, givna av gud eller naturlagar, utan allt går att ändra.
Danmark har trots allt betydligt bättre förutsättningar än Sverige vad gäller utanförskap och arbetslöshet bland utrikes födda och allt annat som är högst problematiskt i Sverige. Men det är klart - Danmark har inte heller tvingats leva med de svenska Socialdemokraternas politik under många år.
I en intervju med Mattias Tesfaye i Aktuellt framstod det som fullt naturligt att danskarna utgår från situationen i Danmark, från danska förutsättningar och från det danska folkets bästa när de formar sin migrationspolitik. Därför undrar jag: Är det för mycket begärt att en svensk regering utgår från situationen i Sverige och från de svenska förutsättningarna - och har det svenska folkets väl och ve i centrum?
Jonas Andersson (SD):
Det här är ett exempel på en debatt som jag är helt övertygad om att allmänheten tycker är mycket märklig och svår att förstå. Det handlar alltså om man ska tvinga människor med utvisningsbeslut att testa sig för covid. I vissa länder vägrar man nämligen att ta emot sina egna medborgare om ett sådant test inte är utfört.
Alltså har vi haft en helt absurd situation, där människor med utvisningsbeslut har kunnat vägra att följa myndighetsbeslut genom att säga nej till ett simpelt covidtest. Att vi inte redan har genomfört det här enkla beslutet påstås bero på den grova integritetskränkning som det innebär att bli topsad i näsan. Här är några andra exempel på liknande situationer som alla brukar acceptera eftersom vinsten för det allmänna är större än den eventuella kränkningen.
Det spelar ingen roll om en bilist vill blåsa i alkomätaren eller inte om han blir stoppad av polisen. Blir han stoppad ska han blåsa. Alternativet blir att följa med för att ta blodprov. Det spelar ingen roll om en tonåring vill sitta kvar och spela dataspel hela nätterna i stället för att mönstra. Har Plikt- och prövningsverket fattat beslut och kallat ungdomen till mönstring och militärtjänst ska han inställa sig. Annars hämtas han av polis. Det spelar ingen roll om någon som återvänder från semester bara vill glida igenom gränskontrollen.
Finns det skäl att kroppsvisitera honom eller söka igenom hans bagage i detalj kommer det att ske med tvång. Svensk lagstiftning innehåller, och har alltid innehållit, mängder av fall där statsmakterna har kunnat ingripa mot en enskild med tvång. Det ska naturligtvis aldrig ske i onödan. Men behövs det så behövs det.
Allt annat vore helt och fullständigt orimligt, så också när det gäller en utlänning som ska avlägsnas från vårt land men vägrar ta det helt och hållet ofarliga covidtest som krävs för att släppas in i hemlandet. Att på det här sättet medvetet förhala och sabotera en utvisning ska naturligtvis inte vara möjligt. Låt oss inte göra det här mer komplicerat än vad det är.
Om ett covidtest krävs för att verkställa en utvisning, då ska ett covidtest tas per omgående. Det finns inget som helst oproportionerligt med det ingreppet. Att vi ens har den här diskussionen känns helt absurt. Det här handlar om vanligt, sunt bondförnuft. Jag yrkar bifall till utskottets förslag, fru talman. Jag vill också göra ett medskick till vilken regering som nu finns på plats under kommande veckor: Agera - helst i går!
Jonas Andersson (SD):
Tack för frågan, Rikard Larsson! Det finns ett gammalt turkiskt ordspråk, tror jag, som lyder "Om min moster hade mustasch så vore hon min morbror". Det är lite grann samma sak här. Det finns ingenting som pekar på att dessa "om" som Rikard Larsson presenterar skulle gå att genomföra i verkligheten. Det finns ingenting som pekar på att asylinvandring skulle leda till bättre finanser inom pensionssystemet.
Tvärtom pekar allt i dag på att detta är en rejäl nettokostnad. Visst, vi kan säga att om min moster hade mustasch och var min morbror och om det kunde bevisas att asylsökande tillförde pensionssystemet 800 000 netto i stället för att kosta pensionssystemet 800 000 netto vore det en bra invandring. Då vore det en betydligt mycket bättre invandring än vad det är i dag. Det finns ingen från Sverigedemokraterna som säger att det inte finns positiv migration - absolut inte.
Det finns bra migration och det finns kostsam migration. Vi ska ha mer av det som tillför, och vi ska ha mindre av det som kostar. Det är en ganska enkel huvudregel.
Jonas Andersson (SD):
Jag tror att Rikard Larsson har missat detta med alternativkostnader, prioriteringar och bortprioriteringar och att det finns en begränsad budget. I den drömvärld där Rikard Larsson och Socialdemokraterna finns verkar det finnas ett ymnighetshorn att ösa ur. En sak kan man säga när det gäller Sverigedemokraterna, och det är att vi alltid kommer att sätta Sverige, svenska väljare, svenska skattebetalare och svenska medborgare i första rummet. Det är de som har valt oss att göra det här jobbet.
Man kan också lita på att Sverigedemokraterna alltid kommer att vilja se ordentliga konsekvensanalyser. Vi prioriterar välfärd till dem som är en del av det svenska samhällskontraktet, om Rikard Larsson känner till det.
Man kan också alltid lita på att Sverigedemokraterna står för en human flyktingpolitik där vi lägger fokus på de mest utsatta, alltså kvinnor, barn och utsatta människor i närområdet - inte på friska, vuxna män som betalar flyktingsmugglare stora pengar för att asylshoppa sig hela vägen till Sverige, som Socialdemokraterna gör.