KBLab/rixvox huggingface dataset:
Hans Wallmark (M):
Försvarsministern finns i kammaren, så det vore fel av mig att inte rikta en fråga till honom. Vi som är intresserade av att stärka Sveriges försvarsförmåga går några intressanta veckor och månader till mötes. Nu kommer Försvarsmaktens budgetunderlag för 2019, Försvarsmaktens årsredovisning av vad som hände 2017, Försvarsmaktens perspektivplan och den så kallade materielbergsutredningen.
Så fort någon från Alliansen påpekar behovet av att tillskjuta mer resurser brukar det avfärdas av regeringssidan som "anslagsbingo". Ändå har vi tillsammans med regeringen medverkat till att det har blivit 10,2 miljarder mer när det gäller själva inriktningsbeslutet, 500 miljoner kronor i vårändringsbudgeten och 22,7 miljarder i 2018 års budget.
Min fråga till försvarsministern är denna: Med allt det vi ser, vore det inte rimligt att Sverige nu ökar sina försvarsansträngningar i riktning mot motsvarande 2 procent av bnp under, säg, den kommande tioårsperioden?
Hans Wallmark (M):
Jag tror inte att det handlar om en tävling, men jag tror att vi som är besjälade av att stärka svensk försvarsförmåga också måste ha insikt om att detta under de kommande åren kommer att kräva ytterligare ansträngningar. Därför menar jag och Moderaterna att det är en realistisk bedömning att vi under, säg, en tioårsperiod måste gå upp i ansträngning till motsvarande ungefär 2 procent av bnp. Min konkreta fråga är då: Är detta en realistisk bedömning som försvarsministern också delar?
Hans Wallmark (M):
Jag vänder mig till försvarsminister Peter Hultqvist. När jag träffar företrädare för Försvarsmakten är de helt absorberade av det man skriver från Försvarsmakten i budgetunderlaget för 2019.
Enkelt uttryckt kan man se att om det inte blir några väsentliga kapitaltillskott och nivåhöjningar under de kommande åren kommer materielsystem att senareläggas, ambitionssänkningar ske, materiel tas bort, grundutbildning reduceras, övningar reduceras, ammunition försvinna, reservdelar försvinna, olika typer av fordon försvinna och vissa livstidsförlängningar inte bli av. Herr talman!
Därför behöver vi under de kommande åren se en trappa uppåt av kontinuerliga tillskott till vår försvarsekonomi. Är Sveriges regering beredd att skjuta till betydande resurser till försvaret under de kommande åren? Är regeringen beredd att i närtid ge besked? I annat fall kommer allt detta att inträffa.
Hans Wallmark (M):
Politik är att vilja, och då måste man vilja något. Jag tror att det är viktigt att man anger tydliga ambitioner för de kommande åren, inte för att försvarsministern ska tillgodose Moderaterna eller oppositionen utan för att Sverige och Försvarsmakten kräver dessa besked. Då går det inte att töva i steget. Moderaterna har lagt fram ett förslag som innebär 18 miljarder i tillskott under de kommande tre åren.
Det blir regeringspolitik vid det regeringsskifte som Sverige behöver.
Hans Wallmark (M):
I dag och de kommande dagarna lär en diskussion föras om huruvida en riksdag har rätt att lägga ett annat budgetförslag än övergångsregeringens. Vi ska kanske inte trötta ut kammaren genom att ännu en gång föra de principiella resonemangen kring det. Min egen syn är att en riksdag inte är av övergångskaraktär, utan vi är sedan september en vald riksdag och har därmed rätt att lägga de förslag vi vill. Fru talman!
Inom detta område är det precis som socialdemokraten Kenneth G Forslund sa - här finns inga stora skillnader. Ska vi vara väldigt ärliga finns det inga skillnader alls, vare sig i nivå eller i fördelning. Därför finns det ingen större anledning att föra en djupare diskussion om det. Det är inte samma sak som att det inte finns stora sakpolitiska skillnader. Detta kommer säkert att visa sig under kommande månader och år, beroende på vilken regering vi får.
Jag hoppas naturligtvis, fru talman, att mitt parti kommer att representera regeringssidan på samma sätt som jag utgår från att de rödgröna partierna tror att de kommer att göra det. Vi får utifrån utfallet föra den sakpolitiska debatten kring detta.
Avslutningsvis vill jag i detta mitt sannolikt kortaste inlägg någonsin i kammaren också uttrycka ett tack varmt tack till utskottets alla ledamöter för en konstruktiv ton som vi ändå har haft under året inklusive detta betänkande. Jag vill även uttrycka ett tack till personal och medarbetare på kansliet som ibland på grund av omständigheterna får arbeta extra intensivt och hårt.
Jag yrkar härmed bifall till utskottets förslag till beslut och tackar ledamöterna och kansliets personal.
Hans Wallmark (M):
Det var någonstans vid 4,45 in i anförandet som jag började höra vad själva betänkandet handlade om, men det kompenserade Björn Söder väl, fru talman, genom att dra över tiden till lite över tio minuter. Jag har två frågor till Björn Söder. Jag tar den första här och den andra i den andra repliken.
Jag tror att det är många som är förundrade över att Sverigedemokraterna valde att använda sitt partis namnteckning under Försvarsberedningens rapport tillsammans med Vänsterpartiet, Miljöpartiet och Socialdemokraterna. Det var ju fyra partier som inte undertecknade Försvarsberedningens rapport: Moderaterna, Centerpartiet, Liberalerna och Kristdemokraterna.
De gjorde det därför att de var uttalat tydliga med att det krävs minst 84 miljarder - motsvarande 1,5 procent av bnp - om man ska genomföra Försvarsberedningens förslag. Miljöpartiet sa att det kan behövas mindre än så. Vänsterpartiet var ärliga och var väldigt tydliga med att behövs betydligt mindre än 84 miljarder. Socialdemokraterna har laborerat med en önskan om att man ska göra prioriteringar i olika paket. Alla distanserar sig från denna nivå. Det är med dessa tre partier Sverigedemokraterna har undertecknat Försvarsberedningens rapport.
Skulle Björn Söder, fru talman, kunna utveckla hur man ser på sin egen namnteckning i ljuset av detta? Jag vill vara väldigt tydlig med att vi från de andra partierna tänker göra allt vi kan för att försöka realisera Försvarsberedningens intentioner när det gäller det militära och det civila försvaret för att bygga ett totalförsvar. Då kommer det att krävas ekonomiska nivåökningar.
För det militära försvarets del handlar det om minst 84 miljarder, motsvarande 1,5 procent av bnp. Det har fyra partier varit väldigt tydliga med. Jag måste ärligen säga att jag tycker att tre andra partier har varit rätt tydliga med vad de vill göra, nämligen någonting som är lägre eller väsentligen lägre. Det är intressant att Sverigedemokraternas namnteckning för partiet finns sida vid sida med Vänsterpartiet, Miljöpartiet och Socialdemokraterna.
Hans Wallmark (M):
De partier som inte undertecknat den tycker att Försvarsberedningens rapport är så bra att den kräver finansiering. Det är vad som skiljer de fyra partier som inte har undertecknat mot åtminstone tre av dem som har undertecknat. Det får Sverigedemokraterna själva fundera kring. Det intressanta i den debatt som varit sedan Försvarsberedningens slutrapport lämnades in är att Sverigedemokraterna konsekvent har ställt sig på Socialdemokraternas sida.
De har ställt de kritiska frågorna till Moderaterna, Centerpartiet, Liberalerna och Kristdemokraterna men inte till de partier som i skrift uttrycker tvivel mot den ekonomiska nivån som är tänkt att behövas för att realisera Försvarsberedningens rapport. Fru talman! Jag har en andra fråga till Sverigedemokraterna.
I reservationen under punkt 6 om Nato skriver man: "Det är därför viktigt att Sverige inte ingår i en militär allians som kan rubba balansen i vårt närområde". Den typen av argumentation utvecklade också Björn Söder i sitt anförande. Innebär det inte att ni flyttar ansvaret för svensk säkerhetspolitik och svenska säkerhetspolitiska överväganden från Sveriges riksdag och den här kammaren till någon annanstans?
Det är rädsla för hur någon annan ska resonera, agera och hantera som gör att man tvekar. Fru talman! Björn Söder betecknade Nato som en trofast vän. Det är också ett problem. Ett antal partier och ett antal politiker tror, hoppas, önskar och vill att Nato skulle kunna agera för svensk räkning om någonting riktigt illa skulle hända och en väpnad konflikt. Men man kan inte veta. Fru talman! Det är därför som det är så kuriöst.
Man säger att man kan tänka sig ett försvarsförbund med ett land men avvisar ett samarbete med 29 andra länder som ger bindande försvarsgarantier och gemensam försvarsplanering. Hur går det ihop, fru talman?
Hans Wallmark (M):
Det var nog inte bara fru talmannen som uppskattade Håkan Svennelings anförande. Även jag gjorde det. Jag tycker nämligen att det är fräscht att få höra denna typ av vänsterretorik. Jag tror att många socialdemokrater delar Håkan Svennelings synpunkter men inte vågar ge uttryck för dem.
Jag tror, kanske beklagande men ändå, att han är representativ för en bredare vänsterkrets än den som alltid kommer till tals, och därför är det viktigt att lyssna på Håkan Svenneling - fast han har fel. Fru talman! För det första kan vi konstatera att Nato är en försvarsallians för gemensamt försvar när någon har blivit angripen. Håkan Svenneling använde ordet "krigsorganisation". Han får gärna använda sådan retorik, men det är felaktig retorik.
Sedan konstaterar Håkan Svenneling att Nato ska komma hit och tala för Sveriges riksdag. Det är inte heller riktigt sant. Natos parlamentariska församling, alltså motsvarande Natoländernas fullmäktige inklusive partnerländer som Sverige, kommer att hålla sin session här, motsvarande fullmäktigesammanträde. Fru talman! Vi öppnar upp riksdagens sal för andra sessioner. Jag tror att Håkan Svenneling har deltagit på Nordiska rådets session här i kammaren.
Det är alltså inget konstigt. Jag tror att även Ungdomens riksdag hålls här. Jag skulle inte heller beskriva den som en krigsorganisation. Så visst öppnar vi upp Sveriges riksdag för olika former av sammankomster, även om det ska göras med sparsamhet och noggrannhet. Nato är en viktig samarbetspartner för Sverige. Fru talman! Håkan Svenneling säger att det kommer att demonstreras när Nato kommer hit, och det tycker jag att man kan göra.
Det är därför vi har ett försvar, nämligen att försvara demokratiska rättigheter såsom demonstrationsrätten. Dock tror jag kanske inte att det kommer speciellt många. Jag noterar att när man demonstrerade mot den så kallade krigsövningen Aurora 2017 var det 60 demonstranter i Göteborg. Det kom 60 000 personer till Gärdet 2017 för att se den svenska försvarsmakten visa upp sig.
Hans Wallmark (M):
Jag är glad att Håkan Svenneling nyanserade sin position. Nu erkänner han att detta är en session som vi ska ta emot i Sveriges riksdag på samma sätt som vi gör med till exempel Nordiska rådet, vilket är en korrekt beskrivning. Sedan kan vi naturligtvis ha olika synpunkter på Nato, och det är alldeles uppenbart att det finns ett svalg mellan den åsikt som Håkan Svenneling och Vänsterpartiet tillsammans med Sverigedemokraterna uttrycker och den som jag intar. Fru talman! Jag måste dessvärre göra Håkan Svenneling ledsen.
Jag tror inte att man kan se den där glidningen mot ett Natovurmande från Socialdemokraterna som beskrivs. Jag önskar att man kunde se det, och jag kan absolut ge Håkan Svenneling rätt i att man kan se en förändrad retorisk modell som används av Sveriges socialdemokrater. Den typ av ståndpunkt som Håkan Svenneling ger uttryck för finns i allra högsta grad inom Socialdemokraterna men kommer egentligen inte så mycket till offentligt uttryck.
Däremot är partiet i grunden fortfarande lika monumentalt emot ett svenskt Natomedlemskap som Vänsterpartiet, Miljöpartiet och Sverigedemokraterna. Möjligtvis är argumenten emot lite blandade, men det är ett distinkt block. Jag önskar att jag skulle kunna få se den där glidningen mot en moderat Natouppfattning hos Sveriges socialdemokrater. Det är ingen udda uppfattning.
Socialdemokrater när den, bär den och lever den i länder som Tyskland, Nederländerna, Spanien, Danmark och Norge. Därför är det väldigt konstigt att de socialdemokratiska kamraterna är de enda som resonerar precis som vänsterpartierna gör i många av de europeiska länderna.
Jag är glad också över att vi i alla fall kan förenas i en sak, fru talman, och det är glädjen och stoltheten över att 60 000 svenskar slöt upp på Gärdet i samband med försvarsövningen Aurora 2017, som jag tror att Vänsterpartiet betraktade som en krigsövning, då mångfalden i svenskt försvar visades upp. Skillnaden mellan Vänsterpartiet och Moderaterna är att jag och Moderaterna vill betala för Sveriges försvar.
Hans Wallmark (M):
För ungefär en timme sedan ställde jag tre frågor till Socialdemokraterna. Jag tycker inte att jag har fått något direkt svar på dem, så jag tänker upprepa dem här var och en. För det första: På vilken nivå är den politiska viljan hos Socialdemokraterna? Fru talman! Socialdemokraterna säger att Moderaterna ska finansiera så mycket. Det har varit argumentet de senaste åren. Varje gång vi har föreslagit mer pengar till försvaret - och det har vi gjort - har det sagts: Anslagsbingo!
Det har ni sagt trots att detta har blivit till överenskommelser som Socialdemokraterna sedan har anslutit sig till. Det sas så även om den budget som riksdagen biföll i december, och det är exakt de nivåer och den ekonomi som är försvarets ekonomi för 2019, 2020 och 2021 enligt det så kallade 73-punktsprogrammet. Socialdemokraterna har en tendens att avfärda Moderaterna och sedan med tiden göra Moderaternas ekonomi till sin.
När det gäller Försvarsberedningen är grunden för oss den säkerhetspolitiska analysen - det blir sämre - vilken försvarspolitisk inriktning som behövs och ekonomin. Om nu Socialdemokraterna tillstår att det behövs 84 miljarder men sedan ändå i interna budgetförhandlingar har för avsikt att ge mindre undrar jag bara, fru talman: Vad är det man ska ta bort? Varför vill man inte berätta vad man ska ta bort?
För det andra: Socialdemokraterna hävdar att vi som är för ett svenskt Natomedlemskap är lite glättiga. På vilket sätt skulle vår glättighet skilja sig från socialdemokratisk säkerhetspolitisk syn i Nederländerna, Spanien, Tyskland, Norge eller Danmark? På vilket sätt skulle vi vara mer kärnvapenkramande än socialdemokraterna i just de här länderna?
För det tredje: Diskussionen om det så kallade kärnvapenförbudet har pågått under lång tid. När har regeringen för avsikt att leverera sitt svar på frågan om man är för eller emot?
Hans Wallmark (M):
Först och främst är det inte roligt att mötas av sina egna korrekta argument, som Kenneth G Forslund återger alldeles korrekt. Denna beskrivning av skillnaderna mellan hur Moderaterna och Socialdemokraterna förhåller sig till Nato håller jag helt med om, för jag har själv sagt detta.
Däremot vill jag understryka att jag inte delar synpunkten att det skulle finnas en glättighet hos oss partier i Sveriges riksdag som argumenterar för ett svenskt Natomedlemskap. Jag skulle säga att vi intar samma åsikt som normala socialdemokrater i ett antal länder som jag räknade upp - icke kärnvapenbärande länder som Tyskland, Spanien, Nederländerna, Norge och Danmark.
Det andra är att hur många gånger Moderaterna eller den breda allmänheten än ställer frågor till Socialdemokraterna om ekonomisk nivå för Sveriges försvar väljer partiet att ducka eller undvika frågan.
Vi är väldigt tydliga: Om man gör en säkerhetspolitisk analys som säger att det blir ett försämrat läge och att en väpnad konflikt i vårt närområde inte kan uteslutas, om man säger att det är denna försvarspolitiska inriktning som behöver göras och att det kommer att kräva ungefär 84 miljarder eller minst 1,5 procent av bnp, då blir man svaret skyldig om man inte vill tillföra de här resurserna. Vad är det man ska ta bort? Varför vill man inte berätta det? Fru talman!
Det mest illustrativa exemplet på detta var när regeringens finansminister i en tidningsartikel för en tid sedan resonerade som så att det här förstår ju vilken tioåring som helst: Man måste välja, bio eller godis. På vilket sätt är Sveriges säkerhet att välja mellan bio och godis?
På vilket sätt är de nivåer vi moderater föreslår delar av en anslagsbingo?
Hans Wallmark (M):
Angelika Bengtsson uppehöll sig inledningsvis kring Norden och EU. Först vill jag bara konstatera att vi i takt med att den svenska EU-opinionen blir alltmer positiv till medlemskapet och att de som ivrar för ett svenskt utträde minskar också har sett en förändring av Sverigedemokraternas åsikt om EU. Jag tillhör dem som försöker hålla en konsistent, sammanhållen linje. Jag tycker likadant alldeles oavsett hur opinionen har förändrat sig.
Fru talman! Därför tror jag att det är viktigt att vi från riksdagens talarstol slår fast att det inte finns något motsatsförhållande mellan ett fördjupat nordiskt samarbete och ett svenskt EU-medlemskap. Tvärtom skulle jag vilja säga att många av de frågor som man på nordisk grund har försökt lösa under många år har fått sin lösning tack vare att länderna har varit medlemmar i EU.
Det är också värt att komma ihåg att tre av Nordens fem medlemsstater är medlemmar i EU. Tre av Nordens fem medlemsstater är också medlemmar i Nato. Därför skulle jag vilja ställa en liten avslutande fråga med anledning av att brexit togs upp. Jag förstod inte riktigt om Sverigedemokraterna tycker att det är bra eller dåligt att Storbritannien lämnar det europeiska samarbetet.
Jag skulle vilja veta lite grann om hur man från Sverigedemokraternas sida ser på det försvars- och säkerhetspolitiska samarbetet som en konsekvens av att det mycket tråkiga kan inträffa, nämligen att Storbritannien lämnar EU. Det är ändå en väsentlig och betydelsefull försvarspolitisk samarbetspartner, inte minst nordiskt. Därför skulle det vara intressant att höra lite grann om Sverigedemokraternas syn på detta.
Hans Wallmark (M):
Då ställer jag en mer konkret fråga. Kan vi vara överens om att det nordiska samarbetet faktiskt också har underlättats och fördjupats tack vare det svenska EU-medlemskapet, det danska EU-medlemskapet, det finländska EU-medlemskapet och inte minst tack vare att Norge är en så oerhört nära allierad till EU? Fru talman! Angelika Bengtsson sa att brexit inte har blivit så lyckad som vi hoppats på.
Tyvärr, fru talman, tror jag att det har blivit precis så illa som många har befarat. Därför får man glädjas åt att de partier som tidigare har haft en EU-kritisk inställning, eller en direkt EU-fientlig inställning, ändå har kommit till viss sans och balans.
Jag tror att det är viktigt att vi utifrån ett nordiskt perspektiv slår fast att allt som innebär att vi så nära som möjligt ska kunna ha ett fördjupat samarbete och en samverkan med Storbritannien, alldeles oavsett om man väljer att lämna unionen eller inte, är i vårt nordiska intresse. Fru talman! När det gäller det försvars- och säkerhetspolitiska samarbetet tror jag att vi borde fördjupa det ytterligare i Norden.
Jag menar också att det nordiska samarbetet på försvars- och säkerhetspolitikens område långsiktigt skulle vinna på ett svenskt Natomedlemskap. Det försiggår också en sådan diskussion i Finland, men det får detta land avgöra. Vi borde också knyta Storbritannien närmare till de olika former av försvars- och säkerhetspolitiska samarbeten som har utvecklats. Jag nämnde Nordefco, och jag nämnde det nordisk-baltiska samarbetet.
Framför mig ser jag just att vi med Norden som grund fördjupar den så kallade nordiska gruppen - Norden, Baltikum, Polen, Tyskland, Nederländerna och Storbritannien. Fru talman! Det är möjligtvis detta som är skillnaden mellan att ha ett internationalistiskt och utåtriktat perspektiv och att ha ett mer inåtvänt perspektiv.
Hans Wallmark (M):
Statsrådet önskade delegationen till Nordiska rådet varmt lycka till, och det tror jag att den tar till sig och tackar så väldigt mycket för. Jag tror till och med att delegationen önskar lycka till tillbaka. Man vet ju inte i vilken egenskap statsrådet dyker upp i vecka 44 vid sessionen i Stockholm. Det kan hända mycket, fru talman, och det vore väl inte fel om vi kunde ha statsrådet som svensk EU-kommissionär.
I så fall är hon nog hjärtligt välkommen till Nordiska rådets session i Stockholm. Jag har några frågor. Först vill jag ta upp detta med digitaliseringen, 5G och att ta fram en handlingsplan. Pyry Niemi berörde säkerheten i sitt anförande. Jag tror att det är centralt och skulle bara vilja fråga hur mycket detta har kommit in i diskussionen när det gäller nordisk 5G. Det är ju alldeles uppenbart att flera länder nu diskuterar den hotbild som finns från andra länder.
Där har även den svenska regeringen initierat ett arbete för att man av rena försvars- och säkerhetsskäl ska kunna undvika vissa leverantörer. Det hänvisas också till att man ska ta fram fleråriga strategiska prioriteringar och olika former av visioner. Det tycker jag i grunden är bra. Dock undrar jag om statsrådet och regeringen har reflekterat över hur man förankrar det. Det är en sak att komma överens om det, men ska man sedan förelägga det för parlamenten i de olika länderna eller ska det vara i Nordiska rådet?
Erfarenheten är ju just nu, fru talman, att det inte förankras någonstans. Jag har själv nämnt exemplet med Nordefcos visionsplan. Den är utmärkt, men den har inte förankrats i Nordiska rådet och är inte förankrad i respektive nations parlament. Avslutningsvis utgår jag från att regeringen har för avsikt att komma tillbaka till Sveriges riksdag när det gäller en arktisk strategi.
Då vill jag också bara påminna om att det vore bra om man hade ett bredare grepp om den - inklusive säkerhetsaspekterna, som börjar bli alltmer påtagliga i Arktisområdet.
Hans Wallmark (M):
Jag håller helt med om att det är bra att vi har en nordisk dimension när det gäller 5G-utbyggnaden. Jag tror att Norden kan komma väldigt långt. Det finns en ambitiös vision från de nordiska regeringarnas sida. Vi är helt eniga på den punkten. Dock finns det en fara om man bara gör det till teknik. Det har vi sett till exempel med den ryska gasledningen Nord Stream 2. Det är inte bara teknik, det är inte bara en ledning, lika lite som det bara är en teknisk lösning när det gäller 5G.
Det finns hela tiden den här säkerhets- och försvarsaspekten. Därför tror jag att det är viktigt att vi lyfter den i den nordiska debatten, precis som vi gör i den nationella debatten. Jag önskar att vi har en gemensam, koordinerad och pågående utbyggnad av 5G men att vi inte bortser från de säkerhetspolitiska hot som också ligger i det. Sedan håller jag med om att det är bra att dessa visioner finns.
Jag vet också att statsrådet har deltagit i möten med bland annat Nordiska rådets delegation. Det är dock en skillnad mellan det stängda sammanträdesrummet och den öppna kammardebatten. När man tar fram den här typen av gemensamma visionsdokument mellan flera länder är det lätt hänt att det faller mellan stolarna. Det förankras inte i respektive parlament, men det förankras inte heller i Nordiska rådet.
Möjligtvis träffar man några parlamentariker i stängda sammanträdesrum, men det är inte samma sak som att ha en publik, allmän och generell debatt som allmänheten och medierna kan följa. Därför vill jag ändå, fru talman, betona vikten och värdet av att lyfta en del saker från det stängda sammanträdesrummet till den öppna debatt som vi för här i kammaren. Det är min uppmuntran.
Sedan lämnade ju statsrådet en cliffhanger, fru talman, om att hon skulle berätta någonting centralt om det arktiska samarbetet och den arktiska strategin. Då tror jag att hon kommer att säga att riksdagen självklart ska få möjlighet att diskutera den arktiska strategin.