Hillevi Larsson (S):
Jag vill börja med att yrka bifall till reservationen. Jag vill även nämna att det finns ett särskilt yttrande där vi slår fast att vi vidhåller vårt krav att regeringen ska presentera förslag till ny skuldsaneringslag, så att riksdagen hinner fatta beslut före mandatperiodens slut. Den här frågan har dragits i långbänk, och den är väldigt viktig för de överskuldsatta.
Det är just om de överskuldsattas situation som jag ska prata om i dag. Det här är ett stort problem. Man räknar med att ungefär 400 000 människor i Sverige är överskuldsatta. När det gäller denna siffra kan man också räkna in de berörda familjerna runt omkring. Väldigt många får sina liv förstörda. Det finns också ett bortfall. Det är svårt med exakta siffror.
Men det finns beräkningar på att det är mellan 30 och 50 miljarder kronor i form av produktionsbortfall. Människor som är skuldsatta skulle kunna arbeta. Det är även sjukskrivningar som gör att det blir ett ekonomiskt bortfall, alltså sjukskrivningar till följd av överskuldsättning. Hur hamnar man då i överskuldsättning?
Vi har väl alla någon gång sett Lyxfällan på tv. Det finns en myt om att det är så man hamnar i skuldfällan, och det förekommer naturligtvis. Men forskningen visar att de vanligaste orsakerna till överskuldsättning är att man drabbas av olycka på olika sätt i sitt liv, till exempel genom arbetslöshet, sjukdom, skilsmässa, konkurs eller dödsfall i familjen.
Det är alltså väldigt tragiska händelser som kan få som konsekvens att man dessutom blir överskuldsatt. Man kan också se att det framför allt är de som inte har marginaler som drabbas av överskuldsättning, inte i första hand höginkomsttagare. En försämring av privatekonomin kan få dramatiska konsekvenser för den som har en låg inkomst och saknar marginaler.
Det jag vill slå ett slag för är att man ser över hela kreditsystemet och gör det mer ekonomiskt och socialt hållbart. Vi lever i dag till stor del i ett kreditsamhälle.
Den gamla tesen om att den som är satt i skuld är icke fri är det inte så många som lever efter, utan en stor del av svenska folket är skuldsatt på ett eller annat sätt, även om det inte automatiskt betyder att man är överskuldsatt och inte kan betala sina räkningar. Men detta finns såklart latent ju fler som är skuldsatta. Vi skuldsätter oss i förhållande till bostäder med bostadslån och utbildning med studielån.
Många skuldsätter sig när de konsumerar; man lånar alltså till konsumtion. Samtidigt är det konsumtion som får hjulen att rulla i samhället, men det kan ha sitt pris för den enskilde om han eller hon hamnar i skuldfällan och inte kan betala sina skulder. Det som krävs är att man reglerar kreditmarknaden.
Det har tillsatts en utredning på uppdrag av riksdagen, alltså genom ett tidigare tillkännagivande, om att se över de överskuldsattas situation och kartlägga problemet med hur många som är drabbade, inte minst hur många barn och unga som berörs, och vilka åtgärder som kan vidtas.
Det är dock inte så tydligt i detta uppdrag att se över kreditsystemet som en lösning på det hela, och jag tror att det är väldigt svårt att komma till rätta med de här problemen om man inte även ser över kreditsystemet.
Man kan se att det i dag är väldigt förmånligt för dem som lånar ut pengar och även för dem som driver in skulderna och väldigt oförmånligt för den enskilde som hamnar i överskuldsättning. Det är bara ett fåtal som får skuldsanering, och det är ett jätteproblem för dem som inte får det. Vi har väldigt många evighetsgäldenärer som har en skuld som säljs vidare.
Skulderna preskriberas så småningom, men det är möjligt att återuppliva en skuld som är preskriberad, alltså att köpa upp en gammal skuld och göra den levande igen, vilket innebär att man kan jaga människor livet ut med denna skuld. Om vi jämför med till exempel Finland har man där infört absolut preskription, vilket innebär att det finns en yttre tidsgräns som innebär att man inte längre kan återuppliva en gammal skuld.
På så sätt kan den skuldsatte äntligen bli fri. Vi har även regler i Sverige som gör att inkassobolag till och med kan få en ekonomisk förmån vid handel med skulder. Det går till så att ett inkassobolag köper upp en mängd skulder som de sedan försöker driva in så långt det går.
Sedan kan de sälja de skulder vidare som de inte lyckats få in, och då kan de göra skatteavdrag för mellanskillnaden. Det är alltså ett väldigt förmånligt system, och det innebär också att man kan fortsätta att jaga de överskuldsatta. Man kan till och med säga att det delvis är på grund av de regler vi har i dag och som gör att man kan hålla skulder levande som vi har evighetsgäldenärer som aldrig blir fria.
Det är också så att även om man har betalat in sin skuld så dras den av mot räntor och avgifter som kan vara orimligt höga - egentligen rena ockerräntor. Det kan till och med vara räntor på hundratals procent, och det innebär att risken är att skulden bara minskar lite grann när den skuldsatte betalar in, eller att den till och med ökar till följd av de räntor som tickar på.
Detta är naturligtvis väldigt negativt för den enskilde som aldrig kommer loss och bli fri. I slutändan kan man till och med få betala mer än man från början hade i skuld, men det är också väldigt negativt för samhället i form av sjukskrivningar och produktionsbortfall. De människor som är överskuldsatta mår verkligen inte bra. Vi kan inte bara se ohälsa, utan vi kan också se en hög andel självmord jämfört med ett genomsnitt av befolkningen.
Människor drivs alltså till och med till döds av de här skulderna. När man ser över de här frågorna får man inte glömma bort kreditsystemet som är väldigt gynnsamt för dem som lånar ut och driver in pengar och väldigt ogynnsamt för den enskilde.
Där ska vi såklart ta till oss förslag som kommer upp i debatten om hur man kan förbättra det här och inte minst titta på exempel från andra länder där man har löst det på ett annat sätt. Vi är ett av de länder i världen som är värst när det gäller detta att man kan bli evighetsgäldenär och aldrig komma ur det. Det tycker jag inte är en bra placering för Sverige, och det är inget som gynnar vårt land.
Avslutningsvis vill vi vidhålla att man måste se över själva kreditsystemet. Det är någonting som fattas i de utredningar som hittills är tillsatta. Man måste helt enkelt reglera kreditmarknaden och få ett ekonomiskt och socialt hållbart kreditsystem för att komma till rätta med situationen.
Förutom att det är en allmän långbänk från regeringen när det gäller dessa frågor måste det upp till debatt. Balansen mellan den överskuldsatte och dem som försöker driva in skulden är i dag en obalans till nackdel för den överskuldsatte och till nackdel för samhället.