Anders Borg (M):
Luciano Astudillo undrar vad jag har för underlag för de här besluten. Jag vill ändå läsa upp vad Luciano Astudillos regering i sin budgetproposition konstaterade i den här frågan: För en arbetsgivare med en lönesumma över 852 000 kronor per år påverkas inte marginalkostnaden för arbete och därmed inte heller sysselsättningen. Skattebortfallet till följd av avdraget för de sistnämnda utgör en dödtidskostnad för åtgärder.
Sedan konstaterar jag att man föreslår att arvs- och gåvoskatten ska tas bort. En del av denna lättnad ska finansieras av företagssektorn. Det är ungefär samma argument som vi har använt för att göra detta. Det är alltså den minst effektiva sysselsättningsåtgärden som Luciano Astudillo argumenterar för. Här angriper han vår ungdomslättnad på 10 miljarder. Jag måste säga att jag är väldigt glad att Luciano gör det.
Varje gång han står i riksdagens talarstol och angriper lättnaden tar han ett steg närmare att bedriva en valrörelse där varje ung människa ska veta att en socialdemokratisk regering betyder att man fördubblar arbetsgivaravgifterna. Vi såg i tidningen i dag att unga människor har framtidsoptimism i Sverige och tror på möjligheten att få jobb i större utsträckning än tidigare.
De kommer från Socialdemokraterna varje dag i valrörelsen att få höra att skatterna ska höjas - dubbelt så höga skatter för unga människor, dubbelt så svåra villkor att få arbeta. Luciano gör den nästan häpnadsväckande logiska saltomortalen när han angriper en ganska ineffektiv åtgärd, säger han, för att införa den mest ineffektiva åtgärden. Hur skulle den ganska ineffektiva över huvud taget kunna konkurrera med den mest ineffektiva?
Han angriper oss för att göra riktade nedsättningar i en debatt där han själv argumenterar för andra riktade nedsättningar. Det här är en logisk saltomortal av en klass som man får beundra.
Å ena sidan angriper man oss för en minimal skattehöjning som ska finansiera viktiga skattelättnader och å andra sidan glömmer bort att man själv förordar skattehöjningar för företagare på 20 miljarder, 20 miljarder i skattehöjningar som ska drabba Svenskt Näringslivs medlemmar. Låt oss titta på resultaten. Sysselsättningen ökade första kvartalet med 88 000.
Vi fick i dag på morgonen ny statistik från Ams. Det är 31 636 personer färre i arbetslöshet och anmälda till a-kassan. Det är 16 203 fler nyanmälda lediga platser, en uppgång sedan förra veckan.
Det här är naturligtvis till viss del ett resultat av konjunkturen, till viss del ett resultat av att den svenska modellen fungerar väl och till viss del ett resultat av att regeringen för en politik som gör det mer lönsamt att anställa, som förstärker drivkraften att arbeta och som gör att människor vill komma tillbaka. Nu tar Luciano upp det finanspolitiska rådet.
Där talar man om betydande sysselsättningseffekter av de åtgärder vi föreslår, och inte vilka åtgärder som helst utan exakt de åtgärder som Luciano Astudillo tänker driva sin valrörelse på att ta tillbaka. Rådet säger att arbetslösheten med en socialdemokratisk a-kassa skulle öka med någonstans mellan 1⁄2 och 2 procentenheter. Det är den effekt som våra förändringar har gett, och det är dem ni vill ta tillbaka. Åtgärd för åtgärd ska de ju rullas tillbaka med återställare.
Rådet säger att jobbavdraget minskar arbetslösheten. Sammantaget kanske sysselsättningen ökar med 2 procent, 90 000 personer. Det ska ni ta tillbaka. Det här sammantaget leder till att det är 20 000, 30 000, 40 000, 50 000, 60 000 eller 70 000 personer som ska förlora jobben med en socialdemokratisk regering. Det återstår naturligtvis att reda ut. Men det är bra att Luciano tar till sig auktoriteten i Finanspolitiska rådet. Det måste ju vara det absolut bästa skälet till att inte rösta på en socialdemokratisk regering.