KBLab/rixvox huggingface dataset:
Hans Stenberg (S):
Jag hoppas verkligen att det görs en ordentlig och allsidig bedömning av den här frågan. Om man gör det är jag övertygad om att Viskan vinner i sammanhanget. Det är den största öppna anstalten i regionen. Den har den överlägset bästa beläggningen enligt siffrorna för de anstalter som finns i regionen.
Kvaliteten är också den överlägset bästa i regionen. Det vore märkligt om man skulle bortse från regionchefens bedömning. Det inte utan att det slinker in en liten misstanke.
Generaldirektören har varit på besök på en av de andra anstalterna i regionen. Efter det blev det tydligen en ändring i inriktningen. Så tycker inte jag att det ska få gå till. Det måste vara fakta som avgör vad som gäller. Jag skulle vilja ta upp en annan aspekt också. Viskananstalten ligger i en liten inlandskommun - Ånge.
Det är en av de absolut största arbetsplatserna på orten. Om man lägger ned den anstalten blir de här människorna - den personal som har jobbat där, varav de flesta i många år - förmodligen erbjudna jobb i Härnösand eller Östersund eller på någon annan av Kriminalvårdsstyrelsens anstalter.
Problemet är bara att de ligger långt utanför pendlingsavstånd. Oftast är man två i familjen som behöver ett jobb. Ofta kan det vara svårt för den andra parten att bryta upp från sitt jobb och flytta. Dessutom kan vi tänka på hur bostadsmarknaden ser ut på de här orterna. Om man sitter i en villa är den i princip osäljbar, särskilt i dessa tider.
Om man ser detta i en anställds perspektiv upplever man naturligtvis att arbetsgivaren, staten, sviker sitt ansvar om man lägger ned anstalten. Man har en verksamhet med hög kvalitet. Personalen har gjort ett mycket bra jobb. Nu riskerar människor att förlora jobbet därför att staten har misskött det löpande underhållet av fastigheten.
Det måste kännas bittert för de anställda som har hamnat i den situationen. När det gäller krisen i bilindustrin i Västsverige har representanter för regeringen uttalat sig väldigt skarpt och tydligt om arbetsgivarnas ansvar i sådana här situationer trots att det i det fallet handlar om företag som faktiskt är konkursmässiga.
Därför vill jag fråga var arbetsgivaransvaret finns i det här sammanhanget om det skulle bli så att Viskananstalten läggs ned. Det kan ju inte bara vara privata arbetsgivare som ska ta ansvar. Det här är en aspekt som jag tycker ska finnas med, men det är inte huvudspåret.
Jag anser fortfarande att Viskan är den största anstalten med den högsta kvaliteten och den bästa beläggningen. Regionchefen har gjort en gedigen utredning och en tydlig bedömning av att detta är den enhet som man ska satsa på i regionen bland de öppna enheterna.
Jag hoppas verkligen att justitieministern noga följer ärendet och ser till att det blir sakligt hanterat framöver.
Hans Stenberg (S):
Allt det som justitieministern säger nu om att det är viktigt att se till kvaliteten i verksamheten och förbättra resultaten känns oerhört rätt för Viskans del.
Man har bra utbildningsplatser, och man har i många sammanhang framhållits som ett föredöme när det gäller verksamhet riktad mot den som döms för sexualbrott eller relationsrelaterade brott. Viskan ligger inte på en stor ort, och det kan faktiskt vara en fördel i vissa sammanhang.
Det finns kommunikationer, men de är inte alltför lätt tillgängliga. Har någon dömts för relationsrelaterade brott kan det vara en fördel för den part i familjen som har blivit utsatt för våldet att man inte finns alldeles intill och lättåtkomligt.
Jag hoppas att den här debatten har gjort att ministern har fått upp ögonen ytterligare för den här situationen. Jag hoppas verkligen att ministern noga följer detta så att det blir sakligt hanterat framöver.
Tittar man på de långsiktiga effekterna och bortser från kortsiktiga investeringskostnader är jag övertygad om att Viskananstalten är den öppna anstalt i Region Norr som är väl värd att satsa på i framtiden.
Gör man en sammanhållen ekonomisk bedömning och en sammanhållen bedömning för att få goda resultat och kvalitet i Kriminalvården är det rätt att satsa på Viskananstalten.
Hans Stenberg (S):
Jag vill börja med att tacka justitieministern för svaret, även om det känns lite märkligt att få svar av henne i frågan. Jag ställde en fråga till näringsministern om Specialfastigheters roll i sammanhanget. Beatrice Ask och jag har tidigare haft en interpellationsdebatt om just Viskananstalten. Det var egentligen en principdiskussion om Specialfastigheter jag ville ha.
Bakgrunden till att jag ställer interpellationen är naturligtvis att Viskan är nedläggningshotad som anstalt, trots att man har en hög kvalitet på det man gör och har visat bra resultat i verksamheten under senare år. Regionchefen har gjort en utredning över olika öppna anstalter i regionen.
Han konstaterar klart och tydligt att Viskan är den anstalt som är bäst lämpad att satsa på framåt. Det är den anstalt som har de bästa förutsättningarna i regionen, ger ett bra resultat och har en verksamhet helt i enlighet med målen för verksamheten. Nu är ändå anstalten hotad.
Det beror egentligen på en enda sak, nämligen att Specialfastigheter har ett märkligt sätt att räkna på. Man räknar oerhört högt på renoveringskostnaderna, nämligen nio gånger högre än vad löntagarkonsulterna har kommit fram till. Man gör en helt annan bedömning av renoveringsbehovet än vad personalen och löntagarkonsulterna gör.
Man räknar lågt på investeringsbehovet vid en eventuell flytt. Det allvarligaste i sammanhanget har varit den attityd som Specialfastigheter har visat mot personalen och kommunen, som har velat ta upp en diskussion om frågan.
Kommunen menar att man i kommunal regi kan göra en ombyggnation och förvalta fastigheterna på ett betydligt billigare sätt. Men Specialfastigheter vägrar att föra en seriös diskussion med kommunen. Specialfastigheter anser att om Viskan blir nedlagd kan kommunen ta över fastigheterna.
Men då är det ingen större vits att ha dessa fastigheter i en liten glesbygdskommun. Det är ett oerhört arrogant agerande som inte passar ett statligt företag. Detta är anledningen till att jag ställde frågan till näringsministern. Nu har ministern överlåtit frågan till justitieministern.
Därför måste jag ställa frågan till henne även om det inte är hennes specialområde: Vad kommer regeringen att göra för att ha en seriös diskussion och dialog med kommuner som vill diskutera frågor som kan vara viktiga för kommunen, även om de inte bedöms viktiga för rörelseresultatet i Specialfastigheter?
Hans Stenberg (S):
Jag har inte alls någonting emot att debattera den här frågan med justitieministern - det är bara trevligt.
Att samla alla fastigheter inom kriminalvårdsområdet i Specialfastigheter kan nog vara klokt på många sätt, men det förutsätter ett professionellt agerande, inte bara när det gäller själva fastighetsförvaltningen utan också i bemötandet gentemot medborgarna och deras företrädare i kommunerna exempelvis.
Jag ser det beteende man har visat mot Ånge kommun i det här sammanhanget som helt oacceptabelt. Beatrice Ask säger att man försöker analysera så att det blir rätt hyresnivåer, rätt investeringsnivåer och så vidare.
Men det känns onekligen väldigt märkligt när Specialfastigheter slänger ur sig att det finns ett investeringsbehov på ungefär 300 miljoner. För det första tyder det på att man har eftersatt underhållet på ett skandalöst sätt under många år.
För det andra blir det desto märkligare när personalen över huvud taget inte kan förstå att behovet skulle vara så stort och när den löntagarkonsult som man har anlitat, och som på ett seriöst sätt har gått igenom det här, kommer fram till ett investeringsbehov på 36 miljoner.
Det blir alltså 11-12 procent av det som Specialfastigheter hade förutsatt, så där mellan tummen och pekfingret.
Jag vill nog fundera lite grann över detta: Hur ser justitieministern på frågan, om man bedömer att Specialfastigheter dels gör onödigt höga investeringar, dels gör orimliga hyresförändringar i anslutning till de här investeringarna?
Det är väldigt lätt att i ett stort bolag göra en generell hyresnivå per kvadratmeter över hela landet, men kostnadsläget ser ju väldigt olika ut i olika delar av landet. Värdet på fastigheterna är helt olika, och arbetskraftskostnaden i sådana sammanhang är också väldigt olika i olika delar av landet.
Är det då möjligt för Kriminalvårdsstyrelsen att anlita en annan hyresvärd, om exempelvis kommunen i det här fallet skulle kunna tillhandahålla fastigheterna till ett bättre pris? Sedan har det nämnts regionalpolitiska skäl, och de är också viktiga. Man har ju visat bra resultat på Viskananstalten.
Viskan är en av tre anstalter i landet som vänder sig till det klientel som nu sitter på Viskananstalten, och det är dessutom en grupp som justitieministern själv i sitt regleringsbrev har sagt att man ska prioritera åtgärder för.
Då känns det väldigt märkligt om man skulle lägga ned Viskan med hänvisning till orimliga investeringskostnader.
Hans Stenberg (S):
Justitieministern tar upp att ett ökat användande av fotboja kan minska behovet av anstaltsplatser. Det kan nog stämma. Fotboja är ett väldigt bra instrument i många sammanhang. Men just när det gäller personer som är dömda för sexualbrott, kvinnofridskränkning och liknande är det nog på sin plats att en rätt stor del av straffet avtjänas på sluten anstalt.
Brottet har ofta begåtts i hemmet, och då är det ingen bra lösning att finnas i hemmet med fotboja. Regeringen vill nu göra en särskild satsning på åtgärder som riktar sig mot just den typ av brottslingar som finns på Viskananstalten. Vi har på Viskan en verksamhet som har haft en väldigt positiv utveckling.
Man har väldigt kompetent personal. Vi har bara tre anstalter i landet som är specialinriktade på den här typen av klientel.
Därför känns det jättekonstigt om man nu ska lägga ned den verksamhet som regionchefen själv bedömer som den bästa regionen, och det är konstigt att denna nedläggning görs baserat på uppblåsta beräkningar av renoveringskostnaderna.
Om man lägger ned Viskan ser jag en uppenbar risk dels för ett sämre resultat i verksamheten i och med att man drar på sig ökade kostnader, dels, och framför allt, för att man långsiktigt drar på sig mycket dyrare samhällskostnader. Jag tror inte att justitieministern anser att det är rimligt. Därför har jag ett stort hopp om att Viskan ska kunna leva vidare även framöver.
Hans Stenberg (S):
Jag börjar med att tacka infrastrukturministern för svaret. Precis som Per Svedberg sade var det väntat. Svaret från ministern gick ut på att det är väldigt viktigt med en väl fungerande trafik, men det är inte regeringens ansvar att se till att det fungerar. Det är marknaden som ska lösa det.
Det är inte något häpnadsväckande svar från den här regeringen. Avregleringar tycks vara lösningen på allt. Avregleringar, privatiseringar, skattesänkningar och - det är den nya ingrediensen - att flytta över kostnaderna till kommuner och landsting i stället för att staten tar dem, det är den standardmedicin som används.
Ibland uppträder regeringen ungefär som en läkare som skriver ut recept innan diagnosen är ställd. Hur vore det att försöka analysera var problemet ligger innan man bestämmer sig för vilken lösning som hjälper?
Det är helt uppenbart för alla som ägnat en stund åt detta att det stora problemet när det gäller tågtrafiken och den samlade lönsamheten är bristen på kapacitet. Det är för trångt på spåret. Därför får vi ideliga förseningar. Mot det hjälper inte avregleringar.
I dag hade vi en genomgång i trafikutskottet med SJ:s ledning, utredaren Jan Brandborn och representanter för den privata tågoperatören. Det framgick tydligt att en avreglering inte hjälper mot trängseln på spåret.
Det ryms inte fler tåg på spåret i rusningstid.
Jag tvivlar starkt på att det finns något större intresse från privata företag att köra på de lägre trafikerade avgångarna om man inte har ett sammanhållet system så att man håller ihop de högtrafikerade avgångarna med de lågtrafikerade.
Risken är uppenbar att en avreglering i stället skapar ännu större problem med ännu sämre trafikutbud. Vi kommer säkert att få en konkurrens om de mest attraktiva avgångarna. Man kan jämföra med flyget. Vad har vi fått för utveckling där? Alla vill köra på de mest attraktiva tiderna, medan ingen vill köra på de mindre attraktiva tiderna och ingen behöver ta ansvar.
Vad som behövs för en bättre tågtrafik, en fungerande tågtrafik på Ostkustbanan på sträckan mellan Sundsvall och Stockholm, är en förbättrad kapacitet på Ostkustbanan. Där gör regeringen oerhört lite.
Det görs vissa insatser, men den stora insatsen från regeringen i infrastrukturpropositionen var inte att satsa på järnvägen utan att flytta pengar från järnväg till väg. Vi skulle behöva ett bättre underhåll på banan.
Som ägare av det företag som i dag i stort sett har monopol på trafiken och av allt att döma även framöver kommer att vara den dominerande aktören på sträckan måste man utöva ett aktivt ägarinflytande. Jag tvingas tyvärr konstatera att regeringen inte vill kännas vid frågan.
Hans Stenberg (S):
Åsa Torstensson är besviken över att inte alla här hyllar järnvägen. Men jag gillar järnvägen. Det är därför som jag vill att den ska fungera. Varje vecka åker jag tåg. Tyvärr har vi, framför allt till följd av överbelastning på spåren, situationen att vi har fått längre restid, sämre punktlighet och sämre turtäthet. Så ser det ut.
Det måste vara ganska förvirrande för dem som lyssnar på debatten och som hör Åsa Torstensson påstå att hon har ökat Banverkets anslag med 35 procent. Man kan så klart plocka ut enskilda siffror enskilda år och låtsas att det inte finns någon inflation i landet. Då kan man säkert åstadkomma sådana siffror.
Men verkligheten är att man inte ens har inflationsskyddat anslaget.
Jag återkommer lite grann till det som Åsa Lindestam tog upp, nämligen att den förändring i tidtabellen som SJ genomförde vid årsskiftet genomfördes på ett sätt som jag aldrig tidigare under mina 18 år i Sveriges riksdag varit med om. Nästan varje år sker olika tidtabellsförändringar.
Det där har alltid skett i samråd eller i varje fall i en dialog med berörda länsstyrelser och kommuner. Men helt plötsligt behövs inte det. Jag påstår direkt att regeringen som aktiv ägare av SJ har ansvaret att se till att dialogen sköts även fortsättningsvis.
Vilka signaler har man fått från regeringens sida när man helt plötsligt överger ett handlingssätt som tillämpats i väldigt många år? Jag skulle vilja höra, Åsa Torstensson, om man har haft någon dialog med SJ om hur det ska jobbas gentemot kommuner och landsting. Det är faktiskt regeringens ansvar.
Jag återkommer också till grundproblemet i hela situationen och till statsrådets svar. Problemet är kapacitetsbristen. Den är det stora grundproblemet.
Det som gör mig bekymrad är att regeringens enda svar är avreglering, något som faktiskt riskerar att förvärra situationen. En avreglering är ett hot; därmed kan det bli ännu trängre på spåren. Man får bekymmer med var tågen ska ställas när det blir flera entreprenörer och så vidare; det finns en hel del att fundera på där.
Dessutom har det ju gjorts en utredning innan man genomförde det här. Man har tillsatt en utredare, Jan Brandborn, som själv förespråkar en avreglering av järnvägen. Men också han är oerhört bekymrad över hur regeringen nu vill genomföra detta, nämligen genom att auktionera ut tåglägen.
Det gynnar framför allt billiga trafiklösningar och missgynnar bra trafiklösningar. Genom ett auktionsförfarande riskerar man att få en ännu sämre tågtrafik. Jag slutar med det jag började med: Tågtrafiken är framtidens transportsystem. Vi behöver en mycket väl fungerande tågtrafik.
Men då kommer det att krävas ordentliga satsningar på infrastrukturen och också en aktiv styrning från regeringen; annars får vi aldrig det system som vi så väl behöver för framtiden.
Hans Stenberg (S):
Jag konstaterar att jag inte har fått något svar från statsrådet på frågan om vilka signaler regeringen har gett till SJ när det gäller att hålla en dialog med länsstyrelser, berörda kommuner och näringsliv när man ändrar tidtabellen. Vad är det som har hänt som gör att man helt plötsligt frångår en gammal beprövad arbetsmodell?
Sedan säger Åsa Torstensson att man nu planerar att låta kommuner och landsting vara med och finansiera den här typen av kollektivtrafik.
Det känns oerhört positivt för en Sundsvallsbo som nyss har varit med om att kommunen har beslutat att gå in med 250 miljoner för att få till stånd ett statligt vägprojekt och som nu dessutom kommer att få ta över ansvaret för Midlanda flygplats.
Ett av grundmotiven till att den inte behövs ur ett nationellt perspektiv är att man har bra järnvägsförbindelser. Jag konstaterar att med regeringens nuvarande investeringstakt på Ostkustbanan kommer vi inte att ha någon väl fungerande tågtrafik på den sträckan de närmaste 20 åren i varje fall.
Som jag sade förut: Avregleringen tycks vara regeringens patentlösning. Jag ser en stor risk med det här, för det finns inte förutsättningar för att få till stånd en fungerande marknad. Det måste det finnas om man ska avreglera. Det är brist på spår, och det är till och med brist på el till tågen som ska gå där.
Dessutom tänker regeringen införa ett nytt system som faktiskt inte är provat någonstans i världen som det ser ut nu, samtidigt som man tänker slå ihop Banverket och Vägverket och skapa en helt ny myndighet som ska administrera denna helt nya ordning. Det är en jätterisk att det blir kaos i tågtrafiken i stället för en bättre fungerande trafik.
Hans Stenberg (S):
Jag vill börja med att tacka justitieministern för svaret, men jag måste säga att jag känner mig väldigt besviken över att ministern väljer att vara helt passiv i den här frågan. Hon väljer att bara se på vad som händer. Jag har haft anledning att följa verksamheten vid Viskananstalten under ett antal år.
Dels är det en viktig arbetsplats i en grannkommun till den kommun där jag bor, dels har anstalten genom åren varit föremål för översyn. Det har hängt ett visst nedläggningshot över den av och till. Den 8 maj var jag därför där på ett besök för att orientera mig om läget och träffa personalen. Då fick jag en liten kalldusch.
Precis när jag kom fram till anstalten fick de fackliga representanterna på anstalten besked om att det hade tagits fram ett beslutsförslag inom myndigheten som handlar om nedläggning av verksamheten från den 31 december. Det är en ganska kort tid dessutom. Det här kändes verkligen som en kalldusch.
Jag tycker att det under den process som har varit har kommit fram så starka fakta som talar för att man ska behålla den här anstalten. Jag hade förväntat mig att det skulle bli ett annat utfall. Jag hade förväntat mig att man skulle gå igenom den rapport som regionchefen tog fram för något år sedan som visade att det här är en av de öppna anstalterna som man skulle satsa på i regionen.
Jag hade faktiskt hoppats att det skulle leda till att anstalten skulle bli kvar. Det känns också märkligt att man pratar om nedläggning av en så här pass stor anstalt samtidigt som man, enligt Kriminalvårdens egna prognoser, räknar med en ganska rejäl platsbrist de kommande åren.
Man talar om att det behövs ytterligare 1 900 platser fram till 2012. Därför undrar jag om inte justitieministern är det minsta bekymrad för att den här platsbristen blir ännu värre om Viskan läggs ned. Man kan naturligtvis invända att detta är en öppen anstalt, och det är ingen platsbrist när det gäller öppna anstalter.
Jag förstår nästan att justitieministern har tänkt säga det, men Viskan är fullbelagd. Det klientel man vänder sig till, med en verksamhet huvudsakligen inriktad på sexualbrott och relationsrelaterade brott, är inte så lätt att vårda på andra öppna anstalter.
Risken är uppenbar att dessa i stället hamnar på slutna anstalter till en mångdubbelt högre kostnad per plats. Jag upprepar frågan till ministern: Är inte ministern orolig för att detta förvärrar platsbristen?
Hans Stenberg (S):
Justitieministern ser inte platsbrisen som något problem. Det känns lite märkligt. Så sent som i förra veckan tog vi beslut om ytterligare straffskärpningar, och det här är en process som har pågått i ett antal år. Det finns en klar och tydlig tendens att vi skärper straffen.
Det torde rimligen leda till att vi behöver mer plats på våra fängelser, och det är väl därför man har tagit beslut om utbyggnad av ett antal nya fängelser. Det här handlar om en öppen anstalt, och det borde finnas en strävan att använda den typ av kriminalvård som är billigast och effektivast.
Det är en öppen anstalt där man faktiskt har lyckats göra det man normalt sett måste ha en sluten anstalt till därför att det är svårt att blanda olika fångkategorier.
När man då lyckas med det och lyckas göra det kostnadseffektivt med bra resultat, och när man har program som ska utvärderas om någon månad känns det väldigt konstigt och omotiverat att man drämmer till och stänger. Det som retar mig mest är när man blåser upp kostnaden för renoveringsbehovet av de här lokalerna.
Jag har varit på plats och tittat själv. Jag är i och för sig ingen byggkonsult, men jag har jobbat i byggbranschen i väldigt många år. Att man skulle behöva ha de enorma investeringskostnaderna för att få den här anstalten i gott skick förefaller mig fullkomligt orimligt.
Jag konstaterar bara att den löntagarkonsult som också har tittat på boendet kommer fram till en kostnad som är en niondel av vad Kriminalvårdens egna beräkningar visar. Det är någonting som inte stämmer med de beräkningarna.
Om man gör den här nedläggningen är det säkert troligt att man på kort sikt sparar pengar. Men det är en stor risk att man får sämre resultat i verksamheten, och långsiktigt är jag övertygad om att det blir dyrare för samhället. Det finns en aspekt till som vi inte har talat om hittills men som staten och regeringen faktiskt borde tänka på.
Här får vi i och för sig en minskad lokalkostnad för Kriminalvården, men lokalerna finns kvar i statlig ägo, dock med en annan statlig huvudman än Kriminalvården. Vem ska ta ansvar för dem? Jag garanterar att det inte finns någon kö av hyresgäster i Ånge som ska ta över de här lokalerna! Man flyttar kostnader mellan olika konton. Det är en mycket tveksam besparing, som jag ser det.
Personalen som jobbar på Viskananstalten kommer att erbjudas jobb i Härnösand eller Östersund framöver. I Östersund finns ingen anstalt klar att flytta till, men i Härnösand finns det numera en färdig, i stort sett i vart fall. Det kommer att vara oerhört svårt för de här människorna att pendla. Det är väldigt långa avstånd för många av dem.
De är helt orimliga. Jag har pratat med personer som kommer att få åka 27 mil om dagen till och från jobbet. Det kan man inte begära av folk.
Hans Stenberg (S):
Kriminalvårdsstyrelsen måste få ta sitt helhetsansvar, säger ministern. Det är just här som resonemanget går snett, för det är inte Kriminalvården som ska ta helhetsansvaret. Det är regeringen. Kriminalvården kan bara ta ansvar för kriminalvården, men regeringen har faktiskt ett ansvar för hela statens verksamhet.
Ministern säger att man inte ska lägga sig i. Då avsvär man sig det ansvar man faktiskt har att se helheten, att se effekterna i samhället och att se de totala ekonomiska konsekvenserna som i det här fallet är uppenbart negativa. Birgitta Sellén säger att det skulle vara ministerstyre om regeringen ingrep här. Struntprat!
Regeringen är i sin fulla rätt att ge direktiv åt olika myndigheter, men man måste göra det som regering, inte som enskild minister. Vi gjorde det exempelvis i samverkan mellan Socialdemokraterna och Centerpartiet när det gällde försvarsnedläggningen i Sollefteå. Vi gav myndigheter direktiv om att förlägga verksamheter dit. Det kan man mycket väl göra.
Jag tycker att de fakta som talar för Viskananstalten är så pass klara och tydliga att det finns anledning för regeringen att agera i den här frågan. För de anställda på anstalten måste det kännas fruktansvärt. Man har gjort ett mycket bra jobb på anstalten. Man har sett till att ha hög kvalitet på verksamheten. Man har jobbat kostnadseffektivt.
Och belöningen för det är nedläggning. Och det här sker i en liten inlandskommun samtidigt som en annan statlig verksamhet nyligen har beslutat att också lägga ned sin verksamhet samma dag som anstalten Viskan stängs. Det är här jag menar att regeringen måste ta ett helhetsansvar.