Leif Pettersson (S):
Tack, fru minister, för svaret även om det inte gör mig mycket klokare. Ministern försöker gömma sig bakom myndighetsutövning i en fråga som i högsta grad är politisk. Det politiska ansvaret kan aldrig delegeras, inte heller i det här fallet. Det är på regeringens förslag som riksdagen fattat beslut om att konkurrensutsätta flygledartjänsterna.
Det är regeringens förslag att vem som helst som uppfyller kraven ska kunna få utföra dessa tjänster. Det är regeringens ansvar att detta i mitt tycke dåliga och inte särskilt välövervägda förslag nu genomförs. Endast ett fåtal länder har på detta sätt öppnat för marknaden inom flygledningen. Bara det borde vara en väckarklocka.
Inte ens Margaret Thatcher kom på idén att privatisera flygledartjänsterna. Länder i vår omgivning och inom EU ser möjligheterna att effektivisera verksamheten utan att privatisera. Dessutom är det som nu håller på att genomföras, det så kallade Single European Sky, viktigt att ha i åtanke, även om det är långt kvar innan det är fullt genomfört.
Det dröjer länge innan vi ser resultatet av det fullt ut. Flygledartjänster är ett område som kräver stor samordning, ett område som därför lämpar sig synnerligen illa för privatiseringsexperiment. Vi har sett en rad sådana experiment de senaste åren, och långt ifrån alla är lyckade. Det finns även på ministerns område en del sådana exempel. Jag kan inte säga att mitt parti är utan skuld i den frågan, men det gör inte att vi behöver upprepa misstagen.
Dessutom måste jag lägga till att vi i Sverige har en samordnad flygledning, samordnad mellan civil flygtrafik och militär flygtrafik. Enligt ministern vore det fullt möjligt att exempelvis ett norskt, ett amerikanskt eller ett ryskt företag skulle kunna utföra dessa tjänster, bara de uppfyller villkoren. Det är det svar jag har fått.
Finns det då inga betänkligheter från den sittande regeringen att de militära flygledartjänsterna hamnar under en Natoflagg eller en rysk flagg? Uppenbarligen inte, bara man följer reglerna. Privatisering och konkurrensutsättning går före. Det skulle vara bra om ministern kunde redogöra för hur försvaret ser på den här frågan.
Eller är det så att den högra handen inte vet vad den vänstra gör, att försvaret i det här fallet har blivit totalt överkörda av ideologiskt betingad privatisering? Än så länge har inte lagen fått några större konsekvenser. Det är bara i ett fall som en privat svensk aktör fått upphandlingen.
Ett företag som i en av de ledande positionerna har Jan Carlzon, den förre SAS-chefen, vann upphandlingen som avsåg Växjö, Örebro och Västerås. Men när man skulle överlåta verksamheten i Västerås till denne private aktör satte sig personalen på bakhasorna. Det gick inte att komma till ett förhandlingsresultat.
Det har nu fått till följd att den gamla utföraren kommer att köra verksamheten som underentreprenör till det privata företaget. Det verkar som om hela denna så kallade reform lider av en rad problem - illa genomtänkt och som det verkar illa genomförd. Problem av den här karaktären kan i sin förlängning naturligtvis äventyra även flygsäkerheten.
Om nu regeringens våta dröm går i uppfyllelse och flygledartjänsterna läggs ut på en rad olika operatörer, såväl svenska som utländska, kommer man då att kunna garantera raka flygvägar, något som är oerhört viktigt för flygets miljöpåverkan? Kommer det inte i något läge att uppstå kommunikationsproblem? När ett företags hemligheter riskerar att avslöjas för konkurrenterna kan man då i alla lägen lita på att inte företagets bästa går först?