Mikael Eskilandersson (SD):
Jag börjar med antalet poliser. Visst är det bra att man ökar antalet poliser, men jag vill påstå att oppositionen och mitt eget parti i högsta grad har varit drivande för att få fler poliser. Jag tror att vi har tjatat om fler poliser sedan vi kom in i riksdagen 2010, och redan innan dess tjatade vi om att det behövdes fler poliser. Det är bara ett sent uppvaknande från regeringen att komma på att det kanske skulle behöva utbildas lite fler poliser.
Att rånen mot butiker minskar är ju, som jag sa, till stor del på grund av vad butikerna själva gör. De tar bort kontanter och ser till att skydda sig, så att det inte finns någon anledning att råna dem. Detta avspeglar sig minst lika mycket i statistiken som att det skulle vara så att det har blivit väldigt mycket tryggare för butikerna. Samtidigt ska man komma ihåg att personrånen inte har gått samma fina utveckling till mötes, utan där har vi ett helt annat problem.
Sedan är det intressant att man alltid plockar ut och jämför med ett år för typ tio år sedan, då det var en väldigt hög siffra, i stället för att jämföra med hur det var på 40-, 50- eller 60-talet. I ett lite längre perspektiv är det ju sällan en särskilt gynnsam utveckling.
Jag vet att Morgan Johansson har ett favoritcitat, att för 30 år sedan var antalet som dog av dödligt våld betydligt högre än i dag. Men det beror ju på att vi i dag springer runt med mobiltelefoner och kan larma väldigt snabbt om det händer någonting. Dessutom har sjukvården blivit mycket bättre på att hantera skador.
Bakåt i tiden, på 80-talet, var det inte alla som hade mobiltelefon. Därmed var det större risk att hinna förblöda om man utsattes för någon form av våld. Det finns annat som regeringen skulle kunna göra. Att en butik inte redan i dag kan stänga ute personer som upprepat stjäl i butiken är för mig jättemärkligt.
I stället tvingas personalen stå och titta på medan kriminella plockar på sig de varor som de aldrig tänkt betala för. För att personalen inte ska drabbas av våld från de kriminella får de oftast rådet att inte konfrontera den som stjäl eller snattar, särskilt när det är kända kriminella. Samhället viker sig för kriminaliteten. Tyvärr är det många affärer som inte ens orkar anmäla längre, för de upplever att det ändå inte händer någonting.
Straffskärpningar är bra, och vad jag vet har mitt parti alltid stått bakom alla straffskärpningar som vi har infört i den här kammaren. Oftast har vi dessutom velat gå betydligt längre och ha ännu hårdare straff. Men det i sig räcker knappast när brotten inte ens utreds och ofta läggs på hög, trots att det borde finnas tydliga bevis.
En sak som man definitivt också borde ta tag i är att de som väl blir dömda utvisas. Bara 60 procent av de icke folkbokförda i Sverige dömda 2010-2014 för mord eller dråp utvisades, 40 procent utvisades inte.
När man kan begå så extremt grova brott som mord och dråp och ändå inte bli utvisad undrar jag vad man ska behöva göra för att bli utvisad. Bara 30 procent av dem som begick grov misshandel utvisades, till exempel. Det är extremt låga siffror. Nu är de från 2010-2014, så de är sedan några år tillbaka, men det ser inte mycket bättre ut i dag.