Jan Björklund (L):
Gustav Fridolin beskriver detta med en överenskommelse på ett väldigt märkligt sätt. Anta att två parter ska komma överens om något och från början har två helt olika uppfattningar. Då måste man ge och ta, enas någonstans i mitten och kompromissa. Det betyder att ingendera parten får fullt ut som man själv vill.
Det är innebörden i en överenskommelse. Varför gör man blocköverskridande överenskommelser? Det viktigaste skälet är att ett beslut här i riksdagen ska kunna överleva framtida regeringsskiften. Det är därför man gör överenskommelser. Därför var vi sex partier som gjorde en överenskommelse förra året. Ingen fick exakt som man ville - inte jag eller Gustav Fridolin heller.
Miljöpartiet har mycket riktigt ett särskilt uttalande, och Socialdemokraterna har till och med två särskilda uttalanden, för de fick ännu mindre som de ville. Men man gjorde upp. Nu säger Fridolin: Nu har vi vunnit valet, så då gör vi politik av våra särskilda uttalanden! Ursäkta, vad är då överenskommelsen värd? Hade vi vunnit valet hade vi stått fast vid den överenskommelse vi hade ingått utan att lägga till någon egen folkpartistisk eller moderat politik. Vi hade stått fast vid den.
Men det första ni gör är att utnyttja den nya situationen i riksdagen. Naturligtvis genomför ni de åtgärder vi var överens om, men utöver det lägger ni till åtgärder som vi inte var överens om - sådant som ni ville ha från början men som ni inte fick igenom. Då kan man inte säga att överenskommelsen ligger fast. Det är obegripligt att Gustav Fridolin påstår detta. Det är inte så överenskommelser fungerar.
En överenskommelse består i att man tar varandra i hand och kommer överens, och även om valet slutar med regeringsskifte ligger överenskommelsen fast - inte i att den som vinner valet utnyttjar situationen och driver igenom det man inte fick igenom i avtalet. Sedan säger Gustav Fridolin att det finns två problem som detta ska lösa. För det första, säger han, är det låg kvalitet i en del friskolor, och för det andra finns det friskolor som går i konkurs. Jo, de problemen ser vi.
Det var ju precis därför vi skulle ändra regelverket i friskoleöverenskommelsen! Ett veto innebär väl inte att konkurser förhindras? Ett veto innebär att skolor inte ens får starta. Om det finns en överetablering stoppas de redan i dag av Skolinspektionen. Ett veto kommer att addera en möjlighet för rödgrönt styrda kommuner att säga nej för att de ogillar friskolor. Det är det vetot kommer att innebära i verkligheten.
Jag kan räkna upp en lång rad kommuner där rödgröna styren har yttrat sig till Skolinspektionen över friskoleansökningar, precis som Maria Stockhaus uppgav här och som framgår av en rapport från Friskolornas riksförbund med Mikaela Valtersson. Kommunerna har en laglig skyldighet eller möjlighet att yttra sig till Skolinspektionen om huruvida skolor ska få starta eller inte.
En lång rad rödgröna kommuner har sagt nej till alla, och det har inte spelat någon roll om det har funnits elevunderlag eller inte. Man var emot friskolor. Nu öppnar sig möjligheten för kommuner att säga nej på den grunden. Sedan säger Gustav Fridolin att Miljöpartiet har gjort en resa. Den gick snabbt! I valrörelsen fick Gustav Fridolin frågan i SVT om detta med kommunalt veto, och han sågade den idén.
Först pratade han om byskolor som måste få starta, och det höll andra med om, och sedan fick han frågan om huruvida en musikskola eller matematikskola i Stockholm skulle få starta. Ja, självklart, nickade Fridolin. Men nu vill han ge veto till kommunerna att stoppa dessa skolor! Miljöpartiets resa ägde inte rum från 2004 och framåt, Gustav Fridolin, utan den skedde på valnatten. Den var kort och snabb, och den innebar ett totalt svek mot det du hade stått för före valdagen.