Mikael Damberg (S):
Jag vill tacka statsrådet för svaret. Den här interpellationen handlar om kvaliteten i högre utbildning och det kvalitetsgranskningssystem vi har. Frågan om kvaliteten i den högre utbildningen är en fråga som vi ofta återkommer till i debatten. Jag kan börja med att konstatera att vi var ganska många som var förvånade över att regeringen i sin senaste budgetproposition inte hade några förslag om att höja kvaliteten i högre utbildning.
Däremot redovisar vi socialdemokrater i vårt budgetalternativ en ordentlig satsning med 400 miljoner kronor för att höja kvaliteten i grundutbildningen inom framför allt de områden som har problem med kvaliteten, samhällsvetenskap och humaniora. Vi avsätter också 100 miljoner kronor för att öka möjligheten till praktik, utbildning och karriärcenter för att underlätta övergången mellan arbete och studier. Men det räcker inte att bara tala om resurser, utan vi måste också titta på kvalitetsutvärderingssystemet.
Det är högskolorna och lärosätena själva som är ansvariga för kvaliteten i utbildningarna. Men det finns också ett centralt system inom ramen för Högskoleverket för att granska kvaliteten. Det som var den springande punkten i varför jag skrev interpellationen var en öppen utfrågning som riksdagens utbildningsutskott arrangerade den 30 oktober om kvalitet i högskoleutbildning.
Där framkom det att Sveriges universitets- och högskoleförbund, en organisation som sammansluter universitet och högskolor i Sverige, riktade allvarlig kritik mot Högskoleverket. I den diskussion som förekom sades det att det är svårt att delta i kvalitetsgranskningen eftersom målstolparna ständigt flyttas. Man vet aldrig åt vilket håll man ska skjuta bollen för att hamna i mål.
Man tyckte också att det var en inkonsekvens mellan olika granskningar. Högskoleverket svarade att det är svårt att göra kvalitetsgranskningar och att det är viktigt att man gör det. Tonen dem emellan var dock lite bitsk och antydde att förtroendet mellan Högskoleverket och universitet och högskolor i Sverige inte är det bästa.
Nu talar vi inte om enskilda universitet och högskolor som kan ha drabbats av en negativ utvärdering. Sådant kan ju alltid hända. Det är rimligt att den granskande makten kan bli impopulär ibland. Här var det dock en systemkritik. Man upplevde att Högskoleverket inte lyssnade och hade dialog med högskolorna och att verket inte hade transparens i det arbete det bedriver och därmed gjorde det svårt att bedriva ett systematiskt kvalitetsarbete på universitet och högskolor.
Jag tycker att det är en allvarlig fråga. Det är därför jag har skrivit interpellationen. Ska vi främja kvalitet i högre utbildning är det viktigt att statens instrument för att garantera kvalitet i högskolan också har förtroende. Högskoleministern skriver bra om denna fråga i sitt svar. Jag är särskilt glad att han skriver: "Det är viktigt att verket upprätthåller och utvecklar en öppen dialog med lärosätena.
En sådan dialog förutsätter att verket aktivt arbetar för att skapa transparens i utvärderingsarbetet och att den kritik som framförts i övrigt tas på allvar." Jag vill avsluta mitt första inlägg med att fråga: Avser statsrådet att ta några initiativ med anledning av detta eller räcker det med att han säger det här i riksdagens kammare?