KBLab/rixvox huggingface dataset:
Karl-Petter Thorwaldsson (S):
har frågat mig om jag avser att ta något initiativ med anledning av SAS-ledningens agerande och den kritik som Svensk Pilotförening och Unionen riktar mot ledningen samt vilka åtgärder jag avser att vidta för att statligt ägda SAS inte ska föra en personalpolitik som undergräver den svenska kollektivavtalsmodellen. Fru talman!
Staten har en ägarpolicy och principer för bolagsstyrning som beskriver statens förväntningar och krav på de bolag staten äger. I statens ägarpolicy framgår det att statligt ägda bolag ska agera föredömligt och agera på ett sätt som gör att de åtnjuter offentligt förtroende. Ägarpolicyns principer för bolagsstyrning tillämpas dock i bolag med statligt majoritetsägande.
SAS är inte ett av svenska staten majoritetsägt bolag, men statens ägarpolicy reflekterar självklart de förväntningar regeringen har även på SAS. Den svenska arbetsmarknadsmodellen innebär också att löner och allmänna anställningsvillkor förhandlas mellan parterna. Det är viktigt för parternas autonomi på arbetsmarknaden och den svenska modellen att staten inte ingriper i förhandlingarna.
SAS och övriga bolag med statligt ägande lyder under samma lagar som privatägda bolag, till exempel aktiebolagslagen . I aktiebolagslagen finns en uppdelning av ansvar mellan ägare, styrelse och ledning. Det är bolagets styrelse och ledning som ansvarar för bolagets organisation och förvaltningen av dess angelägenheter samt den löpande förvaltningen av bolagets operativa verksamhet. Bolagets bemanning och hantering av anställda är operativa frågor för SAS ledning och styrelse att hantera och är inte ägarfrågor.
Vidare är SAS ett börsnoterat bolag som liksom alla andra måste följa tillämpliga lagar och regler, och jag utgår från att SAS följer lagstiftning och regler i de länder där bolaget verkar.
Karl-Petter Thorwaldsson (S):
De fackliga organisationerna i SAS, Ali Esbati, är mycket upprörda över vad som har hänt på grund av pandemin. De har också gått i förhandling med SAS i frågan. Om det är som de fackliga organisationerna säger i sin stämning till bolaget kommer de fackliga organisationerna att vinna striden.
Men det är den svenska modellen att det är de fackliga organisationerna som sköter förhandlingen, inte näringsministern eller staten. Vi kan inte ta över frågor i företag som vi bedriver och säga exakt hur deras löneutveckling eller anställningsvillkor ska vara.
Jag tror inte heller att Ali Esbati vill se en sådan utveckling där staten i 45 olika bolag ska förhandla löner och villkor med var och en av de anställda eller med de anställdas organisationer. Det tror jag inte att Ali Esbati efterfrågar.
På det större planet tror jag att Ali Esbati och jag är överens, nämligen att flygbranschen har utsatts för icke hälsosam konkurrens. I början var det för många resenärer en stor glädje när priserna på flygresor började minska.
Många människor kunde på 60- och 70-talen göra sin första utlandsresa när massturismen började och kostnaderna för en flygresa sjönk.
Det är först under de senaste decennierna som överutnyttjandet av låga priser och nya konkurrensföretag i Europa - jag tänker på framför allt på det irländska bolaget Ryanair - har gjort att de stabila europeiska flygbolagen, ofta kopplat till ett i varje land, har tagit enormt mycket stryk. Till slut har många av dem också börjat tubba på villkoren för de anställda för att följa med i konkurrensen.
Det finns i dag i Europa en uppsjö av modeller, exempelvis där Lufthansa har startat helt nya flygbolag vid sidan av, där stater har fått slå ihop sina flygbolag, och ändå går de med stora underskott. Sverige behöver ett konkurrenskraftigt flyg. SAS är ett bolag som vi under alla tider har varit angelägna om att ha.
Det måste vi fortsätta att vara eftersom det är det flygbolag som tar många människor ut i världen och inte minst behövs för näringslivets utveckling. Vi är beroende av ett bra flygbolag i SAS. Men jag kan inte, och jag vill inte, ge mig in i en facklig konflikt i det bolaget. Ägandet är inte av den sort att vi kan säga vad som är rätt och fel. Det är just nu en förhandling mellan parterna i SAS.
Unionen och Svensk Pilotförening har stämt SAS och sagt att de har gjort fel. Och det måste ha sin prövning. I den prövningen ska jag inte vara domare, utan det är Arbetsdomstolen som tar upp ärendet. Så småningom kommer det att visa sig om Svensk Pilotförening och Unionen har rätt eller om SAS har rätt i sitt påstående, och sedan kommer domstolen att döma efter det. Det är ingenting som jag ska avgöra.
Så jag avstår, hur bra ledamoten än säger - jag förstår poängen, fru talman - att det står en före detta LO-ordförande här och pratar emot att ha exakt styrning av ett bolag. Men det är så vår svenska modell funkar, och vi ska vara angelägna om att inte förstöra den på sikt.
Karl-Petter Thorwaldsson (S):
Jag tackar Ali Esbati för en bra debatt denna tisdagskväll. Villkoren i branschen är för konkurrensutsatta, och priserna för att resa är för låga. Det tar inte kostnaden för flygbolagens utveckling, och de har svårt att förnya sin flotta och klara av sina kostnader.
Det slår mot hela flygbranschen, i alla fall i Europa, med sämre villkor och kanske också minskade möjligheter att i framtiden ha den fantastiska tillgång till flyg som vi varit vana vid under de senaste 20-30 åren. Men det går inte att dra en sådan gräns att vi just i den här frågan ska ha en synpunkt och i alla andra frågor inte ha en synpunkt. Det funkar inte så, utan man måste ha samma linje hela vägen.
En annan sak som Ali Esbati tar upp är det som är lagstiftningsarbete i Sveriges riksdag. Det är också på en av de punkterna som SAS är stämda. Det är återanställningsskyddet, som är ett lagstiftningsarbete här, och där är det naturligtvis möjligt för Ali Esbati och andra i riksdagen att skriva förslag så att vi kan lagstifta om saker som ska gälla för alla bolag i Sverige. Det tror jag att regeringen i många fall skulle kunna välkomna.
Även om vi gillar att parterna gör upp om saker själva har vi naturligtvis en lag i botten för de villkor som gäller också på arbetsmarknaden. Fru talman! Jag kan också säga att under de senaste åren har parterna flyttat fram positionerna och tagit allt större ansvar för att fatta beslut om arbetsmarknaden autonomt från staten och från andra.
Vi har haft långa diskussioner mellan staten och arbetsmarknadens parter om att ytterligare stärka parternas inflytande i omställning och i bättre lönevillkor och bättre arbetsmiljö för framtiden. Det tror jag är vägen att gå. Att ge parterna ansvar och inflytande och låta dem förhandla sig fram till lösningar, också i SAS, tror jag blir bäst för alla.
Karl-Petter Thorwaldsson (S):
Thomas Morell har frågat mig vad jag avser att göra för att säkerställa att statliga bolag följer den gällande lagstiftningen inom transportnäringen. Regeringen arbetar intensivt med att främja sund konkurrens, trafiksäkerhet och en god arbetsmiljö inom vägtransportsektorn. Av den anledningen har regeringen infört nya regler på vägtransportområdet bland annat genom att skärpa beställaransvar och möjliggöra så kallad klampning.
Sverige har även varit drivande i EU för att få igenom det så kallade mobilitetspaketet som antogs sommaren 2020. Som en del av genomförandet av mobilitetspaketet införde regeringen i maj 2021 nya sanktionsavgifter för överträdelser mot kör- och vilotidsreglerna. Då blev det även möjligt att besluta om förskott för sanktionsavgift till exempel när föraren har tillbringat den normala veckovilan i fordonet.
Den 1 december 2021 höjdes sanktionsavgiften vid otillåtna cabotagetransporter från 40 000 kronor till 60 000 kronor. Det innebär att Sverige har bland de högsta sanktionsavgifterna i hela EU. Budskapet är mycket tydligt. Goda arbetsvillkor och rättvis konkurrens ska gälla på vägarna. Fru talman!
Bolag med statligt ägande lyder under samma lagar som privatägda bolag, till exempel aktiebolagslagen. I aktiebolagslagen finns en uppdelning av ansvar mellan ägare, styrelse och ledning. Det är bolagets styrelse och ledning som ansvarar för bolagets organisation och förvaltningen av dess angelägenheter samt den löpande förvaltningen av bolagets operativa verksamhet. Jag utgår från att bolag med statligt ägande följer lagar och regler.
Därutöver ska bolag med statligt ägande enligt statens ägarpolicy agera föredömligt inom området hållbart företagande och i övrigt agera på ett sådant sätt att de åtnjuter offentligt förtroende. Jag förutsätter att även detta följs.
När det gäller Postnord för Näringsdepartementet kontinuerligt en dialog med bolaget om utmaningarna i leverantörskedjan för vägtransporter och vikten av att bolaget säkerställer ordning och reda samt sjysta villkor hos alla sina leverantörer.
Det har också innefattat en specifik dialog där bolaget redogjort för hur det arbetar med transportinköp och hur det kontinuerligt förbättrar sina rutiner för att säkerställa ett föredömligt agerande avseende transportinköp. Jag ser allvarligt på rapporterna om otillåten cabotagetrafik och otillåten veckovila i fordon. Detta är frågor som jag kommer att prioritera i samtal och ägardialoger med bolaget i framtiden.
Postnord utför ett mycket stort antal transporter i Sverige varje dag, och behovet av transportkapacitet ökar. Coronapandemin, i kombination med en kraftig tillväxt inom e-handeln, har inneburit ytterligare utmaningar för hela branschen. Under 2020 ökade den totala e-handeln i Sverige med cirka 40 procent och har därefter fortsatt att öka med tvåsiffriga belopp under de tre första kvartalen 2021.
Med det sagt förväntar jag mig naturligtvis att bolaget även under rådande coronapandemi följer gällande regelverk.
Karl-Petter Thorwaldsson (S):
Jag får passa på att be om ursäkt. När jag blev lite engagerad glömde jag riksdagens regler för hur man approcherar människor. Jag ska göra allt jag kan för att bli bättre på det. Jag har fått tillsägning en gång förut. Det låter som att Thomas Morell och jag är ganska överens om problembilden runt transporter i Sverige. När cabotagetransporterna infördes var det bra tänkt - de skulle minska miljöpåverkan.
Men det har blivit väldigt farligt, för det är svårt att kontrollera vem som gör en cabotagetransport och vem som gör en illegal transport. Det är jättesvårt för polisen att följa upp. Det här är ungefär samma sak som jag kom fram till innan, fru talman - problemet är helt enkelt att alla, även polisen, har sagt att detta är mindre viktigt än annan brottslighet i Sverige. Man har inte prioriterat det tillräckligt högt.
Vi hoppas från regeringen, fru talman, att extrasatsningarna på 100 miljoner och vår pågående debatt med Postnord och andra ska göra att polisen förstår att mycket av brottsligheten börjar i den organiserade brottsligheten runt transporter. Det skulle vi kunna tjäna väldigt mycket på. Jag välkomnar en fortsatt granskning av hur Postnord sköter sig, och jag ska själv ansvara för ägardialogen med Postnord. De ska göra rätt från början till slut.
Karl-Petter Thorwaldsson (S):
Alexander Christiansson har frågat mig hur regeringen ämnar agera för att rädda företag och handeln mellan Strömstad och riksgränsen. Att skapa nya jobb och värna om de jobb som finns är en förutsättning för att bryta segregationen, vilket i sin tur är en av regeringens prioriterade frågor. Regeringen är medveten om att gränshandeln drabbats hårt av pandemin.
Därför har den svenska regeringen haft en mycket nära kontakt med Norge angående situationen i gränsregionerna och inreserestriktionerna. Den 9 februari upphävde regeringen samtliga restriktioner vid inresa till Sverige från Norden och övriga EU- och EES-länder. Från och med den 12 februari har även Norge avlägsnat sina inreserestriktioner mot övriga EES-länder.
Pandemin försvagas, och med fortsatt vaccinering är förutsättningarna goda för att återfå en fungerande gränshandel mellan våra länder. För att stärka företagen som är fortsatt drabbade har regeringen beslutat om ytterligare reformer för 2022 om 74 miljarder kronor. Det handlar om åtgärder för att skapa nya jobb i hela landet genom stora investeringar i grön omställning och höjda generella statsbidrag till kommuner och regioner.
Det finns också riktade insatser för att långsiktigt stärka banden mellan våra länder. Det gränsöverskridande programmet Interreg Sverige-Norge 2021-2027 spelar en viktig roll i att upprätthålla och stärka gränsöverskridande förbindelser mellan länderna.
Karl-Petter Thorwaldsson (S):
Tack, Alexander Christiansson! Jag kan inte på rak arm lova en utredning. Jag tror inte att statsråd kan stå i talarstolen i riksdagen och säga vad man ska göra. Jag har stor sympati för frågeställningen, och jag tycker också att det finns anledning för inte bara Sverige och Norge utan hela Norden och kanske till och med ännu bredare, hela Europa, att fundera över hur man ska se på gränsskydd i förhållande till en pandemi.
Vi vet ju ingenting om framtiden, och vi hoppas att vi aldrig ska behöva uppleva en sådan här period igen. Men mycket talar ju, som sagt, för att vi kommer att få uppleva andra störningar som gör att den fria rörligheten blir inskränkt på många sätt. Jag delar din syn, Alexander Christiansson, om att ju mer vi vet, desto bättre kan vi planera för kris. Det är alltså ingen obefogad fråga.
Jag tar med den till min norska kollega och ser om han har något intresse av att vi tar detta vidare och ser på hur det ska funka. Som jag sa redan tidigare, innan vi gick på paus, tror jag att det är svårt att skriva någonting mer bindande än det löfte vi har till varandra från 1955. Vi ska ha en öppen och fri rörlighet mellan de nordiska länderna. Vi har levt på det sättet i 60 år, och när pandemin slog till blev det likväl stängda gränser.
Jag var själv på väg på fiskeresa över Gäddede en natt i somras, precis i gränslandet nära avstängningen, och fick vänta ett par timmar på att de öppnade gränsövergången på morgonen. Det kändes något udda. Jag har gjort den resan till fisket en gång varje år sedan 1991, och att stå och vänta på en gränsvakt mellan Norge och Sverige kändes direkt fel. Vi återkommer gärna i frågan och ser vad vi kan göra mer för att lösa det här på lång sikt.
Jag tror att den bästa metoden vi kan använda är att se till att vi alltid har tillgång till ett vaccin så att vi snabbare kan komma ur en pandemi. Det är den bästa försäkring vi kan ha mot störningar mellan våra länder, och jag tror att det är den bästa vägen framåt. Tack för en bra diskussion!
Karl-Petter Thorwaldsson (S):
Ann-Britt Åsebol har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att den så viktiga besöksnäringen ska överleva pandemin. För stora delar av samhället har covid-19 inneburit omfattande svårigheter, och pandemins oförutsägbarhet har varit en stor utmaning. För att öka möjligheten till framförhållning presenterade regeringen våren 2021 en plan för avveckling av restriktioner och senare under hösten även en plan för återinförande av restriktioner.
Men den 2 februari i år kunde regeringen och Folkhälsomyndigheten lämna besked om lyfta restriktioner. Besöksnäringen är en betydande jobb- och integrationsmotor som bidrar till företagande och attraktionskraft i hela landet. Näringen har drabbats hårt av pandemin. För att stötta i grunden livskraftiga företag har regeringen beslutat om omfattande ekonomiska krisstöd.
Regeringen har fattat beslut om omställningsstöd för fasta kostnader samt omsättningsstöd till enskilda näringsidkare respektive handelsbolag för december till och med februari. Dessutom har möjligheterna till tillfälliga skatteanstånd utökats. Riksdagen har också fattat beslut om regeringens förslag på extra ändringsbudget, proposition 2021/22:113.
Beslutet innebär bland annat att det införs en möjlighet att förlänga tiden för tillfälliga skatteanstånd med ytterligare 36 månader under förutsättning att företagen samtidigt följer en individuell avbetalningsplan. Beslutet om propositionen innehåller också förlängt evenemangsstöd till och med juni och tillfälligt slopad karenstid för stöd vid korttidsarbete.
I budgetpropositionen för 2022 görs en satsning på 100 miljoner kronor i syfte att stärka besöksnäringens långsiktiga konkurrenskraft. Åtgärder som ingår är bland annat kompetens- och affärsutveckling, marknadsföring av Sverige, stärkt förändrings- och omställningsförmåga i företagen samt kunskapsstöd. Pandemin kommer naturligtvis att påverka besöksnäringen under en ganska lång tid framöver. Återhämtningen kommer att ta tid.
Den gröna omställningen, digitalisering, innovation, tillgänglighet och kompetensförsörjning var viktiga frågor redan innan pandemin och kommer att vara det även framöver. Allt detta lyfter regeringen fram i den nationella strategin för hållbar turism och växande besöksnäring som är ett nationellt ramverk för den kommande tioårsperioden. Med strategin pekar regeringen ut den långsiktiga riktningen och önskat läge för svensk turism och besöksnäring om tio år.
Detta kan bidra till att etablera en samsyn som kan underlätta hållbar utveckling inom hela besöksnäringen.
Karl-Petter Thorwaldsson (S):
Jag tackar Ann-Britt Åsebol och Ann-Charlotte Hammar Johnsson för en väldigt bra diskussion. Jag får erkänna att jag också har en kort sommarbakgrund på Kosta värdshus i början av 1980-talet. Det var ett väldigt bra sätt att lära sig arbetstider, att lära sig att ha struktur på dagen och att få tjäna lite egna pengar. Det var ett bra steg in i arbetslivet. Jag ska som näringsminister också försöka understryka det.
Det var ingen slump att det första besöket som jag gjorde som näringsminister var att inviga en Maxrestaurang i Norrtälje. Inte minst snabbmatskedjorna är en fantastisk integrationsmotor. Det är väldigt mycket kompetent personal bland unga människor där som annars inte hade fått jobb på den svenska arbetsmarknaden. De får struktur på livet och en inkomst att leva på, som lockar mer än att ägna sig åt dåliga saker i livet. Jag delar därför helt bilden att detta är en fantastisk integrationsmotor.
Jag kan också glädja er med att säga att jag blev kontaktad av hela besöksnäringen i Sälen för några veckor sedan, och vi har ett inbokat möte där de vill berätta om sina otroligt offensiva framtidsplaner för hela Sälenområdet. Det välkomnar vi. Det är ett fantastiskt nära besöksmål. Sälen lockar folk inte bara från Sverige utan från hela Europa. Det vill de prata med mig om, och jag vet ungefär vad de vill att vi ska leverera från staten.
Och vi ska göra så gott vi kan. Vi har en bra samverkan och ett bra samverkansråd med branschen, och vi träffas regelbundet för att se hur vi kan fortsätta att vidareutveckla en viktig basnäring för Sverige i framtiden.
Karl-Petter Thorwaldsson (S):
Jag tackar Elisabeth Björnsdotter Rahm för att jag får prata om gruvor. Det är fantastiskt!
Allra första dagen som vi fick börja resa efter senaste covidnedsläckningen åkte jag till Garpenberg och tittade på Bolidens gruva. Den bedöms i dag vara en av de mest produktiva djupgruvorna i hela världen. Jag håller med om att vi lätt blir lite blinda i frågan om tillstånden - jag kommer tillbaka till den frågan senare - men det är på intet sätt så att Sverige har blivit mindre betydande som gruvnation de senaste decennierna.
De företag som finns, stora jättar, levererar mer än någonsin och har gått bra ekonomiskt och skapat många nya jobb. Det gäller inte minst Boliden och LKAB, som går mycket bra. Företagen prospekterar mycket, och de har funnit nya fyndigheter i Norrbotten och Västerbotten.
Jag kan säga att vi snart går från 12 till 13 gruvor eftersom det nu öppnar en liten ny guldgruva i Västerbotten under året. Det går åt rätt håll. Så till sakfrågan, fru talman. Vi tittar på hur vi ska snabba på processerna, och vi väntar in utredningen i slutet av maj månad. Det gäller att se till samhällsnyttan i miljöprövningen, och det handlar också om kritiska mineral.
Vi för nu en diskussion med Europeiska unionen. I förra veckan träffade jag mina kollegor från andra länder på ett möte i Bryssel. De väntar på att vi ska göra detta i Sverige. Vi har de mineral de behöver för att klara sin omställning. Det finns stora fyndigheter av inte minst koppar och nickel i Sverige.
Där finns också några ansökningar om att öppna en ny gruva som just nu ligger i domstol och förhoppningsvis faller åt rätt håll så att vi kan skynda på utbyggnaden av fler gruvor. Det är många som är på väg fram, trots allt, till prövning. Den 1 april öppnar till exempel ett nytt bolag i Luleå som ska göra grafit till bilbatterier. Det är en verksamhet som än så länge sker på försök i Norrbotten.
Det pågår mycket, och vi ska göra allt vi kan med lag- och förordningsändringar så att det ska gå enklare och snabbare. Samtidigt ska vi fortsätta att vara stränga när det gäller miljöprövning. Mycket av debatten har handlat om detta. De gruvor som Elisabeth Björnsdotter Rahm nämnde var ofta förknippade med stora miljöproblem. Det finns fortfarande många gruvsajter i Sverige som har kvarvarande miljöproblem.
Jag vill ha en miljöprövning som bygger på en sträng miljölagstiftning men som ändå är effektiv så att resultatet av en ansökan blir mer förutsägbart. Man ska inte först investera 80-100 miljoner i prospektering och sedan vänta åtta till tio år innan man får ett nej. Det kommer verkligen inte att locka nya investerare att komma till vårt land.
Det ska vara förutsägbart, och man ska snabbare veta om det blir ett ja eller ett nej. Precis som Elisabeth Björnsdotter Rahm var inne på måste vi också göra en avvägning mot lagstiftningen om riksintresse.
Karl-Petter Thorwaldsson (S):
Jag tackar Elisabeth Björnsdotter Rahm för möjligheten att prata om ett favoritämne i riksdagen. Det är, precis som Elisabeth Björnsdotter Rahm påpekar, dags att gå från ord till handling. Min företrädare tog de här fyra initiativen av just det skälet. Vi måste ändra så att det blir lättare att söka tillstånd och öppna gruvor i Sverige. Sverige har en lång tradition som gruvnation.
Garpenbergs gruva, till exempel, har funnits i 2 400 år. Det är en av de äldsta och i dag en av de mest produktiva gruvorna i hela världen.
Vi har fantastisk kunskap om att bryta mineral i Sverige - och precis som Elisabeth Björnsdotter Rahm också påpekar kan vi i Sverige göra det med bra arbetsvillkor och bra arbetsmiljö, till skillnad från i många av de länder som vi i Europa köper dessa mineral från i dag. Som jag sa tidigare är EU väldigt medvetet om detta.
När det gäller sällsynta jordartsmetaller är EU i dag till 97-99 procent beroende av import från kinesiskkontrollerade gruvor i världen. Vi vet att det finns omfattande problem med barnarbete, särskilt i Kongo, men också tvångsarbete i gruvindustrin i Kina. Det brådskar alltså att göra den här utvecklingen.
Hela Europa väntar på att Sverige ska ta de här stegen, så jag känner pressen inte bara från Elisabeth Björnsdotter Rahm utan också från EU att lösa de här problemen så fort det bara går.