Désirée Liljevall (S):
Kamimo Island är en ö som ser ut som ett litet stycke Skandinavien. Det finns röda stugor med vita knutar, björkar och till och med ett vikingaskepp. Ön används som samlingsplats för forskare och studenter. Högskolan i Kalmar kör kurser på ön, Mittuniversitet likaså och till hösten kör Lunds universitet i gång. Det är väl inget konstigt med det, kan man tycka.
Men Kamimo Island är ingen vanlig ö. Det är en fiktiv ö - bland många - i den virtuella datavärlden Second Life. I den världen uppträder du inte som du gör i verkligheten, in real life , utan du kan välja både att se ut hur som helst och att vara vem du vill i form av en avatar. Det är många svenska företag och institutioner som har förstått värdet av att synas i den parallella världen på Internet.
Den svenska ambassaden tillhör dessa. Den öppnade Second House of Sweden på Second Life för drygt ett år sedan med pompa och ståt. I morgon är det extra festligt på svenska ambassadens virtuella motsvarighet på Second Life. Då firas nämligen nationaldagen med flaggor och svenska nationalsången. Herr talman! Varför berättar jag det här, undrar ni nu. Jo, för att Internet numera har en självklar plats i våra liv.
Det jag pratar om är en del av en utveckling som få kunde förutse för bara tio år sedan. I dag är många svenskar uppkopplade jämt, antingen via datorn eller via mobilen. Sms-tumme är numera en mer välkänd åkomma än forna dagars tennisarmbåge. Vi svenskar skickade över 54 miljoner nyårshälsningar med sms under ett dygn.
Bland dessa sms-ivrare finns i dag många äldre personer runt 60-70 år visar en tydlig trend. Men mobilen används inte bara för att skicka elektroniska hälsningar. Sommaren 2008 bjuder på OS och fotbolls-EM. Självfallet ska den som vill kunna se dessa sportaktiviteter direkt när det händer i mobilen.
En liten hake, herr talman, är dock att du måste ha fungerande täckning där du bor för att kunna utnyttja tjänsterna. De vanliga bredbandsnäten funkar bara delvis eller inte alls i glesbygd. Vi socialdemokrater anser att det är självklart att alla ska ha samma tillgång till bredband, oavsett var de bor. Den digitala trappan är ett nytt begrepp i IT-debatten.
Vissa åker rulltrappa. De tillhör gruppen som alltid har tillgång till den senaste tekniken. Sen finns det alla de som bara tar ett litet trappsteg i taget - de har bara lite eller ingen tillgång till vare sig datorer eller Internet. Det handlar om att alla inte har samma möjligheter att komma ut på Internet. Och jag tycker inte att den borgerliga regeringen tar detta problem på allvar. Herr talman!
Den här debatten ska inte bara handla om den delen av IT-utvecklingen. Betänkandet täcker också den proposition som regeringen lade fram för ett tag sedan och som handlar om funktionell separation av telenätet. Det är ingen hemlighet att vi socialdemokrater är emot ett sådant förslag.
Vi har lagt fram våra argument under otaliga debatter i kammaren det senaste året, och här ges nu tillfälle för mig att göra det igen - med förhoppningen att väcka borgarna på majoritetsbänken till vett och sans! Utanför storstäderna är kopparnätet den enda infrastruktur som kan erbjuda fast telefon- och Internetuppkoppling.
När nu regeringen säljer ut Telia Sonera riskerar vi ett privat monopol på kopparnätet. Det betyder antagligen såväl högre priser på bredbands- och teletjänster som sämre konkurrens. Den moderatstyrda alliansen föreslår en funktionell separation.
Det innebär att kopparnätet läggs i ett särskilt bolag under Telia Soneras tak och åtskiljs från resten av verksamheten via så kallade kinesiska murar. Vi anser att detta är otillräckligt. Vi socialdemokrater vill att nätet helt separeras från Telia Sonera och läggs i ett separat bolag med svenska staten som fortsatt ägare, en så kallad strukturell lösning.
En förebild skulle kunna vara Svenska kraftnät som på elmarknaden framgångsrikt sköter stamnätet för elkraft och har systemansvaret för den svenska elförsörjningen.
Ett av huvudargumenten för en strukturell separation är hotet mot landets säkerhet Försvarets radioanstalt har påpekat vilka risker som privat ägo av kopparnätet skulle medföra för både den privata och den nationella säkerheten. Det är nämligen via detta nät som Försvarsmakten kommunicerar. All information som skickas via nätet kan enkelt kontrolleras av ägaren.
Vad händer med möjligheten till informationssekretess för enskilda, för företag eller för försvaret om staten helt och hållet överlämnar kontrollen till privata intressen? Vad händer när företaget säljs vidare i tredje eller fjärde led, kanske till och med till en anonym aktör? Ser man det ur ett sådant perspektiv ter sig utsikterna rent av skrämmande.
I november sade finansmarknadsminister Mats Odell till Dagens Nyheter: "Att sälja statens ägodelar har aldrig varit någon genväg till popularitet." Där slår han huvudet på spiken. Undersökning efter undersökning visar att svenska folket är missnöjt med den moderatstyrda regeringens sätt att sälja ut de statliga bolagen.
Och just i dag är det många som är oroliga. Morgonens besked om att France Telecom har presenterat ett bud på Telia Sonera för bolagets styrelse fick många att sätta kaffet i vrångstrupen. En sådan försäljning skulle betyda att Telia Sonera blir ett franskstatligt bolag till stor del, utan att man har analyserat förutsättningarna för infrastrukturen, det svenska kopparnätet.
Den franska konservativa regeringen kan tänka sig att köpa upp det svenska telenätet, medan den svenska - lika konservativa regeringen - vill sälja det. Det visar tydligt att vad den borgerliga regeringen gör nu bara betingas av ideologiska skäl. Det är absurt. Vi kan nu bara hoppas att Odell inte säljer kopparnätet när han får det bud på Telia Sonera som han är nöjd med.
Därmed, herr talman, vill jag ställa mig bakom alla socialdemokratiska reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall till endast reservation 1.