KBLab/rixvox huggingface dataset:
Oscar Sjöstedt (SD):
Det där blev ju lite larvigt. "Kompisar i Kreml" - jag tänker inte ens kommentera det. Det är bara larvigt. Självklart kan saker kosta. Om vi ska åstadkomma någon form av miljönytta kanske det kostar lite pengar. Det får man avväga. Emil Källström var inne på det, och det är helt rätt. Det är alltid en avvägning.
Men om vi har en subvention som leder till att miljönyttan på global nivå - det är väl ändå det som är intressant; vad vi gör lokalt påverkar trots allt inte mycket i det långa loppet - påverkas negativt, då kan vi ju satsa hur mycket som helst utan att det blir bättre. Ett exempel på det här är subventionerna på biodrivmedel, som kanske inte ökar klimatnyttan över huvud taget utan tvärtom har en negativ, menlig effekt på klimatnyttan.
Då spelar det ingen roll hur mycket det kostar; det blir ändå bara dåligt. Jag tror att omställningen som vi talar om måste ske genom att vi satsar mer pengar på i första hand forskning - vilket vi sverigedemokrater också gör i vår budgetmotion - och håller oss till vanliga principer om marknadsekonomi.
Att "föreviga" subventioner på det sätt som föreslås kommer inte att funka, utan omställningen måste ske med marknadsekonomin som styrande princip i någon mening. Var Donald Trump landar i slutändan får vi väl se. Det vet vi nog inte. Uppenbarligen kan han ändra sig. Men det är ingenting jag tänker kommentera, för det har jag ingen aning om.
Oscar Sjöstedt (SD):
Det är inte ett dugg konstigt - vi vill inte ha mer av detsamma. Dessa miljarder efter miljarder till olika initiativ som Fredrik Olovssons parti och tidigare regeringar har infört har inte funkat. Det har inte funkat tidigare, det funkar inte i dag och det kommer inte att funka. Hela tiden dessa särlösningar - särskilt riktade bidrag och subventioner beroende på varifrån i världen man kommer och så vidare.
De leder inte till jobb. Ta bort det! Ta bort hela anslaget! Det funkar inte, så vi har inga som helst bekymmer med att ta bort det. Det är helt riktigt. Vi använder de pengarna på en massa andra sätt - på lärlingsprogram, på skattesänkningar för småföretagarna, på en himla massa saker som leder till riktiga jobb och inte dessa ständiga subventionerade låtsasjobb.
Vi gör givetvis inga som helst nedskärningar i vare sig kommunsektorn eller välfärden i övrigt. Att säga att vi gör det är fel. Det stämmer inte. Vi har samma finansiella sparande i kommunsektorn som regeringen har i sitt alternativ. Siffrorna i vår budget har vi bett riksdagens utredningstjänst att räkna på. Det är också RUT:s siffror vi har använt, och de promemorior som ligger till grund för detta är offentliggjorda för alla att titta på. Det är alltså en felaktig uppfattning eller ett felaktigt påstående.
Det stämmer inte. Vi satsar ganska kraftigt på välfärden, inte minst på äldreomsorgen. Jag vänder mig lite grann emot Fredrik Olovssons beskrivning att det finns människor som inte passar in. Vi måste ha en förnuftig invandringspolitik. Även Socialdemokraterna står väl för reglerad invandring. Betyder det att Fredrik Olovsson tycker att de som inte får komma med i Socialdemokraternas förslag, de passar inte in?
Det är ett sådant konstigt sätt att beskriva saker på. Vi måste ha en ansvarstagande politik. Så enkelt är det.
Oscar Sjöstedt (SD):
Dessa "glädjekalkyler" är uppgifter som vi har fått från riksdagens utredningstjänst. Vi som inte har tillgång till Finansdepartementet använder denna tjänst för att göra sådana kalkyler. Jag köper inte beskrivningen. Kostnaderna och utgifterna för kommunsektorn är avsevärt lägre i vårt förslag, och det har att göra med invandringspolitiken.
Om det kommer en massa människor till Sverige som har behov av det ena och det andra - skola, vård, boende, försörjningsstöd - måste Socialdemokraterna och de andra partierna avsätta pengar till det. Om vi har en politik där det kommer in färre människor i landet och vi får en mindre belastning på välfärden, transfereringssystemet och dylikt får vi lägre utgifter. Detta är inte jättesvårt att förstå egentligen, utan det är ganska enkel logik.
Det är klart att människor som har fått uppehållstillstånd inte försvinner, men det betyder inte att de ska kosta en massa pengar i Socialdemokraternas låtsasjobbspolitik, där de cirkulerar fram och tillbaka lite grann och aldrig hamnar i jobb. Vi har andra lösningar där de får riktiga jobb och till och med slutar kosta pengar och i stället börjar bidra med pengar. Det tycker jag är en mycket bättre lösning.
Oscar Sjöstedt (SD):
Det stämmer inte. Vi har föreslagit en ganska stor skatteomläggning med stora skattesänkningar på arbetsinkomster, riktade mer mot låginkomsttagare men också mot höginkomsttagare och alla däremellan. Det är en kraftig skattesänkning på arbetsinkomster. Det är en slagsida mot låginkomsttagarna, men även mot höginkomsttagarna.
Denna modell behöver finansiering på ett eller annat sätt, och då föreslog jag att vi skulle sätta oss ned och titta på en modell för sådan finansiering och hur vi kan få kraftigt lägre skatter på arbetsinkomster i Sverige för alla. De andra partierna ville inte vara med och utreda en sådan modell, och därför blev det ingenting av med det. Men jag tror att det är en mycket spännande modell för jobb, sysselsättning och tillväxt i Sverige. Jag står därför fast vid förslaget att vi ska sätta oss ned parlamentariskt och titta på finansiering.
Sänkta skatter ger såklart hushållen mer pengar, inte mindre. Fru talman! Jag talar inte illa om invandrare, möjligtvis om politiker. Det händer av och till, kanske lite för ofta, för det är trots allt den nuvarande och den tidigare regeringen som har ställt till de problem vi ser i Sverige i dag. De har orsakats av invandringspolitiken, och det ska man hålla isär.
Jakob Forssmed talade om sambandet mellan exportvärde för Sverige och invandring, men Sveriges tre största exportmarknader sett till exportvärdet i kronor är Tyskland, Norge och USA, i den ordningen.
Det är kanske inte riktigt dessa länder som vi förknippar med kraftig invandring till Sverige, utan det är snarare länder som Irak, Syrien, Afghanistan, Somalia och Eritrea, där det svenska exportvärdet är minimalt. Det finns inget stöd i forskningen för det som Jakob Forssmed påstår.
Oscar Sjöstedt (SD):
Svaret är nej. Vi vill inte avskaffa jobbskatteavdraget. Vi är för jobbskatteavdraget, och det har vi drivit i flera budgetar. Däremot har jobbskatteavdraget, sitt namn till trots, inte karaktären av ett avdrag. Jobbskatteavdraget har mer karaktären av en reduktion på skatteinkomster. Jakob Forssmed förstår säkert vad jag menar med det.
Detta är lite tekniskt och kanske lite krångligt, men i och med att vi är inne på detta måste jag ta upp det. Jag tycker att det är bättre att det har karaktären av ett avdrag i stället, inte en reduktion, så att slagsidan går mot de lägre inkomstdecilerna. Alla får lägre skatt, men det blir en slagsida mot de lägre inkomstdecilerna, men även de högre inkomstdecilerna. Självfallet kan man inte ta bort ränteavdraget i ett svep.
Däremot tycker jag absolut att vi ska börja titta på att minska det. Då tycker jag det är lämpligt att man går mot sänkta inkomstskatter - krona för krona av de pengar staten får in på att successivt börja plocka bort ränteavdraget - just av det skälet att hushållen inte ska drabbas. Jag vet inte om Kristdemokraterna ställer sig bakom den principen.
Men jag är mycket orolig för de partier som driver en minskning eller ett slopande av ränteavdraget, och som sedan ser att staten har fått en massa pengar som kan användas till en massa roliga saker. Dessa pengar måste ovillkorligen gå tillbaka till hushållen, krona för krona, så att hushållen inte ska bli drabbade. Då blir effekten i ekonomin på aggregerad nivå inte lika påtaglig utan kanske till och med tvärtom. Vi kan nämligen utgå från att alla som har ränteavdrag har någon form av lån.
Och de flesta som har lån har också någon form av inkomst, annars brukar de inte få lån. Då kompenseras i alla fall de hushåll som har stora bostadslån. Detta måste göras. Vi kommer att rösta nej till alla förslag om att minska eller slopa ränteavdragen om dessa pengar ska användas någon annanstans. Dessa pengar måste gå tillbaka till hushållen, krona för krona.
Oscar Sjöstedt (SD):
Jag tror att Ulf Kristersson tidigare var inne på någonting ganska smart. Jag oroar mig mer för klyftan mellan dem som arbetar och dem som inte arbetar. Det är den stora klyftan i dag, alltså mellan dem som har ett jobb att gå till och dem som inte har ett jobb att gå till. Där har vi problem. Jag vet inte riktigt vad Ulla Andersson är inne på. Hon påstår att vi vill straffbeskatta arbetslösa.
Vi har en ganska unik modell för arbetslöshetsförsäkringen. Den har mer generösa villkor än regeringens - som jag antar att Ulla Andersson ställer sig bakom eftersom Vänsterpartiet är regeringens budgetsamarbetsparti - i kombination med en tydligare avtrappning av försäkringen efter 100 dagar.
Det finns alltså en kombination i modellen med ett högt försäkringsskydd med bibehållna incitament att hitta tillbaka till arbetsmarknaden och söka ett jobb. Det är givetvis ingen arbetslös som ska straffbeskattas. Det finns säkert hundra och åter hundra sätt att sätta fart på bostadsbyggandet i Sverige.
Men vi kan vara säkra på en sak, nämligen att hyressubventioner inte är en sådan sak - att ösa pengar över byggbolagen och tro att allting blir jättebra. Det är 5 miljarder per år som vi behöver till andra åtgärder. Detta ställer sig Sverigedemokraterna inte bakom. Vi vet att det inte funkar. Det är prövat, och det funkar inte. Inte ens branschen själv vill ha detta. Det säger vi nej till, det är riktigt.
Oscar Sjöstedt (SD):
Det är inte jag som bestämmer hur hög den fackliga organisationsgraden ska vara. Facket får se till att ha ett bra erbjudande. Då kommer människor säkert att vilja vara med där. Det bestämmer inte jag. Om människor lämnar facket finns det säkert en anledning till det, men det är inte mitt fel om de gör det. Om facket driver en bra verksamhet kommer de säkert att få väldigt många medlemmar. Det är ingenting konstigt.
Fackens organisationsgrad kanske har minskat därför att de utesluter människor som är medlemmar i mitt parti. Det kan man tycka vad man vill om, men det gör de. Det händer påfallande ofta. Är man sverigedemokrat blir man utesluten ur sitt fackförbund. Då minskar fackens organisationsgrad. Det är inte mitt fel.
Det är inte heller mitt fel. Jag kan inte ta ansvar för det. Om regeringen hade talat med oppositionspartierna och lyssnat på Lagrådet och andra remissinstanser hade vi inte varit i denna situation. Ansvaret för att regeringen inte klarar av att införa direktiv som vi måste införa ligger till 100 procent på regeringen själv, inte på mig.
Oscar Sjöstedt (SD):
För bara någon vecka sedan blev en utredning som regeringen beställt färdig. Det är en utredning som har till syfte att öka beskattningen av landets småföretag. Den så kallade entreprenörsskatten syftar till att öka beskattningen av hårt arbetande småföretagare med omkring 5 miljarder kronor genom att bland annat begränsa deras möjligheter att ta ut utdelning från sina egna företag.
Jag har ett flertal invändningar mot slutsatserna i denna utredning. Å ena sidan verkar man inte förstå att det är småföretagare som skapar nya jobb. Å andra sidan verkar man inte heller förstå att försämrade möjligheter och villkor för småföretagare minskar incitamenten och benägenheten att starta företag.
Vidare verkar man inte förstå att det är tämligen vanliga människor som påverkas av ett sådant förslag. Det är hårt arbetande elektriker, rörmokare, snickare, plattsättare, speditörer och så vidare. De enda som möjligen kan komma att undantas med ett sådant förslag är riktigt dyra och riktigt högavlönade advokater på byråer i Stockholm.
Vi vet alla såklart skälet, nämligen att regeringen är i desperat behov av att finansiera sina flyktingmiljarder. Den som påstår något annat har fel. Jag har en jätteenkel fråga till finansministern: Avser regeringen att gå vidare med utredningen, eller avser man inte att gå vidare med utredningen?
Oscar Sjöstedt (SD):
Min rekommendation är att man förpassar den här utredningen till det runda arkivet. Givetvis skär vi sverigedemokrater inte i välfärden i vår budget. Vi satsar betydligt mer på välfärden än regeringen gör i sin budgetproposition. Men låt mig återvända till utredningen. Vi har sett höjd inkomstskatt för vanliga löntagare, vilket såklart slår mot jobben, och höjd bensinskatt som slår mot landsbygden.
Nu kommer man med kemikalieskatt som flyttar många jobb utomlands, kilometerskatt som slår mot åkerinäringen, ökade sjuklönekostnader för företag som slår mot alla som anställer och sist i raden entreprenörsskatt som såklart slår mot entreprenörerna och småföretagen.
Den här regeringen har visat näst intill obegränsad fantasi och frenesi vad gäller att beskatta alla som arbetar, allt som skapar arbetstillfällen, allt som rör sig och i vissa fall även sådant som står still. Min fråga till finansministern är därför: Är det finansministerns bedömning att dessa skattehöjningar leder oss närmare eller längre ifrån regeringens så kallade jobbmål?
Oscar Sjöstedt (SD):
Vi kommer definitivt inte att ge vårt stöd till den så kallade Reepaluutredningen, som beställdes som en eftergift till kommunistpartiet för att Socialdemokraterna skulle försäkra sig om dess budgetstöd. Det kommer inte att ske.
Den utredningen är belamrad med mycket problematik och skulle effektivt leda till att alla de privata alternativen inom vård och omsorg försvann - alternativ som är uppskattade av barnfamiljer, äldre och väldigt många andra medborgare, för att inte tala om alla dem som jobbar där. Nästan varannan vårdcentral drivs i dag privat. Nästan varannan vårdcentral skulle därmed behöva läggas ned om den utredningen gick igenom. Vi kommer definitivt inte att ge vårt stöd till det.
Det stämmer inte heller att vi gick till val på någonting som ligger i linje med Reepaluutredningen. Vi gick till val på att vi är tydliga med att det är innehållet i välfärdens verksamhet som är det avgörande, inte driftsformen. Om verksamheten drivs offentligt, som ett aktiebolag, av en stiftelse eller av en förening är inte det väsentliga, utan det väsentliga är innehållet. Det är väldigt tydligt att det var det vi gick till val på, och det är också det vi följer upp.
Vi satsar ganska kraftigt. Som jag var inne på i mitt huvudanförande tycker jag att det är positivt att regeringen vill skjuta till 2 miljarder kronor till arbetsvillkoren inom vård och omsorg, men vi satsar betydligt mer eftersom det behövs betydligt mer. Vad gäller finansieringen av våra satsningar nämnde jag ganska många områden i statens budget där vi skär ned. På utgiftsområde 8 Migration gör vi stora nedskärningar för att vi har en annan inriktning på politiken.
Även på utgiftsområdena 13 och 14 gör vi kraftiga nedskärningar. Vi har också en del skattehöjningar som jag nämnde i mitt huvudanförande. Vi har en fullt finansierad budget där plus och minus går ihop. Vi har varje år haft starkare finansiellt sparande än regeringen, och det kommer vi att ha även nu till hösten.
Oscar Sjöstedt (SD):
Det jag hänvisade till var det uttalande som beslutades på partiets valkonferens i mars 2014. Det var det vi gick till val på. Vi kommer att presentera ett motförslag mot Reepaluutredningen i den mån den kommer att omsättas till någon form av proposition eller motsvarande.
När den väl landar på riksdagens bord kommer vi att presentera vårt motförslag, som kommer att bibehålla möjligheten till fler aktörer, även privat drivna, men har mycket tydliga kvalitetskrav, exempelvis krav på ekonomisk stabilitet, sanktionsmöjligheter mot dem som inte sköter sig, tydligare tillståndsprövning, mycket tydligare tillsyn, tillsynskontroll och så vidare.
Det kommer att innehålla många av de här sakerna och många fler saker också. Jag tror att det kommer att vara ett bra regelverk. Jag tror att det kommer att gå att samla en majoritet i den här kammaren, kanske inte just kring mitt förslag men kring de generella inriktningarna, och det är det som sedan kommer att gälla framöver.
Det är intressant att Fredrik Olovsson nämner att jag vill skära ned på det utgiftsområde som handlar om nyanlända invandrares etablering, nämligen utgiftsområde 13, som har växt och växt till att storleksmässigt bli jämförbart med hela rättsväsendet, hela Försvarsmakten eller någonting i den stilen. Det har gjorts utvärderingar av etableringsuppdraget.
Av dem som går igenom hela det här från dag ett och ett par år framåt är det i storleksordningen 4-5 procent som går till ett riktigt jobb. Resten gör det inte. Jag som politiker anser inte att vi kan satsa tiotals eller tjugotals miljarder på någonting där 4-5 procent hamnar i ett riktigt jobb. Det funkar inte. Det måste till helt andra saker på arbetsmarknaden. Vi måste ha en helt annan typ av arbetsförmedling.
Vi kanske inte ska ha en arbetsförmedling utan ha fler aktörer där också för att effektivisera det.
Oscar Sjöstedt (SD):
Propositionen kom i somras. Det är ju först när en proposition kommer som vi kan se vad den handlar om och ta ställning till den, vilket är ganska uppenbart. Det har vi gjort också. Jag kan säga att jag har ägnat en lite för stor del av min sommar åt att läsa propositionen. Det säger sig självt att man inte kan ta ställning till en proposition innan den har landat på riksdagens bord. Det vore fullständigt bisarrt.
Det står ungefär så här i propositionen: De särskilda arbetsrättsliga villkor man kan ställa kan röra sig om sådant som pension, försäkringar och annan ledighet än semester. Man ska som arbetsgivare uppfylla dessa villkor för att kunna delta i en upphandling. Vidare står det: En arbetsgivare anses också uppfylla villkoren om lagen om utstationering av arbetskraft är tillämplig.
Så står det i propositionen, kanske inte till hundra procent ordagrant men ganska exakt ordagrant återgivet. Det vill säga att de särskilda arbetsrättsliga villkoren anses vara uppfyllda om lagen om utstationering är tillämplig. Det innebär att ett utländskt företag med utstationerad arbetskraft uppfyller dessa villkor bara genom att utstationeringslagen är tillämplig. Så står det i propositionen.
Det är vad man föreslår där. Det innebär att ett svenskt företag med svenska löntagare måste uppfylla villkoren skarpt, men ett utländskt företag med utstationerad arbetskraft anses ändå uppfylla villkoren. Aldrig i livet att jag kommer att gå med på någonting sådant! Ni kommer inte att få vårt stöd för detta.
Oscar Sjöstedt (SD):
För fyra minuter sedan yrkade jag bifall till reservation 2 om huvudentreprenörsansvar. När den behandlades i finansutskottet röstade Socialdemokraterna ned den. Men ni får en ny chans att rösta på Sverigedemokraternas reservation 2 om huvudentreprenörsansvar i eftermiddagens votering. Det är bara att trycka på rätt knapp, så får vi igenom den. Trycker ni på nej-knappen kommer jag att upplysa väljarna om att Socialdemokraterna har röstat nej, för jag tycker att det är synd.
Det är självklart jättebra med kollektivavtal, i alla fall för dem som vill ha det. De som absolut inte vill ha det ska självklart slippa. Men det är upp till parterna, inte till myndigheterna. Lagen om offentlig upphandling kom till för att i första hand skydda skattebetalarna.
Grunden är att vi inte ska ha en modell som i till exempel Ryssland där man har otroligt mycket korruption och ger stora, viktiga kontrakt till sin kusin eller bästa kompis, utan här ska skattebetalarna kunna gå in och se vem som har vunnit upphandlingen och fått kontraktet. Nu försöker Socialdemokraterna driva igenom sin politik bakvägen, genom just lagen om offentlig upphandling.
Jag tycker att lagen om offentlig upphandling är en olämplig arena att experimentera med obsolet socialdemokratisk Amspolitik på. Det tänker jag inte medverka till. Det är självklart jättebra med kollektivavtal, men det är upp till parterna att bestämma, inte till myndigheterna.
Oscar Sjöstedt (SD):
Folkhemmet handlade det bland annat om, och det är det tydligen förbjudet att nämna om man är sverigedemokrat. Men där finns det väl en sorts poäng. Vårt parti har inte fyllt 30 år än. Om några år fyller vi 30, så jag får väl tillstå att vi inte har så mycket med folkhemmets uppbyggnad att göra. Det stämmer och är helt riktigt. Men vi pratar gärna gott om det, och det tänker vi inte sluta med. Så här är det, herr talman: Den här propositionen kom i somras, i juni om jag inte är helt fel ute.
Givetvis kunde vi inte ta ställning till propositionen innan den hade kommit. När den ganska omfattande propositionen kom satte vi oss ned i lugn och ro, läste den och läste vissa saker två gånger, vi diskuterade, resonerade och tog intryck från alla möjliga håll och kanter, och vi landade i slutändan i att nackdelarna med den överväger fördelarna.
Det finns fördelar också, och många delar ställer vi oss bakom. De kommer att passera i dagens votering. Det finns en majoritet för att släppa igenom stora delar av propositionen. Men slutsatsen är att nackdelarna överväger fördelarna. Vad menar jag då? Jo, då menar jag ett antal saker.
Nackdelarna med att ställa krav på sådant som går utanför den hårda kärnan, krav som man då bara kan ställa på svenska företagare med svenska löntagare men som man inte kan ställa på utländska företagare med utstationerad arbetskraft, kan vi inte ställa oss bakom. Om vi hade satt oss ned hade vi kanske kunnat komma fram till en mellanväg eller en bättre väg. Men nackdelen med att utesluta en majoritet av småföretagarna från offentlig upphandling kan vi såklart inte ställa oss bakom.
Jag var också tidigare i mitt anförande inne på att om vi hade kunnat sätta oss ned med regeringen och med resten av oppositionen kanske vi hade hittat en väg som funkar för oss alla. Det tror jag hade varit möjligt, herr talman. Men nu har regeringen valt konfliktlinjen i stället.
Oscar Sjöstedt (SD):
Det är såklart omöjligt för mig att resonera kring vad andra människor har sagt, i synnerhet människor som inte är riksdagsledamöter eller ens tillhör partiet längre. Återigen: Propositionen kom i somras. Vi satte oss då ned och diskuterade. När vi var klara presenterade vi vårt ställningstagande. Det är inga konstigheter - det är så vi jobbar.
Men jag tycker att vi missar ett perspektiv när vi talar om trygghet överlag för löntagarna.
Jag har en övertygelse som är ungefär så här: Man kan göra jättemycket bra saker i lagstiftning, och andra saker kan man avtala om, vissa saker är dispositiva, andra saker är indispositiva och så vidare. Oavsett turordningsregler, lagen om anställningsskydd och alla kollektivavtal kan det ändå gå åt pipan för den enskilde.
Då måste den absolut största grundläggande tryggheten finnas i vetskapen om att man kan hitta ett nytt jobb och försörja sig och sin familj. Vi har sett förslag på förslag från nuvarande regering som starkt slår negativt mot svenskt företagande och inverkar menligt på sysselsättningen, och det ligger ännu fler förslag i pipen.
Vi har alla möjliga skadliga skatter - entreprenörsskatt, flygskatt, kilometerskatt - som slår mot branscher ute i landet och i storstad väldigt hårt. Det här vänder vi oss emot, för vi måste förstå att grunden för sysselsättningen är att vi har ett företagarklimat som är vänligt för företagare. Det klarar inte regeringen av. Jag tror att om man frågar löntagare vad som är viktigast skulle de svara att det är att vara trygg med att ha ett jobb och att om det skulle gå åt pipan går det att hitta ett nytt jobb.
Det tror jag är nummer ett, och det är egentligen viktigare. Det här är såklart en del i ett sådant förslag.
Oscar Sjöstedt (SD):
I nästa vecka kommer kammaren att behandla och sedan besluta om regeringens förslag om höjd beskattning av sparande i investeringssparkonto och kapitalförsäkring. När frågan var upp för behandling i utskottet - inte i vårt utskott, nota bene, men i skatteutskottet - valde Centerpartiets ledamot att inte rösta emot den.
Nästan 1 miljon människor sparar i dag i ett investeringssparkonto. Många av dem gör det därför att regeringen slopar möjligheten att pensionsspara privat. Man har därför inte så många andra alternativ. Jag har en enkel fråga till Emil Källström: Varför ställer sig Centerpartiet på regeringens sida i frågan? Varför är man inte beredd att ta strid för småspararna?