Roza Güclü Hedin (S):
I dag debatterar vi alltså betänkande UbU8 som handlar om förskolan. Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. I går morse fick jag förmånen att vara hemma och lämna mina barn på förskolan.
Varje gång slås jag av all aktivitet och den energi som finns i och utanför byggnaden. Alltid är det något nytt som har byggts, gjorts eller skapats. Det kommer alltid fram barn som ska visa vad de har åstadkommit. Den ena har lärt sig hoppa på ett ben, den andra rabblar upp länder, siffror eller fisksorter. Jag har vänner som är förskollärare. De har helt andra historier.
Barn som kommer smutsiga, hungriga och har för små kläder. Barn som är utåtagerande, och barn som är introverta. Barn med olika bakgrund och förutsättningar och bristande språkkunskaper. Barn med olika behov av stöd. De berättar att deras uppdrag blir ännu mer viktigt när barnen vill vara kvar på förskolan, för hemma finns det inget som uppmuntrar deras kreativitet.
De säger att de skulle vilja göra mer, men de kan inte. De orkar inte för att de är för få vuxna för alltför många barn. Jag hör också hur förskolechefer berättar om hur de uppfattar sitt uppdrag.
De berättar om svårigheter med att få ihop en bra personalsammansättning, hur svårt det är att hävda sig och sin verksamhets roll i ett chefslag, eller hur frustrerande det är när den där specialpedagogen som kommunen har inte har tid att komma denna vecka, nästa vecka eller veckan därpå. Herr talman! Förskolans roll har stärkts de senaste åren.
Jag har tidigare påtalat att känslan man får där ute i kommunerna är att det skett en förändring i attityd, och det finns en förstärkt känsla av stolthet när man talar om sitt viktiga uppdrag. Det är särskilt viktigt att vi tar till oss av deras stolthet. Men det är också viktigt att vi tar till oss av deras oro inför deras möjligheter att lyckas. De måste få möjligheter och förutsättningar att lyckas från oss men också från sina huvudmän.
Samarbetsregeringen aviserade en rad olika satsningar i budgetpropositionen. Som vi alla vet röstades den inte igenom, och därmed kunde vi inte göra verklighet av alla våra ambitioner. Det handlar bland annat om mer resurser och fler lärare till förskolan, fortbildning av personal och förskolechefer, och utökade medel för att stimulera barnomsorg på kvällar, nätter och helger. Herr talman!
Det sistnämnda är särskilt viktigt att stimulera då vi anser att det är värdigt ett modernt samhälle att det finns en barnomsorg på de faktiska tider föräldrarna arbetar. Det är särskilt viktigt då det framkommit att föräldrar fått lov att tacka nej till arbeten på grund av brist på barnomsorg på obekväm arbetstid. Det är inte rimligt att en förälder ska behöva gå ned i tid eller vara beroende av en närstående för att få livet och tillvaron att gå ihop.
Jag tror att de flesta är överens om det. Herr talman! Det är våra allra minsta, de mest värdefulla, vi debatterar här i dag - barn som behöver bli sedda, barn som behöver bli uppmuntrade, barn som behöver stimulans och utveckling. Forskningen visar att det är viktigt med mindre barngrupper för just våra allra minsta barn. Det säger även de förskollärare och barnskötare som jag har mött.
I betänkandet förstärks vikten av att man genom rekommendationer från Skolverket är tydlig. Förhoppningen är att man på det sättet säkerställer att kommunerna har ett mål att jobba mot för att grupperna ska vara mindre. Det ger pedagogerna tid att vara pedagoger, och det ger dem möjligheter till god omsorg och omhändertagande. Herr talman! Vi vill fortsätta att utveckla svensk förskola.
Vi vill medverka till att fler lärare anställs inom förskolan för att ha tid för varje barn. För de barn som behöver extra stöd hade satsningen på fler specialpedagoger underlättat. Läraren är otroligt viktig, och kvalitet är kopplat till samspelet mellan vuxna och barn. Forskningen är här också tydlig och visar att personalens kompetens är avgörande för förskolans kvalitet.
Fortbildning och kompetensutveckling ger personalen de verktyg den behöver för att ta sig an de mål som finns i läroplanen. Det stärker och berikar, men framför allt gör det skillnad för barnens utveckling.
Det slår mig ofta vilken förmån vi har i Sverige att vi tack vare modiga kvinnor och män har tagit flera steg i rätt riktning för att garantera våra barn en god omsorg i en verksamhet som präglas av vetenskap och pedagogik. Förskolan är också en rättvisefråga. Det är en fråga om tillväxt och framtid.
Det är en fråga om jämlikhet, att garantera barn och unga en likvärdig grund och skapa förutsättningar för alla oavsett bakgrund. Det, herr talman, är någonting som är värt att försvara. Förskolan ska vara en plats som är full av lust, lek och bra pedagogik. Dessa delar ska gå hand i hand och främja varandra. Förskolan ska vara en plats som är full av trygghet och gemenskap.
Där ska vi som föräldrar lämna våra barn med en känsla av tillit och med vetskapen om att verksamheten utformas utifrån just mitt barns särskilda behov. Vi ska också känna att våra barn får det stöd och den skjuts de behöver för att förberedas för den kommande skolgången.
För oss socialdemokrater är det viktigt att Sverige ska vara ett land där alla - jag betonar det, herr talman - har möjlighet till ett livslångt lärande från förskola till yrkeslivet. Förskolan och annan pedagogisk verksamhet för barn före grundskolan ska hålla hög kvalitet, och förskolans pedagogik ska vara tillgänglig för alla barn.