KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mattias Bäckström Johansson (SD):
Tack, Mattias, för inlägget! Du lyfte upp att Sverige kan klara omställningen med förnybar energi, vilket sedan repeterades med målen för den svenska energipolitiken, att det skulle kunna göras med en hög leveranssäkerhet och att det skulle kunna vara prisvärt i sammanhanget.
Nu ser vi konsekvenserna av den politik som regeringen har fört och som har byggt på den typen av naiva inställningar, där vi har återkommande problem med höga elpriser. Det är volatilt, och vi har problem med överföringskapaciteten. Man har lagt ned planerbar kraftproduktion som har en hög kapacitetsfaktor, vilket radikalt har ökat behovet av överföringskapacitet. Där har vi nu problem med systemstödtjänster och effektproblematik även på sommarhalvåret.
Att i skenet av detta vilja utesluta kärnkraften och som i anförandet säga att det blir billigare om man gör det och inte har med den i det framtida kraftsystemet gör det lite intressant vad man baserar den uppfattningen på. Alla data visar ju att det krävs en mix mellan planerbar och väderberoende kraftproduktion.
Svenskt Näringsliv tittade på detta i sitt projekt Kraftsamling Elförsörjning, och det visade sig att ett kraftsystem som har med kärnkraften är 40 procent billigare än ett helt förnybart system. Då handlar det ändå om en branschorganisation som är tämligen intresserad av att ha så låga priser ur ett systemperspektiv som möjligt. Det handlar inte bara om själva elproduktionen, utan det handlar om den sammantagna kostnaden, även inkluderat transmission.
Då är det intressant att veta på vad Socialdemokraterna baserar uppfattningen att det blir ett billigare kraftsystem om man utesluter kärnkraften.
Mattias Bäckström Johansson (SD):
Man säger att man inte subventionerar, men en dag blir staten tvungen att gå in och bygga ut ett stamnät till havs, trots att vi inte har några regionnät som är anslutna dit över huvud taget. När man attackerar kärnkraften är det två reaktorer man lyfter upp. Jag skulle vilja se ledamoten Mattias Jonsson lyfta fram någon annan reaktor än Hinkley Point och Olkiluoto 3 som exempel. Det finns mängder med lyckade exempel med låga kostnader, och man kan bygga på kort tid. Problemet är att man inte satsar i Sverige, att det inte varit tillåtet med forskning här och att det i praktiken har varit ett förbud i frågan.
När det gäller till exempel vindkraften vill regeringen och Socialdemokraterna ta bort det kommunala vetot för att kommunpolitiker inte ska få bestämma. Men när det gäller kärnkraften är det i stället förbjudet i lag i 287 av 290 kommuner. Om nu Socialdemokraterna är så övertygade om att det inte finns något intresse av eller någon vilja att bygga kärnkraft, är man då öppen för att göra det möjligt och tillåtet i landets alla kommuner?
Mattias Bäckström Johansson (SD):
Jag tänkte gå in på ett specifikt bolag som finns med i den statliga bolagsportföljen. Centerpartiet röstade tidigare med Sverigedemokraterna om att rikta ett tillkännagivande från riksdagen gällande ägandet i Telia Company - vilket skedde. I dag röstar Centerpartiet tillsammans med Socialdemokraterna för ett fortsatt ägande i bolaget.
Från Sverigedemokraterna tycker vi att det inte är lämpligt att staten både genom public service och ägandet i Telia blir en dominerande aktör på mediemarknaden. Vi tycker även att telekomverksamhet inte borde vara en kärnverksamhet för staten då det är en marknad som är helt avreglerad och som är välfungerande.
Det finns också problem med de rent affärsmässiga beslut som tas i fråga om den infrastruktur som Telia har, exempelvis när man kanske lägger ned kopparledningar som finns ute på landsbygden för att man tycker att de är olönsamma. Men det finns kanske ett politiskt värde: att man från exempelvis denna församling tycker att det är dumt. Då är det dumt att det ska ligga på kommersiella bolag att ta affärsmässiga beslut.
Därför hade det varit lite intressant att höra varför Centerpartiet har ändrat sig och varför man tycker att staten ska behålla ägandet i Telia och varför det är viktigt att staten fortsatt ska vara den dominanta ägaren och fortsatt vara kvar även i telekomverksamheten. Min fråga är varför Centerpartiet har ändrat uppfattning och varför man vill behålla ägandet i Telia då man är vågmästare i dagens votering.
Mattias Bäckström Johansson (SD):
Jag noterar ändå att Centerpartiet inte avser att rösta för någon av de reservationer som handlar om det långsiktiga ägandet i den del som rör infrastrukturen. Delvis berör det säkerhetspolitiska aspekter men även förutsättningarna på landsbygden, där man kanske affärsmässigt landar i att man inte vill ha kopparledningarna kvar i backen och de försvinner.
Därför tycker vi att det finns ett värde i att det offentliga har ett större inflytande över infrastrukturen överlag och att detta inte ska ligga i kommersiella bolag. Framför allt ska det inte heller långsiktigt ligga på ett börsnoterat bolag att avgöra vilken infrastruktur som ska finnas på landsbygden eller att ansvara för kopplingar mot anläggningar av säkerhetspolitiskt intresse. Bara för att vissa delar har separerats och man har påbörjat det arbetet innebär inte det att anslutningarna med kopparledningar försvinner.
Den kunskapen finns kvar i ett börsnoterat bolag, där andra intressenter också skulle kunna ta över majoritetsägandet. Därför borde det finnas ett intresse av att verka för och titta på hur man skulle kunna göra en funktionell uppdelning av bolaget så att man kommer ifrån denna problematik långsiktigt. Det finns också ett förslag med i det betänkande vi hanterar här i dag om att utreda det: Hur skulle man kunna göra för att komma ifrån denna problematik långsiktigt?
Även om man inom Telia har lyft ut vissa delar ligger ju de fysiska anslutningarna kvar där de ligger, och då borde det vara intressant att åtminstone titta på det. Men Centerpartiet stöder inte ens förslaget att påbörja en sådan utredning för att titta på en sådan uppdelning. Återigen är frågan, herr talman: Varför vill inte Centerpartiet titta på en sådan uppdelning för att på sikt komma ifrån ägandet i ett bolag som håller på med telekomverksamhet?
Mattias Bäckström Johansson (SD):
Jag tänkte uppehålla mig lite vid ett specifikt bolag, nämligen Vattenfall. Socialdemokraterna lyfter ofta fram att det är marknaden som inte vill investera i kärnkraft och att det inte har något med politiken eller politiska påtryckningar att göra. Man kan ju fundera på i vilken omfattning detta gäller för just Vattenfall.
När den socialdemokratiska regeringen efter valet 2014 lade fram sin första budgetproposition skrev man: "Regeringen avser att ta ett helhetsgrepp om det statliga bolaget Vattenfall och av styrningen av bolaget i syfte att göra det ledande i omställningen av energisystemet mot en högre andel förnybar energi. Vattenfalls planer på att förbereda för byggandet av ny kärnkraft avbryts."
Under den socialdemokratiska regeringen under förra mandatperioden höjde man effektskatten flera gånger, vilket slog enbart mot kärnkraften. När den förtida stängningen av Ringhals 1 och 2 var aktuell gav man inte minoritetsägare eller andra möjligheten att driva reaktorerna vidare.
I närtid har även framkommit att Miljöpartiets tidigare energipolitiske talesperson, som var ledamot av regeringens energikommission, har redogjort för att Socialdemokraterna tillsammans med Miljöpartiet kom överens om att Vattenfall inte skulle lägga pengar på ny kärnkraft och att kursändringen skulle ske genom en informell styrning där man bytte ut ledamöter i bolagets styrelse. Man kan ju undra om detta inte är att beteckna som politiska påtryckningar.
Det påverkar ju vilken väg Vattenfall väljer att gå framåt. Det skulle vara intressant att veta hur ledamoten Frimert ser på detta och vad han skulle vilja kalla det för, om det nu inte är politiska påtryckningar.
Mattias Bäckström Johansson (SD):
När det gäller affärsmässigheten är det svårt att skylla på någon annan än regeringen för att man höjde effektskatten. Regeringen gick fram med det, och det påverkade även beslutet om att stänga i förtid. Här står man och raljerar kring Tjernobyl. Då har man nog tämligen dålig koll på hur det ser ut i våra kärnkraftsreaktorer och på vilken kärnsäkerhet som finns. Har man den ingången förstår jag varför Socialdemokraterna återkommande landar fel. Så blir det när fakta och vetenskap inte är en del av de beslut man tar.
I mitt anförande, som jag höll tidigare, lyfte jag även det beklämmande faktumet att Vattenfall numera köper in kärnbränsle från ryska Tvel. Det har skett utan ingripanden från Socialdemokraterna eller regeringen, vilket Sverigedemokraterna har varit kritiska till. Inom den bolagskoncern som vi nu köper kärnbränsle från framställs även Putins kärnvapen för försvarsändamål. Det sker nu med täckningsbidrag från statliga Vattenfall.
I detta betänkande föreslår Sverigedemokraterna att regeringen ska återkomma till riksdagen med en säkerhetspolitisk analys med anledning av Vattenfalls affärer med Tvel. Det är något som Socialdemokraterna vänder sig emot. Jag undrar, herr talman, varför Socialdemokraterna och ledamoten inte anser att det är befogat med en säkerhetspolitisk analys när ett svenskt statligt bolag köper kärnbränsle av samma bolag som handhar Putins kärnvapen.
Mattias Bäckström Johansson (SD):
Jag blir lite bekymrad över hur man från regeringens sida ser på vilken påverkan etableringar har lokalt. Det är måhända så att man anser att antalet högre verk blir färre sett till vilken effekt som ska tas ut, och då finns en tanke om att det sammantaget blir färre intressekonflikter. Men jag är tämligen övertygad om att det leder till fler intressekonflikter lokalt med de höga verk som etableras.
Statsrådet kan titta runt i landet och höra vad hennes partikollegor lokalt, de som är närmast berörda, anser i frågan. Uppförandet av de stora vindkraftverken för med sig betydande lokala konsekvenser, framför allt när höjden har ökat. Det är ju en del av utvecklingen.
Höjden påverkar framför allt landskapsbilden, men det kan även bli konflikter med andra markanvändningsområden kopplat till turism eller gröna näringar och som inte ser positivt på kraftverken utan vill se att andra platser kommer på tal. Det kan exempelvis påverka grannkommuner om en etablering förläggs nära en kommungräns, vilket ofta är fallet. Det irriterar att det inte finns verktyg för att hantera dessa frågor.
Det finns också de som har oturen att få verk placerade nära bostadsfastigheter, och då blir det lägre marknadsvärden på fastigheterna. Den inriktning som utredningen pekar mot oroar. Men utifrån denna debatt får vi hoppas att regeringen tar sitt förnuft till fånga och tar med sig de demokratiska aspekterna av förslaget. Det som uttryckligen utlovades vid den förra förenklingen var att det inte skulle bli någon ytterligare inskränkning i det kommunala självbestämmandet.
Sverigedemokraterna vill i den här debatten värna att det är de lokala politikerna, i förlängningen kommunens invånare, som är mest lämpade att fatta beslut i den här typen av etableringar. Med dessa ord vill jag avslutningsvis tacka statsrådet för debatten.
Mattias Bäckström Johansson (SD):
Jag vill inledningsvis tacka statsrådet för svaret på min interpellation. Men jag måste säga att jag är rätt förvånad över delar av det svar som har lämnats, framför allt när statsrådet i sitt svar säger: Det finns i dag inga hinder för att bygga ny kärnkraft.
Om det verkligen är regeringens uppfattning är det tämligen förbluffande, och det är rätt svårt att diskutera frågan om man inte ens kan enas om hur förutsättningarna ser ut för att kunna få ny kraftproduktion på plats. Fru talman! Därför skulle jag vilja ställa en fråga innan vi fortsätter debatten. Hur många reaktorer får man bygga i södra Sverige i elprisområde 4 om det inte finns några hinder för att bygga ny kärnkraft i Sverige?
Mattias Bäckström Johansson (SD):
Sverigedemokraterna var inte en del av den energiöverenskommelse som slöts 2016. Jag satt med i Energikommissionen men inte som en del av överenskommelsen. Den kritik som vi framförde från partiets håll mot överenskommelsen var att den inte var hållbar på sikt och att de kompromisser man ingått skulle kunna leda till att den väldigt snabbt skulle falla isär, vilket också visade sig bli fallet tre år senare. Den höll inte ens en mandatperiod innan den kollapsade inifrån.
Vi kan se att det finns ett väldigt svagt stöd för nuvarande inriktning. Det är fler partier som är utanför överenskommelsen än som står bakom den. Vi har ett mandats skillnad i den här kammaren. Nu väljer statsrådet att prata mycket om omställningen. Då är det ju märkligt att man har valt att lägga ned elproduktion under den här mandatperioden. Vi behöver mer el och inte mindre. Man gör hela tiden nålstick mot kärnkraft och planerbar kraftproduktion.
Det handlar om kraftvärmens och vattenkraftens förutsättningar. Det är alltid väderberoende kraftproduktion som man vill koncentrera sig på, vilket har fått elpriserna att skena fullständigt i södra Sverige, där dessa nu är mer beroende av prissättningen på rysk naturgas och smutsig kolkraft än på fossilfri svensk kärnkraft.
Det här kommer inte att förenklas av att det kraftslaget inte ens längre tillåts byggas i SE4, där vi har de högsta elpriserna. Där har vi tidigare haft en sajt för kärnkraft, men där är man inte beredd att göra det möjligt att bygga ny kärnkraft. Det är det som är problemet som vi ser här - det föreligger faktiskt hinder för ny kärnkraft i Sverige.
Statsrådet och regeringen har uppenbart fel i det svar som man lämnar, där man säger att det inte skulle föreligga några hinder. Ska vi lyckas med den här elektrifieringen kommer det att krävas att vi har el under årets alla timmar till rimliga priser. Men då måste vi också göra satsningar på de planerbara kraftslag som finns att tillgå och som är fossilfria. Där kommer kärnkraften att vara viktig även framöver.
Mattias Bäckström Johansson (SD):
Statsrådet säger att kraft- och fjärrvärmen är viktig. Uppenbarligen ska man dra öronen åt sig lite och fundera på att inte få sin verksamhet utpekad som viktig. Det som regeringen har gjort för fjärr- och kraftvärmen är att man lagt på ytterligare skatter, vilket inte direkt ökar konkurrenskraften för kraft- och fjärrvärmen. Man pekar inte ens i någon mening ut den som viktig på det sättet. Man har svårt att bedriva verksamheten.
Man har infört detta på kort tid och inte ens gett branschen en möjlighet att se till att få bort den mindre fossila andel som har funnits. Gällande det kommunala vetot tillstår regeringen själv att man ger vindkraften en särställning. Man var inte beredd att till exempel se till att det skulle vara samma kommunala veto för kärnkraften som finns i miljöbalken. Där vill man behålla det på det sätt som det är för vindkraften i dag. Återigen plockar man ut enskilda kraftslag för att försöka få till de förändringar som man vill ha.
Man drivs mer av ideologi än av att se till att vi har en likvärdig konkurrens. Det är det som är det återkommande problemet med denna regering. Man ser inte behovet av att driva detta utifrån att marknaden ska få avgöra och att det ska vara det mest kostnadseffektiva kraftsystemet. Man väljer alltid att peka ut den tekniska utveckling som man hoppas på med politiska verktyg. Med den nuvarande politiska inriktningen kommer det att byggas ett kraftsystem som i allt högre grad inte kan leverera el när den efterfrågas.
Överföringskapaciteten nyttjas i allt mindre grad, vilket kommer att leda till avsevärt högre elpriser än vad vi hade kunnat ha med en annan politik. Den gångna vintern har vi fått uppleva de högsta elpriserna någonsin. Vi har redan för juni månad kunnat se att vi troligen kommer att landa på den dyraste junimånaden någonsin, och vi kommer nog att toppa förra sommarens höga elpriser.
Ska vi kunna göra resan mot fossilfrihet bygger det på att vi har el under årets alla timmar till rimliga priser men även på att vi har förmåga att producera el när vi vill använda den.
Mattias Bäckström Johansson (SD):
Sverige befinner sig i en energikris där elpriserna rusar till orimliga nivåer, något som påverkar såväl företagens konkurrenskraft som hushållens privatekonomi. Orsakerna till detta är flera. Det beror delvis på att vi är mer beroende av vår omvärld där priserna på naturgas är höga. Vi har delvis också en bristande överföringskapacitet, men framför allt har detta orsakats av att kärnkraft har lagts ned i södra Sverige. Detta är kopplat till en energipolitik som skötts illa under lång tid.
Samtidigt drar staten nu in miljarder på mervärdesskatten på el och kapacitetsavgifter, medan många barnfamiljer nu riskerar att behöva spara julklappspengarna till den elräkning som kommer i januari. Det finns mycket man kan göra på sikt med överföringskapaciteten och för att få större elproduktion, men min fråga till statsministern gäller huruvida regeringen avser att göra något i det korta perspektivet för att lindra konsekvenserna för de hushåll som nu påverkas.
Mattias Bäckström Johansson (SD):
Sverigedemokraterna har återkommande lyft det behov som finns av att kompensera företag och hushåll för de höga energipriser som råder och som är kopplade till den energipolitik som regeringen under lång tid har fört. Det är beklagligt att man från regeringens sida inte är beredd att vidta några åtgärder för att lindra konsekvenserna. Det kommer att ta tid att bygga ut överföringskapaciteten. Det kommer att ta tid att bygga elledningar.
Det är också beklagligt att vi gör oss mer beroende av fossil kraftproduktion när man från regeringens och Socialdemokraternas sida konsekvent väljer bort kärnkraften.
Mattias Bäckström Johansson (SD):
Nyligen lade regeringen fram ett förslag om att slopa det kommunala vetot vid etablering av vindkraft. Det är ett förslag som nu inte ser ut att gå igenom i riksdagen och där Sverigedemokraterna fäller avgörandet. Samtidigt har vi en situation där det är förbjudet att bygga ny kärnkraft i 287 av landets 290 kommuner. Nu finns det aktörer som vill bygga ny kärnkraft och som har intresse från företag och kommuner när det gäller att bygga uppemot 15 nya små reaktorer.
Vi ser att det statliga bolaget Vattenfall håller på att utveckla ny kärnkraft utomlands i stället för i Sverige och så sent som i den här veckan meddelade att man tycker att lagstiftningen borde ses över för var man får bygga ny kärnkraft i Sverige, vilket Sverigedemokraterna har föreslagit under lång tid.
Nu har vi forskning i Sverige och vi har företag som vill bygga, och då, fru talman, är min fråga till regeringen och statsrådet Farmanbar varför regeringen så krampaktigt håller emot när det gäller att det ska råda en mer likvärdig konkurrens mellan kraftslagen.
Mattias Bäckström Johansson (SD):
Det finns kommunalt veto även när det gäller kärnteknikanläggningar, vilket statsrådet borde veta. Ska Sverige lyckas med elektrifieringen kan vi inte stänga dörren för något fossilfritt alternativ. Frågan är varför regeringen är så rädd för att göra det tillåtet att bygga ny kärnkraft där elen behövs som mest och göra det möjligt för alla fossilfria alternativ att finnas. Nu kan vi se att Storbritannien går fram med myndighetsgodkännande till 2024, och det finns aktörer som vill få det här på plats redan till 2030.
Varför vill då regeringen stänga dörren för de olika elkällor som vi kommer att behöva där vi också måste ha planerbar kraftproduktion i framtiden?
Mattias Bäckström Johansson (SD):
I ett inslag från Sveriges Radio pratade vår energiminister Farmanbar på temat elbrist och höga elpriser. Bland annat sa han att man kan ha olika bilder av verkligheten. I inslaget framkom också att man har valt åsikter i debattartiklar framför fakta i vetenskapliga rapporter.
Det kan kanske ge en viss förklaring till att man inte förstår varför elpriserna blir högre när man lägger ned kärnkraftsreaktorer i södra Sverige, och också till det man fört fram om att det är havsbaserad vindkraft, som kommer att byggas inom en tvåårsperiod, som kommer att se till att vi åter får låga elpriser - någonting som avslöjas som omöjliga löften. Planeringshorisonten där är nu lika lång som för kärnkraftsprojekt runt om i Europa.
Därför, fru talman, vill jag fråga om vi kan förvänta oss av regeringen att det kommer några positionsförflyttningar eller om man kommer att fortsätta förlita sig på dessa alternativa bilder av verkligheten.
Jörgen Warborn (M):
För drygt en vecka sedan lämnade Vattenfall besked om att man har för avsikt att stänga reaktorer vid Ringhals kärnkraftverk. Ringhals är Nordens största elproducent. Där finns i dag fyra reaktorer, varav två nu kan komma att stängas. När jag i helgen pratade med grannar och vänner hemma i Varberg, där Ringhals ligger, kom det upp många känslor. De flestas känsla var en stor besvikelse och en uppgivenhet.
Ringhals är en stor och viktig arbetsgivare, den största privata arbetsgivaren i kommunen, med 1 640 anställda och därtill ca 1 000 årsentreprenörer. Utöver detta har beskedet naturligtvis en påverkan på i princip hela det lokala näringslivet. Jag skulle vilja påstå att alla som bor i Varberg känner någon som jobbar på Ringhals. Många har varit där på studiebesök i skolan.
När man träffar vänner eller vid middagar talar man om verksamheten. Vattenfall och Ringhals har blivit en väldigt naturlig del av Varberg. Det gör också att vi kanske inte har den oro som många andra har för kärnkraften, troligen för att vi kan lite mer om den. Oron vi har är över vad som händer nu efter Vattenfalls besked om att man ska lägga ned två reaktorer. Jag kan förstå Vattenfalls ekonomiska grunder för sitt ställningstagande.
Men vad jag inte förstår är Socialdemokraternas agerande, eller brist på agerande. Jag håller regeringen ansvarig för att detta besked har kommit. Jag förväntar mig åtgärder för att i bästa fall förhindra att det sker och åtminstone för att komma med åtgärder som dämpar negativa effekter för människor och företag i Varberg, i Halland och i hela elområde 3.
Jag förväntar mig också åtgärder som dämpar de negativa effekterna för företag i Varberg, Halland, ja faktiskt hela Sverige. Både människor och företag kan vänta sig högre elpriser. Den elintensiva industrin behöver konkurrenskraftiga priser. I förlängningen kommer beskedet att leda till sämre konkurrenskraft och färre jobb. Detta berör i allra högsta grad frågan om elområdesindelningarna.
Prisskillnaderna kommer att öka än mer mellan elområdena som ett resultat av Vattenfalls besked. Det berör människor och företag i Gotlands län, Stockholms län, Södermanlands län, Uppsala län, Värmlands län, Västmanlands län, Örebro län, Östergötlands län samt delar av Jönköpings län, även Hallands län, Kalmar län, delar av Västra Götalands län, Gävleborgs län och Dalarnas län.
Vad blir Socialdemokraternas besked till människor som bor i dessa områden? Deras elräkningar kommer gå upp. På vilket sätt stärker beskedet svensk konkurrenskraft och skapar förutsättningar för fler jobb? Den elintensiva industrin kommer att få ökade kostnader. Vi ser att regeringen är passiv. Man pratar snarare än att ta tag i de stora utmaningarna.
När regeringen gör saker är det snarare åtgärder som slår mot företagsamhet, industri och konkurrenskraft. Nu krävs det handling i rätt riktning. Sverige kan mer!