Elisabeth Svantesson (M):
Tack, ministern, för svaret! Jag vill bara lägga något till rätta. Jag tycker absolut inte att det är larvigt med kartläggning. Det är otroligt väsentligt. Mitt fokus i interpellationen låg på ett av ministerns svar efter Kalla Fakta - att det ska kartläggas. Men jag menar att väldigt mycket kan göras här och nu. Detta pågår just nu. Den svenska tjejen Marie bodde i Hjulsta.
Det bor många svenskar och utrikes födda där, men det är rätt oväsentligt var man är född. De går till jobbet varje dag och lever sitt liv som de vill men känner inte att de kan göra det. De kanske inte är hjälpta av en kartläggning av hedersvåld lite längre fram. Det behövs också, men min poäng är att det behövs insatser nu. Det behövs till exempel fler poliser i flera av dessa områden så att människor kan känna trygghet.
När små flickor och pojkar går till skolan på morgonen ska de inte vara oroliga för en skjutning på deras lekplats därför att två gäng håller på att ta kål på varandra på grund av narkotikahandel, till exempel. Nu kan man göra en hel del. Det behövs poliser. Det behövs stöd, absolut. Mycket av det som ministern nämnde är bra och rätt, men återigen kommer vi tillbaka till den långa raden av kartläggningar, handlingsplaner och samverkan.
Det behöver inte vara fel, som jag sa i mitt första inlägg, men det behövs också saker här och nu. Det är viktigt att vi som politiker på alla nivåer - lokalt och nationellt, i opposition och i regeringsställning - ryter ifrån och att vi träffar butiksägare, tjejer som Marie och de pojkar, flickor, kvinnor och män som upplever detta och att vi visar att vi är på deras sida.
Det tror jag är otroligt väsentligt. Arbete är självfallet en viktig del för att det ska fungera bättre, men jag vill ändå ha det sagt: Arbete är inte allt. Många jobbar i dessa områden och gör rätt för sig varje dag men upplever inte att de kan leva det liv som de vill.
Vi har kvinnor i dessa områden i Stockholm, Örebro, Eskilstuna, Malmö och överallt som isoleras i sina hem och som inte ens får gå till sfi och än mindre till ett jobb. Här finns mycket kvar att göra. Vi i Moderaterna har som mål att minska klyftan mellan utrikes och inrikes födda. Den är större i Sverige än i många andra länder. Sysselsättningsgraden bland dem som har invandrat hit är betydligt lägre än i andra länder.
Det är just bland kvinnorna som störst potential och möjligheter finns. Fler kvinnor som är födda i ett annat land behöver komma i arbete. Eftersom ministern också är socialminister ska jag ge några konkreta tips. Jag tycker att det skulle vara fantastiskt bra om man införde fler hembesök hos dem som har försörjningsstöd. Detta har man gjort i vissa kommuner.
Där är man väldigt noga med att göra hembesök hos familjer som har försörjningsstöd för att se om det är en situation där kvinnor isoleras och inte är aktiva, så som de bör vara. Många kommuner låter försörjningsstödet gå till kvinnan eller till båda, så att det delas upp. I dag rapporterade Ekot om detta. Varför ska det alltid gå till mannen? Det är något slags norm i Sverige. Vare sig man är svensk eller inte går det till mannen i familjen. Detta är två konkreta, enkla exempel på vad man kan göra nu för att komma åt och möta dessa kvinnor.
Det är centralt att vässa samhällsinformationen. Vi vill se ett prov för nyanlända - detta är också något man kan göra snart. Alla deltar inte i samhällsinformationen i dag. Det ska vara mycket skarpare och vassare och större fokus på kvinnors rättigheter och hbtq-frågor. Låt människor göra ett prov när de har gått igenom undervisningen!
Detta är några konkreta exempel på vad man kan införa utan tre års delegationer, samordnare och handlingsplaner. Gör det nu! Det behövdes redan i går.