Sven Otto Littorin (M):
Sven-Erik Österberg har frågat mig vad jag tänker vidta för åtgärder för att förhindra att tusentals arbetslösa blir utan det stöd och de insatser som de behöver för att komma ut på arbetsmarknaden igen. Jobb- och utvecklingsgarantin beräknas, som Sven-Erik Österberg mycket riktigt påpekar, omfatta ca 62 000 individer och kosta närmare 10 miljarder. Inom ramen för jobb- och utvecklingsgarantin kommer det att finnas möjligheter till arbetsträning, arbetspraktik, subventionerade anställningar och kompetenshöjande insatser.
En särskild satsning görs på funktionshindrade då ytterligare medel tillförs för lönebidrag och anställningar vid Samhall AB. I vårpropositionen aviseras vidare en jobbgaranti för ungdomar som beräknas omfatta upp till 30 000 ungdomar, liksom så kallade instegsjobb för nyanlända invandrare. Sammantaget kommer det under 2007 att finnas utrymme för 95 000 personer i arbetsmarknadspolitiska program. Det är nästan lika många som under 2003 - och då är ändå konjunkturläget nu väsentligt bättre med en stark efterfrågan på arbetskraft. Detta, Sven-Erik Österberg, är inte att lämna de arbetslösa utan stöd.
Detta är att ta ansvar för dem som verkligen behöver insatser från arbetsförmedlingens sida. Samtidigt ska vi vara medvetna om att arbetsmarknadspolitiska åtgärder inte är nog för att lösa de grundläggande strukturella problem som finns på svensk arbetsmarknad, långt ifrån. Detta borde också vara uppenbart för Sven-Erik Österberg, som under den föregående mandatperioden i egenskap av statsråd varit medansvarig för den socialdemokratiska regeringens politik.
Trots satsningar på en rad olika former av arbetsmarknadspolitiska program, åtgärder och stöd, trots stora volymer av programplatser i tider av god konjunktur, så permanentades under det socialdemokratiska styret den höga arbetslösheten samtidigt som utanförskapet bland inte minst invandrare och ungdomar växte. För mig är slutsatsen för framtiden enkel. Gör man som man har gjort så kommer det att gå det som det har gått. Traditionell socialdemokratisk politik är inte någon lösning för de många människor som står utanför arbetsmarknaden eller lever på den ekonomiska marginalen.
Det är en slutsats som jag tror också drogs av många väljare som i det senaste valet röstade för förändring. Alliansen gick till val på ett brett politiskt program för nya jobb och nya och växande företag. Detta program genomförs nu i snabb takt. Omläggningen av arbetsmarknadspolitiken, med fokus på matchning och riktiga jobb samt insatser för dem som står allra längst från arbetsmarknaden, är bara en del i det. Jobbavdraget gör det mer lönsamt att arbeta. Sänkta arbetsgivaravgifter inom flera olika sektorer stimulerar efterfrågan.
Nystartsjobben innebär att tröskeln för att nyanställa personer som står långt från arbetsmarknaden sänks påtagligt. Herr talman! Arbetsmarknadspolitiska insatser kan i sig aldrig skapa ekonomisk tillväxt och jobb åt alla. För det behövs det, det är min bestämda uppfattning, en bred, samlad politik som tar sikte på de grundläggande förutsättningarna för utbud och efterfrågan och ger människor förutsättningar att växa, utvecklas och ta makten över sina liv. Det är så vi tacklar utanförskapet, och det är så vi ger de många arbetslösa möjligheter till riktiga jobb.