Ibrahim Baylan (S):
Jag tycker att Ulf Nilsson försöker skriva om historien lite grann. Det är ändå så att regeringen lade fram sitt förslag innan riksdagen gjorde sitt tillkännagivande. Det skedde i högskolepropositionen. Där står följande om meritämnen vid intagning till högskolan, och det är regeringens bedömning: Kunskaper från gymnasieskolan i matematik och i andra moderna språk än engelska bör premieras vid meritvärdering till högre utbildning.
Sedan tog riksdagen, och där har Ulf Nilsson helt rätt, med högeralliansen och Miljöpartiet i spetsen, beslut om att tillkännage att man ville ha fler ämnen som skulle ge meritpoäng. Jag har naturligtvis respekt för detta beslut. Men jag kan beklaga det därför att signalvärdet till gymnasieskolan och grundskolan då naturligtvis inte blir lika starkt. Rätt ska ändå vara rätt att detta förslag faktiskt lades fram av regeringen.
Sedan gjorde riksdagen ett tillkännagivande på ett annat område, nämligen att fler ämnen skulle premieras. Herr talman! Återigen hamnar vi i en något konstig diskussion. Å ena sidan säger Ulf Nilsson att man ska ha mer obligatorium eftersom valfrihet kanske inte är så himla viktigt. Å andra sidan tittar han på den andra halvan av gymnasieskolan, de yrkesförberedande programmen, och där är helt plötsligt valfriheten extra viktig.
Där ska vi inte ens kräva engelska som obligatoriskt språkämne. Där ska eleverna minsann kunna välja, men inte på de studieförberedande programmen. Där är det alldeles för viktigt. Om man för en viss utbildning behöver vissa förkunskaper ska det naturligtvis vara ett krav för att kunna ta sig in på denna utbildning.
Det är oerhört viktigt att man kan ställa krav på allmän behörighet men faktiskt också på särskild behörighet. Det låter på Ulf Nilsson som om dagens situation är den bästa om vi bara behåller den som den är när det gäller språkinriktningen i gymnasieskolan. Men problemet är, och där har du helt rätt, att det finns en språkinriktning med väldigt mycket språk men att det är väldigt få elever som väljer den.
Därför tror jag att det är väldigt viktigt att vi gör en humanistisk, om vi kallar den så, inriktning på samhällsvetenskapsprogrammet med kultur och språk tillsammans för att göra det mer attraktivt för eleverna att välja. När det handlar om vad som exakt finns i inriktningarna, så känner Ulf Nilsson mycket väl till att det är Skolverket som har fått bemyndigandet att besluta om det.
Det är alltså ingenting som regeringen beslutar om. Det är också viktigt att framhålla. I grunden är vi nog ganska överens om att det är väldigt viktigt med språk. Det är glädjande att det är väldigt många elever som läser olika språk i Sverige. Men vi ser att tendensen är att det är färre elever som väljer vissa språk, samtidigt som vi ser att fler elever väljer andra språk i gymnasieskolan, till exempel spanska och italienska.
Jag tror att det är viktigt att vi gör de förändringar som jag har talat om, inte minst med extra meritpoäng som man får tillgodogöra sig vid intagningen till högskolan. Jag hade gärna sett att det hade gällt matematik och moderna språk. Men riksdagen har nu beslutat att det ska gälla fler ämnen. Och det håller vi på att jobba med i Regeringskansliet. Vi ska inte försöka måla upp en konflikt där det i grunden inte finns någon. Däremot måste jag återigen säga att jag är något fundersam.
Jag finner det märkligt med inställningen att valfriheten i vissa delar av gymnasieskolan är väldigt viktig och att vi därför inte ens ska kräva engelska, medan det i andra delar av gymnasieskolan är så himla viktigt att vi ska ställa högre krav på obligatoriska ämnen och därmed beskära elevernas möjligheter att välja.