KBLab/rixvox huggingface dataset:
Edward Riedl (M):
Låt mig tydliggöra för den som lyssnar på debatten att det första som regeringen Löfven gjorde när den tillträdde var att tillsätta en utredning för att införa en kilometerskatt som är en ytterligare börda för åkerinäringen. Det andra ni gjorde var att höja dieselskatten så att det blir ännu dyrare, blir mindre marginaler och mindre möjligheter att betala sjysta löner för dem som jobbar inom åkerinäringen.
Sedan, och det ger jag er kredit för, tog ni de färdiga förslag som alliansregeringen hade - nu skrattar Jasenko, för nu börjar han att rodna lite grann - arbetat fram, och sedan lade ni dem på riksdagens bord. Vi var överens över parti- och blockgränser om alla dessa åtgärder. Det var bra att de vidtogs. Men förutom detta behöver vi göra ytterligare många saker.
En majoritet i riksdagen har sagt till den här regeringen att ni måste skynda er med det. Klampning måste kunna göras i mer än 24 timmar. Med ett utökat beställaransvar får man hela kedjan att fungera. På område efter område drar allianspartierna genom tillkännagivanden regeringspartierna efter sig. Ni får uppgifter att lösa, men ni gör det mycket saktfärdigt.
Ni skulle kunna jobba så mycket snabbare i de här frågorna. Vi väntar med spänning på det som regeringen levererar senare under våren. Men det här tillkännagivandet handlar om att se över detta brett, precis som man gjorde med lantbruket. Det handlar om att säkerställa sjysta konkurrensvillkor för dem som jobbar och dem som driver företag i dessa näringar.
Varför de tre vänsterpartierna är emot detta är för mig helt obegripligt, herr ålderspresident. Varför är man emot sjysta villkor inom åkeribranschen? Kan du förklara för mig, Jasenko, varför ni är emot detta?
Edward Riedl (M):
Nu kommer en majoritet av den här riksdagen att rösta igenom ett tillkännagivande som innebär att man ger regeringen ett uppdrag som regeringen är skyldig att återkomma med. Det handlar om att man ska se över den svenska konkurrenssituationen inom åkerinäringen för att få en helhetsbild av vad som fungerar bra, vad som fungerar mindre bra och vad som skiljer oss åt jämfört med våra konkurrentländer.
Hela den här utredningen handlar om att långsiktigt säkra jobben i Sverige, säkra att åkerierna stannar kvar i Sverige och säkra att de som jobbar inom åkerinäringen har sjysta löner och sjysta arbetsvillkor. Det som händer när marginalerna är så små som de är just nu är att det blir en tävling ned mot botten om arbetsvillkor och löner.
Där ska Sverige inte vara med, utan Sverige ska se till att ta ett brett grepp för att lösa detta. Vi ska se till att det blir ordning och reda på svenska vägar igen. Herr ålderspresident! Jag kan fortfarande inte förstå varför vänsterpartierna motsätter sig detta. Det handlar ytterst om de personer som sitter bakom ratten och kör. Vilka arbetsvillkor ska de ha? Vilka löner ska de ha?
Det kommer i slutändan att avgöras av hur konkurrenssituationen ser ut. Den här regeringen försämrar konkurrenskraften hela tiden. Man ska införa kilometerskatt. Man höjer dieselskatten. Då får man sämre konkurrenskraft, mindre marginaler och mindre möjligheter att betala sjysta löner och ha sjysta arbetsvillkor. Vi från allianspartierna vill inte ha det på det sättet. Varför regeringen är emot detta övergår mitt förstånd.
Det enda som vi hört från Jasenko är att arbetsvillkoren inte ingår, men regeringspartierna själva konstaterar i sin reservation att detta hanteras av arbetsmarknadsutskottet, och det konstaterar också vi i vår text.
Edward Riedl (M):
Det som vi har att hantera i dag är ett tillkännagivande, det vill säga att en majoritet i Sveriges riksdag ger regeringen ett uppdrag. Det är jättetråkigt, herr ålderspresident, att de två regeringspartierna och deras samarbetspartner är emot detta. Det är bättre om man är överens.
Det jag inte kan förstå, herr ålderspresident, är varför man är emot att alldeles oavsett alla utredningar som ligger ta ett helhetsgrepp och se över svensk åkerinärings konkurrenskraft i en europeisk kontext. De svenska åkerierna ska konkurrera mot åkerier från andra länder i Europa.
Om man tar ett brett grepp och tittar på hur konkurrenssituationen ser ut kan man också, herr ålderspresident, dra slutsatser av det och lägga fram bra förslag, förhoppningsvis i så bred enighet som det bara går. Jag vet att riksdagskollegan Leif Pettersson från Socialdemokraterna har ett stort engagemang och stor kunskap i de här frågorna. Det är därför jag uppriktigt ställer frågan till honom, herr ålderspresident: Varför är ni emot detta?
Vad är det ni tycker saknas i det här breda helhetsgreppet? Vi var ju överens när det gällde att se över konkurrensen för lantbruket. Jag förstår inte vad skillnaden är. Vi har en bransch som har det mycket tufft just nu. Det har dina kollegor också vittnat om. Det gäller den lagliga konkurrensen, men också den olagliga och osjysta konkurrensen. Varför är ni emot att ta ett brett helhetsgrepp och se över detta?
Edward Riedl (M):
Jag vet precis hur svårt det är när man ska göra saker. Riksdagskollegan Leif Pettersson säger att det är knepigt med det utökade beställaransvaret. Jag förstår det. Vi har haft olika sidor tidigare, så jag vet precis hur svårt det kan vara. Ibland går det trögt och tar tid när man vill få fram förslag. Vi är helt överens om detta. Det är en enig riksdag vad gäller det utökade beställaransvaret, så vi har inga olika uppfattningar i sakfrågan.
Det är klart att det måste gälla i alla led. Det är vad utökat beställaransvar faktiskt handlar om: Man ska inte kunna ha mellanled och sedan svära sig fri från att det sker med osjysta metoder. Det här är vad riksdagen har sagt till regeringen att vi vill ha tillbaka.
Jag förstår fortfarande inte, herr ålderspresident, vad som skiljer det här området från lantbruket. Vad gäller lantbrukets situation var vi överens om att göra en bred och grundlig konkurrenskraftsutredning. Det är samma situation och samma ordning inom åkerinäringen. Eller är Leif Petterssons uppfattning, herr ålderspresident, att det är mindre problem inom åkerinäringen än vad det är inom det svenska lantbruket?
Om det inte är så förstår jag inte varför man är emot att ta samma breda grepp för att få kontroll över de här frågorna, så att vi i slutändan kan leverera bra förslag. På så sätt kan svensk konkurrenskraft och svenska arbetstillfällen säkras, liksom sjysta arbetsvillkor och sjysta löner i Sverige. Det är vad det handlar om i slutändan, och det tror jag inte att Leif Pettersson är emot, herr ålderspresident.
Edward Riedl (M):
Riksdagen skickar i dag ett tillkännagivande till regeringen om att riksdagen tycker att regeringen ska jobba med ICAO och globala lösningar vad gäller flyget och inte med nationella särlösningar som flygskatt.
En nationell flygskatt slår bara mot svensk konkurrenskraft och drabbar främst de delar av landet som finns utanför våra storstäder. Dessutom har flygskatten en marginell klimateffekt. Regeringen konstaterar själv att det mesta kommer att flyttas över till väg. Det är negativt för större delen av Sverige.
Vidare visar erfarenheterna av flygskatt att man inte bara exporterar arbetstillfällen utan också resandet till andra länder. De som skrattar mest om regeringen får igenom en flygskatt är Köpenhamn, Oslo och Helsingfors, för det är de som kommer att få den ökade flygtrafiken från Sverige.
Danmark, Holland och Irland införde flygskatt men avskaffade den när de kom fram till just att det enda man exporterar är arbetstillfällen och resandet till andra länder.
Flygskatten fördyrar nödvändiga jobbresor inom landet, flygskatten fördyrar vanligt folks välförtjänta semesterresande och flygskatten kommer inte att bidra till att rädda klimatet. S-MP-regeringen har tagit fram ett riktigt dåligt förslag på flygskatt med endast marginella klimateffekter. Men förslaget var inte tillräckligt dåligt.
Jonas Sjöstedt och Vänsterpartiet klurade sannolikt ett tag på hur de kunde göra detta dåliga förslag ännu lite sämre. Vi kunde läsa om det i tidningen i dag. Man ska alltså ta intäkten av denna flygskatt, som främst betalas av norra Sverige, och subventionera tågbiljetter i främst södra Sverige. Det är genialt. En riktigt dålig politik kan faktiskt göras ännu lite sämre med Vänsterpartiet.
Det är skickligt av regeringen att ta fram en skatt som gör alla till förlorare. Det blir färre jobb och sämre tillväxt. I slutändan blir det därför lägre skatteintäkter, mindre pengar till välfärd, mindre pengar till skola och mindre pengar till den sjukvård som en del från regeringspartierna har talat sig varma för.
Det blir alltså mindre pengar till det man har pratat om när skatter som i slutändan minskar statens intäkter genomförs. Med respekt för nästa utskott ska jag inte bli mer långrandig än så, men jag uppmanar regeringspartierna att ta tillkännagivandet på allvar. En majoritet av riksdagen är emot den flygfientliga politik som regeringen försöker genomdriva.
Jag tror att man skulle vinna på att lyssna in vad en majoritet av Sveriges riksdag tycker om detta.
Edward Riedl (M):
Tack, ministern, för svaret! Alliansregeringen beslutade i tidigare nationell plan att bygga Västra länken i Umeå. Det är ett viktigt infrastrukturprojekt för en expansiv region. Det handlar både om att klara av miljökvaliteten inne i de centrala delarna av Umeå och om en fortsatt expansion.
Det är också i olika avseenden ett projekt som är viktigt för den industri som finns i stan. Det handlar om att kunna ta sig till godsbangård och annat. Herr talman!
Den nya regeringen, som Anna Johansson är en del av, gav Trafikverket i uppdrag att utifrån tre nya kriterier, som infrastrukturministern redogjorde för, se över tidigare beslutade men ej upphandlade vägprojekt inför arbetet med infrastrukturpropositionen - det är också väl beskrivet av ministern.
Vi moderater bad riksdagens utredningstjänst att titta på vilka vägprojekt det kunde handla om. Det var ett tjugotal vägprojekt runt om i Sverige som alliansregeringen hade beslutat om, som fanns i nationell plan och som skulle beröras av detta. Ett av de projekten var Västra länken. Det är i min valkrets av stort intresse.
Då är frågan om nya regeringar tittar över gamla regeringars i nationell plan beslutade projekt eller inte. Det är en rätt ovanlig åtgärd, herr talman. Det är inte ofta som regeringen går in och gör det, utan det brukar rulla, så att säga. När man väl har plockat in nya infrastrukturprojekt brukar de ligga. Jag kan också konstatera att den infrastrukturproposition som nu är överlämnad till riksdagen är relativt tunn.
Man pekar inte ut särskilt många projekt i den. Det kan man tycka är både bra och dåligt. Men det innebär något i nästa beslutspunkt, som då är en åtgärdsplan som regeringen förfogar över. Såvitt jag kan förstå kommer den sannolikt våren 2018. Då ska alltså nya infrastrukturprojekt pekas ut i detalj. Då dyker en intressant fråga upp utifrån de nya direktiv man har överlämnat. Herr talman!
Jag har en jätteenkel fråga att ställa till ministern, som kan besvaras med ett mycket enkelt ja eller nej. Kan ministern lova att Västra länken i Umeå blir kvar i den nya nationella planen, som regeringen ska besluta om? Frågan kan besvaras med ett enkelt ja eller nej.
Edward Riedl (M):
Jag vill bara påminna dem som lyssnar på debatten om att ministern varken svarade ja eller nej på den fråga jag ställde, som var mycket enkel: Kommer Västra länken att finnas kvar i den nya nationella planen, som den regering som Anna Johansson är minister i ska besluta om? Det finns inget ja eller nej på den frågan från ministern. Det är en relativt enkel fråga. I vanliga fall är det på det sättet att när den nya regeringen lägger en nationell plan rullar den gamla vidare.
Det ska relativt mycket till om man ska göra förändringar i denna. Vi kan diskutera länge vad som är gjort eller inte gjort. KU har väl också en del att titta på i det avseendet. I vilket fall som helst är det så här: Ministern skulle med lätthet kunna säga, herr talman, att det här projektet inte är under omprövning på något sätt. Och då kommer det alltså att ligga kvar i den nationella planen.
Jag tolkade det också som att det var det ministern försökte förmedla när hon uttalade sig i lokala medier hemma i Västerbotten: att det inte fanns något skäl till oro. Jag synar detta, herr talman. Det var en så pass enkel fråga: Kommer ett tidigare redan beslutat vägprojekt att ligga kvar i nationell plan eller inte? Om ministern inte kan svara ja eller nej på den frågan är det projektet, Västra länken i Umeå, faktiskt hotat.
Och de andra 20 vägprojekten runt om i landet är också i någon bemärkelse hotade. Om det inte vore så skulle ministern kunna säga att de kommer att ligga kvar i nationell plan och att de inte avser att göra någon förändring kring detta. Ministern skulle alltså med ett enkelt ja kunna säga att det här kommer att ligga kvar i nationell plan. Men det kan ministern inte säga, och då måste det finnas någon form av oro även från ministerns sida ifall det verkligen kommer att vara på det sättet.
Annars förstår jag inte varför man inte kan svara ja eller nej på en så pass enkel fråga. Jag ställer samma fråga till ministern igen: Kommer Västra länken att finnas kvar i den nationella planen som den nya regeringen kommer att besluta om - ja eller nej?
Edward Riedl (M):
Tack, ministern, för det mycket tydliga beskedet till både Umeå och förespråkarna för Västra länken och alla andra i Sverige som också kan beröras av detta! Ministern kan alltså inte svara ett enkelt ja på frågan om av den tidigare regeringen redan beslutade objekt. Det är ju det det handlar om.
Den som lyssnar ska vara medveten om att det här alltså är vägprojekt som redan är beslutade av den tidigare regeringen och som kommit in i nationell plan, och nu ser man på sätt och vis faktiskt över dem. Vore det så att man inte ser över dem skulle man faktiskt ganska enkelt kunna säga i denna talarstol att nej, vi tänker inte se över detta. De 20 vägprojekt som det handlar om finns det inte skäl att vara orolig för över huvud taget, för vi kommer inte att se över dem - de ligger fast i nationell plan. Det finns inget mellanting mellan ja och nej.
Antingen kan ministern garantera att man inte kommer att röra dessa objekt eller så kan det mycket väl vara så att man rycker bort dessa objekt. Jag tycker att det är bra när debatter är tydliga, herr talman.
Om man inte ger detta besked innebär det att budskapet till lokalpolitiker och företagare i Umeå, liksom till dem i regionen som berörs av det, är: Åk ned och påverka regeringen i detta, annars riskerar det här objektet att försvinna ur nationell plan!
Svar på interpellationer Det här är inget önskeobjekt som ligger långt fram i tiden, utan det är här alltså ett tidigare beslutat objekt som ministern nu skapar oro kring.
Edward Riedl (M):
Tack, ministern, för svaret! Varje år begås ungefär 2 miljoner stöldbrott i svenska butiker. Det totala värdet på det som stjäls är 4,6 miljarder kronor. Det är enorma summor som stjäls från våra butiker. Ungefär 2 procent av dessa brott anmäls. Det mesta upptäcks nämligen långt efter själva stöldtillfället.
Då är det inte lönt att polisanmäla. Man behöver inte heller göra det för att få ut försäkringspengar. Bland dessa 2 procent är det ungefär tre av tio ärenden som leder till någon form av dom eller strafföreläggande. Polisen lägger i många fall ned ärendena om det inte är så att gärningsmannen i princip är tagen på bar gärning.
Men även om gärningsmannen är tagen på bar gärning och det finns bildbevis via övervakningskameror, inte minst i livsmedelsbutiker, kan man konstatera att ungefär hälften av de fallen ändå läggs ned. Det finns olika skäl till det. Personen kan ha gjort sig skyldig till grövre brott; då tycker man inte att detta är värt att utreda. Straffvärdet är för lågt. Personen kanske är under 18 år.
Väldigt ofta, enligt Svensk Handel i alla fall, skriver polisen av fallet med att gärningsmannen ej är funnen, trots att man har den skyldige gripen på plats. Fru ålderspresident! Sedan Anders Ygeman blev minister med ansvar för svensk polis har vi sett en oroväckande trend: Polisen lägger ned allt fler ärenden.
Och, som om inte det var illa nog, bland det lilla antal personer som blir dömda är det ännu färre som betalar sina böter. 2 procent av brotten polisanmäls. Sju av tio ärenden leder inte till någon påföljd. Och bland det lilla antal som då blir kvar är det ungefär två av tio som betalar sina böter. Vore man matematiker skulle man kunna räkna fram det lilla antalet.
Det är alltså en försvinnande liten del av alla de stöldbrott som begås i butiker som leder till att någon döms. Och av de få som döms är det få som faktiskt betalar eller står upp för vad de har gjort. Fru ålderspresident! Anders Ygeman kan som ansvarig minister inte på något sätt vara nöjd med detta.
Jag har sett Anders Ygeman i opposition och vet att Anders Ygeman ofta har väldigt många synpunkter. Men sedan han blev ansvarig för svensk polis har det inte hänt mycket i positiv riktning, däremot väldigt mycket i negativ riktning. Hur vill ministern återupprätta förtroendet för svensk polis? Kanske skulle Socialdemokraterna ta något av förslagen från Moderaterna. Det handlar om att ge poliserna lite bättre betalt och att se till att de får fler kollegor.
Det är förslag som vi moderater vill genomföra. Det är en del i att återupprätta förtroendet för svensk polis. Det handlar alltså om att de ska ges förutsättningar att kunna göra sitt jobb och få en skälig lön för det arbete de gör. Fru ålderspresident! Det är mycket möjligt att Anders Ygeman kommer att göra som han brukar: skylla på Beatrice Ask, som var minister tidigare, och försöka slippa undan sitt eget ansvar som minister med ansvar för svensk polis. Men låt oss se!
Kanske kommer Anders Ygeman med några bra saker här. Jag hoppas åtminstone på det.
Edward Riedl (M):
Svensk Handels rapport är skrämmande läsning, inte minst utifrån det jag försökte beskriva. Det är en väldigt liten del av stöldbrotten i butik som anmäls, av det enkla skälet att man inte upptäcker brotten just när de begås. Det är ungefär 2 procent av de brott som begås i butik som polisanmäls, enligt Svensk Handel. Ministern får skaka på huvudet hur mycket han vill. Han kanske är bättre än Svensk Handel.
Jag litar i alla fall på deras siffror när det gäller detta. Det är alltså en väldigt liten del. Och i den delen är det sju av tio ärenden som inte leder till någon påföljd av något slag. Och när det gäller den lilla, lilla del som blir kvar, fru ålderspresident, är det tre av tio som faktiskt betalar sina böter. Detta urholkar förtroendet för rättsstaten.
Här ska staten vara stark och se till att människor kan lita på den när de faktiskt behöver den. Jag förstår den uppgivenhet man känner i många butiker. Man får inte den hjälp av samhället som man faktiskt har rätt att få. Detta är skrämmande läsning. Det som gör det än värre, fru ålderspresident, är att det har blivit sämre sedan Anders Ygeman blev minister med ansvar för svensk polis. Man lägger ned allt fler av dessa ärenden. De leder inte till någonting.
Enligt Svensk Handel läggs ärenden ned trots att man har en gärningsman gripen på plats. Detta är en utveckling som Anders Ygeman är ansvarig för. Jag vet att han tycker att det är jättejobbigt att vara ansvarig och att stå till svars för det som är hans ansvarsområde. Helst av allt vill han skylla på tidigare justitieminister.
Men det går inte, för detta är en utveckling som har skett under Anders Ygemans tid som inrikesminister och ansvarig för svensk polis. Fru ålderspresident! Det finns saker att göra. Vi moderater har föreslagit 2 000 fler poliser. Då får poliserna fler kollegor och bättre möjligheter att utreda de grövre brotten.
De kan se till att få ordning och reda men också se till att den här typen av mängdbrott, som långsiktigt riskerar att urholka förtroendet för rättsstaten, kan hanteras och hinnas med. Får man fler kollegor inom svensk polis är det möjligt. Dessutom är det så att svensk polis gör ett mycket bra jobb och förtjänar bättre och högre löner, vilket är möjligt med Moderaternas förslag. Det handlar i snitt om ungefär 2 000 kronor per polis.
Det är bra förslag, och Anders Ygeman skulle kunna säga att detta är något som vi kan genomföra. Då skulle vi få bättre möjligheter att komma till rätta med det. Men Anders Ygeman säger inte det, fru ålderspresident. Det tycker jag är synd, för det behövs fler poliser och bättre betalda poliser om vi ska kunna vända den mycket negativa utvecklingen och återupprätta förtroendet för den svenska rättsstaten när det gäller den här typen av mängdbrottslighet.
Edward Riedl (M):
Mitt inlägg blir ganska kort, och min fråga är egentligen: Varför läggs det ned fler ärenden sedan Anders Ygeman tog över som inrikesminister och blev ansvarig för svensk polis? Varför läggs det ned fler ärenden trots att vi har en mycket, mycket negativ utveckling på det här området? Varför betalar så få sina böter?
Om man nu faktiskt har fått fast den som har begått brottet, dömt personen i fråga och gett personen böter och personen sedan inte betalar, då urholkas förtroendet för rättsstaten. Detta, fru ålderspresident, vill jag gärna att inrikesministern svarar på. Varför läggs det ned fler ärenden sedan han tog över som ansvarig minister, om han nu tycker att det här är ett så viktigt område som han gav uttryck för från början?
Jag tycker att det är bra att inrikesministern lyfter fram att man jobbar med de utländska stöldligorna och får ett bättre samarbete med de länder varifrån de här ligorna kommer. Det var ett arbete som påbörjades tidigare. Dessa internationella brottsligor flyttar sina baser och kommer från olika länder, och det är givetvis ett arbete som ständigt måste pågå.
Framför allt blev jag väldigt glad, fru ålderspresident, när inrikesministern sa att han tycker att Moderaternas förslag om fler poliser och bättre betalda poliser är bra. Som jag har förstått det är inrikesministern en del av regeringen, och förhoppningsvis har han en viss påverkan på regeringens politik. Då väntar jag på den här typen av förslag. Det är ju snart dags att lägga fram förslag igen, så då ser jag med tillförsikt fram emot att vi får en betydligt mer förstärkt budget till svensk polis.