KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anders Hansson (M):
Jag kände mig också manad att gå upp efter Adam Marttinens anförande. Det är ju lite roligt när någon berättar för en vad man egentligen tycker och dessutom gör det felaktigt. Jag känner någon liten press att gå upp och berätta att det här är vad vi tycker. När det gäller förslaget om id-kontroller stod jag i talarstolen och berättade vilket enormt hafsverk hela lagförslaget om id-kontroller var.
Att vi behövde ha id-kontroller var jag helt med på, men sättet förslaget kom fram på var under all kritik. Det har jag också sagt i talarstolen. Remissinstanserna fick knappt någon tid att läsa förslaget eller komma med sina inspel om vad de tyckte var bra och dåligt med förslaget och så vidare.
Det föranledde också kritik från oss i Moderaterna mot förslaget i fråga om karenstiderna. Vi tyckte att det var fullständigt underligt att mitt under högtrycket på sommaren i år ha två veckors uppehåll. I grunden låg också hela vår kritik mot hur förslaget kom fram. Ingenting i förslaget var utrett. Varför inte? Jo, för att tiden uppenbarligen inte fanns för regeringen att göra detta.
Var fanns utvärderingarna? Var hade vi remissvaren? Hur hade vi gjort med frågor om ersättning till transportbolag? Hur skulle kontrollerna ske? Vad skulle vi göra om någon av kontrollanterna bröt mot det? Det fanns tusentals frågor.
Det gjorde att vi, trots att vi tyckte att tanken var god och att det var bra att införa id-kontroller, var mycket kritiska mot lagförslagets innehåll och hur man hade tänkt. Det gällde även karenstiderna.
Anders Hansson (M):
Återigen får jag höra vad jag och Moderaterna tycker. Jag tycker inte om när man säger till mig att jag tycker något helt annat än det jag säger. Det är inte med sanningen överensstämmande, Adam Marttinen. Vi har varit väldigt tydliga om behovet av den här lagstiftningen. Vi ska ha id-kontroller.
Nu vill du utvidga diskussionen till att röra flyktingpolitiken i dess helhet. Det tänker jag dock inte gå med på, för i dag är det karenstiden vi talar om. I detta fall har vi i Moderaterna varit positiva till införandet av id-kontroller. Vi har inte velat ha karenstiden på två veckor. Vi har också sagt att lagförslaget måste vara mycket bättre ordnat och framlagt än det var.
Jag vet inte om Adam Marttinen själv tyckte att det förslag som rörde id-kontrollerna var genomtänkt, välavvägt och innefattade många konsekvensanalyser. Var Adam Marttinen nöjd med det förslag som regeringen lade fram? Jag var inte nöjd med hur förslaget hade tagits fram.
Kontentan av det, att vi skulle ha id-kontroller och kontroll på vem som kommer in i landet, var bra, men i övrigt lämnade förslaget mycket annat att önska. Var Adam Marttinen nöjd med det förslag som regeringen lade fram när vi skulle införa id-kontrollerna?
Fanns det inte fog för Moderaternas invändningar att förslaget var ett hafsverk och att man borde se över den lagstiftning som man lade fram i all hast?
Skulle det inte ha varit klokt att ta till sig mer utvärderingar och bedömningar om hur man skulle kunna göra lagen bättre, så att den inte - för att knyta an till mitt anförande - drabbar till exempel Öresundsregionen i den utsträckning som har blivit fallet?
Anders Hansson (M):
Vi har inget särskilt yttrande om detta. Vi har egentligen ingenting som gäller en följdmotion rörande betänkandet. När det gäller den punkt av de fem som Riksrevisionen gav regeringen kritik för tyckte vi faktiskt att regeringen hade rätt: Det fanns inget problem med de olika lagstiftningar som Helene Petersson nämnde tidigare.
De fyra övriga punkterna rörde polisens möjligheter utföra det arbete som regeringen hade gett dem. I detta fall tycker jag att Polismyndigheten har genomfört vad de har kunnat med de förutsättningar och det varsel de fick när det gäller att genomföra gränskontroller.
Vi tycker att de har försökt lösa uppgiften på bästa sätt, och därför har vi inte lagt någon mer börda på dem genom att säga att Polismyndigheten bör göra det ena eller det andra. Vi riktar i stället vår kritik mot polisens uppdragsgivare, vilket är regeringen, som inte skickade med tillräckligt med resurser för den extraordinära händelse som införandet av gränskontroller innebär.
Som jag hoppas att jag var noggrann med att säga är vi dessutom fullständigt överens om inrättandet av gränskontroller. Behovet och syftet var definitivt rätt, men regeringens hantering avseende styrning och uppföljning kan göras bättre.
Anders Hansson (M):
De 700 miljonerna brukar spöka rätt mycket i våra debatter. Jag vet inte hur många gånger dessa 700 miljoner har intecknats för allt möjligt mellan himmel och jord inom Polismyndigheten. Rikspolischefen har till och med sagt att de var intecknade redan förra året, så de 700 miljonerna verkar leva sitt eget liv.
Däremot är det bra att man tillför myndigheten mer, men det kommer att behövas bra mycket mer pengar till Polismyndigheten.
Jag som boende i de södra delarna av Sverige, nere i Skåne, ser gränskontrollerna och ser också vilka bekymmer de har medfört för pendlare men i synnerhet för polisorganisationen Polisregion Syd, som hela tiden nödgas ta personal från de kringliggande kommunerna för att arbeta med gränskontroller. Detta lämnar vita fläckar på poliskartan i många kommuner.
Många kommuner säger att de inte har några områdespoliser, eftersom alla är kommenderade till gränskontrollen. Det är ett jättebekymmer. Helt plötsligt ökar kriminaliteten i en kommun som tidigare har varit förskonad från sådan. Varför? Jo, därför att det inte är några poliser på plats. De har kommenderats till gränskontrollen. Detta är ett jättebekymmer, skulle jag vilja säga. Det måste lösas, och det har inte gjorts.
Här har man bara lagt över en mycket svår arbetsuppgift på polisen som ska genomföras. Jag tycker att regeringen har ett ansvar i detta sammanhang. När man ger en så svår uppgift måste man styra just med medel. Vi ska inte gå in i detalj på hur polisen ska lösa detta. Men här måste man ge Polismyndigheten förutsättsättningar för att den ska klara sin uppgift.
Där tycker jag att det brister i detta fall. I övrigt, Helene Petersson, är vi överens.
Anders Hansson (M):
Tack, Sanne Lennström, för anförandet! Det dök upp några frågor som lite går in i det Roger Haddad har sagt. En handlingsplan blir ju ofta övergripande: Man sätter ramarna och visar sina mål, de åtgärder man vill vidta och sina intentioner.
Men intentionerna och beskrivningarna av vad man vill göra får aldrig ersätta de direkta, skarpa förslag som måste komma därefter. Det var därför jag i mitt anförande försökte ta upp Människohandelsutredningen och Sexualbrottsutredningen, där det finns bra förslag. Det är viktigt att de skarpa förslagen också kommer.
Jag är väldigt positiv till att handlingsplanen kommer som en beskrivning av problemet, men vi får inte fastna i det och om och om igen bara beskriva problemet. Till slut måste det komma skarpa förslag. Så min fråga är egentligen densamma som Roger Haddads: När får vi se de skarpa förslagen komma på detta område? Nästa fråga är den som vi tagit upp i allianspartiernas reservation.
Handlingsplanen gäller barn; vi efterlyste en handlingsplan för människohandel överlag, som även gäller vuxna. Nu handlar det om barn, och det är jättebra, men vi saknar en del som också gäller vuxna människor. Risken är att man bygger upp två spår: en organisation för människohandel med barn, men ingen för vuxna, för den ska komma senare.
Ser Sanne Lennström ett problem med att man nu bara tar upp barn? Hade det inte varit lämpligare att ta ett helhetsgrepp på människohandel och låta även vuxna ingå?
Anders Hansson (M):
Visst är det så. Vår invändning mot att det bara berörde barn och inte vuxna var att det hade varit praktiskt om man i informationskampanjerna hade kunnat rikta sig både till barn och vuxna när det gäller dessa hemska brott. Men det gläder mig att det kommer en massa förslag. Vi får till och med en lista, vilket jag tackar för. Jag hoppas att dessa förslag kommer mycket snabbt, eftersom de behövs.
Vi får inte nöja oss med bara en handlingsplan, som i sig är bra eftersom problemet har beskrivits. Men det är just lösningarna på problemet som vi egentligen behöver ta en större diskussion om. Där tror jag att vi också kan komma överens. Jag vill också gå in på frågan om handlingsplanen. Det är jättebra att den är övergripande och att det kommer skarpa förslag. Men till syvende och sist hamnar vi vid det som min kollega Roger Haddad tog upp, nämligen vem som ska utföra arbetet.
Det är naturligtvis våra poliser ute på fältet som ska göra detta. Då vill det till att man ser hela rättskedjan på något sätt, och i synnerhet de som ska utreda detta. Jag kommer från Polisregion Syd, som just nu bågnar under trycket av en mordvåg, en våldtäktsvåg etcetera.
Jag känner att det finns en viss passivitet både från rikspolischefen och tyvärr från inrikesministern när det gäller att hjälpa till med detta. Det är helt enkelt kris i just Malmö, där det är så många skjutningar. Då kommer man tillbaka till att det behövs fler händer, alltså mer resurser och fler poliser.
Det måste man också ta hänsyn till när man lägger fram en handlingsplan och när man sedermera lägger fram skarpa förslag, alltså att det inte bara går att lägga fram förslagen. Någon ska också utföra detta arbete. Just nu är det en brist inom polisen; det är för få poliser. Vi har yrkat på att det ska bli fler poliser. Jag vill höra vad Sanne Lennström säger om just detta.
Anders Hansson (M):
Jag tackar Linda Snecker för svaret. Vi är inte riktigt ense om huruvida straffen har någon påverkan på människors vilja att begå brott. Jag menar att det alltid måste finnas en riskbedömning. Om det till exempel finns en fartkamera på vägen aktar man sig lite för att trycka på gaspedalen. Om det finns en påföljd för den som begår ett brott är man mindre benägen att begå detta brott.
Linda Snecker har naturligtvis rätt i att polisen måste kunna arbeta effektivt - där är vi helt överens. Anledningen till att höja straffvärdet är, enligt Linda Snecker, att dessa brott då skulle komma upp i prioritet hos polisen. Jag håller med om detta, men vad är Linda Snecker egentligen ute efter?
Jo, att man ska kunna använda hemliga tvångsmedel, som ofta är en förutsättning för att till exempel nå brottslighet på internet. Här kommer vi till en fråga som jag tycker är mycket intressant. Hur ska polisen då kunna arbeta? Då måste man använda sig av datalagring.
Mig veterligen har Vänsterpartiet varit väldigt restriktiva vad gäller att polisen ska få använda datalagring, och detsamma gäller för hemliga tvångsmedel som avlyssning. Detta blir lite motsägelsefullt: Man vill skärpa påföljderna så att polisen ska kunna arbeta enklare och använda fler tvångsmedel, men man är samtidigt emot att polisen använder tvångsmedel och att polisen ska få lagra trafikuppgifter för att exempelvis komma åt pedofiler på internet.
Jag skulle gärna vilja höra hur Linda Snecker resonerar om det här, för det låter lite motsägelsefullt i mina öron.
Anders Hansson (M):
Min fråga riktar sig till båda statsråden Johansson, men jag tror att det blir Anna Johansson som får frågan. Den gäller nämligen inrättande av nya flyglinjer och den eventuella gränskontroll som behöver göras på en flygplats när en ny flyglinje inrättas.
När jag besökte gränspolisen i Malmö i måndags nämnde man att man har haft problem i Region Syd med att det inrättas nya flyglinjer, till exempel från Växjö flygplats ned till Balkan. Där finns det nu ett nytt modus för asylsökande att ta sig till Sverige. Det kan då vara så att polisen inte har möjlighet att inrätta gränskontroll vid de flygplatserna när Luftfartsverket ger tillstånd till en ny flyglinje.
Min fråga till Anna Johansson blir därför om polisen bör ha någon form av vetorätt i samband med att nya flyglinjer startas på olika flygplatser runt om i landet.
Anders Hansson (M):
Tack så mycket för svaret! Det gäller just kontroller av pass och id-handlingar vid flygplatser där man inrättar nya flyglinjer. Det är alltså inte gränskontroller i den utsträckning som vi kanske ser just i Öresundsregionen. Men det är nya flygvägar in i landet. Man måste tänka på det när nya flygförbindelser godkänns.
Polisen bör ha en möjlighet att uttala sig om huruvida de faktiskt kan göra en kontroll av id-handlingar och pass.
Anders Hansson (M):
Jag riktar min fråga till inrikesminister Anders Ygeman. Det stora antalet dödsskjutningar har tagit stora resurser i anspråk för polisen. I Malmö tar det numera 372 dagar från att en polisanmälan görs till dess att åklagaren kan fatta beslut om målet. Det är uppenbart att det saknas ett stort antal utredare i Malmö. Polisorganisationen och polischeferna verkar ha tappat kontrollen.
Om detta kaotiska och oacceptabla tillstånd vittnar även chefsåklagaren i Malmö i en intervju i Sydsvenskan i veckan. Därför vill jag ställa följande fråga till Anders Ygeman: Kommer regeringen att säkerställa att polisen i Malmö får de resurser och de utredare som krävs för att det inte ska ta över ett år att utreda brott av denna karaktär?
Anders Hansson (M):
Det skjuts till pengar den närmaste tiden, men det är nu som vi har den stora puckeln med utredningar som tar tid. Flertalet poliser och, inte minst, alla invånare i Malmö och Skåne, väntar på resultat. Regeringen har under ungefär två år sagt att man ska följa denna fråga. Inrikesministern har tidigare sagt att utredningsresultatet ska vända före nyår - det är om ca 30 dagar.
Kommer inrikesministern att hålla sitt ord och vidta kraftfulla åtgärder om vi inte ser förbättrade resultat till nyår?
Anders Hansson (M):
Här går en skiljelinje mellan Moderaterna och Vänsterpartiet, vilket i och för sig inte är helt ovanligt. Jag kunde inte låta bli att begära replik på Linda Sneckers anförande. Men vi är i alla fall överens om att den lagstiftning vi har inte är heltäckande. Men skillnaden är att Linda Snecker tycker att regeringen går för snabbt fram, medan jag och Moderaterna tycker precis motsatsen.
Vi har ju redan ett väldigt starkt terrorhot över oss. Vi har ju sett terrordåd i Paris, Nice, Bryssel, London, Manchester och i Stockholm. Jag känner mig tvungen att fråga: Vad är det Linda Snecker vill ha för lagstiftning? Ni röstade ju nej till nuvarande lagstiftning som ligger på bordet.
Vi kan ju inte säga att vi ska vänta tills utredningen är klar, att vi ska fortsätta att vänta och vänta, när hotet är så reellt som det är. Linda Snecker nämnde själv den 7 april. Jag undrar lite vad som är Vänsterpartiets tanke kring hur man ska komma åt terrorism och terrorister.
Jag uppfattar det lite som att man ska vänta och se tills något sker. Vad som ska ske vet jag inte. Min fråga till Linda Snecker blir: Vad är Linda Sneckers förslag på en lämplig terrorismlagstiftning?
Anders Hansson (M):
Tack, Linda Snecker, för ett bra svar! Vänsterpartiet är inne på de förebyggande delarna, vilka är väldigt viktiga. Jag delar helt Linda Sneckers uppfattning att det är viktigt att förhindra radikalisering. Tyvärr har vi enligt Säpos egna uppgifter en hel del personer som kan anses redan vara radikaliserade.
Vi har dem som redan har varit och stridit och som har kommit hem, så kallade återvändare. Där är det viktigt att vi har en lagstiftning också om hur vi får dem lagförda.
Vänsterpartiet vill ta goda initiativ för att komma åt just det förebyggande, men det är sämre när det gäller vad vi ska göra med dem som har kommit och som har begått brott. Jag tycker att Linda Snecker sätter fingret på en viktig fråga. Bevisningen är jättesvår. Hur ska man kunna bevisa att någon har begått ett brott i ett annat land?
Vi moderater tycker exempelvis att Säpo bör ges möjlighet att använda signalspaning tidigare för att kunna få reda på underrättelser så att vi kan samla ihop bevisning. Vi vill även att tvångsmedel ska kunna användas i ett tidigare skede, till och med innan en förundersökning kan inledas enligt preventivlagen.
Dessutom vill vi ge Säpo en möjlighet att kalla återvändare för att helt enkelt ha ett samtal med dessa personer. I dag är det ju baserat på att de ger sitt medgivande, vilket jag tycker är väldigt underligt. Jag undrar om inte Vänsterpartiet i alla fall skulle kunna ställa sig bakom dessa delar i Moderaternas förslag.
Anders Hansson (M):
Tack till Sultan Kayhan för hennes anförande! Terrordådet i Stockholm berörde oss alla på olika sätt och vis. Jag känner lite grann att jag upprepar mig, men jag tänker på bristen på snabbt agerande. Det är något jag saknar från regeringen. Terrordådet i Stockholm skedde den 7 april 2017.
Men vi har också haft Paris 2015, Köpenhamn 2015, Nice 2016, Bryssel 2016, Berlin 2016, Manchester 2017 och London 2017. Det har varit så mycket, och däri ligger lite av min kritik mot regeringen. Man har bjudit in till samtal, och det är jättebra. Men jag saknar drivet för att få fram en lagstiftning.
Det är nu 2018, och det första dådet jag nämnde skedde som sagt 2015. Man kan gå ännu längre tillbaka. Det måste komma något förslag. Nu kommer ett förslag, säger Sultan Kayhan här, om en mer heltäckande terroristlagstiftning. Men det står till och med i förslaget att det i huvudsak bara syftar till att genomföra EU:s direktiv om bekämpande av terrorism och tilläggsprotokollet till Europarådets konvention om förebyggande av terrorism.
Det är lite grann det här som jag återigen ser; regeringen agerar inte. Detta är egentligen bara ett slag på fingrarna av EU. Varför gör inte Sverige någonting? Det är alltså inte bara vi i oppositionspartierna som sitter här i Sveriges riksdag som säger: Gör någonting! Till och med EU säger det, och först då gör ni någonting. Jag kan inte riktigt ta det till intäkt för en handlingskraftig regering. Tycker inte Sultan Kayhan att regeringen borde ha tagit fram lite mer, lite tidigare och kanske lite mer konkreta förslag?
Nu är det många utredningar som är bra, men jag önskar att det också hade kommit konkreta förslag.
Anders Hansson (M):
Tack för svaret, Sultan Kayhan! Moderaterna, och det gäller säkert också övriga oppositionspartier, har inga bekymmer med att knuffa regeringen framför sig i detta om det är det regeringen behöver för att agera. Det gör vi gärna. Jag vill ta upp en fråga som kom upp i replikskiftet med Roger Haddad och som jag även tog upp i mitt anförande. Det gäller Säpos möjlighet när det kommer återvändande till Sverige.
Säpo har i dag ingen möjlighet att kalla dessa till förhör utan deras medgivande. Jag kan läsa ur vår reservation: I dag är det inte möjligt att kalla återvändande till förhör när det saknas förutsättningar att inleda förundersökning. I sådana fall har säkerhetspolisen endast möjlighet att föra ett samtal med personen i fråga, och det kan endast ske om personen i fråga samtycker.
När det gäller återvändande finns det på goda grunder anledning att anta att sådana personer ofta kan lämna värdefull underrättelseinformation. Vi inom Moderaterna anser därför att det finns skäl att tillskapa en ny form av preventivlagstiftning som ger Säkerhetspolisen möjlighet att rutinmässigt kalla återvändande till förhör och om så erfordras också hämta personer till förhör i syfte att erhålla information i underrättelsesyfte. Detta tror jag och Moderaterna hade varit en väldigt bra väg framåt.
Jag brukar säga att jag nog hade tänkt mig för både en och två gånger innan jag hade vägrat om Säkerhetspolisen knackade på min dörr och sa: Kan vi få prata med dig, Anders Hansson? Det känns som att man kanske inte har rent mjöl i påsen om man vägrar. Jag skulle vilja höra vad Sultans invändning skulle vara mot att ge Säkerhetspolisen detta mandat.
Anders Hansson (M):
Jag tycker att det är många kloka förslag. Jag och statsrådet Johansson är nog fullständigt överens om att det behövs fler poliser. Det tråkiga är att antalet poliser har minskat. År 2014, till exempel, var det 20 051 poliser anställda, och år 2017 var det 19 741.
Det är alltså en skillnad trots alla insatser som statsrådet Johansson nämner har vidtagits. I och för sig vill jag inte ha in den diskussionen, men det beror kanske lite på hur många poliser som utbildades och som sedan kom ut.
Antalet antagna till Polishögskolan var 1 048 år 2006, år 2007 var det 1 310, och år 2008 var det 1 708. Sedan minskade det, med tanke på att vi skulle upp till 20 000. Då var vi nämligen uppe i de extra 2 500 poliser som också var alliansregeringens löfte. Antalet ökade från 17 500 till 20 000 poliser. Det var därför vi drog ned antalet.
Annars hade vi fortsatt ökningen upp till kanske 21 000 poliser, vilket i och för sig nu hade visat sig vara alldeles ypperligt. Men då var i alla fall löftet 20 000. Det var problematiskt att löftet svajade väldigt under sittande regering, för då låg antalet poliser under 20 000. Alltnog är det klokt att nya poliser utbildas.
Det är ett bra initiativ. Jag är till exempel förespråkare av en polishögskola i Skåne. Eventuellt ska det även inrättas en ny polishögskola någon annanstans i landet utöver de tre som vi redan har. Men ett grundläggande problem är att det är tomma platser på polishögskolorna.
Det är bekymmersamt att platserna inte fylls då det kommer in väldigt många ansökningar till polishögskolorna. Det är alltid svårt att göra en fullständigt korrekt bedömning, men mellan tummen och pekfingret får jag det till att det i dag är totalt 500 platser på polishögskolorna som inte fylls.
Det är faktiskt ett underbetyg att platser står tomma på våra polishögskolor när vi har ett behov av fler poliser. Därför kan jag tycka att det är lite underligt att man inrättar två nya polishögskolor. Men jag är beredd att tänka utanför den boxen, att de tre kanske inte räcker och att rekryteringen ökar. Likväl kvarstår problemet att 500 platser är tomma. Detta bör vi ta på stort allvar.
Jag är lite intresserad av att höra vad statsrådet Johansson säger i den delen. Sedan har vi poliser som slutat. Detta är ytterst bekymmersamt. Det var 678 poliser som slutade 2014, 832 år 2015, 950 år 2016 och 905 år 2017. Detta är väldigt många.
En del av dem var pensionsavgångar, ungefär hälften. Men det är ändå en alldeles för stor del som slutar. Därför välkomnar jag Morgan Johanssons ambition att poliserna ska få högre lön, i synnerhet de i yttre tjänst. Jag jobbade själv en gång i tiden inom brottsbekämpningen, dock inte i yttre tjänst, och jag tycker att det oftast är i yttre tjänst som skurkarna fångas. Det är som sagt många goda idéer och tankar.
Men jag vill gärna höra vad Morgan Johansson tycker om polishögskolorna.
Anders Hansson (M):
Jag tackar statsrådet Johansson för ett intressant inlägg. Det gläder mig när statsrådet talar om att bredda rekryteringsunderlaget. Låt mig bara skicka med att det är viktigt att vi inte sänker kraven, vilket ibland har diskuterats för att få in fler.
Vi ska även fortsättningsvis ha högt ställda krav på dem som vi vill ska vara våra poliser för att vi ska kunna ha de allra bästa poliserna ute i verksamheten. Låt mig återgå till interpellationen. Det är lätt att vi kommer in på antalet poliser fram och tillbaka, men interpellationen handlar ju om bristen på poliser ute i kommunerna just nu.
Vi har vita fläckar på kartan, till exempel i Skåne där polisen tyvärr inte finns i den utsträckning som kommunerna önskar. När polisen drar sig tillbaka kommer kriminaliteten att hitta dessa vita fläckar.
I Ystad har narkotikahandeln tyvärr återupptagits just för att polisbemanningen är så låg. Det är illa, och så kan det inte fortsätta. När man inte klarar att vara överallt stör man inte de kriminella på det sätt jag skulle önska. Man får inte den kontakt med ungdomar och övrig befolkning som jag önskar.
Man får inte lokalkännedom eller det lokala förtroendet. Jag tror att det är viktigt att man inte bara väntar på de nyrekryterade poliserna utan försöker tillse redan nu att dessa kommuner har någon form av minimibemanning eller lägsta krav på bemanning. Det får inte vara så att Polismyndigheten lämnar en kommun helt och hållet.
Det måste finnas poliser lokalt.