Ann-Kristine Johansson (S):
I det här betänkandet om skogspolitik finns enbart ett antal motionsyrkanden från allmänna motionstiden och utskottsmajoritetens svar på dessa motioner. Jag vill peka på några saker som vi i olika sammanhang har lyft fram, inte minst när vi hade förra debatten om regeringens skogspolitik. Det vi socialdemokrater saknade då och fortfarande saknar är tanken på hur den moderna skogspolitik som Sverige behöver ser ut.
En skogspolitik för framtiden behöver långsiktiga, genomtänkta och framför allt övergripande satsningar för att anpassas efter den ökade efterfrågan på skogsråvara. Skogsstyrelsen har i en rapport beskrivit fyra olika scenarier inför kommande decennier, och de resonerar också om att ett kriterium för vad som är högsta hållbara avverkningsvolym behöver införas.
Vad säger utskottsmajoriteten om det? Regeringen har fortfarande, efter snart fyra år vid makten, inte lyckats samla sig till något större helhetsgrepp. Det är passivt, tillbakalutat och det saknas visioner för framtiden. I det här betänkandet konstaterar majoriteten att det inte finns något behov av en samlad strategi för att öka tillväxten i skogen, men, säger man sedan, om det inte går vägen kanske andra angreppssätt behövs.
Det menar jag är att ha en passiv, tillbakalutad attityd när det gäller den så viktiga skogspolitiken. Fru talman! Skogsstyrelsens arbete måste stödjas för att man ska kunna hantera avvägningen mellan de två jämställda skogspolitiska målen, miljömålet och produktionsmålet. Myndigheten måste få verktyg för att vara den expertmyndighet som jag tror att vi alla är överens om att den ska vara.
Uppdragsverksamheten har varit ett viktigt verktyg för dem att använda, och vi motsätter oss starkt den avveckling som nu har skett av den. Möjligheten att ha kvar uppdrag finns om synnerliga skäl föreligger. Med det menas situationer där det inte finns någon annan aktör som kan utföra uppdraget. I dessa synnerliga situationer ska Skogsstyrelsen fortsätta sin verksamhet.
Men en avvecklad uppdragsverksamhet har fått till följd att kompetens försvinner. Den lokala närvaron i glesbygden minskar, och beslutet har inneburit ökade omställningskostnader. Jag förstår ärligt talat inte hur ni i majoriteten resonerar. Det verkar som om ni förblindas av marknaden och att den ska styra i alla politiska beslut. Politiken frånhänder sig sitt ansvar och överlåter allt till marknaden.
Den svenska skogs- och träindustrin har ett stort behov av råvara. Efterfrågan på pappersmassa och bioenergi ökar, liksom efterfrågan på sågtimmer av hög kvalitet. Samtidigt är Sverige fortfarande en bra bit från att nå miljömålet om levande skogar. Nya konkreta strategier, byggda på breddad forskning, krävs för att möta den motstridiga efterfrågan på skogsprodukter och levande skogar.
Var finns den strategin, det tänket hos majoritetsföreträdarna? En eftersatt skogsvård är inte förenlig med ett skogsbruk som ska generera ökad efterfrågan på råvara och värna den biologiska mångfalden. Röjningen är fortfarande katastrofalt eftersatt. Hur tänker ni i majoriteten här? Behövs det inga åtgärder? Ska vi fortsätta vänta och se, eller vad tycker ni?
Vi behöver ett långsiktigt hållbart brukande av vårt gröna guld. Fru talman! Ett av miljöpolitikens viktigaste mål är att bevara den biologiska mångfalden. Utvärderingar som genomförs bekräftar att miljöarbetet i dag går för långsamt. Delmålet om en hejdad förlust fram till i år, 2010, nås inte nu under det biologiska mångfaldsåret.
Vi saknar en fullödig strategi som omfattar bevarandet av den biologiska mångfalden genom olika skyddsformer, och det saknas pengar både regionalt och nationellt för att kunna göra det som behövs. Nu kommer ni i majoriteten säkert att prata om Kometprogrammet. Ja, det är ett intressant projekt som vi också stöder. Det är viktigt med skogsägarens engagemang och intresse för det vackra man har i sin skog.
Det ska inte vara så att man är rädd för att ha skyddsvärda områden eller arter på sin skog. Men Kometprogrammet räcker inte. De krävs mer av allt för att nå målet. Fru talman! Drygt halva Sveriges yta är täckt av skog. Våra skogar är en viktig del av utvecklingen av vårt samhälle. De har gett arbetstillfällen i såväl glesbygd som industrisamhällen och de innebär en stabil bas i den svenska ekonomin.
Grunden för dagens skogspolitik, som beslutades av en enig riksdag 1993, bygger på principen om omsorg gentemot kommande generationer. Skogen ska vårdas och nyttjas så att vi alla, våra barn, barnbarn och barnbarnsbarn får del av dess nyttigheter. Här är kärnan till allt. Vi socialdemokrater menar att omsorgen om kommande generationer är den självklara utgångspunkten när vi diskuterar en skogspolitik för framtiden.
Det måste finnas långsiktighet i tänket. Och det saknas i dag. Fru talman! Den svenska skogen förtjänar en övergripande helhetssyn över dagens möjligheter och problem samt en visionär satsning för framtiden. Skogs- och tränäringens betydelse för utvecklingen av det framtida Sverige, för omställningen till ett långsiktigt hållbart samhälle, kan inte nog poängteras.
Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till reservation nr 6.