KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anna Ekström (S):
Jag kan bara konstatera att när det gäller frågan om ordningsomdömen gör jag och Johanna Rantsi helt olika bedömningar. Jag vill inte att vi ska införa ett regelverk som tvingar lärare att ägna väldigt mycket värdefull tid - tid som hade kunnat gå till undervisning och till att upprätthålla trygghet och studiero - åt att skriva ordningsomdömen, då det stora flertalet och majoriteten elever sköter skolan alldeles utmärkt. Det tycker jag är felanvänd tid.
När vi diskuterar ordningsomdömen vill jag också påminna om att det inte är skolans uppgift att uppfostra eleverna. Det är föräldrarnas uppgift att uppfostra eleverna. Det är något som jag tycker att vi måste vara mycket tydliga med i svensk skola. Alla uppgifter som innebär att lärarna får ta över ett föräldraansvar tycker jag leder åt fel håll.
Jag vill klart och tydligt deklarera min avsikt att agera när det gäller arbetet mot oordning, hot och våld i skolan. Elevernas trygghet och studiero är viktig för kunskapsresultaten men också för lärarnas arbetsmiljö, som vi diskuterade i den förra interpellationsdebatten.
Det arbetet kommer jag - utan att lägga onödigt mycket tid på det - att utföra med noggrannhet och på den tid som lagstiftningsakter alltid kräver. Jag tycker att svensk skola har lärt sig den hårda vägen hur det går när man inför mängder av ogenomtänkta och slarvigt genomförda beslut som snabbt implementeras ute på skolorna. Är det något Sveriges lärare är trötta på är det det. Jag kommer inte att söla.
Jag kommer inte att lägga onödigt mycket tid på detta. Men jag kommer heller inte att lägga fram förslag som inte är genomarbetade, för det här är frågor som är viktiga för Sveriges lärare och elever. Med de orden får jag tacka Johanna Rantsi för en trevlig interpellation. Vi är överens om målet men har ibland lite olika åsikter om metoderna.
Anna Ekström (S):
Kristina Axén Olin har frågat mig om jag avser att genomföra Skolkommissionens förslag om stärkt likvärdighet i enlighet med vad statsministern aviserade i regeringsförklaringen. Den försämrade likvärdigheten i svensk skola är en mycket allvarlig utveckling som måste stävjas. 2015 års skolkommission tillsattes med uppdraget att lämna förslag som syftar till höjda kunskapsresultat, förbättrad kvalitet i undervisningen och en ökad likvärdighet i skolan.
Skolkommissionen överlämnade 2017 sitt slutbetänkande Samling för skolan , SOU 2017:35. När det gäller skolsegregationen framhäver Skolkommissionen att resultatskillnaderna mellan grundskolor ökar starkt. Ökningen förklaras av att skillnaderna mellan skolors elevsammansättning utifrån familje- och migrationsbakgrund ökar. Denna ökade uppdelning av skolor riskerar att leda till försämrad likvärdighet i form av ökade kvalitetsskillnader mellan skolor.
Den innebär också att det viktiga värde som ligger i att elever med olika bakgrund möts i skolan urholkas. Skolkommissionen föreslår i sitt slutbetänkande en nationell strategi för att skapa ett robust skolsystem. Förslagen ska gynna samtliga elever, och målet är att alla elever ska ges förutsättningar att utvecklas så långt som möjligt.
Samtidigt påpekar Skolkommissionen att åtgärder som syftar till att minska skolsegregationen och öka de finansiella förutsättningarna för en likvärdig skola kräver närmare överväganden.
I juli 2018 tillsattes därför en utredning som har i uppdrag att arbeta vidare med Skolkommissionens förslag och bland annat analysera och ta ställning till hur bestämmelserna om dels placering vid kommunala skolenheter, dels mottagande och urval till fristående skolor, bör ändras för att i större utsträckning främja en allsidig social sammansättning av elever. Utredaren ska redovisa sitt uppdrag senast den 30 mars 2020.
Det är viktigt att förändringar i skolan är långsiktigt hållbara. Regeringen kommer därför att invänta utredningens redovisning och därefter ta ställning till förslagen om bland annat placering, mottagande och urval till skolor. Min ambition är att åstadkomma en mer likvärdig skola, där barn och elever med olika bakgrund möts. Det är dock av största vikt att redan nu genomföra insatser för att öka likvärdigheten i skolan. Flera av Skolkommissionens förslag har redan börjat genomföras.
Ett exempel på detta är det nya statliga stödet för förstärkt likvärdighet och kunskapsutveckling. Stödet uppgår 2019 till 3,5 miljarder kronor och ska fördelas så att resurserna viktas med hänsyn till elevernas socioekonomiska bakgrund. Av januariavtalet framgår att detta statliga stöd ska förstärkas. Avslutningsvis vill jag lyfta fram att OECD i en rapport efter att ha granskat Sverige nyligen lämnat ett antal rekommendationer för ökad likvärdighet och minskad skolsegregation.
Jag kan konstatera att OECD:s slutsatser i flera avseenden överensstämmer med den beskrivning av den svenska skolan som Skolkommissionen presenterat och att flera av rekommendationerna ligger i linje med pågående utredningar och åtgärder.
Anna Ekström (S):
När vi diskuterar den ökande skolsegregationen brukar vi diskutera utifrån två olika linjer. Den ena linjen handlar om vad vi som politiker kan göra för att motverka effekterna och hantera de negativa effekterna av att skolan har blivit så uppdelad. Där diskuterar vi partierna emellan inte helt olika saker. Vi talar om olika former av resultattillskott.
Från regeringens sida har vi aviserat att vi ska fortsätta med det likvärdighetsbidrag som är helt nytt och unikt och faktiskt tar större hänsyn till elevernas behov än vad tidigare statsbidrag har gjort. Vi diskuterar hur vi ska säkerställa att vi motverkar en pedagogisk segregation, som man ibland talar om, det vill säga att de mest erfarna lärarna sällan finns i de skolor där behoven är som allra störst. Vi talar också om att man ibland måste lägga ned skolor.
Det är något som jag inte är främmande för. När en skola har blivit så segregerad att man inte klarar av att bedriva en bra undervisning och man har kommit till vägs ände kan det vara bättre att lägga ned skolan än att tillföra resurser. Så gjorde man till exempel i Malmö, där ett antal skolor har lagts ned. De resultaten har inte varit entydigt negativa, tvärtom.
Men likheterna upphör när vi närmar oss hur vi ska hantera det förhållandet att vi har en alldeles för stor segregation, till att börja med. På vilket sätt ska vi åtgärda roten till det onda, nämligen den ökande uppdelningen mellan olika skolor? Ja, här blir de politiska skillnaderna mycket, mycket större.
För min del är det fullkomligt självklart att vi ska motverka också det som skapar en ökande segregation mellan elever och mellan skolor. Kristina Axén Olin säger att forskningen hävdar att skolvalet, så som det är uppbyggt, har en väldigt liten del i att skapa segregation.
Jag skulle nog vilja säga att forskningen är mycket mer nyanserad på den punkten än vad Kristina Axén Olin hävdar. Faktum är: När vi på 1990-talet införde det system för skolval som vi har i Sverige i dag kom OECD, den fristående organisation i Paris som granskar ekonomiska frågor, med en fullkomligt förödande kritik av upplägget i de reformerna.
Den kritiken formulerades i en rapport 1992 som den dåvarande regeringen tyvärr inte tog någon som helst hänsyn till. Jag kan rekommendera Kristina Axén Olin att läsa den rapporten, som på ett nästan otäckt sätt förutspår de problem som vi nu har sett komma i den segregerade svenska skolan.
Jag tycker att det är en ansvarsfull politik att hantera effekterna av den ökande segregationen, men det är en mindre ansvarsfull politik att inte bry sig om orsakerna till den ökande segregationen i den svenska skolan. Där måste vi ta i de frågor som handlar om styrningen av skolan.
Det är precis de frågor som statsministern talade om i regeringsförklaringen och precis de åtgärder som finansministern talade om i budgetdebatten. Vi går nämligen igenom de förslag som kom från Skolkommissionen och säkerställer att de blir ordentligt utredda. På en punkt vill jag dock ställa en motfråga till Kristina Axén Olin: Var hittar Kristina Axén Olin att jag på något sätt har förespråkat lottning i det svenska skolsystemet? Visa mig var jag har gjort det!
Anna Ekström (S):
Sverige har haft ett av de mest högpresterande och jämlika skolsystemen i världen, och mitt mål som utbildningsminister är att vi ska ta oss tillbaka dit. Mot den bakgrunden vill jag verkligen välkomna att OECD på det tydliga sätt de gör granskar den svenska skolan. OECD:s budskap till Sverige är att vi måste ta i det som gjordes fel på 90-talet.
OECD talar klarspråk i sin senaste rapport - den stora rapporten om den ekonomiska utvecklingen i Sverige. Där talar OECD klarspråk om att den marknadsstyrning som den svenska skolan är utsatt för leder fel. Den vilar på skakiga grunder, och Sverige uppmanas att förändra regelverket för skolvalet och för allt som hör skolvalet till.
Enligt min åsikt kan vi göra detta samtidigt som vi behåller en möjlighet för föräldrar och elever att välja vilken skola de helst vill gå i. Detta klarar andra länder, och det borde vi också klara. Den väldigt oreglerade skolmarknad som vi har sedan 1990-talet är en viktig orsak - inte den enda, men en viktig orsak - till den ökande segregationen i den svenska skolan.
Min uppmaning till Kristina Axén Olin är att lyssna till OECD och ta det som de säger på allvar. Det är ingen vildsint rabulistisk tankesmedja på vänsterkanten som talar, utan det är OECD i Paris som uppmanar oss i Sverige att säkerställa att det svenska skolsystemet reformeras så att det kan bidra till en bättre likvärdighet. Jag kommer att göra vad jag kan för att säkerställa att så blir fallet, och jag hoppas få stöd från Sveriges riksdag i denna fråga.
Anna Ekström (S):
Kristina Axén Olin har frågat mig vilka åtgärder jag kommer att vidta för att vända den negativa utvecklingen och förbättra studieron i skolan. Jag vill börja med att understryka vikten av ordning och studiero i klassrummen samt att alla flickor och pojkar liksom all personal är trygga i skolan. Utbildningen i skolan ska enligt skollagen utformas så att alla elever tillförsäkras en skolmiljö som präglas av trygghet och studiero.
I juli 2019 träder också ändringar i läroplanen för bland annat grundskolan i kraft. De tydliggör rektorns särskilda ansvar för detta. Även elevernas ansvar för att visa respekt för skolans personal och andra elever markeras med dessa läroplansändringar. Ordning och reda i klassrummet är en förutsättning för elevers lärande och utveckling. En trygg arbetsmiljö främjar också attraktionskraften i läraryrket.
Skolans arbete för att uppnå trygghet och studiero innehåller såväl disciplinära åtgärder som pedagogiskt ledarskap och att motverka kränkande behandling. Som med mycket annat i skolan behövs både tydliga bestämmelser och ett systematiskt utvecklingsarbete för att nå de resultat vi eftersträvar. Jag har den senaste tiden svarat på liknande frågor om trygghet och studiero i skolan.
Det gläder mig att vi är många som engagerar oss i dessa frågor som har betydelse både för elevernas kunskapsresultat och för arbetsmiljön för alla som verkar i skolan. Mina besked är fortsatt entydiga. I överenskommelsen som har slutits mellan Socialdemokraterna, Centerpartiet, Liberalerna och Miljöpartiet de gröna framgår att det under mandatperioden ska tas fram en nationell plan för trygghet och studiero i skolan.
I det arbetet ingår att se över de möjligheter som finns för disciplinära åtgärder och att säkerställa ett fungerande regelverk för ett bra arbete med trygghet och studiero i skolan. Elever som har hotat eller utsatt andra för våld bör lättare kunna stängas av eller omplaceras. Skollagens disciplinära åtgärder ska kunna användas av lärare och rektor. Lärarna ska kunna utföra sitt arbete med trygghet i sin yrkesutövning och med stöd från rektor och skolhuvudman.
Med ett väl fungerande regelverk utifrån ett samlat grepp om trygghet och studiero kan vi tillsammans vända utvecklingen till det bättre i denna för skolan och samhället så viktiga fråga.
Anna Ekström (S):
Hot och våld i skolan är fullkomligt oacceptabelt. När det förekommer ska det åtgärdas. Rektorer och lärare ska ha ett klart och tydligt regelverk att hålla sig till. Det ska vara ett regelverk som går att använda och som leder till ökad trygghet och ökad studiero. Det finns i dag en uppsättning regler i skollagen. Vi vet att de följs i olika utsträckning på olika skolor.
Jag är glad över att Skolinspektionen i sin skolenkät har lyft fram trygghet och studiero. Jag ser också att det inte är en slump. Skolinspektionen är ute i väldigt många skolor och reagerar naturligtvis på det man ser i form av bristande trygghet och studiero. Samtidigt är det viktigt att hålla i minnet att Skolinspektionens skolenkät inte tjänar som en utvärdering på ett sådant sätt att den visar en utveckling över tid.
Om vi ska följa utvecklingen över tid får vi gå till den attitydundersökning som tas fram av Skolverket eller möjligen till de internationella undersökningarna. Av dem ser vi att det här är ett problem i Sverige. Jag vill för Kristina Axén Olin särskilt peka på den bild som framträder i Talisundersökningen. Den har några år på nacken.
Men där visade det sig klart och tydligt att just svenska lärare lyfter fram bristande trygghet och studiero som ett allvarligt problem, och i större utsträckning än lärare i många andra länder. Det är alltså solklart att vi har att göra i den frågan. Kristina Axén Olin uttalar sig lite föraktfullt om att tillsätta utredningar.
Men Kristina Axén Olin är väl medveten om att det krävs ett beredningsunderlag för att åstadkomma förändringar i antingen läroplaner, förordningar eller lagar. För min del är det naturligt att lägga fram förslag som är väl beredda och väl underbyggda. De ska också vara förankrade i den lärarkår och rektorskår som ska hantera bestämmelserna i verkligheten.
Det här är en fråga som regeringen inte tar lätt på. Frågan om trygghet och studiero kommer att vara viktig under mandatperioden. Jag kommer att arbeta hårt för att säkerställa att de svenska skolorna är en bra studiemiljö för eleverna och en bra arbetsmiljö för lärarna. Kristina Axén Olin behöver inte vara orolig för att det här är en fråga som det tas lätt på.
Anna Ekström (S):
Ledarskap är viktigt för att utöva läraryrket. Jag skulle tro att det är svårt att hitta ett annat yrke än läraryrket där det ställs större krav på ledarskap. Just därför är det bra att det i de utvecklingsinsatser som Skolverket nu arbetar med finns tydliga förslag för att stärka förutsättningarna att arbeta med ledarskap i och utanför klassrummet.
Om jag skulle peka på ett yrke med högre krav på ledarskap än läraryrket skulle jag faktiskt ha riktigt svårt att komma på något. För mig är det självklart att den lärare som utövar ledarskap i klassrummet och som fullgör sina uppgifter för att säkra trygghet och studiero ska kunna göra det med frimodighet. Så länge man följer lagar och förordningar ska man ha samhällets stöd, rektorn i ryggen och föräldrarna med sig.
Därför oroar jag mig över alla de tecken jag ser på att föräldrar och elever inte riktigt ser sig som annat än kunder i en skola. Det finns en kundmentalitet där läraren reduceras till en person som ska leverera det betyg som föräldrar och elever vill ha. Det är en skola som jag inte vill se. Jag vill att skolan ska vara en gemensam bildningsinstitution. Då krävs att det finns förutsättningar för trygghet och studiero för alla elever.
Jag har i mina inlägg redogjort både för vad som är på gång och för vad som i vissa fall kräver utredningar. Alla som verkar i skolans värld har under de senaste åren kunnat se vilka resultaten blir när man inte bereder beslut på ett ordentligt sätt. Jag har också redogjort för ett stort antal insatser som görs här och nu. Jag är stolt över dessa insatser.
Jag är glad över det engagemang som Kristina Axén Olin visar för trygghet och studiero i skolan, och jag kan försäkra Kristina Axén Olin att jag kommer att jobba vidare - både här och nu och på sikt - för att säkra att den svenska skolan är trygg så att elever lär sig riktigt mycket.
Anna Ekström (S):
Robert Stenkvist har frågat mig om jag tänker vidta några åtgärder för att möta problemet att tjänstemän och lärare agerar partipolitiskt i sin tjänsteutövning och om en variant av tjänstemannaansvar kan vara en väg att komma till rätta med dessa problem. Enligt grundlag måste alla som fullgör offentliga förvaltningsuppgifter iaktta saklighet och opartiskhet i sin verksamhet. Denna objektivitetsprincip gäller tjänstemän vid såväl kommunala som fristående skolor som bedriver utbildning enligt skollagen.
Vid utförande av sitt arbete får en tjänsteman inte vägledas av den egna politiska åsikten eller liknande. Han eller hon ska handla fritt från godtycke. Kraven i läroplanen om att undervisningen ska vara saklig och allsidig kan också ses som ett uttryck för denna grundlagsfästa princip. Alla föräldrar ska med samma förtroende kunna skicka sina barn till skolan, förvissade om att barnen inte blir ensidigt påverkade till förmån för den ena eller andra åskådningen.
Dessutom har skolan ett demokratiskt uppdrag. Alla som verkar i skolan ska hävda de grundläggande värden som anges i 1 kap. 4-5 § skollagen och klart ta avstånd från det som strider mot dem. Anställda inom skolväsendet måste verka för att demokratins idéer blir vägledande i deras arbete. Detta innebär att den som till exempel är motståndare till demokratins idéer inte ska få utveckla sina tankar i sin yrkesutövning.
Som Justitieombudsmannen har påpekat i ett beslut är räckvidden av den grundlagsfästa meddelar- och yttrandefriheten för offentligt anställda inte obegränsad. Arbetsuppgifter och andra skyldigheter som följer med anställningen innebär att den anställde inte alltid kan åberopa sin yttrandefrihet om han eller hon härigenom åsidosätter sina åligganden.
En lärare kan, enligt vad Justitieombudsmannen anför i sitt beslut, inte ta lektionstid i anspråk för att inför klassen redovisa sin privata syn i en politisk fråga. Det är viktigt att medborgarna har ett högt förtroende för skolväsendet och dess anställda. Vid en internationell jämförelse står sig Sverige mycket väl när det gäller avsaknad av oegentligheter i offentlig verksamhet. Men det innebär inte att det inte finns risker.
Myndigheterna måste alltid vara uppmärksamma på omständigheter som kan leda till att deras opartiskhet ifrågasätts. Avslutningsvis har jag stort förtroende för att de som arbetar inom skolväsendet utför sina uppgifter på ett sakligt och korrekt sätt. Det är samtidigt ett fortsatt angeläget uppdrag för regeringen att med olika former av insatser stödja skolan i detta arbete.
Anna Ekström (S):
Robert Stenkvist har inte så mycket att anföra mot det interpellationssvar som jag har givit, och det interpellationssvaret bygger i stor utsträckning på den reglering som finns i vår regeringsform, i skollagen och i läroplanen. Något behov av att skicka ut ett interpellationssvar till Sveriges skolor ser inte jag.
Grundlagen ska vara väl känd för dem som jobbar i Sveriges skolor, liksom skollagen och läroplanen. Jag vill också påminna om att förhållandet att en lärare ska vara saklig och opartisk i sin tjänsteutövning och förhållandet att objektivitetsprincipen gäller inte innebär att skolan inte har ett tydligt uppdrag att också hävda ett värdegrundsuppdrag. I det värdegrundsuppdraget ligger respekt för mänskliga rättigheter.
Det ligger ett tydligt uppdrag på alla lärare att både i och utanför undervisningen ständigt värna och försvara grundläggande principer om demokrati och mänskliga rättigheter. Jag har som sagt stort förtroende för våra rektorer och våra lärare.
Jag är övertygad om att den svenska skolan har en god reglering när det gäller att säkerställa objektivitet, allsidighet, saklighet och opartiskhet samtidigt som man benhårt tar ställning för demokrati och mänskliga rättigheter, i undervisningen och utanför.
Anna Ekström (S):
Robert Stenkvist och jag har inte alltid så mycket gemensamt, men en sak har vi gemensamt: Vi har båda gått i Hästhagsskolan och där fått en alldeles utmärkt utbildning och undervisning. Den fråga som nu lyfts är sannerligen inte enkel. Lärare ska iaktta saklighet, opartiskhet och en objektivitetsprincip. Samtidigt ska lärarna inte vara neutrala.
Både i och utanför undervisningen ska man hävda, försvara och värna grundläggande principer om demokrati och mänskliga rättigheter. För att kunna hantera en klassrumssituation, eller en situation utanför klassrummet, där kontroversiella frågor kommer upp krävs stor skicklighet.
Med värdegrundsuppdraget följer dessutom ett uppdrag att bemöta uttryck för värderingar och åsikter som strider mot skolans värdegrund. Det kan handla om att det demokratiska uppdraget också rymmer att verka för att barn och elever bejakar och respekterar de grundläggande värden som skolans värdegrund innefattar.
Men det kan också handla om att uttryck som strider mot dessa värden kan vara dels värda att bemöta, dels väldigt besvärliga och kränkande för andra elever. Jag brukar tänka på skolans värdegrunds- och demokratiuppdrag som ett viktigt uppdrag, som alltför ofta särskiljs från kunskapsuppdraget. Detta tycker jag är djupt olyckligt.
Skolans demokratiuppdrag handlar om att eleverna ska undervisas om demokrati, om yttrandefrihet och om respekt för mänskliga rättigheter. Detta ska göras för att främja det som ingår i skolans värdegrund: demokrati och mänskliga rättigheter.
Men det ska också göras med en respekt för de grundlagsfästa värdena, med ett demokratiskt arbetssätt, med yttrandefrihet som grund och med respekt för mänskliga rättigheter. Jag inbillar mig inte att detta är en lätt del av lärarnas eller rektorernas arbetsuppgifter, men jag inbillar mig att det är en viktig del. Jag är också väldigt glad över att Skolverket har tagit fram stödmaterial för just denna situation.
Jag vet också att detta är en fråga som man arbetar mycket aktivt med ute i olika skolor. Varje elev ska känna trygghet i att gå till skolan. Varje förälder ska tryggt kunna skicka sitt barn till skolan.
Robert Stenkvist vurmar för de föräldrar som är lite oroliga för att deras barn ska få mothugg i skolan eller få en kritik som Robert Stenkvist anser vara i strid med saklighet och opartiskhet i lärarrollen, och det är också viktigt att vurma för att elever ska kunna gå till en skola som är fri från kränkningar. Allt detta innebär att lärarna har en svår arbetsuppgift.
Jag tycker att vi ska stödja lärarna i den arbetsuppgiften och komma ihåg att det går en röd tråd från grundlagen till skollagen till läroplanen. Den röda tråden handlar om en saklig och opartisk tjänsteutövning och om att ställa upp på objektivitetsprincipen, men också om ett värnande av de grundlagsfästa medborgerliga fri- och rättigheterna.
Anna Ekström (S):
Skolans demokratiska uppdrag rymmer att verka för att barn och elever bejakar och respekterar de grundläggande värden som skolans värdegrund innefattar. Jag talar om så viktiga ting som människolivets okränkbarhet, individens frihet och integritet, alla människors lika värde, jämställdhet och solidaritet mellan människor. Att vara anställd i skolan innebär faktiskt en plikt att verka i denna riktning.
Demokratiuppdraget innefattar också att barn och elever ska få möjlighet att utveckla de kunskaper och förmågor som behövs för att de ska kunna verka aktivt i demokratin - att ta diskussionen och debatten och att se vad som är i enlighet med denna värdegrund och vad som inte är det. Barns och elevers värderingar och attityder ska inte vara föremål för bedömning och betygsättning.
Men de har rätt till återkoppling från skolans personal också när det gäller dessa frågor. De som verkar inom utbildningen har en skyldighet att reagera på och faktiskt motverka uttalanden som strider mot den värdegrund för skolan som vi har lagfäst i skollagen och som har sin grund i regeringsformen. Jag kommer att fortsätta arbeta för att vår regeringsform, vår skollag och vår läroplan ska få fullt genomslag ute i verksamheterna.
Och jag kommer att fortsätta att göra vad jag kan för att stödja lärarna i deras svåra och viktiga arbete att navigera i klassrummen och utanför och att säkerställa att alla elever får lära sig mycket om demokrati och får göra det för att de ska kunna respektera demokratin - med ett demokratiskt arbetssätt.