Stefan Attefall (KD):
Helena Leander har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att endast de trossamfund ska få stöd som lever upp till lagens krav på att upprätthålla och stärka de grundläggande värderingar som samhället vilar på. Siv Holma har frågat mig vad jag avser att göra för att säkerställa att de trossamfund som erhåller statsbidrag bedriver sin verksamhet utifrån de grundläggande värderingar som samhället vilar på. Jag väljer att avge ett gemensamt svar på interpellationerna. Sverige godkänner eller erkänner inte religioner och trossamfund.
Enligt regeringsformen har var och en rätt att ensam eller tillsammans med andra utöva sin religion. Vidare föreskrivs att var och en gentemot det allmänna är skyddad mot tvång att ge tillkänna sin åskådning i bland annat religiöst hänseende. Som Helena Leander och Siv Holma väl känner till är religionsfriheten och föreningsfriheten grundlagsfäst genom bestämmelserna i 2 kap. regeringsformen. Det innebär att var och en har rätt att ensam eller tillsammans med andra utöva sin religion.
Samtidigt omfattas givetvis även verksamhet som förekommer i ett religiöst sammanhang av civil- och straffrättslig reglering. Brott som förekommer i samband med religiös eller annan verksamhet ska självfallet beivras inom ramen för gällande rättsordning. Begreppet trossamfund definieras i lagen om trossamfund som "en gemenskap för religiös verksamhet, i vilken det ingår att anordna gudstjänst".
Statens stöd till trossamfunden regleras i två lagar och en förordning, lag om trossamfund, lag om stöd till trossamfund samt förordning om statsbidrag till trossamfund. Det övergripande syftet med statens stöd är att skapa förutsättningar för trossamfunden att bedriva långsiktig religiös verksamhet i form av gudstjänst, själavård, undervisning och omsorg.
Stöd till trossamfund kan utgå i form av statsbidrag och uppbördshjälp och får endast lämnas till ett trossamfund som bidrar till att upprätthålla och stärka de grundläggande värderingar som samhället vilar på. Vidare krävs att samfundet är stabilt och har egen livskraft. Det är regeringen som, efter ansökan, beslutar om vilka trossamfund som kan få statsbidrag respektive uppbördshjälp. När regeringen har mottagit en ansökan från ett trossamfund bereds frågan i Regeringskansliet.
Nämnden för statligt stöd till trossamfund och Skatteverket anmodas att inkomma med yttranden i ärendet. Därefter ges sökanden möjlighet att inkomma med synpunkter. I enlighet med gällande lagstiftning och tillsammans med förarbetena i propositionen Staten och trossamfunden samt inkomna yttranden gör regeringen därefter en samlad bedömning i varje enskilt ärende. Regeringen ska vid den samlade bedömningen av om ett samfund ska få statligt stöd göra en prövning mot villkoren för stödet.
Någon närmare prövning och värdering av samfundets lära ska naturligtvis inte ske. Det är givetvis av stor betydelse i detta sammanhang att en fortlöpande, generell dialog äger rum med trossamfunden. Regeringen inrättade i samband med relationsändringen mellan staten och Svenska kyrkan ett särskilt råd för kontakt med trossamfunden där jag är ordförande. I rådet finns bland annat representanter för Sveriges kristna råd, Islamiska samarbetsrådet och Judiska församlingarnas centralråd.
I rådet diskuteras frågor av gemensamt intresse för staten och trossamfunden, exempelvis frågor som rör samhällets gemensamma värdegrund. Regeringen ser trossamfunden som en betydelsefull del av det civila samhället. Det förhållandet att ett trossamfund enligt regeringens bedömning har ansetts berättigat till statligt stöd innebär således självfallet inte att ett trossamfund för "tid och evighet" är berättigat till sådant stöd.
Det är givetvis viktigt att fortlöpande följa, och i förekommande fall ompröva, om trossamfundet alltjämt uppfyller de generella krav som gäller för statligt stöd.