Christer Nylander (L):
Jag vill börja med att tacka så mycket för svaret. I grunden låter det mycket positivt. Det här är en fråga som jag har engagerat mig i länge och diskuterat tidigare här i kammaren, inte minst med före detta skolministern ett antal gånger. Det gläder mig att se honom i kammaren denna gång också. Jag är engagerad i frågan därför att jag verkligen tror att läsning gör skillnad, precis som kulturministern sade.
Hjärnforskaren Martin Ingvar har tittat noga på detta och har kunnat visa att läsning ger bättre minne, bättre uppmärksamhet, bättre faktaförståelse och ökad förmåga till kritiskt tänkande. Det är viktigt inte bara för den mänskliga utvecklingen utan också för demokratin som sådan. Det ska också sägas att man inte blir en god människa bara för att man läser. Man blir inte en bättre människa endast genom att läsa mycket. Men vi kan ändå se ett visst samband.
Jag tror det var förra veckan Som-Institutet visade en tydlig bild av att den som läser mycket böcker också är betydligt mer tolerant när det gäller flyktingmottagning och annat, vilket delvis skulle bekräfta den bild som Martin Ingvar ger. Det handlar också om att stärka Sveriges roll i globaliseringen.
När svenska ungdomar ska möta den tuffa konkurrensen duger det inte att vi har problem med läskunnigheten och läsförståelsen i svensk skola. Jag delar kulturministerns åsikt att läget trots allt är ganska hyfsat. Men vi ska vara noga med att uppmärksamma att det är en ganska splittrad bild vi har i Sverige. De senaste åren har vi sett flera förlag bildas. Vi har sett att fler författare och fler debutanter har getts ut.
Det är fler som läser mycket. Kulturministern säger att den tid som läggs på bokläsande generellt i befolkningen inte har förändrats. Men bakom den bilden ser vi också en ökad klyfta. Några läser väldigt mycket mer medan andra läser väldigt mycket mindre.
Kvinnor i akademikeryrken - Sacoanslutna kvinnor - läser mer och mer för varje år, medan manliga LO-medlemmar läser mindre och mindre. Den splittrade bilden blir ännu allvarligare när man ser att det dessutom finns ett socialt arv när det gäller läsintresse och läsförståelse.
Pojken i en LO-familj läser mindre - risken är att han inte läser alls - medan flickan i en Sacofamilj blir en flitig läsare enligt statistiken. Detta spiller naturligtvis över på skolan. Har man problem med läsförståelsen och tränar sin läsning alldeles för lite har man också svårt att klara samhällskunskapsboken, geografiboken och annat.
I bilden finns också att biblioteksfilialer läggs ned, att skolbibliotek eller skolbibliotekarier saknas på många skolor och att många elever enligt Lärarnas Riksförbunds undersökning säger att de aldrig läser böcker alls i skolan. Kanske är det en bild som inte helt stämmer med verkligheten, men det är i alla fall många elever som känner så. Jag tror att det är extremt viktigt att bryta den utvecklingen och de negativa tendenserna så tidigt som möjligt.
Låter vi det sätta sig kan det bli riktigt illa för Sverige. Vi ligger bra till och är en läsande nation, men det finns tydliga trender som visar åt det negativa. Hur bryter man då utvecklingen? Jag tror att man ska titta på de många goda idéer som finns och de många goda insatser som görs i Sverige. Därför tycker jag att man ska samla ihop sig till en nationell strategi för att lyfta fram de goda exemplen och försöka få dem att spridas.
Slutligen skulle jag vilja ställa en närbesläktad fråga till kulturministern. Det gäller EU-kommissionens beslut att låg moms på ljudböcker inte längre ska vara tillåtet. Är det Sveriges regerings inställning att böcker ska vara lika högt beskattade oavsett om de publiceras på papper eller som ljudböcker?