KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anders Borg (M):
Börje Vestlund menar att han är förvånad över det resonemang jag för i mitt interpellationssvar. Det är enligt min uppfattning lite förvånande, eftersom jag har tagit del av den debatt som Börje Vestlund hade med Pär Nuder där de resonemang som Pär Nuder förde var snarlika dem jag nu förde. Pär Nuder anförde till exempel att det i den här diskussionen var väldigt viktigt att ha klart för sig de bakomliggande motiven för den skattereform som genomfördes den 1 juli 2003.
Vid det tillfället avskaffades beskattningen av kapitalvinster och avdragsrätt för kapitalförluster på näringsbetingade andelar. Det var en nödvändig reform, framhöll Pär Nuder, därför att det fanns ett stort problem med att det bortföll skatteintäkter. Därefter hänvisade Pär Nuder till att man då gjorde bedömningen att man ville invänta Företagsskatteutredningen.
Nu har vi fått den, och där gjorde man samma bedömning som jag gör, nämligen att det var svårt att skapa särskilda regler för att motverka förpackningar inom det här specifika området och att det var svårt att skapa effektiva regler som inte kan kringgås. Det var den uppfattning som bekräftades i Företagsskatteutredningen och, såvitt jag kan bedöma, av remissinstanserna i sammanhanget.
Vad Börje Vestlund efterfrågar att jag ska göra är att lösa ett problem som han själv, såvitt jag kan bedöma, eller någon annan inte har kunnat se någon vettig lösning på. Vi kan inte specialreglera i skattelagstiftningen i varje enskilt fall. Sedan har vi en annan diskussion, och den rör bostadspolitiken. Där har jag stor respekt för att Börje Vestlund och jag inte har samma uppfattning. Börje Vestlund är skeptisk till att hyresrätter omvandlas till bostadsrätter.
Det kan man vara för eller emot, och det är en i huvudsak lokalpolitisk diskussion, enligt min uppfattning, som bör föras i Stockholms kommunfullmäktige. Jag tycker personligen att det är viktigt att vi värnar hyresrätten, och hyresrätten som boendeform. Den är en viktig del av en flexibel bostadsmarknad. Vi vet att Sverige har en stor andel hyresrätter och att det bidrar till att vi har stor rörlighet på bostadsmarknaden. Jag är alltså inte beredd att föreslå några specifika regler för att ändra detta med förpackningar.
Jag vill inte skapa en situation där vi hamnar i den sitsen att det blir mer regler som man kan kringgå eller att vi går tillbaka till regler som skapade stora risker för skatteförluster. Jag gör i princip samma bedömning i den här frågan som den tidigare regeringen gjorde. Jag har svårt att se hur det skulle kunna förvåna Börje Vestlund, eftersom det fanns en ingående debatt med den tidigare finansministern Pär Nuder i den här frågan.
Anders Borg (M):
Börje Vestlund angriper mig för att jag skulle vilja undvika att ta in fastighetsskatt. Det är ett av de mer ovanliga angrepp som jag råkar ut för i dessa dagar. Jag brukar normalt sett bli angripen för att jag vill ta ut fastighetsskatt. Jag ska i nästa vecka besvara en interpellation från en av Börje Vestlunds partivänner på temat att vi är alltför angelägna att få in realisationsvinstbeskattningar. Jag kan se att det finns två dimensioner här.
Den ena dimensionen är hur vi ska se på bostadsrätter och omvandling av hyresrätter till bostadsrätter. Det är en i vissa avseenden djupt ideologisk fråga, får jag intryck av när jag ser den här Stockholmsdebatten - jag deltar gärna i den. Personligen måste jag dock säga att jag tycker att det är viktigt att vi har väl fungerande marknader även för hyresrätter. Sedan har vi den andra frågeställningen: Vad ska vi göra åt den specifika situationen med försäljning av så kallade paketerade tillgångar?
Jag är ingen skatteexpert, utan jag får luta mig mot de experter vi har på Finansdepartementet och den bedömning som har gjorts av Företagsskatteutredningen. Skulle det vara möjligt att hitta en lösning på detta som gjorde att vi slapp skatteundandragande utan att krångla till hela regelverket, öppna för att man kunde kringgå det eller att det undergrävde den tidigare Företagsskatteutredningen skulle jag vara beredd att överväga det. Jag har naturligtvis också ställt den frågan till mina tjänstemän.
Deras bedömning är, precis som Företagsskatteutredningens, att det är mycket svårt att hitta effektiva regler som motverkar detta och som inte enkelt kan kringgås. Att hitta en särreglering för just det här specifika fallet är också enligt den bedömningen mycket komplicerat. Det finns vissa saker vi har olika ideologiska uppfattningar om. Det är bostadspolitiken.
Det finns andra saker, skulle jag säga, som det är mer lagteknisk oenighet kring, och det är huruvida vi kan göra en reglering av försäljningen av paketerade tillgångar. Jag delar naturligtvis till fullo Börje Vestlunds uppfattning att de som säljer bostadsfastigheter ska betala realisationsvinstskatt. Detta gäller när de säljs oavsett form. Vi har alltid anledning att vårda våra skattebaser.
Om jag hittade en enkel ändring som var generell och inte kunde kringgås skulle jag naturligtvis vara beredd att överväga den. Vi har inte funnit någon sådan regeländring, och det är där vi står.
Anders Borg (M):
Det är kanske viktigt att vi försöker klarlägga hur det här systemet fungerar. När man läser Eva-Lena Janssons interpellation får man intrycket att en pensionär i Pålsboda skulle få höjd skatt. Systemet är uppbyggt så att man ska betala en avgift som reduceras så att den inte kan överstiga 2 800 kronor.
För den som har ett småhus handlar det om att man har ett taxeringsvärde på 373 000 kronor med 0,75 procents skattesats. För dem som har hus som är taxerade lägre än så blir det naturligtvis inte en höjning till 2 800 kronor. Jag antar att Eva-Lena Jansson inte heller har gett den bilden till de pensionärer som hon har haft kontakt med. Det vore att skrämma upp människor i onödan.
Det handlar naturligtvis om en begränsningsregel. För dem som har lägre taxeringsvärde, som inte omfattas av begränsningen, blir det då naturligtvis ingen höjning. Nu efterfrågas åter en utvärdering. Men det går inte att utvärdera begränsningsregler innan de har trätt i kraft, innan vi har haft systemet i några år, det har satt sig och påverkat fastighetspriser och annat. När vi väl har sett det kan vi naturligtvis utvärdera också den här delen av fastighetsskattereformen.
Då kommer vi säkert att finna att den har haft en bra funktion i det att det har varit ett relativt enkelt sätt att begränsa genomslaget för fastighetsskatten för grupper med sämre inkomster. Jämfört med den gamla begränsningsregeln är det här, som flera remissinstanser påpekar, en administrativt enklare regel. Den är därmed en mindre belastning på det allmänna systemet än den tidigare.
Anders Borg (M):
Det är viktigt att vi förstår vad diskussionen handlar om. Jag har lämnat ett utförligt interpellationssvar som visar varför vi i det nya systemet, där vi har ett tak för fastighetsskatten och där vi har sänkt skattesatsen, inte har samma behov som tidigare av begränsningsregeln. I dagens system kommer det inte i Stockholms kommuner att innebära att man får 10 000, 20 000 eller 30 000 kronor i höjd skatt nu när taxeringsvärdena kommer. Det är därför systemet har ändrats.
Låt oss konstatera att Eva-Lena Jansson här lovar besked. Vi ska få veta om det är 1 000, 2 000 eller 3 000 kronor som väntar örebroarna i höjd skatt. Vi ska få veta om det är 10 000, 20 000 eller 30 000 konor som väntar stockholmarna i höjd skatt. Det är väl så kompromissen kommer att se ut. Socialdemokraterna driver på för att höja skattesatsen. Socialdemokraterna driver på för att ta bort gränsen. Marie Engström driver på för att få upp räntan på uppskoven.
Här har vi en skattechock i vardande. Vi får undra om Miljöpartiets bidrag är att man också ska höja reavinstskatten. Vilken del av detta som det blir höjd skatt på vet vi inte. Det får vi inte veta därför att vänsterpartierna angriper vår skattereform utifrån den mycket enkla positionen att inte redovisa sin egen. Ska vi hålla god ordning på skattesystemet, ska vi hålla god ordning på offentliga finanser måste alternativen kunna jämföras. Det är det som det handlar om.
Vänsterpartierna talar om att minska skillnaderna och göra ett enhetligt skattesystem, men varför inte berätta som det är? Det handlar ju bara om att höja skatterna. När ni säger att pensionärerna inte ska ha en annan skattesats än löntagarna, berätta då också att det handlar om att sänka skatten med 3 miljarder för pensionärerna och höja den med 30 miljarder för löntagarna. Det är ju det som är det socialdemokratiska alternativet för att minska skillnaderna - 3 miljarder till pensionärerna och 30 miljarder i höjd skatt för löntagarna.
Det är därför det här också är en politik som skulle leda till att skattesystemet åter blev illegitimt och illa fungerande.
Anders Borg (M):
Cecilia Wigström i Göteborg har frågat mig dels vilka åtgärder jag ämnar vidta för att byggföretag ska betala och redovisa källskatt och sociala avgifter utifrån varje enskild anställd och när de nya reglerna kan träda i kraft, dels vilka åtgärder jag ämnar vidta för att Skatteverket ska få befogenhet att göra oanmälda besök på byggarbetsplatser för att motarbeta svartarbete. Låt mig först säga att jag delar Cecilia Wigströms oro över utvecklingen inom byggbranschen.
Allvaret understryks av att såväl Byggbranschen i samverkan som Skatteverket har vänt sig till departementet och bett om hjälp att sanera branschen. Skatteverket har fått i uppdrag att undersöka ett sätt att redovisa utbetald lön och avdragen preliminär skatt på individnivå genom en webbtjänst. Verket ska redovisa uppdraget den 30 juni i år. Även om jag naturligtvis är försiktigt positiv till tanken vill jag inte ta ställning i frågan innan rapporten har lämnats.
Inom Finansdepartementet pågår ett arbete med att utvärdera det första årets verksamhet med personalliggare i restauranger och hos frisörer. Skatteverket har lämnat ett underlag för utvärderingen som tyder på att systemet varit effektivt. I samband med utvärderingen studeras också om och hur systemet, eller delar av det, bör utvidgas till att omfatta även andra branscher, bland annat byggbranschen. Det pågår alltså redan arbete med de frågor som Cecilia Wigström har tagit upp i sin interpellation.
Anders Borg (M):
Det råder full samsyn mellan mig och Cecilia Wigström på hur viktigt det är att motarbeta organiserad brottslighet. Det handlar naturligtvis om ökade resurser för polisen. Det måste handla om att vi ser till att domstolarna har möjligheter att fullgöra sitt arbete på ett bra sätt. Slutligen handlar det om att kriminalvården måste fås att på längre sikt fungera på ett sätt som gör att brottslingar inte återvänder till brottslighet.
Det handlar också naturligtvis om den översyn av straffskalorna som sker i dag, där inriktningen självfallet är att det för grova våldsbrott bör ske en skärpning av straffen. En vid del av detta kan naturligtvis vara att vi också bidrar genom att förändra skattesystemen så att de bättre följer upp och motarbetar svart verksamhet och ekonomisk brottslighet.
Jag ser samarbetet mellan de ansvariga myndigheterna inom ekobrottsområdet, som nu förstärks, som en viktig del. Det handlar naturligtvis också om att det kan vara viktigt att vi får regeländringar som gör det svårare att bedriva brottslighet verksamhet och om resurser för de myndigheter som har ansvar för detta.
Sammantaget är jag övertygad om att kombinationen av en bred förstärkning av rättsväsendet och ett arbete för att tydliggöra skattereglerna kan ha en positiv effekt. Exakt hur det ska ske ska vi återkomma till när vi har fullgjort beredningsarbetet. Jag ser ingen anledning att i dag gå utöver det som vi tidigare har konstaterat.
Anders Borg (M):
Det råder en tydlig samsyn mellan mig och Cecilia Wigström om vikten av att både bekämpa den organiserade brottsligheten och förbättra och förenkla skattesystemen. Vi vet av erfarenhet att grov organiserad brottslighet förekommer i större utsträckning i vissa delar av ekonomin. Det är byggbranschen, restaurangbranschen och ett antal andra näringar som är anfrätta av denna samhällsparasit som den grova organiserade brottsligheten utgör.
Cecilia Wigström reser frågan om att komma åt det här genom att få till stånd en kulturförändring. Det tror jag är en helt riktig ansats. Jag tror att vi är på god väg att göra det, därför att den grundläggande utgångspunkten för regeringen är att göra det enklare att göra rätt och svårare att göra fel i skattesystemet.
Och skattesystemet blir mer legitimt när vi sänker skatterna så att vanliga människor får mer pengar kvar i plånboken och följaktligen lättare att göra rätt för sig, samtidigt som vi förbättrar välfärden. Vi höjer kunskapsinnehåll och kvalitet i vården. Att skatterna framstår som rimliga i relation till vad man får för välfärd och service är det som avgör hur mycket skatter vi faktiskt får in. Upplevs skattesystemet som rättvist och rimligt får vi in större skatteintäkter.
Därigenom motverkar vi också grov organiserad brottslighet. Det är också viktigt att understryka att det här inte bara är en skattefråga. Det handlar naturligtvis också om att bekämpa brottslighet med de normala brottsbekämpningsmetoder vi har, där polis, rättsväsende, domstolar och kriminalvård är centrala. Det är också därför som dessa myndigheter har fått och kommer att få ökade ekonomiska resurser.
Anders Borg (M):
Det diskuteras mycket hur stora jobbeffekter regeringens politik har. Finanspolitiska rådet gör en bedömning. Vi har EU-kommissionen, OECD och Konjunkturinstitutet som gör bedömningar. Konjunkturinstitutet gör i sin senaste rapport - på fem, sex, sju eller åtta sidor - konstaterandet att regeringens politik leder till ökad sysselsättning. Jag har följt ekonomisk-politisk debatt under många år.
Jag såg aldrig under de år då Miljöpartiet, Vänsterpartiet och Socialdemokraterna regerade att det presenterades några beräkningar på vilka jobbeffekter politiken ledde till. Det berodde på att det inte gick att göra den typen av beräkningar därför att de åtgärder som man aktivt vidtog i huvudsak ledde till att sysselsättningen minskade. Detta var inte sant från år 1998 och framåt, utan det har varit sant under många år i Sverige.
Det är därför vi också har sett att utanförskapet år för år och decennium för decennium har ökat. Om man mycket konsekvent arbetar för att det inte ska löna sig att jobba, att det inte ska finnas tydliga drivkrafter att gå tillbaka och att vi inte ska ha en lönebildning som tar hänsyn till vad tillväxt och ekonomi tål utan som leder till att vi snabbt kör in i inflationsbromsarna och som inte gör att vi har en väl fungerande matchning får man inte full sysselsättning.
Detta är 20, 30, 40 års erfarenhet av svensk ekonomi som visar att med den politik som Miljöpartiet, Vänsterpartiet och Socialdemokraterna vill stå för döms människor till utanförskap. Sedan kan man diskutera - om vi ska tala om helårsekvivalenter - om det nu är en minskning med 155 000. Eller kanske är det en minskning med 220 000 personer. Kan det inte vara intressant för vänsterpartierna att hämta någon erfarenhet från detta? Nu har vi lagt om kursen.
Nu gör vi stora framsteg på vägen tillbaka till full sysselsättning. Då borde det väl vara lämpligt att även vänsterpartierna tog intryck av detta och reformerade sin ekonomiska politik.
Anders Borg (M):
Roland Bäckman har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att försöka rädda en så välskött verksamhet med en så kompetent personal som skattekontoret i Ljusdal. Det ankommer inte på regeringen att fastställa hur Skatteverket organiserar sin verksamhet. Regeringens förvaltningspolitik bygger på att myndigheterna i största möjliga utsträckning själva ska avgöra var de resurser man förfogar över gör mest nytta för att uppfylla de mål för verksamheten som riksdagen och regeringen fastställer.
I Skatteverkets ansvar ligger att, med utgångspunkt i målen för verksamheten, fortlöpande pröva hur tillgängliga resurser ska fördelas mellan olika delar av landet. Regeringen har tillsatt en utredning om utveckling av lokal service i samverkan. Syftet är att stödja de statliga myndigheterna i deras arbete med att starta lokala servicekontor. Utredaren ska driva på utvecklingen av en effektivare offentlig service- och tjänsteproduktion som utnyttjar den moderna informations- och kommunikationsteknikens möjligheter.
Målet är att förbättra tillgängligheten till offentlig service i hela landet. I samma anda ligger arbetet med att utveckla en elektronisk förvaltning så att Sverige år 2010 har återtagit en ledande position när det gäller sådan förvaltning. Det förändringsarbete som för närvarande genomförs inom Skatteverket syftar till att skattekontoret på ett effektivt och mer ekonomiskt och uthålligt sätt ska kunna utföra Skatteverkets uppdrag även i framtiden.
Anders Borg (M):
Vi har i dag samma förvaltningspolitik som vi hade i går, som vi hade för två år sedan, som vi hade för tre år sedan och som har rått i Sverige under många år. Den har sin grundläggande utgångspunkt i att myndigheterna sköter sin egen verksamhet. De organiserar och de placerar sin verksamhet så att man får ut största möjliga effekt av de skattepengar vi har. Jag är övertygad om att den förändring som nu sker inom skatteförvaltningen är nödvändig. Det är ett steg i rätt riktning.
Vi får en bättre service till lägre kostnader. Jag ska också villigt erkänna att jag är övertygad om att en socialdemokratisk finansminister hade hanterat frågan på exakt samma sätt. Det skulle ha varit exakt samma diskussion från exakt samma utgångspunkter, för Skatteverket bör kunna organisera sin verksamhet så att vi får en bra service till medborgarna. Den förändring som vi nu talar om handlar om att förbättra servicen för landet som helhet, till lägre kostnader.
Därför ska Skatteverket driva verksamheten på det sätt som de har avsett att göra.
Anders Borg (M):
Jag tror att Roland Bäckman är helt medveten om att vi inte har haft någon förändring av förvaltningspolitiken i Sverige från dagen före valet till dagen efter valet. Vi har en grundläggande utgångspunkt för svensk förvaltningspolitik, och den är att vi i riksdag och regering anslår medel, och sedan ansvarar verken och myndigheterna för att utforma verksamheten. Varför har vi valt den ordningen? Jo, därför att vi behöver ha en betydande offentlig sektor. Det är viktigt för svensk ekonomis funktionssätt.
Om vi ska låta betydande offentliga medel administreras inom ramen för myndigheter måste vi också se till att det sker med någorlunda god ekonomisk effektivitet så att vi inte betalar för mycket skattepengar för den service vi efterfrågar. Hur har vi löst det? Jo, det har vi löst i Sverige genom att inte ha ett planekonomiskt system där riksdag och regering i detalj reglerar i vilken kommun, med vilka öppettider och med hur många anställda som statliga myndigheter bedriver sin verksamhet.
Vi delegerar det till myndigheterna, och det är en modell som har fungerat väl. Jag ska gärna ge Roland Bäckman och svensk socialdemokrati en eloge för att svensk offentlig förvaltning, jämfört med praktiskt taget alla andra länder, är effektiv och välfungerande. Det beror på att vi har den här modellen för förvaltningspolitik. Sedan förstår jag att man som riksdagsman som företräder det lokala har som sitt uppdrag att företräda Ljusdal eller någon annan kommun i Sverige.
Men det ändrar inte den grundläggande rollfördelningen mellan en riksdagsman och en finansminister. Finansministerns uppgift är att försvara verkets roll, och verkets roll är att organisera verksamheten så att den är så effektiv som möjligt. Jag kan inte svara i fråga om Ljusdal om jag inte också svarar om Norrköping, Katrineholm, Västervik och alla andra svenska kommuner.
Då tar jag på mig ansvaret att organisera Skatteverket, och då har vi avskaffat den svenska förvaltningspolitiska modellen att myndigheter och verk får sina anslag, får tydliga mål och att vi följer upp verksamheten utifrån det. Det är min utgångspunkt, precis som det var min företrädares och kommer att vara min efterträdares utgångspunkt, att vi ska ha en sådan förvaltningspolitik i Sverige. Det är den grundläggande utgångspunkten. Sedan är det Skatteverkets uppgift att organisera sin verksamhet.
Anders Borg (M):
Jag bor själv på landsbygden, i glesbygden. Jag vet att vi har samma höga skattesatser som andra delar av landet. Men vi har inte skolor, vi har inte vårdcentraler, vi har oftast inte den offentliga service man har på stora orter. Det är den verklighet man lever i när man lever i glesbygden och på landsbygden. Vi har inte samma starka näringsliv som man har i storstadsregionerna.
Det hoppas vi kunna förändra genom en politik som gör att människor också i glesbygden får möjligheter att arbeta och försörja sig. Men det är inte riktigt det som den här diskussionen handlar om. Det finns inte ett socialdemokratiskt yrkande på att vi ska ändra förvaltningspolitik i Sverige. Det finns inte ett socialdemokratiskt yrkande som säger att finansministern ska överta ansvaret för att organisera tullen, Skatteverket eller någon annan myndighet, utan den grundläggande förvaltningspolitiken är vi eniga om.
Det betyder att det är Skatteverket som sköter organiseringen av sin verksamhet. Det hade gällt med en socialdemokratisk finansminister, och det gäller med en moderat finansminister. Jag tror att Roland Bäckman och jag är fullt medvetna om att det är på det här sättet. Man kan naturligtvis beklaga när människor upplever oro och bekymmer i sin bygd. Den typen av känslor har vi alltid när det sker betydande förändringar. Det har man i min hembygd där det nu sker nedläggningar av skolor.
Men det förändrar inte förhållandet att svensk förvaltningspolitik är och förblir byggd på utgångspunkten att myndigheterna själva organiserar sin verksamhet.
Anders Borg (M):
Monica Green har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att möta stigande inflation och boendekostnader. Den prisutveckling vi har sett i Sverige följer en internationell trend. Det är ökat pris på framför allt olja, livsmedel och energi i många länder som driver upp priserna även i Sverige. Riksbankens höjning av reporäntan tillsammans med den finansiella oron bidrar till högre räntekostnader.
Detta konstateras också av såväl Konjunkturinstitutet som Riksbanken. Trots att inflationsuppgången alltså huvudsakligen är internationellt betingad håller jag med Monica Green om att utvecklingen inte är utan problem. Regeringen bidrar i första hand till stabilitet i svensk ekonomi genom att se till att det är ordning och reda i de offentliga finanserna. Såväl inhemska granskare, exempelvis Finanspolitiska rådet, som internationella bedömare som IMF, delar uppfattningen att finanspolitiken i Sverige varit väl avvägd de senaste åren.
Inriktningen i regeringens ekonomiska politik har förstärkt den gynnsamma utvecklingen de senaste åren genom att se till att fler sökt sig in på arbetsmarknaden vilket minskat risken för obalanser och snabbt stigande inflation när efterfrågan på arbetskraft ökat. Avslutningsvis vill jag påpeka att det är Riksbankens uppgift att värna målet om prisstabilitet. När inflationen stiger och tillväxten avtar ställs Riksbanken inför ett svårt avvägningsproblem.
Hushållen kan drabbas av högre boendekostnader om Riksbanken höjer styrräntan men samtidigt har en högre styrränta en dämpande inverkan på inflationstrycket, vilket är bra för hushållen. Regeringen har förstås också ett ansvar för den ekonomiska utvecklingen och ett ansvar för att inte försvåra Riksbankens arbete, men som jag tidigare konstaterade finns det inget som tyder på att regeringens politik inte varit väl avvägd i detta avseende.