Maud Olofsson (C):
Återigen: Det är ett otroligt komplicerat ärende. Det vet alla vi som talar här. Det som är komplicerat, för att vara rakt på sak, är att det här bolaget har kontroll över hela systemet. Det bygger på att om någon ska ta över och sköta det måste man förstå allt detta. Annars kan vi hamna i en situation där vi inte har någonting över huvud taget när det gäller elleveranser framöver. Det är det som gör det här komplicerat.
Och det är därför som människor är rädda, också för att gå hela vägen fram. Vi måste hålla med om - det är precis det Sven-Erik Bucht säger - att vi har myndigheter som har agerat, och ägaren har tilldömts vite i miljonklassen. Det är alltså inte heller det att myndigheter inte har agerat.
Problemet i den här delen är att det är ett ovanligt bolag med en ovanlig ägare, som är rätt förslagen på att ta sig runt den lagstiftning som finns. Jag tror inte att någon av oss kan säga att det är en svag lagstiftning, när vi kan gå in och tvångsförvalta och tvångsinlösa. Det är bara det att sådant här tar så evinnerlig tid. Jag är också less på att man inte kan komma fram.
Men jag kan som minister inte gå till de här myndigheterna och säga att de ska göra det ena eller det andra, utan jag har en lagstiftning att följa. Jag vill hålla fast vid att vi har en väldigt stark lagstiftning. Skulle näringsförbud hjälpa? Nej, förmodligen inte. Ska elleveranserna i Tornedalen fungera måste vi ju ha någon som kan gå in och ta över.
Det är det som tvångsförvaltning och tvångsinlösen ska lösa. Det är det som det är frågan om. Jag kommer att göra allt vad jag kan för att snabba på i den riktningen så att vi kan få en slutgiltig ordning. Vår förhoppning när det gäller Haparanda var att ni skulle lösa det - det var ju det ni själva sade. Vi har försökt lyssna på vad man själv säger i Tornedalen, och Sven-Erik Bucht är den som har drivit på förslaget att Haparanda skulle få en egen koncession.
Det visar väl att även lokala råd från lokala företrädare, det man tror skulle kunna fungera, inte fungerar i slutändan. Men jag är, som sagt, beredd att göra mer saker, om det bara fanns en möjlighet att snabba på det. Det som nu finns och som jag hoppas ska leda fram är att vi har en tvångsförvaltare som skapar trygghet.
Där tror jag att vi kan förbättra informationen till medborgarna och till kunderna. Synpunkter som jag har fått är att man inte vet vem man ska betala till och inte vet vad som gäller. Där kan saker och ting förbättras. Men det måste också fortsätta så att man slutgiltigt kan få en ordning där uppe som fungerar.
När det gäller nätkoncession är det ganska långa tillstånd, och de tillstånden gäller. Men vi har redan sagt att man inte har förvaltat det tillstånd som detta bolag har på det sätt som vi tycker att man ska göra. Alltså avbryter vi det nu - det är det vi gör med tvångsförvaltning och eventuellt tvångsinlösen.
Den delen prövar vi redan nu med den lagstiftning som vi har, så det hjälper inte heller. Tyvärr tror jag att vi har försökt allt det som går att försöka, men jag är beredd att fortsätta och anstränga mig. Kommer det goda idéer kring hur vi ska göra det här bättre och snabbare är jag mer än glad över det.
Men jag kan konstatera att jag så här långt inte ser att vare sig näringsförbud eller avbrytande av koncession som idé är en framkomlig väg, för det prövar vi redan. Det finns redan med i korten.