Paula Bieler (SD):
Även jag vill börja med reservationerna. Vi står bakom samtliga våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 7, gemensamt med Moderaterna, och till reservation 11. I det förra anförandet kunde vi höra att lagstiftningen är välkommen, men ack vad sent den kom.
Dessa ord stämmer jag givetvis in i - det är ingen hemlighet att vi från Sverigedemokraterna under lång tid har pekat på behovet av liknande lagstiftning och av att säkerställa att de som behandlas som barn också är barn. Jag kan samtidigt inte låta bli att tycka att detta är lite hycklande av någon från ett parti som hade regeringsmakten under tidigare mandatperiod.
Vi vet att även allianspolitiker har lyft fram behovet av åldersbedömningar - exempelvis finns en artikel från 2012 av centerpartisten Staffan Danielsson som handlar om just detta. Lagstiftningen hade kunnat komma på plats betydligt tidigare än vad som nu är fallet. Fru talman! Med detta sagt är det här definitivt ett bra första steg, även om det kommer alldeles för sent.
Det är ohållbart att ha en ordning där resurser som är avsedda för barn riskerar att gå till vuxna. Framför allt är det ohållbart att - som vi nyss hörde - barn som placeras i boenden för att de ska få extra trygghet riskerar att hamna med vuxna personer.
Dessa personer är inte bara vuxna utan har även visat att de inte har någon respekt för regelverk och lagar. Det skapar otrygghet och osäkerhet. Förra veckan kunde vi i samband med flera fall läsa att det inte är av misstag som personer uppger fel ålder.
Det har kommit flera vittnesmål under lång tid, inte minst i den granskning som Expressen gjorde förra veckan, där personer som har kommit hit först har uppgivit att de är ensamkommande barn och att de är 16-17 år men sedan har erkänt att de är vuxna.
Den artikel från förra veckan som hade rubriken "Ja, jag är 22. fast i Sverige är jag 17 år" är ingen ny historia - det är ingen ny berättelse. Just därför är det extra allvarligt att vi inte har vidtagit konkreta granskningsåtgärder för detta.
I våra grannländer har man ålderstestat sedan flera år tillbaka, och det har rapporterats att uppemot 50, 60, 70 eller ibland 80 procent av de personer som har ålderstestats har visat sig vara vuxna. Det ska givetvis påpekas att man inte testar samtliga som uppger att de är ensamkommande, utan detta sker när det finns en viss osäkerhet, men det är ändå en väldigt hög siffra.
Många har sett möjligheten och tagit tillfället i akt att uppge en lägre ålder, eftersom de vet att de då har en chans ett bli bedömda på ett annat sätt. Det är också givet att man väljer det land som inte gör noggranna granskningar.
När jag för tre fyra veckor sedan var i Bryssel på en konferens om asylsituationen i Europa just nu - om migrantströmmarna hit - frågade jag en representant för gode män från Nederländerna om hur de arbetar med åldersbedömningar. Han svarade bland annat att de gör åldersbedömningar till och från.
Nu har de haft en period där de inte har behövt göra detta, eftersom antalet fall minskade drastiskt sedan de började med att göra åldersbedömningar. Det var inte längre lika många som uppgav fel ålder. Detta gav en preventiv effekt. Det påverkar migrationsflödet och hur människor beter sig - det påverkar huruvida de försöker att lämna felaktiga uppgifter eller inte. Nu såg man i Nederländerna åter ett ökat behov och skulle därför börja med ålderstesterna igen.
Lagstiftning har effekt, liksom - tyvärr - vår släpphänthet. Fru talman! Jag sa inledningsvis att detta är ett bra första steg, och det är just ett första steg.
Det finns betydligt mer att göra än dessa små steg i rätt riktning, där man åtminstone får till stånd en lagstiftning som tydligare visar att bevisbördan när det gäller fakta som ger särskilda fördelar ligger på den person som uppger att den befinner sig i en viss situation - i detta fall att den är minderårig.
Det är inte staten som ska bevisa att en person är vuxen, utan det är den som hävdar att den är minderårig och som därmed hävdar rätt till särskilda fördelar som ska styrka sitt behov av detta. Därför införs också ett erbjudande till dem vars ålder riskerar att skrivas upp av Migrationsverket. De kan välja att bli ålderstestade för att visa att de verkligen är minderåriga.
Som detta är utformat i förslaget handlar det dock, som sagt, bara om de personer vars ålder Migrationsverket planerar att skriva upp - inte om samtliga fall där åldern är oklar. Det kan vid en första anblick tyckas räcka, för om det är oklart kommer man rimligtvis att skriva upp åldern så som bevisbördan är.
Men givet de berättelser och rapporter vi har hört från Migrationsverket förra eller förrförra året tenderar man av tidspress och en önskan att avsluta så många ärenden så snabbt som möjligt och med så få överklaganden som möjligt att snabbt ge den asylsökande ett bifall i stället för att göra en längre prövning.
Därmed finns det en uppenbar risk för att vi hamnar i en liknande situation som 2015 med ett mycket stort inflöde till Sverige och att man för enkelhets skull inte skriver upp åldern för att det kommer att bli en utdragen process. Man låter i stället personen som säger sig vara ett barn bedömas som barn för att kunna gå vidare. Fru talman!
Det kommer alltid att finnas fall där barnens eller de vuxnas ålder är oklar. Då har vi en princip, benefit of the doubt, som innebär att man ska döma till personens fördel. Personen kommer alltså att registreras som barn. Det är en procedur som ändå är rimlig.
Har man använt alla de möjligheter som finns för att se om det är ett barn eller inte och det fortfarande är oklart är det rimligt att inte riskera att ett barn bedöms som vuxen. Men problemet att vuxna eventuellt kan bosätta sig med barn och därmed utsätta barnen för risk kvarstår.
Därför är det Sverigedemokraternas mening att alla de fall där personer registreras som barn därför att man efter en medicinsk åldersbedömning fortsatt inte vet helt säkert ska särskiljas från de fall där det faktiskt kunnat styrkas att det rör sig om barn - för barnens trygghets skull.
I den lagstiftning som föreslås talar man egentligen om att de beslut som ska komma tidigare under asylprocessen, vilket är välkommet, ska vara tillfälliga.
Men vi sverigedemokrater anser att de bör kunna vara slutgiltiga i och med att alla de beslut som ska fattas ska vara baserade antingen på uppenbarhet eller på en medicinsk bedömning på vetenskaplig grund, alternativt på att det finns verkligt starka bevis i annan form, som godkända och styrkta identitetshandlingar.
Detta ska gälla, utom i de få fall där åldern fortfarande kommer att vara oklar. Därför menar vi att samtliga beslut bör kunna betraktas som slutgiltiga från start. Det är orimligt att det skulle komma fram nya uppgifter senare i processen som gör att man ändrar åldern, utom de oklara fallen fortsatt.
Det är de enda fall som vi anser ska kunna överklagas. Bland annat Moderaterna har en reservation om att kommuner ska kunna be om åldersbedömningar.
Sverigedemokraterna stöder inte reservationen utan föreslår en bredd i åtgärder, bland annat som sagt att samtliga ska prövas men också att man ska kontrollera åldern på dem som har registrerats som ensamkommande barn redan sedan 2011, eftersom det var då vi fick en betydligt generösare tolkning av vår migrationslagstiftning med förändrad praxis.
Med våra förslag skulle det inte längre finnas ett behov för kommuner själva att begära åldersbedömningar, utan samtliga oklara fall bör ändå kunna fångas upp.
Däremot stöder vi yrkandet om att om man nekar till att delta i medicinsk åldersbedömning, trots att det egentligen är för personens eget bästa, ska det ses som ett medgivande att bedömningen att man är över 18 år egentligen är korrekt och att man inte vill ta chansen att bevisa att den är fel.
Vi vill också gå ett steg längre än Moderaterna, som förvisso föreslår att man ska kunna använda den nya lagstiftningen även för fall som har registrerats före den 1 februari i år. Vi anser att alla fall som Migrationsverket fortfarande hanterar, som handlar om personer som uppgett att de är barn men där åldern är oklar, också ska omfattas av lagstiftningen.
Vi kunde i januari läsa ett flertal artiklar där Migrationsverket pratar om att det i dagsläget finns 20 000 öppna ärenden med personer som skulle kunna komma i fråga för åldersbedömningar. Men de omfattas ju inte av dagens lagstiftning, eftersom det är ärenden som var registrerade redan i januari i år.
Regeringen hävdar i propositionen att man undantar de här personerna därför att de redan borde ha hunnit så pass långt i processen att det slutgiltiga beslutet efter att asylprövningen avslutas ligger så pass nära i tiden. Men alla som har vistats i det här landet den senaste tiden vet ju att handläggningstiderna hos Migrationsverket är oerhört långa. Tiden från det att en ansökan registreras tills att den är färdigbehandlad är väldigt lång.
Därför, återigen, ska samtliga ärenden som är öppna omfattas av lagstiftningen.