Ylva Johansson (S):
Ali Esbati har frågat mig om jag avser att ta initiativ för att se över systemet med aktivitetsrapporter samt om jag på annat sätt avser att medverka till att ändra prioriteringarna hos Arbetsförmedlingen, från fokus på kontroll till fokus på stöd och handledning. Han har även frågat om jag avser att ta initiativ för att skärpa kontrollen av och sanktionerna mot företag som erhåller bidrag från Arbetsförmedlingen. En utgångspunkt för regeringens politik är att alla som kan arbeta ska arbeta.
Individen har ett ansvar för att stå till arbetsmarknadens förfogande och för att förvärva den kompetens som behövs. Samhället har samtidigt ett ansvar för att skapa förutsättningar för att alla ska kunna få och ta ett arbete. Styrningen av Arbetsförmedlingen var tidigare alldeles för detaljerad. Regeringens inriktning har varit att myndigheten ska få ett större utrymme att utforma sin verksamhet.
Arbetsförmedlarna ska ha möjlighet att göra professionella bedömningar utifrån den arbetssökandes individuella behov, samtidigt som de i sin roll ska följa upp att dessa personer är aktiva i sitt arbetssökande. Aktivitetsrapporteringen innebär att den arbetslösa regelbundet och strukturerat redogör för vad hon eller han har gjort för att ta sig ur arbetslösheten.
Det ger Arbetsförmedlingen bättre förutsättningar att identifiera arbetssökande med särskilda behov av hjälp och stöd i sitt arbetssökande och därmed anpassa förmedlingsinsatserna. Arbetsförmedlingen behöver också verktyg för att kontrollera att arbetssökande står till arbetsmarknadens förfogande. Aktivitetsrapporteringen ska förstås fylla sitt syfte men inte skapa onödig administration.
Arbetsförmedlingen har föreslagit att vissa grupper av deltagare i arbetsmarknadspolitiska program ska undantas från kravet att redovisa sina aktiviteter i aktivitetsrapporter. Arbetsförmedlingen har dock redan i dag möjlighet att bestämma hur och med vilket tidsintervall aktivitetsrapporteringen ska ske. Frågan bereds inom Regeringskansliet. För att Arbetsförmedlingens verksamhet ska fungera effektivt krävs att myndigheten har förtroende och legitimitet hos såväl arbetssökande som arbetsgivare, leverantörer och andra samarbetspartner.
Givetvis innebär detta att utbetalningar från det offentliga till företag ska ske på ett korrekt sätt. Alla som betalar skatt eller är i behov av det allmännas stöd har rätt att förvänta sig ordning och reda. Vidare är förekomst av kollektivavtal viktigt för att kunna säkerställa goda arbetsvillkor. I det sammanhanget vill jag framhålla att regeringen från och med den 1 februari har ändrat reglerna för nystartsjobb så att det krävs anställningsvillkor som följer eller är likvärdiga med kollektivavtal.
Inom arbetsmarknadspolitiken har Arbetsförmedlingen ett ansvar att säkerställa att det inom myndigheten finns en intern kontroll av de stöd och ersättningar som beviljas, så att reglerna följs och resurserna används effektivt. Stora delar av de utbetalningar inom arbetsmarknadspolitiken som går till företag sker genom subventionerade anställningar.
Om exempelvis arbetsgivare lämnar oriktiga uppgifter eller på något annat sätt har förorsakat att stöd har lämnats på felaktig grund eller med ett för högt belopp ska de återbetala det som betalats ut felaktigt. Regeringen har tagit flera initiativ för att på ett bättre sätt kunna utforma kontrollen och sanktionerna mot exempelvis företag och arbetsgivare som får bidrag på felaktiga grunder.
Bland annat har en delegation inrättats med uppdrag att motverka överutnyttjande av och felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen och andra närliggande skattefinansierade eller skattesubventionerade system. En särskild utredare har fått i uppdrag att göra en översyn av välfärdsstatens förmåga att stå emot organiserad och systematisk ekonomisk brottslighet. En utvärdering pågår även av tillämpningen av bidragsbrottslagen samt de effekter som lagen har fått.
I uppdraget ingår att se över lagens tillämpningsområde, bland annat utifrån att lagen i dag inte omfattar stöd till arbetsgivare.