Anette Åkesson (M):
Alla som bor och bedriver verksamhet i Sverige ska också vara beredda att betala skatt här. Det är det självklara utgångsläget för Moderaterna och anledningen till att alliansregeringen lade mycket tid och energi på att teckna och uppdatera skatteavtal och informationsutbytesavtal samt även på det nationella arbetet att införa kassaregister vid kontantbetalning, personalliggare för vissa branscher samt RUT- och ROT-avdrag.
Alliansen vidtog även åtgärder för att stoppa de hål i skattesystemet som skapades av det socialdemokratiska styret före 2006. Ett bra exempel på det är de så kallade räntesnurrorna. Alliansens arbete ledde till både ett kraftigt ökat nettoinflöde av kapital från olika länder och drygt 3 miljarder i skatteintäkter men även till att acceptansen för vårt skattesystem har ökat dramatiskt bland svenska folket. Det var ett långsiktigt arbete.
Det är positivt att regeringen åtminstone delvis fortsätter på samma bana. Men mer måste göras. I frågor om skatteflykt och skatteundandragande råder det inte någon ideologisk konflikt i Sverige. Vi är blocköverskridande överens om att välfärden finansieras offentligt, och därmed behöver skattebaserna säkras. Den politiska konflikten ligger på ett annat plan.
Vi i Alliansen lägger fokus på ordning och reda i ekonomin och att varje skattekrona ska göra bästa möjliga nytta. Det är en direkt följd av att vi vill hålla nere skatterna för ett konkurrenskraftigare Sverige men samtidigt vill att det levereras välfärd av god kvalitet till invånarna. De tre vänsterpartierna gör inte samma prioritering. Det internationella arbetet mot skatteflykt och skatteundandragande tog fart i anslutning till finanskrisen 2008.
Framför allt handlar det om det så kallade BEPS-projektet men även om ett stort antal automatiska informationsutbytesavtal. BEPS står för skattebaserodering och vinstförflyttning. Det tillkom genom att världens 20 största ekonomier, det vill säga G20-länderna, gav OECD i uppdrag att ta fram ett åtgärdspaket med olika handlingsplaner för att säkerställa att multinationella företag betalar rätt skatt i rätt land.
Arbetet har gått väldigt fort och har resulterat i åtgärder som minimistandarder respektive rekommendationer. Sverige har förtjänstfullt deltagit aktivt i arbetsgrupperna. Det har varit viktigt eftersom Sverige är en liten och öppen ekonomi, beroende av export. Och vi kan vara helt säkra på att världens största ekonomier inte primärt är ute efter att säkerställa att vi får in de skatteintäkter som vi i Sverige anser bör tillfalla oss.
Till viss del kan man lagstifta nationellt mot skatteflykt. Men för bäst effektivitet måste arbetet ske internationellt inom ramen för OECD och samordnat inom EU. Nu står vi inför att EU-kommissionen koordinerar införandet för EU-länderna. Det är nu man kan säga att det har dykt upp problem.
Dessa orsakas delvis av själva bakgrunden: att det är de stora ekonomierna som ligger bakom, att det har gått fort och att det saknas konsekvensanalyser av vad de olika åtgärderna kommer att innebära. Men framför allt handlar det om att BEPS nu verkar hanteras som en bas som sedan EU-kommissionen, men även USA och andra länder, bygger vidare på, var och en på sitt sätt, när vi står inför införande. Det är olyckligt och borde vara något som Sverige ägnar sitt inflytande åt att stoppa.
I EU:s fall handlar det om att EU-kommissionen hetsar fram förslag som går långt utöver det som en större grupp länder redan har kommit överens om. Det riskerar att hindra respektive begränsa det angelägna internationella samarbetet mot skatteflykt och skatteundandragande. Dessutom riskerar det att allvarligt försämra EU:s konkurrenskraft. Vi har alltså mycket att förlora både i egenskap av nationen Sverige och som EU-medlemmen Sverige.
Beskattningsrätten är en nationell angelägenhet, inte en EU-fråga. Vi anser att det även fortsättningsvis ska beslutas om skatter i Sverige och har därför tagit initiativ till att förmå regeringen att stoppa förslaget från EU-kommissionen. Vi anser att vi bör gå i linje med OECD och försöka få EU-länderna att gå i så god takt med varandra som möjligt men självklart även med världens största ekonomier, som USA och Japan.
Vad gäller finansministerns presskonferens i går var det inte mycket nytt som framkom. Fem av de tio punkterna är det inte Sverige som, så att säga, kontrollerar och äger. Punkten om Skatteverkets resurser är en ren budgetfråga. Den om ytterligare åtgärder gällande personalliggare, kassaregister och månadsuppgifter är gammal skåpmat som dessutom till största del drivits även av Alliansen. Punkten som förvånade var den om att utreda skattetillägget.
Där har vi sedan årsskiftet en helt ny lagstiftning och dessutom en lagstiftning som bygger på att läget dessförinnan var ohållbart. Sverige ansågs bryta mot Europakonventionen genom att det var möjligt att straffas dubbelt för samma brott. Den nya lagen var inte självklar. Det kom en hel del kritik, bland annat från åklagarsidan. Men situationen var ohållbar, och frågorna hade utretts under lång tid.
Därför betonades det extra att utvecklingen behöver följas noga och att vi behöver vara beredda på att revidera lagstiftningen. Det är därför uppseendeväckande och oseriöst att detta utspel från regeringen kommer efter bara knappt fyra månader.