KBLab/rixvox huggingface dataset:
Karin Åström (S):
Om jag ska tolka det Maria Plass säger så säger hon att marknaden helt ska sköta företagandet och även det sociala företagandet. Det vi menar med socialt företagande är företag där handikappade och grupper som normalt har det svårt i samhället får en möjlighet att komma in. Vi tror inte på er lösning. Vi vill se en annan lösning på det sociala företagandet.
Jag måste koppla tillbaka igen. För vilka gör ni det bättre? Det är min fråga. För vilka gör ni det bättre? Verkligheten ser helt annorlunda ut ute i bygderna när vi träffar företagare och människor som har varit inne i sociala kooperativ och har en helt annan tillvaro i dag. För vilka gör ni det bättre? Ni har ju försämrat för småföretagarna.
Ni har höjt arbetsgivaravgiften för dem med 37 000 per år. Ni har tagit bort att soloföretagare hade möjlighet att anställa en extra under ett år för att utveckla verksamheten. Ni har tagit bort det. Ni har tagit bort de arbetsmarknadspolitiska åtgärder som gagnade de småföretagare som behövde dem.
Ni har också sett till så att det har blivit mer regelkrångel. När kan man tänka sig att översynen av regelkrånglet kommer? När kommer förslagen på vad ni tänker göra? Vi har en helt annan verklighetsuppfattning du och jag, Maria Plass.
Jag kan bara konstatera att er regering kommer med väldigt många ord och budskap men väldigt lite handling. Det är en tvärtompolitik som bedrivs.
Karin Åström (S):
Ja, det går bra för Sverige. Det gör det verkligen. Jag är glad att jag som socialdemokrat fått vara med under de tolv åren då vi byggde upp det välstånd som vi nu har i landet. Som jag redovisade i mitt huvudanförande går det väldigt bra tack vare de tolv åren vi satt i regeringsställning. Men det vänder. Så säger Konjunkturinstitutet, Ams etcetera.
Vi behöver bara se på hur det varit. 2006 fick vi 156 000 nya jobb. 2007 redovisades 80 000 nya jobb. Siffran för 2008 är 20 000 nya jobb. Konjunkturinstitutet rapporterade dessutom nyligen att inflationen inte varit så hög som nu på 14 år.
Om man går tillbaka 14 år inser man att detta inte är bra. Skogsnäringen rapporterar, vinstvarnar och kommer eventuellt att varsla om uppsägning av folk. Fler företag har vinstvarnat och varslat, så det är klart att det är oroande. Ams rapporterar att de mot slutet av året ser att vi kan få en viss ökning av arbetslösheten.
Det som nu händer är alltså oroande. Självklart är det så. Låt mig så gå över till frågan om regelförenklingarna. Småföretagarna och även de större företagarna ropar: Var är regelförenklingarna?
Faktum är att regelkrånglet ökat avsevärt under den tid alliansen suttit i regeringsställning. Jag skulle vilja fråga: När kommer regelförenklingarna?
Karin Åström (S):
En av Centerns hjärtefrågor har alltid varit skogen. Även jag tillhör dem som gillar skogen väldigt mycket, och så pass mycket har jag lärt mig för länge sedan att vinstvarningar inom skogssektorn och skogsindustrin är ett av de första tecknen på att man är på väg mot sämre tider inom företagandet.
Det är en ganska tidig skoluppgift som jag haft med mig. Men debatten om skogen kan vi säkert ta någon annan gång. Jag ser fram emot den. Låt mig kommentera en sak som du nämnde i ditt inlägg, Jan Andersson, och som jag inte riktigt får att gå ihop.
Du sade att en eventuell nedgång i ekonomin - och jag förstår att du menar den totala ekonomin, alltså även här hemma - beror på händelser utanför Sverige; bland annat nämndes USA. Däremot beror sysselsättningsökningen enligt dig på den borgerliga regeringen. Jag får inte logiken att gå ihop i det resonemanget. Förklara gärna för mig hur det går ihop.
Jag vill åter ta upp regelförenklingarna. Det har pratats om dem, och jag vet inte hur många gånger vi fått beskedet att det snart är dags, att ni snart lägger fram ett förslag. Sedan kommer en skrivelse att det hela blivit fördröjt.
Skulle jag och småföretagarna i Sverige nu kunna få ett besked av Jan Andersson som företrädare för Centern? Kommer regelförenklingarna före 2010?
Karin Åström (S):
Jag har en kort fråga till Kristdemokraterna. I ditt anförande sade du, Mikael Oscarsson, att du hyllar företagsfrämjande insatser som något väldigt bra.
Din allianskollega folkpartisten Karin Pilsäter liknade de företagsfrämjande insatserna vid bidrag och jag tolkade det som att det är en underprioriterad fråga. Har ni olika syn på företagsfrämjande insatser? Vilken är Kristdemokraternas syn?
Med risk att upprepa mig måste jag säga det igen: Det går ju faktiskt skapligt bra för Sverige. Det har gått jättebra under våra tolv år i regeringsställning. Vi har byggt välståndet. År 2006 hade vi 156 000 nya jobb. År 2007 dippade det ned till 80 000 jobb.
För 2008 är prognosen 20 000 nya jobb. Konjunkturinstitutet rapporterar att vi inte har haft en så hög inflation på 14 år. Amsrapporterna säger samma sak. Man kan se varsel komma. Man har förvarnat om att det kan bli en ökning av arbetslösheten i slutet av året.
Det är självklart oroande. Vi socialdemokrater är jättebekymrade när vi ser att ni slösar bort och slarvar bort det välstånd som vi har byggt upp. Jag vill också fråga Kristdemokraterna: Vilka småföretag tjänar på att ni har tagit bort förmögenhetsskatten?
Karin Åström (S):
Jag skulle gärna vilja läsa den där översynen som du berättar om, Mikael Oscarsson. Vad är det för översyn du hänvisar till hela tiden som säger att företagandet går bra i Sverige? Jag skulle gärna vilja veta vilken översyn det är och vilka siffror ni pratar om. Jag är väldigt nyfiken på utvärderingar av olika saker. Jag är tacksam om jag får veta det.
De översyner och det som jag har läst handlar om att småföretagen är jättemissnöjda med allianspolitiken. Det är verkligheten. Det kan vi läsa i medierna och det finns rapporter om det. Småföretagen är faktiskt missnöjda. Ni har höjt arbetsgivaravgiften med 37 000 per år. Ni har krånglat till det med en massa regler.
Ni kan inte lämna besked om när ni ska göra förbättringar när det gäller regelkrånglet. Det är en mängd saker som är sämre. Frågan om förmögenhetsskatten och vad vi tänker göra med den är jätteintressant, men jag ber att få passa. Vi har just nu väldigt intressanta diskussioner i vårt parti.
Jag är alldeles säker på att vi kommer tillbaka längre fram med vad vi tänker göra med vår politik och hur vi vill göra för att öka företagandet i Sverige och ge jobb åt människor. Jag har inte fått något svar ännu.
Vad är det för forskning och vetenskapliga belägg du har när du säger att småföretagen tjänar på förmögenhetsskatten? Det vill jag veta.
Karin Åström (S):
Jag börjar med att tacka för svaret. Jag fick också tillfälle i går, på riksdagens frågestund, att ställa frågan till ministern. Vi startade alltså debatten lite grann på frågestunden i går. Jag tycker faktiskt att det svar som jag fick då och det svar som ministern lämnar i dag inger visst hopp.
Men det är ändå långt ifrån förtroendeingivande. Och varför är det så? Jo, därför att Sveriges nuvarande borgerliga regeringen slarvar bort och slumpar bort resurser från statens kassa genom en mängd dåligt utredda förslag som bara körs igenom av rent ideologiska skäl. Detta är försämringar i välfärdssystemen som slår hårt. Listan kan göras lång.
Nu börjar vi se effekterna av detta. Vi ser alltmer växande klyftor mellan människor, mellan grupper, mellan regioner och mellan glesbygd och storstad. I de växande klyftorna, exempelvis mellan landsbygd och storstad, finns infrastrukturen.
I interpellationen handlar det om någonting så viktigt som att alla ska ha rätt till telefoni. Mediebilden i slutet av februari i Norrbottensmedierna var denna: Telia sviker glesbygden. Anledningen var att Telia Sonera var ute i kommunerna Arjeplog och Överkalix.
Man stänger ned kopparnätet i glesbygden för att ersätta det med ny teknik. Det gäller de tolv byar som finns runt omkring Överkalix. De hade ingen GSM-täckning. Det innebar att en stor del av abonnenterna skulle bli helt utan telefon. Telia Sonera meddelade bara att abonnemanget upphör.
Självfallet var det frustrerande och oroande. Framför allt kändes det otryggt. Det är många äldre människor som drabbas av det här. Men det finns också en del mindre företag som är bekymrade. Att ha tillgång till telefoni handlar om trygghet - att man ska kunna nå omvärlden snabbt och få hjälp när man behöver.
Det är helt avgörande för att människor över huvud taget ska kunna bo kvar på landsbygden. Ministern säger i sitt svar: "Om utredningen från Post- och telestyrelsen skulle visa att det krävs lagändringar så tvekar jag inte att vidta de åtgärder som krävs för att konsumenter och småföretagare ska få tillgång till fast telefoni."
Ministern talar om fast telefoni. Jag kan tycka att det låter bra. Men de förändringar som är gjorda i mina hemtrakter handlar om fast mobil telefoni. Den tekniken har betydligt sämre kvalitet och lägre prestanda. Man säger att det blir mycket större räkningar eftersom man får räkning enligt mobiltaxa. ADSL-kopplingarna till datorerna blir sämre etcetera.
Ministern talar om rätten till fast telefoni. Men detta gäller alltså förändringen till fast mobiltelefoni, och det är tydligen skillnad. Jag undrar vad ministern egentligen lägger in i begreppet. I en intervju i Norrbottensradion säger ministern att eventuella fördyringar för abonnenten ska ersättas. Jag undrar över det. Vad menar ministern egentligen? Vad är det som ska ske?
Och vilken kvalitet är det vi pratar om när vi pratar om telefoni?
Karin Åström (S):
Vi ser mer och mer av effekterna av den borgerliga politiken. Klyftorna växer mellan människor, mellan grupper, mellan regioner, mellan landsbygd och storstad. Det går inte att komma ifrån.
Just i detta som vi nu debatterar förstärker Telia Soneras agerande den borgerliga regeringens tvärtompolitik, som jag vill kalla den. Men staten är fortfarande den största ägaren i Telia Sonera och har med det också ett ansvar.
Jag vill också kommentera att jag inte tillhör dem som är helt nöjda med de tidigare utförsäljningarna av Telia Sonera. Jag hade gärna sett att man hade gjort en analys snabbare. Det är möjligt att vi hade haft den analysen klar om vi hade suttit kvar vid regeringsmakten. Men nu, ministern, är det faktiskt ni som har tagit beslutet att helt sälja ut Telia Sonera. Ni säljer ut rubbet, och vad händer då?
I ett första steg kanske en sådan utförsäljning kan se bra ut, men vad händer i det andra och tredje steget, när ägare kommer och ägare går? Det bekymrar mig ganska mycket, och där har ni ett jätteansvar. När det gäller gles- och landsbygden tycker jag att ni helt har avhänt er ansvaret.
En tillgång till fast telefoni är viktig för alla människor i Sverige. Som tidigare debattörer här har noterat är de äldre kanske svårast drabbade, eftersom de har trygghetslarm som är kopplade direkt till telefonen, och det är en förutsättning för att de ska kunna bo kvar så länge som möjligt i sin egen bostad.
Post- och telestyrelsen har frågat Telia Sonera om det som händer nu och om hur den nya tekniken ska fungera. Vad jag förstår kommer ett svar ganska snart. Men tänk om det skulle visa sig att den nya tekniken faktiskt inte fungerar på landsbygden! De finns ju experter som redan i dag säger att det här inte kommer att funka i alla områden på landsbygden.
I vart fall säger man att det blir betydligt sämre kvalitet. Om det blir svaret, vilket vi kan förvänta oss, vem bär då ansvaret för allas rätt till telefoni? Jag skulle vilja veta vad ministern då tänker vidta för åtgärder.
Karin Åström (S):
Jag säger det igen, de klyftor som vi ser mellan storstad och landsbygd fortsätter att växa ganska dramatiskt. Signalerna är väldigt tydliga. Det förstärker ytterligare bilden av att den borgerliga regeringen faktiskt helt är på väg att överge glesbygden. Det här är alltså ett steg.
Det förtydligas också av att finansminister Anders Borg i en intervju i P 1:s Efter tolv lördagen den 16 februari, när man frågade honom vilka prioriteringar inom infrastrukturen han såg som möjliga, räknade upp massor av prioriteringar då det gällde infrastruktur - men han slutade vid Sundsvall.
Han ägnade 50 procent av sin tid åt att lägga satsningar på infrastruktur söder om Sundsvall. Resten har han tydligen glömt bort. Det är också en väldigt tydlig signal från den borgerliga politiken om vad som håller på att hända. Men det är det akuta läget som gäller. Nu håller faktiskt telefoner på att stängas av.
De stängs av inom en månad. Människor är jätteoroliga och bekymrade. Ministern måste faktiskt ta sitt ansvar nu. Det går inte att vänta. Jag skulle också vilja säga att jag anser att ministerns ansvar är ganska tungt, därför att staten fortfarande är huvudägare av Telia Sonera.
Sedan är det faktiskt ni som säljer ut Telia Sonera. Ta ditt ansvar! Nu är det faktiskt upp till bevis genom konkreta handlingar för glesbygdens folk så att de i första hand får ha kvar sina telefoner.
Karin Åström (S):
Jag tackar för svaret. Jag är faktiskt väldigt glad över försvarsministerns svar eftersom han anser att hemvärnet fortsättningsvis ska ha en viktig roll just när det gäller att stödja polis, räddningstjänst och brandkår vid kriser i samhället. Ministern tycker också att hemvärnets framtida uppgifter ska vara kvalificerade och moderna. Det tror jag att det stora flertalet håller med om.
Med detta hoppas jag verkligen att ministern också menar att folkförankringen är en bärande bas i hemvärnet. Herr talman! Jag har dock också med stor förskräckelse noterat att det råder närmast kaotiska förhållanden inom Försvarsmakten och även inom regeringen när det gäller hur det framtida försvaret ska se ut. Den ena handen verkar inte veta vad den andra gör.
Jag undrar, och säkert många med mig: Vem styr vem, vad är det som händer och åt vilket håll styr man? I den perspektivstudie som Försvarsmakten har lämnat till regeringen föreslår man för det första att värnplikten ska avskaffas, för det andra att vi ska utbilda yrkessoldater för utlandstjänstgöring, och de ska kontrakteras för några år och för det tredje att hemvärnet ska halveras.
Sedan ska hemvärnet personalförsörjas med de yrkessoldater som kommer hem från sina utlandstjänstgöringar. Herr talman! Jag har funderat mycket på hur detta egentligen håller ihop. Tänk er in i situationen. Erik är yrkesmilitär. Vi antar att han nu har kommit hem efter cirka sju år efter utlandstjänstgöring i Försvarsmakten.
Han har fullgjort sitt kontrakt, och då ska han ingå i det nationella försvaret. Det är då tänkt att han ska vara en del i det halverade hemvärnet. I dag omfattar hemvärnet ca 30 000 personer, och det ska alltså ned till hälften. 27-årige Erik är precis i den ålder då han ska bilda familj, skapa sig en social tillvaro och kanske komma ut och yrkesarbeta. Han har också haft en ganska hög lön under åren i utlandstjänst.
Tror försvarsministern verkligen att Erik med den enorma bakgrund som han har kommer att känna sig motiverad att ingå i ett frivillighetsförband av hemvärnets typ, som bygger mycket på ideellt engagemang? Det tror inte jag. Herr talman!
Jag tycker också att det är bra märkligt att en organisation som står för 50 procent av antalet soldater i Sverige får bara 1,5 procent av hela försvarsbudgeten. Det är i det närmaste kaffepengar vi talar om när det gäller hemvärnet.
Slutligen skulle jag vilja säga att perspektivstudien är otroligt dåligt underbyggd. Vi är många i Norrland som befarar att det här kommer att få förödande konsekvenser, särskilt för Norrlands inland. I mitt eget hemlän kommer hemvärnet i stort sett att raderas ut.
Vi vet vilka konsekvenser det kan tänkas få vid de kriser som vi nu ser komma alltmer. Jag vill fråga försvarsministern: Hur ska stödet som samhället behöver i kris se ut om hemvärnet i vissa delar av Sverige helt utraderas?
Karin Åström (S):
Att dra ned på den nationella skyddsstyrkan känns mycket främmande. Det står i direkt kontrast till alla de klimat- och miljökatastrofer som vi har fått uppleva de senaste åren, inte minst här hemma i Sverige. Där vet vi att hemvärnet har varit ovärderligt.
Om detta förslag går igenom innebär det rent konkret att hemvärnet försvinner från många orter i Sverige som kommer att få många vita fläckar när det gäller krisberedskap. Var kommer då beredskapen inför eventuella krissituationer att hamna? Hur kommer det att se ut? Är det kommunerna som ska ta hand om den biten helt och hållet? Eller hur tänker ministern lösa det?
Jag vill påstå att det hemvärn vi har i dag i Sverige är modernt och kvalificerat. Det ger ett ovärderligt stöd till brandförsvar, räddningstjänst och polis när samhällen är i kris. Det finns ingen annan organisation i landet i dag som har denna förmåga och ett så brett register att kunna ta på sig uppgifter som ska lösas. Man gör det också på ett mycket kvalificerat sätt.
Det är dessutom mycket billigt. Herr talman! Jag är själv mycket tveksam till att svenska folket vill ha en yrkesarmé. Försvarsministerns tal i dag från talarstolen ger ganska tydliga signaler att det är åt det hållet man vill styra det framtida svenska försvaret.
Det är fortfarande, herr talman, märkligt att en organisation som står för 50 procent av antalet soldater bara får 1,5 procent av försvarsbudgeten. Den halvering av hemvärnet som generalerna i kloka huset på Lidingövägen i Stockholm vill göra är inget annat än att spara på kaffepengar.
Jag skulle vilja uppmana försvarsministern att i stället spara på den utökning av utlandsstyrkorna du talar så väl om. Med förslaget att halvera hemvärnet verkar ni mer vara ute efter att sila mygg och svälja kameler.
Karin Åström (S):
I Malmberget finns sjukhem för äldre och skolor där barn går. Där bor gamla och andra människor kvar i hyreshus. Där finns villor med människor boende. Man bor mycket nära det stora gruvhålet som blir större och större.
Samhället förfaller långsamt. Det är påtagligt när man åker där. Kommunen har allt sämre ekonomi. Man har svårt att klara välfärden. Man måste spara på grund av att regeringen har gjort så kraftiga nedskärningar i form av frysta statsbidrag etcetera.
Man har svårt att klara underhåll och nödvändiga investeringar för skolorna som håller på att förfalla. Man har svårt att klara underhåll och investeringar för sjukhemmet där de gamla bor.
Man har svårt att klara det allra nödvändigaste som måste göras i de fastigheter som finns närmast gruvhålet.
Hur ser Staffan Anger på statens ansvar som hundraprocentig ägare av LKAB när det gäller att stå upp för finansiering av anpassningsinsatser och omvandling av stadskärnan?
Karin Åström (S):
Det är ju bra att Staffan Anger har Björn Sprängares ord på det, men det är väl bättre att ha näringsministerns ord på vad som bör tillföras eller inte tillföras och hur man ska se på avkastningskravet till LKAB. Malmberget förfaller, som jag sade.
Kommunens ekonomi är i kris. Hela Kommunsverige är ju i kris. Reinfeldt vill inte tillskjuta de extra 15 miljarder som hela Kommunsverige behöver. Underskotten i statens budget ligger nu, vad jag förstår, på 90 miljarder.
Det gör mig extra bekymrad eftersom ni i utskottets ställningstagande när det gäller omflyttningen och kostnadsansvaret för de nödvändiga åtgärderna skriver att man ska göra det i enlighet med regelverken och inom befintliga ekonomiska ramar. Jag är alltså ganska bekymrad eftersom de ekonomiska ramarna kraftigt har försämrats. Hur ska man klara upp den här omställningen?
Har inte LKAB och de båda gruvorterna Gällivare och Kiruna gett så mycket till resten av Sverige att man i rimlighetens namn skulle kunna tänka sig att resten av Sverige skulle ställa upp solidariskt på att göra den omvandling som måste göras där uppe?
Jag tycker inte att jag riktigt fick svar på frågan hur Moderaterna och Staffan Anger ser på statens ansvar för att klara finansieringen av stadsomvandlingen och de nödvändiga anpassningsåtgärder som behövs i Malmberget nu.
Karin Åström (S):
Många är oroade över den kovändning som Centern har gjort i synen just när det gäller energi och framför allt att ni vill bygga nya kärnkraftverk.
Om man säger att man ska bygga ut kärnkraften, vilka signaler sänder man då egentligen ut till människor i bygderna när det gäller just uranbrytningen? Kärnkraft förutsätter naturligtvis uran.
Om vi säger att vi ska bygga ut kärnkraften kan jag faktiskt rent moraliskt och etiskt tänka att vi självklart ska bryta uranet i Sverige.
Hur skulle vi rent moraliskt och etiskt kunna försvara att vi fortsätter att importera skitig uran från Namibia där man över huvud taget inte följer den otroligt viktiga och seriösa lagstiftning som finns om själva uranbrytningen?
Vi har ganska nyligen sett skrämmande tv-program om hur det ser ut där. Självklart är folk ute i bygderna oroliga. Vi vill fasa ut kärnkraften. Det är mycket känt. Vår tidigare socialdemokratiska regering var mycket tydlig och har sagt nej till själva uranbrytningen.
Nu undrar jag vad Centern kommer att säga om uranbrytningen - ja eller nej?
Karin Åström (S):
Jag blir lite bekymrad. Ni i Centern ingår ju i regeringen, och i regeringen sitter också näringsministern. Regeringen är väl för ny kärnkraft. Det råder väl ingen tvekan om att det är så. Gör mig alltså inte bekymrad!
Centern är för ny kärnkraft. Därmed sänder ni ut signalen: Yes, vi kan kanske tänka oss uranbrytning. Signalsystemet fungerar på det sättet eftersom kärnkraft förutsätter uran.
Fortfarande tycker jag att det är märkligt att Centern inte kan säga vad man vill med själva uranbrytningen. Det är mycket märkligt. Du hänvisar till när vi var i regeringsställning. Nja, det kom väl aldrig på regeringens bord någon fråga om att ta ställning till att öppna för uranbrytning eller ej.
Men inte hindrar det att vi har en klar uppfattning i frågan om vad vi tycker om uranbrytning eller ej. Vi har varit väldigt tydliga i den frågan och sagt att vi aldrig kommer att acceptera uranbrytning. Jag vill återigen fråga vad Centern kommer att svara.
Karin Åström (S):
Liselott Hagberg tog i sitt anförande upp Kiruna och Gällivare och att det här är svåra saker att planera. Det är klart att det är ännu mer oroande att sitta och planera när näringsministern över huvud taget inte sätter ned foten i en så viktig fråga som hur man ser på finansieringen, samtidigt som kommunen har dålig ekonomi.
Det är självklart att det är väldigt oroligt och skakigt just nu uppe i de båda kommunerna eftersom regeringen och näringsministern inte vill sätta ned foten när det gäller statens finansieringsansvar för omvandlingen.
Jag skulle vilja fråga Liselott Hagberg, eftersom hon har varit där uppe och vet vilka förändringar som är i antågande, hur hon ser på kravet på statligt finansieringsansvar som vi ställer tillsammans med Vänstern i vår motion.
Hur ser du också på kravet att regeringen ska kunna mildra avkastningskravet på LKAB? Jag skulle gärna vilja veta hur Folkpartiet och Liselott Hagberg ser på frågan.
Karin Åström (S):
Jag ska bara göra en kort kommentar. Folkpartiet måste förstå att man i de två kommunerna Kiruna och Gällivare kan tycka att regeringen slänger ut 85 miljarder på skattesänkningar.
Här går vi alltså på knä i kommunen och vet över huvud taget inte hur vi ska klara att flytta de hus som behöver flyttas etcetera, så det är klart att det är de dimensionerna som diskuteras. Jag vill hoppa över till en annan fråga som jag funderar över och som Per Bolund tog upp.
I Folkpartiet har ni så länge som jag kan komma ihåg varit väldigt intresserade av att bygga ut kärnkraften. Det har ni varit sedan lång tid tillbaka. Som jag sade i mitt tidigare inlägg är kärnkraft naturligtvis starkt kopplad till uranbrytning. Man behöver uranet i kärnkraftverken.
Som du vet, och som jag tidigare upprepat, har den förra, socialdemokratiska regeringen varit väldigt tydlig just när det gäller gruvbrytning av uran. Vi har sagt nej till urangruvbrytning. Vi kan på inget sätt acceptera en urangruvbrytning.
Nu vill jag veta exakt vad Folkpartiet kommer att säga, ja eller nej till gruvbrytning av uran.