KBLab/rixvox huggingface dataset:
Hillevi Engström (M):
Den sista frågan här gällde arbetsmarknadspolitiken. Arbetsförmedlingen är en sammanhållen myndighet. Det är mycket viktigt att alla personer i hela Sverige får hjälp och stöd att komma tillbaka till arbete. Oavsett om man bor i Hylte eller i Hallstavik ska det vara en individuell bedömning utifrån vars och ens behov. Det tror jag är viktigt, och det var det som jag ville understryka. Men Arbetsförmedlingen kan sedan flytta medel och personal mellan olika kontor. Det gjorde man till exempel i Trollhättan.
Man startade en helt egen industriarbetsförmedling mellan de tre kommunerna för att hjälpa friställda Saabmedarbetare. Man jobbade mycket framgångsrikt med detta. Jag ska sedan vända mig till Peter Persson. Jag brukar säga att socialdemokrater är oerhört pålästa i fråga om arbetsmarknadspolitik, men det finns också undantag. Jag tror att man måste titta i statistiken hur det ser ut. Peter Persson är mycket bombastisk.
Han talade om att människor förnedras och plågas och att massarbetslösheten har cementerats fast. Det är inte så, Peter Persson. Jag vet inte om du har tittat på den aktuella arbetsmarknadsstatistiken. Vi kan till exempel titta ett år tillbaka i tiden. Vi har haft många varsel, och många har blivit uppsagda. Hur mycket har befolkningen, alltså antalet människor i arbetsför ålder mellan 15 och 74 år, ökat under ett år? Jo, det har skett en ökning med 38 300 personer.
Antalet personer i arbetskraften har ökat med 43 000. Vi kan se att vi har en liten ökning av arbetslösheten på 0,2 procent under en mycket allvarlig kris. Det kallar jag inte att cementera fast långtidsarbetslöshet. Jag tycker att det är ganska fräckt att köra med ett sådant resonemang eftersom det skrämmer människor.
Vi kan till exempel se att efter Saabs konkurs i december 2011 - det har inte gått ens ett år - är de allra flesta tillbaka i jobb. Vissa har fått bättre jobb med högre lön. Vi har en förmåga i detta land att ställa om. Vi har gott om resurser. Men vi måste satsa på att fler företag växer och vill stanna i Sverige. Därför är det viktigt med reformerna i nästa års budget.
Visst har arbetslösheten ökat med 1,1 procent från oktober 2006 till oktober 2012. Det är inte bra. Det håller jag med om. Men det är inte att cementera fast långtidsarbetslösheten, Peter Persson. Läs därför på bättre nästa gång. Då blir det en intressantare debatt. När man tittar på varselstatistiken kan man också se att det är en ganska stor del av varslen som inte leder till uppsägningar. Av uppsägningarna är det också en del som inte leder till arbetslöshet.
Detta handlar många gånger om mycket kompetenta industriarbetare till exempel som hittar nya arbeten. Därför kan vi inte satsa alla resurser på dem som är varslade eller som nyss har sagts upp. De som är långtidsarbetslösa och i sysselsättningsfasen och våra ungdomar måste också få hjälp och stöd att komma tillbaka. Jag vågar hävda att våra reformer har lett till att vi har en lägre arbetslöshet än vi hade haft om vi inte hade genomfört dem när vi tog makten 2006.
Hillevi Engström (M):
Jag tackar för en intressant debatt som, måste jag säga, faktiskt blev mer frejdig än den aktuella debatten om varslen. Jag tror att det är viktigt att vi ser på vad som händer i vår omvärld och i andra länder, men det är också väldigt svårt att jämföra. Vi kan titta på till exempel Tyskland, som jag besökte ganska nyligen, och deras lärlingssystem. Ja, det är klart att de får ut många ungdomar i jobb genom lärlingssystemet, därför att företagen tar ett väldigt stort ansvar av hävd. Det är fantastiskt bra.
Å andra sidan har man löner på 300-400 euro i månaden för de här lärlingarna. Det är ett system vi inte vill ha i Sverige. De har Hartzreformen, 400-euro-jobben och så vidare. De har ett annat system. Vi vill inte få alla i sysselsättning på vilket sätt som helst; det ska vara någon sorts decent jobs. Det ska vara sjysta villkor, och löner ska sättas av arbetsmarknadens parter i förhandlingar. Det vill jag vara tydlig med.
Avslutningsvis kan man säga att det är en svår tid vi har just nu. Jag tror dock att man om man tittar på de förslag Socialdemokraterna lägger fram i sin budget ser att de är ganska jobbfientliga. Titta på neddragningar av RUT- och ROT-sektorn, till exempel; där har vi väldigt många tjänsteföretag och jobb som växer fram. Det är där den stora sysselsättningen ökar - i privat tjänstesektor. Vi kan till exempel se på restaurangsektorn, där många unga sysselsätts, och de höjda arbetsgivaravgifterna för unga.
Tror ni att det blir fler arbetsgivare som behåller ungdomar som i dag har ett arbete om det finns andra som kostar hälften så mycket, till exempel? Det finns ingen quick fix. Det gäller att göra många saker samtidigt och ha en ganska stor ödmjukhet. Till syvende och sist handlar det om att företag ska tycka att det är bra och vilja anställa fler.
Jag sade i mitt tidigare replikskifte att vi hade varit i ett sämre läge - jag är övertygad om det, alldeles utan tvekan - om vi inte hade infört dessa förenklingar och lägre skatter för företagen samt de jobbskatteavdrag som har lett till att det lönar sig bättre för människor att arbeta. Tack för en intressant och frejdig debatt!
Hillevi Engström (M):
Jag tackar Jonas Sjöstedt för interpellationen. Regeringen är ofta ute. Senast i går besökte jag Trollhättan och pratade med tidigare uppsagda från Saab, och många har lyckligtvis fått nya jobb. Det är positivt, även om det finns stora utmaningar. Som jag sade i mitt svar diskuterade riksdagen propositionen i förra veckan, och i morgon kommer ni att votera om ett stärkt skydd för bemanningsanställda.
Det är alltså ett skyddsdirektiv från EU som regeringen har lagt fram ett förslag på. Det ska stärka utländska arbetstagares rättigheter i Sverige. Det går längre än för dem som är utstationerade arbetstagare, just för att det inte har någon arbetsgivare på plats. De ska tillförsäkras en likabehandling när det gäller lön, arbetsmiljö och de delar som Jonas Sjöstedt tar upp i sin interpellation.
Det ska inte gå att ge dessa arbetstagare sämre villkor. Undantaget är de som har kollektivavtal. Vi har till och med gått längre än vad vi hade behövt göra för att implementera detta skyddsdirektiv när vi lägger propositionen på riksdagens bord. Jag vill att ni noterar det. För mig är det viktigt att arbetstagare, oavsett vilket land de kommer från, behandlas på ett sjyst sätt.
Samtidigt tycker jag att bemanningsföretag är viktiga och fyller en viktig funktion. Här skiljer vi oss dock åt. Vänsterpartiet menar att det bara ska vara under en begränsad tid medan jag möter arbetstagare som självmant väljer att vara bemanningsanställda. De har sin anställningstrygghet i bemanningsföretaget och har jobbat i många år. Det är arbetstagare som väljer att jobba på lite udda tider och som vill ha ledigt när det kanske inte går i det vanliga kundföretaget.
Människor är ju som vi vet ganska olika. Det är också bra att vi tillsätter en utredning som ska se på företrädesrätten. Josefin Brink tar upp en del exempel. Hittills har vi inga rättsfall på området eftersom arbetsgivare och fackliga företrädare har kommit överens och nått förlikningar. Jag är dock intresserad av att se hur omfattande det problem ni tar upp är. Är det omfattande får vi se vad vi kan behöva göra. Maraboufallet blev förlikt.
I fallet med klädföretaget fick de butiksanställda bättre villkor efter att de blivit bemanningsanställda. De fick kollektivavtal och bättre lön, ob-ersättning och bättre arbetstider än de hade tidigare. Det finns många delar i denna fråga. Det är dock viktigt att notera att regeringen har lagt fram en proposition som ska voteras i morgon och som innebär ett stärkt skydd för bemanningsanställda.
Jag tror att vi är överens om att det är ett steg i helt rätt riktning.
Hillevi Engström (M):
Självklart ska det råda sjysta villkor på den svenska arbetsmarknaden. Om ett företag har bestående rekryteringsbehov bör man erbjuda tillsvidareanställningar. Det bör vara grunden. De flesta har också tillsvidareanställning. Arbetsgivaren har rätt att leda och fördela arbetet och att fritt välja att anställa personer och också att säga upp personer. Det ligger i den svenska modellen sedan 30-talet.
I Sverige har vi en ganska liten del anställda i bemanningsföretag, ungefär 1 procent. Som svar på Jonas Sjöstedts fråga vill jag säga att jag tycker att det är viktigt att de som hyrs in från andra länder får en likabehandling när det gäller lön och arbetsmiljö. Ytterst har vi också möjlighet att få saker och ting prövade i domstol. Livsmedelsarbetarförbundet kanske borde få saker och ting prövade i domstol och se rättspraxis på området.
Vänsterpartiet är ganska ensamt i kammaren om att vilja förbjuda bemanningsföretag annat än för mycket korta inhopp. Jag tror att vi behöver både långsiktiga fasta anställningar och bemanningslösningar. Det ser man inte minst inom industrin, speciellt nu när situationen är skakig med många varsel och när man är rädd för att tillsvidareanställa eftersom man inte vet hur produktionen ser ut.
Regeringen har lagt fram en proposition för att stärka skyddet för bemanningsanställda för att de ska ha likabehandling när de är uthyrda och inte lyder under kollektivavtal. Den behandlas nu. Jag kan inte vara mer tydlig än så. Vi vill också se över frågan när det gäller företrädesrätten, som är en grundbult i lagen om anställningsskydd. Mot detta står dock bemanningsföretagen, som nu har gjort en anmälan mot Sverige för det sätt som vi föreslår att den här lagstiftningen ska implementeras på.
Man menar att det finns hinder i MBL och kollektivavtalen. Det är ytterligare en fråga för kammaren så småningom. Regeringen menar att vi kommer att implementera detta på ett korrekt sätt för att skydda arbetstagare så att de får sjysta villkor även i Sverige. Vi får se vart den andra debatten leder. Jag vill vara tydlig och säga att vi ska ha sjysta villkor, och att grunden är tillsvidareanställningar. Arbetsgivarens rätt att fritt anställa och avskeda arbetstagare, som vi har haft sedan 30-talet, tycker vi ändå är en princip som bör råda framöver.
Hillevi Engström (M):
Tack för debatten; den är viktig. Jag vill påminna om att bemanningsanställda är en liten andel i Sverige. Det är en procent, vilket är betydligt mindre än i Europas övriga länder. 90 procent av de bemanningsanställda har kollektivavtal med de fackliga organisationerna. För de övriga har vi nu en skärpning av skyddet för bemanningsanställda. I Sverige har i dag ungefär 85 procent av de anställda tillsvidareanställningar.
De övriga har timanställningar, visstidsanställningar eller är bemanningsanställda. Principen på den svenska arbetsmarknaden är tillsvidareanställningar. Det är också de som har ökat. Vi har en grundlagsskyddad rättighet som jag är stolt över att vi har i Sverige, nämligen att kunna organisera sig fackligt. Det är en princip som är lika för alla i hela Sverige. Det är viktigt att vi står upp för den.
Det är också viktigt att Livsmedelsarbetareförbundet, i de fall där de tycker att man har brutit mot lag eller kollektivavtal, går vidare och får fall prövade. Vi har inga, eller få, rättsfall på det här området. Det vore intressant att se hur rättstillämpningen är och vad AD skulle tycka.
Hillevi Engström (M):
Kenneth G Forslund har frågat mig om vad jag avser att göra för att återställa förtroendet för regeringens hantering av biståndsmedel och för en god granskning av det svenska utvecklingssamarbetet. Som biståndsminister är det viktigt för mig att det svenska biståndet har en ändamålsenlig struktur för uppföljning och utvärdering. Det handlar om att säkerställa att biståndet ger bästa resultat. Det handlar dessutom om att upprätthålla skattebetalarnas förtroende.
Jag välkomnar därför det stora intresse som nu finns för granskning av svenskt bistånd. Regeringen har alltsedan tillträdet 2006 fäst stor vikt vid resultat, transparens och därmed också utvärdering. En ny resultatstyrningsmodell för det svenska biståndet har inrättats. Modellen leder till att uppföljning och utvärdering av biståndsverksamheten kommer mer i fokus.
I januari 2013 beslutade regeringen att inrätta en oberoende expertgrupp för utvärdering och analys av Sveriges internationella bistånd. Expertgruppens tillkomst utgör en ambitionshöjning av utvärderingsverksamheten inom biståndet . Ytterligare exempel på granskning och utvärdering inom biståndsområdet är de löpande granskningar som OECD-Dac och Riksrevisionen genomför.
Regeringen har även Statskontoret till sitt förfogande, som utgör en viktig utredningsresurs inom biståndet och inom andra politikområden. Utöver detta följer Sida kontinuerligt upp sin egen verksamhet i syfte att säkerställa att den har utförts på ett ändamålsenligt vis. Detsamma gäller för Folke Bernadotteakademin och andra biståndsfinansierade myndigheter.
Oberoende granskning och utvärdering av biståndet kommer även fortsättningsvis att vara högt prioriterat för regeringen. Jag kommer att sträva efter att verksamheten ständigt utvecklas och förfinas samt att resultatet från granskningar, analyser och utvärderingar tillvaratas på ett öppet och transparent sätt för att förbättra fattiga och förtryckta människors liv och för att skattemedel ska generera största möjliga nytta.
Hillevi Engström (M):
Tack, Kenneth G Forslund, för interpellationen! Jag har nu på förmiddagen haft förmånen att träffa utrikesutskottet för att lite mer noggrant gå igenom de här delarna, och jag hade också möjligheten att ha med de högsta cheferna inom utrikesförvaltningen.
Från regeringens sida har det varit, är och kommer att vara oerhört angeläget att följa de internationella riktlinjer som finns för biståndet och som kommer från OECD:s biståndskommitté, Dac. Därför var det med stor glädje som jag kunde ta emot denna peer review, som är omfattande och den största granskningen som har skett under senare år av det svenska biståndet och därmed också av avräkningarna.
Min uppfattning är att redan när den nya beräkningsmodellen, som trädde i kraft 2009, kom - då jag som Kenneth G Forslund satt här i riksdagen och kunde följa det här lite mer på avstånd - var det angeläget för regeringen att följa de riktlinjer som finns för vad som får avräknas och inte.
Den bild jag har fått är att våra tjänstemän har haft konsultationer med Dac-tjänstemännen på OECD i Paris som hanterar de här frågorna. Det här har alltså inte alls skett i hemlighet. Tvärtom vill jag vara öppen, och det är klart att man välkomnar granskning. Därför delar jag inte Kenneth G Forslunds analys att man behöver återupprätta förtroendet.
Jag tycker att vi har fått ett kvitto på att vi har högt förtroende när vi även blir granskade av en internationell organisation som OECD som har ett gott anseende. Vi får beröm i stor utsträckning, men det finns också en del förbättringsområden. Bland annat måste vi fokusera biståndet ännu mer. Det sker också en granskning genom Riksrevisionen, som lyder direkt under riksdagen, och den är också välkomnad. Det är inte sant att någon granskning har stoppats.
Jag vet att Gunilla Carlsson, som tidigare hade det här ämbetet, var väldigt noga med att det skulle råda öppenhet och transparens och att vi skulle sträva mot ännu högre effektivitet i biståndet. Avslutningsvis vill jag understryka att det under åren 2009-2012 skedde en avräkning när det gäller biståndsministerns och statssekreterarens löner.
Men lönerna har alltid betalats ut från utgiftsområde 1, det vill säga rikets styrelse, och ingenting annat. Det är bra att sådana saker ses över med jämna mellanrum och att de förbättras och förfinas.
Systemet som råder nu kommer säkert också inom ett eller ett par år att ses över och förändras ytterligare för att hänga med i utvecklingen och för att säkerställa att vi följer riktlinjerna men också för att alla biståndspengar i största möjliga mån kommer de fattiga och förtryckta människorna till del runt om i världen.
Hillevi Engström (M):
Jag vill tacka interpellanten och övriga debattörer för den viktiga interpellationen. Jag kommer att jobba nogsamt med dessa frågor. De är angelägna. Jag tycker att det är viktigt att vi tillsammans tar ansvar för att upprätthålla en hög biståndsvilja hos svenska folket. Vi ska vara stolta över att det verkligen gör skillnad för människor ute i världen. Sedan finns det ibland en kanske något tendentiös, jag ska inte säga granskning men ett sätt att dra slutsatser som inte riktigt stämmer med verkligheten.
Bland annat kom det en rapport från UNDP för ett år sedan, och redan när den rapporten kom hade de svenska representanterna i styrelsen, och likasinnade skulle jag vilja säga, tryckt på att det måste ske förbättringar. Våra tjänstemän, de som sitter med där, har tydliga instruktioner om den svenska linjen, och den är vi i det här avseendet överens om, nämligen att man ska hushålla med pengarna så att de når fram.
Det ska bli intressant att följa expertkommitténs arbete med deras viktiga granskning liksom de fortsatta granskningar som kommer att ske. Det gäller dels den översyn som regeringen ska göra av UD:s biståndsmedel, dels det som kommer från Riksrevisionen. Jag ser därför fram emot en fortsatt debatt i de här frågorna.
Hillevi Engström (M):
Bodil Ceballos har frågat mig om uppföljningen av de åtgärder som vidtogs från och med 2012 gällande styrningen av Internationella institutet för demokrati och fria val, Idea, samt vad regeringen avser att göra med anledning av den information om Idea som framkommit i svenska medier i början av mars.
I samband med uppmärksamheten kring Idea 2012 vidtogs på svenskt initiativ en rad åtgärder och en multilateral reformprocess initierades för att stärka organisationens rutiner för styrning och regeltillämpning samt för en ansvarsfull bidragshantering. Som en del av denna process tillsattes på svenskt förslag en medlemsstatsbaserad arbetsgrupp om Ideas styrning.
Det kan också nämnas att Sverige var pådrivande till att en extern konsultfirma skulle följa en intern systemrevision. Bland andra konkreta åtgärder som genomförts kan jag nämna reformeringen av planerings- och budgeteringsarbetet, tillsättandet av en internrevisor samt översynen av Ideas visslarpolicy.
Som ett resultat av dessa åtgärder har under 2013 Ideas kostnader för konsultupphandling minskat med 30 procent, medan resekostnaderna minskat med 40 procent. En slutlig rapport om genomförandet av rekommendationerna från den externa systemrevisionen kommer att presenteras för Idea medlemsländer vid rådsmötet i juni 2014. Regeringen följer utvecklingen inom Idea löpande.
Vår bedömning är att en del har gjorts, men att mycket återstår att göra. Lönenivån inom Idea kan visserligen jämföras med lönerna inom liknande internationella organisationer, men regeringens utgångspunkt är att biståndspengar ska användas effektivt och komma världens fattiga och förtryckta till del. Sverige har mot den bakgrunden begärt att lönen för den nästkommande generalsekreteraren inte ska överskrida företrädarens lön.
Regeringen kommer dessutom i samarbete med övriga medlemsstater att bevaka att Ideas löneskalor inte utvecklas åt fel håll. Uppgifter har förekommit i medierna om att biståndspengar skulle ha använts till att ersätta amorteringar på privata bostadslån. Ideas sekretariat hävdar att så inte har skett, och jag kan inte närmare kommentera exakt vad som hänt i det enskilda fallet.
Samtidigt är det ett faktum att nuvarande ersättningssystem möjliggör ersättning för amorteringar, då sådana utgifter finns med i den totala beräkningen av boendekostnaden. Detta är enligt min mening oacceptabelt. Regeringen begärde med anledning av de uppgifter som förekommit i medierna ett extrainsatt möte med Ideas styrkommitté den 14 mars. Sverige begärde vid mötet att Ideas ersättningssystem skulle ses över för att helt utesluta möjligheten att någon skulle kunna ersättas för amorteringar på bostadslån.
Sverige föreslog därutöver att internrevisorn skulle undersöka helheten av policyer som berör förmåner samt undersöka hur stängningen av kontoret i Accra har skett. Sverige framförde också att vi förutsatte att organisationens visslarpolicy efterlevs samt föreslog i detta sammanhang att sekretariatet ånyo skulle informera de anställda om innehållet i visslarpolicyn.
Hillevi Engström (M):
Tack, Bodil Ceballos, för interpellationen, som jag tycker är väldigt angelägen. Jag måste hålla med om att det är väldigt mycket inom Idea som man måste förbättra. Det är svindlande summor, skattefria löner på enorma belopp. Det är klart att det finns skäl att ifrågasätta detta. Vi ska också komma ihåg att Sverige är en av 28 andra medlemmar i Idea, och vi har en röst.
Dessutom är organisationen uppbyggd på ett sådant sätt att det är svårt med styrningen, och det är ett annat problem. Jag har själv besökt Idea, och jag tvivlar inte alls på att det finns en väldigt hög kompetens och att man gör nytta, men det är angeläget att vi också får revision av det slag som vi tycker är viktigt här i Sverige, det vill säga med oberoende internrevision.
Vid mitt besök ställde jag just den frågan och fick till svar att det inte var en oberoende internrevisor. Vi måste fortsätta påverkansarbetet tillsammans med de 28 andra medlemsstaterna. Det är så klart viktigt att inte internrevisorn rapporterar till generalsekreteraren, utan det ska ske till styrelsen. Det finns alltså goda skäl att vara ifrågasättande. Sverige är den största givaren av basbudgetstöd.
Nu har vi inte höjt basbudgetstödet sedan organisationen inrättades 1995, och alltsedan dess har det varit mer eller mindre problem. Tidigare regeringar, även socialdemokratiska regeringar, har också stått här i talarstolen och talat om Idea. Jag tycker att det är viktigt att det sker förbättringar. Jag håller med Bodil Ceballos om att det finns många andra organisationer som vi kan lägga stora summor på, och det får vi titta närmare på.
Det är också viktigt att den organisation som jobbar med demokrati själv är demokratisk, transparent och har en tydlig visslarpolicy. Där har jag ingen annan uppfattning än Bodil Ceballos. Nu håller Idea på att rekrytera en ny generalsekreterare. Jag tror att det är ungefär 180 personer som har sökt jobbet. Det är några svenskar också.
Mitt besked har varit att vi ska sträva efter att få den absolut mest kompetenta personen på den här platsen, men vi har också sagt att vi inte är beredda på att den här personen ska få en högre lön än företrädaren. Det är inte acceptabelt. Men det gäller för oss att påverka de andra medlemmarna också. Norge är en stor givare. Nederländerna är en stor givare. Danmark är på väg att lämna organisationen. Så det är klart att mycket står på spel för Idea och dess medarbetare här i Sverige.
Sedan håller jag med om att det är viktigt att vi sprider goda exempel på vad som görs inom biståndsverksamheten, och det försöker vi göra. Dess värre är det svårt att få ut goda exempel i medierna. Medierna tenderar snarare att fokusera på dem som gör misstag och dem som inte sköter sig - det är väl ett gemensamt problem vi har. Men de flesta gör faktiskt ett väldigt bra arbete. Det är viktigt att man också gör det ute i fält.