Jan Riise (MP):
Många av frågorna i betänkandet har redan diskuterats mycket förtjänstfullt av mina kollegor i utskottet. Jag ska ändå göra några korta kommentarer som vi möjligen kan ta med oss framöver.
Till att börja med vill jag understryka att en tillstyrkan av betänkandet inte nödvändigtvis innebär att vi för framtiden kan tänkas godta de punkter som utskottet diskuterat i år. En sådan punkt handlar om tider i olika sammanhang - tiden mellan en författnings offentliggörande och dess ikraftträdande, tiden i inhibitionsärenden och tiden i andra sammanhang.
Det är viktigt och nödvändigt att den tid som fastställs, inte minst vad gäller tiden mellan en kungörelse och ett ikraftträdande, är tillräcklig för att man ska kunna anpassa sig och svara på frågorna och att ingen lider skada, något som togs upp tidigare avseende jakt. Detta säger jag för övrigt utan att ha några synpunkter på typen av ärende. Regeringens remissunderlag ägnas ett ganska omfattande kapitel.
Utskottet påpekar förvisso att det är regeringen som väljer vilket underlag och vilka remisser som behövs för att kunna presentera väl underbyggda förslag. Det tycks som om antalet underlag som tas fram internt på Regeringskansliet har ökat i antal under senare år. Detta är inte nödvändigtvis någon nackdel, men för egen del tycker jag att det finns anledning att hålla ett öga på den fortsatta utvecklingen.
Vi har i Sverige en tradition av gedigna utredningar genomförda av parlamentariskt sammansatta kommittéer, som för all del kan ta tid men som garanterar en allsidig belysning, låter många röster komma till tals och där många perspektiv kan behandlas. I en nära framtid kommer direktiv för en utredning avseende public service-tillstånd för kommande åtta år efter att nuvarande avtal går ut.
För vår del ser vi det som självklart att så pass viktiga direktiv som berör väldigt många människor också behandlas av en parlamentariskt sammansatt kommitté. Slutligen vill jag säga några ord om beredningen av förslag till EUförordningar. Valet av beredning av svenska ståndpunkter bör vara grundat på samma sätt som beredningen av regeringsärenden.
Även detta har diskuterats tidigare i dag, och jag har inga invändningar mot det här. Men tidsramarna inom förvaltningarna i Bryssel lägger ibland hinder i vägen. Man ska komma ihåg att begreppet midsommar och svenska semesterperioder är något mer eller mindre okänt inom EU-byråkratin i Belgien. Det gäller att hantera detta på ett ändamålsenligt sätt, och det måste dokumenteras på ett rimligt sätt.
Det förefaller som att vi kommer att ha anledning att återkomma till detta. Redan i dagarna har vi diskussioner om hur saker och ting går till när det gäller tider - återigen - exempelvis i hanteringen av eventuellt EU-stöd för utbyggnad av svenska stambanor. Allra sist vill jag lägga till något som togs upp angående länsstyrelsernas styrning.
Det är ett medskick som jag har fått från länsstyrelsen där hemma, den i Halland. Efter mötet med dem stod det klart för mig att det faktiskt läggs väldigt mycket mer resurser på att hantera kärnkraftsfrågor än vad jag trodde; Halland är ju ett kärnkraftslän. Mycket tid och resurser läggs där på säkerhetsfrågor. Det görs även i de kommuner som ligger närmast. På ett sätt är det betryggande att mycket tid läggs på dessa frågor.
Men det är också oroande eftersom det betyder att det inte är helt säkert. Annars hade det inte krävts så mycket av förberedelser, genomgångar och andra ärenden för att man ska kunna hantera det hela.