Beatrice Ask (M):
Först vill jag säga att det inte är det att jag inte vill kommentera ett ärende. Jag får inte. Det finns lag på det. Jag ska inte lägga mig i enskilda ärenden, och det är väl viktigt. Det påstås att det var vaga misstankar. Jag vet inte vilka uppgifter Lena Olsson har.
Förundersökningen mot de personer som var misstänkta är nedlagd, men ursprungligen var det uppgifter om ett akut bombhot som polisen hade fått. Hur allvarligt man ska bedöma den typen av misstankar får väl då prövas. Men det är klart att terroristbrott är synnerligen allvarliga och många gånger akuta. Det gäller naturligtvis att man nu prövar om det var relevant.
Men varje misstanke kan vara fel, och varje gång polisen ingriper eller man misstänker någon för ett brott får det tyvärr konsekvenser för nära och kära, vare sig man har rätt eller fel i slutändan. Det händer att folk är misstänkta under väldigt lång tid, till och med. Det kan beröra familjer väldigt illa, men likväl blir det ofta så.
Däremot håller jag med Lena Olsson om att det är viktigt att polisen använder proportionella metoder i förhållande till vad som avses och att man också tar hänsyn till den specifika situationen. Det är väl alldeles självklart att man beter sig mer hänsynsfullt när det finns barn och andra i närheten.
Framför allt är det viktigt att man följer upp ingripanden, så att man ibland kan förklara varför det blev som det blev för de människor som det berör. Det finns en del att reda ut, och det pågår en utredning, och det är väldigt viktigt. När det gäller hur vi utreder poliser som misstänks för brott vill jag gärna påminna kammaren om att vi har diskuterat det ganska många gånger. Vi har olika uppfattningar.
Huruvida det just i den här frågan fortfarande finns en rödgrön uppfattning återstår väl att se. Men frågan har utretts gediget två gånger. Man har kommit fram till att det för den här typen av utredningar krävs utredningskompetens som framför allt finns hos poliser. På ett eller annat sätt måste det användas så.
Man har också bedömt och kommit fram till att kvaliteten i de utredningar som hittills har gjorts har varit väldigt bra, och de har gjorts med oväld.
Det vi nu har gjort - och det tyckte vi var viktigt - är att vi ytterligare har tydliggjort den integritet som den särskilda organisationen för polisutredningar behöver ha, så att man inte ens rent fysiskt är kopplad till polismyndigheterna utan blir en självständig enhet under Rikspolisstyrelsen, med Rikspolisstyrelsen som får den här särskilda insynen.
Jag tror att det här kommer att ytterligare förstärka den integritet och den kvalitet som verksamheten ska ha. Vi har ju inte olika uppfattningar om vad som ska åstadkommas. Jag tror visst att detta är till fyllest för vad man kan önska i den frågan.
Men som sagt: När det gäller just detta i Göteborgsärendet, om jag får kalla det för det, så vill jag nog avvakta tills vi har utredningen klarlagd och man ser vilka misstag, fel och brister som kan finnas i ärendet. Jag är övertygad om att också polismyndigheten är angelägen om att få detta utrett, för det är klart att det kan begås misstag. Ibland kan man rätta till dem, ibland är det svårare, men man kan alltid lära för framtiden.
Det är nog så viktigt.