KBLab/rixvox huggingface dataset:
Isabella Lövin (MP):
Tack återigen för frågan, Jens Holm! Vi befinner oss verkligen mitt i en kris fortfarande. Under den inledande perioden har det handlat om att rädda jobb och rädda företag från att gå i konkurs och om att se till att vi har en grund att stå på för att sedan återuppbygga ekonomin.
Än så länge omfattas en halv miljon svenska löntagare av korttidspermitteringarna. Det visar hur brett det här har slagit mot den svenska ekonomin. När det gäller vad vi behöver göra i nästa steg arbetar vi självklart med att planera för återuppbyggnad.
Jens Holm pekar på viktiga delar. Vi behöver stärka energi- och elförsörjningen i Sverige. Jag vill återigen upprepa att det inte är på det sättet att regeringen inte tittar på Fossilfritt Sveriges färdplaner. Jag konstaterar att det finns ganska många överlappande önskningar, men en del är konkurrerande. Man behöver ta ett helhetsgrepp.
Regeringen har tillsammans med samarbetspartierna tagit ett helhetsgrepp i klimathandlingsplanen. Men det finns ytterligare åtgärder som behöver specificeras och kanske också konkretiseras mer i form av vilka resurser som behövs. Vi kommer att behöva stärka elnätet så att vi kan uppnå målet om 100 procent förnybar elektricitet.
Vi har också väldigt höga ambitioner vad gäller järnvägen. Precis som Jens Holm säger finns det nu när tågresandet har gått ned, tillfälligt hoppas vi, möjligheter att utföra ökat underhåll under den tid det går lite färre tåg på spåren. Men det viktiga är framtidsbygget med höghastighetstågen.
Det blir kanske också ett förändrat landskap när det gäller besöksnäringen i en postcoronavärld. Här finns regeringens hittills stora satsningar på att bevara och skydda värdefull natur. Att underhålla och rusta upp ger också människor möjlighet att komma ut i naturen.
Just nu har människor i Sverige ungefär två kilometer till närmaste friluftsområde eller skyddade område. Det har sedan vi tillträdde minskat, från tre till två kilometer. Det arbetet vill vi fortsätta. Man ska skydda naturen men också ge människor jämlik tillgång till naturen.
Hur viktig tillgången till naturen och allemansrätten är tror jag att många har upptäckt den här våren. Vi kommer att fortsätta satsa på det. Det är också något som gynnar besöksnäringen, som ska vara hållbar, runt om i Sverige. Jens Holm frågade när vi ska ta nästa steg med Fossilfritt Sverige. Vi kommer att ta ett nytt steg när vi kommer med återhämtningsplanen efter corona.
Han frågade också vilka principer vi följer. Principen är ju att statliga stöd inte ska leda till lägre omställningstakt utan till snabbare utsläppsreduktion. Parisavtalets genomförande och Sveriges nationella klimatmål är utgångspunkterna, och utsläppsminskningarna måste gå fortare än hittills. Förra året minskade faktiskt utsläppen från den svenska industrin med 5 procent. Det var ett avgörande steg framåt.
Vi vill inte ju att utsläppen ska minska på grund av en pandemi. Vi vill att det görs genom omställning.
Isabella Lövin (MP):
Tack, Jens Holm, för ditt brandtal! Jag kan i stora delar hålla med. Sverige har unikt goda förutsättningar för en stor grön giv i återhämtningen. I den är välfärden och jobben naturliga delar, eftersom vi har jobbat så länge med detta. Vi har en klimatlag på plats. Vi har färdplaner för 21 olika sektorer av Sveriges näringsliv.
De vet vad de ska göra för att nå fossilfrihet. Detta kommer att skapa nya jobb.
De nya jobben ersätter en del gamla jobb, men det kommer även många fler jobb genom till exempel förnybar energi, utbyggnad av järnvägen, byggnation av bostäder, energieffektivisering av gamla hyresrätter som runt om i Sverige står och läcker energi, satsningar på besöksnäringen genom upprustning av naturområden liksom även satsningar på välfärden.
Jag håller helt med om att allt detta utgör en möjlighet att bygga något som är mycket mer hållbart samtidigt som vi ger en ekonomisk storinjektion i svensk utveckling. Vi trycker nu dessutom på EU hårt så att även EU:s gröna giv fortsätter att ligga på bordet.
Jag tror att för närvarande 18 medlemsländer har skrivit under på att den gröna given ska vara fundament i en coronaåterhämtning. Det finns några länder som fortsätter att vara lite skeptiska och tycker att ekonomin först ska återhämtas innan vi kan tänka på klimatet. Men det är en majoritet av länderna som ser att kopplingen är tydlig. Vi kan satsa oss ur krisen, och vi kan göra det samtidigt som vi blir fossilfria.
Detta kommer att gynna hälsan hos EU-medborgarna liksom naturen, och framtiden för våra barn tryggas.
Isabella Lövin (MP):
Maria Stockhaus har frågat finansmarknads- och bostadsministern, tillika biträdande finansministern, vilka åtgärder han avser att vidta för att barns idrottande vid idrottsplatser inte ska bedömas som industribuller. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen.
Frågan ställs mot bakgrund av ett i medier uppmärksammat föreläggande om att åtgärder ska vidtas för att minska bullerstörningarna från en idrottsplats. Målet har överklagats till Mark- och miljööverdomstolen vid Svea hovrätt, men frågan om prövningstillstånd är ännu inte avgjord. Maria Stockhaus framhåller att en dom i målet kan bli vägledande och i så fall påverka idrottsanläggningar över hela landet.
Regeringen varken kan eller ska påverka domstolarnas ställningstagande och kan heller inte recensera enskilda mål eller den praxis som utvecklas vid avgöranden i högre instans som Mark- och miljööverdomstolen. Jag kan därför inte uttala mig om omständigheterna i det enskilda fallet eller spekulera i vilka konsekvenser en eventuell dom kan få. Fru talman!
Miljöbalken syftar bland annat till att skydda människors hälsa och till att skydda miljön. Med stöd av miljöbalken kan man ställa krav på den som bedriver en verksamhet som ger upphov till störningar för omgivningen. Regler om buller finns såväl i miljöbalken som i plan- och bygglagen samt i förordningar, men det finns ingen specifik vägledning om bullernivåer när källan är idrottsverksamhet.
Buller påverkar vår hälsa och vår möjlighet till en god livskvalitet. Det påverkar människor olika beroende på vilken typ av buller eller ljud det är, vilken styrka det har, vilka frekvenser det innehåller och hur det varierar över tiden. Buller är en miljöstörning som berör många människor i Sverige. Ansvaret för vägledning i fråga om buller delas av flera myndigheter.
Naturvårdsverket har ett övergripande ansvar i frågor om omgivningsbuller men också ett ansvar för att särskilt vägleda miljö- och tillsynsarbetet i förhållande till andra myndigheter. Folkhälsomyndigheten har enligt miljöbalken ansvar för vägledningen i fråga om hälsoskydd och har gett ut en vägledning om buller inomhus i till exempel bostäder och skolor.
Boverket ansvarar för buller utifrån ett plan- och byggperspektiv och följer även upp miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö. Fru talman!
Jag har blivit informerad om att Naturvårdsverket har uppmärksammat att vägledningen om industribuller används för att bedöma buller från andra typer av verksamheter och om att de tagit initiativ till att tillsammans med övriga berörda myndigheter se över möjligheten att utforma en särskild vägledning om buller från idrottsplatser.
Mot bakgrund av detta bedömer jag att det i nuläget inte finns anledning att vidta någon ytterligare åtgärd från regeringens sida.
Isabella Lövin (MP):
Tack, Maria Stockhaus, för en viktig fråga! Jag delar verkligen uppfattningen att detta är en otroligt viktig hälsofråga för våra barn och ungdomar och även för vuxna. I hela livet gäller att vi rör oss alldeles för lite. Att man bor i en storstad ska inte betyda att barn inte ska kunna röra sig och idrotta.
Det är oerhört viktigt att vi ser till att det finns möjligheter för barn att ta plats i stadsplaneringen och att det inte bara är bilar och trafik som får företräde utan även idrottsplatser. Jag vill säga att detta med ljudnivåer förstås är någonting att ta på allvar. I enskilda fall kan det vara oerhört störande och även vådligt för hälsan.
Jag tror att vi alla kan sätta oss in i vad det betyder att leva med buller inpå sig. Jag vill dock säga att rätten inte på något sätt har sagt att man likställer barns röster med buller.
Som det är nu finns det inte något regelverk, som interpellanten kallade det, utan det finns bara en vägledning från Naturvårdsverket när det gäller buller och andra verksamheter. Naturvårdsverket själva har uppmärksammat att det råder brist på vägledning just när det gäller verksamheter på idrottsanläggningar, och de avser att ta fram en sådan vägledning.
Som sagt: Jag ska som minister inte göra bedömningar av vad som ska väga tyngst i det här fallet. Men principen om att barn ska kunna idrotta även i storstäder är oerhört viktig.
När det gäller just Nacka och Boovallen kan jag konstatera, eftersom jag själv har bott i området, att föräldrar väldigt gärna tar bilen till Boovallen snarare än att cykla, och det skapar också trafikkaos.
Det finns många delar i det här som det naturligtvis är värt att titta på för att verkligen uppmuntra att barn rör på sig. Sedan nämnde Maria Stockhaus Preem i Lysekil. Då vill jag verkligen understryka att det inte finns någon godtycklighet i detta. Vi har fått en underrättelse från myndigheten Naturvårdsverket.
I enlighet med miljöbalken har regeringen möjlighet att lyfta verksamheter till regeringens bord när en verksamhet hotar de miljömål som finns beskrivna i miljöbalken, och det är precis det som regeringen har gjort. Även Länsstyrelsen i Västra Götaland och en mängd andra instanser har lyft detta till regeringen. Det finns ingen godtycklighet i detta.
I det här fallet pågår en process som regeringen inte ska uttala sig om, och det gör inte heller regeringen.
Isabella Lövin (MP):
Den här interpellationsdebatten riskerar att bli väldigt egendomlig om interpellanten hela tiden drar in ett helt annat ärende som gäller Preem i Lysekil. Som jag sa tidigare finns det ingen godtycklighet i hur regeringen hanterar det ärendet, utan det gör vi i enlighet med miljöbalken.
Vad beträffar barns förutsättningar kan vi väl också väga in barnkonventionen och generationsmålet att vi lämnar efter oss en planet och ett land som är i bättre skick än det som vi föddes i. Om vi inte klarar klimatkrisen kommer våra barn och ungdomar att möta oerhört stora utmaningar, så stora att jag tror att idrottande kommer att komma i andra hand.
Då handlar det om hur man ska klara de hundratals miljoner flyktingar som kommer att behöva ta sig till andra länder för att över huvud taget klara livhanken. Jag tycker att vi kan enas om att vi nu ska tala om det som vi ska, nämligen frågan om bullernivåer och vägledningen kring industribuller och övriga verksamheter.
Detta har Naturvårdsverket ansvar för, och man har tydligt sagt att man nu kommer att utforma en ny vägledning för idrottsplatser. Jag instämmer i att det är brist på idrottsytor i storstäder. Det är oerhört höga markkostnader.
Det är också väldigt mycket mark som går åt till biltrafik, parkeringsytor och annat som Moderaterna tyvärr sällan brukar ifrågasätta. Men just när det gäller idrottsytor håller jag verkligen med om behovet.
Det är också viktigt att ha en bra miljö för de kringboende, så att man inte skapar miljöer som blir omöjliga att leva i. Det finns möjlighet att ställa villkor för de här verksamheterna.
Vilka villkoren är, hur de ska utformas eller vad som är rimligt är exakt det som jag som minister inte ska uttala mig om, utan det kommer domstolen att pröva. Huruvida kostnaderna för bullerplank är rimliga i förhållande till störningarna och ljudnivåerna vid olika idrottsplatser måste domstolen kunna bedöma från fall till fall.
Jag är inte helt övertygad om att det får sådana återverkningar att alla typer av prövningar ska ske i enlighet med domstolens kommande dom, men det vill jag egentligen inte uttala mig om. Vi får avvakta domstolens prövning, och jag inväntar Naturvårdsverkets nya vägledning vad gäller buller från idrottsplatser.
Isabella Lövin (MP):
Det är uppenbart att Maria Stockhaus läser innantill från sitt replikpapper. Jag kan inte erinra mig att jag har ägnat större delen av den här interpellationsdebatten åt att prata om bullrets negativa inverkan på vår hälsa. Jag har ägnat betydligt mer tid åt att prata om vikten av idrott och rörelse och att det finns ytor för barn att utöva idrottande på, även i storstäder.
Det är oerhört viktigt och något som regeringen fäster oerhört stor vikt vid. Man måste helt enkelt hitta en balans här. Jag noterar också att Maria Stockhaus tydligen anser att regeringen ska kliva in i en rättsprocess. Det är inte regeringens uppfattning.
Isabella Lövin (MP):
Tack, Kjell-Arne Ottosson, för denna engagerade fråga! Alla de så kallade felaktigheter som ledamoten nu pekar ut känns som en exercis i egna tolkningar av hur vargstammen borde förvaltas.
När det handlar om hur man ska klassa gränsrevir finns det alltså inte några fastslagna kriterier för vad som absolut ska ingå i det, utan det här är en praxis där myndigheterna och expertgrupper bedömer vad som är ett gränsrevir.
I det här fallet har man konstaterat att den så kallade baspolygonen, som ju är ett stipulerat område inom vilket man ser att två alfadjur rör sig, utgör ungefär 20 procent av ett vargrevir. 80 procent finns alltså utanför den här baspolygonen.
Att man enligt tidigare bedömningar har pratat om att det ska finnas alfadjur på både norsk och svensk sida om gränsen är en praxis. Man kan konstatera att under förra årets inventering fanns det alfadjur även på den svenska sidan i just det här reviret.
Den här säsongen har man sett en vargtik som genom DNA-prov har individbestämts som en valp från alfadjuren i reviret i fråga. Det är en samlad expertbedömning som har fastställt att detta rör sig om ett gränsrevir, och den står inte i strid med några kriterier.
Ledamoten tar sedan väldigt ingående upp frågor kring vad som är gynnsam bevarandestatus och vad som är minimum viable population. Vi kan väl bara konstatera att vad riksdagen har kommit överens om är att vi ska ha en vargpopulation som gör att vi har gynnsam bevarandestatus, och det är också det som art- och habitatdirektivet anger.
Efter en uppdatering från Naturvårdsverket har vi rapporterat att det är 300 individer och, precis som ledamoten säger, att vi också behöver genetisk förnyelse från vargar från antingen Ryssland eller Finland för att det ska vara en gynnsam bevarandestatus, det vill säga överlevnad, på den här populationen.
Det är därför referensvärdet i dag är 300 vargar i stället för 270. Vi förvaltar alltså inte vargen i Sverige eller Skandinavien efter en minsta överlevnadspopulation för att den inte totalt ska utrotas, utan vi har ett politiskt satt mål att vi ska ha en gynnsam bevarandestatus för vargarten.
Där befinner vi oss precis på gränsen till det som Naturvårdsverket, vår myndighet, har bedömt vara den minsta populationen för att vi ska ha en gynnsam bevarandestatus. Varje individ är värdefull för att vi ska klara det målet.
Isabella Lövin (MP):
Tack återigen för frågorna, Kjell-Arne Ottosson! Jag tror att vi ändå måste enas om att vi har ett beslut i Sveriges riksdag om att vi ska ha en gynnsam bevarandestatus för vargpopulationen. När jag var barn och gick i mellanstadiet fanns det fyra vargar kvar i hela Sverige. Vargen var akut utrotningshotad. Det här är inte någonting som är unikt för Sverige eller Skandinavien.
Vi ser hur rovdjur och däggdjur liksom fiskar och andra arter över hela världen är utrotningshotade. Många av oss värnar ju om rovdjur i andra länder och andra världsdelar, till exempel tigrar, snöleoparder och andra djur som också inkräktar och på olika sätt konkurrerar med lokalbefolkningen kring behovet av föda.
Om vi vill ha en biologisk mångfald och fungerade ekosystem som är viktiga, inte minst med tanke på den enorma artutrotning som vi ser över hela världen i dag, får vi ha en acceptans för detta.
Här behöver vi hitta kompromisser och gemensamma levnadsmöjligheter för boende och andra som är verksamma i skogs- och lantbruk och de djur som vi faktiskt också har åtagit oss att skydda genom att skriva under internationella konventioner och ta beslut här i kammaren.
Om vi återgår till ledamotens ursprungliga fråga och de kriterier som jag tycker är viktiga handlar det om att båda dessa alfadjur har spårats mycket nära riksgränsen. När man har dragit upp en så kallad baspolygon, som är minimistorleken på ett vargrevir, korsar det riksgränsen.
Året innan identifierades alfadjuren på båda sidorna om gränsen, och från observationer och spårningar har man sett liknande rörelsemönster från ledarparet dessa två vintrar, trots att en ny hanne övertog reviret förra vintern. En vargtik har, som jag sa, genom DNA-prov individbestämts som en valp från alfadjuren och har denna säsong spårats från Sverige över gränsen in i Norge.
Utifrån en samlad expertbedömning, som inte står i strid med några kriterier, är norska och svenska myndigheter helt eniga i slutsatsen att Römskogsreviret klassas som ett gränsrevir.
Det finns en överenskommelse mellan Sverige och Norge, och precis den överenskommelsen har man följt genom att fråga svenska myndigheter om de anser att det är bra att inleda jakt i detta revir - som är ett gränsrevir. Detta är en överenskommelse som Sveriges och Norges regeringar ingick 2011, det vill säga om en förvaltning av genetiskt värdefulla vargar i den skandinaviska vargpopulationen.
Det här är en ansvarsfull vargförvaltning, och vi har allt intresse av att kunna samarbeta med våra grannländer som vi delar vargpopulationerna med.
Isabella Lövin (MP):
Jo, regeringen tar verkligen den här frågan på allvar. Ledamoten och jag stod i kammaren för mindre än en vecka sedan och hade en liten ordväxling i frågan om skyddsjakt. Här finns en möjlighet att vända sig till länsstyrelsen och påpeka att det finns vargar som hotar boskap eller människor och begära att få bedriva skyddsjakt.
Det är en ansvarsfull vargförvaltning att vargar eller andra rovdjur inte kan hota barn eller egendom när det går att undvika.
Som alla förstår är detta en balansakt eftersom vi också måste värna den biologiska mångfalden för efterkommande generationer. På ett dramatiskt sätt har vi upplevt att det finns en förmåga att totalt utrota djurarter, och den skandinaviska vargen var mycket nära total utrotning på 1960-talet och i början av 1970-talet.
I förvaltningen sägs att 300 individer är gynnsam bevarandestatus, men det behövs också en genetisk påfyllnad. Jag vill gärna återkomma till frågan om kriterier, eftersom ledamoten upprepar frågan. Det är alltså inte fråga om fastslagna kriterier, utan där görs en bedömning av en expertgrupp.
I det här fallet har en expertgrupp kommit fram till att det här reviret ska ses som ett gränsrevir utifrån alla de parametrar jag har redogjort för tidigare. Då har vår myndighet agerat helt i enlighet med den överenskommelse som finns med Norge.
Isabella Lövin (MP):
Tack, Louise Meijer, för frågan om kostnadseffektivitet! Jag vill börja med att ställa frågan vilka experter som gång på gång dömt ut Klimatklivet. Vi gör en kontinuerlig utvärdering av Klimatklivet. Enligt Naturvårdsverket, vår ansvariga myndighet, kommer alla de tusentals insatser som görs över hela Sverige att leda till väsentliga utsläppsminskningar.
När det handlar om effektivitet är alla experter eniga om en sak: att koldioxidskatten är det mest effektiva instrument som finns i klimatpolitiken, det vill säga bensinskatten. I dag annonserade ni moderater att ni vill sänka bensinskatten med en krona per liter från och med nästa år.
Då vill jag fråga Louise Meijer: Hur stor är den satsningen i miljarder i nästa års budget? Är det effektiv klimatpolitik?
Isabella Lövin (MP):
Vi måste ställa om hela samhället. Då handlar det om att göra stora, grundläggande investeringar i att styra om till elektrifiering, satsa på att göra biogas av avfall, effektivisera industrier och låta bostadsrättsföreningarna vara med i omställningen. Det är precis det här som pengarna till Klimatklivet går till. Den mest effektiva åtgärden, återigen, om man vill minska utsläppen på kort sikt är att höja koldioxidskatten.
Det är alla våra experter överens om.
Isabella Lövin (MP):
Jag tackar Marlene Burwick för en mycket viktig fråga. Det finns miljoner kemikalier i vår vardag, och det handlas med kemikalier globalt. Inte minst ser vi nu en ökad global handel i och med näthandeln, där man har svårt att övervaka vad olika produkter innehåller och varifrån de kommer.
Sverige driver nu tillsammans med Uruguay en allians för att samla länder för att vi ska ha ett globalt ramverk för att kunna reglera och hantera kemikalier och avfall. Det är ett ramverk likt Parisavtalet. Alliansen består i dagsläget av arton länder, åtta FN-organ och myndigheter samt fem andra aktörer inklusive privata aktörer.
Det är ett mycket aktivt arbete som vi bedriver för att se till att vi ska kunna reglera export och import av kemikalier och avfall över hela världen.
Isabella Lövin (MP):
Vi i Sverige ser att vi kan behöva ge stöd till ytterligare samordning av den vetenskapliga forskningen, och inte minst utvärderingen, kring alla dessa ämnen och det farliga avfall som finns runt om i världen. Vi behöver också stödja inte minst utvecklingsländer för att även de ska kunna vara delaktiga i denna process.
Detta är alltså någonting som vi absolut kommer att kunna stödja, och vi ser behoven på många områden.
Isabella Lövin (MP):
Tack, Johan Andersson, för att du lyfter upp en viktig fråga! Dricksvattenförsörjningen är av absolut största vikt för våra invånare. Vi har dessvärre fått uppleva flera somrar nu med brist på nederbörd och väldigt låga grundvattennivåer i många kommuner där vi normalt har god tillgång till grundvatten.
Vättern är en viktig dricksvattentäkt. Det finns också andra viktiga intressen, inte minst försvarsintressen och försvarets behov av att öva i området. Det är förstås något som debatteras lokalt. En sak som regeringen har tittat på alldeles nyligen är bankantsdräneringen av Karlsborgs flygplats.
Vi ser att det finns en risk att farliga ämnen kommer att komma ut i vattnet. För att säkerställa att inga gifter läcker ut har regeringen därför inhiberat det tillståndet.
Isabella Lövin (MP):
Tack, Annika Qarlsson, för den oerhört viktiga frågan! Vi ser alla hur den globala utvecklingen ser ut med stora, viktiga länder som USA och även Brasilien som uttrycker tveksamhet till att uppfylla Parisavtalet. Vi behöver EU som en ledare som kan gå före och verkligen visa en ambitionshöjning inför klimattoppmötet i Chile i december.
Vi har som sagt redan 24 länder som har gått med på att öka ambitionerna. Vi har i dag en intensiv diskussion inom EU-kretsen kring exempelvis Ursula von der Leyens förslag om en just transition fund för de länder som ligger sist och som har låg bnp.
Sverige är villigt att se hur man kan ge smörjmedel men utan att öka budgeten i EU totalt sett.
Isabella Lövin (MP):
Sverige vill absolut inte se sänkta ambitioner hos de här länderna, utan vad vi vill är att ge stöd för den sociala dimensionen av en omställning. Vi vet att flera av de här länderna har väldigt hög sysselsättning just inom kolindustrin och att det kan kräva insatser för att övergå till andra sysselsättningar. Sedan finns det också fonder som handlar om själva tekniksprången och hur man kan stödja moderniseringen.
Men det är inte så att vi ska se på medan andra fortsätter i samma stil som tidigare.
Isabella Lövin (MP):
Det som Kjell-Arne Ottosson syftar på är den justering av energi- och koldioxidskatter som regeringen gör med hänsyn till den ökade inblandning av biodrivmedel som kommer att ske från och med årsskiftet. Det viktiga är att vi ska minska utsläppen.
Den reduktionsplikt som regeringen har infört, som innebär att vi har ständigt ökad inblandning i bensin och diesel enligt en viss kurva, är någonting som på riktigt minskar utsläppen, till skillnad från när M och KD bara tar bort en bensinskatteindexering. Då handlar det bara om att göra det billigare att släppa ut.
Vad regeringen gör är att föra en aktiv politik för att gynna biodrivmedel och för att faktiskt få ned utsläppen.