Shadiye Heydari (S):
Vi debatterar i dag civilutskottets betänkande 2014/15:CU7.
I detta betänkande behandlar civilutskottet dels regeringens skrivelse 2013/14:247 med anledning av Riksrevisionens granskningsrapport om bostäder för äldre i avfolkningsorter, dels motioner från 2014 års allmänna motionstid med bostadspolitisk inriktning.
Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet i dess helhet och avslag på samtliga motioner. Mitt anförande kommer mest att handla om bostäder för äldre, trångboddhet samt boende för unga och studenter. Fru talman! Ett hem är trygghet, gemenskap, värme och kärlek. Ett hem, en bostad och ett boende är en grundläggande mänsklig rättighet.
Det handlar om att ha tak över huvudet, att känna trygghet, att slippa oroa sig för sin familj och sina barn och att inte behöva säga nej till ett jobb eller en utbildning. Vi alla kan vittna om att det råder stor bostadsbrist i vårt fantastiska land Sverige. Bostadsbyggandet har minskat i Sverige.
Utvecklingen i Sverige har under de senaste åtta åren gått åt fel håll. I ett välfärdssamhälle som Sverige går det inte att säga att bostadsfrågan är en privat fråga. Rätten till bostad är en grundläggande del av välfärden, och vi har ett gemensamt ansvar för att alla medborgare har någonstans att bo.
Vi socialdemokrater vill ha ett samhälle där alla har rätt till en egen bostad. Bostadskrisen slår hårt mot vår välfärd. Bostadsbristen är nu så allvarlig att den riskerar att slå hårt mot Sveriges jobb, tillväxt och framtid. Bostadsbristen gör det svårt för näringslivet och den offentliga sektorn att rekrytera personal med rätt kompetens.
Arbetssökande har svårt att hitta sina drömjobb eller ta de jobb som finns på arbetsmarknaden. Det kallar jag för förlust och misslyckanden. Fru talman! Förra året när jag och socialförsäkringsutskottets S-grupp besökte gruvorna i Malmberget fick vi höra att det fanns jobb men att det saknades bostäder.
Arbetsgivarna var tvungna att fråga den arbetssökande om han eller hon hade tillgång till en bostad eller inte. Det innebar många gånger ett nej. Politik handlar om vilja och prioriteringar.
Som många andra har påpekat här säger en liten rapport från Stockholms Handelskammare att nästan en tredjedel av de snabbast växande små och medelstora företagen i Stockholm har haft svårigheter med att rekrytera med rätt kompetens på grund av bostadsbristen.
Och det är inte bara företagen i Stockholm som förlorar viktiga jobbmöjligheter för framtiden på grund av bostadsbristen - även företag på andra orter gör det. Fru talman! Bostadsbristen har inte bara drabbat företagen. Den har även drabbat arbetssökande, barnfamiljer, äldre och studenter.
Unga människor tvingas tacka nej till drömutbildningar eller ägna sin tid åt att söka efter bostad. Det är inte acceptabelt att utsätta våra studenter för denna oro. Vi måste satsa och investera rätt. Det handlar om deras framtid och Sveriges framtid. Det finns ett starkt behov av 20 000 studentbostäder. Det är akut.
Olof Palme sa en gång i tiden: Om vi inte klarar av att ge ungdomen arbete och bostad riskerar vi alldeles klart att generationer tappar tilltron till politiken och till själva demokratin. Och detta är sant, fru talman. Sveriges befolkning ökade med en halv miljon invånare mellan 2006 och 2013.
Det är glädjande att vårt land växer i befolkning. Men byggandet av bostäder minskade under samma period, och det är en stor förlust för Sverige. 156 kommuner uppger till Boverket att de har bostadsbrist. Nio av tio kommuner har sagt att de har brist på hyresrätter. Fru talman!
Trångboddhet och hemlöshet är ett annat problem vi har i Sverige. Detta påverkar våra barn negativt. Hemlöshet är den yttersta formen av fattigdom och utanförskap. I ett välfärdssamhälle som Sverige går det inte att säga att bostadsfrågan är en privatsak och att marknaden ska sköta den.
Det är vårt ansvar att skapa förutsättningar för våra barn, och vi måste ge varje barn en god start i livet. Vi kan alla vittna om att i vårt fantastiska Sverige finns många barn som lever under svåra förhållanden.
De saknar eget rum, har svårt att bjuda hem en kompis, har svårt att i lugn och ro göra sina läxor eller har svårt att gå och lägga sig tidigt på grund av att de saknar eget rum eller bor hos andra människor. Detta är inte acceptabelt. Barnen ska inte behöva oroa sig för att de måste packa väskan och åka till nästa ställe eftersom de saknar egen bostad.
Rätten till en bostad är en grundläggande del av välfärden, och vi har ett gemensamt ansvar för att alla människor har någonstans att bo. Vi måste investera rätt och investera i barnens framtid. Det är vårt ansvar att bygga bostäder och ge dem en bra start i livet. Fru talman!
Jag går över till frågan om bostäder för äldre i avfolkningsorter. Jag nämnde en granskning tidigare. Syftet med granskningen har varit att kartlägga om staten ger kommuner med svaga bostadsmarknader tillräckliga förutsättningar för att uppfylla sitt bostadsförsörjningsansvar när det gäller äldres boende.
Riksrevisionen anser att den tidigare regeringen inte gav kommuner med svaga bostadsmarknader tillräckliga finansiella och rättsliga förutsättningar att uppfylla sitt bostadsförsörjningsansvar. Behovet av boende för äldre har under senare år kommit att uppmärksammas alltmer, inte minst mot bakgrund av den demografiska utvecklingen i landet.
Befolkningsutvecklingen i Sverige innebär att andelen äldre ökar. Allt fler blir äldre, är friskare och lever längre tack vare vårt välfärdssamhälle. Vi socialdemokrater vill att äldre själva ska få bestämma över sina liv och sin vardag, oavsett om det handlar om deltagande i arbetslivet eller vad de vill få hjälp med från hemtjänsten eller om de vill byta boendeform.
Många äldre väljer att flytta till ett annat boende på grund av brist på trygghet, ensamhet, vårdbehov eller sämre hälsotillstånd. Vi måste ha ett hela-landet-perspektiv och tänka även på dem som bor i glesbygden eller i avfolkningsorterna. Det ska finnas valmöjligheter för de äldre som vill bo kvar i sina hem eller i närmiljön.
Enligt rapporten är det en markant skillnad i förutsättningarna för bostadsförsörjning och byggande mellan olika delar av Sverige. En svag arbetsmarknad och ett vikande befolkningsunderlag har i delar av landet lett till bostadsöverskott och bostadsföretag med ekonomiska problem.
Riksrevisionen pekar på att det inte går att fastställa exakt hur långt statens finansiella ansvar på bostadsområdet sträcker sig, men revisionen anser dock att det bör prövas om ansvaret kan utökas i förhållande till vad som är fallet i dag. Riksrevisionen anser också att det är viktigt att regeringen ser till att Boverket följer och analyserar utvecklingen på de svaga bostadsmarknaderna.
Utskottet har noterat de påpekanden och slutsatser som lyfts fram i granskningsrapporten. Regeringen kommer att följa utvecklingen utifrån Riksrevisionens granskningsrapport. Fru talman! Jag går vidare till åtgärder för ett ökat bostadsbyggande. Flertalet av de motioner som behandlas i detta avsnitt är mycket allmänt formulerade.
I motionerna framhålls bland annat behovet av att genomföra olika former av regelförenklingar och att koordinera investeringar i bostäder och infrastruktur. Det måste finnas en bred samsyn för att möta framtidens behov och ge människor möjlighet att förverkliga sina bostadsdrömmar och göra så kallad bostadskarriär utan att ägandeformen är viktig.
Ett bostadsområde med en blandning av upplåtelseformer och olika typer av boenden ger ett mer dynamiskt område. Att äga ska inte vara den enda möjligheten att bo i radhus, villa eller i lägenhet med terrass och öppen planlösning.
Vi ska värna om vårt välfärdssamhälle där vi sluter klyftor och förverkligar de löften om frihet vi ställt ut till våra barn, där vi investerar gemensamt i människor och miljö, i kunskap och konkurrenskraft, i trygghet i nuet och ger hopp inför framtiden. Fru talman! Sverige ska ha lägst arbetslöshet i EU 2020.
För att Sverige ska kunna utvecklas med fler jobb och ökad konkurrenskraft krävs framtidsinvesteringar i fler bostäder och reformer för en växande bostadsmarknad. Sverige behöver en bostadspolitik och ett mål för bostadsbyggandet. Bostadsbristen är allvarlig och behoven stora.
Regeringens ambition är att bygga 250 000 nya bostäder fram till 2020. Tidigare rödgröna och socialdemokratiska regeringar har haft mål för byggandet. För tiden 2002-2006 hade vi ett mål att bygga 120 000 lägenheter. Det lyckades vi med. Regeringen har nu som ambition att lyckas även med vårt nya mål.
Nu behöver vi enas i viljan till ansvar för vårt land. Regeringen kommer att ta sin fulla del av ansvaret. Vi tänker vara en samarbetsregering för hela Sverige. Nu antar vi utmaningen igen, och vi bygger ett land som kan se med hopp och förväntan mot framtiden.
Sverige behöver en mer samlad och utvecklad bostadspolitik, och det krävs ett gemensamt ansvar.