KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jörgen Johansson (C):
Vi lever i en global värld, därför måste man välkomna den här typen av debatt. Vi har alltför sällan debatter kring EU-frågor i sak. Debatten förs i slutna rum. Som finansministern sade har väl inte den nya arbetsordningen funnit sina former ännu, men jag tror att det är positivt att vi får en fördjupad debatt om sakfrågor.
Jag vill kommentera frågan om bolagsskattebasen som har varit aktuell de senaste dagarna. Det är en politiskt och tekniskt svår fråga och det är knappast någon kioskvältare ur befolkningssynpunkt. Vi kan konstatera att EU-nämnden är överens om hur Sverige ska hantera frågan. Finansministern har på ett förtjänstfullt sätt fört Sveriges talan i EU.
Om vi ska uttrycka det diplomatiskt kan vi säga att Sverige är försiktigt negativt till en gemensam bolagsskattebas. Man ska nog ha det anslaget. Det fordras kanske en viss ödmjukhet. Frågan är inte svart eller vit. Parlamentet är positivt och Svenskt Näringsliv är positivt till detta. Det är alltså ingen lätt fråga.
När man gör tolkningar mellan försiktigt positiv och försiktigt negativ kan man konstatera att för svensk del är huvudordet försiktighet. Jag noterade i ett tidigare interpellationssvar att finansministern använde ordet försiktighet som ett tecken på finansministerns sätt att arbeta. Jag tror att det är ett bra anslag. Jag har två frågor. Mer än hälften av medlemsstaterna är negativa.
I Storbritannien, som ju är en av de stora negativa medlemsstaterna, har man en debatt kring att man inte ska vara med i det arbete som genomlyser den gemensamma bolagsskattebasen. Vi har ju en övergripande grupp och ett antal undergrupper. I och med att man är negativ ska man kanske inte vara med i detta, säger man.
Jag ser det som enormt negativt om vi, i och med att vi uttalar den negativa synen, väljer att inte delta i arbetet. Jag tror att det är viktigt att vi är med. Vi har ändå ett problem i dag vad gäller dubbelbeskattning av företag. Vi har inom EU 27 olika skattesystem som inte är kompatibla med varandra. Vi har bristande smidighet i handelsutbytet.
Vi har skattefiffel i storleksordningen 350 miljarder euro om året, enligt kommissionen. En förändring skulle öka konkurrensen. Den diskussion som förs i de här grupperna kan ju göra att man finner andra vägar att få fram smidigare lösningar för att det här ska fungera på ett bättre sätt, helt i enlighet med den anda som finns i Lissabonstrategin. Hur kommer vi att fortsätta arbetet?
Den andra frågan gäller att mer än hälften av medlemsstaterna är negativa. Om det inte blir något av detta, vad blir det då? Vi vet att Tyskland och Frankrike står på barrikaderna för att genomföra detta. Om de allierar sig med tio andra och genomför ett förstärkt samarbete, vad händer då? De staterna är ju något av tillväxtmotorn i EU.
Frågan är egentligen: Hur många särlösningar tål EU? Vad innebär det om den här kärnan på något sätt allierar sig för bolagsskattebasen? Jag betonar igen att alla partier här i riksdagen är överens om att vara försiktigt negativa gentemot den.
Jörgen Johansson (C):
Jag börjar med att vända mig till Jacob Johnson. Nu räknar inte jag mig som representant för högerpartierna. Jag representerar ett parti i centrum. Jag vill ändå i sammanhanget betona att partierna är överens i EU-nämnden om det agerande som finansministern har haft i frågan. Det ska inte råda något tvivel i den delen.
Det är ändå positivt att vi får den debatt och den argumentation som finansministern för fram här i debatten. Den diskussionen förs annars i de dolda rummen. Jag är helt övertygad om att den debatten måste vi föra ut så att alla förstår frågan. Det handlar om välfärden i framtiden, Jacob Johnson. Vi lever som sagt i ett globalt samhälle.
Välfärden i framtiden är i mångt och mycket baserad på de kriterier som lyfts fram i Lissabonprocessen. Våra konkurrenter i framtiden är Kina, Indien, Sydamerika och USA. Vi måste stärka också EU så att EU blir en konkurrent i det här sammanhanget. Därför är det också viktigt att delta i arbetet med processen oavsett vilken inställning vi har till den.
Vi måste åtminstone informera oss och försöka delta i processen för att på det viset också kunna få fram de perfekta lösningarna. De kanske inte alls är i enlighet med vad majoriteten anser. Men vi måste ändå delta för att ha den informationen. Det vore förödande att självmant stänga oss helt ute från det.
Jörgen Johansson (C):
Jag tycker att det är ett mycket bra svar på en svår fråga. Man kan inte nog betona att diskriminering av bostadssökande eller hyresgäster inte hör hemma i en sund fastighetsförvaltning. Mats Odell säger i svaret att vid förmedling av hyresbostäder finns det inga bindande regler för vilka kriterier man ska ställa upp för att en person ska få ett hyreskontrakt.
Det är helt riktigt, men samtidigt har ju bostadsorganisationerna som SABO och liknande gått ut med rekommendationer till allmännyttan. De är ju både i bolagsform och i förvaltningsform. De är ofta baserade på de ekonomiska kriterierna.
För att ta exempel på hur en sådan bedömning kan se ut så ska de lägenhetssökande fylla i en ansökan med uppgifter om familjestorlek, personuppgifter, inkomst, arbetsgivare eller annan inkomstkälla. Man ska redovisa vad man vill ha för typ av lägenhet, uppgift om tidigare hyresvärd och uppgift om referenser. Efter det här går kommunen eller bolaget ut och begär in kreditupplysningar, mycket noga, om det finns betalningsanmärkningar.
Man vill ha en klar inkomstkälla. Det krävs för att få en lägenhet, och man vill ha intyg från tidigare hyresvärd om att hyresgästen också sköter sig. Det här är ju ett ansvar såväl mot en bostadssökande som mot blivande grannar där den bostadssökande ska bosätta sig och mot ekonomin i företaget. Jag vet att den privata sektorn har samma regelverk.
Jag menar att det inte är någon skillnad. Man är nog så hård även inom offentlig sektor för att uppfylla de här kraven. Jag vill betona att det även är med hänsyn till blivande grannar som man har de här kriterierna. Många kan uppleva det som diskriminerande att man ställer de här frågorna. Jag vet att man upplever det som diskriminerade. Samtidigt ska vi ha klart för oss att det följer till fullo 2 kap. 2 § i kommunallagen, alltså likhetsprincipen.
I och med det anser jag inte att det är en diskriminerande form som man har när man gör den här prövningen. Men det är bra, som Mats Odell också avslutar sitt svar med, att det ska införas hyresgarantier, för det finns givetvis människor som inte uppfyller de här kraven. På något sätt måste man garantera också dem ett boende. Därför är det bra att den här propositionen kommer under våren.
Jörgen Johansson (C):
Vi talar givetvis utifrån olika erfarenheter. Jag har själv varit ordförande i allmännyttan, och utifrån den erfarenheten lägger jag fram mina synpunkter. Jag känner inte igen den beskrivning som Egon Frid ger här. Att förneka någon en lägenhet på grund av ett utländskt efternamn är så fjärran som jag tycker att man kan komma. Jag tror inte att det finns de kommunalpolitiker eller de styrelseledamöter i kommunala bolag i alla fall som resonerar utifrån de kriterierna.
Problemen har vi väl i stället i anknytning till missbruk och liknande. Där är i och för sig de sociala kontrakten och så vidare ofta en lösning. Men det finns ju andra i den grupperingen som inte kan påvisa att de passar i ett hyreskollektiv ihop med andra hyresgäster. Jag betonar alltså än en gång att man också har ett ansvar gentemot dem som redan bor i hyreskollektivet.
Men det viktiga i det här sammanhanget tycker jag trots allt är det som Mats Odell lyfter fram vad gäller den här hyresgarantin och att man ska hjälpa de betalningsblyga personerna till ett rimligt boende.
Jörgen Johansson (C):
Det finns stora infrastrukturbehov i Stockholm. Det är vi helt överens om. Därför har Mälardalsrådet, alltså 58 kommuner och 5 landsting, helt enigt sagt att det vi måste satsa på är järnvägs- och spårtrafiken genom Stockholm och få någon ordning på det. En satsning på Norviks hamn kommer att innebära en ökad belastning på statskassan i form av investeringar. Ett exempel tog Mikael upp. Det gäller dubbelspåret till Nynäshamn.
Det är inte ens med i den plan fram till år 2015 som i dag diskuteras. Om vi för en realistisk diskussion om investeringar och ekonomi kan vi inte fortsätta den form av fiktiv diskussion som den socialdemokratiska regeringen hade tidigare, nämligen att föra upp projekt på listan som en form av önskeprojekt och därmed också tro att de kommer att genomföras.
Så fungerar inte den här regeringen, utan vi ska finansiera och ha pengar innan vi börjar att bygga. Jag återkommer till att det är en satsning primärt i storleksordningen 3 miljarder från statens sida om man gör det här. Sedan kommer ombyggnad av väg 225. För närvarande pågår en ombyggnad av väg 73 i det här området, och så vidare. Det är en mängd satsningar som måste till.
Om vi tittar på Mälarhamnarna och satsningen på 700 miljoner så vet vi ju att OK Q8 som i dag är etablerat i Loudden i Stockholm vill flytta till Västerås med sin verksamhet, alltså en avlastning. Man har tidigare flyttat bulk, alltså flygbränslet från Stockholm till Gävle hamn. Det finns ett utrymme i de hamnar som finns i Mälardalen.
Ingen hamn har så pass stor möjlighet att ta tunga transporter på järnväg som Oxelösund har, och så vidare. Om vi tittar på Ica så bygger man nu sitt rikslager i Västerås och för över containertrafiken från Göteborgs hamn till Västerås. Detta kräver en satsning på slussen i Södertälje för att det ska fungera.
Jörgen Johansson (C):
Jag lämnade landstinget för ett antal år sedan. Jag har fullt förtroende för att de folkvalda som finns där sköter det på ett bra sätt. Sedan kan vi konstatera att var tid har sina problem och sina möjligheter. Hur man än gör förändringar i dag har jag förtroende för att man sköter det. Sven-Erik Österberg talar om det kommunala självstyret.
Titta gärna i riksdagens protokoll några år tillbaka och du kan konstatera att jag i den här kammaren ett antal gånger kritiserat den debatt som förts här. På fråga efter fråga visar det sig att man diskuterat saker som egentligen inte ens hör hemma på nämndnivå i en kommun. Vi måste börja fundera över vilka roller vi har på de olika nivåerna.
Det kommunala självstyret är grundmurat såväl inom mitt parti som inom alliansregeringen. Jag förväntar mig att vi visar förtroende för dem som finns på respektive nivå. Vad gäller det familjeläkarsystem som vi införde i Västmanland tycker jag att du som socialdemokrat borde vara stolt över det, slå dig för bröstet och säga: Fler alternativ inom vården. Det systemet innebar en bättre kvalitet i vården.
Det innebar en effektivare vård, ökad tillgänglighet och framför allt en bättre situation för kvinnor i vården som fick en helt annan löneutveckling, de som arbetade inom den privata sektorn. Det i sin tur påverkade den landstingsdriva verksamheten. Helt plötsligt fanns det konkurrens. Se möjligheterna, slå dig för bröstet och ställ verkligen upp för att få fler alternativ inom vården. Jag tror att patienterna kommer att jubla om du gör det.
Jörgen Johansson (C):
Anders Ygeman och jag har uppenbarligen en sak gemensamt, nämligen att vi är chockade. Vi är chockade över olika regeringars sätt att hantera en situation. Regeringens åtgärdsprogram i samband med förändringar i näringslivet kan alltid diskuteras. Vi måste ha klart för oss att huvudansvaret har alltid det företag som gör förändringarna. När regeringen går in ska det ske på ett ansvarsfullt sätt med betoning på etik och moral.
För 15 år sedan diskuterades situationen vid Lintaverken och vid Volvo Aerotech i Arboga. Man hade gemensam verksamhet. Man hade underhållet av RM-8-motorn som fanns i Viggen inom flygvapnet. Samma motor fanns inom trafikflyget. Ett samgående diskuterades då. Det innebar att man 1996, alltså för precis tio år sedan, lade ned Volvo Aero i Arboga.
Det innebar att 650 direkta jobb försvann plus 250 legojobb. Kommunen har ännu inte hämtat sig från den smällen. Närmare 900 jobb försvann alltså i en kommun med 15 000 invånare, alltså mer än dubbelt så många arbetstillfällen som vi nu diskuterar. Likheten med Lintaverken och Arboga är att det är högkvalificerade arbeten i en mycket smal nisch och att det inte är produktion utan underhåll. Det gör situationen ännu svårare.
Det som var så påtagligt vid nedläggningen av Volvo Aerotech i Arboga var att den dåvarande industriministern Thage G. Peterson satsade drygt 500 miljoner - jag har för mig att det var exakt 512 miljoner - för att Volvo skulle flytta från kommunen. När det blev offentligt blev det ett ramaskri och naturligtvis en svår situation för den sittande s-regeringen. Löftena var många, men få har infriats.
Man startade tillsammans med Volvo Aerotech Arbustum, ett investeringsbolag som skulle satsa på nya jobb i Arboga. Samtidigt lade man avkastningskravet på insatt kapital så högt att inte ett enda arbetstillfälle har skapats i Arboga. Förra året, alltså för exakt ett år sedan, lade man ned Arbustum på grund av att man hade misslyckats totalt. Hur ska då en regering agera?
Man kan konstatera att s-regeringen hanterade den här frågan tämligen valhänt, helt i avsaknad av ansvar, etik och moral. Hur den nuvarande regeringen än agerar kan det inte bli sämre. Det kan vi ändå konstatera. En regering får ju ärva vissa surdegar, som de krav som Arboga har. Nu finns det en möjlighet att uppfylla de krav som den dåvarande regeringen lovade.
Försvaret ser i dag över sin verksamhet och ska centralisera ett förråd till en plats i landet. När försvarsintressen och regionalpolitiska intressen sammanfaller anser jag att man måste göra en sammanvägning och ta sitt regionalpolitiska ansvar.
Jag vill skicka med ministern att se över den diskussion som nu sker från försvarets sida där man begär in anbud, och använd möjligheten att uppfylla de löften som den dåvarande regeringen gav till Arboga. Se till att man inte kör ett ensidigt anbudsförfarande utan verkligen tar sitt ansvar.
Det är svårt att hitta de kompletteringsjobb och högkvalificerade nischjobb som fanns i Arboga och som finns i Bromma. Om man uppfyller det här löftet till Arboga anser jag att man också har fört dem som står i kö för åtgärder från regeringens sida ett steg längre fram i kön.
Jörgen Johansson (C):
Jag delar ministerns syn att det inte bara är Arboga som har drabbats hårt av försvarsnedläggningar och liknande. Vad som är uppseendeväckande i just Arbogafallet är att staten aktivt gick in och betalade ett privat företag för att flytta bort verksamheten från kommunen. Det är rätt uppseendeväckande i sig.
När det gäller en etablering av försvarets förråd som nu diskuteras, och där anbudstiden går ut den 8 december för att vara mycket tydlig, är det en handfull kommuner som man diskuterar, varav alla kommuner utom just Arboga är tillväxtorter. Det är därför som jag hävdar att det regionalpolitiska perspektivet borde kunna väga tungt i den diskussion som man ska föra inom regeringen i denna fråga.
Jörgen Johansson (C):
Jag ska börja med att vara självkritisk och konstatera att det under det gångna året har varit mycket verkstad och lite snack. Vi har varit dåliga på att kommunicera ut de positiva beslut vi har fattat. Det är nu vi börjar kunna se resultaten av dem.
Lars Johansson säger att vi sänker skatten för de högavlönade, men vi kan konstatera att jobbskatteavdraget har en profil som riktar sig till människor med låga inkomster och medelinkomster på ett sätt som den socialdemokratiska regeringen aldrig har kunnat uppnå.
Om man har en årsinkomst på 100 000 minskar skatten med 5,2 procent, 200 000 - 3,8 procent, 300 000 - 3,6 procent, 400 000 - 2,8 procent, 500 000 - 2,2 procent och så vidare. Tyngden ligger på dem med de låga inkomsterna. Det är där de stora summorna ligger. När du gör den här matematiska krumeluren vad gäller sysselsättningen har du förmodligen rätt.
Allt går att bevisa med siffror. När du tar in andelen av hela befolkningen är det precis som du sade i ett tidigare replikskifte, nämligen att du då väver in de nyfödda och så vidare. När jag pratar om utanförskapet och sysselsättningen tittar jag på den yrkesverksamma andelen av befolkningen, inte de nyfödda.
Jörgen Johansson (C):
Inget utanförskap kan accepteras. Därför måste vi arbeta stenhårt på att minimera det. Det är ett arbete som pågår ständigt, och där finns det mycket kvar att göra. Så långt kan jag hålla med Lars Johansson. Det är intressant att Lars Johansson står i talarstolen och presenterar siffror från SCB med en viss inriktning och jag står och tar upp dagsaktuella siffror från SCB, och vi gör totalt olika tolkningar av siffrorna.
Mycket går att bevisa med siffror. Här gäller det att klargöra begreppen. Tittar vi på den grupp människor som är i arbete har vi fler arbetade timmar i dag än vad vi har haft på många år. Jag ska fortsätta och svara på den första frågan där Lars Johansson tog upp a-kasseavgifter och så vidare.
När jag säger att en metallarbetare får 739 kronor mer i månaden har jag tittat på den snittlön på 23 236 kronor som metallarbetare har. Jag har dragit bort 50 kronor för trafikförsäkringen, 246 kronor för höjd a-kasseavgift och 100 kronor för slopad avdragsrätt för fack- och a-kasseavgiften. När vi gör det har man fortfarande 739 kronor kvar.
Man måste ändå inse att man har fått mer pengar i plånboken.
Jörgen Johansson (C):
Den klara målsättningen är att 25 procent av regelverket ska vara bortrationaliserat före 2010. Vi arbetar med den sociala situationen för småföretagare. Det är en förutsättning för att vi ska få människor att våga ta steget från en trygg anställning och bli företagare.
Det arbetet pågår, men som jag sade i det tidigare replikskiftet har det gångna året innehållit mycket verkstad och lite snack. Vi måste också få tid att arbeta med frågorna, och arbetet pågår. När det gäller svartjobben tror jag att vi alla har en uppgift att se till att ändra attityder i samhället. Det är inte bara att tillskjuta personer som ska utföra polisiära uppgifter.
Då kan vi skumma lite grädde på ytan. Det vi behöver är en förändrad attityd. Det handlar om att tydliggöra vad man får för de skattepengar man betalar. Vad får man för mervärdesskatten? Man måste se sambanden, att man får ut någonting av detta. Det är som jag sade ingen hemlighet att det finns ett samband mellan bidragssystemet och lönsamheten i att arbeta.
Alltför få tar klivet ut om man vet att man förlorar på att arbeta. Så fungerar människan, och då måste vi för det första göra det lönsamt att arbeta och för det andra se till att vi också får till ett värderingsskifte där människor medvetandegörs om vad man vinner på att betala sin skatt. Här har vi - och det har ju varit uppe i debatten i dag - som politiker ett extra stort ansvar.
Jörgen Johansson (C):
Ett högt skattetryck tror jag inte att någon tycker om oavsett om man är moderat, socialdemokrat eller centerpartist.
Här gäller det som har tonat fram av de medieskriverier som har varit de sista veckorna från Skatteverket och från den här delegationen, nämligen att om alla tar sitt ansvar och betalar sin skatt kan vi också sänka skattetrycket.
Jag tror inte att vare sig en röd regering eller den regering vi har nu själv kan klara av den värderingsförändring som behövs för att komma åt detta. Det är inte bara polisiära åtgärder som behövs, utan här måste det vara en värderingsförändring. Därför måste vi alla som politiker ta vårt ansvar i denna fråga och gemensamt arbeta för att komma fram, för det är i grund och botten en fråga om värderingar.
Jörgen Johansson (C):
I detta skede får vi ta de små stegen för att komma framåt. Vi är flera som ska samsas och få en rimlig politik på detta område. Jag menar, det är mycket som ska vägas samman. Vi ska nå klimatmålet. Vi ska också nå situationen att vi får ett näringsliv som fungerar på ett bra sätt, och då är detta en väl avvägd nivå.
Sedan får vi naturligtvis återkomma mer i detalj om hur vi ska gå vidare i samband med den klimatproposition som kommer att läggas fram nästa år. Centern är givetvis originalet när det gäller miljöfrågorna i partivärlden, så det är positivt att Helena Leander också framhåller detta.
Jörgen Johansson (C):
Jag delar grunduppfattningen att de ekonomiska styrmedlen är effektiva när det gäller att styra i miljöfrågor. Jag delar också uppfattningen att det inom miljösektorn finns ett stort utrymme för näringslivet att utveckla sin teknik till att bli en bra exportvara på sikt. Vad gäller den tunga trafiken, kilometerskatt och så vidare är det en fråga som för närvarande bereds.
Jag kan säga att vi inom Centerpartiet har tillsatt en skattegrupp som bland annat har den frågan på sitt bord, för här gäller det verkligen att hitta en väl avvägd nivå så att vi inte drar proppen ur för exempelvis hela Norrlands inland när det gäller skogstransporter och liknande. Vi har frågan på vårt bord, och vi arbetar med den.
Jörgen Johansson (C):
Begränsningsregeln för pensionärerna återkommer vi till. Den kommer att läggas på riksdagens bord. Vad gäller de ökade klyftorna känner jag inte igen beskrivningen. Aldrig tidigare har det väl gjorts en så stor satsning på att få landsbygden att blomstra. Vi har landsbygdsprogrammet - 35 miljarder kronor under en sjuårsperiod. Vi har satsningar inom den gröna sektorn. Vi har konkurrensneutralitet för svenskt jord- och skogsbruk och så vidare. Man kan beta av fråga efter fråga.
Jag anser inte att den beskrivning som Fredrik Olovsson gör är korrekt. Beträffande kommunerna och att de påverkas vill jag säga att den kommunala utvecklingen i dag är bra. Den kommer att vara det även under nästa år. Därefter börjar problem uppstå för landstingen och året därpå för kommunerna. Det vet vi, och vi har framförhållning i de diskussioner vi för. SKL är väl medvetet om den sits man befinner sig i på grund av den lönebild som också finns.
Vi följer naturligtvis detta. Även intäkten från fastighetsskatten kommer att vara en parameter i den kommande översynen av den kommunala skatteutjämningen. Det är ganska givet, eftersom den kommer att påverka den kommunala ekonomin. Jag återkommer till ordet brutal. Vem det än var som använde ordet anser jag att det var illa valt.
Min fråga återstår: Anser Fredrik Olovsson att Gun och Sven i Katrineholm och Kerstin och Lars i Bromma har samma förutsättningar? De har hela tiden haft samma kostnader för sitt boende vad gäller underhåll, räntor, amorteringar och så vidare.
De som helt plötsligt i dag är misskrediterade är de som genom sitt boende fått den stora vinsten medan Fredrik Olovsson över huvud taget inte tänker på dem som förlorat. Är det den nya socialdemokratiska framtoningen?
Jörgen Johansson (C):
Det blir inte kanske, troligen, utan det blir under året. Den tiden har vi på oss att analysera frågan, och de frågor som Fredrik Olovsson för fram kommer givetvis att besvaras i samband med den proposition som läggs fram. Det är väl ganska naturligt, utifrån mitt sätt att se, att antingen vi talar om pensionärer eller andra är det hushållsinkomsten som gäller.
Det är de grupperna det gäller. Låt mig återgå till frågan om de två husen. Det underliga är, när Fredrik Olovsson talar om penningvärdesförändring och annat, att man bitit sig fast så hårt i det gamla taxeringssystemet, som så uppenbart saknade legitimitet. Och nu för han helt plötsligt den här typen av resonemang.
Det är ju två skilda världar. I så fall borde ni ha åtgärdat den problematiken tidigare.