KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lena Emilsson (S):
Läraryrkets attraktivitet är en väldigt viktig faktor för att över huvud taget få sökande. Något som också är oerhört viktigt är att vi ser vilken brist vi har på lärare. Det är inte på något vis rätt att dra ned på antalet utbildningsplatser när det saknas ungefär 50 000 lärare. Det vore helt förskräckligt.
Att man satsar på fler platser betyder inte att kvaliteten per automatik blir sämre. Man måste satsa på kvalitet samtidigt som man bygger ut antalet platser. På något sätt måste vi tillgodose det behov som alla skolor har ute i landet.
Lena Emilsson (S):
Jag riktar min fråga till statsrådet Mikael Damberg. Öresundsregionen är ett forskningstätt och dynamiskt område med stor möjlighet till tillväxt. I Skåne finns det två universitet och en högskola. Maxlaboratoriet i Lund är färdigbyggt, och ESS är under byggnation.
Med två labb och internationellt samarbete i mycket stor skala finns det också oanade möjligheter. När omfattande forskning bedrivs finns det också möjlighet att kommersialisera många nya innovationer. Men det kanske inte sker. Forskare som inte är tillräckligt bra på kommersialisering behöver mer stöd.
Hur kan statsrådet stödja utvecklingen av hela kedjan: forskning, innovation och kommersialisering?
Lena Emilsson (S):
Det gäller också att få universitet och högskolor att sporra sina forskare att verkligen försöka driva sina innovationer för att kommersialisera dem. Här tror jag att vi behöver mycket bättre infrastruktur. Hur kan vi jobba för att få denna infrastruktur, som ska leda till att fler produkter kommersialiseras?
Det handlar också om rådgivning och att få studenterna att inse detta.
Lena Emilsson (S):
Min fråga går till statsrådet Anna Ekström. Det jag ofta hör från företagare på mina verksamhetsbesök är att det är brist på unga som har gått ut gymnasiets yrkesprogram. Det är ett stort problem för dem eftersom de behöver rekrytera, men ungdomarna finns inte. Björklunds gymnasiereform tog bort den allmänna behörigheten till högskolan från yrkesprogrammen.
Sedan dess har antalet elever i årskurs 1 minskat med en tredjedel. Bristyrken från yrkesprogrammen i dag finns inom bygg, svets och transport, och det handlar om elektriker och undersköterskor - listan är lång. Tänk bara på alla pensionsavgångar vi har framför oss inom dessa områden! Regeringen har nu lagt fram ett förslag för att upprusta yrkesprogrammen, vilket branscherna ser mycket positivt på.
Vad bedömer regeringen att förslaget får för betydelse för yrkesprogrammen?
Lena Emilsson (S):
I Gymnasieutredningen togs det upp att yrkesprogrammen behöver förstärkas på olika sätt. Den bedömningen stöder jag, och det gör väldigt många företagare. Även Moderaterna stödde den, och det förslag som regeringen lade fram i våras hade en majoritet i riksdagen. Men helt plötsligt vände Moderaterna och ska nu rösta emot förslaget.
Vad kommer det att få för konsekvenser?
Lena Emilsson (S):
Detta betänkande handlar om motioner som väckts inom alkohol, narkotika, tobaks och dopningsområdet. Jag tänkte kommentera några ämnen eftersom det är många motioner och de spretar åt alla möjliga håll.
Flera motioner handlar om alkoholmonopolets avskaffande, antingen helt, som Moderaterna och Sverigedemokraterna vill, eller delvis, som Centerpartiet vill. Socialdemokraternas hållning när det gäller alkoholmonopolet är att vi vill behålla det.
Det är en bärande princip i vår alkoholpolitik att det inte ska finnas några som helst ekonomiska intressen i detaljhandelsledet som kan bidra till att öka försäljningen. Alkohol får inte heller säljas till den som inte fyllt 20 år. Skälen till detta är att värna folkhälsan, begränsa tillgängligheten och förmedla en god dryckeskultur.
Detta tycker Socialdemokraterna är bra, och vi vill inte rucka på den principen. Det ville tydligen inte allianspartierna heller under sin regeringsperiod 2006-2014, eftersom det inte gjordes några som helst steg i den riktningen. Det tycker jag var bra. Fru talman! Några av motionerna handlar om gårdsförsäljning av alkohol.
Det är ingen enkel fråga. Hade det varit en enkel fråga skulle gårdsförsäljning vara införd för länge sedan. Men det går inte att bara tillåta gårdsförsäljning utan att det får konsekvenser. Det har två tidigare utredningar visat.
Alkohollagsutredningen bedömde 2009 att försäljning av starköl, vin och sprit direkt från tillverkaren inte skulle kunna tillåtas då det inte var förenligt med Systembolagets monopol. Enligt utredningen var det dessutom olämpligt ur alkoholpolitisk synpunkt.
År 2010 gjordes en ny utredning, som lade fram delbetänkandet Gårdsförsäljning . Uppdraget var att ta fram förslag på hur gårdsförsäljning skulle kunna ske på ett sätt som var förenligt med EU-rätten men med vilket detaljhandelsmonopolet skulle kunna vara kvar. Det skulle inte heller leda till negativa konsekvenser för folkhälsan.
Utredningens slutsats var att det går att införa gårdsförsäljning men att det då måste göras enligt en modell som inte hindrar utländska tillverkare att få sina produkter sålda genom gårdsförsäljning.
I september 2012 beslutade dåvarande alliansregeringen via statsrådet Maria Larsson att det inte skulle bli någon gårdsförsäljning enligt det förslag som kom 2010. Här ser man att det inte är någon enkel fråga. Knuten i det hela är EU-rätten som kräver likvärdighet.
Om svenskarna ska sälja sina produkter ska också utländska tillverkare få göra det. De ska ges tillträde till den svenska marknaden, och försäljning kan inte bara ske på landsbygden.
Gårdsförsäljning handlar alltså inte om begränsad försäljning av produkter som är tillverkade på svenska gårdar utan om verksamhet som kan omfatta såväl landsbygd som storstad och såväl svenska som utländska aktörer. Det var ju inte vad vi ville från svensk sida. Frågan lever dock vidare.
Regeringen kommer under 2020 att tillsätta en utredning om gårdsförsäljning, under förutsättning att monopolet säkras. Med detta yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga motioner.
Lena Emilsson (S):
Jag tackar Johan Hultberg för intressanta frågor. I grund och botten handlar detta om att vi har helt olika syn på alkoholmonopolet, det vill säga att bara Systembolaget ska sälja alkohol. Bara för att vi nu har ett litet betänkande om att reglera de oreglerade produkterna betyder det inte att vi inte gör något på alla de andra områden som Johan Hultberg nämnde. Det är också angelägna frågor.
Givetvis är det viktigt att bekämpa smuggling och olovlig försäljning på alla sätt, men det är inte det dagens betänkande handlar om. Det är viktigt att behålla alkoholmonopolet, för man ska inte kunna köpa 96-procentigt pulver som kan blandas i vatten.
Det är för övrigt produkter som man kan diskutera om de ska få säljas över huvud taget. Men det är inte det som det handlar om här utan om att de ska vara reglerade. Nu blir det så att om någon vill köpa en sådan produkt, om den finns till salu, kommer den att tillhandahållas av Systembolaget. Jag tycker att detta är fullt rimligt eftersom det är viktigt att behålla monopolet.
Vi måste ha en försäljning som garanterar att underåriga inte kommer åt dem, och då spelar det ingen roll om det är gelégodis eller ett 96-procentigt pulver. Jag tycker därför att detta är en mycket viktig fråga.
Lena Emilsson (S):
Johan Hultberg talar mycket om att vi i denna debatt ska debattera sådant som betänkandet inte handlar om, men jag håller mig till sak. I dag debatterar vi betänkande 18, och det handlar om alkoglass med flera produkter. Det är mycket intressant att Johan Hultberg lyfter fram ESO:s rapport Synd och ska tt .
När denna rapport presenterades fick den skarp kritik.
En professor i referensgruppen sa att den var ovetenskaplig, saknade mänsklig hänsyn och inte alls tittade på vad som händer om man släpper på försäljning och kontroll.
Denna rapport innehåller bara ekonomiska räkneexempel på vad vården av alkoholskador kostar, vad det kostar när människor tvingas sjukskriva sig och inte kan betala skatt på sin lön, vad det blir på pluskontot om man dör i förtid för att staten slipper betala ut pension och så vidare.
Den handlar inget om mänskliga frågor eller om mänskligt lidande för den som är alkoholiserad och för de anhöriga som också drabbas. Rapporten innehåller heller inget om vad som händer om man släpper på alkoholmonopolet och låter alkoholprodukter säljas i vanliga affärer. Vad händer när man släpper på denna kontroll, och hur påverkar det försäljningen?
Det var ingen sådan siffra med över huvud taget. Jag tycker att det inte var någon bra rapport, och jag tycker att alkoholmonopolet är viktigt.
Lena Emilsson (S):
Jag tycker att det är väldigt bra att Sverigedemokraterna stöder betänkandet och ser faran i en fri försäljning. Samtidigt ställer jag mig lite undrande eftersom de har motionerat om att Systembolagets monopol ska avskaffas. Hur går det då med alla alkoholhaltiga produkter som ni nu säger ja till att de ska regleras, Christina Östberg?
Hur tänker Sverigedemokraterna i denna fråga? Vad vill ni egentligen med monopolet?
Lena Emilsson (S):
Sverigedemokraterna är alltså för monopolet, men i det betänkande som vi debatterade för bara ett par veckor sedan fanns motioner från flera sverigedemokrater som angav att man ville avskaffa monopolet. Eftersom de fanns med betyder det att detta är Sverigedemokraternas politik.
Vad är anledningen till att ni har skiftat fot på detta område och nu vill behålla monopolet, Christina Östberg?
Lena Emilsson (S):
Johan Hultberg från Moderaterna talar om hur farlig tobaksrökningen är och hur det är vetenskapligt belagt. Trots det har Moderaterna valt att säga nej till förslaget om rökförbud på uteserveringar. Ungefär 91 procent av svenskarna röker inte över huvud taget.
Trots alla rapporter om hur farlig för hälsan passiv rökning är, vilket också är vetenskapligt belagt, röstar ni nej. Ni säger nej, trots att även barn och ungdomar finns på uteserveringar. Ni säger nej på folkhälsans bekostnad och på barnens och ungdomarnas bekostnad. Varför?
Lena Emilsson (S):
Jag tycker att det mest liknar dåliga undanflykter från Moderaternas Johan Hultberg. Ni säger att vi inte beaktar hälsoeffekterna. Trots det vidgår Johan Hultberg själv att det finns vetenskapligt stöd för inte bara rökningens utan också tobakens skadlighet.
Det mest effektiva ur preventivt syfte är att inte använda tobak över huvud taget. Ni säger nej till förslaget om att skärpa reglerna om marknadsföring. Trots alla rapporter om skadeverkningar blundar ni för det. Vad våra ungdomar behöver är en helt tobaksfri miljö.
Ni i Moderaterna månar mer om tobaksindustrin än om barns och ungdomars hälsa. Varför det?
Lena Emilsson (S):
I sin reservation skriver Liberalerna: I dag dör fler människor i sjukdomar förorsakade av passiv rökning än som dör i trafiken. Trots det väljer ni att säga nej till rökning på uteserveringar. Hur kan ni välja att säga nej när ni talar om hur farlig rökningen är? Vart tog barnens och ungdomarnas rätt till en rökfri miljö vägen?
Ni skriver också att förbuden måste vägas mot inskränkningar i den enskildes liv. Vems liv? Vart tog inskränkningen vägen för de 91 procent som inte är rökare? Vart tog inskränkandet vägen för barnen, för ungdomarna, för astmatikerna, som har det väldigt svårt där rökning är tillåten? Varför väljer ni att stödja rökningen fastän ni själva påtalar hur farlig den är?
Lena Emilsson (S):
Bengt Eliasson sa i sitt anförande att nästan ingen börjar röka i vuxen ålder. Det måste alltså vara något som får barn och unga att börja röka, och det är marknadsföring. Marknadsföringen är den viktigaste delen för producenter att kunna få ut sina produkter på marknaden. Därför är det viktigt att begränsa marknadsföringen. Den vänder sig nämligen också till unga.
Varför är ni emot förslaget att begränsa marknadsföringen?
Lena Emilsson (S):
Tack så mycket, Pia Steensland, för frågorna som gäller preventivt arbete! Preventivt arbete är ett väldigt vitt begrepp. Som jag tog upp i mitt anförande börjar det redan när barnen är små och framför allt när de kommer till skolan. I det preventiva arbetet handlar det om att vi ska satsa på skolan och på utbildning och på att hjälpa de barn som riskerar att inte uppnå skolans kunskapsmål.
Det visar sig nämligen att väldigt många av dem som hamnar i missbruk har misslyckats i skolan och alltså inte har kunnat få den skyddsfaktor som det innebär om man klarar sin utbildning.
Tittar man på arbetslösheten bland dem, ofta mellan 19 och 25 år, som har gått ut gymnasiet och står till arbetsmarknadens förfogande ser man att en väldigt stor del av de arbetslösa saknar en fullständig gymnasieutbildning. Detta är nummer ett när det gäller preventionsarbetet.
Men det handlar också om andra saker: att vi ska se till att de produkter som finns på marknaden regleras på ett sätt som är bra för barn och unga. Vi ska förhindra att nya personer kommer in i bruk av olika saker. Därför tycker jag personligen att det i den nya strategin är väldigt bra att man också lägger in nikotin bland tobaksprodukterna.
Nikotinet har ju mycket skadliga effekter, speciellt på barn. Som ledamoten Westerholm var inne på är det också starkt beroendeframkallande, och vad gör det då för barn? Här gäller det att se till att det inte finns produkter på den svenska marknaden som lockar barn och unga.
Lena Emilsson (S):
Ja, jag hann aldrig komma till detta med kunskapscentrum, för talartiden tog slut. Det är klart att vi ska diskutera alla möjligheter som kan leda oss framåt. Det är precis som ledamoten Steensland säger: att vi behöver jobba på flera olika nivåer.
Vi måste naturligtvis också ha en sammanhållande faktor, för samverkan mellan olika parter är väsentligt i detta. Det gäller i alla sammanhang att det ska finnas råd, stöd och kompetens. Forskningsanknytning ska också finnas med i detta. Hur man väljer att lägga upp det får diskuteras, kan jag tycka.
Lena Emilsson (S):
Att barn ska ha egen rätt tycker jag är ett alldeles utmärkt förslag. Hur ska man gå till väga? Om det ska vara en lagstiftning tar det lång tid innan det kommer i hamn. Men man kanske kan lösa det på frivillighetens väg i första hand. Om det inte fungerar får man väl lagstifta om det.
Man kan naturligtvis också ha parallella processer. Det är en viktig fråga att barnen ska ha en egen rätt, för det är många barn som lever i familjer där det förekommer missbruk. I skolan eller till och med i förskolan har man observerat att dessa barn inte mår bra. Det är oftast kommunen man kommer till när man ser att det inte fungerar.
Därför är det väldigt viktigt att stötta kommunerna i detta arbete så att de kan hjälpa barnen på alla möjliga sätt. Många kommuner har olika program både för barn till föräldrar med psykisk sjukdom och för barn till föräldrar som missbrukar, i regel alkohol men även narkotika. Sedan var det frågan om att utvärdera narkotikapolitiken. Ja, det är en stor fråga.
Jag håller med ledamoten Steensland, som tog upp detta med att man inte bara kan titta på avkriminalisering. Man ska titta på hela lagstiftningen. Jag kan tycka att man behöver göra det med jämna mellanrum, så det är någonting som i alla fall jag ställer mig bakom. Vi har ju haft narkotikapolitiken i väldigt många år. Då kan det finnas behov av att se över den.
Jag tror att jag får ta resten i nästa replikskifte.
Lena Emilsson (S):
Tack, ledamoten Karin Rågsjö, för dessa synpunkter! Jag kan inte tala om för statsministern vad han ska säga i något uttalande, så jag tror att jag får lämna över den frågan till honom vid tillfälle. Vart tog utredningen vägen? Ja, den finns på Regeringskansliet.
Vad jag vet är den under beredning, men vad som händer sedan kan jag tyvärr inte svara på. När det gäller den höga narkotikadödligheten tycker jag att man behöver titta på flera saker. Om vi nu tittar på lagstiftningen som helhet behöver vi också titta på förskrivningen av läkemedel.
En del av överförskrivningen leder ju till beroende av tabletter som är utskrivna av läkare. Sedan finns det en stor svarthandel. Jag tycker alltså att man behöver titta på många olika saker när det gäller att försöka komma till rätta med problemen.
Det är ju inte bra att det finns en förskrivning av läkemedel som leder till ett svårt och långvarigt missbruk. Det skulle inte behöva vara så. Har jag missat något? : Nej.)
Lena Emilsson (S):
Vi diskuterar inte ANDTS-strategin ännu. Det kommer ni att få göra i juni. Då kommer naturligtvis en hel del av de här frågorna att komma tillbaka igen utifrån vad som står och inte står i strategin.
När det gäller hur man ska arbeta är det bland annat med samordning och att man ska försöka få alla som jobbar med de här frågorna redan i dag att kunna samverka bättre och tillsammans bli bättre på det här.
Folkhälsomyndigheten och Socialstyrelsen har uppdraget att komma med lite mer råd och stöd till bland annat kommuner och aktörer som finns ute i bland annat frivilliga insatser och annat.
De ska råda, stödja och samordna. I viss mån gör de det i dag också, men det som behövs är naturligtvis att man ska få vårdkedjan att fungera - från kommunen till regionen och till de insatser som behöver göras.
Det är ett viktigt område att samordna de här insatserna, för det är mycket gott arbete som görs i dag, även om jag själv tycker att det görs alldeles för lite på själva beroendedelen, alltså vårddelen. Där kan man göra oerhört mycket mer, anser jag.
Lena Emilsson (S):
Jag uppfattade inte att det låg en fråga i det sista, utan det var mer av ett påstående. Naturligtvis är det en bekymmersam situation, framför allt det här med narkotikadödligheten. I den nya strategin, som ska debatteras den 14 juni, tror jag att det är, tar man upp en nollvision för detta. Det tycker jag är väldigt bra, och det är ett initiativ som kommer från riksdagen. Det är ju bra att det kommer.
Där ska man arbeta med frågorna på många fronter, bland annat med det här med naloxon, som vi har tagit upp i dag. Regeringen har börjat göra vissa åtgärder, bland annat att sjuksköterskor får förskriva och att icke-legitimerad personal i ambulanser och räddningstjänstpersonal också får ge naloxon. Det är en väldigt bra fråga.
Sedan har vi hela den stora delen med preventivt arbete som jag hade en diskussion med ledamoten Rågsjö om. Man får inte glömma bort den preventiva delen som innebär att man ska se till att samhället i stort fungerar. Det måste finnas möjligheter till en bra skolgång för ungdomar, det måste finnas fritidssysselsättningar för barn och ungdomar och det måste finnas aktiviteter där barnen kan känna sig delaktiga.
Föräldrarna måste kunna känna att de också deltar i samhället med arbete och annat. Nu under pandemin har arbetslösheten skjutit i höjden på grund av att hela samhället har fått stänga ned, men det gick i alla fall åt rätt håll innan vi kom in i pandemin.
Man kan inte bara sätta plåster på såret, alltså missbruket, utan man måste se missbrukets grunder - klyftorna i samhället, bland annat. Det finns många olika delar i detta.
Lena Emilsson (S):
Hur kommunerna ställer sig till detta sprututbyte vet jag inte. Det har jag inte hört att man har diskuterat, utan det har handlat om regionerna och hur regionerna arbetar med den frågan. I min egen hemregion Skåne har man ett program som fungerar. Där har man haft den här problematiken väldigt länge.
Det är väl känt att det fungerar med sprututbytesprogrammet och att både hiv och hepatit har minskat sedan man började med det. I andra regioner vet jag inte om det fungerar på samma sätt. Det beror naturligtvis på hur stora problem man har haft i den här frågan.
Det skiljer sig säkert mellan en region som Skåne, som ligger väldigt nära Danmark och där det har varit väldigt mycket trafik fram och tillbaka med droger av olika former, och andra regioner. Den frågan får jag nog ta med mig och återkomma till Barbro Westerholm om.
Lena Emilsson (S):
Det skulle jag också vilja ha svar på, men jag tror inte att man har kommit så långt. Det finns beroendeföreningar som har agerat starkt i dessa frågor. De tycker att tillgång till vård och behandling är nästan obefintlig i dag, och de menar på att det finns ett stort mörkertal i hur många som är spelberoende. Det är betydligt större.
De man oftast ser, och som sticker ut, är de som hamnar i ekonomisk knipa, men det finns också många andra som i det dolda har dessa problem. Här finns mycket att göra eftersom det inte heller finns så mycket vetenskap och beprövade metoder framtagna. Man får se över frågan och se om det går att påbörja forskning på området.
Det är väl någonstans där man måste börja.
Lena Emilsson (S):
Jag har en fråga till statsrådet Matilda Ernkrans. Pandemin har tyvärr fört med sig en högre arbetslöshet. Det är väldigt tråkigt för de individer som har drabbats. Men samtidigt får många människor möjlighet att när de är arbetslösa göra något konstruktivt, nämligen att ägna sig åt studier, som är något väldigt viktigt.
Det handlar här om individer med olika ålder och bakgrund. Jag undrar hur man ska kunna tillgodose det stora behovet av utbildning. Det gäller inte minst behovet av undersköterskor, sjuksköterskor och liknande och att yrkeshögskolor samarbetar med universitet och högskolor för att få en bättre kvalitet.
Maria Stockhaus (M):
I utskottet hade vi många diskussioner om entreprenadfrågan. Vänsterpartiets Daniel Riazat sa att det kändes som att det var ett rött skynke kring ordet entreprenad och tanken på att lägga ut undervisning på entreprenad. Man kan titta på hela frågeställningen och en liten kommun som Orsa i din egen del av landet.
De har kanske inte behöriga lärare i alla ämnen eller kanske får svårt att anställa behöriga lärare på sikt när det blir lärarbrist i alla ämnen. Om de inte har en behörig lärare inom sin kommun, det vill säga inom huvudmannens organisation, kommer inte fjärrundervisning att vara till någon hjälp för dessa kommuner om de inte har möjlighet att köpa tjänsten från någon annan.
Vi har från Alliansens sida när vi skrev vår motion varit tydliga med att vi inte vill släppa det helt fritt. Det måste vara en annan skolhuvudman som man använder som entreprenör för att säkerställa att någon tar ansvar för kvaliteten och behörigheten hos läraren. Min fråga till Daniel Riazat är: Hur ser du att fjärrundervisningen på sikt ska kunna stötta de små kommunerna? Jag var till exempel i Dorotea.
De har 249 elever i hela sitt skolsystem. För dem kommer i framtiden fjärrundervisning och att kunna köpa tjänster från andra kommuner att vara en väg framåt för att kunna behålla sina skolor i kommunen.
Maria Stockhaus (M):
Jag tycker att det är beklagligt när ideologiska låsningar går före elevernas rätt till en utbildning av behöriga lärare i alla ämnen. Det är vad som riskerar att hända här. Vi har varit tydliga med att det handlar om en annan skolhuvudman. Vi anser att det är oerhört viktigt att den som har ansvar för att tillhandahålla undervisningen har ansvar för att läraren har den behörighet som behövs.
När det gäller samarbete kan man tänka sig att det finns en större kommun som har ett språkcentrum med ett antal olika modersmålslärare eller lärare i olika moderna språk. Om det ska ske någon form av samarbete, som jag har hört har föreslagits i andra sammanhang, ska man timanställa på olika mer komplicerade sätt i stället för att ha ett rakt avtalsförhållande mellan en kommun och en annan, vilket jag tror det i de flesta fall kommer att bli fråga om vid entreprenad.
Nu blir det en utredning där man ska titta på frågorna och komma tillbaka med förslag i och med att det var mer komplext i entreprenadfrågan, och det finns också frågor om kommunallagen när det gäller entreprenad. Men Daniel Riazat vill inte ens ha en utredning i frågan. Du vill inte ens titta på vilka möjligheter det kan ge. Vår utgångspunkt är att eleverna ska få den undervisning de har rätt till.
Att inte ens våga titta på entreprenadfrågan innebär att du sätter ideologin framför elevernas rätt till utbildning.