Robert Stenkvist (SD):
Min kollega Jakobsson har redan yrkat bifall till våra reservationer, så jag nöjer mig med det. Jag tänkte tala lite allmänt om skolan och sedan betänkandena i ordningsföljd. Först vill jag säga att jag är lite undrande. Jag har inte hört någon här säga att vi ska ha mindre skoltid. Det gjorde mig lite konfunderad. Jag gick i den svenska skolan på 60- och 70-talen.
Det var innan det som kom att kallas SIA-skolan fick genomslag. Skolan då hade problem av olika slag, kanske till och med en del stora problem. Det fanns problem med mobbning, ordningsstörningar och en del andra saker. Men skolan då måste ha varit väldigt bra jämfört med skolan i dag.
Efter en rad reformer och en massa politiska förslag, som ofta genomförs med mycket bred politisk enighet, har den svenska skolan större problem än den skola jag en gång i tiden gick i. Vi har fått det svart på vitt i de internationella undersökningar vi har deltagit i. Det ska sägas att vi i de senaste undersökningarna har vänt kurvan från en låg nivå, vilket faktiskt är både glädjande och hoppfullt.
Vi politiker diskuterar ofta enskilda förslag, små delar av en helhet. Vi diskuterar mer sällan vad som verkligen har fallerat och vad som har fått verklig betydelse. Sverigedemokraterna anser att det ytterst beror på en låtgåattityd i samhället som har smittat av sig på skolan.
Det har fått mycket negativa konsekvenser, till exempel när det gäller studieron, som är mycket viktig. Jag anser också att kundsystemet, där elever och föräldrar betraktas som kunder, har undergrävt skolans och lärarnas auktoritet. För ett par år sedan talade vi allihop mycket om lärarnas och skolans auktoritet. När jag gick i skolan bestämde läraren i klassrummet och rektorn i skolan.
Odemokratiskt? Nej, på samma sätt som föräldrar sätter ramar för åttaårige Kalle på fritiden måste skolan och lärarna få sätta ramarna för Kalle - eller förresten för åttaårige Robert. Jag behövde definitivt ramar i skolan när jag var åtta år. Studiero och skolans auktoritet är nyckelord om vi ska rikta upp den svenska skolan.
Detta motsäger inte på något sätt att man har elevdemokrati, och naturligtvis ökad sådan med stigande ålder. Det är också viktigt. Herr talman! Sverigedemokraterna har tyvärr erfarit och fått alltför många rapporter om att lärare inte har varit partipolitiskt neutrala i sin undervisning.
De har under undervisningstid pekat ut ett parti som man inte bör sympatisera med av diverse olika fantasifulla anledningar. En del partier här behöver kanske allt stöd med opinionsbildning de kan få. Men det ska och får inte ske av tjänstgörande lärare, vilka undervisar unga och formbara elever. Lärarna, som av tradition ska vara liberaler, anser säkert att de representerar den yttersta godheten.
Det ansåg nog politrukerna i det forna DDR också. Lärare som inte kan följa enkla regler om opartiskhet och allsidighet borde kanske inte vara lärare alls. I vilket fall bör det få konsekvenser för lärare som bryter mot opartiskheten. De borde i värsta fall, efter varningar, entledigas.
Könsuppdelad undervisning har uppmärksammats i medierna den senaste tiden. Frågan har tagits upp flera gånger i kammaren. Det här var inte heller en aktuell fråga i den skola jag gick i. Jag ska erkänna att det var skönt att slippa flickorna på gymnastiken och spela fotboll med tacklingar ibland. Nu har vi ett mångkulturellt samhälle, och könsuppdelning är plötsligt en fråga igen.
Självklart ska lärare ibland få dela upp klassen efter kön vid speciella tillfällen - precis som när vi fick rusa av oss på fotbollsplanen. Men uppdelning av religiösa skäl och uppdelning mellan könen på skolbussar och så vidare för närmast tankarna till amerikanska södern under första hälften av förra århundradet och uppdelningen mellan svarta och vita. Religiösa friskolor som ägnar sig åt sådant borde i förlängningen stängas.
Grova övertramp borde också upptäckas av Skolinspektionen - inte av medierna, som jag tror var fallet sist. Skärpning, Skolinspektionen! Herr talman! I dag räknas de som är nyanlända in i betygsstatistiken så fort de får ett godkänt betyg i ett ämne i skolan.
Nackdelen är att även övriga betyg automatiskt räknas in i meritvärderingen, vilket ger den enskilda eleven ett lågt meritvärde och skolan försämrad betygsstatistik. Den skola med lärare som jobbar hårt och är duktiga missgynnas - och självklart tvärtom. Det leder helt fel, som alla förstår. De skolor som har tagit emot många nyanlända riskerar att misskrediteras och hamna långt ned på skolrankningen.
Av den anledningen föreslår vi därför att samtliga nyanlända räknas bort ur statistiken och särredovisas. Jag ska också säga något kort, herr talman, om förberedelseskola. Det har varit diskussioner tidigare i kammaren, och det är bäst att klargöra vår inställning. Vår mening med förberedelseskola är att de nyanlända måste kunna tillgodogöra sig undervisningen, som ju sker på svenska, innan de hamnar i en vanlig klass.
Att sätta en elev som inte förstår språket i en vanlig klass förefaller ur min synvinkel orationellt. Skulle jag som nyanländ i Finland sättas i en finsktalande klass skulle jag i början inte förstå vare sig lärare eller elever. Dessutom är våra lärare fullt upptagna med undervisningen, speciellt som de har krav på sig att möta varje elev exakt där de befinner sig.
Hur mycket av lärarens tid går då åt till att hjälpa och stötta elever som inte förstår språket? Hur mycket mindre tid får övriga elever om det kommer nyanlända in i klassen? Hur drabbar detta skolresultaten långsiktigt? Herr talman! Jag var politisk sekreterare när regeringen föreslog och riksdagen beslutade om att erbjuda skolgång till dem som befinner sig i landet illegalt.
Jag var lika förvånad då som jag är nu över beslutet. Själva innebörden av lagar är att det är meningen att de ska följas. Med ett beslut om skolgång till tillståndslösa gröper man ur grundbegreppet med en lagstiftning. Den som får avslag på sin asylansökan ska lämna landet, inte stanna kvar. Det har både Löfven och Kinberg Batra sagt, och till och med Miljöpartiet har snuddat vid tanken.
Man kan inte med trovärdighet på bästa sändningstid i tv-rutan säga att de som får avslag ska lämna landet för att i nästa andetag erbjuda den gruppen skolgång. För att skapa trovärdighet och konsekvens: Riv upp detta märkliga beslut.