Helene Petersson (S):
Enligt regeringsformen ska konstitutionsutskottet granska statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. Det ärende vi har i dag till behandling är den så kallade administrativa granskningen. Utskottet har vissa områden som vi följer upp regelbundet.
Det gäller exempelvis antalet tjänstgörande i Regeringskansliet, ärenden som avgjorts på regeringssammanträden, hur regeringsprotokollen förs och författningsutgivningen. Andra områden som utskottet tittat på under detta riksmöte har aktualiserats i samband med förra årets granskningar av statsrådens tjänsteutövning.
Det gäller notifieringar och avnotifieringar, handlande i regeringens eller utrikesministerns namn och en expeditionsministärs befogenheter. Att titta närmare på hur Regeringskansliet handlägger sina ärenden och hur personalstyrkan ser ut är viktigt ur ett jämställt, demokratiskt och offentligt perspektiv. Här ska Regeringskansliet vara en förebild.
Vi värnar om den svenska förvaltningsmodellen med en väl dokumenterad transparent verksamhet och med offentlig insyn i det arbete som bedrivs. Då gäller det att protokoll förs på ett riktigt och överskådligt sätt, att det sker en fullständig dokumentation även i ärenden där förvaltningslagen inte kräver det och att handlingar diarieförs på rätt sätt.
Det är viktigt att Regeringskansliet är en förebild vad gäller personalsammansättning, att det är lika könsfördelning på högre tjänster och att löneutvecklingen inte heller är könsdiskriminerande.
Utskottet har inte kunnat skönja någon större förändring mot föregående år under granskningen när det gäller förändring av personalstyrkan, men vi påtalar att protokollen och ärendeförteckningarna bör göras mer tillgängliga. Vad gäller författningsutgivningen har utskottet vid tidigare granskningar påpekat vikten av att lagar kungörs i god tid före ikraftträdandet.
Det är alltså inte acceptabelt, som framkommit vid årets granskning, att lagar kungjorts efter det att de trätt i kraft. Utskottet förutsätter att rutinerna inom Regeringskansliet förbättras på detta område. Fru talman! Ett annat område som regelbundet granskas av utskottet är utnämningsmakten i form av myndighetschefernas tillsättning, kön och bakgrund.
Granskningen visar även i år att flertalet myndighetschefer inte har någon politisk bakgrund. Men det är också viktigt att påtala, precis som vi hörde i frågestunden för en liten stund sedan, att en politisk bakgrund inte får vara diskvalificerande för ett chefsuppdrag. Grunderna för en utnämning ska alltid vara sakliga, såsom förtjänst och skicklighet.
Utskottet kan också konstatera att det fortfarande finns en hel del att göra för att få en jämn könsfördelning vad gäller myndighetschefer. Detta betänkande tar alltså fokus på Regeringskansliets administration och handläggning av ärenden. Hur ett ärende administreras eller handläggs kan vara starkt reglerat via instruktioner och riktlinjer. Det kan också handläggas genom utarbetad praxis.
I vilket fall är det viktigt att det är en tydlig och transparent handläggning som är lätt att följa både för utskottet, andra granskningsorgan och för allmänheten. Det ska finnas en omsorgsfull dokumentation både i form av skriftliga beslut och noggranna tjänsteanteckningar.
Det är också viktigt att det tydligt framgår från vem ett dokument kommer så att det inte kan missuppfattas vem som är avsändaren, vilket det rått en viss tvekan om i fallet med utrikesministern. Det är beklagligt att utskottet inte har kunnat enas i frågan om processen kring avnotifieringar och riksdagens roll i det sammanhanget.
Riksdagen är folkets främsta företrädare och Sveriges högsta beslutande organ. Enligt instruktioner har Regeringskansliet som sin uppgift att notifiera ett beslut. Ett statsråd har alltid det yttersta ansvaret för en fungerande kommunikation vad gäller statsstöd. Beslutet som kräver en notifiering kan vara fattat av regeringen själv eller av riksdagen.
I de fall utskottet granskat har regeringen själv fattat beslut i tre fall. I fyra fall har riksdagen fattat beslut. I de fall då en återkallelse av notifieringen ska ske i ett ärende som föregåtts av ett riksdagsbeslut är det enligt vår mening av betydelse att även återkallelsen blir föremål för riksdagens behandling och detta innan återkallelsen sker.
Detta är inte bara en fråga om en administrativ hantering. Det är fråga om vilken betydelse ett riksdagsbeslut har. Det kan inte vara rimligt att regeringen kan åsidosätta ett beslut som riksdagen fattat, vilket man de facto gör eftersom beslutet blir omöjligt att genomföra utan ett godkännande från EU-kommissionen.
Vi anser inte att det räcker med att riksdagen så snart som möjligt underrättas. Riksdagen ska besluta om förändringen innan avnotifieringen görs. Det har fungerat i ärendet om nedsättning av koldioxidskatten då regeringen först efter det att riksdagen tagit beslut om förändringen anmäler till EU-kommissionen att Sverige återtar sin notifiering. Det borde kunna fungera även i övriga fall.
Fru talman! Det är bra att statsrådsberedningen ser över riktlinjerna för beredning av statsstödsärenden. Vi anser att vår skrivning i reservationen ska utgöra grunden för framtidens riktlinjer. Med detta vill jag yrka på godkännande av anmälan i reservationen. I övrigt yrkar vi från Socialdemokraterna på godkännande av utskottets anmälan i betänkandet som härmed överlämnas till riksdagen.