Rossana Dinamarca (V):
Skillnaderna mellan kommuner och skolor har ökat - likvärdigheten och tanken om en skola för alla har kommit rejält på skam. Den privatiseringsvåg vi ser på skolans område är möjlig tack vare att Sverige har de mest generösa reglerna i världen. För Vänsterpartiet går elevers rätt till kunskap före aktieägares rätt till vinst. Därför har vi en rad förslag på hur regelverket behöver förändras.
Många kommuner har uttryckt att det är ett problem att Skolverket, numera Skolinspektionen, mot kommunens vilja kan bevilja etableringen av en fristående skola, trots att det är kommunen som får stå för kostnaden. Vi ser en överetablering av skolor samtidigt som vi har ett sjunkande elevantal. När kommunens möjlighet att planera rubbas slår det hårt mot undervisningen eftersom resurserna äts upp av lokalkostnader.
I en del kommuner har det dessutom fått konsekvensen att kommunala skolor tvingats läggas ned. Detta är inte rimligt, och därför vill vi ändra på den ordningen och ge kommunerna beslutanderätten. Årliga granskningar av utbildningsföretagen visar på samlade vinster som numera omfattar miljarder kronor. Det är nya rekord varje år.
Detta är möjligt eftersom vi i Sverige, till skillnad från våra grannländer, exempelvis inte har några regleringar av vilka driftsformer som får gälla, begränsningar av antal skolor som en huvudman får driva eller hur vinsterna ska användas. Den här slappheten får eleverna betala för. Fristående skolor sparar pengar genom att inte ha behöriga lärare.
Vinster skapas genom att barnen får äta i klassrummet eller möjligen får en matkupong på 20 spänn eftersom det saknas matsal och personal. Det finns inte tillräckligt med toaletter. Barn med funktionshinder kan avvisas. Skolorna tar in avgifter från föräldrarna, fast man kallar det frivilliga bidrag.
Effekterna av konkurrensen för de kommunala skolorna har blivit att man har skurit ned på elevhälsan, studie- och yrkesvägledning samt skolbiblioteken. Klasserna har blivit större och lärartätheten har minskat. Nödvändig upprustning av lokalerna prioriteras ned eller bort helt och hållet. Det här är inte vägen till en likvärdig skola.
Jag sitter nu, tillsammans med några av er, med i den kommitté som ska se över frågan om vinster i fristående skolor. Dess värre visar inga övriga partier på något större mod att ta tag i den här frågan. Man försöker hitta kvalitetskriterier, som det heter, men detta visar sig vara ytterst svårt.
För att komma åt problemet med lycksökare inom skolan måste vi attackera vinstintresset, och då kan vi inte tillåta att aktiebolag eller riskkapitalbolag driver skolor vars främsta syfte är att maximera vinster. Herr talman! Kunskap är makt.
Därför verkar vi i Vänsterpartiet för att alla barn i skolan ska ha samma möjligheter att skaffa sig kunskap och utvecklas efter sina egna förutsättningar och behov oavsett bakgrund. Det betyder inte att alla ska vara lika. Tvärtom! Olikheter måste få utrymme för att skolan ska bli en plats för mångfald och demokratisk samverkan mellan människor i ett jämlikt samhälle.
Skolan spelar en central roll för att ge alla en grund att stå på och för att ge eleverna de redskap som behövs för att utvecklas i skolan, men också resten av livet. Vänsterpartiet vill ha en skola där eleverna får det stöd och den stimulans som behövs för att ta emot, skaffa och söka kunskap. Kunskap är en demokratisk rättighet, inte en handelsvara.
Vi vill därför ha en gemensamt finansierad och demokratiskt styrd skola där det är behoven som styr resurstilldelningen. I en likvärdig skola ges varje elev goda möjligheter att få sina behov tillgodosedda, och på så sätt kan alla elever nå målen. Om den sociala bakgrunden inte ska slå igenom kan resurserna inte fördelas som i dag.
Vi kan inte sätta samma pris på varje elev. Mer resurser måste gå till skolor och områden där behoven är stora. Herr talman! Skillnaderna mellan olika skolors resultat har ökat dramatiskt - en fördubbling sedan slutet av 1990-talet. Betydelsen av vilken skola en elev går i har blivit avsevärt större.
Det här är Skolverkets ord i den rapport man presenterade i förra veckan. Man pekar ut det fria skolvalet som en starkt bidragande orsak till den ökade orättvisan och segregationen - återigen ska tilläggas. Det är inte första gången som Skolverket visar på detta.
För över ett år sedan beslutade den här riksdagen om att utreda de stora skolreformerna - kommunaliseringen, det fria skolvalet och fristående skolors etablering. Än har ingenting hänt. Det visar på en respektlöshet från regeringen mot de beslut som vi fattar här i riksdagen.
Det visar också på en feghet i att ta tag i det som faktiskt är de stora problemen i svensk skola i dag. Det man kallar frihet är bara en frihet som gäller vissa - de som har möjligheten att skjutsa sina barn till en annan skola eller har råd att köpa busskort så att barnen kan ta sig till skolan.
För mig handlar frihet om att alla elever ska ha rätt till en bra skola som ger alla rätten att nå målen. Inte en enda elev ska behöva gå i en skitskola. Vi har en alltmer växande fattigdom bland barn. Den senaste rapporten från Rädda Barnen visar på ett trendbrott.
Nära en kvarts miljon barn i Sverige lever i fattigdom. Det är 28 000 fler barn än förra året. Min son går i ettan, och han har 21 klasskamrater. Enligt statistiken innebär det att tre av hans kompisar i klassen är fattiga.
Det är inte fråga om att de inte äger det senaste Nintendo DS eller saknar en stor platt-tv. Det handlar om barn som inte har mat att äta i slutet på månaden eller som fryser på rasten för att de inte har ordentliga vinterkläder.
Det handlar om barn som får sitta vid sidan om rinken och titta på när klasskompisarna åker skridskor därför att föräldrarna inte har råd att köpa skridskor. Majblomman har återigen kommit med sin årliga rapport, och den visar år efter år hur fattiga barns situation ser ut.
Det är barn som saknar glasögon fast de behöver, barn som blir sjuka varje gång det görs en utflykt som kostar en slant, barn som hittar på historier om saker som de aldrig har gjort för att de skäms när klasskompisarna berättar om Gröna Lund, Gotland eller Gran Canaria. Jag har vid ett antal tillfällen debatterat den här frågan med utbildningsministern.
Vid det senaste tillfället sade han: Ska det vara förbjudet att steka pannkakor till barnens matsäck? För oss här är det inget problem med dessa så kallade obetydliga kostnader, men för de tre barnen i min sons klass kan det betyda att de är "sjuka" på utflyktsdagen eller att de "glömmer" matsäcken.
Regeringen har med den nya skollagen öppnat för att införa avgifter i skolan. Jag hade hellre sett en skärpning i likhet med Majblommans krav. Skolan ska vara avgiftsfri - inga dolda avgifter. Avslutningsvis, herr talman, vill jag säga något om fritidshemmen. I tisdags var det fritidshemmens dag. Antalet barn i fritidshemsgrupper ökar dramatiskt, och det är någonting man kan säga varje år: Ökningen är dramatisk.
Det har varit så de senaste 20 åren. Jag har besökt fritidshem där gruppstorlekarna är alltifrån 50 till över 100 barn. Dessutom är lokalerna underdimensionerade. Den här arbetsmiljön är helt oacceptabel, både för barnen och för fritidspedagogerna. Det måste göras tydligare att det krävs vissa förutsättningar för att verksamheten ska hålla en godtagbar kvalitet.
Om inte staten tar initiativet är chansen liten att det någonsin kommer att bli bättre för barnen på fritidshemmen. Därför vill Vänsterpartiet införa ett statligt stöd på 4,5 miljarder kronor för att anställa fler i fritidshemmen och minska barngrupperna. Det innebär en bättre arbetsmiljö för både anställda och barn. Möjligheten att bedriva en meningsfull verksamhet förbättras också, vilket är bra för barnens lärande och utveckling.
Det är beklämmande att vi har en regering som inte ser fritidshemmens betydelse men inte heller fritidspedagogernas kompetens. De står utanför lärarlegitimationen, och i och med den nya behörighetsförordningen är det inte längre de som ska ansvara för den verksamhet som de har kompetens och utbildning för.
Jag är väldigt glad över att man nu hör hur rösterna höjs och stärks bland fritidspedagoger, och jag hoppas att det ska kunna bidra till en reell förändring. Därmed vill jag yrka bifall till reservationerna 4 och 55.