Daniel Bäckström (C):
Det är givetvis så att många har dragit erfarenheter i det praktiska av det som hände 2014 och vid andra tillfällen när det har brunnit i Sverige. Man har också sett hur det är med sårbarheten. Beredskapsläget är sårbart.
Att man saknar 2 500 medarbetare inom räddningstjänsten runt om i landet och att rekryteringssvårigheterna är stora är oerhört viktiga frågor att börja prioritera. Jag håller med om att tillgången till materiel och slangar och den typen av frågor också är något som vi måste prioritera. Det vi hade i dimensioneringen av resurser inför sommaren räckte ett tag.
Sedan var slangarna trasiga eller utrullade, och branden hoppade över och man fick kalla in förstärkning. När förstärkningsresurserna nationellt börjar sina är det här en fråga att verkligen analysera.
Det behövs tydligare mandat, och det behövs tydligare ansvarsförhållanden, inte minst i mötet mellan en förstärkt räddningstjänst lokalt och alla ideellt intresserade och engagerade och hjälpande människor - för sådana har jag också mött. Jag träffade en så sent som i går som körde en gödseltunna vid en av bränderna under sommaren.
Även om det fungerar på många håll finns det fortfarande en hel del platser runt om i kommunerna i Sverige där man behöver trimma det här och öva tillsammans före en kris och före en brand, för det är sällan samövat. Vad är min uppgift i ett skarpt läge? Vart ska jag köra? Vad ska jag göra med vattnet som jag hämtar, och vad kan jag hjälpa till med för att vi ska få ut bästa effekt?
Precis samma frågeställning blir det kring behovet av att ha ett närvarande flyg som kan bekämpa bränder från luften. Vi kan följa upp och fundera över responsen från regeringens företrädare på den här frågan tidigt i somras och i slutet av sommaren. Insikterna kom i kapp.
Vi kan också stanna upp och fundera över hur viktigt det var när flygen väl var här och man kunde ta sig an nya bränder så att det inte blev stora och negativa konsekvenser av dem. Då koordinerades flygplanen till många olika platser för att släcka tidigt. Det gav effekt. Det gav också, tycker jag, praktisk erfarenhet av hur viktigt det är att ha ett närvarande, tillgängligt flyg som kan bekämpa bränder.
Precis lika viktigt är det här som vi hörde tidigare om tillgången till logistik ute i hela landet. Man fraktade flygbränsle från Luleå flygplats ned till Sveg, och man gjorde det under några få timmar för att anpassa också till hur det praktiska såg ut lokalt. Det var ett enormt arbete av flygplatsansvarig i Sveg som fick detta att fungera. Men det var inte trimmat på förhand.
Vi behöver ha fler depåer runt om i landet där vi har tillgänglig materiel men också bränsle. Vi kan göra detta tillsammans om vi planerar för ett starkare totalförsvar civilt och militärt. Resurspoolerna behövs, och det är viktigt att tänka på hur man ska rekrytera så att det finns närvarande personal.
Släckningsbaljor till Försvarsmakten och krokar på statliga helikoptrar borde vara angeläget och möjligt att snabbt åstadkomma utan att behöva utreda frågan alltför länge. Den typen av praktiska och konkreta åtgärder har vi efter de här månadernas bränder många exempel på, och de skulle kunna hanteras under innevarande budgetår.