KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mehmet Kaplan (MP):
Anders Åkesson har frågat mig vilken mening jag ser med att fullfölja utredningen om Bromma flygplats framtid när utredaren ifrågasätter rimligheten i att lägga ned flygplatsen före 2038. Regeringen har tillsatt en samordnare med uppgift att pröva förutsättningarna för att utveckla flygkapacitet och öka möjligheterna till bostadsbebyggelse i Stockholmsregionen.
Uppdraget ska redovisas senast den 20 oktober 2016.
Samordnaren ska inom sitt uppdrag bland annat pröva förutsättningarna att utveckla flygkapaciteten i Stockholmsregionen samt därtill säkra både den flygkapacitet som Bromma i dag står för och förväntas stå för under tiden fram till 2038 genom främst en utbyggnad av Arlanda flygplats och i andra hand en utvidgning av flyget från och till andra Stockholm närliggande flygplatser. Effekterna för tillgängligheten i hela landet ska särskilt beaktas.
I uppdraget till samordnaren ingår också att tillsammans med Stockholms kommun möjliggöra förutsättningarna för en aktiv stadsutveckling med ett stort antal nya bostäder. Det kan exempelvis handla om planering för kollektivtrafik, skolor, arbetsplatser och grönområden. Effekterna av ett ökat bostadsbyggande på tillväxt och näringslivsutveckling ska särskilt belysas.
Samordnaren ska inom uppdraget dessutom pröva de legala, ekonomiska och praktiska förutsättningarna att avveckla Bromma flygplats och i stället överföra kapacitet till Arlanda flygplats eller andra närliggande flygplatser. Samordnaren ska också pröva behovet av utbyggnad på Arlanda, men också juridiska eller administrativa förändringar för att klara en överflyttning av flygplatskapacitet.
Samordnaren ska - i det fall att en avveckling av Bromma flygplats är möjlig och lever upp till de krav som ställs i uppdraget - också presentera en finansieringslösning för en avveckling av Bromma och utbyggnaden av alternativ flygkapacitet, samt för kostnader för sanering av mark eller andra miljörelaterade åtgärder påkallade av ändrad markanvändning samt ta fram en tidsplan för det fortsatta arbetet.
Samordnarens uppdrag består - som framgått - av flera delar, som var och en är av värde för regeringens bedömning av hur det framtida behovet av flygkapacitet i Stockholmsregionen ska tillgodoses. Behovet av ett sådant underlag har inte förändrats och samordnarens uppdrag är därmed fortsatt relevant.
Mehmet Kaplan (MP):
Tack, Anders Åkesson, för interpellationen! Anders Åkesson upprepade orden "lägga ned" ett antal gånger. Jag räknade inte, men det verkar tydligt att den frågan förföljer Anders Åkesson eftersom han vill att diskussionen ska handla om att lägga ned eller inte lägga ned.
Men frågan handlar om att samordnaren inom sitt uppdrag, precis som jag sa i mitt svar, har att pröva förutsättningarna att utveckla flygkapaciteten i Stockholmsregionen samt därtill säkra både den flygkapacitet som Bromma i dag står för - det är viktigt; alltså säkra den flygkapacitet som Bromma i dag står för - och förväntas stå för under tiden fram till 2038.
Det är alltså inte fråga om status quo, inte behålla det som det är i dag, utan det är också fråga om den förväntade utveckling som har aviserats. Det ska ske främst genom en utbyggnad av Arlanda flygplats och i andra hand en utvidgning av flyget från och till andra Stockholm näraliggande flygplatser.
Effekterna - det här är viktigt, det vill jag verkligen betona - för tillgängligheten i hela landet ska särskilt beaktas. Jag har inte sagt något om nedläggning i förtid, utan jag har sagt att flygförutsättningarna till och från Stockholm, bland annat från det område Anders Åkesson tidigare lyfte fram i sitt anförande, naturligtvis ska beaktas.
Det ska inte bli sämre möjligheter att flyga från och till Anders Åkessons hemområde. Detta har samordnaren fått veta i en tydlig instruktion. Om Anders Åkesson vet vem Anders Sundström är vet han också att Anders Sundström tar uppgiften på fullaste allvar. Det är viktigt.
Anders Sundström är en samordnare med stor integritet, inblick i och förtroende hos näringslivet och andra delar av samhället. Därför är han den person regeringen valde att utse till samordnare. Samordnaren ska alltså pröva förutsättningarna för att kunna överföra kapacitet och den kapacitet som Bromma skulle ha fram till 2038.
Det är ett mycket tydligt uppdrag, och det finns ingen anledning att underlaget skulle ha förändrats och samordnarens uppdrag därmed vara irrelevant. Tvärtom är uppdraget ytterst relevant. Underlaget har inte förändrats, och samordnarens uppdrag fortsätter därmed att vara relevant.
Mehmet Kaplan (MP):
Tack så mycket, Anders Åkesson, för uppföljningsfrågan på interpellationen om utredningen om Bromma flygplats! Själva frågan är egentligen tvådelad. Den ena delen handlar om vad samordnaren ska göra, och den andra handlar om varför samordnaren ska göra detta. Jag vill redogöra för den första delen av uppdraget.
Samordnaren ska inom sitt uppdrag bland annat pröva förutsättningarna att utveckla flygkapaciteten, som jag sa i mitt tidigare anförande, och att därtill säkra den flygkapacitet som Bromma står för i dag och förväntas stå för under tiden fram till 2038 genom främst en utbyggnad av Arlanda flygplats och i andra hand en utvidgning av flyget från och till andra Stockholm närliggande flygplatser.
Här är det oerhört viktigt att betona att effekterna på tillgängligheten i hela landet särskilt ska beaktas. Jag kan utifrån det Anders Åkesson tog upp försäkra honom om att det är en särdeles kunnig person som har utsetts till att vara samordnare. Anders Åkesson vittnade själv om detta.
Därför är det oerhört viktigt att låta samordnaren jobba med det här uppdraget. I det ingår att tillsammans med de aktörer som han åtnjuter stort förtroende hos lägga upp ett arbete som nästa år kommer att resultera i ett svar som är väl underbyggt så att vi slipper gissa och spekulera i vad som ska eller inte ska hända.
Eftersom uppdraget är så pass väl avgränsat är jag och regeringen nöjda med att det finns en tydlig ram för vad som ska och inte ska göras.
Mehmet Kaplan (MP):
Tack, Anders Åkesson, för frågan och uppföljningsfrågorna! När Anders Åkesson spekulerar i varför det finns en utredare är det naturligtvis okänt vatten som han är ute på. Det här handlar i grunden om att hitta möjliga vägar framåt på ett område som länge har behövt en tydlig genomlysning.
Och vem vore lämpligare att göra detta än förra statsrådet Anders Sundström, som faktiskt även Anders Åkesson i sina tidigare inlägg lyfte upp som en särdeles kunnig man? Samordnarens uppdrag består som jag tidigare har sagt av flera delar, som var och en är av värde för regeringens bedömning av hur det framtida behovet av flygkapacitet i Stockholmsregionen ska kunna tillgodoses.
Men vi får inte glömma - det säger jag också tydligt i interpellationssvaret - att effekterna för tillgängligheten i hela landet särskilt ska beaktas. Språket kan verka lite klurigt; det betyder att man ska försäkra sig om att transporter till och från huvudstaden sker på ett sådant sätt att det inte skadar till exempel näringslivet eller alla de människor som tar sig till och från Stockholmsområdet.
Det här är en fråga som jag vet att Anders Åkesson brinner mycket för. Därför är det i sin ordning, tycker jag, att frågan kommer upp flera gånger. Varje gång kommer jag att kunna svara det som jag har svarat tidigare: att behovet av det här underlaget inte har förändrats och att samordnarens uppdrag därmed är fortsatt relevant.
Mehmet Kaplan (MP):
Roger Hedlund har frågat mig om regeringen avser att följa Boverkets förslag och låta nyanlända gå före i bostadskön samt erbjuda fastighetsägare, bostadsbolag och privatpersoner en premie om de väljer att i första hand hyra ut till nyanlända.
Boverket genomför för närvarande en kartläggning och analys av boendesituationen för asylsökande i eget boende och för personer som har beviljats uppehållstillstånd av skyddsskäl, så kallade nyanlända. I kartläggningen ingår bland annat att redovisa bostadssociala aspekter. Boendesituationen för barnfamiljer ska ges särskild uppmärksamhet. Uppdraget ska redovisas senast den 15 oktober 2015.
För att ge regeringen en bild av vilka handlingsalternativ som står till buds för att få till stånd en ökad tillgång till boende för nyanlända som i dag fastnar i anläggningsboenden fick Boverket också i uppdrag att redovisa vilka åtgärder som kan vara möjliga. Denna del av uppdraget redovisades den 2 mars 2015. Regeringen har inte tagit ställning till något av de många förslag som ingick i Boverkets rapport.
Det är dock främst genom nybyggnad av bostäder som bostadsbristen kan mötas inom rimlig tid, vilket också framgår av rapporten. Regeringens politik kommer därför i huvudsak att vara inriktad på att på olika sätt stödja ökad nyproduktion av bostäder.
Mehmet Kaplan (MP):
Jag skulle vilja lyfta frågan ett snäpp till att ta upp det jag sa i interpellationssvaret. Trots att jag var tydlig, särskilt i slutet av mitt inlägg, ställer Roger Hedlund samma fråga igen. Jag misstänker att frågan kommer att repeteras. Jag sa så här: Regeringen har inte tagit ställning till något av de många förslag som ingick i Boverkets rapport. Jag vet inte om det är tillräckligt tydligt. Jag kan repetera det några gånger.
Men jag kommer inte att göra det, för jag vet att Roger Hedlund kommer att repetera sin fråga åtminstone två gånger till. En myndighet har ett ansvar. Den är utsedd. Vi har inget ministerstyre i Sverige, utan vi har informella myndighetskontakter. Men vi styr också genom den typ av regleringsbrev som varje år skickas.
Det är däri styrningen består. De informella myndighetskontakterna är ingen styrning, utan de går ut på att försöka få in information om vad som händer. Om man ser till vad Boverket har sagt stämmer inte riktigt det som Roger Hedlund beskriver om förslagen.
Det Roger Hedlund refererar till återfinns i rapporten som två separata förslag med varianter som han i sin fråga väver ihop till någonting som i bästa fall skulle kunna liknas vid en fri tolkning av det Boverket har skrivit. När Boverket skriver en rapport är det helt naturligt att skicka ut den på remiss för att höra vad andra tycker om detta.
Roger Hedlunds åsikter i frågan är numera kända, eftersom han har skrivit interpellationen. Det tackar jag för. Som jag sa i mitt interpellationssvar handlar det för mig som bostadsminister om att få igång nybyggnationen, att regelförenkla, att se till att det befintliga beståndet används på ett bättre sätt och att se till att skapa incitament för att det som byggs blir klimatsmart.
Vi ska se till att det som byggs dessutom är av sådan art att vanliga människor med normala plånböcker kan efterfråga det och att det som byggs i högre grad än i dag är hyresrätter. Det är det som efterfrågas, och det är den efterfrågan som tyvärr inte har mött ett utbud under föregående mandatperiod.
Från regeringens sida har vi en tydlig politik som kommer att skapa fler bostäder, bland annat genom det stora bostadspolitiska paket som vi aviserade i mars månad. Det innebär ca 6,7 miljarder kronor, varav 3,2 miljarder kommer att gå till ett investeringsstöd.
Detta kommer att leda till att ungefär 15 000 små, klimatsmarta hyresrätter med riktvärden för hyror kommer att byggas i Sverige. Det är bostadspolitik; det är aktiv bostadspolitik.
Och det är det som kommer att leda till att bostadslösa människor som länge har efterfrågat en aktiv bostadspolitik nu har en möjlighet att få lägenheter och bostäder som inte bara riktar sig till dem som har de tjockaste plånböckerna.
Mehmet Kaplan (MP):
Jag skulle vilja lyfta frågan om bostadsbrist. Vi vet att det finns många kommuner i Sverige som inte har bostadsbrist. Det skulle enligt Roger Hedlunds logik innebära att de kommunerna skulle kunna ta emot väldigt många nyanlända. Det slog mig när jag satt och lyssnade på Roger Hedlund.
Låt oss säga att vi skulle komma upp i 70 000-80 000 nyproducerade bostäder per år. Vi är på väg mot 50 000. Mot slutet av mandatperioden kanske vi får upp siffrorna - vi vet inte. Kommer Roger Hedlund då att se till att Sverigedemokraterna byter fot när det gäller de nyanlända som Roger Hedlund pratar om här?
Skulle det ändra Roger Hedlunds och Sverigedemokraternas syn på nyanlända, på flyktingar? Skulle ni plötsligt få en annan syn på migration? Eller är det kanske bara så att Roger Hedlund och Sverigedemokraterna i två interpellationer i dag använder bostadsbristen för att lyfta en annan fråga som är den egentliga hjärtefrågan och elefanten i den här kammaren?
Mehmet Kaplan (MP):
Det blir naturligtvis möjligt att diskutera bostadspolitik en annan gång. Just nu diskuterar inte Roger Hedlund bostadspolitik. Han svarar inte på min fråga: Kommer Sverigedemokraterna och Roger Hedlund att ändra sin syn på migration och nyanlända ifall vi når de siffror som Roger Hedlund har satt upp som ett mål för att vi ska kunna ta emot fler flyktingar i Sverige?
Den frågan tycker han att han parerar skickligt, eftersom han har en motfråga som handlar om ett förslag som en av Sveriges oberoende myndigheter har kommit med - det är en rapport. Han försöker kleta ned och smeta ned sina debattmotståndare genom att säga att vi skulle ha föreslagit något sådant. På slutet vände Roger Hedlund och frågade en gång till retoriskt: Är det detta ni vill?
Men under själva inlägget hörde jag mycket tydligt, två gånger, att han sa att vi föreslår detta - det går att läsa i protokollet. Jag tycker att det är ett märkligt sätt att debattera bostadspolitik på. Jag är mycket mer intresserad av vad det är för bostadspolitik som Roger Hedlund och Sverigedemokraterna har som ska leda till att vi får tiotusentals nya bostäder, med eller utan flyktinginvandring.
Grunden för den typ av debatt vi har är att vi måste ha tydliga besked. Regeringen har lagt 6,7 miljarder kronor. Det är pengar som bland annat ska gå till investeringsstöd för byggande av små, billiga och klimatsmarta hyresrätter.
Det är pengar som ska gå till stadsmiljöavtal, vilket gör att kommunerna kan bygga kollektivtrafik med hjälp av statligt stöd, och det är pengar som kommer att gå till kommunerna för att de ska kunna påskynda planprocessen. Det leder Sverige framåt, och det bygger Sverige starkt.
Mehmet Kaplan (MP):
Lars-Axel Nordell har frågat mig vilka åtgärder som jag har vidtagit för att hitta lösningar samt vad som kommer att göras för att den viktiga bildtelefonitolkningen inte ska upphöra. Jag delar Lars-Axel Nordells uppfattning att tjänsten bildtelefoni.net är viktig. Post- och telestyrelsen, PTS, har bland annat i uppdrag att ansvara för att alla i Sverige har tillgång till telefoni.
Om marknaden inte tillgodoser att alla har tillgång till telefoni får PTS genom upphandling tillgodose behov som personer med funktionsnedsättning har av särskilda posttjänster, grundläggande betaltjänster och elektroniska kommunikationstjänster.
Den samhällsomfattande tjänsten bildtelefoni.net har upphandlats av PTS, och sedan den 1 januari 2008 är det Örebro läns landsting som tillhandahåller tjänsten. I oktober 2014 fastställde Högsta förvaltningsdomstolen att Örebro läns landstings beslut att lämna anbud i den föregående upphandlingen strider mot reglerna i kommunallagen.
För att säkerställa att en förmedlingstjänst för bildtelefoni ska finnas tillgänglig när det nuvarande avtalet med Örebro läns landsting löper ut har PTS beslutat att genomföra en ny upphandling angående tillhandahållande av bildtelefonitjänsten från och med den 1 juli 2016.
Jag har fullt förtroende för att PTS sköter sitt uppdrag att säkerställa att tjänsten bildtelefoni finns tillgänglig.
Mehmet Kaplan (MP):
Jag tackar Lars-Axel Nordell så mycket för att han tar upp denna mycket viktiga fråga. I samband med sina uppföljningsfrågor lyfter han i en bisats fram att jag i mitt inledningsanförande inte skulle ha betonat vikten av frågan i sig.
Men själva anledningen till att vi står här är att både Lars-Axel Nordell och jag som statsråd tycker att frågan är viktig. Att Örebroområdet har en särställning och dessutom internationellt tilldrar sig uppmärksamhet och intresse för att följa efter de goda insatser som gjorts står utom allt tvivel.
När det gäller uppdraget att öka tillgänglighet och användbarhet har regeringen utsett PTS till en av 14 myndigheter, så de är inte ensamma i detta. De har ett strategiskt ansvar för att genomföra regeringens funktionshinderspolitiska mål.
På regeringens uppdrag arbetar PTS för att öka tillgängligheten till och användbarheten av elektroniska utrustningar. PTS har lyft fram vikten av att balansera det här uppdraget med deras övergripande uppdrag, där man inte skiljer på personer utifrån deras förutsättningar.
Myndigheten förfogar över ca 140 miljoner kronor varje år för detta ändamål. Till exempel upphandlar PTS tjänster för personer med tal, röst- eller språksvårigheter. I det ingår bland annat den tjänst som vi diskuterar här och nu.
PTS tar sitt ansvar för att säkerställa att förmedlingstjänsten bildtelefoni finns tillgänglig. Den 17 juni beslutade den oberoende myndigheten vilken anbudsgivare som tilldelas uppdraget i upphandlingen, nämligen det finska bolaget Evantia. Uppdraget är att tillhandahålla tjänsten från och med den 1 juli 2016.
Avtalstiden är 38 månader med möjlighet till förlängning på 24 månader. Det är också viktigt att veta att det inkom tre anbud inom ramen för aktuell upphandling. Det här har skett helt i enlighet med gängse regelverk, och det är ingenting som jag vill ändra på, antagligen inte heller Lars-Axel Nordell.
Det vi dock vill säkerställa - här håller jag med Lars-Axel Nordell och välkomnar därför denna interpellation - är att människor oavsett funktionsnedsättning inte kommer i kläm, att de har att se fram emot en oavbruten tjänst som fungerar, är till fyllest och uppnår de höga kvalitetskrav vi ställer på leverantörer.
Om nu det här finska bolaget inte skulle leva upp till detta är det naturligtvis expertmyndigheten som är bäst lämpad att ta emot klagomålen från användarna men också i egenskap av uppföljningsmyndighet se till att det här sker på bästa möjliga sätt för de användare som är i behov av tjänsten.
Mehmet Kaplan (MP):
Tack, Lars-Axel Nordell, för uppföljningsfrågorna!
Först och främst måste jag vända mig mot Lars-Axel Nordells beskrivning av situationen i själva huvudfrågan att denna tjänst skulle upphöra den 30 juni 2016, som det står i interpellationen till mig, och att det kommer att leda till många svårigheter och ökad isolering för många teckenspråkiga.
Det kan vi vara överens om att det skulle göra, om tjänsten upphörde. För att säkerställa att en förmedlingstjänst för bildtelefoni ska finnas tillgänglig när det nuvarande avtalet med Örebro läns landsting löper ut har PTS beslutat att genomföra och har också genomfört en ny upphandling angående tillhandahållande av bildtelefonitjänsten.
Jag menar att i frågan finns ett antaganden att tjänsten generellt ska upphöra, och det stämmer inte riktigt. Det viktiga är resultatet från leverantörerna.
När det sedan gäller vem som lämnar anbud och vilka anbud som inte anses strida mot reglerna i olika lagar lämnar jag som statsråd naturligtvis till rättsväsendet att avgöra. Hur Lars-Axel Nordell gör får Lars-Axel Nordell själv avgöra.
Örebro läns landsting har sedan den 1 januari 2008 tillhandahållit tjänsten. Detta har för bara ett drygt halvår sedan fastställts av Högsta förvaltningsdomstolen, alltså inte någon lägre rättsinstans, utan Högsta förvaltningsdomstolen.
Den har beslutat att det strider mot reglerna i kommunallagen att lämna anbud från landstinget i den föregående upphandlingen. Att jag som statsråd skulle gå in och tycka saker om detta låter sig nog inte göras i första taget. Då behöver vi en bredare diskussion. Det är möjligt att det är vad Lars-Axel Nordell här öppnar för.
För att vara på den konstruktiva sidan menar jag att det är två saker som här är viktiga. Det ena handlar om upphandlade tjänster när myndigheter hanterar frågorna. Det är viktigt att veta att PTS är en av flera myndigheter som har regeringens uppdrag att se till att ha ett strategiskt ansvar för att genomföra vårt funktionshinderspolitiska mål.
Det är inte att ta lätt på. Det handlar i grunden om att myndigheterna år för år hela tiden redovisar hur de går till väga när de gör detta och att vi som regering och ni som riksdag har möjlighet att ställa krav och också screena vad som görs inom området.
Min förhoppning och naturligtvis också skyldighet är att se till att den upphandlade tjänsten sker på bästa möjliga sätt. Jag har i dag inga skäl att tro att PTS inte skulle ha gjort upphandlingen på bästa möjliga sätt. Det har kommit tre anbud inom ramen för upphandlingen. PTS har i vederbörlig ordning valt ut ett. PTS är inte någon liten myndighet som bara jobbar med den här frågan.
Den har ett brett spektrum av olika frågor, bland annat spektrumfrågorna. De är vana vid olika typer av upphandlingsformer. När de den 17 juni beslutade att uppdraget går till det finska bolaget Evantia Oy är det viktigt att fullfölja det och också följa upp kvaliteten.
Mehmet Kaplan (MP):
Tack, Lars-Axel Nordell! Vi kommer säkerligen att få återkomma i den här frågan. Jag är väldigt glad över att det finns riksdagsledamöter i kammaren som lyfter upp väldigt viktiga delar. Det är de kanske inte för hela befolkningen utan för en viktig del av befolkningen. Den ska dessutom kunna räkna med en fullgod service oavsett funktionsnedsättning.
Det är någonting som jag själv personligen brinner för och har jobbat med innan livet i riksdagen och på departementet och som jag vet att också Lars-Axel Nordell särskilt har fokus på.
Mehmet Kaplan (MP):
Nooshi Dadgostar har med anledning av de aviserade utförsäljningarna av allmännyttan i Luleå frågat mig om jag kommer att vidta några åtgärder för att säkerställa att allmännyttan även i framtiden har en stark position på den svenska bostadsmarknaden. Inledningsvis vill jag säga att jag delar Nooshi Dadgostar åsikt att allmännyttan även i framtiden ska ha en stark roll.
Vidare vill jag säga att försäljningen av bestånd ur allmännyttan i första hand är en kommunal angelägenhet och inte en fråga för regeringen. Varje kommun arbetar utifrån sina lokala förutsättningar för att öka bostadsbyggandet. Kommunerna har som ett led i det kommunala självstyret ett bostadsförsörjningsansvar, och allmännyttiga bostadsbolag är ett verktyg i arbetet med bostadsförsörjningsfrågor.
Enligt bostadsförsörjningslagen ska kommunerna med riktlinjer planera för bostadsförsörjningen i kommunen. Riktlinjerna ska bland annat innehålla kommunens mål för bostadsbyggande och utveckling av bostadsbeståndet samt kommunens planerade insatser för att nå uppsatta mål.
Kommunens mål och insatser ska grundas på en analys om till exempel befolkningsutveckling, demografisk utveckling, bedömning av bostadsmarknadens långsiktiga behov, en analys av bostadsbehovet för särskilda grupper och marknadsförutsättningar. Den analys och de bedömningar kommunen gör ligger till grund för olika former av beslut som fattas med anledning av de bostadsbehov som finns.
Kommunernas beslut ska ligga i linje med det bostadsförsörjningsansvar som kommunen har och som anges i lagen. Jag följer utvecklingen på området väldigt noga. Jag vill även tillägga att det 2011 infördes en ny lag om allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag samtidigt som allmännyttans hyresnormerande roll upphörde.
Boverket har under flera år haft i uppdrag att följa upp effekterna och konsekvenserna av denna omreglering med sikte på en framtida utvärdering. Jag avser att återkomma i den frågan.