KBLab/rixvox huggingface dataset:
Annika Strandhäll (S):
Ja, Staffan Danielsson, det ligger i Systembolagets uppdrag att informera allmänheten, och det är bolagets ansvar att tolka det uppdraget. Systembolaget har som främsta syfte att skydda folkhälsan, och i detta ligger också ett informationsuppdrag.
Hur Systembolaget fullgör det här uppdraget detaljstyr inte regeringen, och regeringen ska inte detaljstyra det. Systembolaget lyder under aktiebolagslagen, och det är styrelsen och bolagets ledning som ska se till bolagets bästa och på vilket sätt som bolaget ska ta sig an de här uppdragen.
Vid den senaste ägardialogen - jag har en mycket god dialog med Systembolaget - som jag hade så sent som den 11 september med både vd:n och styrelseordföranden informerade bolaget om att man mot bakgrund av det här samhällsuppdraget avsåg att göra externa informationsinsatser på området. Exakt hur de skulle utformas är naturligtvis upp till bolaget att ta ställning till.
Jag kan konstatera, precis som jag sa i mitt förra inlägg, att det finns ett mycket stort förtroende hos den svenska befolkningen för det sätt som Systembolaget sköter sina uppdrag på. Det är det företag som den svenska befolkningen har störst förtroende för. Det är dessutom så att vi i Sverige ser, vilket är väldigt glädjande, att alkoholkonsumtionen sjunker, särskilt bland unga.
Den alkoholpolitik som vi för i Sverige är mycket framgångsrik. Jag får många gånger reaktioner från kollegor runt om i Europa, inte minst i de baltiska staterna, som med avund ser på den situation vi har i Sverige.
Vi har en mycket effektiv alkoholpolitik där vi minskar alkoholens skadeverkningar och dessutom på det här sättet åtnjuter ett stort förtroende från det svenska folket avseende på vilket sätt uppdraget sköts men också avseende den service som medborgarna tillhandahålls. Vi ska naturligtvis värna detta och som politiker vara glada över att vi har ett framgångsrikt bolag.
Sedan måste jag komma in på det som sas här tidigare, nämligen att Systembolaget faktiskt är, tvärtemot vad som ibland anförs i debatten, häpnadsväckande nog av en del centerpartister, en del i en levande landsbygd. Systembolaget är representerat i varenda kommun i Sverige.
Dessutom har Systembolaget, just utifrån att man ser att intresset för lokalt och småskaligt har ökat under senare år, verkligen sett till att tillhandahålla ett större utbud av sådana varor i sina butiker.
Faktum är att man som kund hos Systembolaget kan beställa ca 1 000 lokala och småskaliga produkter från hela Sverige till hela Sverige och hämta det i sin lokala butik eller hos sitt Systembolagsombud. Det är ju alldeles fantastiskt.
När det gäller hur Systembolagsombud fungerar i Sverige, vilket är viktigt att ha ordning på när man ger sig in i den här debatten, får ombud för Systembolaget enbart förvara alkoholdrycker som konsumenter tidigare har beställt.
Det innebär alltså att ett ombud inte får lov att lagerhålla varor för direktförsäljning, för då blir det i stället en fråga om detaljhandel direkt till konsument, vilket bryter mot det undantag som vi har när det gäller hur vi ska förhålla oss till vårt detaljhandelsmonopol och den EU-rättsliga lagstiftningen.
Annika Strandhäll (S):
Tack för debatten, Staffan Danielsson! Det finns ingen anledning att ha interpellationsdebatter eller ställa interpellationer till statsråd om man inte kan förvänta sig raka och ärliga svar. Det är en tydlig del av mitt uppdrag att leverera sådana. Jag har svarat tydligt på Staffan Danielssons frågor om vilket uppdrag Systembolaget har.
Min roll som ansvarigt statsråd är inte att gå in och detaljstyra de informationskampanjer som Systembolaget löpande genomför. Min roll är tvärtom att titta på hur man sköter sina uppdrag avseende vilken effekt vårt detaljhandelsmonopol får på folkhälsan i Sverige. Går alkoholkonsumtionen ned?
Informerar man allmänheten på ett bra sätt om möjliga risker och alkoholens skadeverkningar? Jag tycker att Systembolaget sköter sitt uppdrag på ett utmärkt sätt i det fallet. Det visar också stödet för Systembolaget som funktion. Det är också viktigt med lite hyfs i debatten, Staffan Danielsson.
Du talar om att regeringen inte utmanar EU. Min uppgift som statsråd är i det här fallet att utvärdera hur Systembolaget fungerar och hur de uppfyller sitt uppdrag. Jag kan konstatera att de visar utmärkta resultat som andra avundas oss.
Två alliansinitierade utredningar har kommit fram till att det inte är möjligt att utmana EU. Alliansregeringen valde också att inte gå fram med detta. Då vore det direkt dumdristigt. Det skulle dessutom få effekter som jag under den här interpellationsdebatten har beskrivit som icke önskvärda. Tack för en bra debatt!
Annika Strandhäll (S):
En god tandhälsa är en väsentlig del av en god hälsa i stort. Vi vet att om man har en dålig tandhälsa påverkar det flera andra funktioner i kroppen. Därför har regeringen i den senaste budgetpropositionen gått fram med nästan en fördubbling av det allmänna tandvårdsbidraget, för alla - såväl yngre och äldre som de grupper som finns däremellan.
Regeringen har också för avsikt att under hösten tillsätta en tandvårdsutredning som ska se över hur vi kan ta steg mot att även tandhälsa ska bli en större och bättre del av hälsan som helhet. Jag ser fram emot denna utredning och vad den kommer att leverera.
Annika Strandhäll (S):
Jag tror att vi kan vara eniga om att tandhälsa, precis som jag sa i mitt tidigare inlägg, är oerhört viktig för oss alla, både yngre människor som befinner sig mitt i livet och äldre, oavsett vad man har för bakgrund. Även om man kommit hit och befinner sig i landet som flykting ska man kunna få hjälp om man har akuta besvär med sin tandhälsa.
Det är min ståndpunkt att det ska finnas en rimlig relation mellan de kostnader som svenskar i övrigt har och det som man möjligtvis får betala om man har en annan bakgrund.
Annika Strandhäll (S):
Jag tackar Bengt Eliasson för frågan och det stora intresset för en fråga som vi båda tycker är otroligt viktig. Jag har träffat Riksidrottsförbundets ledning och Parasportförbundets ledning och diskuterat denna fråga nogsamt.
Jag har från regeringens sida uttryckt, också med det stöd i ryggen som jag har haft från utskottet i denna fråga, vikten av att man ökar tempot när det gäller att bereda möjlighet för fler funktionshindrade att ta del av alla de fördelar och möjligheter som idrottsrörelsen erbjuder. Vi kommer också att fortsätta den dialogen under nästa vecka, både om denna fråga och om en del andra frågor. Men jag kan försäkra ledamoten om att detta är en fråga som regeringen kommer att följa mycket nogsamt.
Annika Strandhäll (S):
Jag tackar Bengt Eliasson för detta. Jag tycker att jag har en god dialog både med Parasportförbundet och med Riksidrottsförbundet i denna fråga. De har också en dialog sinsemellan, bland annat om den skrivning som kom på plats och som jag också kan tycka var ganska olycklig. Jag vill gärna följa hur detta utvecklar sig innan jag överväger att ta till ytterligare åtgärder.
Annika Strandhäll (S):
Jag tackar Lennart Axelsson för frågan. Jag har också följt denna rapportering med mycket stort intresse och känner mig mycket berörd. Vid några tillfällen har jag besökt barncancervården, och få saker är så känsloladdade.
Den bild som också framkom när vi, som en del av regeringens cancersatsning 2016, gjorde en genomlysning av kompetensförsörjningen inom barncancervården är att vi har ett problem när det gäller bemanningen här liksom i andra delar av den svenska hälso- och sjukvården. Vad regeringen har gjort så här långt är att vi har satsat kraftfullt på att utöka antalet platser för specialistsjuksköterskor som nu börjar utexamineras.
Vi har också öronmärkt pengar för att sjuksköterskor ska kunna utbilda sig med studielön. Jag kommer också inom kort att bjuda in de barn som har velat dela med sig av sina erfarenheter till Socialdepartementet för att fortsätta dialogen med dem.
Annika Strandhäll (S):
Jag tackar Lennart Axelsson för detta. Utöver de satsningar som jag räknade upp, som regeringen redan har gjort, gör vi de största satsningarna på svensk hälso- och sjukvård i modern tid under nästa år när vi tillskjuter ytterligare 5,5 miljarder kronor, varav en stor andel ska gå just till att förstärka bemanningen. Jag räknar med att en del av dessa resurser också kommer att nyttjas för att säkerställa en bättre kvalitet inom barncancervården.
Annika Strandhäll (S):
Jag tackar Emma Henriksson för frågan. Hälso- och sjukvården ska naturligtvis finnas där när du behöver den. Jag är väldigt oroad när det gäller den ökande psykiska ohälsan både i samhället i stort och inte minst bland barn och unga, som vi har sett under en väldigt lång tid - faktiskt sedan slutet av 90-talet.
I den här regeringen har vi sedan vi tillträdde ökat tillskottet till psykiatrin med nästan två och en halv gånger vad den borgerliga regeringen gjorde. Vi ser trots detta att köerna ökar, och vi är beredda att göra mer. Bland annat gör vi ytterligare satsningar under nästa år.
Vi tittar nu också i Regeringskansliet på om det finns något ytterligare vi kan göra när det handlar om till exempel ekonomiska incitament eller garantier på olika sätt. Samtidigt finns det i grund och botten en personalproblematik, som vi också arbetar med men som tar längre tid att vända.
Annika Strandhäll (S):
Nej, vi i regeringen ser inte att vi har skapat problem. Regeringen ser att vi nu på allvar tar tag i en situation som ni sköt framför er, Emma Henriksson, genom att använda er av ekonomiska incitament i stället för att göra de reella satsningar som behövdes inom till exempel psykiatrin. Det handlar bland annat om tydliga resursförstärkningar, förstärkningar av elevhälsan och förstärkningar av ungdomsmottagningarna. Det handlar som sagt även om en ökning av stödet till psykiatrin. Men vi tittar också på om vi kan göra ännu mer, för detta är ett stort problem.
Annika Strandhäll (S):
Tack för frågan! Det är en fråga som är väldigt högt prioriterad av regeringen. När vi klev in hösten 2014 kunde vi konstatera att köerna redan hade börjat öka, för det är ju inte genom ekonomiska incitament man löser vad som egentligen är en bemanningskris i den svenska hälso- och sjukvården.
Det är därför som regeringen i stället har valt att satsa på att utbilda fler specialistsjuksköterskor och barnmorskor och att se till att sjuksköterskor kan få studielön för att utbilda sig vidare. Vi bygger också ut läkarutbildningen nästa år.
Och vi förstärker hälso- och sjukvården med 5,5 miljarder ytterligare, varav 3 miljarder kommer att handla om just förstärkningar och möjligheter att anställa mer personal, fler händer i hälso- och sjukvården, så att man kan hålla vårdplatser öppna och utföra de operationer som är nödvändiga. Det är lösningen på problemen. Lösningen är inte en kömiljard.
Annika Strandhäll (S):
Analysen jag gör är att den borgerliga regeringen under åtta år närmast konsekvent lät bli att förstärka personalen inom hälso- och sjukvården och i stället använde ekonomiska incitament som ledde till undanträngningseffekter, vilket Moderaterna själva har erkänt. År 2014 hade köerna dessutom redan börjat öka. Vi satsar nu på att öka personalen till hälso- och sjukvården.
Detta är naturligtvis inte något som man vänder över en natt, men det är den rätta lösningen för en stabil sjukvård på lång sikt.
Annika Strandhäll (S):
Jag tackar Karin Rågsjö. Precis som du säger har vi när det gäller ett antal olika diagnoser en sjukvård i världsklass. Men den situation vi har inom barncancervården är jag definitivt inte nöjd med.
Vi ligger rätt genom att vi satsar på fler specialistsjuksköterskor och att vi ger tydliga tillskott till hälso- och sjukvården, både i form av generella statsbidrag och riktade pengar som ska gå till bemanning. Nästa vecka påbörjar jag sjukvårdsdialoger runt om i Sverige med de olika landstings- och regionledningarna. Detta är självfallet en fråga som är av största vikt och som jag med stort intresse kommer att lyfta fram i denna dialog.
Jag kommer också inom kort att bjuda in Barncancerfonden och barn som har uttryckt önskemål om att träffa mig och som har egna erfarenheter av barncancervården för en fortsatt dialog om vad regeringen kan göra mer inom detta område.
Annika Strandhäll (S):
Jag tackar Karin Rågsjö. Jag försöker på alla vis att vara extremt tydlig med att de förstärkningar som regeringen gör i hälso- och sjukvården också ska gå till bemanning inom exempelvis cancervård och förlossningsvård. Jag vill inte höra några ursäkter om att man inte kan anställa med dessa medel, för det är precis vad de är avsedda för.
Får personalen fler kollegor kan vi säkerställa att vårdplatserna hålls öppna inom cancervård, förlossningsvård och hälso och sjukvård i övrigt.
Annika Strandhäll (S):
Tack, Helena Bonnier, för denna vinkling på en viktig fråga! Det är glädjande för regeringen att se att vi har lyckats att vända sjuktalen och att de nu går ned. Det innebär att färre människor behöver bli sjuka och att fler har kommit tillbaka till både hälsa och arbete.
Även om sjuktalen har gått ned och vi nu ser en stabil och bättre utveckling har vi dock alltjämt, liksom vi har haft i flera decennier, en ganska stor skillnad mellan mäns och kvinnors sjukskrivningstal. Två av tre som sjukskrivs är kvinnor. Det har både att göra med de arbetsplatser som kvinnor arbetar på och med den privata livssituation som kvinnor många gånger har mitt i livet, inte minst när man bildar familj.
Det är också då vi ser att man blir sjukskriven. Regeringen gör flera saker på området. Vi har lagt fram ett brett åtgärdspaket som handlar både om arbetsmiljöåtgärder och om att ge stöd och hjälp så att man snabbare ska komma tillbaka till hälsa och arbete igen.
Annika Strandhäll (S):
Det är inte så, Helena Bonnier, att dessa åtgärder vidtas i sjukförsäkringen. Det handlar inte om att man ska kasta ut fler kvinnor ur sjukförsäkringen. Det handlar i stället om det pågående arbete som regeringen har när det gäller att åstadkomma en mer jämställd arbetsmarknad, till exempel genom att vi ser över och har infört möjligheter till lönekartläggningar igen. Det handlar också om ett mer systematiskt arbete på de platser där det är flest kvinnor som arbetar, till exempel ett mer systematiskt arbete med den psykosociala arbetsmiljön.
Den är många gånger mycket sämre på kvinnors arbetsplatser än på mäns.
Annika Strandhäll (S):
Tack för frågan, Agneta Gille! Först och främst är det naturligtvis så att ersättningsnivåer är något som idrotten själv får besluta om. Jag är väldigt besviken över att inte få se matchen i morgon. Med det sagt kan vi också konstatera att inte heller idrotten i Sverige är jämställd. Långt därifrån. Vi ser samma strukturer i idrotten som vi ser på andra håll i samhället. Även om mycket har hänt kan vi konstatera att det verkligen är en lång väg kvar här.
För en feministisk regering är det självklart att vi ska trycka på för en ökad jämställdhet även inom det här området. Jag välkomnar därför Riksidrottsstyrelsens beslut från hösten 2016 att de nu kommer att öka takten i det fortsatta arbetet med jämställdhet inom idrotten. Nya jämställdhetspolitiska mål slogs fast i våras, och de ska kvotera till sina styrelser i specialidrottsförbunden.
Det är steg i rätt riktning, men vi ska naturligtvis fortsätta ligga på.
Annika Strandhäll (S):
Tack, Katarina Brännström, för en alldeles utmärkt fråga inom ett jätteviktigt område! Mitt svar är: Nej, jag är inte nöjd med hur det ser ut i den svenska hälso- och sjukvården i dag. Vi har inte en hälso- och sjukvård i dag som är organiserad utifrån att ohälsan ser ut som den gör. 80-85 procent av alla resurser i hela hälso- och sjukvården går till en patient med minst en kronisk sjukdom.
Inte minst, som sagt, är den inte anpassad till de behov som multisjuka äldre har. Det arbete som alliansregeringen påbörjade med Göran Stiernstedt och Effektiv vård har regeringen nu tagit vidare genom sin primärvårdsutredare Anna Nergård. Det handlar om att ställa om den svenska hälso- och sjukvården och anpassa den till att bli en mer nära vård för dem som bäst behöver det och att specialisera den mest avancerade vården som man behöver få gånger i livet.
Det är ett arbete som vi kommer att behöva driva på, och jag hoppas att ni också kommer att stå bakom det.
Annika Strandhäll (S):
Tack, Jenny Petersson, för frågan! När det gäller den nationella läkemedelslistan håller regeringen på att skriva en proposition, och vi har för avsikt att lägga fram den för riksdagen i vår.
Så sent som i dag fattade regeringen också beslut om en fördjupad förstudie och ett uppdrag till E-hälsomyndigheten att göra klart det som krävs när det gäller de tekniska lösningarna för att få en nationell läkemedelslista på plats. Jag tror att Jenny Petersson och jag kan vara överens om att det här är oerhört prioriterat, och det är en av de viktigaste åtgärderna som vi kan genomföra på kort sikt för att faktiskt stärka patientsäkerheten.
Därför är jag mycket glad att vi nu flyttar fram positionerna inom ett område som har varit mycket komplicerat vad gäller juridik och teknik och att vi nu kan se att vi inom ett par år kommer att kunna leverera en nationell läkemedelslista som kommer att glädja också personalen inom hälso- och sjukvården.
Annika Strandhäll (S):
Tack för frågan, Lotta Finstorp! Som jag sa i mitt förra inlägg är jag också väldigt bekymrad över det här. Den psykiska ohälsan bland våra unga är en av våra riktigt stora utmaningar. Det är också därför regeringen har försökt satsa på flera olika delar i det här. Det handlar om tidig intervention, att bygga ut elevhälsan och att skapa fler möjligheter att få tidig kontakt med ungdomsmottagningarna.
Jag är övertygad om att vi behöver göra ännu mer och kanske förstärka ännu mer. Återigen, det är egentligen innan de här unga människorna hamnar i kön till BUP som vi behöver fånga upp dem. Jag har också tagit del av detta och är oroad. Vi har som sagt stärkt ekonomin och förstärkt när det gäller utbildningsplatser. Men jag är även helt beredd att titta på ytterligare lösningar för att korta köerna till BUP.
Men vi ska inte tro att en prestationsbaserad ersättning är det som ska lösa problemet.
Annika Strandhäll (S):
Redan 2013, det vill säga innan vi tillträdde i regeringsställning, såg vi hur köerna började öka. Vad det i grund och botten handlar om är att alliansregeringen nästan med kirurgisk precision underlät att investera i att bygga ut utbildningsplatser för ny personal till hälso- och sjukvården och att satsa på personalen.
Jag satt så sent som i går i en sjukvårdsdialog med hela den norra regionen, som beskriver den dramatiska personalbrist och kompetensbrist som man ser och som man försöker lösa nu. Detta är orsaken till att köerna ökar. Därför är det också så viktigt att regeringen tog bort kömiljarden. Vi införde en professionsmiljard och gör under nästa år de största satsningarna i modern tid på hälso- och sjukvården. Två extra miljarder är vikta till bemanning i hälso- och sjukvården.
En extra miljard går direkt till förlossningsvården, och den får användas såväl till att anställa som till att kompetensutveckla den befintliga personalen.
Annika Strandhäll (S):
Jag är glad, Camilla Waltersson Grönvall, att återigen få prata om regeringens historiskt stora satsningar på hälso- och sjukvården för nästa år. Vi satsar 5 1⁄2 miljard, varav 3 miljarder är direkt vikta till att anställa mer personal, kompetensutveckla och förbättra arbetsvillkoren. Sanningen, Camilla Waltersson Grönvall, är att köerna började öka redan på er tid. Ni hade en kömiljard som fick den befintliga personalen att springa fortare, med konsekvensen att väldigt många är sjukskrivna i dag.
Annika Strandhäll (S):
Det är viktigt att komma ihåg att det reformerade stödet till vissa av våra funktionshindrade är någonting som påbörjades 2006 och som sedan arbetades med under hela alliansregeringens tid. Under tiden vi har arbetat fram detta förslag har vi haft nära samverkan med samtliga funktionshindersorganisationer i Sverige. Vi var också väldigt tydliga när vi presenterade förslaget för drygt en månad sedan.
När det gäller en renodlad merkostnadsersättning för personer med synskador är det en modernisering av regelverket. Alla andra kategorier som har någon form av funktionsnedsättning har redan i dag en sådan renodlad merkostnadsersättning.
Detta är någonting som också stöds kraftfullt av till exempel Funktionsrätt Sverige, just för att man ska se till individens behov och inte ha denna typ av extremt gammalmodiga schablonersättningar.
Annika Strandhäll (S):
Detta är som sagt ett förslag som det nu har arbetats på ända sedan 2006, även under hela alliansregeringens period. Man har haft referensgrupper där Synskadades Riksförbund har ingått. Jag informerade dem och de andra funktionshindersorganisationerna i mitten av oktober. De har haft alla möjligheter att framföra sina synpunkter, även i remitteringsförfarandet.
Vi har också beaktat dem i det förslag som vi nu går fram med, som har ett starkt stöd av alla andra.
Annika Strandhäll (S):
Det finns naturligtvis ingen som är emot att vi ska få upp antalet personer som är villiga att donera sina organ. Det är också därför denna utredning har arbetat. Tyvärr är det så att vi kan konstatera att de juridiska delarna i utredningen inte höll, vilket vi också har meddelat. Jag vet att detta även har meddelats från Socialdepartementet i särskild dialog med socialutskottet.
Därmed inte sagt att vi inte kommer att gå vidare och på olika sätt stimulera att fler organ doneras. Vi kommer bland annat att ge Socialstyrelsen ett särskilt uppdrag. Glädjande nog kan vi se att både antalet personer som är villiga att donera sina organ och antalet organdonationer i Sverige ökar. Mycket mer behöver dock göras, framför allt med tanke på att vi vet att många fler är villiga att donera sina organ än vad vi ser i verkligheten i dag.
Vi måste naturligtvis hitta vägar framåt, men vi måste också göra det på ett rättssäkert sätt.
Annika Strandhäll (S):
Vi har varit ute offentligt, och som sagt har statssekreteraren varit i socialutskottet och gjort en särskild genomgång av skälen till att vi inte går vidare med den utredning som nu ligger på bordet. Jag är säker på att Penilla Gunther väl känner till att de juridiska delarna, som hade varit helt avgörande för en framgång för de förslag som fanns i utredningen, inte höll. Därmed inte sagt att vi inte skulle vara villiga att titta vidare på detta och tillsätta ytterligare en utredning.
Men i avvaktan på det ska vi också lägga uppdrag till exempelvis Socialstyrelsen.
Annika Strandhäll (S):
Tack, Karin Rågsjö, för beskrivningen! Jag följer naturligtvis också utvecklingen i medierna när det gäller både NKS och de andra delarna. Som Karin Rågsjö väl känner till är det Alliansen som sedan över tio år är ansvarig för hälso- och sjukvården i Stockholm och byggnationen av NKS. Det är nog för övrigt en fråga som vi behöver titta på i särskild ordning.
Men naturligtvis är jag oerhört angelägen om att de stora satsningar som vi nu gör på förlossningsvården går till det som de är avsedda för, det vill säga att anställa mer personal och att förbättra arbetsmiljön och arbetsvillkoren för barnmorskor och personal inom förlossningsvården.
Jag har nyligen haft en sjukvårdsdialog med bland annat företrädare för Stockholms läns landsting där vi särskilt har diskuterat förlossningsfrågan, och jag har i särskild ordning understrukit vad de här pengarna är avsedda för. Sedan kommer vi naturligtvis att behöva följa upp detta noga. Men vi förhandlar också med SKL om detaljerna i innehållet.
Annika Strandhäll (S):
Tack, Karin Rågsjö! Ja, det är otroligt viktigt. Vi vet att alldeles för många blivande föräldrar i dag känner en oro över sin kommande förlossning. Inte minst har vi sett exempel från Stockholm på just detta. Det är därför som de här medlen med kirurgisk precision ska gå till att just öka tryggheten för föräldrar och förbättra situationen för personalen i förlossningsvården. Jag kommer att följa detta mycket noga.