Ola Johansson (C):
Jag vill tacka ministern för hans tydliga markering om vad han tycker om statens agerande i detta specifika fall. Det var mycket välkommet. Vi kan bara spekulera om innehållet i kontakterna mellan Statens fastighetsverk, Riksantikvarieämbetet och Linköpings kommun. Det är i alla fall inget som jag i dag på förmiddagen har kunnat få bekräftat genom mina politiska kontakter.
Det vore bra om detta kan bli en lärdom för hur staten arbetar framöver, precis som ministern sa. I sitt svar tog han upp några delar i 22-punktsprogrammet, och jag diskuterar gärna dem. Bland annat vill regeringen göra översiktsplaner delvis bindande, utan att gå in på hur. När det gäller regeringens aviserade propositioner kan jag heller inte se i vilket sammanhang en sådan fråga skulle väckas.
Jag vill passa på att påminna om att det finns ett tillkännagivande till regeringen om detta men att det då ska innebära att en byggare eller en markägare ska kunna initiera och driva en detaljplan fram till beslut. Detta är en av punkterna i Centerpartiets långa lista över reformer på bostadsområdet. Jag hoppas att regeringen i sitt fortsatta arbete med översiktsplaner tar till sig det privata planinitiativet.
Planbesked från länsstyrelsen som gör att så kallad förgävesplanering av bostäder inte sker vore också välkommet. Det ska också nämnas att det är vi i Alliansen som har sett till att detaljplaner inte längre kan överklagas till länsstyrelsen, utan det ska ske direkt till mark- och miljödomstolarna. På så sätt undviker vi att länsstyrelserna hamnar på dubbla stolar.
Vi skulle önska att regeringen går vidare och också lyfter undan överklaganden av bygglov som följer av detaljplaner från länsstyrelsernas bord. Boverkets uppföljning av överklaganden och svarstider från länsstyrelsen visar att detta skulle behövas för att korta ledtiderna ytterligare. Överklaganden är ett stort hinder för bostadsbyggande. Riksintresseutredningen ska äntligen ut på remiss.
Den är tjock och väldigt komplex materia som i alla fall innehåller en form av ventil, enligt utredaren, där bostadsbyggande ska kunna bli ett allmänt väsentligt intresse. Från Centerpartiets och min egen sida vill jag dock markera att vi inte behöver fler riksintressen, snarare ett ökat lokalt eller regionalt inflytande över hur riksintressena ska kunna tillämpas och avvägas mot viktiga intressen som exempelvis bostäder.
När det gäller strandskyddet, bullerfrågor och den så kallade förhandlingspersonens roll i detta är mycket oklart i det som ministern beskriver i svaret på frågan som handlar om Tuna kungsgård och hur en myndighet hindrar genomförandet av en plan som kunde ha gett 2 500 bostäder. I brist på en diskussion om det aktuella fallet får vi tillfälle att diskutera andra saker som hindrar och saker som kan öka bostadsbyggandet, och det är bra.
Det finns många goda ansatser i det som Peter Eriksson säger här, men det visar också en brist på vilja att ta tag i stora hinder som gör att små kommuner inte ges förutsättningar att planera och bygga på det sätt som till exempel Linköping gör. Det finns omständigheter som försvårar för bostadsföretag, privata och allmännyttiga, att bygga hyresrätter till hushåll med svag ekonomi på osäkra marknader. Vi har en bristande rörlighet som har att göra med hur flyttning beskattas och hur hyror sätts.
Jag ser fram emot slutvarvet i denna diskussion och den kommande bostadspolitiska debatten med Peter Eriksson nästa vecka.