Lars Gustafsson (KD):
Jag får tacka för svaret. Lönebidrag är en viktig del för många människor som på grund av funktionshinder eller andra hinder inte kan etablera sig på lika villkor på den ordinarie arbetsmarknaden. Många har genom lönebidraget fått en möjlighet att tjäna sitt uppehälle och en meningsfull sysselsättning. Dessutom har den allmännyttiga sektorn genom lönebidraget fått en stor möjlighet att ha en samhällsviktig funktion och även bedriva samhällsviktig verksamhet.
Interpellationen grundar sig på faktiska möten och erfarenheter från representanter för ideella föreningar och företrädare för Ams i Hallands län och i Västra Götaland. Jag tänker inte inleda en debatt om budgetteknik. Men i regeringens budget under ramanslaget lönebidrag förespås en minskning bland annat med tanke på en minskad utbetalning av lönebidrag i framtiden. Regeringen anför också att man avser att följa olika utredningars förslag till förändringar.
Det gäller Samhallsutredningen och Lönebidragsutredningen. Förslagen innebär en tydlig förändring i beviljandet av lönebidrag och införandet av utvecklingsanställningar, trygghetsanställningar och annat och en minskning av antalet lönebidragsanställningar.
Det mest oroväckande för lönebidragsanställda och deras arbetsgivare i den allmännyttiga sektorn är det myndighetsdirektiv som gick ut vid årsskiftet om lönebidrag och som Ams delgivit sina underavdelningar i länet om en annan och hårdare linje när det gäller lönebidrag. Den har jag själv tagit ut på dess hemsida. Resultatet av flera förhandlingar blir att arbetsgivaren inte har råd att fortsätta anställningen eller att man drar ned på anställningsgraden.
Oavsett vilket får detta till följd att den anställde får minskad inkomst eller ingen alls. Det blir då det offentliga samhället som genom andra olika bidrag i stället får finansiera kostnaden för den före detta anställde. Dessutom går den ideella sektorn miste om viktiga insatser inte bara för den drabbade utan för hela verksamheten som är beroende av anställningen. Ovanpå detta eroderas den länge efterlängtade höjningen av lönebidragsnivåerna som vi för övrigt välkomnar. Träffsäkerheten i de nya direktiven är inte bra.
De missar i flera fall sitt mål då arbetstillfällena i den ideella sektorn ofta är speciellt anpassade utifrån den anställdes färdigheter och möjligheter på ett sätt som inte är möjligt på en konkurrensutsatt arbetsmarknad. De multihandikappade, som ministern åsyftar i sitt svar, som arbetsgivaren kan få en extra dagpenning för är en särskild grupp. Men det finns ett mycket stort spann av personer som inte kan ta ett arbete på den reguljära arbetsmarknaden, vilket bland annat utredningen gör gällande.
Dessa personer gör i sitt nuvarande arbete en ovärderlig insats. Genom flexibilitet hos arbetsgivaren när det gäller att kunna ha överseende med att någon inte kan komma vissa dagar kan de få behålla sin anställning. Företrädare för det regionala Amskontoret bekräftar att de anser att det i vissa fall är svårt att neka fortsatt ersättningsnivå trots att man ser att nuvarande lösning är den bästa för arbetstagaren och dennes arbetsgivare. De nya reglerna tar inte heller hänsyn till att kostnaderna för den allmännyttiga sektorn har ökat.
Som exempel kan nämnas handikappidrotten som har fått högre hyreskostnader av kommunen. Dessa föreningar står nu i valet mellan viktiga lönebidragsanställningar och lokalhyra för sina medlemmar. Jag kräver därför att det görs en översyn av de regler som Ams gav ut vid årsskiftet. Kan ministern tänka sig att se över dessa, bland annat till fromma för de allmännyttiga föreningarna?