Christopher Ödmann (MP):
Min interpellation var egentligen inriktad på att försöka förbättra för de mindre aktieägarna. Det betyder inte att jag tycker att det är helt oväsentligt att det finns några stora ägarfamiljer i Sverige som äger stora delar av svenskt näringsliv. Tvärtom är det ofta så att mindre aktieägare tycker att det är bra att kunna ställa frågor direkt till personer som egentligen har samma intresse som den lilla aktieägaren i bolaget.
Det är mycket lättare än att ställa frågor till olika institutioner eller mer ansiktslöst ägande. På den punkten tror jag att vi tycker lika. När det gäller aktieägandet i sig blir det ofta så att man köper aktier i bolag som man har lite kunskap om.
Det finns naturligtvis de som köper aktier på andra sidan jordklotet, men jag tror att det lilla aktieägandet mycket handlar om svenska bolag. Skulle man gynna mindre aktieägande och enskilt aktieägande skulle nog fler köpa in sig i svenska bolag och följa de svenska bolagen på olika sätt. Det tror jag vore bra. Det är klart att det ska finnas fonder och att man ska underlätta för det också. Jag var lite kritisk.
Man har en förmåga att ta väldigt bra betalt. Vissa fonder och viss reklam handlar ändå om att man ska köpa fonder på andra sidan jordklotet. Det leder i större utsträckning till att kapital går ut ur Sverige. Därför är det viktigt att försöka på olika sätt se till att det i alla fall inte blir en nackdel att äga aktier i enskilda företag.
När det gäller de små tror jag att man behöver finna vägar framåt för att kunna underlätta att köpa och sälja aktier och också ge en möjlighet att kunna deklarera på ett vettigt sätt. Som jag sade tror jag att många aktieägare gärna skulle vilja betala den skatt som man ska betala. Det tror jag ändå är grunden. Många sparar och måste spara och ha ordning och reda på sina papper när de köper och säljer.
Det är också en viktig del. I grunden tror jag att många aktieägare är väldigt noggranna och sparsamma. Men det finns vissa aktieregler som gör att det blir väldigt krångligt i alla fall i samband med deklarationen. Det är det som den här interpellationen främst bygger på. Det finns olika förslag. En tanke i den här interpellationen var att man skulle ha ett fribelopp med två basbelopp över 80 000 kronor som skulle vara befriat från skatt.
Det finns liknande regler i till exempel Frankrike, i Storbritannien också där man har gjort på samma sätt. Jag tror att det lite grann är en trend. Man har ökat i Frankrike nu. Jag tror att det är uppe i 50 000 euro till och med. Det är en liten trend ändå. Jag tror att många finansministrar runt om i Europa inte är så intresserade längre av att hålla på och jaga småsmulor för att få in skatteinkomster. Det är lika bra att släppa visst mindre aktieägande mycket mera fritt.
Sedan försöker man inrikta sig på system för de större delarna när det gäller ägande av aktier. Det är egentligen samma sak när det gäller inkomster och pensioner. Där har alliansregeringen börjat försöka att sänka skatten för dem med låga inkomster. Jag kan tycka att samma tankegång borde vara vägledande när det gäller dem som har färre aktier. Tyskland har ett intressant exempel.
Det är ett problem för äldre när de har haft aktier en längre tid. I Tyskland är det tydligen så att man har skattebefrielse för aktier som man har ägt mer än ett år. Det är förmodligen för att gynna att man inte bara är ute och köper och säljer. Man ska vara lite trogen de bolag som man har. Det löser också andra problem bakåt i tiden för många små aktieägare. Så det finns olika system. Frågan är vad finansministern tycker kan vara en lämplig väg att gå framåt med.