Carl Bildt (M):
Det är lätt att hålla med om åtminstone huvuddragen i den beskrivning som har getts. Det råder inga delade meningar mellan mig och de tre debattörerna om att detta är ett problem och ett problem som har att göra med långsiktiga och delvis bekymmersamma utvecklingsfaktorer som finns i denna del av världen. Nu talar vi om tre väldigt olika situationer, ska sägas.
Om vi talar om situationen i Irak, eller Mesopotamien för att använda de mer historiska begreppen, Mosulområdet, talar vi om ett område där det finns en historisk mosaik, där kristenheten har mycket djupa rötter och där det finns ett otal olika kristna minoriteter av olika slag. Där har de ibland genom historiens lopp farit illa.
När det blir konflikter är det ofta just minoriteterna, i det här fallet de kristna - det kan vara judiska också även om det inte är så mycket kvar av just den minoriteten - som drabbas värst. Det har vi haft anledning att engagera oss för just i Irak, inte minst i det som är skärningsområdet mellan arabiska och kurdiska intressen.
I Mosulområdet till exempel finns det en lång rad olika minoriteter som i dag riskerar att komma riktigt ordentligt i kläm. Vi försöker på olika sätt att engagera oss för dem. Jag har talat i det ärendet med FN:s särskilda sändebud i Bagdad och om vikten av att det internationella samfundet på olika sätt kan engagera sig. Bara att uppmärksamma dem, bara att träffa dem är i sig en möjlighet till stöd.
Men det handlar om att få en stabil och fungerande statsbildning i Irak. Det är lätt att säga, som jag säger i interpellationssvaret, att vi talar med den irakiska regeringen och ber att den ska åtgärda detta. Den irakiska regeringen har ibland inte kontroll över förorterna till Bagdad, för det är olika typer av militanta grupper som spränger folk i luften.
Det är först när vi har en fungerande regering, förhoppningsvis någorlunda demokratisk och någorlunda rättsstatsorienterad, som vi kan börja att mer systematiskt arbeta med dessa frågor. Situationen i Turkiet är fundamentalt annorlunda. Där finns historiska problem. Där finns också skillnader mellan olika grupper som har att göra med Lausannefördragets olika bestämmelser.
I detta ligger att det finns ett betydande skydd för vissa. Jag föreställer mig - utan att gå in i alla detaljer, för jag känner inte till en del av det som berördes - att det finns betydande skillnader mellan protestantiska kristna grupperingar och till exempel de ortodoxa eller de armeniska. De två förstnämnda har ett skydd i Lausannefördraget. De andra har det inte. Känner jag den turkiska historien rätt är den skillnaden rätt betydelsefull.
Den går ju tillbaka till de förhållanden som var under det osmanska riket. Det hindrar inte att mänskliga rättigheter är mänskliga rättigheter. Alla ska ha rätten till det skyddet. Som påpekades i interpellationssvaret är detta frågor som är mycket levande i vår dialog med Turkiet inom ramen för medlemskapsförhandlingarna. Det gäller också religiösa institutioner.
Det är rätt mycket den ortodoxa kyrkan av lätt insedda skäl som står i fokus, beroende på Konstantinopels historiska ställning och patriarkens speciella ställning där. Också när det gäller de palestinska områdena tror jag att fred och en fungerande palestinsk stat är det som kan ge möjlighet till skydd. Det handlar också om att den palestinska ekonomin ska börja fungera.
Vi har haft en betydande kristen närvaro, befolkningsmajoritet om jag inte missminner mig, i till exempel Betlehem. Det är klart att den har drabbats inte bara av politik utan också av att ekonomin har gått så dåligt som den har gjort på grund av avspärrningar som har gjort att turismen har gått ned. De har inte haft möjlighet att försörja sig. Då har de tvingats ge sig därifrån. Nu hoppas vi kunna vidta olika åtgärder, och en del av det är på gång. Det handlar om att få i gång turistflödet mera. Då kan man hoppas att det blir en möjlighet för dem som är kvar att åtminstone klara sig.
Det är inte bara politik, utan det handlar också om ekonomi i den här situationen. Det är tre lite olika situationer men ett likartat engagemang i frågorna.