Bengt Eliasson (L):
Stort tack för svaret och för klargörandet, inte minst i den ekonomiska delen för myndigheten! Det var mycket bra. Det känns lite märkligt i en interpellationsdebatt att vara överens om att grundlagstiftningen är bra. För det är vi verkligen, och det vill jag betona återigen. Det gamla systemet med det fria bilvalet var sannerligen inte bra.
Tillämpningen har som sagt blivit fel. De personer och exempel som Jan Lindholm pekade på i sitt inlägg visar att man väljer bort bilstödet när man ser att familjeekonomin går i kras och att man inte har möjlighet att ha den stora och dyrare bilen därför att kravet är att man ska ha så mycket fabriksmonterat som möjligt - elbakluckor och allt vad det nu kan vara.
Detta gör att man väljer bort stödet och att man i stället själv handlar begagnat på marknaden. Det blir en sämre bil, ingen kvalitetskontroll och framför allt ingen kontroll av vad de tillägg som tidigare gjorts på bilen har för kvalitet i dag. Då är vi inne på trafiksäkerhetsfrågan, och där har vi egentligen ingenting som gör att tilläggsdelarna besiktigas.
Det är ett bekymmer när människor väljer att gå ut på den övriga marknaden. Äldre sämre bilar finns på marknaden. I många fall är det vad vi med förlov sagt kan kalla lite hantverksmässiga bilar som inte från början är byggda för att vara personbilar och köra familjer i, utan de har anpassats lite längre fram.
Det sker också en överflyttning till färdtjänst och så vidare. I söndags var det Parasportgalan. Jag var där, och jag hoppas att ministern följde den med intresse. Det var en fantastisk tillställning där vi prisade och hyllade fantastiska idrottares framgångar under året. Parasportarna är några av dem som är väldigt beroende av sitt bilstöd för att kunna utöva sin sport, köra sina grejer och ta sig till träningar och tävlingar och så vidare.
De har gjort ett upprop, som ministern säkert har sett, där de trycker på vikten av att kunna ha bilar anpassade efter sina behov mycket mer än efter Försäkringskassans behov. Jag ska återge lite av uppropet helt kort: Försäkringskassan bestämmer nu vad som är en lämplig bil för oss.
Det är tvingande, det vill säga att du måste välja den bil som är lämpligast i relation till Försäkringskassans kostnader, oavsett vilka konsekvenser det medför för dig. Bilen kan kosta hur mycket som helst att köpa, driva och underhålla. Det är inte relevant enligt Försäkringskassan att ta reda på det.
När det gäller frågan om fastställande av förordningen och tillämpningen skulle jag vilja ha ett förtydligande av vad statsrådet faktiskt menar i sitt svar. Statsrådet har också varit inne på det i sitt anförande. Jag har uppfattat att Trafikverket har lagt fram ett förslag till regeringen som den ska fastställa att det i förordningen ska stå att man ska beakta standarden i alla sålda bilar, inklusive tjänstebilarna. Och nu kommer vi in på de fördyrande åtgärderna.
Det handlar väl egentligen inte om en myndighetstillämpning som ministern, vad jag förstår, säger? Det handlar väl om en rätt kraftfull förändring i den förordning som vi var helt överens om i denna kammare och som leder till en förändring och försämring för de behövande?
Jag skulle gärna vilja höra ett litet förtydligande om just problemet att det för omkring 30 procent blir en besparingseffekt, eller fördyring för kunderna, om man tar in tjänstebilarna.