Hillevi Larsson (S):
Det är framför allt två saker som jag skulle vilja lyfta fram när det gäller den skånska situationen. Jag kommer ju själv från Skåne. Det första är de fem dödsfallen 2011 som Socialstyrelsen kopplar till brist på vårdplatser. Detta är såklart en landstingsfråga, men när det handlar om att människor dör på grund av brist på vårdplatser blir det automatiskt en riksangelägenhet, tycker jag.
När det gäller 2012 befarar man att Socialstyrelsen även under detta årtal kommer att finna att det har varit onödiga dödsfall. Det får bara inte ske. Det kan naturligtvis ske misstag, men man måste lära av erfarenheten och rätta till felen. Det som är felet i detta fall är nedskärningar. Man har infört anställningsstopp, vilket är förödande.
Det innebär att när personal är sjuk ersätts inte de som är borta. Det blir ett enormt tomrum i verksamheten. Det är ju lika många sjuka som kommer in oavsett hur många från personalen som är borta. Det handlar även om föräldraledigheter och andra längre typer av frånvaro. Personalen ersätts inte.
Detta innebär att man pressar personalen extremt hårt i samband med ledigheter, helger, julledighet och så vidare. Det är ändå människor vi talar om. Även människor som jobbar inom vården behöver vila någon gång, speciellt med tanke på hur pressad situationen är när de väl är på jobbet. Detta innebär en fara för patienternas liv; det säger vårdpersonalen själv.
De demonstrerar mot detta, för de känner att de inte kan upprätthålla säkerheten. Vi talar alltså om fem konstaterade dödsfall 2011. Men bakom detta finns troligtvis många vårdskador, alltså människor som har överlevt men som har fått skador i onödan. Den sammantagna situationen är allvarlig. Jag tycker att det här gör detta till en riksangelägenhet och därmed en fråga för sjukvårdsministern.
Den andra fråga jag tänkte ta upp är det riksuppdrag som Skåne har. Det gäller framför allt hjärtkirurgi på barn och ungdomar, men även vuxna med medfödda hjärtfel, pacemakerinsättning på barn och ungdomar och dessutom lungtransplantationer. Detta är enormt komplicerade ingrepp med mycket stora risker.
Men det är samtidigt fantastiskt att möjligheten finns, för det räddar liv. Det som har hänt är att man har infört ett förändrat arbetstidsavtal för personalen på barnintensiven i Lund. Det kan tyckas att det inte har något samband med riksuppdraget för bland annat hjärtkirurgi.
Men de barn som bland annat genomgår komplicerade hjärtoperationer och hjärttransplantationer och även barn med mycket svåra infektioner vårdas sedan på barnintensiven. Om barnintensiven inte fungerar kommer alltså inte heller hjärtkirurgin att fungera.
Det som hände när arbetstidsavtalet infördes - det gick ut på att personalen inte längre skulle kunna styra över sin arbetstid - var att 33 av 45 specialistsjuksköterskor sade upp sig i protest. Detta var droppen som fick bägaren att rinna över. De hade redan tidigare pressats mycket hårt. Nu funkar det tydligen ändå med det gamla arbetstidsavtalet, men det är på grund av att sköterskorna har sagt upp sig.
Annars hade det aldrig blivit någon sådan invit från ledningen. Men vi vet inte hur många av de 33 som kommer att gå tillbaka till sin anställning, så det här är ett jätteproblem.