KBLab/rixvox huggingface dataset:
Raimo Pärssinen (S):
Läget är svårt på arbetsmarknaden i Gävleborg - och i hela landet. Lägger man ihop den öppna arbetslösheten i februari med de arbetssökande som är i program för aktivitetsstöd och de som har ett arbete med någon typ av stöd blir det alltså 16 718 människor. Det är en extra allvarlig situation när antalet lediga jobb minskar i snabb takt. Samtidigt har antalet varsel om uppsägning ökat kraftigt.
Det är en stor skillnad bara mellan de två senaste månaderna, och då är ännu inte Sandviks stora varsel medräknat, eftersom det ännu inte har börjat hanteras av förmedlingen. De här människorna går ut i arbetslöshet. Men mest allvarligt är läget när det gäller ungdomsarbetslösheten i Gävleborg. Där har ökningen varit lavinartad. Om den har varit jättestor och enorm på den ena sidan har ungdomsarbetslösheten ökat lavinartat.
I hela landet har den ökat till hela 44 779. Men i Gävleborg har den på ett år ökat med 316 till 1 776. Det är stora varselomgångar som går igenom. Vi ser det i alla kommuner. Vi ser det genom de fackliga organisationerna, som får hantera och förhandla om varsel om uppsägning. Vi ser också att varslen leder till uppsägning.
Det är tydliga paralleller till den tidigare krisen, men frågan är om inte det här är allvarligare.
I svaret som ministern har lämnat här kan jag utläsa att ministern, mitt i denna jobbkris som drabbar Gävleborg jättehårt, står och säger att han redan tidigare har redogjort för kraftfulla åtgärder och för jobb och att man bekämpar ungdomsarbetslösheten med en minskning av socialavgifterna. Är allting då gjort? Det måste man fråga ministern.
Betyder det här att de ungdomar från Ovanåker som var med i ett nyhetsinslag i TV 4 häromdagen också får jobb nu, efter den här redovisningen som jag har fått i svaret? Betyder det att arbetslösa ungdomar i Hudiksvall kan få anställning inom kommunen? Betyder det någonting mer än att det bara sägs? Finns det någonting bakom orden?
Det som gör mig upprörd är att ministern redovisar att det är kraftfulla åtgärder medan arbetslösheten bara stiger och stiger och ungdomarna blir fler och fler. Vi har en jättestor ungdomskull som kommer ut från gymnasieskolan i sommar. De går mot en situation där redan 25 procent av ungdomarna är i arbetslöshet. Då hänvisar ministern till en sänkning av socialavgifterna och kallar det för en kraftfull åtgärd.
Vi har all rätt att allihop vara riktigt bekymrade över den här situationen. Vi vet att denna regering, där Littorin också sitter med, har avhänt sig stora summor i skattesänkningar som, hur han än står här och försöker förklara det, mest har varit riktade till dem som tjänar mest.
På så vis har man avhänt sig medel för att bekämpa krisen. Jobbkrisen är här. Den finns i vardagen. Snart känner vi alla väldigt många runtikring oss som får gå ut i arbetslöshet. De går dessutom ut i en a-kassa som är urusel. Den här regeringen med Littorin i spetsen har inte gjort något annat. Jobben har inte blivit lättare att få.
Däremot har det blivit betydligt svårare och besvärligare att vara i arbetslöshet. Vad innebär de här kraftfulla åtgärderna konkret för Gävleborgs län?
Raimo Pärssinen (S):
Jag står i den här kammaren och påstår att Sven Otto Littorin far med osanning när han säger att vi är de mest expansiva i världen. Det stämmer ju inte. Det finns en internationell rapport som visar att Sverige tvärtom är ett av de länder som satsat minst sedan krisen briserade och endast tillfört nya stimulanser på 0,4 procent av bnp. Så är det faktiska läget.
Sveriges finansminister är den enda finansministern, vad jag vet och vad andra vet, som säger att det går att spara sig genom krisen. Det var inte finanskrisen som sänkte a-kassan kraftigt. Det var inte finanskrisen som gjorde folk fattigare. Det var inte finanskrisen som drog undan massvis med utbildningsplatser.
Det var inte finanskrisen som skar ned på arbetsmarknadsutbildningen som är så behövlig när den är speciellt riktad mot ungdomar också. Det var inte finanskrisen som skar ned i komvux. Det var inte finanskrisen som begränsade platser inom högskolan. Nu står Sven Otto Littorin här och talar om kraftfulla åtgärder och aktiv arbetsmarknadspolitik. Det är upprörande.
Alla de saker jag nämnde har den borgerliga moderatledda regeringen skurit ned på för att begränsa och minska människors möjlighet att få ny kunskap, ny utbildning och nya jobb. Littorin sade: Vi har inget trollspö. Littorins trollspö har alltid varit skattesänkningar. Nu senast var det sänkta socialavgifter för ungdomar. Är det den moderatledda regeringens trollspö?
Ja, men sänk skatterna en gång till då, så får vi se vilken fart det blir. Ni har redan sänkt dem med 85 miljarder kronor. De tre rikaste tiondelarna har fått absolut mest. Vi kan räkna kronor. Littorin har beviljat sig själv en skattesänkning på 13 000 kronor i år. Det är inte de lågavlönade som har fått detta även om han säger det. Vad är det för kraftfulla åtgärder?
Tala inte om London, tala inte om USA! Tala om vad regeringen ska göra här i Sverige och beskriv det för gävleborgarna! Vilka konkreta åtgärder finns för att möta den kraftigt stigande arbetslösheten bland ungdomarna? Vad finns i verktygslådan? Är den tom? Finns det inga pengar för att man har skänkt bort dem i skattesänkningen?
Var konkret, Littorin! Ursäkta, herr talman, att jag blir lite upprörd, men så är det. Vi har inte råd att satsa på jobben. Det är det Littorin säger. Och han försöker påskina att Socialdemokraterna drar runt sedelpressar och har hur mycket pengar som helst.
I många länder vidtar man aktiva åtgärder i den ekonomiska politiken för att motverka krisen, men det gör man inte här. Vad får Emelie i Hudiksvall för hjälp av den borgerliga regeringen? Har hon fått större möjlighet till utbildning? Det första Littorin gjorde var att skära ned på platserna. Ni lägger skulden för arbetslösheten på den enskilde.
Ni trodde att man var för lat och därför tog man inget jobb. Ni har sett till att massarbetslösheten förvärras. De som går ut i arbetslöshet får en mycket dålig ekonomi, medan Littorin själv kan gotta sig åt 13 000 kronor mer efter skattesänkningar. Gör något för ungdomarna i Gävleborg! Var konkret! Tala inte om London utan om Gävle, Ovanåker och Sandviken!
Raimo Pärssinen (S):
Ni har ju redan sprätt i väg pengarna. Hur ser vi den fantastiskt kraftfulla expansiva politiken i Ockelbo? Hur märker vi av den i Bollnäs? Det är ju bara ord, Littorin. Tala om hur jobben kommer till i Ockelbo. Det är jobben som försvinner nu.
Ändå står du här och säger att man agerar kraftfullt, och du pratar om skattesänkningar. När regeringen vägrar att ge kommunerna bättre förutsättningar genom statsbidrag och annat hamnar många människor i situationen där man frågar: Är det bättre att sänka skatten med 200 kronor för den kommunalanställde och förlora jobbet?
Tror Littorin att det finns en typ av solidaritet i det här samhället då vi värnar välfärden och är rädda om välfärdstjänsterna och att det innebär att vi är beredda att lämna en skärv till det? Fick mitt parti bestämma skulle det vara Littorin som åkte på skattehöjningar för att bidra mer till välfärden. Vi har ett program som handlar om att vi vill investera i ungdomar. Vi vill investera i människor.
Vi vill investera i dem som blir arbetslösa för att ge dem bättre förutsättningar att komma tillbaka när det vänder. Vi vill investera i personal som jobbar i välfärden. Vi vill kunna ha vikarier. Det krävs pengar till detta, men Littorin pratar om skattesänkningar och att det löser krisen. Det är så bekvämt att prata om London, Paris och New York och säga att vi inte kan göra något. Stackars regeringen är kraftlös.
Stackars regeringen sitter fast någonstans. Vi kräver åtgärder nu. Vi vet att vi kan agera själva här i Sverige. Gör det nu!
Raimo Pärssinen (S):
Under den här regeringens tid vid makten har den allra rikaste tiondelen fått mest - mer än en fjärdedel av de samlade inkomstförstärkningarna säger riksdagens utredningstjänst. Under den här regeringens tid är det pensionärer, arbetslösa och sjuka som betalar mer i skatt än friska.
Under den här regeringens tid har förmögenhetsskatten avskaffats, och förändringarna av fastighetsskatten har gynnat främst dem med de allra högsta inkomsterna. Nu skriver Anders Borg i sitt svar att han kommer att göra sitt yttersta för att värna välfärden.
Men samtidigt har han avhänt sig möjligheten att verkligen vara med och bidra ordentligt till välfärden. Det har gjort detta land sämre rustat att möta krisens utmaningar. Klyftorna ökar, och Sverige bryts isär. Ett orättvist skattesystem ökar klyftorna och skadar viljan att bidra till den gemensamma välfärden. Det har den här regeringen medverkat till.
Det blir dyrt. Fakta är - jag tittar på Jörgen Johansson från Centern som också sitter här - att klyftorna har ökat mellan dem av oss som arbetar och dem som inte gör det i en tid då arbetslösheten stiger kraftigt. Hos SCB kan man få detta bekräftat.
När det gäller förmögenhetsskatten var det 200 människor som fick minst 1 miljon kronor i skattesänkning. Jag har i min interpellation ställt en fråga som handlar om den fördelningspolitiska profilen. Den senaste skattesänkningen gör man, precis som Lars Johansson här beskrev, med lånade pengar.
Även den bidrar till att öka skillnaderna mellan dem som arbetar och dem som inte arbetar och mellan man och kvinna. Oavsett vad finansministern kommer att säga är det ett faktum att klyftorna ökar i detta land.
Med ett rättvist skattesystem bidrar man efter förmåga för att finansiera den gemensamma välfärden. Men så sker inte nu. Därför måste jag återigen ställa frågan: Vad är nästa steg?
Är alliansregeringen, den moderatledda regeringen med finansministern i spetsen, beredd att gå vidare med fler ofinansierade skattesänkningar med samma ofördelaktiga fördelningsprofil? Det är en allvarlig fråga.
Vi går nu mot en stor utmaning med hög arbetslöshet och med kommuner som har svårt att hävda välfärden. Samtidigt har vi en regering som ser till att klyftorna ökar. Därför vill vi nu ha svar på frågan: Kommer ni att fortsätta? Jörgen Johansson får gärna delta i debatten och berätta om Centern är med på det.
Men framför allt, Anders Borg, är fördelningsprofilen orättvis, oansvarig och bryter upp landet. Blir det fler ofinansierade skattesänkningar med en mycket orättvis fördelningsprofil?
Raimo Pärssinen (S):
Det är intressant att notera att så fort vi talar om fördelningspolitik och orättvisor och så vidare irriterar det framför allt folkpartister. Fördelningsprofilen är orättvis. Det vet vi alla. Carl B Hamilton har med den här regeringen fått en skattesänkning på 13 000 kronor per år. Det är jättebra. Men frågan är: Vem är det som konsumerar mer?
Är det Carl B Hamilton, Anders Borg eller jag som behöver skattesänkningarna för att vi ska konsumera mer eller den som är arbetslös? Vore det inte bättre när vi går mot en arbetslöshet som närmar sig 550 000 människor att det finns ett lite större konsumtionsutrymme där? Det borde väl hålla upp affärerna lite bättre?
Dessutom skulle arbetslösa kunna känna att de hade en något så när rimlig chans att kunna klara sin vardag. Fru talman! Förlåt om detta gör mig lite upprörd. Det finns en ekonomisk elit som ibland består av ekonomer som tror sig veta att teorierna passar in. De säger att välbärgat folk ska ha större skattesänkningar.
Då kan de gå före i samhället. Det finns en elitism i detta som jag med flera upprörs av. Varför är det så att den här regeringen gynnar välbärgat folk före låginkomsttagare? Varför för man den politiken? Är det så som jag sade tidigare att högavlönade är i behov av att kunna konsumera mer än lågavlönade? Vem är det som kan ordna sin trygghet bäst för sig själv?
Är det den som tjänar 1 miljon kronor, eller är det den lågavlönade vikarien inom äldreomsorgen? Carl B Hamilton läste upp en lång rad åtgärder som också vi föreslår.
Tänk vad mycket bra saker vi skulle kunna göra gemensamt i stället för att ägna oss åt Borgavdraget som vi ibland får höra talas om i debatten och som finansministern har riktat till de högavlönade, eftersom det är dit skattesänkningarna har gått. Det säger riksdagens utredningstjänst. Vad är det för fördelningsprofil? Sedan kan man stå här och titta flera år bakåt och säga: Då minsann var det stora klyftor.
Men den här regeringens skattepolitik leder till att klyftorna ökar. Tänk er själva den framtida miljön med massarbetslöshet, urusla a-kassor.
Samtidigt står Anders Borg, Jörgen Johansson, Carl B Hamilton och övriga och säger: Vi ska se till att de som jobbar och gör rätt för sig ska få skattesänkningar, men inte den som behöver ett större konsumtionsutrymme och är arbetslös. Det har alltid varit så. Det har visat sig år efter år.
Det är skattesänkningarna som hela tiden har varit högerledda regeringars motiv till att skapa större tillväxt. Det har alltid handlat om skattesänkningar. Det är lösningen. Det är därför vi ställer frågan Anders Borg: Är det så att ni fortsätter med den ekonomiska filosofin att det är skattesänkningar som leder till en bättre välfärd?
Betyder det då, finansministern, att man från regeringens sida kommer att fortsätta med fler skattesänkningar som i sådana fall kommer att bli ofinansierade? Det är en orättfärdig politik.
Raimo Pärssinen (S):
Jag har ställt frågor om fördelningspolitiken. Jag vill inte använda starka ord här, men visst är det väl ett visst mått av undandragande att inte svara på frågan?
Om alla i denna kammare får 13 000 kronor i skattesänkning medan den allt större hopen av arbetslösa inte får det betyder väl det att klyftorna ökar? Sedan må Borg prata om alla olika mätningstal hit och dit. Det finns en verklighet där ute.
Kan man få en kommentar som handlar om fördelningspolitik och den fördelningspolitik som regeringen för? Säger Anders Borg att klyftorna minskar, så säg det här i talarstolen! Prata inte om 90-talet och andra saker! Jag ställer frågorna nu. Jag frågar återigen varför denna regering gynnar välbärgat folk. Gör man inte det, så säg det!
Faktum är ju att man gör det. Enligt riksdagens utredningstjänst är det den rikaste tiondelen som har fått mer än en fjärdedel av alla inkomstförstärkningar. Stå då här, herr finansminister, och säg att detta inte är sant! Jag hävdar att det finns material och fakta från riksdagens utredningstjänst. Vi går mot en stor arbetslöshet.
Vi går mot större och ökade klyftor i detta land. Jag skuldsätter den borgerliga regeringen styrd av moderater, en del liberaler, en del centerpartister och kristdemokrater. Det är ert fel. Ni ökar klyftorna.
Raimo Pärssinen (S):
Det är ett mycket aktuellt ämne som vi debatterar just nu. Det är som minister Odell säger: Det är en ganska svår situation. Låt mig påminna om några saker innan vi går in på att direkt titta på läget i kommunerna. År 2006 lämnade vi faktiskt ett överskott på 70 miljarder kronor till den borgerliga regeringen.
Regeringen, med Odell naturligtvis, sänkte skatterna med 80 miljarder kronor, och nu är vi alldeles strax uppe i ett offentligt underskott på 80 miljarder kronor. Det är väl därför vi får ett så dåligt svar på våra interpellationer. Det är väl därför minister Odell inte kan lova mer resurser till kommunerna.
Det här utgår från en orättvis politik. Man har haft ofinansierade skattesänkningar som fortsätter och som riktas till den rikaste tiondelen i det här landet.
Det betyder att först var det de arbetslösa och de sjuka som fick vara med och finansiera de här skattesänkningarna, men nu blir det faktiskt så att det är de anställda inom kommunerna, de som har välfärdstjänsterna, som får vara med och betala. Att man har gjort detta innebär till exempel att man i Ovanåkers kommun måste gå ut och varsla personal för att man saknar resurser.
Hudiksvalls kommun ser ett enormt tapp på resurser också och måste börja planera för en minskning av personal med 200 personer.
Sammanlagt sägs det - det här har statsrådet Odell hört många gånger nu från SKL och andra - att det kan bli ända upp till 20 000 anställda, kanske fler, i kommuner och landsting som kommer att tvingas ut i arbetslöshet om man inte tar ett politiskt ansvar.
Precis som jag frågade i min interpellation undrar jag här vad som är klokast att göra: Är det att se till att staten, vi gemensamt, hjälper till med att öka de generella bidragen till kommunerna, eller är det att låta kommunerna säga upp folk och driva ut dem i arbetslöshet?
Då får man alltså betala dem som varit anställda genom kommunerna en gång till, för när man blir arbetslös hamnar man på en mycket låg och dålig a-kassa. Det vi måste få svar på här är alltså: Vad kan, och vad vill, statsrådet Odell göra för att stärka kommunernas ekonomi? Socialbidragen ökar - det är allmänt känt - i större delen av Sveriges kommuner.
I Gävleborgs kommuner ser man över ekonomin. Ett exempel är Ockelbo kommun, som höjde sin skatt med 75 öre innevarande år.
Men om man ska klara sig fram till 2011 och 2012 ser man ett behov av skatteökningar på 1:30 kronor till, om man ska klara av likvärdig verksamhet och kvalitetsnivå inom välfärdstjänsterna.
Frågorna är givna och måste ställas, och vi kommer att ställa dem många gånger: Blir det mer pengar, precis som Per Svedberg frågade före mig, till kommuner och landsting? Är det verkligen rimligt att man har ofinansierade skattesänkningar som är riktade till den rikaste tiondelen i det här landet och låter kommunpersonal betala dem genom att det inte finns pengar till deras anställningar?
Vi vill ha ett klart besked här, tack!
Raimo Pärssinen (S):
Hofors kulturskola är nu nominerad som en av tre bästa kulturskolor i Sverige. I lilla Hofors! Vi är hemskt stolta över det, Mats Odell. Det är en enorm verksamhet.
I dag ser man inte hur man kan fortsätta att bedriva den verksamheten om man inte återigen antingen väljer en skattehöjning eller får hjälp av staten, till exempel att locket för frysta statsbidrag eller andra riktade statsbidrag lyfts. Men man måste få hjälp, annars försvinner den verksamheten också. Mats Odell sitter i en svår knipa.
Jag avundas inte statsrådet. Det är ingen lätt situation. Den här regeringen har sett till att Sverige just nu lånar till skattesänkningar; det mesta går till dem som redan har bra inkomster. I goda tider prioriterar man dem. Man pekar ut sjuka och arbetslösa i skattesystemet så att de betalar högre skatt och får lägre ersättningar. I dåliga tider fortsätter man på samma sätt.
Det är ett allvarligt läge. Jag måste få upprepa: Det är inte finanskrisen som drev 500 000 till att lämna a-kassan. Det hände långt före. Det var regeringen som gjorde det. Det var inte finanskrisen som beslutade att frysa statsbidragen till kommuner och landsting. Det var regeringen som gjorde det. Ökningen av antalet socialbidragstagare i kommunerna hände långt före finanskrisen. Det är alltså regeringens politik som har gett det resultatet.
Har riksdagens utredningstjänst fel, Mats Odell, när man har räknat fram att Sveriges rikaste tiondel har fått 60 procent av alla skattesänkningar? Vi hoppas verkligen att Mats Odell får fram ett bra resultat den 15 april. Kommunerna behöver hjälp.
Raimo Pärssinen (S):
Tack, finansministern, för svaret! Dock är det väldigt knapphändigt. Jag har speciellt ställt frågorna, herr talman, som handlar om taxinäringen och taxibranschen och det omfattande arbete som Skatteverket har gjort i projektform för att beivra skattefusk och skatteundandragande.
Nu skriver Anders Borg att regeringen har vidtagit ett antal åtgärder för att motverka detta. Han skriver vidare att man har agerat kraftfullt och infört fler och bättre verktyg för kontroll. Min fråga är väldigt konkret. Är Anders Borg beredd att ta initiativ till att man får så kallade redovisnings- eller tömningscentraler för taxibranschen? Det är en mycket konkret fråga.
Den kan man ju svara ja eller nej på om man så vill, eller så kan man skriva som Anders Borg gör att man agerar kraftfullt och har många verktyg och så vidare. Men jag vill ha svar på den frågan, för det är den frågan som hela taxibranschen och Transportarbetareförbundet ställer.
Regeringen har tidigare sagt nej till obligatoriska redovisningscentraler trots att både fack och arbetsgivare är överens om det här och trots att två statliga utredningar har förordat ett införande.
På en tidigare ställd skriftlig fråga till infrastrukturminister Torstensson fick jag ett svar där det visade sig att hon tydligen, enligt bransch och fack, är helt felinformerad.
Parterna är helt överens om att det finns en överetablering i näringen, och den möjliggör att många företag inte redovisar sina inkomster på ett korrekt sätt.
Parterna är också riktigt överens om att det här är lätt att ordna eftersom 80 procent av alla förare redan i dag är med i beställningscentraler. Men det finns ett antal friåkare som man är bekymrad över. Det är därför jag ställer en sådan här konkret fråga, och det är riktigt roligt, Anders Borg, att få ställa en konkret fråga till finansministern.
Men då vill jag inte ha ett luddigt svar. Är regeringen beredd att göra detta?
Alla inblandade är överens om ett mycket enkelt sätt att stoppa skattefusk och att på ett bättre sätt renodla en näring så att de som är seriösa kan fortsätta att vara det och utsätts för en sund konkurrens. Varför inte svara på frågan?
Det här är ett enkelt verktyg som man anvisar. Det är ett enkelt beslut för regeringen att gå in på det här. Ett konkret förslag finns ju framme om vem som skulle handha det hela och på vilket sätt, och man står från branschens sida och säger: Snälla regeringen, ge oss den här möjligheten! Man står från Skatteverkets sida och säger att det här vore jättebra.
Då kan vi få in lite mer skatteintäkter och få bort fuskarna och också se till att det finns en sund konkurrens. Därför ställde jag den konkreta frågan, Anders Borg. Är regeringen beredd att införa obligatoriska taxametertömningar till godkända redovisningscentraler? Är Anders Borg beredd att ställa upp på det kravet?