KBLab/rixvox huggingface dataset:
Morgan Johansson (S):
De fall med tvångsinjiceringar Christina Höj Larsen tar upp ser vi naturligtvis mycket allvarligt på. Det gäller inte bara regeringen utan också Kriminalvården, som ju har hand om dessa resor. Om det är så att detta har förekommit pekar allt mot att det är ett lagbrott, och det får då utredas i vederbörlig ordning.
Nu vet jag att Kriminalvården har gjort en anmälan till Inspektionen för vård och omsorg just om att genomföra den typen av utredning, och jag utgår ifrån att de går till botten med det. Jag kan inte föregripa en sådan utredning. Om det i slutändan kanske landar i domstol måste det vara domstolen som avgör vad som har hänt och i så fall hur man ska se på den saken.
Om det har förekommit är det dock troligen ett lagbrott, och det finns naturligtvis alla skäl att se allvarligt på det. När det sedan gäller oberoende observatörer tror jag att nummer ett är att man ska kunna genomföra avvisningarna, och det av flera skäl. Grunden i migrationspolitiken är trots allt att man får stanna om man har skyddsbehov.
Har man inte skyddsbehov får man inte stanna, och då måste det finnas sätt att avvisa dem som inte får stanna. Det kan ske antingen på frivillig basis eller, i värsta fall, med de tvångsmedel vi i dag använder oss av. Precis som Höj Larsen säger är det viktigt att det genomförs på ett värdigt sätt, och i de allra flesta fall går det odramatiskt till.
Enligt de direktiv som ligger till grund för det här talar man om ett effektivt övervakningssystem.
Det finns ingen generell definition av vad som är ett effektivt övervakningssystem, men hittills har vi sagt att de institutioner vi har - Justitiekanslern, Justitieombudsmannen, Migrationsverket i sig, Rikspolisstyrelsen och så vidare - är tillräckliga för att leva upp till det.
Vi har i dagsläget inga planerade initiativ för att ändra på detta, om vi inte får signaler om att rättsläget har förändrats. I så fall får vi ta upp frågan igen. Om vi ska ta upp frågan uppkommer två saker. Den ena är naturligtvis en budgetfråga; det här är inte gratis att göra, och då måste vi ha pengar till det. Jag ska säga att jag inte har några pengar avsatta i vår budget nu, och det har inte Vänsterpartiet heller eftersom ni står bakom budgeten.
Den andra saken är att hitta vem som i så fall ska vara oberoende observatörer. Det är inte alltid lätt att hitta frivilligkrafter som gärna vill ställa upp på detta, för om man gör det finns det en risk att man legitimerar förfarandet i sig. Och det är inte alltid de som accepterar att vi över huvud taget har tvångsavvisningar på det här sättet. En variant skulle kunna vara att ge uppdraget att övervaka detta till en annan myndighet.
Men innan vi är där måste vi ha en budget för det, och sedan får vi lösa frågan om vem som skulle stå för detta. Än så länge, som sagt, tycker jag nog att systemet i huvudsak fungerar bra. Jag utgår från att de här fallen utreds ordentligt av de instanser som har det ansvaret.
Morgan Johansson (S):
Jag förstår mycket väl problematiken när man väl är ute ur landet. Hur ska man då kunna prata med Justitieombudsmannen eller Justitiekanslern? Det finns ett argument här. Å andra sidan har vi inte löst frågan om vem som i så fall ska stå för tjänsten med oberoende observatörer. Dessutom måste vi vara beredda att sätta av pengar till det.
Det enda jag kan säga i dag är att jag ser problemet och tänker följa upp det väldigt noga för att se vilka signaler som finns. Inte minst ska det bli intressant att se vad som egentligen har hänt i de enskilda fallen och hur man går till botten med det. Får jag fler signaler om att det här inte fungerar måste vi ta någon form av initiativ, och det gör vi förstås i så fall gärna i samarbete med riksdagen.
Men än så länge är vi inte riktigt där. Som sagt: Jag följer frågan noga, och jag ser problematiken när det gäller möjligheten att ha en effektiv övervakning.
Morgan Johansson (S):
Låt oss föra den här diskussionen vidare i så fall. Jag är glad att Christina Höj Larsen inte har ifrågasatt tvångsavvisningar som sådana. Det är faktiskt en ordning som vi måste ha om vi över huvud taget ska upprätthålla grundprincipen. I de allra flesta fall klarar man det här ganska odramatiskt. De allra flesta avvisningar är dessutom frivilliga.
Men när man är i de allra svåraste situationerna, hur ser man då till att man inte går utanför sina ramar? Hittills är det sagt att Justitieombudsmannen, Justitiekanslern och de myndigheter vi har upprätthåller reglerna på ett bra sätt. Samtidigt ser jag också en utveckling på andra håll där man lyfter fram detta med oberoende observatörer.
Till exempel har Frontex i sina riktlinjer krav på oberoende observatörer när det gäller de flygningar som sker där. Där ser vi en sådan utveckling. Jag tar gärna det här vidare. Vi knäcker inte i riksdagens talarstol i dag frågan om vad vi ska göra. Men det tål att funderas på hur man kan skapa en bättre ordning, och här har det kommit några idéer.
Om inte frivilligorganisationerna vill vara med på detta, och man då ger uppdraget till en annan myndighet, är risken att legitimiteten i allmänhetens ögon ändå inte blir så stor som den skulle kunna vara, därför att man alltid kan säga att det var en myndighet som tittade på detta. Det är också ett bekymmer i det här.
Därför gäller det att hitta en ordning som klarar att upprätthålla både så stor trovärdighet och legitimitet som möjligt. Låt oss ta tillbaka frågan till Regeringskansliet för att jobba vidare med den, så får vi se var vi i slutänden landar.
Morgan Johansson (S):
Désirée Pethrus har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkerställa att en leverantör inte får en dominerande ställning vid kommande upphandlingar av språkanalysföretag samt vilka åtgärder jag tänker vidta för att säkerställa kvaliteten på Migrationsverkets asylutredningar. Vidare har jag fått frågan vilka initiativ jag ämnar att ta för att främja möjligheten för asylsökande att använda sig av referensföretag för en second opinion för att stärka validiteten i asylprövningen.
Svar på interpellationer Jag vill börja med att framhålla att språkanalyser är ett komplement till hela den utredning som görs kring en persons asylskäl och härkomst. Språkanalyser kan därför ingå som ett moment i utredningen när det gäller att försöka fastställa den asylsökandes identitet och medborgarskap. Språkanalyser utgör aldrig ensamt underlag för beslut. Det är givetvis viktigt att språktesterna håller god kvalitet och att regelbundna kontroller görs att så sker. Detta är Migrationsverkets ansvar. Den svenska asylprocessen håller en hög rättssäkerhet.
Den som söker asyl i Sverige får sitt skyddsbehov prövat i enlighet med utlänningslagen. En muntlig utredning av asylskälen görs, och varje ärende bedöms alltid utifrån omständigheterna i det enskilda fallet. Beslut kan överklagas till domstol och tvåpartsprocess tillämpas. Kostnadsfritt juridiskt biträde tillhandahålls genom hela processen. Principen om fri bevisprövning gäller i svensk rätt, och det nuvarande regelverket ger goda förutsättningar för en rättssäker prövning och svarar mot höga krav på rättssäkerhet.
Jag vill i detta sammanhang också framhålla att FN:s flyktingorgan, UNHCR, år 2011 genomförde en analys av den rättsliga kvaliteten inom Migrationsverkets asylprövning. Studien fastställde i huvudsak att Sveriges asylsystem är rättssäkert. Migrationsverket är som alla andra myndigheter bundet av lagen om offentlig upphandling, och enligt gällande bestämmelser har Migrationsverket upphandlat språkanalystjänster av företaget Sprakab. Det görs löpande uppföljning och utvärdering av de tjänster som företaget levererar.
Migrationsverket avser även att ta ett initiativ till en helhetsgranskning av användningen av språkanalyser inom verket och hur språkanalysföretag arbetar. Detta är något jag välkomnar.
Morgan Johansson (S):
I sådana här ärenden åligger det den enskilde asylsökande att styrka varifrån man kommer och vem man är. Om man saknar identitetshandlingar kan man göra detta på olika sätt till Migrationsverket.
Ett sätt, om man inte kan styrka varifrån man kommer på annan väg, är att delta i den här typen av språkanalys. De utgör inte så många fall av det totala antalet asylansökningar. Migrationsverket avgör årligen ungefär 50 000 asylärenden, och i 1 500-2 000 fall genomförs en språkanalys.
Det är förstås viktigt att denna språkanalys håller hög kvalitet, och det är det som ifrågasätts i denna diskussion. År 2013 genomförde Migrationsverket en extern granskning av Sprakabs analys. Den gjordes i samarbete med den holländska migrationsmyndigheten.
Man gav en del av de analyser som har gjorts till holländska myndigheter för kontroll. Den prövningen utföll positivt för Sprakabs del. Man menade att företaget höll god kvalitet. Just nu pågår dessutom en omanalys av tio språkanalyser.
Den sker också i samarbete med den holländska migrationsmyndigheten, och resultatet kommer i januari 2015. Jag tycker att vi ska avvakta denna analys innan vi uttalar oss om huruvida det har begåtts några fel eller inte i dessa avseenden. I mitt interpellationssvar säger jag att Migrationsverket tillsätter en extern utredning.
Också den ska vara färdig i början av nästa år. Uppdraget till den är att titta på dels Sprakabs, dels Verified AB:s analysmetoder. Man ska bedöma metodernas kvalitet och den ifrågasatta språkanalytikern på Sprakab. Man ska även utvärdera Migrationsverkets användning av dessa språkanalyser.
Migrationsverket har alltså redan tagit ett antal initiativ för att säkra kvaliteten på de språkanalyser som har gjorts. Roland Utbult diskuterar hur dialogen mellan myndighet och regering förs.
Från början, från mitt tillträde, har jag sagt att vi behöver ha en nära dialog och ett nära samarbete mellan regeringen och Migrationsverkets ledning när det gäller migrationsfrågorna. Jag träffade Migrationsverkets chef på min, tror jag, tredje arbetsdag och sa att vi nog behöver träffas en gång i månaden för att följa utvecklingen.
Nästa gång är om två veckor, då jag åker ned till Norrköping. Det förs alltså en kontinuerlig dialog mellan regering och myndighet - givetvis med respekt för myndighetens självständiga ställning.
Det handlar inte om att överpröva beslut utan om att fånga upp diskussioner och förslag som statsmakterna kan behöva hjälpa till att lösa när det gäller frågor om migrationsströmmar i största allmänhet. Jag återkommer i nästa inlägg till frågan om att enskilda företag får en stor dominans.
Morgan Johansson (S):
Jag vill framhålla att Sverige enligt alla internationella bedömningar har en väldigt rättssäker asylprocess. UNHCR säger till och med att vi har ett av världens bästa asylsystem när det gäller rättssäkerhet. Det innebär inte att man alltid kan garantera att det inte kan göras fel. Alla system skapade av människor kan ibland leda till felaktigheter.
Så är det. I det här fallet har vi ännu inte alla fakta på bordet. Det kan vara så att en bedragare har uppdagats i företaget. Utredningen är inte färdig än, och jag vill inte föregripa den. Men det jag trycker på är att de system vi hittills har haft när det gäller att säkra att språkanalyserna är korrekta så långt det nu går har varit tillförlitliga.
Vi gjorde en extern granskning av Sprakabs analyser 2013, och ytterligare en extern granskning är på väg och ska vara klar 2015. Därutöver kommer som sagt en utredning där man över huvud taget ska se över både Sprakabs och Verified AB:s analysmetoder, bedömningar, metodernas kvalitet, den ifrågasatta språkanalytikern och Migrationsverkets användning av språkanalyser.
Jag har fullt förtroende för att Migrationsverket har tagit nyheten och granskningen på stort allvar och kommer att gå till botten med de felaktigheter som eventuellt kan finnas. En frågeställning handlade om hur vi ska se till att ett företag inte får en dominerande ställning på marknaden. Det är svårt för oss i politiken att styra över. Det finns två företag i Sverige som håller på med detta.
Det finns ytterligare två i hela Europa - ett schweiziskt och ett holländskt företag. Det är alltså redan från början en väldigt begränsad marknad. Vi har inte den makten över näringslivet att vi kan kommendera fram företag inom olika sektorer. Ibland är man beroende av de företag som erbjuder tjänsterna. När man har handlat upp dem gäller det att se till att företagen lever upp till vad de lovat.
När det gäller regleringsbrevet håller vi på att processa det i Regeringskansliet. Det gäller bland annat skrivningar som rör hur man kan säkra rättssäkerheten i asylhanteringen ytterligare. Det behövs inte minst eftersom vi har ett stort åtagande som även ser ut att växa nästa år.
Det gäller att ta hand om 80 000, 90 000 eller kanske uppemot 100 000 asylansökningar och att kvaliteten i dessa prövningar inte faller. Vi har därför rekryterat ett stort antal nya medarbetare till Migrationsverket. Du kan vara säker på att formuleringar om rättssäkerheten kommer att finnas i Migrationsverkets regleringsbrev, Roland Utbult. Utöver det har vi som sagt en nära dialog med Migrationsverkets ledning.
Det behöver vi ha inför de stora utmaningar som ligger framför oss.
Morgan Johansson (S):
När det gäller det sistnämnda om lågt pris är bekymret att vi i botten har ett fåtal företag som kan erbjuda tjänsten över huvud taget. Vi har en situation där vi är beroende. Det är problematiken i sig - det finns två stycken företag i Sverige och ytterligare två i Europa. När man diskuterar detta ska man inte glömma att vi i grunden också har domstolsprövningar av dem som får avslag.
Där finns en inbyggd rättssäkerhet som är väldigt stark. Vi har fri bevisprövning i domstolarna, och bedömningarna håller en väldigt hög kvalitet rättssäkerhetsmässigt.
När det gäller frågeställningen i sig är mitt korta svar att vi och Migrationsverket har tagit granskningen på stort allvar. Jag konstaterar att det gjordes kvalitetssäkringar 2013 och att man gör ytterligare en nu som vi får svar på 2015. Man lyfter dessutom upp hela frågan om hur man ska se på språkanalyserna till en ny utvärdering, också till i början av 2015.
Sedan får vi se vad resultatet blir. Det är viktigt att man blir rättvist bedömd. Jag skulle inte ha några som helst bekymmer med att bli beskylld för att komma från Danmark. Men om jag å andra sidan är i en situation där jag söker asyl i ett annat land och detta kan vara av helt avgörande betydelse för min framtid är det klart att det skulle vara ett problem. Det är därför det är så viktigt att analyserna håller en hög kvalitet.
Jag tackar för denna diskussion, som har varit viktig.
Morgan Johansson (S):
Jag får nog återkomma till den diskussionen i en särskild interpellationsdebatt, för det kräver ett särskilt underlag. Jag är naturligtvis beredd att ta initiativ till att på ett tidigt stadium och på ett mer effektivt sätt upptäcka det som kommer in till Sverige, men jag kan i dagsläget inte säga precis hur vi ska göra. Det får vi återkomma till. Vi har bara suttit vid makten i två månader, och alla problem kan inte lösas på en och samma gång.
Jag återkommer gärna till riksdagen och redovisar vad vi gör i den delen. Jag har i dag sagt att vi, när det gäller straffskärpningsdelen, har ett positivt remissutfall. Vi bereder förslagen vidare. Vi ska komma ihåg att de tar sikte på dem som organiserar den här kriminaliteten.
Det är alltså inte den enskilde missbrukaren vi egentligen talar om, utan det är "hajarna" i verksamheten vi tar sikte på. Både åklagarsidan och advokatsidan sluter upp bakom förslagen. De har gjorts som en respons på att Högsta domstolen för några år sedan gjorde en omtolkning av hur målen ska bedömas.
Det verkar som om utredningen har landat ganska bra. Med det sagt vill jag betona att vi ännu inte är färdiga med beredningen. Den fortsätter, och jag återkommer till riksdagen så fort det är möjligt. Jag vill gärna gå vidare med frågan om kronvittnen, att domstolen ska kunna sänka straffet om man också berättar vad andra har gjort.
Vi har några exempel på det - både Norge och Danmark har sådana system - och jag är mycket intresserad av att gå vidare med det. Det är två pusselbitar som rör mitt område. När det gäller det förebyggande arbetet och missbruksvården har andra ministrar ansvaret, och jag ska därför inte överträda mina befogenheter mer än vad jag kanske redan har gjort.
Morgan Johansson (S):
Paula Bieler har frågat mig om vi kan förvänta oss en översyn av användningen av managementsystem inom Migrationsverket, om vi kan förvänta oss en utveckling där även andra rättsprövande myndigheter använder managementsystem, om jag har gjort ställningstagandet att det är ett problem när ansökningar beviljas trots att grund saknas samt vad jag avser att göra för att säkra att framtida beslut följer svensk lag. Rättssäkerhet är ett av flera grundläggande krav som ställs på statliga myndigheter, bland annat genom myndighetsförordningen.
I Migrationsverkets instruktion har regeringen dessutom tydliggjort att myndigheten ska ha ett förutsebart och enhetligt beslutsfattande med hög rättslig kvalitet. Kravet avser alla ärenden som handläggs av myndigheten, vare sig de leder till avslag eller till bifall. För att se till att Migrationsverket tillgodoser de krav som ställs följer regeringen löpande upp myndighetens verksamhet, bland annat i årsredovisningar och särskilda återrapporteringar och genom en regelbunden dialog med myndigheten.
Mot bakgrund av denna uppföljning vill jag betona att den bild som Paula Bieler målar upp av myndigheten, där snabba beslut överordnas kraven på en rättssäker prövning, är missvisande. För det första har verket höga krav på prövningen. Varje asylsökande har rätt till en rättssäker prövning. Asylbeslut fattas som huvudregel genom så kallade tvåpersonsbeslut, där handläggare föredrar varje ärende för en särskild beslutsfattare. För det andra arbetar verket aktivt med att så tidigt som möjligt i processen klarlägga identiteten hos den sökande.
Man har också utvecklat förmågan att bedöma äktheten i de handlingar som lämnas in, vilket är en klar vinst ur en rättssäkerhetssynpunkt. För det tredje bedrivs en systematisk utveckling av den interna uppföljningen av den rättsliga kvaliteten i verksamheten. Inom ramen för detta arbete har Migrationsverket bland annat utvecklat mätningar som underlag för lärande genom att låta resultatet av analyserna återföras till medarbetarna. Min bedömning är att dessa insatser tydligt bidrar till en god rättslig kvalitet.
Regeringen kommer att fortsätta att följa utvecklingen på området noga. När det gäller frågan om vilka styrmodeller som myndigheter använder sig av får man inte glömma att det är myndighetsledningens ansvar att se till att det finns en betryggande intern styrning och kontroll vid myndigheten. Det står därför inte bara ledningen fritt, utan det är också dess skyldighet att inom givna ramar styra och leda verksamheten på bästa sätt. Det är fullt naturligt att myndigheter följer utvecklingen av olika styrmodeller och anpassar dessa till verksamheten.
Jag vet att Migrationsverket löpande utvecklar sina metoder, bland annat för att uppnå målet om hög rättslig kvalitet i prövningen. Jag har förtroende för verkets ledning och för att den bäst bedömer hur verksamheten internt ska styras och ledas framöver. Jag ser därför inget behov av att genomföra den översyn som anförs i interpellationen.
Morgan Johansson (S):
Det är klart att det skulle vara ett problem om ansökningar beviljas utan att det finns grund för det. Men det finns ingenting som tyder på att så sker. Jag har läst den så kallade undersökningen i tidningen Neo som Paula Bieler talar om. Hon påstår att man har intervjuat ett antal medarbetare. Vad är det för undersökning? Artikeln är enligt min uppfattning både oseriös och spekulativ.
Den grundar sig helt och hållet på intervjuer med fyra källor, varav tre är anonyma. Den enda källan som är känd slutade på Migrationsverket för tre år sedan. Det är alltså den grund som Paula Bieler har att stå på för sin interpellation. Som om det inte vore nog har inte heller artikelförfattaren brytt sig om att fråga Migrationsverket om påståendena i artikeln är sanna.
Det påstås till exempel att medarbetarna får göra två utredningar om dagen. Om man läser Anders Danielssons svar på artikeln framgår det att genomsnittet är två utredningar i veckan. Han säger också att den tid som läggs ned på varje utredning inte har minskat. Det man har minskat på för att få ned handläggningstiderna är ledtiderna, det vill säga hur länge saker och ting får ligga och vänta.
Den tid man ägnar åt varje utredning har inte minskat. I artikeln står det också att sjukskrivningarna har ökat på Migrationsverket. Även där kunde journalisten eller kanske Paula Bieler själv ha bemödat sig om att kontrollera fakta. Sjukskrivningarna på Migrationsverket, när det gäller de som hanterar asylansökningar, ligger på mellan 3,7 och 4,2 procent. Det ligger under genomsnittet för jämförbara myndigheter.
Varken Paula Bieler eller artikelförfattaren bryr sig om att kontrollera någonting av detta. Det leder mig till slutsatsen att syftet med den artikel som Paula Bieler bygger hela sin interpellation på inte är att söka sanningen, utan syftet är att försöka ställa Migrationsverkets verksamhet i dålig dager. Vilka politiska incitament eller intressen som finns bakom det överlåter jag åt andra att bedöma.
Min bild är att Migrationsverket gör ett väldigt bra jobb, under svåra förutsättningar. Alla granskningar som har gjorts, också av fristående organ som till exempel UNHCR, visar att Sverige har väldigt hög rättslig kvalitet när det gäller asylansökningar. Och det är jag stolt över. Man ska samtidigt vara medveten om att verket står inför stora utmaningar. Det är också därför som många fler anställs nu.
Det är inte på det sättet att verket slentrianmässigt tar in människor från gatan utan den kompetens som behövs. De ser till att de som nu kommer till verket verkligen kan sina saker. Men då får vi också vara beredda på att handläggningstiderna förlängs. Det kommer vi att se framöver. De ligger nu på i genomsnitt fyra till fem månader och kommer kanske att gå upp till tio månader. Om vi bara hade velat blåsa på och öka, utan att bry oss om kvaliteten, hade handläggningstiderna kanske kunnat ligga kvar.
Men det vill vi inte. Vi vill säkerställa att kvaliteten i utredningen fortsättningsvis kommer att ligga på mycket hög nivå, som den gör enligt alla de utredningar och oberoende granskningar av myndigheten som har gjorts så här långt.
Morgan Johansson (S):
Låt mig sammanfatta: Påståendet som finns i artikeln om att sjukskrivningarna har ökat och ligger på en så hög nivå är inte sant. Påståendet att man gör i genomsnitt två utredningar om dagen är inte sant. Det hade artikelförfattaren och interpellanten hur lätt som helst kunnat kontrollera. Påståendet att man nu lägger ned mindre och mindre tid på varje asylansökan är inte heller sant.
Det som man har minskat är ledtiderna, inte den tid som man lägger ned på utredningarna. Påståendet att det går att leda i bevis att kvaliteten som sådan har försämrats är inte sant. Det finns varken stöd i den intervjuundersökning som Paula Bieler hänvisar till eller i någon av de oberoende utredningar och genomgångar som görs av svenskt asylsystem, till exempel av UNHCR.
Vad Paula Bieler tillsammans med artikelförfattaren försöker att göra är att måla upp en bild som i grunden är missvisande och spekulativ och inte med sanningen överensstämmande. Sedan pryder man den bilden med några citat. Återigen: Det finns 5 000 medarbetare på Migrationsverket.
Det är klart att man bland så många anställda kan hitta människor som säger: Det fungerar inte på vår arbetsplats, så vi vill ha någonting annat. Det ska man naturligtvis lyssna på, men att uppfatta det som en generell bild av verksamheten är faktiskt inte korrekt, enligt min uppfattning. Vi från regeringen kommer naturligtvis att fortsätta att i dialog med Migrationsverket följa utvecklingen på det här området väldigt noga. Jag träffar Migrationsverkets ledning ganska ofta.
Vi träffades i Norrköping så sent som i december, och vi har lagt in ett nytt möte i februari. Det gör att jag vet att detta blir en av Sveriges stora utmaningar framöver, och regeringen har all anledning att se till att det här fungerar på ett bra sätt.