KBLab/rixvox huggingface dataset:
Kristina Yngwe (C):
Tack, Emma Hult, för din frågeställning! Precis som du säger och som jag sa i mitt anförande är det otroligt viktigt att vi har ett internationellt samarbete och att vi har möjlighet att få kunskap från andra länder. Det kan handla om distansutbildningar så att vi kan ta del av den kunskap som finns vid andra universitet eller om att svenska studenter åker utomlands och tar del av kunskap där som de kan ta med sig tillbaka.
Du lyfter fram frågan om avgifter. Precis som du säger tycker Centerpartiet att det egentligen inte är en särskilt bra lösning med avgifter. Vi tycker att det skulle vara avgiftsfritt för alla, men som jag nog tror att Miljöpartiet har blivit medvetet om under den här regeringstiden får man i ett samarbete ibland göra lite eftergifter.
Som sagt är det vår inställning, men vi står bakom den politik som Alliansen nu för fram.
Kristina Yngwe (C):
Tack så mycket, Emma, för din fråga! Det är skönt att Miljöpartiet nu börjar se resten av Sverige. Den politik som vi har sett de senaste månaderna har ju varit ganska storstadsfokuserad, så det är glädjande att ni börjar se att det finns en värld även utanför Stockholm. Som du säger är det mycket viktigt att vi har utbildningar över hela landet i olika former.
Distansutbildningen, som du nämnde och som jag också nämnde i mitt anförande, är en viktig del. Centerpartiet har arbetat för att vi ska kunna få en jämn fördelning av anslagen. Till exempel när det gäller forsknings- och innovationspotten har vi sett att lite mindre lärosäten har fått en större andel sett till sin storlek och omsättning.
Men det är en fråga som vi absolut kommer att jobba vidare med. Det är väldigt skönt att veta att Miljöpartiet nu också ser att hela landet måste leva.
Kristina Yngwe (C):
Det är väldigt positivt att landsbygdsministern verkligen kommer att försöka ta tag i frågorna. Jag har tidigare läst i medierna att du har uttalat dig om att du har en förhoppning att få till en förutsättningslös diskussion med kommissionären om problemet för att se vilka möjligheter som finns. Det är inte så där jättestarkt. Men det är väldigt positivt om det nu är så. Jag frågade Eskil Erlandsson i går: Vad hade du gjort om du varit landsbygdsminister nu?
Han sa: Jag hade åkt ned till Bryssel och slagit näven i bordet, och det är vad Bucht också måste göra. Jag ser fram emot att du åker ned till Bryssel och slår näven i bordet. Det är verkligen frågor som är otroligt viktiga för våra lantbrukare. Vi måste få en långsiktighet och trygghet i det. Jag vill skicka med att det är många som håller ögonen på detta och ser till att regeringen verkligen driver på.
Jag vill avslutningsvis säga att detta inte är frågor som den nuvarande regeringen har fått i knät. Det är frågor som ligger i ett EU-perspektiv med budgethantering och sådant. Kompensationsbidrag och djurvälfärdsersättningar är modeller som har fungerat i tidigare system. Det gäller bara att vi har en regering som åker ned, sätter ned foten och markerar att vi vill stå upp för det svenska lantbruket.
Kristina Yngwe (C):
Jag tackar ministern för svaret, även om jag kanske hade önskat att det hade varit lite tydligare tankar utvecklade kring vilka områden man kan tänka sig att regelförenkla. Ministern har sagt att det inte har hänt så mycket under åtta år. Jag vill inte riktigt hålla med om att det är så, men det finns mycket kvar att göra. Jag är intresserad av att höra lite mer konkret hur ministern tänker framöver.
En annan del som ministern uppmärksammar i sitt svar är kontrollmyndigheterna och behovet av att stärka rättssäkerheten. Det är en otroligt viktig uppgift, tycker jag. Om vi tar rättssäkerheten för djurproducenter som ett exempel råder det ingen tvekan om att Sverige ska ha ett djurskydd i världsklass. Men ett starkt djurskydd kräver en stark rättssäkerhet.
Just djurskyddskontrollen är ett område där regeringen har gett lite signaler om att man vill stärka djurskyddstillsynen. Jag tänkte därför hålla mig lite grann till detta område. När man ska göra de här förstärkningarna tycker jag att det är viktigt att säkerställa att man åtgärdar de nuvarande problemen med bristande rättssäkerhet i form av till exempel olika bedömningar beroende på inspektör.
Det finns många djurskyddsinspektörer i landet som gör ett otroligt bra jobb och som har god kommunikation med djurägarna. Det är precis så det ska fungera. Men många av de problem som uppmärksammas vid inspektioner eller som har kommit in vid anmälan kan rättas till på ett enkelt sätt om det finns en förtroendefull kommunikation mellan djurägare och kontrollant.
Tyvärr fungerar det inte alltid så, och det finns en rad fall där man har blivit osams och där opartiskheten hos inspektören kan ifrågasättas. Detta skapar en otrygghet och en osäkerhet för företagaren och gör att företagare kanske inte vågar utveckla och investera i sina företag. Ministern säger själv att det ska vara enkelt att starta, driva och äga företag.
Det är någonting som jag definitivt kan skriva under på, men när vi ser att det finns småföretagare som kanske inte riktigt vågar utveckla sina företag på grund av en otrygghet när det gäller rättssäkerheten får man inte ihop det med visionen om ett enkelt, lönsamt och blomstrande företagande på landsbygden. Som jag ser det finns det ett antal punkter som behöver ses över och förändras för att vi ska få en bättre rättssäkerhet i regelverken för djurproducenter.
Vi har till exempel kunskapsnivå, attityder och bemötande från tillsynsmyndigheten som en del av problematiken. Det finns stora skillnader inom landet när det gäller kunskapsnivå och bemötande. Insatser med kalibreringskurser och arbete med anonyma enkäter med kundundersökningar för att se hur nöjd man är med kontrollanternas bemötande är sådana initiativ som borde spridas till fler delar av landet. Jag har några frågor till ministern.
Regeringen talar om förstärkt djurskyddstillsyn. Vad är det man menar då? Och hur tänker ministern arbeta för att säkerställa att djurskyddstillsynen är rättssäker och att djurproducenterna kan känna sig trygga när det gäller att få en rättvis behandling vid kontrollen?
Kristina Yngwe (C):
Jag måste nog ändå säga att det känns lite passivt när statsrådet står här och säger att man inte kan gå in i några detaljer eller peka ut några särskilda områden. Jag vill nog ändå säga att man även i regeringsställning har ganska stort utrymme att kunna vara med och påverka. En fråga som har varit uppe till diskussion på den senaste tiden är till exempel beteskravet.
Jordbruksverket gick ut i en debattartikel för inte så länge sedan och skrev att dessa frågor är någonting som regeringen kan styra över. Ministern talade om djurskyddskontrollerna. Man har aviserat att man kanske vill öka antalet kontroller. I stället för att öka antalet kontroller skulle man kunna försöka skjuta över pengar till kalibrering och utbildning av de kontrollanter som finns i landet.
Jag skulle absolut vilja säga att det finns alla möjligheter för regeringen att gå in. Efter interpellationsdebatten med Eskil Erlandsson skulle vi kunna ta en liten diskussion, för det har skett en hel del regelförenklingar som den förra regeringen har initierat. Det nuvarande statsrådet kanske kan få lite tips om vad man kan göra för någonting. Jag vill tacka så mycket för svaret och debatten. Jag är glad att kunna konstatera att det finns lovvärda ambitioner i regelförenklingsarbetet från regeringens sida. Det är positivt.
Det är, som sagt, lite svårt att konkretisera vilka regelförenklingar han ser framför sig. Tyvärr verkar det vara lättare för regeringen att konkretisera de kostnadshöjningar som de vill lägga på lantbruket. Jag hoppas att de omvärderar det lite grann. Som ett medskick i arbetet vill jag citera president Eisenhower. Han satte fingret på den frustration som många lantbrukare kan känna när de får lägga ned mer tid på regler och administration än på att producera livsmedel och energi.
Eisenhower sa: Jordbruksarbetet verkar vara väldigt enkelt när pennan är din plog och du sitter hundratals mil från sädesfälten. Jag tycker att det är något som man ska ha med sig i regelförenklingsarbetet. Jag vill tacka så mycket för debatten. Jag kommer att noggrant följa arbetet med livsmedelsstrategin och regelförenklingen.
Kristina Yngwe (C):
Jag vet att jag inte var den enda som kände en stor klump i magen när jag fick höra att Landsbygdsdepartementet kommer att läggas ned. Precis som tidigare har sagts är det en otrolig signal ut till landsbygden att man tappar i värde, i prioritering och i den nya regeringens anseende. Ur ett perspektiv finns det en fördel att vi lägger lantbruk och de gröna näringarna under Näringsdepartementet.
Jag är själv lantbrukare, och jag är positiv när jag hör att ni lyfter upp de gröna näringarna som en viktig del av vårt näringsliv i hela landet. Men landsbygd är inte bara näringspolitik. Vi ser tyvärr ett Sverige där klyftorna mellan stad och land bara ökar och ökar. Det finns väldigt många frågor som inte bara berör näringspolitiken utan som handlar om infrastruktur, it, integration, utbildning och bostäder på landsbygden.
I den allra bästa av världar hade landsbygden funnits som ett integrerat perspektiv i regeringens hela politik. De här två veckorna har vi dock sett exempel på att så fungerar det uppenbarligen inte. Vi har fått förslag om handelsgödselskatt och kilometerskatt. I stället för att ha en samhällsplaneringsminister har man en stadsutvecklingsminister.
Det är oklarheter när det gäller nedläggningen av Bromma, vilket kommer att slå hårt emot många ute i landet. Att kalla det för ett låtsasdepartement tycker jag därför är väl kraftfullt sagt, för vi behöver uppenbarligen ett departement som tar ett helhetsgrepp på det här perspektivet.
Jag skulle därför vilja fråga landsbygdsministern hur han tänker säkerställa att det blir ett helhetsgrepp för landsbygden, inte bara ur ett näringsperspektiv utan ur perspektivet att hela landet verkligen ska leva. Jag var inte riktigt nöjd med tydligheten där.
Kristina Yngwe (C):
Jag betvivlar inte landsbygdsministerns goda intentioner när det gäller landsbygd och glesbygd. Däremot blir jag lite oroad när jag ser vilka vänner du har omkring dig. Därför blir jag också orolig när det inte längre finns något samlande departement för de här frågorna. Vi hörde tidigare kommentaren att staden nu äntligen har fått en minister. Som jag ser det har stadsperspektivet funnits genomgående i alla ministerposter, inte minst i den här regeringen.
Just därför är det så viktigt att vi har ett departement som verkligen tar det samlade ansvaret för landsbygdens utveckling. Det är jag rädd för att vi kommer att tappa nu. Vi hörde en kommentar om att Centern inte har gjort några satsningar. Det vill jag bemöta: Det är inte riktigt sant.
Vi har ju fått större satsningar på landsbygdsprogrammet, och satsningen på Matlandet har faktiskt lett till att intresset för närodlat och närodlad mat i det offentliga har vuxit explosionsartat. Men låt mig återgå till detta med ansvar och organisation.
Med de vänner du har med dig i departementet finns det många frågor kopplade till organisationen. Hur ska SLU hanteras? Hur blir det med jaktfrågor och växtskyddsfrågor? Det finns många frågor som berör de gröna näringarna som jag är lite orolig för hur de kommer att hanteras framöver.
Kristina Yngwe (C):
Jag tackar återigen för ett engagerat inlägg om livsmedelsproduktion. Jag blev verkligen glatt och positivt överraskad, måste jag säga. Men vi hoppas som sagt att det ska kunna bli någonting konkret av det också, för det låter väldigt bra. Man undrar lite hur det egentligen kommer att bli i slutändan.
Hillevi Larsson talade om en revolutionerande förändring i direktivet, och ministern menar att det kanske mer är justeringar och ändringar som ska göras. Vi hoppas verkligen att detta kommer att ge konkreta resultat som kommer att göra det hela betydligt lättare. Ministern var inne på överprövningsprocessen.
Om ambitionerna är att alla överprövningsprocesser ska bort och att det ska bli lättare skulle jag jättegärna vilja höra något lite mer konkret än att allting ska bort när det gäller hur överprövningsprocesserna ska hanteras. I går kväll gjorde jag ett litet besök i Arvidsjaur.
Under samtalet på kvällen lyfte en centerpartist fram att man hade motionerat i en grannkommun om offentlig upphandling. Precis som ministern har lyft fram är det ett otroligt arbete som görs ute på kommunnivå med att förflytta positionerna när det gäller att upphandla närproducerat och när det gäller miljökrav.
Man hade motionerat om att det skulle börja ställas krav i kommunen, och man hade fått svar från en S-ledd ledning - det har egentligen inte med saken att göra - att inget kan göras förrän den nya lagen är på plats. Det verkar finnas ett kunskapsbehov ute i kommunerna, och det verkar verkligen finnas en förväntan på att det ska komma någonting på plats snabbt och att det blir bra.
Jag hoppas på detta, och önskar lycka till med detta viktiga arbete, för det här måste bli bra.
Kristina Yngwe (C):
Jag har en fråga till framtidsminister tillika Nordenminister Kristina Persson. När statsrådet hör var jag kommer från kanske hon har en tanke om vad jag kommer att fråga om. Nu i veckan uttalade ministern att skåningar borde älska Stockholm mer. För en skåning som har vuxit upp med Öresundsintegrationen tedde det sig som ett konstigt uttalande. Öresund är en spännande och dynamisk region.
Det bor 3,7 miljoner människor där, och man räknar med att till 2029 kommer det att vara 4 miljoner. 26 procent av Sveriges och Danmarks bnp kommer från regionen. Pendlingen över bron har sedan 2000 ökat med 600 procent. Regionen har störst koncentration av högutbildad befolkning i hela norra Europa.
Vad menar egentligen ministern när hon uppmanar Skåne att titta mindre på Köpenhamn och mer på Stockholm? Är inte Nordensamarbetet en del av framtiden?
Kristina Yngwe (C):
Tack, ministern, för svaret! Det var glädjande att höra att ministern också ser Öresundsregionen och det nordiska samarbetet som en viktig del av framtiden. Nordensamarbetet är en viktig fråga för Sveriges framtida tillväxt. Det borde göra det ännu enklare för människor att röra sig mellan gränser i de nordiska länderna.
Det handlar till exempel om ömsesidigt erkännande av utbildningar, behörigheter och auktorisationer, möjlighet till lärlingsarbete och praktik på båda sidorna om gränserna. Det finns mycket att göra. För att få tillväxt i landet behövs tillväxt i Stockholm, men det behövs också tillväxt i norra Sverige och i södra Sverige. För båda dessa delar är Nordensamarbetet så otroligt viktigt.
Vad gör ministern för att underlätta för människor, varor och tjänster att röra sig mellan länderna i Norden och för att riva gränshinder?
Kristina Yngwe (C):
Jag kan konstatera att det finns ett speciellt område som är som ett rött skynke framför Sverigedemokraterna, och det gäller övergången till en fossiloberoende fordonsflotta. Sverigedemokraterna slaktar alla satsningar som kan härledas till att man ska ställa om från fossilt drivmedel till förnybara drivmedel. Martin Kinnunen sa i sitt anförande att det är viktigt att satsa på svensk industri.
Det finns ett område och en industri i Sverige som är växande och har framgång, som Martin Kinnunen och Sverigedemokraterna absolut inte vill satsa på, och det är den produktion av förnybara drivmedel som pågår i Sverige. Är det någonting som vi har gott om i Sverige är det åker och skog. Där växer råvaror som utgör en fantastiskt bra grund för att producera drivmedel.
Riksdagen har fattat beslut om att Sverige ska vara oberoende av fossila drivmedel senast 2030. Detta skapar stora möjligheter för lantbrukarna och skogsbrukarna. Med rätt politik och långsiktiga spelregler kommer vi i framtiden att köra på RME från svensk raps, HVO från svensk tall, el från svenska vindkraftverk och biogas från både svenska grödor och svenskt avfall.
Det skulle minska svenskt lantbruks sårbarhet när det gäller tillgång till diesel och svängningar i världens oljepris. Men detta är någonting som Sverigedemokraterna absolut inte kan tänka sig. Medan vi vill se långsiktiga spelregler och möjligheter att även fortsättningsvis undanta förnybart kol från koldioxidskatten vill ni slå undan benen för den svenska biodrivmedelsproduktionen. Svensk etanol som är mest klimatsmart i världen ska inte få fortsatt skattebefrielse.
Så jag undrar: Varför är Sverigedemokraterna inte intresserade av att bidra till svenska lantbrukares minskade sårbarhet och en ny affärsmöjlighet för svenska lantbrukare?
Kristina Yngwe (C):
Det är synd att Sverigedemokraterna har den här aversionen. En av anledningarna till att det nu är väldigt svårt att få lönsamhet i biodrivmedelsproduktionen är att det inte finns några långsiktiga spelregler. Just nu pågår det diskussioner med EU-kommissionen om undantag från koldioxidbeskattning för den gröna kolatomen, det vill säga det som finns i förnybara drivmedel.
EU anser att all koldioxid ska beskattas, medan vi tycker att den svenska modellen med ett undantag för den gröna kolatomen ska gälla i hela EU. Det är sådant här som gör att vi inte får några långsiktiga spelregler. Jag är absolut med på att man inom många områden måste hitta teknikneutralitet och att det ska vara klimatbaserat. Därför har vi från Centerpartiet föreslagit att man ska arbeta med en kvotplikt.
Det skulle kunna vara ett sätt att gradvis öka mängden biodrivmedel baserat på klimateffektivitet. Då skulle man på lång sikt kunna skapa förutsättningar för att minska den fossila andelen. Men detta är ju inte någonting som Sverigedemokraterna verkar vara så väldigt sugna på.
Jag är rädd för att med Sverigedemokraternas politik är vägen framåt att låta olja från Ryssland - eller kanske till och med från Daish - försörja Sveriges transportsektor i stället för att låta svensk landsbygd få möjlighet att bli leverantör av framtidens drivmedel. Jag tycker att det är väldigt synd att man har den här hållningen. Etanol från Norrköping är världens mest klimatsmarta bränsle, och det ingår i ett kretslopp som återgår till att bli foder.
Jag tycker att det är väldigt synd att ni från Sverigedemokraterna inte ser den potential som finns med biodrivmedel och att ni tycker att det är bättre att vårt drivmedel kommer från Putin i stället för Piteå.
Kristina Yngwe (C):
En stor missuppfattning som finns hos en del partier är att resultatet för miljön blir bättre ju mer pengar man satsar på någonting. Alliansregeringens arbete under de senaste åtta åren har visat ganska konkret att det går att arbeta med grön skatteväxling och göra satsningar på såväl klimat och miljö som jobb och företagande.
Ska vi kunna komma framåt i arbetet måste vi ha satsningar på gröna entreprenörer som kan jobba, lantbrukare som kan bidra med de råvaror som behövs och skogsföretagare som kan bidra med de råvaror som behövs. Det handlar om att kunna kombinera satsningar på ambitiösa mål för utsläpp och omställningen till fossiloberoende fordonsflotta med satsningar på ett grönt företagande.
Det har under de senaste åtta åren visat sig att det har varit en ganska bra modell att arbeta utifrån. Det är bra att ha i åtanke var de pengar som regeringen satsar kommer ifrån. Det kommer pengar från olika företagare och jobb. Tittar man på hur det har sett ut de senaste åren har trots allt skatteintäkterna till den offentliga verksamheten ökat.
Vi har fått mer pengar att röra oss med. Det är tack vare att man har skapat bättre förutsättningar för företagare. Vi har fått fler människor som kunnat komma in i arbete. Det har skapat mer resurser för till exempel satsningar på olika miljöområden. Det är lite grann felaktigt att dra slutsatsen att man måste höja skatterna för att kunna göra satsningar på miljön.
Kristina Yngwe (C):
Det är väldigt märkligt om alliansregeringen har varit så otroligt dålig att den har hamnat på andra plats i Germanwatchs rankning. Det var från den platsen som vi halkade ned. Så otroligt dålig miljöpolitik och klimatpolitik kan alliansregeringen uppenbarligen inte ha haft, eftersom man har lyft fram oss som ett föredöme när det gäller globalt arbete för miljö och klimat.
Som en kommentar i Germanwatchs årliga rankning konstaterar man att det är många experter som är väldigt oroliga för hur regeringen agerar just nu. Man är rädd för att regeringen kommer att förstöra det goda arbete som tidigare regering har gjort. Jag kan plocka fram den. Matilda Ernkrans får gärna läsa hur man uttrycker sig. Om det bara var budgetarbete det handlade om hade vi kunnat stänga ned vårt arbete i riksdagen efter att det är klart.
Men det finns ganska mycket annat att arbeta med. Tyvärr ser vi inte att regeringen har varit så väldigt aktiv när det gäller att komma med olika propositioner och förslag för att kunna stärka hur vi skulle kunna arbeta. Det finns en hel del som regeringen skulle kunna göra för att arbeta med detta. Uppenbarligen finns det en oro.
Den oron finns från näringslivet och från flera olika håll. Det är inte bara Germanwatch och vi i oppositionen som känner oro över att det inte händer något på klimat- och miljöområdet.
Kristina Yngwe (C):
Eftersom ledamot Matilda Ernkrans så vänligt nämnde Centerpartiet i sitt anförande tänker jag ta tillfället i akt och föra en liten dialog med ledamoten. Matilda Ernkrans framhåller åter att regeringen gör en historiskt stor satsning. Men som många tidigare har nämnt görs satsningen på andras bekostnad.
Låt mig ta ett exempel. Under 2012 satsade svensk industri 12,5 miljarder på miljöskydd. Det är en ganska ansenlig mängd pengar för att förbättra vår luft och vårt vatten. Jag ser inte hur ökade skatter på företagande och jobb skulle kunna skapa bättre förutsättningar för näringslivet att fortsätta sitt arbete för miljön framåt.
I sitt anförande nämner Matilda Ernkrans skydd av värdefull skog. Gott så. Men det görs på bekostnad av de aktiva skogsbrukare som finns i landet. Ska vi kunna få den hållbara omställning som vårt samhälle behöver är skogsbrukarna en viktig nyckel. Om vi inte har produktiv skogsmark har vi inte någon skog som binder koldioxid.
Vi behöver en skog som avverkas för att kunna göra bioenergi och biodrivmedel. Att ha bra förutsättningar för produktion av skog är en grundläggande förutsättning. Regeringen har tidigare flaggat för att man vill ha kilometerskatt, och man lägger ungdomsarbetsgivaravgifter på en bransch där det är många unga som arbetar. Jag tror inte att det är rätt väg att gå.
Jag är nyfiken på hur Socialdemokraterna och Ernkrans ser på den produktiva skogens roll i arbetet med att fasa ut fossila bränslen och minska utsläppen.
Kristina Yngwe (C):
Det känns som att Matilda Ernkrans kanske har missuppfattat näringslivet lite grann. Ja, näringslivet efterfrågar långsiktiga spelregler för att kunna veta vart de ska. Och ja, näringslivet efterfrågar säkert olika former av satsningar. Men något som näringslivet definitivt inte efterfrågar är fördyrande omkostnader när det gäller jobb och företagande.
Det är exakt detta som den nuvarande regeringen gör: Man höjer skatterna på jobb och företagande och gör det därigenom betydligt svårare för det svenska näringslivet att göra klimatinvesteringar. När det gäller de 12,5 miljarderna är det många frivilliga insatser som görs av ett progressivt och framåtsyftande näringsliv, precis som Matilda Ernkrans sa.
Då vet jag inte riktigt varför man ska straffbeskatta dem för det arbete de gör och sedan dutta ut det på lite olika åtgärder. En av dessa duttfrågor är Klimatklivet, före detta Klimp. Där har vi konstaterat att det inte alltid är något som efterfrågas av kommunerna.
De vill hellre ha långsiktiga förutsättningar, till exempel verktyg för att arbeta med gratis miljöbilsparkering eller trängselskatter, och att man ska stärka det lokala självstyret i stället för att dutta ut lite klimatinvesteringspengar. Jag håller fast vid Johan Hultbergs tidigare frågeställning.
Jag upplever inte att vi har fått någon riktig klarhet från Socialdemokraterna i hur de tänker säkerställa att det inte blir som med Klimppengarna, hur det ska säkerställas att pengarna gör skillnad och verkligen kommer att göra nytta när det gäller utsläppsminskningar och inte bara blir pengar i sjön, som delar av pengarna till Klimp faktiskt blev.