Karin Granbom Ellison (FP):
Före detta KU-ledamoten Mauricio Rojas, numera rektor för Madrids högskola för integration och internationellt bistånd, skrev för några dagar så här i Svenska Dagbladet: "När jag bodde i Sverige längtade jag till latinskt temperament, de stora visionerna och de ännu större passionerna.
Nu, när jag bor i ett ärkelatinskt land saknar jag den svenska pragmatismen, det jordnära sinnet, seriositeten." Stämningen här i kammaren när vi i dag debatterar KU:s betänkande om statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning kan inte självklart beskrivas som latinskt passionerad.
Men utan tvekan spelar arbetet med betänkandet en viktig roll för en effektiv styrning. Medieuppmärksamheten på den här granskningen kan inte jämföras med det intresse som granskningen av enskilda statsråd får. Ändå påverkar höstgranskningen Regeringskansliets arbetssätt i väl så stor utsträckning som vårgranskningen.
Lite högtidligt uttryckt är betänkandet på bordet ett av KU:s sätt att bidra till att utveckla svensk demokrati och till att hålla ordning och reda i Regeringskansliet. Bara vetskapen om att granskningen finns förebygger slarv. Påpekanden förväntas förstås leda till konkreta förbättringar, något som jag förstått brukar ske.
Häromdagen besökte jag KU:s kansli för att titta på de protokoll som område 2 i betänkandet, en granskning av regeringsprotokoll, handlar om. Utskottet har gjort en genomgång av regeringsprotokollen från år 2009 och underprotokoll från tre departement. Genomgången ger inte anledning till något uttalande från utskottets sida, står det i betänkandet.
Bakom den meningen ligger ett systematiskt och noggrant arbete med att kontrollera lådor med protokoll som nu är redo för återlämnande till Regeringskansliet. Vissa kapitel i betänkandet kräver veckor av arbete. När några lägger sig i hängmattan för att lapa sommarsol går KU:s kansli igenom akter och rättsläge.
Detta görs för att se om det finns brister i rutiner som Regeringskansliet förväntas leva upp till. I år finner utskottet bland annat att hanteringen av överklaganden i Näringsdepartementet i vissa fall har tagit för lång tid, att upphandlingen av informationstjänster kan dokumenteras bättre och att det är långa handläggningstider för att få ut handlingar från Utrikesdepartementet och Försvarsdepartementet.
Det kan vara enskilda ärenden som krånglar. Då bör lärdomar dras så att dessa situationer inte uppkommer igen. Utskottet utgår förstås ifrån att handläggningen ses över på de områden där påpekanden har gjorts så att hanteringen och rutinerna framöver förbättras. I höstas hade vi en lång diskussion om Regeringskansliets sammansättning och utgifter.
Det är inte det vi ska diskutera i dag, men som vanligt ser KU även över Regeringskansliets utveckling. En nyhet i materialet är att KU nu anger det totala antalet tjänstemän i Regeringskansliet, det vill säga att siffrorna också inkluderar anställda vid utlandsmyndigheter samt kommittéanställda.
Det visar sig att siffran för antalet anställda i Regeringskansliet år 2010 är den lägsta av alla under hela den tid som redovisas, det vill säga från 2004. Ser man till de siffror som KU tidigare använt sig av, alltså utan anställda vid utlandsmyndigheter och kommittéanställda, är det den lägsta siffran sedan 2007.
Här finns det svart på vitt att ökningen av tjänstemän under ordförandeskapet har rullats tillbaka och att antalet tjänstemän inte har skenat iväg. När det gäller en specifik statssekreterartjänst vill jag kommentera det genom att framhålla att KU ska påtala brister när de har inträffat. Eftersom inga fel har begåtts har utskottet inget att säga i sin granskning.
Det går förstås att föra väsen om ett beslut eller en utnämning man inte gillar, men KU:s uppgift är att se om tjänsteutövningen eller handläggningen av ett beslut har varit fel, och så har inte varit fallet.
Att i debatten komma med politiskt färgade slängar är alltså möjligen ett sätt att höja passionen och temperamentet här i riksdagens kammare, men jag vill understryka sakförhållandena och säga att det inte finns något som säger att regeringen har gått utanför den frihet som den har att utforma Regeringskansliets verksamhet.
Jag vill avsluta med att säga att det inte heller finns några reservationer i betänkandet, så jag utgår från att vi i de behandlade sakfrågorna är överens och yrkar därmed på godkännande av anmälan i betänkandet.