Eva-Lena Jansson (S):
Jag ska faktiskt börja med att inte bara tacka ministern för svaret utan också tacka kammarkansliet för deras behjälplighet. Det gäller även talmannen. När det handlar om interpellationer har det inte alltid varit så enkelt att få svar från ministrarna, och framför allt inte i tid. Vi ska dock inte uppehålla oss vid det, utan jag tackar kammarkansliets personal som har gjort sitt bästa för att åstadkomma en bra arbetssituation också för oss ledamöter.
Jag vill även få fört till protokollet ett tack till dem som skriver ned vad vi säger, trots att vi är lite sluddriga ibland. Tack, alltså, till stenograferna! När det gäller svaret från arbetsmarknadsministern har jag visserligen fått ett sådant, men jag kan inte säga att jag är nöjd. Vi har debatterat tidigare, jag och arbetsmarknadsministern, för det här är ett ganska långdraget ärende.
Det har gått lång tid sedan TCO valde att vända sig till EU för att konstatera att vår lagstiftning inte är till fyllest. Det inleddes 2010, och sedan dess har TCO försökt få regeringen att diskutera frågan med arbetsmarknadens parter.
Oavsett om arbetsmarknadsministern har hetat Sven-Otto Littorin, Hillevi Engström eller Elisabeth Svantesson har man vägrat. Vi kan fundera på varför man som arbetsmarknadsminister inte vill diskutera med parterna i den här frågan. TCO har gjort en undersökning där 44 procent av de tidsbegränsade anställda svarade, vilket motsvarar ungefär 250 000 personer.
Hotell- och Restaurangfacket konstaterar att 46 procent av deras medlemmar är tillsvidareanställda. Kommunal konstaterar att mer än 150 000 av deras medlemmar har visstidsanställning. Av dem finns 25 procent hos kommunala arbetsgivare, och 30 procent finns hos privata företag inom verksamheten.
Regeringen har svarat på EU-kommissionens motiverade yttrande, men regeringen väljer att inte vidta några åtgärder. Det är märkligt. Regeringens svar innehåller inte heller några nya argument, utan man vidhåller att svensk rätt uppfyller EU-rättens krav. Sedan pratar man om en massa andra saker, men man håller sig inte till den viktigaste frågan.
Det avgörande är nämligen om man klarar av att leva upp till kraven om ramavtalen för visstidsarbete, alltså om det är möjligt för en arbetsgivare med kontinuerligt behov av arbetskraft att ha samma person anställd i tidsbegränsade anställningar år ut och år in - och det är det i Sverige. Det är därför vi har den här debatten, och det är därför TCO har stämt regeringen.
Vi får alltså verkligen hoppas att det första den nya EU-kommissionen gör när den kommer på plats är att ta itu med det här, för det verkar inte som att regeringen tänker göra någonting. Man försöker i stället förhala frågan. Om man hade varit intresserad av att göra någonting hade man nämligen kunnat göra någonting redan 2010. Man hade kunnat titta på statistiken då.
Såväl Sven-Otto Littorin och Hillevi Engström som nu Elisabeth Svantesson har haft all möjlighet i världen att göra det; det fanns en brevväxling mellan kommissionen och regeringen redan i december. Jag förstår dock att man hellre vill se någon annan klara av det här, så vi får väl hoppas att det blir en ny regering till hösten som kan fixa det. Min fråga är dock: Har inte arbetsmarknadsministern sett att det finns en massa visstidsanställda som utnyttjas på arbetsmarknaden i dag? Har hon helt missat den frågan, herr talman?
Det vore märkligt eftersom hela arbetsmarknaden ser det och eftersom vi nyligen har haft en konflikt på trafiksidan som just hänger ihop med att arbetsgivaren vill överutnyttja visstidsanställning i Sverige.