Lars Tysklind (L):
Jag börjar med att yrka bifall till reservation 4 i betänkandet, men jag står naturligtvis bakom reservation 1. Dessa reservationer har Folkpartiet tillsammans med Moderaterna, Centerpartiet och Kristdemokraterna. Jag börjar med det som Johan Hultberg framhöll, nämligen att den förra alliansregeringen gav hög prioritet åt havsmiljö- och vattenfrågorna.
Precis som har nämnts i replikskiftet skapades havsmiljöanslaget, som alla nu ser som en självklarhet, men det fanns de facto inte förrän Carlgren införde det. Anslaget har i sin tur skapat en tydlig och sammanhållen havs- och vattenpolitik.
Inte minst inrättandet av Havs- och vattenmyndigheten blev inte bara en symbol utan också drivkraften för den sammanhållna politiken. Den verklighetsbild som har kommit fram i talarstolen i dag innebär att vi kan konstatera att det finns många utmaningar kvar för hav och vatten i största allmänhet.
Betänkandet tar upp motionsyrkanden från allmänna motionstiden i höstas om vattenvård, åtgärder mot övergödning och föroreningar i havet samt bättre rening av avloppsvatten. Fru talman! Jag kan också konstatera att miljö- och jordbruksutskottets olika betänkanden verkligen väver in i varandra. Många av dem berör i förlängningen just vatten.
Precis som har nämnts tidigare diskuterade vi fiskeripolitik och långsiktig hållbarhet förra veckan. Ur vissa aspekter när det gäller bestånden av de stora rovfiskarna har forskningen visat att de problemen har en tydlig koppling till övergödning. Senare i dag ska vi diskutera kemikaliepolitik samt avfall och kretslopp.
Även där finns många punkter som de facto rör vatten. Inte minst när vi ska diskutera avfall kommer vi in på marint skräp och problemen med mikroplaster. Det känns som att de frågorna likaväl skulle höra hemma i detta betänkande, men det är en uppdelning som kan göras. Det handlar verkligen om att ha en helhetssyn. Det handlar om biologisk mångfald och ekosystemtjänster.
En av de största och mest växande ekosystemtjänsterna i vårt land är turismen och besöksnäringen. Den är helt beroende av friska vattendrag. I förlängningen kretsar mycket runt vatten och vattenvård. Fru talman! Det är inte så märkligt att det är tvunget att jobba på alla nivåer.
Det sker ett internationellt arbete i främst EU men även regionalt och lokalt. I det internationella arbetet är Sverige tvunget att fortsätta att vara aktivt inom de organisationer som finns. Där finns Ospar, som rör konventionen för skydd av marin miljö i Nordostatlanten. Den kanske inte omnämns så ofta, men den är nog så viktig som Helcom för Östersjön.
Vidare finns alla EU:s regelverk. Där finns EU:s havsmiljödirektiv och ramdirektivet för vatten. Båda dessa kommer naturligtvis att ha stor betydelse för när vi diskuterar utvecklingen av tillstånden i haven och i vattnet.
Speciellt för det sistnämnda ramdirektivet för vatten har vi en stor utmaning framför oss, inte minst när det gäller hanteringen av vår vattenkraft. Här har vi den delikata situationen att det finns en tydlig målkonflikt.
Vi måste få till en välavvägd och rimlig balans mellan behovet av viktig förnybar energi och påverkan på ekosystem och i sin tur på den biologiska mångfalden. Vattenverksamhetsutredningen nämndes tidigare, och utredningen bereds för närvarande. Nu har det varit en del fokus på den småskaliga vattenkraften.
Det kommer väl ett resultat från beredningen, men från Folkpartiets sida vill jag redan nu säga att det är oerhört viktigt att vi får tillståndsprocesser för olika typer av vattenkraft som är rimliga och anpassade för verksamhetens storlek. De ska inte leda till orimliga kostnader. På något sätt ska pengar läggas på åtgärder och inte på onödiga administrativa processer runt tillståndsgivningen.
Det är nog inte så svårt att se att det finns många kostnadseffektiva åtgärder som går att vidta. Det är fråga om relativt enkla åtgärder som ger ett stort resultat i fråga om biologisk mångfald. Fru talman! Jag vill också lyfta fram en konkret fråga som Folkpartiet och även jag personligen tycker är mycket viktig och som vi har drivit på under de senaste åren, nämligen behovet av ett nytt undersöknings- och forskningsfartyg i Sverige.
Behovet av ett nytt fartyg har visat sig vara en hämsko för att följa upp och mäta forskningsresultat i haven. I augusti 2014 överlämnades ett gemensamt uppdrag som Lantbruksuniversitetet, SMHI och Kustbevakningen har haft i frågan. Deras förslag är att bygga ett nytt fartyg.
Nu är det oerhört viktigt att vi fullföljer processen. Jag vet att det står i budgetpropositionen att regeringen avser att göra så, och det är något vi kommer att följa. Ett nytt fartyg är viktigt för den fortsatta forskningen om havet. Fru talman! Jag har några kommentarer om våra reservationer.
I reservation 1 lyfter Folkpartiet och övriga alliansparter fram vikten av att ta vara på innehållet i kemikaliepropositionen från 2013. Den har nämnts tidigare. Det handlar om att behovet av att LOVA-anslagen ska fortsätta att vara permanenta och på en hög nivå. Utvärderingen har visat att det lokala arbetet kan utvecklas, men utvecklingen är positiv i grunden.
Människor vill vara med och påverka, och lokalt arbete är en väg för att vara med och påverka. Vi utgår från att landsbygdsprogrammet snart är på plats. Det är en viktig faktor för miljöersättningar som finns för våtmarker och kantzoner för att minska näringsläckaget. Även musselodlingar nämns.
Musselodlingar togs upp i förra veckan i samband med debatten om fiskeripolitiken. Musslor är både livsmedel och fånggröda på en gång - ett fint koncept. I reservation 4 tar vi upp rening av avlopp. Det gäller nu att lägga fokus på att utveckla reningstekniken för att få metoder för att reducera läkemedelsrester.
Det rör sig om de farliga resterna, åtminstone de som vi i dag kan överblicka. Det är hormonstörande ämnen. Inte minst Kristina Yngwe beskrev det väldigt väl när det gäller den tvekönade mörten. Det är sådana knepigheter som kan uppstå i naturen. Men det är även rester av antibiotika, och det finns naturligtvis andra föroreningar.
Rester av antibiotika är ett mycket allvarligt problem. Det är drivande när det gäller att utveckla antibiotikaresistens, som nu blir allt allvarligare. Så sent som i måndags hade vi ett möte om Sveriges arbete med antibiotikaresistens. Det var lite deprimerande.
Det var någon som uttryckte det på det sättet. Han hade läst forskning där forskaren själv säger att det är deprimerande. Väldigt låga halter av antibiotika i vatten driver på antibiotikaresistens, så det är svårt att se vad det finns för gränsvärden.
Detta är alltså ett mycket allvarligt problem, och därför är detta också en viktig reservation. Det är viktigt att riksdagen tydligt markerar att det här är en fråga som regeringen måste ta på stort allvar och jobba vidare med.