Luciano Astudillo (S):
Först har jag en vädjan till Maud Olofsson som står här i kammaren och påstår att jag inte har läst planen. Det tycker jag är på gränsen till att förolämpa en riksdagsledamot. Vi har haft debatt till exempel om kapitalförsörjningen för den här typen av företag. Jag pekar just på en del av de problem som Maud Olofsson också senare tar tag i genom att ge Almi ett särskilt uppdrag för kulturskapande.
Det är klart att kulturskaparna, de kreativa näringarna, har speciella behov. Modebranschen till exempel med sina höst- och vårkollektioner har inte samma struktur som annat näringsliv. Det är klart att det är väldigt bra att man i den här planen tar upp hur kapitalförsörjningen till de här företagen går. Det är också bra med en generell småföretagarpolitik. Inte minst kompetensförsörjningsfrågan är viktig. Det har vi pratat om många gånger så det är inte det.
Men fortfarande saknar jag den breda ansatsen. Ta dataspelsbranschen. Jag besökte Massive i höstas, ett av våra stora företag som jobbar med dataspel. De har hundra anställda i Malmö och ingår i en koncern som är global. De producerar som sagt fantastiska dataspel.
Vd för företaget efterlyste industrinära forskning. Vad menar han då? Han menar att den teknik och den kunskap som uppnås när man utvecklar framtidens dataspel är sådant som också kan erbjuda enorm samhällsnytta.
Ta till exempel spel som har någon form av artificiell intelligens, som lär sig själva. Man utmanas alltså på något sätt av dataspelet som under spelets gång lär sig av sin motståndare och därmed blir svårare och svårare. Det finns enorma möjligheter att utveckla den kunskapen när det gäller skolan och utbildningssektorn.
Likadant är det när det handlar om att översätta rörelse i rummet till rörelse i tekniken. Det ger enorma möjligheter för rehabiliteringssektorn. Det finns mycket mer av breda satsningar som skulle ha kunnat göras för att stödja dataspelsföretagen med industrinära forskning.
När det gäller mode sade Stefan Persson, en inte helt obekant person, största ägaren i Hennes & Mauritz, i Dagens Industri i höstas att ingen utomlands känner till det svenska modeundret. Det är klart att jag har mött många av de här kreativa människorna som ägnar ett liv åt att skapa ett eget märke, en design. De är oerhört kreativa.
De har gått bra utbildningar som vi har här, men de behöver också stöd för att komma ut i världen. Det pekar Stefan på i sin intervju. De breda satsningarna på export finns inte. De här unga skaparna behöver komma ut på en världsmarknad från första dagen. Det är inte som att öppna en butik där man säljer inom de närmaste kvarteren. Det är klart att här finns mycket kvar att göra.
Ta musikbranschen som gavs väldigt lite resurser på 90-talet. Att aktivt stötta musikskaparna att finnas där musikmässorna hölls, att dela ut det exportpris som Leif Pagrotsky startade var små insatser som innebar att vi kom ut i världen med musik. Det gör man än i dag.
Men digitalisering och teknikutveckling gör det mycket svårare för många av de små skaparna. Där borde en aktiv näringspolitik också finnas med för att stötta. Jag tycker att mycket av det Maud till sist gjorde under sin mandatperiod var bra, men otillräckligt.