Tomas Eneroth (S):
Jag tackar Jakob Forssmed för detta. Jag ska ärligt säga att jag blev lite förvånad när jag såg interpellationen från Jakob Forssmed, eftersom jag känner Jakob Forssmed som en klok, omdömesgill och väldigt sympatisk person. Och så står det att man ska säkra cykelkompetensen på våra myndigheter, underförstått att de inte riktigt begriper. Det är inte riktigt Jakob Forssmeds ton. Bara för att man tycker annorlunda är det inte säkert att kompetensen inte finns där.
Jag har respekt för de tjänstemän på Transportstyrelsen och Trafikverket som arbetar med trafikfrågor och transportfrågor och för de bedömningar de gör. Sedan ska det prövas i utredningar, med hearingar och med remisser, och så småningom är det politiken som bestämmer. Bara för att man tycker annorlunda ska man inte inkompetensförklara myndigheter och deras arbete. Det förvånar mig att Jakob Forssmed uttrycker sig så i en interpellation.
Det är ovanligt, för Jakob Forssmed är annars en otroligt sympatisk person, måste jag säga. När denna kärleksförklaring väl har uttalats här i kammaren vill jag säga att den här regeringen har satsat otroliga summor i nationell plan och lyft in cykel i nationell plan med statliga satsningar. Vi har startat ett cykelcentrum där vi samlar nationell kompetens med möjlighet för forskning kring cykel. Vi har sett till att det finns en cykelstrategi.
Vi har, som jag nämnde tidigare, lagt 650 miljoner kronor till ökade insatser för cykel i den senaste budgetpropositionen. Vi har dessutom lagt extrapengar som är öronmärkta för civilsamhället och alla dess organisationer. Jag vet att Jakob Forssmed och jag delar uppfattningen att civilsamhället ska stå starkt och att organisationer och folkrörelser ska kunna arbeta med att stärka inte minst idrottens förutsättningar. Vi ger direkta resurser till detta.
Skälet till att jag nämner detta är att Jakob Forssmed är en person som har varit i politiskt ansvarig ställning. Det går ju an att i opposition lägga mer pengar än regeringen, men när Jakob Forssmed var statssekreterare i Statsrådsberedningen under alliansregeringen fanns det inget cykelcentrum. Då fanns det heller inte någon cykelstrategi, några stora satsningar i nationell plan eller några särskilda pengar för civilsamhället.
Över huvud taget gjordes inte flera av dessa regelförändringar, till exempel gällande cykelgata, som vi nu arbetar med. Min fråga tillbaka till Jakob Forssmed är: Varför blev det ingenting när Jakob Forssmed själv hade möjlighet att ta ansvar och i verkligheten göra saker för cyklingen? Hur kom det sig att ni inte gjorde några större insatser under alliansregeringen? Var det så att skattesänkningar till slut ändå var lite viktigare? Ni satsade ju inte på infrastruktur eller järnväg.
Ni stoppade Norrbotniabanan. Det blev inga stora satsningar på vägunderhåll, och vi har nu en väldigt stor vägunderhållsskuld. Sjöfarten fanns knappast nämnd i nationell plan. Skattesänkningar var väl det som var allenarådande. Om vi nu håller oss till cykel kan jag konstatera att det gjordes väldigt lite under den tid som Jakob Forssmed faktiskt på en central position i alliansregeringen hade ansvar för regeringsutövandet.
Vi gör så gott vi kan. Vi ser till att ordentligt stärka cyklingens förutsättningar. Sedan vet vi att en mycket stor del av detta handlar om kommuner och regioner och deras insatser. Där finns fantastiska möjligheter att förbättra för cykling. Organisationen Svenska Cykelstäder har också visat hur man i till exempel Uppsala och Lund - och faktiskt också ibland hemma i Växjö - gör väldigt bra insatser för att stärka cyklingen.
Med reformer som cykelgata ökar vi möjligheten att även när det är trångt i stadsplaneringen hitta bra lösningar där cykeln får förtur. Vi arbetar systematiskt och oförtrutet med att stärka forskningsgrunden och se till att staten skjuter till resurser. Vi stärker svensk cykling. Vad gjorde Jakob Forssmed när han satt i regeringsställning?