KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anders Borg (M):
Interpellationen rör hur regeringens och riksdagens förändringar av F-skattsedeln har påverkat näringsverksamhet för personer som har F-skattsedel. Jag har redovisat att det enligt Lagrådet alltså inte har skett någon förändring, utan man har etablerat praxis. Jag har redovisat att det inte har skett någon förändring av antalet som får F-skattsedel, utan det är ett ökningstempo som har gällt under en 15-årsperiod.
Och jag har redovisat att Skatteverket ska göra en utvärdering och att den kommer så småningom. Visar den utvärderingen att det finns skäl att vidta åtgärder får vi se över alla de förslag som har diskuterats i riksdagen. Det är en naturlig utgångspunkt att man tittar på vad utskottet har diskuterat och ser vilka av de förslagen som fungerar väl. Låt mig också påpeka att regeringen naturligtvis vidtar omfattande åtgärder mot brottslighet.
Det jag tror spelar störst roll på det här området är den centrala myndighetssamverkan som finns mellan Ekobrottsmyndigheten, Tullverket, Skatteverket och polisen. Jag tror att det är en effektiv väg att beivra att kriminell verksamhet bedrivs under täckmantel av näringsverksamhet. När det gäller den svenska modellen är det paradoxalt nog så att trepartssamverkan mellan fack, arbetsgivare och regering aldrig har varit så aktiv som den är i dag, åtminstone inte på de senaste 20 åren. Det vittnar även fackföreningsrörelsen om.
Vi har haft ett möte med omkring 350 organisationer från arbetsmarknadens parter de senaste tolv månaderna. Det har rört införandet av korttidsarbete, som sker i samråd med Teknikföretagen och Metall, de omställningsförhandlingar som PTK och Svenskt Näringsliv bedriver och den yrkesintroduktion som det nu tecknas avtal om, inte minst här under våren, med SKL och Kommunal. Och regeringen avser att återkomma i budgetpropositionen med ytterligare insatser.
Det här återspeglas också i att vi i Sverige har haft högre reallöneökningar under alliansregeringen än vad vi tidigare har upplevt här och vad man har upplevt i andra länder.
Anders Borg (M):
Leif Jakobsson har frågat mig vilka åtgärder jag har vidtagit för att omförhandla skatteavtalet med Danmark sedan riksdagen beslutade att så ska ske. Beträffande det multilaterala nordiska skatteavtalet bedömer regeringen inte att det är en framkomlig väg att begära en förhandling om att hemviststaten ska få primär beskattningsrätt över Öresundspendlarnas arbetsinkomster. Danmark har varit mycket tydligt med att man inte accepterar en sådan lösning.
Sedan har vi den så kallade utjämningsordningen som finns i ett särskilt avtal mellan Sverige och Danmark från 2003. Denna ordning är för närvarande föremål för en utvärdering som genomförs gemensamt av det svenska finansdepartementet och det danska skatteministeriet. Det arbetet är inte slutfört, herr talman.
Anders Borg (M):
Grunden för den här diskussionen är naturligtvis den väldigt positiva integration vi ser över Öresund, där vi ser hur danskar kommer till Sverige och arbetar och utbildar sig och hur svenskar åker till Danmark och studerar och arbetar. Det blir en alltmer integrerad region som fungerar allt bättre. Vi har ett skatteutjämningsavtal som vi vet ligger väl i linje med internationell rätt.
Det är alltså inte så att avtalet på något avgörande sätt avviker från den ordning som gäller i de här sammanhangen, och det är det som alltid måste vara utgångspunkten när vi diskuterar skatterelationen mellan olika länder: att det ska överensstämma med internationell rätt och rättskonventioner. Vi ska så småningom, när vi har fått utredningen från Skatteverket, återkomma till samtal med Danmark där man tittar på hur avtalet slår gentemot Sverige och Danmark.
Vi måste naturligtvis också överväga hur det slår mot Sverige i hur vi tillämpar avtalet och ytterst hur det ligger i vår skatteutjämning. Jag har dock inte noterat att Socialdemokraterna har något förslag om att förändra skatteutjämningen på något sätt som skulle förändra eller bryta ut just den här inkomstströmmen, vilket jag även tror vore en besvärlig och lite märklig särlösning.
Med utgångspunkt i att vi kan skapa en förståelse hos danskarna för att det här är en del av integrationen i Öresundsregionen ska vi föra de här samtalen med förhoppningar om att kunna förbättra förutsättningarna för ytterligare Öresundsregionsintegration.
Anders Borg (M):
Jag tycker att den här debatten väl har belyst att integrationen i Öresundsregionen är central och viktig och en bra del av den svenska ekonomiska utvecklingen. Det är gynnsamt för både Malmö och Köpenhamn, gynnsamt för både Sverige och Danmark. Det är och förblir så att de avtal vi har med Danmark överstämmer med internationell rätt och med internationell vedertagen praxis för den här typen av avtal. Nu ska vi göra en utvärdering, och utifrån den ska vi sedan fortsätta samtal med våra danska kolleger.
Anders Borg (M):
Patrik Björck har frågat mig om jag kommer att lyssna på vad han anser vara en massiv kritik mot arbetslöshetsförsäkringen och medverka till initiativ för en förbättrad försäkring. Målet för regeringens politik är full sysselsättning. Vår politik innehåller åtgärder som stimulerar både utbud och efterfrågan på arbetskraft samt åtgärder som stimulerar matchningen på arbetsmarknaden. Det är viktigt med en arbetslöshetsförsäkring som ger trygghet vid omställning.
Det är också viktigt att det finns en tydlig arbetslinje i utformningen av försäkringen, det vill säga att den främjar snabb och effektiv återgång till arbete. När alliansregeringen tillträdde fanns problem med a-kassans utformning. Människor hölls kvar i arbetslöshet i stället för att stödjas till arbete. Därför har ett antal reformer genomförts för att tydliggöra a-kassans roll som omställningsförsäkring. Det är väl belagt i ekonomisk forskning att höjd ersättningsnivå leder till högre arbetslöshet och lägre sysselsättning.
Forskare och oberoende instanser som Konjunkturinstitutet, Finanspolitiska rådet och Riksbanken delar Finansdepartementets bedömning att effekten på sysselsättningen blir betydande. Även internationella expertorgan som IMF och OECD delar denna syn. Jag har därför inga skäl att ifrågasätta detta samband som i grunden handlar om en sämre fungerande arbetsmarknad när drivkrafterna för arbete minskar.
Anders Borg (M):
Nu säger Patrik Björck att Socialdemokraterna stöder de förslag om skärpta sanktioner som regeringen har lagt fram. Det är intressant. Låt oss dock notera att TCO vill höja a-kassan med 10 miljarder. Socialdemokraterna vill, om jag har förstått det rätt, höja den med 4 miljarder. 60 procent av TCO:s kritik är alltså även riktad mot Socialdemokraterna, om jag har förstått det rätt.
Om man då ska höja a-kassan och ska kompensera det fullt ut med stärkta sanktioner räcker det inte med de åtgärder vi har föreslagit. Då måste ni komma med nya, ytterligare åtgärder. Om det nu är Bertil Holmlund som är den socialdemokratiske gurun får ni ju sätta er och titta på forskningen för att se hur mycket ni ska skruva åt sanktionerna. Hur många jobb ska man söka per vecka för att få behålla sin a-kassa?
Det är den typen av åtgärder vi normalt sett menar, att man ska kunna redovisa minst fyra eller fem - eller om det är två - sökta jobb per vecka för att man inte ska förlora sin ersättning. I USA tror jag att det är 50 procent av de arbetslösa som någon gång utsätts för att man drar in ersättningen under deras arbetslöshetsperiod för att de inte har sökt tillräckligt många jobb. Detsamma gäller Australien och Storbritannien. Redovisa då det för väljarna!
Berätta att det är det ni tänker föreslå, att det är det den höjda a-kassan sedan ska bytas ut mot - hårdare sanktioner! Nej, låt mig i stället ta detta utifrån hur jag tycker att man ska tänka. Sverige har inte utraderat a-kassan - vi lägger miljardbelopp på att ge aktivitetsersättningar och arbetslöshetsersättning till människor. Alla OECD-jämförelser visar att vi ligger i mitten på den korta arbetslöshetsperioden och lite högre upp på den långa.
Vad kallar Patrik Björck det tyska system Socialdemokraterna genomförde, eller det brittiska? Man får 65 procent i sex månader i Storbritannien. Vad har man gjort då? Är det en utplånad a-kassa då? Låt oss ta detta seriöst! All forskning tyder på att man om man höjer a-kassan får betala i termer av högre arbetslöshet. Det vore väsentligt hederligare om Socialdemokraterna erkände det.
Anders Borg (M):
Hans Hoff har frågat mig om arbetet med ett rättssäkert system för personer som lever med skyddad identitet. Han har även frågat mig om jag avser att vidta åtgärder för att stoppa Skatteverkets omprövning av skyddad identitet till dess ett rättssäkert system finns på plats. Skyddad identitet innebär att personen i fråga får en sekretessmarkering i folkbokföringsregistret. Denna åtgärd regleras i tryckfrihetsförordningen och offentlighets- och sekretesslagen. Åtgärden innebär inte något bindande avgörande av sekretessfrågan.
Enligt Skatteverkets praxis omprövas frågan om sekretessmarkering ska vara kvar, vanligen vart eller vartannat år. Denna omprövning är inte författningsreglerad. Arbetet med att förstärka skyddet för personer som är utsatta för hot eller förföljelse är högt prioriterat för regeringen. Möjligheten till skyddade personuppgifter är i det sammanhanget en viktig fråga. Justitiedepartementet har gett en utredare i uppdrag att lämna förslag i fråga om skyddade personuppgifter i syfte att höja skyddsnivån och rättssäkerheten för personer som riskerar att utsättas för brott.
Uppdraget kommer att redovisas inom kort. Därefter kommer ärendet att beredas inom Regeringskansliet.
Anders Borg (M):
Låt oss konstatera att interpellationen rör en viktig frågeställning. Ingen regering har gjort så breda och kraftfulla insatser som den nuvarande för att bekämpa mäns våld mot kvinnor. Vi har alltså gjort en mycket kraftig utbyggnad av polisen. Vi har i dag fler poliser som jobbar med att bekämpa brott än någonsin tidigare. Vi har skärpt straffen kraftigt, framför allt när det gäller våld i nära relationer.
Vi har också genomfört breda satsningar för att stötta verksamheter som inriktar sig på att hjälpa kvinnor som utsätts för våld av män. Det har varit ett brett arbete vad det gäller att förstärka polisresurserna, att förlänga straffen och att brett göra insatser mot mäns våld mot kvinnor. Om detta råder ingen som helst tvekan, och siffrorna pekar entydigt på att resurserna på det här området har skalats upp på ett helt annat sätt än vad som gällde under den socialdemokratiska regeringen.
Sedan gäller det hur vi ska förhålla oss till Skatteverkets rutiner. Då är ordningen sådan sedan Axel Oxenstierna och framåt att det här landet styrs via lag och förordning som tillämpas av oberoende ämbetsverk. Det är inte så att ett enskilt statsråd utan att komma i konflikt med grundlagen kan gå in och styra rutinerna för hantering av ärenden hos ett enskilt ämbetsverk.
Det man kan redovisa här är att Skatteverket har centraliserat de här besluten till handläggare, därför att man ska försöka säkra att de sker på ett rättssäkert sätt och utifrån den höga ambition regering och riksdag gemensamt har, att vi ska ge ett skydd till kvinnor som är utsatta för mäns våld och som lever i en otrygghet efter dåligt fungerande relationer och utifrån de maktstrukturer som råder i vårt samhälle.
Nu är det inte så att regeringen har varit passiv, utan justitieministern har lämnat ett uppdrag till Håkan Friman som ska utreda den här frågan och återkomma. Nu förhåller det sig så att han kommer att återkomma med sina förslag den 28 juni, och när de har inkommit får man naturligtvis remittera dem. Då får vi se vilka slutsatser som ska dras utifrån remissinstansernas synpunkter.
Anders Borg (M):
Låt mig vara tydlig med att regeringen inte är nöjd med den situation som råder i Sverige. Det finns ett våld mot kvinnor från män, ofta i nära relationer, som är en del av den könsmaktsordning som råder och som måste bekämpas med hjälp av lagar, polis och normering. Arbetet mot mäns våld mot kvinnor har intensifierats och förstärkts under alliansregeringens regeringsperiod.
Det handlar om att insatserna i pengar räknat har skalats upp påtagligt, inte minst för att stötta skyddsverksamheten. Det handlar om att vi på en lång rad områden har skärpt straffen så att de som begår den typen av övergrepp får ta konsekvenserna att sitt handlande.
Det handlar om att vi har gjort insatser för att fler poliser ska finnas i rättsväsendet och för att polisens verksamhet på området ska fungera bättre och vara mer välorganiserad. Håkan Frimans utredning kommer att redovisas inom kort, och då kommer förslagen att skickas ut på remiss. Sedan ska regeringen återkomma. Såvitt jag förstår kommer den redovisningen att ske den 28 juni, det vill säga i morgon. Sedan var det frågan om Skatteverkets arbete.
Den sekretessmarkering som finns nu är inte ett sekretessbeslut av den myndighetskaraktär som det annars är fråga om vid beslut, utan det är en sekretessmarkering. Det ska vara en markering till tjänstemännen att om någon begär ut uppgifter om personen ska begäran särskilt noggrant prövas mot bakgrund av den hotsituation som finns. Därmed är det inte heller enligt svensk rätt möjligt att överklaga en sådan sekretessmarkering. Det sammanhänger med gällande rättsordning.
I fråga om hur Skatteverket organiserar sitt arbete rör detta det inre arbetet i ett ämbetsverk. Jag vill ändå påpeka att den ordning vi har i Sverige enligt regeringsformen, riksdagsordningen och grundlagen är sådan att den ger ett utomordentligt starkt skydd för självständiga ämbetsverk att organisera sitt arbete. Det är till exempel den allra vanligaste formen - nu är jag inte helt säker på det, men jag tror att det är den vanligaste formen - av prövning som statsråd råkar ut för i konstitutionsutskottet.
Har statsrådet respekterat de självständiga ämbetsverken eller har statsrådet ägnat sig åt ministerstyre? Ordningen är sådan att det är Skatteverket som lägger upp sina rutiner. Låt oss nu titta på Håkan Frimans förslag, och låt oss sedan förhålla oss till vilka av dessa som ska bli lagstiftning. Sedan får vi återkomma till debatten.
Anders Borg (M):
Arbetet i regeringen är inte så fördelat att jag är ansvarig för de rättsvårdande insatserna, och det är där i grund och botten som det tunga arbetet med att stoppa mäns våld mot kvinnor ligger. Men jag vet att regeringen har skalat upp sina breda insatser mot kvinnovåld, att vi har förstärkt straffsatserna och att vi arbetar bland annat utifrån Påföljdsutredningen för att ytterligare förstärka straffen för att stoppa och motverka mäns våld mot kvinnor.
Vi vet att hela rättskedjan - från polis till åklagare och domstolar - har fått resurser och utrymme för att jobba med dessa frågor. Nu får vi nya förslag från Håkan Friman inom kort, och de ska gå ut på remiss. Då ska frågan återigen prövas vad vi kan göra för att även utifrån sekretessmarkering och personuppgifter kunna skydda kvinnor som utsätts för mäns våld.
Anders Borg (M):
Eva-Lena Jansson har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att budgetpropositionen för 2014 ska innehålla en djupgående jämställdhetsanalys och på vilket sätt jag avser att säkerställa att inte budgetpropositionen medverkar till större ekonomiska skillnader mellan kvinnor och män. Regeringens huvudsakliga strategi för att nå jämställdhetsmålen är jämställdhetsintegrering.
Arbetet med jämställdhetsintegrering är prioriterat av regeringen, och det pågår ett systematiskt och planmässigt arbete med jämställdhetsintegrering i Regeringskansliet där varje statsråd är ansvarig för jämställdhetsintegrering inom sitt politikområde. SCB följer, på regeringens uppdrag, årligen upp hur väl regeringen lever upp till sin egen strategi och åtaganden avseende jämställdhetsintegrering.
I budgetpropositionen för 2013 var 42 procent av tabeller och diagram könsuppdelade och analyserade efter kön, och i finansplanen och dess bilagor var hela 81 procent av tabeller och diagram könsuppdelade. Regeringen har tagit del av Kvinnolobbyns granskning, och de konstruktiva förslagen på förbättringsområden är värdefulla i vårt arbete med kommande budgetpropositioner.
Målet för den ekonomiska jämställdhetspolitiken är att kvinnor och män ska ha samma möjligheter och villkor i fråga om utbildning och betalt arbete som ger ekonomisk självständighet livet ut. Ett eget arbete utgör grunden för ekonomisk självständighet. Men många kvinnor arbetar i sektorer där lönerna är lägre. Fler kvinnor än män arbetar deltid. Fler kvinnor än män är timanställda.
Regeringen har sedan den tillträdde fört en politik för att sänka trösklarna in på arbetsmarknaden och göra det mer lönsamt att gå från deltid till heltid. Det är min ambition att fortsätta med denna politik som ger allt fler kvinnor och män möjlighet till egen, självständig försörjning.
Anders Borg (M):
Regeringens jämställdhetspolitik är stark och aktiv. Sverige är ett av världens mest jämställda länder. Det ger svenska kvinnor och svenska män bättre förutsättningar än medborgarna i nästan alla andra länder att förverkliga sina livsdrömmar. Att hitta sin väg genom livet, oavsett kön, social bakgrund och etnicitet, är vad som kännetecknar Sverige, ett samhälle som präglas av jämställdhet och tolerans.
Då är det naturligtvis glädjande att regeringens politik fortsätter att driva på utvecklingen, att vi har kunnat få en ökad jämställdhet genom att över 100 000 kvinnor fler är sysselsatta i dag än 2006, att fler kvinnor arbetar heltid än tidigare, trots att vi under de socialdemokratiska åren såg hur andelen heltidsarbetande minskade.
I dag har vi alltså större andel av kvinnors löner om man jämför med mäns, trots att detta stod still under de socialdemokratiska åren. Det är så tydligt att detta sammanhänger med regeringens arbetslinje. Det är den som ger resultat.
Det är reformerna och välfärdspolitiken som gör att kvinnor i större utsträckning har tillgång till välfärdsresurser, kan vara på arbetsmarknaden och kan forma de olika servicebehov som vi har i välfärden och annat till att man också ska delta på arbetsmarknaden. Ett jämställt samhälle präglas av att människor kan arbeta och leva på lika villkor i Sverige. Det är naturligtvis en framgång att regeringens arbetslinje har bidragit till detta.
Anders Borg (M):
Pia Nilsson har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att minska inkomstklyftorna och för att upprätthålla Sveriges position som ett jämlikt föredöme i OECD. När OECD för några veckor sedan rangordnade 34 länder utifrån en mängd olika dimensioner av livskvalitet och välstånd, Better Life Index, hamnade Australien och Sverige i topp.
Uppräkningen av likartade mätningar skulle kunna fortsätta utan att den övergripande bilden skulle förändras: Sverige är ett av världens bästa länder att leva i. Det är ett faktum som sällan återspeglas i samhällsdebatten. Den OECD-rapport som Pia Nilsson refererar till beskriver bland annat hur hushållens disponibla inkomster har utvecklats i OECD-området under krisåren 2007-2010. För Sverige redovisas en mycket positiv utveckling.
Den genomsnittliga inkomsten har ökat realt med nästan 3 procent årligen. Endast Slovakien och Polen har haft en starkare utveckling. I flertalet OECD-länder har i stället de genomsnittliga disponibla inkomsterna minskat under krisåren. I 21 av 33 OECD-länder har dessutom inkomsterna minskat i botten av inkomstfördelningen, och i många länder är minskningen betydande.
Det är i dessa länder den reella ekonomiska utsattheten har ökat under krisåren - inte i Sverige. Offentliga välfärdstjänster som barnomsorg, utbildning, hälso- och sjukvård samt äldreomsorg är en viktig del av fördelningspolitiken. Dessa subventionerade tjänster är centrala för att utjämna livschanser och levnadsvillkor. Inget land lägger mer resurser än Sverige på välfärdstjänster. När värdet av dessa tjänster beaktas ser man att Sverige har den lägsta spridningen av inkomster i OECD-området.
Den vanligaste orsaken till en svag ekonomi är avsaknaden av arbete. Därför har regeringens fördelningspolitiska arbete sedan tillträdet 2006 inriktats mot att stärka drivkrafterna för arbete. Sedan 2006 har utanförskapet minskat med 200 000 helårspersoner. Därtill har riktade insatser genomförts för att stärka de ekonomiska marginalerna för utsatta hushåll med svag ekonomi.
Därigenom läggs grunden för ett samhälle som håller ihop.
Anders Borg (M):
Låt mig understryka för Pia Nilsson vad som gör mig upprörd. Några av Europas finaste länder har nästan slagits sönder under den här krisen. Välfärdssamhället, samhällsekonomin och sammanhållningen i våra grannländer Estland, Lettland, Litauen, Island och Irland - länder som står nära Sverige - har körts i en krisköttkvarn. Det tycker jag är upprörande. Man tappade greppet om stabiliteten.
Något som är märkligt är att Pia Nilsson har hittat ett mått på fattigdom där det är Island, Irland och Lettland som är de nya socialdemokratiska idealen. De fattigastes inkomster har sjunkit med 7 procent på Island, 5 procent på Irland och 4 procent i Estland. Det är de socialdemokratiska idealen.
Det är en så märklig logik att jag nästan tror att till och med Socialdemokraterna borde inse att detta är att svartmåla Sverige. Hur ser det ut i Sverige? OECD gör sitt Better Life Index där man brett tittar igenom livsförutsättningarna. Sverige är det europeiska land som får högst rankning. Social Progress Institute, en amerikansk tankesmedja som brett värderar levnadsförhållandena, sätter Sverige högst av alla länder.
Unicef har värderat barnfattigdomsriskerna och landat i att Sverige tillsammans med Island har de minsta riskerna för barnfattigdom. Och när OECD har gjort sitt grundliga jobb kring skillnader har man tittat på välfärdens Gini-koefficient - vi har de högsta välfärdsutgifterna av alla länder - och kommit fram till att Sverige har de minsta inkomstskillnaderna av alla industriländer. Det här är jag väldigt stolt över. Det är ett bra samhälle.
Det som bekymrar mig är att Socialdemokraterna vill låta en åldrande välfärdsstat ändra kurs. De vill vända ryggen till moderniseringen och återgå till att trycka ut människor från arbetsmarknaden, för det är en oundviklig konsekvens av att bygga ut bidragssystemen och höja skatterna för människor som arbetar att fler fastnar utanför arbetsmarknaden. Det är beklagligt, herr talman.
Anders Borg (M):
Låt mig börja med att konstatera att det är skönt att vara tillbaka efter sommaren. Peter Persson har frågat mig om det är rimligt att offentliga skattemedel omvandlas till privat avkastning och genom vilka initiativ jag avser att skydda staten från ekonomiska förluster förorsakade av privata aktörer inom välfärdssektorn.
Låt mig först slå fast att min uppfattning är att kvalitet, tillgänglighet och valfrihet ska prägla den svenska välfärden. Lika villkor ska gälla för offentliga och privata utförare. Det kommunala bidrag som följer med eleven till en fristående skola, den så kallade skolpengen, bygger på en princip om att det ska ges samma resursfördelning som till motsvarande kommunal verksamhet. Om en fristående skola driver verksamheten framgångsrikt, med kvalitet och med positivt resultat, är det välkommet.
Det är viktigt med principen att det finns en ekonomiskt likvärdig grund som medför valfrihet, något som värderas högt av elever och föräldrar. Staten och kommunerna ska säkerställa kvalitet och se till att företagen gör rätt för sig inom välfärden. För att skydda den svenska bolagsskattebasen har vi infört effektivare ränteavdragsbegränsningar. Regeringen har även ökat resurserna till inspektion och inrättat särskilda myndigheter, bland annat Statens skolinspektion och Inspektionen för vård och omsorg.
Regeringen har initierat översyner av reglerna i välfärdsbranscherna. Friskolekommittén lämnade nyligen sitt betänkande. Utredningen om en kommunallag för framtiden lämnade i juni ett delbetänkande om ökad kontroll och insyn i privata utförares verksamhet. Andra utredningar pågår, bland annat om meddelarskydd för privatanställda i offentligt finansierad verksamhet och om ägarprövning och mångfald där man utreder vilka krav utöver befintliga som kan och bör ställas på dem som äger och driver företag inom välfärdssektorn.
Regeringen betonar allvaret i dessa frågor. Beredningen ska få ske i normal ordning för att säkerställa en bra lagstiftning på detta område.