Andreas Carlgren (C):
Det här är en debatt där demagogin firar triumfer. Nu fick vi än gång till höra om matnedskärningarna och tågförseningarna. De hade på något för mig helt mystiskt sätt att göra med AAU att göra. Jag kan i och för sig förstå att ni gör allt ni kan för att fly debatten om utsläppshandeln som er fråga handlar om till helt andra diskussioner. Det säger någonting om hur svaga argumenten är. Men jag är lite förvånad att ni kör den linjen så stenhårt.
Låt oss nu återgå till vad era frågor handlade om. De hade för det första utgångspunkten att det nationella målet missades därför att vi inte gav besked om AAU. Nu har jag förklarat hur det nationella målet var formulerat och att Matilda Ernkrans utgångspunkt för frågan var helt felaktig liksom också Riksrevisionens kritik. Vad var kommentaren till det? Jag hörde aldrig om Matilda Ernkrans hade något att säga om hur det nationella målet är utformat.
Nu var det nya att vi skulle begära inträde i världen. För alla oss som har uppfattat Sverige som ett internationalistiskt land blev det lite konstigt. Jag hörde inga synpunkter på hur vi ska förhålla oss för att verkligen lösa frågan i de internationella förhandlingarna. Det avfärdar ni bara som spelteori. Jag är lite förvånad, men det har fortfarande inte med er fråga att göra.
Min fråga tillbaka blir i grunden: Ifrågasätter ni utsläppshandeln? Är det vad detta handlar om? Systemet är helt enkelt uppbyggt på det sättet. Säg inget annat än att jag har talat om överskott av utsläppsutrymme i utsläppshandelssystemet. Det blir demagogi på gränser över till löjligt att låtsas att jag tyckte att vi skulle kunna släppa ut mer i världen. Är det någonting som är uppenbart är det att hela arbetet är inställt på motsatsen.
Ni gör det lite för löjligt bekvämt för er. Det är ändå så att systemet fungerar så att lyckas vi minska utsläppen så bra som Sverige har gjort får Sverige ett överskott. Danmark har tvärtemot ett underskott. Det behöver köpa till sig ett utsläppsutrymme. Om vi annullerar eller sparar kommer Danmark att köpa utrymmet från något annat land. Utsläppen påverkas i den delen inte ett dugg.
Om vi i stället skulle överföra utsläppsutrymme till Danmark är det andra länder i motsvarande grad som för över mindre utsläppsutrymme till Danmark. Hela er utgångspunkt är helt felaktig för hur systemet fungerar. Frågan är fortfarande: Är ni emot utsläppshandelssystemet? Det var annars den socialdemokratiska regeringen som var med och i EU verkade för att detta system skulle växa fram.
Det var ett resultat av Kyotomötet, precis det som miljörörelsen i alla sammanhang brukar försvara så starkt. Låtsas inte i debatten att det besked som jag har gett, eller ännu mindre Anders Borg och Fredrik Reinfeldt, skulle vara: Nu öppnar vi för försäljning. Det är inte alls det som sägs. Vad vi har sagt är att detta rent bokföringsmässigt representerar ett värde. Ibland anges det värdet till 10 miljarder kronor.
Matilda Ernkrans räknar i sin interpellation frankt med att det skulle vara 8 miljarder. För närvarande är priset på koldioxidmarknaden sådant att värdet snarare är nere på 2-3 miljarder. Om Kyotoöverenskommelsen inte fortsätter efter 2012, vilket skulle vara ett misslyckande för det internationella arbetet, blir AAU:erna värdelösa. Är det så konstigt att vi av rent statsfinansiella skäl avvaktar för att se hur utvecklingen blir?
Vi har också ansvar för hur vi för svenska folket redovisar statens finanser. Jag vet att det inte brukar bekymra er. Men vi tycker ändå att den hållning vi har är klok. Vi kommer inte på något sätt att använda våra utsläppsrätter så att utsläppen ökar. Vi minskar självklart totalt sett Sveriges utsläpp kraftigt. Vi kommer att ge riksdagen besked i god tid. Det har rått full transparens. Det är vad den här frågan handlar om.