Nina Lundström (L):
Jag tror att det behövs väldigt tydliga besked, inte minst med tanke på det som statsrådet säger. Statsrådet kommer ju att ha en annan debatt i dag som handlar om en annan vägsträcka i den här regionen som faktiskt har behandlats som en jojo. Jag själv har färdats på just den vägsträckan i många år och konstaterat att löften har dragits tillbaka med nya prioriteringar etcetera. I det här fallet handlar det också om uppemot kanske 4 000 bostäder.
Får man inte en finansiering och inte kan påbörja arbetet kommer stora delar av det projektet att förflyttas i tid. Jag har varit med i flera debatter bara den här veckan när människor ständigt frågar: Vad gör ni politiker för att se till att det kan skapas förutsättningar för att bygga bostäder? Då brukar jag säga: Det finns en rad hinder för att kunna komma i gång med vissa bostadsprojekt.
Åtminstone jag kommer att göra allt jag kan för att se till att eliminera så många hinder som möjligt. I den här frågan är det dock regeringen som helt och hållet fäller avgörandet. Folkpartiets budgetförslag kommer ju inte att få majoritet, men där har vi anslagit betydligt mycket mer pengar. Men jag vill ändå uppmärksamma på att när ett statsråd gör ett spadtag och ställer ut ett löfte om 2006 uppfattas det som löfte från regeringen.
Så skulle jag också ha uppfattat det och det gjorde de som var med vid spadtaget. Nu är det ett nytt årtal som gäller, 2007. Men statsrådet har redan gjort reservationer för att om någonting skulle hända kan regeringen tänka sig att omprioritera, men det här kommer att vara prioriterat i någon mån. Jag vill också ta upp de finansiella förutsättningarna.
Anser inte statsrådet att det måste finnas en viss förståelse för att människor i den regionen tycker att det är konstigt att man anslår 895 miljoner för den här typen av viktiga vägprojekt, men för en test och en folkomröstning avsätter regeringen 3,8 miljarder, en test som man inte ens vet vad den ska leda till?
I dagsläget är det dessutom väldigt osäkert hur resultatet av folkomröstningen kommer att bli. Legitimiteten för den typen av projekt finner inte gehör hos medborgarna. Om man frågar en stockholmare vad han eller hon skulle vilja göra för 3,8 miljarder, så är det inte att genomföra ett test, utan det är att få i gång de långsiktiga infrastrukturprojekten som är den första prioriteringen.
Jag skulle vilja att statsrådet gav ett slags beskrivning av hur regeringen tänker. Om det är de finansiella förutsättningarna som enligt den här artikeln där Vägverket uttalar sig är en central fråga - det vill säga vilka prioriteringar regeringen gör och hur mycket som satsas - tror jag att många i den här regionen skulle tycka att 3,8 miljarder för att fortsätta infrastrukturprojekten skulle ha varit oerhört mycket mer välkommet.
Folkpartiet har sagt nej till de 3,8 miljarderna till folkomröstningen. Vi har också redan för nästa år anslagit 1⁄2 miljard mer för vägprojekt i landet, och vi anslår betydligt mer under de kommande åren fram till 2008 och även därefter. Vi anser att dessa infrastrukturprojekt är viktiga. Infrastrukturen är en del av samhällets blodomlopp. Just för att den samverkar med bostadsbyggandet tror vi att man kan göra mycket mer.
Men jag skulle ändå vilja höra statsrådets resonemang kring om det inte hade varit bättre att satsa de 3,8 miljarderna på viktiga infrastrukturprojekt så att de åtminstone får en chans.