Ylva Johansson (S):
Désirée Pethrus har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att främja en snabbare och effektivare handläggning av valideringsärenden. Jag vill börja med att säga att regeringen till fullo delar Désirée Pethrus ambition att utrikes föddas yrkeskompetenser ska tas till vara bättre. Att få till stånd ett överblickbart och sammanhållet system för validering är en högt prioriterad fråga för regeringen. Frågan var framför allt ställd utifrån validering som ett verktyg för att underlätta nyanländas etablering på arbetsmarknaden.
Men det är samtidigt viktigt att framhålla att validering av kompetens är viktigt för många människor, inte bara nyanlända, för att de ska komma vidare i arbetslivet eller i studier på rätt nivå. Validering syftar till att ta till vara människors kompetens så att kompetensförsörjningen i arbetslivet underlättas och matchningen på arbetsmarknaden förbättras. Validering möjliggör också effektivare utbildningsinvesteringar och lägre utbildningskostnader.
Människor ska inte utbildas på sådant de redan kan. Ur ett branschperspektiv utgör validering ett verktyg för att identifiera kompetensutvecklingsbehov, säkra kompetensen hos redan anställda och möjliggöra ett breddat rekryteringsunderlag. Allt fler nyanlända har utbildning och yrkeserfarenhet från sina hemländer inom områden där det finns stora rekryteringsbehov på den svenska arbetsmarknaden.
Bland de nyanlända flyktingar och anhöriga som var registrerade hos Arbetsförmedlingen i december 2014 hade var fjärde en eftergymnasial utbildning på minst två år. Nästan 1 000 av dem bedömdes av arbetsförmedlare ha en yrkestillhörighet som kräver högskolekompetens inom teknik, it och liknande områden. Över 900 bedömdes ha yrkesbakgrund som kräver fördjupad högskolekompetens inom sjukvården och 1 300 fördjupad högskolekompetens inom utbildningssektorn.
Många utrikesfödda akademiker är dock arbetslösa eller överkvalificerade för de arbeten som de i dag utför. Detta är framför allt ett oacceptabelt slöseri med mänskliga resurser, men innebär även en samhällsekonomisk förlust. Jag väntar med spänning på Arbetsförmedlingens rapportering av uppdraget att öka omfattningen av validering för nyanlända. De rapporter som Désirée Pethrus citerar visar att alliansregeringens insatser inte varit tillräckliga.
Tiderna för bedömning av utländska akademiska utbildningar hos Universitets- och högskolerådet har blivit längre, framför allt eftersom antalet ansökningar om bedömning har ökat snabbt. Även ansvaret för bedömning av postgymnasiala yrkesutbildningar vilar sedan den 1 januari 2013 på UHR. Därför förstärks UHR:s bedömningsverksamhet 2015-2016.
Även anslagen för kompletterande utbildningar för personer med avslutad utländsk utbildning motsvarande en svensk högskoleutbildning har höjts. Myndigheten för yrkeshögskolan har fått i uppdrag att ta fram stödmaterial för utbildningsanordnarna om behörighet, urval och antagning där det särskilt ska framgå hur reell kompetens ska vägas in i behörighetsprövningen. Därtill pågår en utredning inom Regeringskansliet med uppdraget att kartlägga valideringsinsatserna inom utbildnings- och arbetsmarknadsområdet och lämna förslag som möjliggör för fler personer att få sin kompetens validerad.
Frågor som utreds är en tydligare roll- och ansvarsfördelning, effektivare användning av avsatta resurser, bättre samverkan och en ökad överblickbarhet. Dessutom ska utredaren lämna förslag om hur nationell samordning ska organiseras och styras för att utveckla och driva på för effektivare system för validering. Förslag ska lämnas senast den 1 april 2015. Med utgångspunkt i detta arbete avser regeringen att införa ett sammanhållet, nationellt och permanent system för validering.
Regeringen överväger nu om det behövs ytterligare insatser för att nyanländas kompetens ska tas till vara bättre. Kan kartläggning av kompetenser eller bedömning av utbildningar påbörjas snabbare? Hur kan fler av dem som har en efterfrågad yrkeskompetens snabbt komma in på en arbetsplats och visa upp vad de kan? Vilka erfarenheter från tidigare projekt, såsom Korta vägen och Nationell matchning, bör tas till vara i reguljär verksamhet? Det är några av de frågeställningar som vi ställer oss i det fortsatta arbetet.