Finn Bengtsson (M):
Efter sin tio år långa tid som ledare för det här landet avgav förre statsministern Göran Persson ett slags facit på sin regeringstid där han djupt ångrade att han inte prioriterade att få till en reform på tandvårdsområdet. Den sjösatte alliansregeringen snart efter valet genom en mycket konsekvent politik att först skaffa pengar, det vill säga att vi dubblerade stödet till tandvården för att senare också få en åldersneutral struktur.
Det fanns många problem som hade dolts bakom den oförmåga som Göran Persson och den socialdemokratiska regeringen visade med att inte få en sådan här reform på plats och som nu mörkas i Lennart Axelssons inlägg.
Det är så, herr talman, att när man tittar lite grann på den otacksamma uppgiften som Lennart Axelsson har att för sitt parti företräda en reform som man själv aldrig lyckades åstadkomma och försöka hitta fel i vad alliansregeringen har lyckats med ser man att han i det här fallet går tillbaka till en interpellation som i princip bygger på en artikel i tidningen Veteranen.
Det är en artikel där man väljer att plocka ut vissa sakuppgifter som ministern naturligtvis kan kommentera, men det blir ju närmast så att det blir enskilda fall som kommenteras med så lite uppgifter som det är, vilket gör att det riskerar att bli ministerstyre att ens tolka det. Det är klart att alla reformer kan ha problem, och alla reformer ska också gås igenom.
Men det påstås att det här skulle vara någonting så allvarligt, och det är stött enbart på en intervju i Veteranen av en tandläkare som är specialist på att bygga upp nya käkar åt äldre, och som är Nordens största användare av titanskruvar och dessutom delägare i ett käkkirurgiskt centrum med kliniker i Uppsala och Västerås.
Han säger också i intervjun att han inte har några problem att fylla sina tidböcker, för det finns stora behov i alla åldrar av att operera visdomständer, rotspetsar, cystor, tandlossning och mycket annat som nu kommer till uttryck och som varit dolt innan den här reformen genomfördes.
Så, Lennart Axelsson, om man läser en sådan här insändare ska man inte bara läsa den kritik som till viss del kan vara riktig om att det kan vara svårt att ställa om inför en ny reform med de förändringar av såväl regelverk som annat som krävs för att vi också ansvarsfullt ska kunna genomföra en sådan här reform med skattebetalarnas pengar.
Jag har också läst en del sådana insändare, men viktigare för mig är att jag sedan reformen infördes för ungefär ett år sedan i min kontakt med tandläkare som jag träffar väldigt ofta, både i länet och i mitt civila liv, har frågat hur de har upplevt den här reformen. Jag kan säga att den upplevelse jag har, till skillnad från vad Lennart Axelsson säger om att många känner sig klämda, är att många tandläkare och även patienter känner att det här har varit ett lyft för deras tandhälsa.
De tandläkare som har något klagomål säger oftast att just omställningen med Försäkringskassan har varit ett problem, och det lyfts ju också upp i den här interpellationen. Jag tror att Försäkringskassan har haft många strukturella problem. Inte bara tandvårdsreformen är ett sådant, utan det handlar kanske också om den gigantiska reformprocess som Socialdemokraterna utsatte Försäkringskassan för och som ännu inte har landat. Där måste alliansregeringen ta ett samlat grepp för att effektivisera Försäkringskassans arbetssätt.
Sammantaget, herr talman, vill jag påstå att det här är en vittnesinlaga från en artikel i Veteranen där det finns olika saker att utläsa men där jag återigen kan konstatera att det är en samlad satsning som dubblerar stödet till tandhälsan och som Socialdemokraterna under tolv år av regeringsmakt inte lyckades genomföra. Det är mycket beklagligt, men det är desto mer glädjande att den nu har kommit på plats.
Finns där sedan skönhetsfläckar som kan justeras är jag säker på att ministern och Socialdepartementet kommer att se över det. Men att anklaga den här reformen och alla dem som har fått glädje av den genom ett enstaka fall är inte trovärdigt.