Gustav Fridolin (MP):
Man får nog lyssna lite speciellt för att höra att jag skulle vara skeptisk till att vi går från att 97 procent av alla sexåringar är i en pedagogisk verksamhet med läroplan till 100 procent. Den reformen kommer vi att genomföra under mandatperioden, och jag är övertygad om att vi kommer att kunna samarbeta om den på ett bra sätt. Där finns ingen skepsis hos mig. Jag håller helt med Gunilla Nordgren när hon säger att barn har lätt för att lära sig och att de har rätt att lära sig. Det är därför det är så viktigt för oss att ta fasta på hur små barn lär sig.
Jag menar att det är detta som gör OECD:s undersökning av förskolepedagogikens betydelse relevant. En obligatorisk förskoleklass, en obligatorisk verksamhet där förskolepedagogik möter grundskolepedagogik blir den verksamhet där vi garanterar att alla barn får tillgång till det organiserade lekfulla lärande som finns inom förskolepedagogiken samtidigt som man lägger grunden för de baskunskaper man kommer att behöva när man går vidare in i skolan.
Detta är det storartade med den förskoleklass vi har i dag, när den fungerar som bäst. Det är detta vi ska kunna bygga vidare på på ett bra sätt. Därför kommer ni inte att höra mig uttrycka att förskollärare också ska få vara med, för jag upplever förskollärare som lika självklara som grundskollärare i en pedagogisk verksamhet där förskolepedagogiken ska möta grundskolepedagogiken.
Båda grupperna är kompetenta att göra det. När Christer Nylander säger att det handlar om att man ska få möta en duktig pedagog kan jag garantera att det är många barn som möter en duktig pedagog som är akademiskt skolad i att vara expert på de små barnens lärande, det vill säga förskollärare. I den här debatten finns undertonen att förskollärare inte skulle vara lika duktiga lärare som grundskollärare. Den vill jag inte ta del av. Den är inte min.
Förskollärare och grundskollärare kan mötas och samverka på ett bra sätt, och det är det man kan göra i en verksamhet som förskoleklassen, när den fungerar som bäst. För att skapa den likvärdigheten går det snabbare och motsäger inga kommande förändringar att ge Skolverket ett uppdrag att göra ett särskilt avsnitt i läroplanen som blir tydligt för förskoleklassen. Det är det uppdrag som vi kommer att besluta om i regeringen på torsdag.
Precis som Christer Nylander uttryckte det ska barn möta höga pedagogiska ambitioner. Det kan man göra i en sådan här verksamhet, och det är jag inte skeptisk till. Jag vill understryka den utredning som den föregående regeringen tillsatte i frågan, I rätt tid.
Den visar att det är viktigt att inte tappa bort förskolepedagogiken och det lekfulla lärandet, om man vill att starten för alla barn ska vara på ett sådant sätt att den stärker måluppfyllelsen i den svenska skolan och gör att alla barn når kunskapskraven. Det är en viktig del, inte minst för de barn som skolan har svårast att nå i dag.
Jag har fått frågor om samarbete, och jag har intygat både utåt och inåt och i våra olika samtal att jag kommer att göra mitt för att försöka säkerställa att de reformer vi lägger fram för Sveriges riksdag har ett brett stöd och kan överleva också voteringar och valförändringar. Jag kommer självklart att bjuda in den borgerliga oppositionen till samarbete när Grundskoleutredningen är färdig och vi kan titta på de förslag som den lägger fram.
Jag är övertygad om att vi kommer att ha lite olika ingångsvärden på olika punkter i en sådan diskussion, men det bör inte finnas något som är så svårt att vi inte kan lösa det. Detsamma gäller införandet av en läsa-skriva-räkna-garanti när den utredningen är färdig. De här frågorna hakar väldigt tätt samman.
Om man ska se till att förskoleklassen och verksamheten för sexåringar verkligen används på ett sådant sätt att man får med sig basfärdigheterna in i det som i dag är första klass i grundskolan måste man strukturera upp det i ett samlat sammanhang med läsa-skriva-räkna-garantin och en förskoleklass till årskurs tre.