KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anders Borg (M):
Grundproblemet med den gamla avfallsskatten var som sagt att dess effekter inte var de önskade. Det gällde dels att man transporterade skattepliktigt hushållsavfall till kraftvärmeanläggningar, dels att skatten hade en utformning så att hushållens träavfall skattades utan hänsyn till att det i praktiken är ett biobränsle.
Detta var två oönskade effekter - det tror jag att även Christin Hagberg erkänner - som gjorde att det fanns skäl att ta bort skatten. Jag vill verkligen inte raljera över hushållens sopsortering. Att sortera sopor tror jag att vi alla ägnar oss åt i olika avseenden. Dock är det så att när man infört viktbaserade system har avfallet minskat med ungefär 20 procent utan att vi riktigt kan se vart detta avfall har tagit vägen.
Ibland talar man därför om så kallad sopturism. Det finns en risk att människor helt enkelt lägger avfallet på fel ställen. Vi avstår inte gärna från skatteintäkter i onödan. Varje krona som staten kan få in utan att åsamka samhället skada är naturligtvis av stort värde.
Hade vi hittat ett alternativt sätt att ta in denna skatt som hade gett rätt styreffekter hade vi naturligtvis varit beredda att gå vidare och pröva en sådan möjlighet. Vår bedömning är att vi inte har hittat en sådan. Vad jag sett i diskussionen har inte heller några experter eller andra lanserat en sådan modell. Kan man se att en sådan är på väg får man naturligtvis pröva detta på nytt. Jag välkomnar den här diskussionen.
Vi ska ha en bra diskussion om hur vi hittar bra skatter som med rätt styreffekter gör att vi kan finansiera våra offentliga åtaganden.
Anders Borg (M):
Allians för Sverige driver en mycket konsekvent och tydlig politik för att förbättra landet. Det handlar i grund och botten om att när fler människor kommer i arbete, när alla som vill och kan ha ett arbete också är på arbetsmarknaden, fungerar landet bättre. Då har vi fler trygga, starka medborgare som känner att vi bygger ett land tillsammans som fungerar bättre.
I den här diskussionen hävdas att inkomstskillnaden mellan män och kvinnor har förstärkts under de år vi har haft en borgerlig regering. Det stämmer inte med den statistik vi har. När Socialdemokraterna inledde sitt regeringsinnehav uppgick kvinnors lön som andel av mäns lön, när vi har standardvägt enligt gängse metoder som alltid används, till 92 procent. Den låg kvar på 92 procent 2006 när Socialdemokraterna hade regerat färdigt.
Det hade alltså inte gjorts någon förbättring av jämställdheten under den långa regeringsperioden. Nu ligger andelen på 93 procent. Jag säger inte att det är regeringens politik som är ensam ansvarig för detta. Men låt oss konstatera att det som sagts så många gånger i kammaren, att den borgerliga politiken, Allians för Sveriges politik, skulle bygga klyftor mellan män och kvinnor inte har visat sig stämma.
Tvärtom har vi i dag bättre jämställdhet på lönesidan än vad vi har haft tidigare. Det sägs i debatten att det skulle vara en myt att Socialdemokraternas grundläggande idé är att rulla tillbaka arbetslinjen. Det måste bygga på en mytbildning som gör att man inte läser den socialdemokratiska partimotionen. Jobbskatteavdraget ska försämras med 17 miljarder. Låg- och medelinkomsttagare får betala. Bidragen ska byggas ut med 18 miljarder.
Det gör att det lönar sig dramatiskt sämre att arbeta. Sedan ska man dra på med en straffskatt för unga människor i form av 10 miljarder i höjd arbetsgivaravgift. Det är alldeles uppenbart en politik som rullar tillbaka arbetslinjen, som riskerar att hota full sysselsättning och som riskerar att leda till att människor döms till utanförskap när arbetslösheten biter sig fast. Det är därför det är viktigt att vi får ett fortsatt förtroende för en arbetslinjebaserad jämställdhetspolitik.
Anders Borg (M):
Det är klart att vi har ett bekymmer i taxibranschen. Det har vi i Sverige, och det har vi i många länder. Vi har haft det under lång tid. Raimo Pärssinen nämner siffran 40 000 kronor i timmen, och det kan fungera som en god illustration av de relativt omfattande svårigheter och problem vi har. Två grundläggande problem är naturligtvis att man kör taxi svart, så kallad svarttaxi.
Det är mycket svårt att kontrollera och mycket svårt att komma åt. Ett annat är att man helt enkelt inte slår på taxametern i de bilar som kör. Det finns alltså skäl till att taxiverksamhet i många länder och under lång tid har varit svår att som andra näringar och på det sätt vi skulle önska få in i en väl beskattad, ordnad och organiserad verksamhet. Det finns ett grundläggande kontrollproblem. Det är detta som gör att vi i många länder, inklusive Sverige, till exempel har lägre moms på taxitjänster.
Vi har låg moms på detta därför att man ändå ska få människor att vilja verka inom lagar och regler. Gör vi tillräckligt i Sverige för att lösa problemet? Ja, givet att problemet är så stort är det alldeles självklart att vi inte gör tillräckligt. Det har vi uppenbarligen inte gjort under väldigt lång tid, eftersom problemet har bestått över tid. Nu talar vi om två olika förändringar.
Swedac tittar på möjligheten att integrera taxameter och kreditkortsläsare. Det är en positiv del i detta, men det hjälper ju inte om man inte slår på taxametern eller om man kör svarttaxi. Det är dock ett steg framåt. Vägtrafikregisterutredningen ska i höst återkomma med ett förslag om detta med central databas som man tittar på. Jag kan inte ha någon invändning mot det resonemang Raimo Pärssinen för.
Det är alldeles självklart att bolag ska konkurrera på lika villkor och att man ska ha kollektivavtal. Det ska i offentligt upphandlade tjänster finnas en respekt för lagar och regler så att man verkar utifrån att man är effektiv och skicklig på att hantera sina kostnader och gör vinst på grund av det, inte på grund av att man undgår att betala sin skatt eller frångår gällande regelverk. Kan man hitta vägar framåt i detta får man naturligtvis pröva dem.
Jag delar inte Raimo Pärssinens bild att regeringen är passiv i skattefuskfrågorna. Jag vill ändå påpeka att vi i samband med revisionspliktspropositionen faktiskt lägger fram ett förslag som också gör att man får en ökad möjlighet från Skatteverket att kräva in uppgifter. Det är naturligtvis en generell åtgärd som inte är riktad mot taxibranschen.
Vi ska hela tiden försöka vårda vårt skattesystem så att vi upprätthåller att det fungerar effektivt med bra service till medborgarna samt gör det svårt att undgå att betala de skatter man rätteligen ska betala. Jag delar till fullo Raimo Pärssinens beskrivning av hur ett samhälle med skattefusk fungerar. Det är inte bara en koppling till frågan om skatteintäkter utan också om brottslighet, moral och hur ett samhälle fungerar. Man ska sköta sig, och man ska betala sina skatter. Man ska verka inom lagar och regler.
Samhället mår bättre av detta. Företag mår bättre av detta. Anställda mår bättre av detta. Jag delar alltså till fullo den utgångspunkten, herr talman.
Anders Borg (M):
Jag kan bara instämma i Raimo Pärssinens sista uttalande. Det är väl självklart att skattepengar inte ska gå till rufflare och att man inte ska kunna komma undan att betala sina skatter. Min bild av det arbete vi bedriver är inte att vi är passiva i skattefuskarbetet utan att det händer mycket. Vi har genomfört - visserligen utifrån förslag från tidigare regeringar - både personalliggare och kassakrav. Vi tittar på möjligheten att vidga dessa system.
Vi har gått fram med förslag om räntesnurror och handelsbolag som i runda slängar inbringat 12-13 miljarder till statskassan i minskade möjligheter till skatteundandragande. Skattefuskfrågorna och skatteundandragandefrågorna är alltså centrala och viktiga. Det vill jag gärna understryka.
I taxibranschen har vi den särskilda egenheten att vi måste säkra att skattefusk som sammanhänger med att man helt enkelt inte slår på taxametern eller att man kör svarttaxi inte ökar.
Därför måste vi, när vi prövar frågor om regleringar och bördor för dem som följer systemet, hela tiden göra avvägningar så att det blir så effektivt som möjligt, att vi får in skattepengarna och samtidigt kan se till att taxichaufförer och taxibolag följer lagar och regler. Nu har det framkommit två förslag. Det ena förslaget kommer från Swedac och handlar om att integrera taxametrar och kreditkortsläsare.
Det vore ett steg framåt. Det kan inte uteslutas att man har ett taxameterkvitto och ett kreditkortsläsarkvitto. Om dessa integreras minskar möjligheten för fusk. Det andra förslaget är, som jag nämnde, Vägtrafikregisterutredningens idé om en central databas för taxameterbesiktningar. Slutsatsen är att man tror att man därigenom skulle kunna göra framsteg. De är viktiga åtgärder.
Jag vill inte ge Raimo Pärssinen bilden av att vi, om vi gör dessa saker, har löst frågan om fusk i taxinäringen, att vi under min tid som finansminister har avskaffat taxifusket. Det är inte den bild jag vill ge Raimo Pärssinen. Vi har ett betydande problem på detta område. Vi letar och prövar vägar framåt. Nu har vi två förslag som jag tror kan spela roll, och då bör vi naturligtvis pröva om de kan genomföras. Sedan får man löpande föra diskussionen framåt.
Jag skulle givetvis önska att jag kunde vårda Raimo Pärssinens humör genom att avrapportera förslag som effektivt och snabbt löser problemet. Jag kan bara beklaga att vi inte kommit så långt i arbetet. Det beror dock inte på att vi inte har en ambition eller att vi inte ser problemet. Vi arbetar framåt i dessa liksom i många andra frågor, men det är besvärliga prövningsprocesser som alltid präglar politiken.
Anders Borg (M):
Jag vill tacka Raimo Pärssinen för att han återigen reser frågan om det fusk som förekommer i taxinäringen. Det är helt oomstritt att vi har ett bekymmer på det här området som vi måste försöka lösa. Däremot kan jag inte dela Raimo Pärssinens bild att regeringen är passiv eller att vi här har ett problem som är nytt. Det är ett gammalt problem. Det har bekämpats under lång tid.
Det är mycket svårt att både i Sverige och i andra länder komma till rätta med att det i en näring som taxinäringen kan finnas ett rätt betydande skattebortfall. Vi ska fortsätta det arbetet. Det är alltid viktigt att pröva förslag som kan underlätta skatteindrivning. Jag föreställer mig att Raimo Pärssinen och jag kommer att återkomma i den här frågan.
Förhoppningsvis kan jag gradvis redovisa framsteg, inte framsteg som gör Raimo Pärssinen nöjd men framsteg som gör att vi gradvis och i takt med tiden minskar problemet.
Anders Borg (M):
Eva-Lena Jansson har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att öka tillgängligheten när det gäller Skatteverkets ID-kortsutfärdande. Eva-Lena Jansson har även frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att ge landets kommuner incitament att stödja sina medborgare i ID-kortsanskaffandet. Det har blivit enklare att få ID-kort vid en jämförelse mellan vilka regler som Svensk Kassaservice tillämpade och de regler som Skatteverket tillämpar. Skatteverket godkänner så kallade EU-pass.
Kretsen av intygsgivare är större. Nya möjliga intygsgivare är bland annat kommunala och statliga tjänstemän. Slutligen kan Skatteverket även göra en sammanvägd bedömning av inlämnade handlingar för att styrka identiteten. De enklare reglerna har lett till att ca 25 procent av de utfärdade ID-korten har utfärdats till personer som tidigare inte kunde få ID-kort.
Förutom att det har blivit enklare att få ID-kort har sökandens möjlighet att få rättelse vid felaktiga beslut stärkts genom att sökanden kan överklaga ett avslag hos allmän förvaltningsdomstol. En domstolspraxis kommer då att utvecklas för de frågor som är svårbedömda, vilket är viktigt för rättssäkerheten. För närvarande utfärdar Skatteverket ID-kort på 27 platser. Sedan slutet av mars är det även möjligt att hämta ut ID-kort på ytterligare tolv platser. Skatteverket arbetar för att utöka tillgängligheten ytterligare.
Regeringen har i tilläggsbudget 1 tilldelat Skatteverket ytterligare 20 miljoner kronor för sitt arbete med ID-kort. Sammantaget är min bedömning att både regeringen och Skatteverket arbetar aktivt för att öka tillgängligheten i Skatteverkets ID-kortsutfärdande.
Anders Borg (M):
Jag kan bara beklaga det sätt på vilket den här diskussionen nu ter sig. Låt oss börja med detta. Det vore klädsamt om Eva-Lena Jansson konstaterade att vi snabbt tog tag i ett betydande problem som den gamla socialdemokratiska regeringen lämnade efter sig. Eva-Lena Jansson må vara ny i Sveriges riksdag, men den här frågan har diskuterats tidigare. Då kunde man möjligtvis med en viss ödmjukhet konstatera att frågan fortfarande var olöst efter tolv års socialdemokratiskt regeringsinnehav.
Det kanske också vore rimligt att man erkänner att det har skett betydande framsteg, att Skatteverket hanterar detta med en oerhörd effektivitet. Man har hanterat 50 000 ansökningar, och jag tror att flertalet av dessa har godkänts. Med det gamla systemet hade ungefär 12 000 av dessa inte kunnat få identitetskort. Det som jag tycker är det mest besvärliga är att Eva-Lena Jansson inte tar avvägningen på allvar.
I tio sekunder uppehöll hon sig vid frågeställningen om avvägningen. Och den är kärnan i frågan. Den är kärnan i varför detta är komplicerat och måste hanteras med försiktighet, ansvar och noggrannhet. Uppdrag granskning nämndes här.
De hade i förra veckan ett reportage om ekonomisk brottslighet där nyckeln var att vi i Sverige har finansiella institutioner som inte fullt ut lever upp till de skärpta regler som vi har infört för banker och finansinstitut när det gäller att kontrollera människors identitet när de till exempel tar ut hundratusentals kronor på växlingskontor eller andra ställen. Bankerna har en skyldighet att sköta sig här.
Kan man ta ut hundratusentals kronor med bristfälliga uppgifter är kontantbetalningarna motorn i den svarta ekonomin. Låt oss konstatera att vi har skärpt regelverket för bankerna. Vi har ålagt dem att säkra identiteten.
Om vi därefter inför ett identitetssystem som närmast är en beteckning - det är åt det hållet Eva-Lena Jansson uppenbarligen vill gå - är risken att vi gör hela systemet meningslöst. Då har vi gett människor identitetskort som bankerna sedan knappt har en legal möjlighet att använda till det de ska användas. Vi måste erkänna att det finns en svår avvägning här. Den avvägningen ligger i att identitetskort inte får bli en beteckning.
I det ögonblick de blir en beteckning öppnar det en väg för att man landar i ekonomisk brottslighet, att man använder dessa identitetskort för att hantera pengar från den svarta ekonomin på ett sätt som de inte ska hanteras. Det är inte förenligt med den välfärdsstat vi har och de ambitioner vi har kring välfärd och trygghet. Jag skulle tycka att det vore klädsamt om Eva-Lena Jansson erkände att detta problem fanns när regeringen tillträdde.
Det vore klädsamt om hon erkände att vi nu har gjort ett bättre system, som vidgar möjligheter till 25 procent. Men allra mest klädsamt vore det om hon faktiskt erkände att detta är en svår fråga där det inte finns ett humant intresse som står mot en ovillig regering som drar fötterna efter sig, utan där det finns ett nödvändigt kontrollbehov som står mot behovet av att snabbt lämna identitetshandlingar till nyanlända flyktingar.
Anders Borg (M):
Av två minuters anförande av Eva-Lena Jansson ägnades inte en sekund åt att erkänna att det finns en svår avvägning i ett komplicerat ärende som måste göras. Det är kärnan i den här frågan - avvägningen mellan att inte identitetshandlingar blir beteckningar och att hitta ett system som underlättar för nyanlända flyktingar att komma in i Sverige. Det är hela kärnan i frågeställningen.
Vi måste ha att ett system som ger rättssäkerhet, ett system där det finns möjlighet till överklaganden, där det finns möjligheter för myndigheter att säkra att de uppgifter som de arbetar med är korrekta och där vi gör en avvägning mellan riskerna för felaktiga hanteringar som skulle kunna leda till att hela systemet med identitetskort delegitimeras. Vi har och ska ha hårda krav på banker och finansinstitut att säkra identiteten på de personer som uppger sig behöva använda bankkonton för olika ekonomiska transaktioner.
Jag tycker att det här har varit en svår fråga. Vi har hanterat den med den noggrannhet som är nödvändig, givet att det är en komplicerad avvägning. Nu tar vi ytterligare ett steg i den riktning som Eva-Lena Jansson önskar när vi vidgar möjligheterna för Migrationsverket och Skatteverket att använda automatisk uppgiftsöverföring.
Även där finns det svåra avvägningar - jag inser att Eva-Lena Jansson inte tänker beakta dem - mellan integritetsintresset hos enskilda människor och de intressen vi har av att snabbt föra över informationen till Skatteverket. Jag tycker att den här hanteringen är riktig. Jag delar Eva-Lena Janssons uppfattning att det är centralt att vi hjälper människor som har anlänt till Sverige, men jag är också av uppfattningen att det ska vara ordning och reda även på identitetskort.
Anders Borg (M):
Hans Olsson har frågat mig vilken ambitionsnivå jag har för den internationella skattekontrollen med beaktande av Riksrevisionens kritik och Skatteverkets egna kommentarer till denna kritik. Hans Olsson har även frågat mig hur jag ser på Skatteverkets resurser för att lösa sina uppgifter inom internationell skattekontroll. Regeringen fäster stor vikt vid arbetet med att värna svenska skattebaser.
Sedan 2006 deltar Sverige i ett samnordiskt projekt för att ingå avtal med skatteparadis om informationsutbyte enligt OECD:s internationellt vedertagna standard. Vi har hittills undertecknat 18 avtal, vilket placerar oss i toppskiktet bland OECD-länderna på detta område. Fler avtal är dessutom under förhandling. Detta arbete har underlättats sedan G20 i den finansiella krisens spår utövat påtryckningar mot icke samarbetsvilliga länder och jurisdiktioner om att acceptera OECD:s standard.
Sverige är även aktivt inom EU för ökad transparens och informationsutbyte på skatteområdet. Under det svenska ordförandeskapet intensifierades arbetet med förslagen till nya direktiv för indrivning och handräckning liksom omfattande förbättringar av sparandedirektivet. Även ett EU-avtal om informationsutbyte med Liechtenstein samt mandat för att förhandla liknande avtal med ytterligare ett antal närliggande tredjeländer processades intensivt under det svenska ordförandeskapet. Indrivningsdirektivet kunde antas på det spanska ordförandeskapets första Ekofinråd i januari.
Förhoppningen är att övriga förslag ska kunna antas innan det spanska ordförandeskapet är över. Regeringen har alltså arbetat mycket aktivt med att förbättra ramverket för informationsutbyte på skatteområdet. Sedan är det givetvis angeläget att överlämnad information också utnyttjas på ett så bra sätt som möjligt.
Som framgår av Riksrevisionens rapport har Skatteverket under granskningens genomförande tagit initiativ till flera utvecklingsinsatser, framför allt när det gäller hanteringen av utländska kontrolluppgifter och möjligheterna att analysera och följa upp informationsutbytet. De utvecklingsinsatserna kommer, enligt Riksrevisionen, att förbättra Skatteverkets förutsättningar för ett effektivt informationsutbyte med andra länder. När det gäller Skatteverkets resurser behandlas frågan inom ramen för den ordinarie budgetprocessen. Jag vill inte föregripa det arbetet.
Anders Borg (M):
Om vi tittar på den ekonomiska statistik vi har ser vi att sysselsättningen i slutet av 2009 var högre än 2006. Vi ser också att vi för helårsprognosen 2010 räknar med att ha i genomsnitt 50 000 fler sysselsatta. Det var de siffror vi lade fram i vårpropositionen. Sedan dess har Nordea kommit med sin prognos. De reviderar upp sysselsättningen för 2010 med 40 000. SE-banken har lagt fram sin prognos. De reviderar upp sysselsättningen för 2010.
Handelsbanken har lagt fram sin prognos. De reviderar upp sysselsättningen för 2010. Riksbanken har lagt fram sin prognos. De reviderar upp sysselsättningen för 2010. De flesta bedömare räknar alltså med att sysselsättningen under 2010 utvecklas starkare än vad de tidigare trodde. Sverige har gått igenom en mycket allvarlig kris. Trots det kan vi se att vi i dag faktiskt har i runda slängar 100 000 personer färre som är beroende av olika sociala ersättningar.
Antalet har alltså minskat från de nivåer vi hade 2006 till dem vi upplever i dag. Nu måste vi även tala om budgetarbetet. Ett bensinpris på 14-15 kronor kompenseras inte av ett reseavdrag. Det är en av fyra resor som kompenseras av reseavdrag. De flesta resor betalar man för, särskilt om man som jag och många andra bor på landet.
Kilometerskatt och regional distributör - 75 000 kronor per bil och år. Långtransporter - över 140 000 kronor per transport. Ungas arbetsgivaravgifter - 30 000-40 000 kronor i skattehöjning per ung människa. Tre miljoner löntagare får höjd skatt.
Det är inte en bra politik för att möta den oro Grekland, Portugal, Spanien och Storbritannien nu skapar i världsekonomin.
Anders Borg (M):
Monica Green har frågat mig om jag delar Konjunkturinstitutets bedömning att det behövs mer resurser till kommuner och landsting för att klara utmaningen med en åldrande befolkning. Hon undrar också om jag avser att vidta några åtgärder. Jag vill påminna om att regeringen har agerat kraftfullt för att mildra effekterna av den ekonomiska krisen för kommuner och landsting. Statsbidragen har tillfälligt höjts med 17 miljarder kronor 2010. Det är den hittills största ökningen av statsbidragen.
De tillfälliga statsbidragen har bidragit till att dämpa fallet i den kommunfinansierade sysselsättningen, vilken förväntas stabiliseras redan i år. Nästa år bedöms ökningen av skatteunderlaget i kommunsektorn till stor del väga upp effekten av att de tillfälliga statsbidragen upphör. Regeringen har dessutom sedan tidigare aviserat en permanent höjning av det generella statsbidraget med 5 miljarder kronor från och med nästa år.
Regeringen gör mot denna bakgrund i den ekonomiska vårpropositionen bedömningen att inga ytterligare resurser för närvarande behöver tillföras kommunsektorn av konjunkturstabiliserande skäl. Enligt regeringens prognos kommer kommunsektorn att redovisa ett positivt resultat på 1 miljard kronor 2011. Konjunkturinstitutets senaste prognos på finanspolitiken innebär bland annat att ytterligare 13,5 miljarder kronor, till viss del schablonmässigt, tillförs kommunsektorn nästa år.
Utan dessa prognostiserade extra statsbidrag skulle det ekonomiska resultatet i kommunsektorn inte skilja sig nämnvärt från regeringens bedömning. Konjunkturinstitutets prognos tyder således på att tillskottet till största delen medför att resultatet hålls uppe i sektorn. Det viktigaste regeringen kan göra för att kommuner och landsting ska klara sina åtaganden på längre sikt är att bedriva en politik för full sysselsättning. Enligt prognosen i den ekonomiska vårpropositionen utvecklas kommunsektorns skatteunderlag starkt de kommande åren i takt med att sysselsättningen i ekonomin tar fart.
Jag vill avslutningsvis framhålla att den ekonomiska utvecklingen är svår att förutse. Regeringen följer därför noggrant utvecklingen i kommunsektorn och återkommer med en ny bedömning av kommunsektorns ekonomi i höstens budgetproposition.