Maria Stockhaus (M):
Jag tackar utbildningsministern så mycket för svaret. Riksrevisionen och nu även Skolverket är tydliga i sin kritik: Riktade statsbidrag når inte de skolor och huvudmän som behöver dem bäst. Krångliga ansökningsförfaranden och krav på medfinansiering gör att många huvudmän inte tar del av statsbidragen så som det var tänkt.
När Riksrevisionens rapport kom var utbildningsministern snabb med att gå ut och påpeka att detta var ett stort underkännande av alliansregeringens skolpolitik, trots att riktade statsbidrag är något som regeringar av alla färger har ägnat sig åt. Det finns nog anledning att vara självkritisk på båda sidor av mittfåran i politiken.
Även om Riksrevisionen endast har granskat några statsbidrag ställde jag faktiskt frågan till en representant för Riksrevisionen om det fanns anledning att tro att det som kommit fram gällde alla typer av riktade statsbidrag, och den här representantens åsikt var att så var fallet. Regeringen har inte heller visat på någon större omsvängning när det gäller statsbidragen, även om utbildningsministern ibland ger sken av att så är fallet. I vårpropositionen finns förslag som innebär att det från och med 2016 kommer att finnas 600 miljoner.
Pengarna är visserligen riktade, men de ska gå till skolor som har svårt att klara sitt uppdrag och där insatserna ska anpassas efter behoven på respektive skola. Det är en direkt kopia av det moderata förslag om kunskapskontrakt vi har presenterat, och det är definitivt ett steg i rätt riktning. Frågan är om inte dessa skolor även skulle behöva stöd i hur de använder den största delen av de pengar de har till sitt förfogande, vilket också är ett stöd som Moderaternas kunskapskontrakt är tänkt att adressera.
Precis som det brukar vara på riksnivå låter 600 miljoner jättemycket, men det är mindre än 10 procent av det som går ut i statsbidrag när det gäller skolan. Det behövs en större omprövning av instrumentet riktade statsbidrag, och med tanke på utbildningsministerns retorik hade jag förväntat mig mer än bara en omläggning av 10 procent. Utbildningsministern säger också att den stora satsning på 2 miljarder som ska gå till lågstadiet - den heter Löftet i stället för Lyftet - inte ska vara komplicerad att söka.
Jag tittade dock på villkoren, och det handlar om att presentera en rekryteringsstrategi som ska innehålla hur rekrytering av personal ska hanteras i förhållande till pensionsavgångar hur rekrytering av personal ska hanteras i förhållande till mottagandet av nyanlända barn hur man ska säkra tillgången till legitimerade, behöriga lärare hur huvudmannen ska arbeta med ledarskap, främst när det gäller rektorerna.
Det är det man måste ha med, och man måste dessutom ha tagit fram hela redogörelsen med de berörda fackliga organisationerna. Jag ser utbildningsförvaltningen i Nordanstigs kommun framför mig. Den består av två personer - en förvaltningschef och en skolskjutshandläggare. För dem kan jag mycket väl föreställa mig att dessa krav blir oöverstigliga. Nordanstig har enligt Skolverket utnyttjat i snitt 702 kronor per elev i statsbidrag mellan 2011 och 2014.
Det kan jämföras med Tyresö utanför Stockholm, som har utnyttjat 2 074 kronor per elev. Är det rimligt att det här fortsätter?