KBLab/rixvox huggingface dataset:
Sven-Erik Österberg (S):
Tack för svaret, finansmarknadsministern. Vi kanske återkommer lite grann om de rent konstitutionella frågorna, om finansmarknadsministern har några synpunkter på den delen och hur regeringen har diskuterat i det fall som jag inledningsvis pekade på. Jag hör vad finansmarknadsministern säger vad gäller bonusar. För mig framstår det som att man har en princip, och sedan gör man undantag.
Det uppfattas på något sätt utåt som att man är ståndaktig när man gör principen. Men sedan godkänner man avsteg i det enskilda fallet eftersom det inte passar med principen. Jag begriper hur man resonerar om ledande personer och så vidare. Eftersom det är ett helstatligt bolag och man kan föra en diskussion med koncernledning, är det inte möjligt att inledningsvis bestämma var man drar gränsen?
Koncernledningen bör ha en kontroll på sina dotterbolag och vilka som har ledande personer och vilka som inte är det. Om man gör en indelning från början slipper man hålla på med undantag i ett bonussystem. Man kan vara rak och tydlig när man säger var bonusar inte utgår och var bonusar kan utgå eftersom det inte är ledande poster. Man kan göra en sådan statuerande del redan inledningsvis i stället för att säga att det inte ska vara bonusar.
Sedan får man falla till föga på bolagsstämman och säga: Här finns det nog skäl att man inte ska ha det förbudet, och så får man göra undantag. Jag eftersöker lite mer renhet och tydligare snitt. Man ser detta och läser om det i medierna.
Även om jag begriper hur det ser ut blir det en signal utåt i svenska samhället som inte hänger ihop med vad man säger och har sagt för att dämpa bonusuttaget på ledande poster.
Sven-Erik Österberg (S):
Jag har ingen synpunkt när det gäller det konstitutionella. Jag konstaterar att om finansmarknadsministern går tillbaka och tittar på vad som är skrivet kan vi väl återkomma vid något tillfälle. Jag tyckte att det hängde ihop med det här till viss del när det gäller hur det har varit. Man kan väl se på vilket sätt det är. Det emotser jag en respons på så småningom. När det gäller den andra delen tolkar jag det också som att det blir ett samtal med Vattenfall om gruppen ska utökas. Det finns en poäng med det.
Där bonusen finns och får ett utfall pressar det också upp löner på dem som har fasta löner högre upp. Det får på så sätt en rekyleffekt. Chefen över den som har bonus vill ju inte ha sämre betalt än den som har bonus, utan det blir förhandlingar om fasta löner. Det är så det fungerar i praktiken. Det kan vara en poäng i att utvidga kretsen. Jag tackar också för att finansmarknadsministern tar det på allvar och tar med det i kommande diskussioner, så får vi se vad resultatet blir.
Sven-Erik Österberg (S):
Jag vet inte hur Gunnar Andrén definierar "mucka gräl". Jag konstaterade att Gunnar Andrén anslöt sig till vår sida genom att han vill ha mer infrastruktur och mer till Stockholm - det ska fungera bättre i Stockholm. Jag konstaterade att han hade ungefär samma åsikter i frågan, nämligen att komma fortare fram. Det är en vänlig inbjudan att konstatera att Gunnar Andrén faktiskt brinner för frågan. Det kallar inte jag att mucka gräl.
Precis som Pia Nilsson sade ställde jag en direkt fråga till infrastrukturministern. När beräknas utredningen om Sundbyberg vara klar så att det går att komma in i en beslutsprocess? Det är avgörande för hela projektet. Jag har stor respekt för att infrastrukturministern säger att det här inte är en lätt fråga. Spåren ska fram på platser där människor bor och där det finns verksamheter. Desto större skäl att lägga ned mer energi och än mer empati i frågan.
Det är precis som jag har sagt tidigare, och som Pia Nilsson har understrukit, nämligen att vi ser hur behovet av infrastruktur och att människor kan förflytta sig i Mälardalen ökar ständigt.
Det finns en stor irritation i dag över att minsta lilla trafikstörning, väderlek och så vidare, tidtabeller kan inte hållas och systemen spårar ur, skapar stora problem i tågtrafiken. Tåg får ställas in, och tåg blir försenade. Människor blir irriterade på arbetsplatser därför att vissa inte kommer fram i tid till möten. Det är grundproblemet i dag.
Tågtrafiken får i var mans mun ett sämre rykte än vad den är värd eftersom den är ett förträffligt sätt att ta sig fram i hårt trafikerade områden. Då är det viktigt att den fungerar. När kan man tänka sig att utredningen om Sundbyberg blir klar så att man kan komma in i en beslutsprocess? Det är viktigt. I övrigt tackar jag för de svar infrastrukturministern har gett.
Sven-Erik Österberg (S):
Jag tackar statsrådet för svaret. Det är inte för att jag är en stor vän av snus som jag ställt en interpellation om det, utan för att jag är ganska irriterad över hur vissa frågor gällande Sverige hanteras, inte minst av kommissionen.
Produkter som inte är så väldigt gångbara i de stora betydande länderna hanteras på ett sätt, och därmed blir det ett handelshinder för sådana varor som för svensk del är en ganska stor produkt. Det skapar en irritation som jag tycker att vi bör komma till rätta med. Som jag skriver i min interpellation har riksdagen flera gånger haft den uppfattningen just när det gäller näringsfrågor.
Jag tolkar svaret från statsrådet som att det finns utrymme för viss optimism. Eller har jag förstått det fel, att kommissionen i princip stängt dörren för svenskt snus? Jag tolkar det inte så av det svar som statsrådet ger mig här, utan det tycks finnas någon sorts balans mellan dem som skulle vilja införa förbud och dem som inte vill det.
Det jag kunnat komma fram till är att kommissionen varit ganska tydlig på den här punkten och på så sätt låst den svenska hållningen, att svenskt snus också skulle kunna exporteras till andra länder. Jag skulle därför vilja ha ett förtydligande från statsrådet av vad det egentligen är som gäller. Statsrådet var inledningsvis ganska optimistisk i den här frågan. Därefter har vi inte hört så mycket, inte sedan i våras.
Samtidigt har statsrådet sagt, och säger också i dagens svar, att det finns flera länder som stöder den svenska uppfattningen.
Jag skulle vilja att handelsministern redovisade vilka medlemsstater som stöder Sveriges krav, kravet att exportförbudet hävs, samt utifrån vilka argument övriga stater inte är beredda att öppna den europeiska marknaden för svenskt snus. Det skulle vara intressant att höra om den argumentationen.
Eftersom jag tolkar svaret så att statsrådet ger en viss öppning för en fortsättning i frågan undrar jag på vilka grunder hon gör det och vad man kan vänta sig framöver när det gäller den här frågan.
Sven-Erik Österberg (S):
Jag skulle vilja fråga handelsministern: När kan man tänka sig nå en slutlig lösning i frågan? När kan man nå fram till en slutsats? Detta har pågått ganska länge. Jag känner väl till de här diskussionerna och även den sociala sidan av de diskussioner som har förts.
Jag delar grunduppfattningen som handelsministern har och är ganska övertygad om att om snus hade varit en stor produkt i Frankrike och Tyskland hade det inte funnits något exportförbud för snus. Det är Sveriges dilemma, och det är det som irriterar mig väldigt mycket i ett samarbete där olika länder har olika produkter.
Det är väldigt viktigt att man också väger in de sociala aspekterna och hälsoeffekterna av detta, men det ska göras parallellt med konkurrensneutraliteten och på ett förnuftigt sätt. Jag tror att handelsministern och jag har ganska lika grunduppfattning. Vad jag skulle vilja veta är om handelsministern är helt överens med Maria Larsson i denna fråga. Är regeringen helt enig?
Säger Maria Larsson samma saker om den här frågan när ministrarna diskuterar som handelsministern gör när hon träffar sina kolleger nere i EU? Det där är ganska viktigt, och jag tycker inte att det har framkommit riktigt. När jag har läst på har jag tyckt att det funnits lite olika tonvikt i frågan. Det kan vara väldigt viktigt att redovisa om det finns en enighet i frågan i den svenska regeringen.
Det är en bra redovisning som handelsministern gör, men jag skulle vara intresserad av att veta vad det finns för ytterligare argument att ta till. Hur kan man vinna mer stöd från fler medlemsländer i EU för konkurrensneutraliteten när det gäller export av sådana här varor? Vad finns det mer att ta till?
Vad har handelsministern i bakfickan, om man får säga så, i den fortsatta diskussionen? Det kan också vara viktigt att veta. Vad finns det att bidra med i den här diskussionen för att få konkurrensneutralitet? Den frågan skulle jag vilja ha svar på, liksom frågan om förhållandet i regeringen till Maria Larsson som varit ansvarig för denna fråga.
Sven-Erik Österberg (S):
Undersökningen om snuset läste jag om för bara några dagar sedan i en morgontidning. I rapporten hade man vetenskapligt kommit fram till att cancerrisken inte alls pekade åt det håll som ibland har diskuterats i den allmänna debatten. I så fall skulle användande av snus för den som röker vara betydligt bättre än att fortsätta med cigaretter.
Det är klart att det kan vara ett argument i sammanhanget. Eftersom handelsministern redovisade hur hon har tänkt jobba med det här vill jag ställa frågan: Är det tänkbart att den här frågan växlas upp i regeringen och att även statsministern vid något tillfälle tar upp frågan i lämpligt forum, så att man på så sätt ger frågan högre status?
Finns det möjlighet att ta del av det brev som handelsministern och Maria Larsson skrev tillsammans? Skulle handelsministerns stab kunna se till att jag får det brevet och får se hur det ser ut? En sista fråga: Det är viktigt att få information till riksdagen.
Har handelsministern någon idé om att återkommande och fortlöpande på lämpligt sätt redovisa till riksdagen vad som händer med frågan?
Sven-Erik Österberg (S):
Jag vet inte hur jag ska tolka Tobias Billström, om det handlar om ett sätt att skydda sig mot den verklighet som finns. Jag känner till reglerna, vad som ska gälla, vilka rättigheter man har och så vidare. Jag tvekar inte en sekund om att Tobias Billström mycket väl vet hur det fungerar.
Om inte är det ganska enkelt att ta reda på det, inte minst genom de fackförbund som dagligen konfronteras med detta och vet vilka problem det är, hur det ser ut i verkligheten och hur denna arbetskraft faktiskt hanteras. Jag skulle också vilja gå i polemik på en punkt och säga: Det är klart att prövningen har betydelse för vad som händer. Det var det jag antydde.
Ingen ska inbilla mig att hela skälet till att städbolag på löpande band tar in utländsk arbetskraft skulle vara att det inte finns arbetskraft i Sverige som skulle kunna ta jobben. Det har också avslöjats genom rapporter att de företagen konsekvent har använt systemet genom att de har lönedumpat och villkorsdumpat och haft vidriga förhållanden på vissa ställen.
Det är klart att de företagen inte vill anställa svensk arbetskraft som är fackliga medlemmar, där facket kan komma in och se vilka villkor som gäller, utan man har i det här fallet använt arbetskraftsinvandring för att se till att sno åt sig detta och se till att få billigare arbetskraft och göra det man gör. Tobias Billström svarade inte på min fråga.
Om ministern lägger ett stort ansvar för hur det fungerar på svensk arbetsmarknad på inte minst de fackliga organisationerna - eller arbetsmarknadens parter, som ministern säger, fast det faktiskt gäller facket - vore det då inte rimligt att ge mer muskler till de fackliga organisationerna? Om Tobias Billström menar allvar med att även han är upprörd över att det sker sådana här saker på arbetsmarknaden bör man väl ta alla möjligheter som finns för att komma till rätta med detta.
Ett sätt är väl att ge facken större kontrollrätt på arbetsmarknaden. Det gäller om de villkor som man inledningsvis har kommit överens om följs och om man lever upp till dem även på arbetsplatsen. Genom ett sådant beslut tror jag att man skulle kunna häva mycket av de missförhållanden som vi i dag dagligen måste läsa om i olika medier.
Maud Olofsson (C):
När det gäller båda de här kriserna har man lokalt och regionalt varit väldigt duktig. Det är nationellt som vi har en del kvar att göra. Statsrådet säger att vi diskuterar den nationella krisledningen. Det är angeläget att vi gör det. Det borde inte vara någon stor sak för regeringen att se att man behöver just den kompetensen för att kunna agera effektivt och smart när krisen uppstår. Kriser går inte att förutse.
Det ligger i krisens natur. Det sade också Åke Pettersson i sin sårbarhetsutredning. Jag tycker att det är viktigt att se samhällets funktioner. Nu nedrustar vi mycket av samhällets funktioner nära människorna. Service försvinner. Man plockar oftast längst ut. Vad händer vid en kris? Jo, det är människor längst ut som behövs.
I Ljungby hade vi räddningstjänst, militär, polis, kommun - alla de som jobbade gemensamt. Det var det som var så viktigt för att åtminstone skapa något slags trygghet för de människor som nu är drabbade. De sade till mig: Centralisera nu inte all verksamhet. Dra inte bort det lilla halmstrå som vi har för att få denna service, därför att vi kan organisera det, och vi finns nära människorna.
Det tredje som jag tycker är viktigt att se utifrån den här debatten är att vi nu väntar på förslag från regeringen. Det är lätt att vara efterklok om digital allemansrätt. Ja, jag är jätteledsen för att riksdagen inte förstod att detta var en framtidsinvestering. Nu kanske man får göra alla dessa saker till mycket större kostnader. Men vi i Centerpartiet var inte efterkloka. Det var precis utifrån dessa utgångspunkter som vi ville låta samhället ta ansvaret att se till att gräva ned bredband i backen.
Då skulle man också ha gjort det med elnäten. Till sist vill jag, som Eskil Erlandsson, säga: Ge lite framtidstro! De människor som är drabbade vill veta att det finns en tro på framtiden, att det finns något att hoppas på och att de kanske kan reda ut ekonomin. Då finns det en oändlig kraft i detta. Men de måste få signaler om att någon tror på dem och att någon vill hjälpa dem i deras situation. Och det är från den högsta politiska ledningen som det behövs.
Maud Olofsson (C):
Wiwi-Anne Johansson har frågat miljöminister Andreas Carlgren hur han kommer att ställa sig till uranbrytning i Sverige. Vidare har Wiwi-Anne Johansson frågat vilka åtgärder miljöministern är beredd att vidta för att förhindra att uran från gruvor i Sverige hamnar i engelska eller franska kärnvapen. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen.
Prospektering efter och brytning av uran regleras av minerallagen och av ett stort antal andra lagar där de viktigaste är miljöbalken, kulturminneslagen, kärntekniklagen och strålskyddslagen. Anläggningar för brytning av uranhaltigt material ska tillåtlighetsprövas av regeringen enligt miljöbalken.
Vid sådana prövningar har också kommunen vetorätt, det vill säga att regeringen endast får tillåta verksamheten om kommunfullmäktige i den kommun där en uranfyndighet ska brytas har tillstyrkt detta. Läget i vårt land är sådant att några företag redan har fått undersökningstillstånd med uran som förstahandsval. Syftet med undersökningstillstånd är att det ska möjliggöra fynd av en malm som kan utvinnas. Ett undersökningstillstånd ger sökanden ensamrätt till ett område.
Därefter krävs ytterligare tillstånd för att komma i gång med arbetet. Jag vill framhålla att det svenska regelverket ställer höga krav och innebär en omfattande och noggrann prövning av eventuella tillstånd till uranbrytning. Grundläggande förutsättningar för en bearbetningskoncession är att fyndigheten ska kunna tillgodogöras ekonomiskt och att fyndighetens belägenhet och art inte är olämplig. Endast projekt som därutöver klarar av att möta mycket högt ställda säkerhets- och miljökrav kan över huvud taget övervägas.
Varje ansökan bereds på egna meriter, och jag kan i dag inte föregripa resultatet av en sådan prövning. Uran i olika former hanteras redan i dag i vårt land. Uranhantering omgärdas av ett rigoröst regelverk; exempelvis innehåller Euratomfördraget såväl regler som tillsyn som garanterar att uran endast används för avsett ändamål.
Uran som förs ut från Sverige är per definition endast avsett för civilt, fredligt syfte i enlighet med Sveriges åtaganden under icke-spridningsfördraget och kontrollavtalet med Internationella atomenergiorganet. Detta innebär att uran från Sverige, till exempel i form av kärnbränsle från kärnbränslefabriken i Västerås eller uran från eventuellt tillkommande svenska gruvor, inte kan komma till användning i engelska eller franska kärnvapen.
Maud Olofsson (C):
Jag tror att det är väldigt viktigt att det finns en grundläggande lagstiftning i sådana här frågor. Jag tycker att det är bra att Wiwi-Anne tar upp frågan. Man kan också notera att det har funnits en bred enighet i riksdagen kring att vi ska ha en grundläggande lagstiftning som innehåller rättigheter för dem som vill bryta uran, rättigheter för markägare och även prövning utifrån miljöskäl, kulturskäl och andra skäl. Jag tror att det är väldigt viktigt att det finns en sådan grundläggande lagstiftning att luta sig emot.
Då blir det de regelverken som vi som ministrar har att hålla oss till när vi ska pröva den här typen av tillstånd. Det finns en mycket tydlig ordning för hur vi hanterar detta. Det första är att ge undersökningstillstånd, och då är det minerallagen som gäller för den grundläggande prövningen. Sedan kommer det till undersökningsarbete och annat, och då har vi den övriga lagstiftningen som är miljöbalk, kulturminneslag, terrängkörningslag, kärntekniklag och annan lagstiftning som gäller för prövning.
Vi har gjort en ganska ordentlig kappa runt den här typen av verksamhet därför att vi vill värna miljön och också vara säkra på att det blir en rättssäker prövning. Det är för övrigt den ordning som vi försöker hävda inte bara här i Sverige utan också i andra sammanhang. I FN, i EU och i andra sammanhang försöker vi gå vägen fram via lagstiftning och tydliga regelverk.
Det handlar inte om att jag tycker olika saker, utan den här lagstiftningen har riksdagen fattat beslut om, det här ramverket har jag att hålla mig till och det är också det som jag ska följa. Jag kan konstatera att vi har prövat en del undersökningstillstånd, och där har man fått tillstånd efter den lagstiftning som har gällt. Om det sedan kommer till brytning eller inte har vi inte sett ännu.
Vi ska också veta att uranhalten i den malm som vi har här i Sverige är relativt låg. Det som vi har prövat hittills och det jag ska ta ställning till är de ansökningar som finns och den lagstiftning som finns. Jag tror också att Wiwi-Anne Johansson inser att det är rätt bra att vi har det här tydliga regelverket så att det också finns möjlighet att rättssäkert pröva allehanda ansökningar som kommer in oavsett om det handlar om uran eller annat.
Jag kan notera att det har funnits en bred enighet också från Vänsterpartiet när det gäller den här lagstiftningen.
Maud Olofsson (C):
Jag tror att riksdagen ska vara väldigt glad över att vi som statsråd har att följa en viss lagstiftning och att vi inte föregriper den hantering som följer av de här ansökningarna. Ska vi ha ett rättssäkert samhälle är det väldigt viktigt att den lagstiftande församlingen vet att vi som ministrar följer den hanteringen. Det är precis därför som jag inte ska föregripa den delen. Det jag då vill påpeka är att, som jag sade tidigare, det finns en mycket rigorös lagstiftning när det gäller mineralhanteringen.
Jag har nämnt alla de lagstiftningsdelar som till exempel uranbrytning ska prövas under. Det är inte för inte som vi har den här starka lagstiftningen. Vi vill vara säkra på att vi klarar en bra malmbrytning, men vi vill också ha miljösäkerhet och kunna skydda viktiga kulturminnen och så vidare.
Vi ska också ha en rättssäker process där de som ansöker om tillstånd faktiskt vet vilken lagstiftning man har att hålla sig till. Jag tror att riksdagen i grunden ska vara väldigt glad över att de här tydliga ramverken finns. Spridningen följer också sitt regelverk.
Det är icke-spridningsfördraget som reglerar spridningen av den här typen av material. Euratom kontrollerar att kärnämnen inte hamnar på avvägar. Vi vet att det här regelverket finns. Vi får bara använda det till fredliga ändamål, och det finns också de som kontrollerar det. Jag tror att vi i grunden har byggt upp ett bra system för detta.
Sedan må vi ha olika personliga åsikter om de här olika delarna, men vi har att pröva så att alla de som är inblandade, miljövänner, kommuner, enskilda företag, markägare och andra, vet att den här lagstiftningen gäller och tillämpas och att regeringen följer den precis på det sätt som riksdagen har menat.
Maud Olofsson (C):
Jag kan bara notera att det är Ulrica Messing som har gett tillstånd i de prövningar som gäller minerallagen. Hon satt i regeringen under den perioden. Det är, precis som Wiwi-Anne Johansson säger, lite konstigt att ge prövningstillstånd och sedan vara så kategorisk i nästa steg. Jag tror att det är väldigt viktigt att vi håller oss till det här regelverket.
Jag kan bara konstatera att det är många som är intresserade, men jag konstaterar också att uranbrytning, som man anger som första skäl, kan leda till andra fyndigheter. Vi kan behöva kunskapen om det finns uran i malmkroppen av andra orsaker. Det är rätt viktigt att vi ser att även om man söker tillstånd för uranbrytning har man tillstånd för alla andra delar.
Vid många tillfällen har man hittat andra malmer som har varit brytningsvärda, och det har också lett till brytning. Det finns väldigt många fall där man söker tillstånd i början men som aldrig leder till någon brytning. Det krävs ganska mycket för att det i nästa steg ska leda till en brytning. Sedan vill jag också påminna om att kommunerna har vetorätt i sådana här ärenden.
Om kommunerna inte godkänner en sådan brytning har man möjlighet att stoppa den, och det är en ganska stark lagstiftning som vi har i Sverige. I grunden tror jag att vi är överens om att vi ska utveckla regelverket så att vi skyddar miljön, enskilda intressen och också framtida generationers intressen. Också statsråd har att följa detta. Sedan är både du och jag angelägna om att vi ska ha en god miljö framöver.
Det finns mycket tydligt angivet i tillståndsprövningen att miljön är en viktig del i granskningen av de ansökningar som sker. Vi får hjälpas åt för att klara ut den delen och se till att denna garant tillförsäkras framöver också.