Morgan Johansson (S):
När vi diskuterar dessa frågor känns det som om jag är tillbaka till den tiden för åtta år sedan då jag var folkhälsominister. Då hade jag ett övergripande ansvar för narkotikapolitiken, både det förebyggande arbetet och missbruksvården. I dag har jag en annan roll, och det är därför som jag har den här diskussionen. Den här interpellationen handlar åtminstone delvis om straffrätten, som jag nu hanterar. Men jag ska försöka svara på även en del frågor som handlar om sådant som går utanför mitt område.
Jag ser på dessa frågor - och har alltid gjort det - som tre delar. Det handlar om det förebyggande arbetet, det brottsbekämpande arbetet och missbruksvården. Det handlar aldrig bara om en eller två av dessa delar, utan det handlar alltid om alla tre delarna. I Sverige har vi traditionellt sett ett bra förebyggande arbete, skulle jag vilja säga. Jag vet att det görs väldigt mycket både lokalt och regionalt på detta område.
Jag tror emellertid att det var ett misstag av den dåvarande regeringen att 2007 lägga ned Mobilisering mot narkotika, som var den centrala drivkraft och institution som samlade mycket kunskap och som kunde hjälpa till när det gäller kommunernas och landstingens arbete med förebyggande insatser.
Även om detta inte är mitt område tror jag att vi under de kommande åren måste hitta vägar för att återupprätta det centrala ansvaret för det förebyggande arbetet när det gäller alkohol och narkotika. Nu ligger dessa delar under Socialdepartementet. Jag tror att det är helt avgörande för att vi ska kunna klara detta framöver.
När det gäller de brottsbekämpande delarna har naturligtvis polisen, tullen och åklagarna en oerhört viktig uppgift, och jag vet att de gör många bra saker. Jag besökte för övrigt tullen i Lernacken i Malmö i våras för att titta på hur de jobbade mot narkotika men även i fråga om vapen. Jag är naturligtvis imponerad över det jobb som de gör. Beträffande brottsbekämpningen tror jag att vi också måste jobba med straffsatserna.
Jag har fått utredningens förslag. Utfallet av det är positivt från de flesta håll. Vi ska komma ihåg att det inte är fråga om någon allmän straffskärpning. Det som man gör är att man går på de grova narkotikabrotten, alltså där stora mängder hanteras.
Man inriktar sig i så fall på att höja straffskalan för dem som organiserar storskalig narkotikasmuggling. Detta bereder vi nu i Regeringskansliet, och vi ska återkomma till riksdagen så fort vi kan när vi har analyserat detta vidare. Men det finns ett positivt remissutfall i fråga om detta.
När det gäller missbruksvården, som egentligen inte heller är min fråga, måste jag säga att ett av de stora bekymmer som har funnits under dessa år är att så mycket av resurserna för socialtjänstens verksamhet slukas av att en ökad andel människor går på socialbidrag, människor som helt enkelt inte har pengar för att de saknar jobb.
Det har då blivit mindre och mindre möjligheter för socialtjänsten att jobba förebyggande och att jobba med missbruksvård. Vi hör larm från socialtjänsten i princip varje vecka om arbetsförhållandena. Om vi ska få ordning på missbruksvården måste socialtjänsten helt enkelt ha resurser och möjligheter att jobba på ett helt annat sätt än tidigare.
Allra sist ska jag gå tillbaka till frågan om de förebyggande insatserna. Vi ska komma ihåg att detta handlar om ungdomar som helt enkelt måste ges en annan framtidstro och andra framtidsmöjligheter än att hålla på med detta.