KBLab/rixvox huggingface dataset:
Hillevi Engström (M):
Ann-Christin Ahlberg har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att minska ungdomsarbetslösheten. Låt mig börja med att säga att arbetslösheten bland unga har vuxit under de senaste årtiondena. Den har legat på höga nivåer sedan 1990-talskrisen. Regeringen har en bred jobbstrategi för att bekämpa ungdomsarbetslösheten. En del av den är att sänka trösklarna in på arbetsmarknaden för unga. Det har vi gjort genom att halvera socialavgiften för alla under 26 år och genom halverad restaurangmoms.
Därtill kan ungdomar som har varit utan arbete under minst sex månader ta del av nystartsjobb. I budgetpropositionen för 2013 gör vi dessutom en ytterligare förstärkning av nystartsjobben. Stödet fördubblas för ungdomar som varit utan arbete i minst tolv månader. För att skapa fler vägar till jobb för unga har regeringen också föreslagit ett omfattande ungdomspaket på drygt 8 miljarder kronor fram till 2016.
En mycket viktig komponent i att förebygga arbetslöshet hos unga handlar om att ungdomarna får en utbildning av hög kvalitet och att det finns en stark koppling mellan skola och arbetsliv. Det är också här regeringen har genomfört stora reformer, och ytterligare förstärkningar har föreslagits i ungdomspaketet.
Bland annat föreslås ökade resurser till lärlingsutbildningen inom både gymnasieskolan och kommunal vuxenutbildning samt en ökning av antalet utbildningsplatser inom yrkesvux, yrkeshögskolan, folkhögskolor, universitet och högskolor. De ungdomar som riskerar att fastna i långvarigt utanförskap måste erbjudas bästa möjliga stöd hos Arbetsförmedlingen. Precis som Ann-Christin Ahlberg påpekar är det många av de långtidsarbetslösa som är utan gymnasieutbildning.
Det är mycket viktigt att ungdomar får möjlighet att påbörja en gymnasieutbildning - eller slutföra i de fall som studierna har avbrutits. I budgetpropositionen för 2013 föreslås därför förlängning av flera viktiga satsningar. Precis som tidigare kommer det under 2013 att vara möjligt att få den högre bidragsnivån inom studiemedlen för kompletterande studier såväl inom kommunal vuxenutbildning som vid folkhögskola.
Detta gäller för arbetslösa ungdomar mellan 20 och 24 år som saknar slutförd grundskole- eller gymnasieutbildning och som kvalificerat sig för någon av garantierna. Redan från första dagen i arbetslöshet har ungdomar som saknar grundläggande högskolebehörighet eller gymnasieexamen möjlighet att delta i studiemotiverande utbildning vid folkhögskola. Detta kommer att vara möjligt även under 2013 och 2014. Dessutom kan ungdomar ta del av de förstärkta förmedlingsinsatserna.
De ungdomar som på grund av särskilda skäl står långt ifrån arbetsmarknaden kan även få vissa programinsatser redan från dag ett i arbetslöshet. Under tiden som de tar del av dessa tidiga insatser får de utvecklingsersättning eller aktivitetsstöd. Detta är ett par exempel på hur regeringen genom aktiva arbetsmarknadspolitiska insatser och satsningar på utbildning bekämpar ungdomsarbetslösheten. Jag kan försäkra att vårt arbete för att underlätta för unga att komma in på arbetsmarknaden kommer att fortsätta.
Hillevi Engström (M):
I Socialdemokraternas budgetförslag är det väldigt mycket som slår direkt mot ungdomars möjligheter att få jobb, inte minst de höjda sociala avgifterna. När det blir dubbelt så dyrt för arbetsgivare att anställa, tror då Ann-Christin Ahlberg att fler arbetsgivare kommer att anställa ungdomar eller att ungdomarna får behålla sina arbeten? Jag tycker att den frågan är ganska enkel att besvara.
Om man inför begränsningar av visstidsmöjligheterna eller begränsningar för bemanningsföretagen, fördubblar restaurangmomsen och höjer kostnaderna för ungdomar kommer jobb att slås ut. Jag försökte i mitt interpellationssvar tala om vad regeringen gör för ungdomar. Låt mig nämna några saker igen, eftersom det uppenbarligen inte har gått fram riktigt. Vi är väldigt tydliga med att utbildning och tidiga insatser är viktigt för ungdomar.
Att Arbetsförmedlingen använder sig av profileringsverktyg för att ge de ungdomar som löper risk för långtidsarbetslöshet insatser tidigt tror jag är väldigt viktigt, liksom att man försöker motivera ungdomar att till varje pris gå tillbaka till skolan. Men som jag nämnde tidigare går många ungdomar åt andra hållet. De kommer inte tillbaka till Arbetsförmedlingen om utbildning är det enda som erbjuds. De vill komma ut till praktik eller arbete.
Där tror jag att det är väldigt viktigt med de ansträngningar som nu görs och förhoppningsvis kommer att leda framåt i den jobbpakt som vi försöker diskutera fram med arbetsmarknadens parter. Inte minst finns det stora rekryteringsbehov, framför allt inom vård- och omsorgsyrken. Vi har för få sökande på omsorgsprogrammen, och väldigt många kommer att gå i pension inom bara några år. Folkhögskolesatsningen är viktig.
Den har lett till att en relativt sett ganska stor andel ur den väldigt svårmotiverade gruppen går tillbaka till utbildning. Vi förlänger nu den och utökar den till de unga vuxna som fyllt 25 år. Också möjligheten att få flyttningsbidrag kan vara viktig. Många orter har en vikande arbetsmarknad för tillfället, och då är det viktigt att kunna motivera ungdomar att ta klivet till en bättre arbetsmarknad. Det tror jag är en viktig del.
Möjligheterna för arbetsgivare att använda de lönesubventioner som finns i form av nystartsjobb är något angeläget. Men till syvende och sist måste företag som vågar och vill anställa kunna göra det. Som en interpellant tidigare sade: Företagen anställer bara om de har behov. Ann-Christin Ahlberg! Det kan inte ha gått någon förbi att vi haft ett kraftigt tapp på arbetsmarknaden och att vi är inne på det femte året i en allvarlig kris.
Det kan inte ens ha gått Ann-Christin Ahlberg förbi. Ändå har vi lyckats upprätthålla en hög sysselsättning. Vi har till och med ökat arbetskraften under de här åren. Människor som tidigare blev förtidspensionerade per automatik finns nu i arbetskraften och är på väg tillbaka i arbete. Det, Ann-Christin Ahlberg, måste väl ändå visa att regeringens politik biter?
Hillevi Engström (M):
Har man ingen politik, Patrik Björck, och inga bra reformer ägnar man sig åt att recensera och tolka vad andra människor har sagt på ett felaktigt sätt. Det är inte så konstruktivt. I själva verket är det så att de flesta oberoende bedömare är helt överens om att regeringens politik har lett till en ökad sysselsättning och till att vi har betydligt bättre resultat i Sverige än i övriga delar av Europa.
Vi har den lägsta långtidsarbetslösheten. Det kan vara någonting om man jämför med hur det ser ut i andra delar. Man har en ungdomsarbetslöshet i Spanien där nästan varannan ungdom är arbetslös. Det är klart att jag inte är nöjd med situationen vi har här i Sverige. Men tittar man på gruppen ungdomar i åldern 15-24 år går ungefär hälften av de ungdomarna i skolan på heltid och betraktar sig som heltidsstuderande. De går på grundskolan och gymnasiet.
En del går också på högskolor. För den som är 15, 16, 17 eller 18 år och som inte lyckats få ett feriejobb på en timme eller mer innebär det inte en social katastrof och att livet blir dåligt. Vi ska sätta in de mesta resurserna för de ungdomar, kanske runt 10 procent, som inte har en avslutad utbildning och som har stora svårigheter.
Jag kan ställa en fråga tillbaka. Hur kan det bli fler arbeten - Ann-Christin Ahlberg och Patrik Björck - om det blir dubbelt så dyrt för arbetsgivare att anställa ungdomar, som vi vet har relativt hög lönekostnad som det är? Det är klart att lönekostnader för arbetsgivare påverkar viljan och graden av att anställa. Vi kan titta på Tyskland som jag besökte för en dryg vecka sedan och deras lärlingssystem.
Det har väl underlättat att få en lägre ungdomsarbetslöshet i Tyskland. Där har lärlingssystemen funnits under en lång tid, och det är helt andra lönelägen. Nu är inte regeringen inte intresserad av att gå in i lönebildningen i Sverige. Men vi är intresserade av att stödja parternas överenskommelse om introduktionsavtal. Där har man ofta en lägre lönekostnad mot att man erbjuder ungdomar utbildning. Det tycker jag är ett utmärkt sätt.
Jag besökte i förra veckan Karlskrona, där man på ABB Cable har anställt 34 arbetslösa ungdomar och gett dem en industriutbildning. Nu efter ett år har de fått en fast anställning och en bra industriarbetarlön. De stortrivs och tycker att de har en jättebra arbetsgivare. Sådana exempel vill vi se mer av.
Vi kan också se att till exempel AB Volvo nu anställer 400 ungdomar per år i en lärlingsutbildning med en sjyst lön där de får en utbildning för att bli bilbyggare. Man garanterar inte arbete. Men många kommer att erbjudas jobb hos Volvo eller i andra industrier. Sådana exempel vill regeringen stödja mer. Men vi inser också att det är viktigt att arbetsgivare får möjligheter genom sänkta kostnader för att anställa dessa ungdomar.
De har inte en fullständig produktivitet eftersom de är så pass oprövade. Därför är benägenheten stor hos arbetsgivare att i stället anställa någon annan som kanske på marginalen kostar lite mer men som producerar lite mer.
Hillevi Engström (M):
Nej, sannerligen, Spanien är inte Sverige, och det är jag väldigt glad för. Jag är glad för att vi har en av de starkaste ekonomierna i hela Europa. Det är ingen slump och ingen händelse. Det är inte så att det bara blev så. Det beror på att vi har fört en ansvarsfull politik så att vi har råd att satsa i en av de allvarligaste kriser som vi har haft i Sverige i modern tid. Titta runt i Europa hur det ser ut.
Titta på hur många länder i Europa som skär ned allting utom kanske kontantstöd till arbetslösa, inte har någon arbetsmarknadspolitik, skär ned löner och pensioner och säger upp anställda i offentlig sektor. Jag är sannerligen glad att vi inte är Spanien. Med en ansvarsfull politik ska vi heller inte hamna där.
Därför är det viktigt att vi prioriterar det som gör att Sverige växer så att vi kan rädda jobb kvar och företag vill satsa på och investera i Sverige och att vi har bolagsskatter som ligger på eller under snittet i EU så att vi kan värna jobb i Sverige. Vi har fortfarande en väldigt stor exportsektor. Det är i grunden bra när det går bra för Europa och bra för vår omvärld.
Men när halva vår export går till Europa där man i dag har sviktande efterfrågan är det klart att vi måste satsa på den inhemska marknaden. Oberoende bedömare är överens om att de reformer som är genomförda av alliansregeringen har gett effekt, och så ska det fortsätta att vara. Avslutningsvis - eftersom det är slut på inläggen - kan man säga att vi är överens om att arbetslösheten ska bekämpas. Frågan är bara hur.
Vi tror att det blir fler jobb om det blir billigare att anställa. Socialdemokraterna tror att det blir fler jobb om det blir dubbelt så dyrt. Där tror jag att väljarna kan bilda sig en egen uppfattning om vad som leder till att bygga Sverige starkt.
Hillevi Engström (M):
Ali Esbati har frågat mig vilka snabba åtgärder jag avser att vidta för att följa upp avslöjanden om meningslösa aktiviteter och orimliga vinstmarginaler hos privata aktörer som anlitas av Arbetsförmedlingen samt om jag planerar att vidta åtgärder för en genomgripande utvärdering av den privata coachnings- och förmedlingsverksamheten.
Ali Esbati har även frågat om jag planerar att vidta åtgärder för att stärka Arbetsförmedlingens roll som ansvarig för en sammanhållen arbetsförmedlings- och kompetensutvecklingsverksamhet. Jag vill vara tydlig med att det är oerhört viktigt att de personer som tar del av insatser från privata aktörer ska få ett professionellt stöd som hjälper dem att komma i arbete.
De uppgifter som uppmärksammats i medierna om oseriösa aktörer är provocerande och oacceptabla. Arbetsförmedlingens kontroll av de privata aktörerna ska säkerställa att personer får bra och effektiva insatser samt att fusk och missbruk inte förekommer. Kontroll är också viktigt för Arbetsförmedlingens förtroende och för förtroendet för de många seriösa aktörer som finns.
Jag vet att Arbetsförmedlingen redan i dag har en rad av kontrollinsatser som syftar till att upptäcka oseriösa aktörer, men det finns ett starkt behov av att se över hur kontrollen fungerar. Jag har därför försäkrat mig om att Arbetsförmedlingen tar problemen på allvar och vidtar de åtgärder som krävs för att komma till rätta med de problem som uppmärksammats.
Hillevi Engström (M):
Det är viktigt att vi har en väl fungerande arbetsförmedling, vilket jag tycker att vi i stora delar har, men den kan alltid bli bättre.
När Arbetsförmedlingen jobbar med kompletterande aktörer inom arbetsmarknadsutbildning, rehabiliteringstjänster eller jobbcoachning är det viktigt att ha en professionell syn på frågan om upphandling, avtalskonstruktioner, betalningsmodeller och framför allt resultatet för verksamheten men också hur deltagarna upplever en tjänst.
Det är ett system som finns i väldigt många länder, både i Europa och utanför Europa, och som man har hållit på med under många, många år. I Australien har det blivit så pass framgångsrikt att det har konkurrerat ut den statliga arbetsförmedlingen. Också i Storbritannien, Nederländerna och Tyskland arbetar man på det här sättet och, som jag nämnde tidigare, i fråga om de omställningsavtal som finns mellan LO och Svenskt Näringsliv. Jag tror att det är viktigt att göra flera saker samtidigt.
Man måste dels se till att det här sköts, dels inom branscherna se till att ha seriösa företag som levererar tjänster med hög kvalitet. Jag ser fram emot den återrapport från Arbetsförmedlingen som ska visa hur man kommer att förbättra sina kontrollmekanismer. Det kommer alltid att finnas en risk.
Så länge det handlar om pengar och människor finns det risker i all verksamhet, men man ska försöka minimera dem så långt det går och se till att människor får den hjälp och det stöd som de behöver. Om vi ska ha en arbetslinje där alla ska få en plats, där alla som kan arbeta får en chans att göra det tror jag att vi kommer att vara beroende av många olika aktörer på arbetsmarknaden, såväl privata som ideella och statliga. Där har även kommunerna en viktig roll.
Jag ser fram emot den återrapporten. Jag vill vara tydlig med att det här är en väldigt viktig uppgift för Arbetsförmedlingen att sköta på ett korrekt och ansvarsfullt sätt. I slutändan är det skattebetalarnas pengar som man förfogar över. Det är mycket pengar som det handlar om, och det är många människor som behöver stöd och hjälp för att komma tillbaka till arbetsmarknaden.
Hillevi Engström (M):
Att jämställdhet börjar hemma och också i förskolan kan vi vara helt överens om. Det är viktigt att hitta system för att minimera det här missbruket. Ett praktiskt exempel kan vara att en person kommer in på ett företag och får ett vikariat. Sedan kommer den som personen vikarierar för tillbaka och då frågar arbetsgivaren: Vill du kanske ha ett annat vikariat? Ja, tack!
På så sätt har man kunnat ha olika vikariekedjor. Det gäller att hitta lösningar som gör att människor kan behålla sin anställning, och det är en delikat uppgift. Vi har en lagstiftning som i princip stävjar det här, men det finns teoretiska möjligheter att missbruka visstidsanställningar. I AD finns det inte några rättsfall - jag har i vart fall inte sett några sådana rättsfall - där facken har stämt arbetsgivare för missbruk av reglerna.
Det finns i dag tidsgränser som säger att efter en viss tid ska visstidsanställning leda vidare till en tillsvidareanställning. Men då kan arbetsgivare också välja att avsluta anställningen helt. Vi jobbar med de här förslagen och ska försöka hitta en rimlig och bra avvägning som alla parter kan leva med och som leder till att fler korta kontrakt kan leda till långsiktiga anställningar.
Samtidigt är det viktigt att säga att enligt statistiken har andelen visstidsanställda varit ganska konstant över tid, så det har inte varit en dramatisk ökning. Det är på marginalen en ökning. I den situation som råder nu finns det en obenägenhet att över huvud taget tillsvidareanställa när man är osäker på hur mycket arbete man har på ett företag.
Nu tittar man också på andra lösningar där bemanningsföretag går in och ger lite grann flexibilitet i stället för att man anställer över huvud taget på kundföretaget. Vi kan se att det är någonting som finns inom princip alla branscher just nu. Det är i grunden säkert nödvändigt för att kunna upprätthålla en produktion och även ha en viss flexibilitet. Vi kommer som sagt att återkomma till riksdagen med förslag i den här delen.
Hillevi Engström (M):
Mattias Jonsson har frågat mig om jag, mot bakgrund av de medieuppgifter som publicerats i Göteborgs-Posten, finner anledning att se över på vilket sätt regeringen detaljstyr Arbetsförmedlingen. Jag vill börja med att säga att det i grunden är mycket positivt när arbetslösa får en anställning, oavsett om det sker med stöd eller inte. Det är snarare ett problem att inte fler arbetslösa kan få en anställning med hjälp av de ekonomiska stöd som Arbetsförmedlingen kan erbjuda arbetsgivare.
För att exempelvis få ett lönebidrag krävs att personen har en dokumenterad funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. Den ersättning som kan lämnas ska kompensera arbetsgivaren för den nedsättning av arbetsförmågan som individen bedöms ha. Jag vill betona att en anställning med lönebidrag i princip motsvarar vilken vanlig anställning som helst.
Arbetsförmedlingen ska, vid prövningen av om det finns behov av exempelvis lönebidrag, bedöma både individens nedsättning av arbetsförmåga och om arbetet är lämpligt utformat efter den sökandes behov. Regeringen har inte reglerat hur många personer med praktik eller lönebidrag som en arbetsgivare får anställa just för att lämpligheten av insatsen ska bedömas av myndigheten i varje enskilt fall.
Med det sagt vill jag betona att förekomsten av överutnyttjande av de arbetsmarknadspolitiska stöden är något som regeringen motarbetar aktivt. Arbetsförmedlingen ska säkerställa en god kontroll i sin verksamhet. Jag förutsätter att myndigheten kontinuerligt ser över hur detta görs. Regeringen har nyligen beslutat om en utredning om felaktiga utbetalningar inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten, dir.
2013:31. Utredningen ska bland annat kartlägga och analysera situationer där det finns risk för ett icke avsett utnyttjande eller ett överutnyttjande av ersättningar och ska redovisa sitt uppdrag senast den 31 mars 2014.
Hillevi Engström (M):
Jag håller med Mattias Jonsson. Jag hade kunnat säga detta själv, nämligen att arbetsgivarens behov måste stå i centrum. Det är därför vi är tydliga i regleringsbrevet. Vi var tydliga förra året, men vi är ännu tydligare i år när det gäller arbetsgivarkontakter för att förbättra matchningen på arbetsmarknaden. Om man tittar på arbetsgivarnas behov av kompetens och på de arbetssökande kan man se stora skillnader. Arbetsgivarna söker kvalificerad personal.
Det är de lediga jobben som anmäls. De finns inom utbildning, vård, it och telekom. För den typen av utbildning kommer Arbetsförmedlingen sannolikt att ha svårt att uppfylla alla de behoven. Där är det snarare satsningar i det reguljära skolväsendet som är viktiga. Men även arbetsmarknadsutbildning kan spela en viktig roll. Företagen är den ena kunden hos Arbetsförmedlingen. Den andra kunden är de arbetssökande.
Det är viktigt att matchningen förbättras ännu mer. Vi har viktiga utmaningar, men vi har också förbättrat resultaten sedan tidigare år. Arbetsförmedlingens årsrapport från 2012 visar på bättre resultat för i princip alla indikatorer. Det behöver inte innebära att man är fullt nöjd, men det går i många avseenden åt rätt håll.
Hillevi Engström (M):
Isak From har frågat mig vilka åtgärder för omställning till nya jobb som jag avser att vidta för att möta den mycket höga arbetslösheten i Vilhelmina. Den globala finans- och skuldkrisen är nu inne på sitt femte år. Den svaga internationella konjunkturutvecklingen påverkar Sverige genom lägre tillväxt och högre arbetslöshet. Regeringen satsade därför 23 miljarder kronor i budgetpropositionen för 2013 i syfte att stimulera ekonomin och stärka tillväxtförutsättningarna.
I paketet ingår satsningar på utbildning, infrastruktur, forskning och ungas jobbchanser. Det handlar om reformer för att öka möjligheterna att driva företag, stärka svensk konkurrenskraft och stimulera till fler jobb. I vårpropositionen presenterar regeringen ytterligare satsningar inom utbildning, praktik, infrastruktur och regional utveckling för att dämpa krisens effekter och motverka att den höga arbetslösheten biter sig fast.
Det innebär bland annat 12 400 extra praktik- och utbildningsplatser - årsarbetsplatser - under 2013 och 2014. Totalt satsar regeringen ca 3 miljarder kronor för de kommande två åren, varav den större delen i år. Det ingår också i Arbetsförmedlingens uppdrag och ansvar att använda tilldelade resurser för att hjälpa personer som blivit arbetslösa vid nedläggningar.
Arbetsförmedlingen har också möjlighet att fördela de medel myndigheten förfogar över så effektivt och bra som möjligt utifrån det arbetsmarknadsläge som råder. I och med Arbetsförmedlingens nationella organisation finns möjligheten att omfördela från regioner och orter med ett relativt bättre arbetsmarknadsläge till delar av landet där läget är mer bekymmersamt, till exempel i Vilhelmina. Arbetslinjen är därmed underbyggd av en aktiv arbetsmarknadspolitik som jag ständigt vill fortsätta att utveckla.
Det handlar om att rusta Sverige genom investeringar i infrastruktur och forskning, förbättra företagens villkor samt ytterligare arbetsmarknadspolitiska insatser.
Hillevi Engström (M):
Regeringen satsar på det som bygger Sverige starkt, på en stark sysselsättning och på bra villkor för företagen. Vi kan se efter valet 2006, när Sverige stod på en högkonjunktur, att vi har lyckats minska utanförskapet och lyckats öka sysselsättningen ganska markant. Krisen har slagit även mot Sverige och även mot Vilhelmina och mot Västerbotten.
När jag tittar på Arbetsförmedlingens statistik för mars månad 2013 kan jag ändå se att det anmäldes 1 532 lediga platser. Det var en ökning med 16 procent jämfört med mars 2012. Många jobb som anmäls är inom utbildning, vård och omsorg, finanssektorn och företagstjänster, det vill säga bemanningsbranschen. Det är en markant ökning.
Antalet kvarstående platser hos Arbetsförmedlingen är också fortsatt stort, och det betyder att det inte finns tillräckligt många lämpliga sökande till de lediga jobben. Det är då en viktig utmaning att befolkningen får möjligheter till vidareutbildning och studier så att man kan stärka sin omställningsförmåga.
I mars fick 1 372 personer i Västerbotten ett arbete, och det var en ökning med nära 14 procent sedan förra året. Det finns alltså ljusglimtar i tillvaron, och det är viktigt att vi lyfter fram dem. Ett län som Västerbotten drabbas hårt när en stor industri varslar, och i år har varslen i Västerbotten varit på en nivå knappt under 400.
Vi vet ännu inte hur många av de personerna som blir uppsagda, och vi vet inte vilken form av arbetslöshet det kan leda till.
Då är det viktigt att vi har en arbetsförmedling som möter varje person efter hans eller hennes individuella behov, att man gör det möjligt för ungdomar att få flyttbidrag för att kunna flytta till de lediga jobben eller pendlingsstöd, att det blir billigare för arbetsgivare att anställa, att vi höjer utbildningsnivån genom satsningar i skolan, att vi har kraftiga subventioner inom ROT- och RUT-sektorn, att vi har en halverad restaurangmoms och regelförenklingar.
Då måste jag ställa frågan: Hur tror interpellanten att det blir en bättre arbetsmarknad om man gör precis tvärtom, som Socialdemokraterna föreslår, det vill säga höjer ersättningar och bidrag, höjer skatter för vanliga människor och höjer skatter och avgifter för företagen? Hur ska då fler företag vilja investera i Vilhelmina och i Västerbotten?
Kommer inte det sannolikt, Johan Johansson, att leda till att jobb slås ut och fler blir arbetslösa i Västerbotten och Vilhelmina? Förklara gärna hur den ekvationen går ihop, att när det blir dyrare att anställa blir det fler jobb! Den har jag ännu inte riktigt begripit.