Maria Ferm (MP):
Jag vill inleda med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. Precis som i betänkandet noterar jag att enligt ramöverenskommelsen om migration mellan regeringen och Miljöpartiet de gröna är det problematiken med krav på pass och styrkt identitet i familjeåterföreningsfall, med utgångspunkt i principen om barnets bästa och rätten till familjeåterförening, som det ska hittas en lösning på.
Redan i 2012 års statsbudget ingick reformen vid sidan av skolgång för papperslösa. Finansieringen var säkrad och förhandlingarna om en reform kunde börja på allvar. Men redan den 18 januari i år ändrade Migrationsöverdomstolen den praxis som utgjort en stor del av problematiken för personer som inte kunnat styrka sin identitet.
Som noteras i betänkandet framhåller domstolen att det kan finnas skäl att i vissa situationer sänka beviskraven när det gäller identitet. I det aktuella fallet har domstolen efter bedömning ansett att det räcker med att identiteten har gjorts sannolik. Utskottet konstaterar i betänkandet att detta innebär en möjlighet till dna-analys i anknytningsärenden då släktskap inte kunnat styrkas på annat sätt.
Miljöpartiet välkomnar självfallet Migrationsöverdomstolens dom. Den ökar möjligheterna för många tusentals personer, framför allt från Somalia, att återförenas med sina familjer. Enligt det som jag tror är den senaste prognosen från Migrationsverket kan detta leda till att 18 500 personer kan återförenas i Sverige bara i år.
Miljöpartiet gläds alltså åt domen, men tyvärr är den inte tillräcklig för att lösa problematiken med pass och styrkt identitet i familjeåterföreningsfall, det vill säga den problematik som vi i ramöverenskommelsen är överens med regeringen om att lösa. Vi ser redan nu hur olika domstolar tolkar prejudikatet på olika sätt.
Det går inte heller att utesluta att Migrationsöverdomstolen kan komma fram till en annan slutsats i något annat familjeåterföreningsfall med andra inslag. För att säkra rättstillämparens möjligheter att göra undantag från kravet på styrkt identitet krävs en lagändring.
Migrationsöverdomstolen framhöll själv i den prejudicerande domen om klarlagd identitet från den 12 maj 2011 att det åligger lagstiftaren att föranstalta om sådana undantag. Dessutom måste vi hitta en lösning för dem som inte kan styrka sitt släktskap via dna. Det gäller till exempel adopterade barn och makar som inte skaffat några barn. Dessa har också rätt att återförenas.
I krigs- och svältdrabbade områden är det vanligt att barn vars biologiska föräldrar avlidit uppfostras i en annan familj, av nya föräldrar. Dagens praxis innebär att dessa familjer ställs inför ofattbara dilemman, exempelvis att kunna ta hit ett barn men låta ett annat barn vara kvar.
Det är ingen hemlighet att frågan om anhöriginvandring är en av de frågor i det migrationspolitiska samarbetet där det råder oenighet mellan Miljöpartiet och regeringen om hur frågan ska behandlas framöver. Den migrationspolitiska överenskommelsen ska genomföras under mandatperioden, och Miljöpartiet har varit tydligt med att ett genombrott måste ske inom kort för att vi ska ha något förtroende för regeringens vilja och förmåga att fullfölja sin del av överenskommelsen.
Miljöpartiet utgår från att regeringen inser att praxisändringen från den 18 januari i år inte är tillräcklig. Som konstateras i betänkandet förklarade statsrådet i en interpellationsdebatt den 24 april i år att han avser att följa den fortsatta rättsutvecklingen samt att det är möjligt att lagstiftningen kan behöva kompletteras eller justeras beroende på utvecklingen av praxis framöver.
Miljöpartiet håller inte med om att rättsutvecklingen måste avvaktas. Med det redan anförda står det tydligt att lagändring krävs och att lösningar måste hittas för fler än dem som kan styrka sitt släktskap via dna. I kombination med att frågan är under övervägande i förhandlingarna med regeringen är det, såsom påpekas i betänkandet, i nuläget inte möjligt att föreslå ett tillkännagivande om förslag till ändringar i utlänningslagen.
Hela grunden för det migrationspolitiska samarbetet baseras på viljan att åstadkomma en positiv förändring på migrationsområdet, viljan att kunna ta fler steg i rätt riktning, mot stärkta rättigheter för migranter och ett öppnare och mer humant Sverige. I migrationsöverenskommelsen ingick för vår del inte att vi skulle hålla oss avvaktande till dessa frågor.
Miljöpartiet står bakom den nya instans- och processordningen, men politiken har naturligtvis ett ansvar att ge Migrationsverket och migrationsdomstolarna vägledning för rättstillämpningen. Miljöpartiet förväntar sig att det migrationspolitiska samarbetets potential för förändring utnyttjas mer aktivt, annars förlorar den sin betydelse.
Låt oss hoppas att vi aldrig till fullo får insikt om den förlamning det innebär att varje morgon titta på fotografier av sina barn och undra om de överlevt natten. Låt oss hoppas att vi aldrig helt tvingas förstå den faktiska betydelsen av att vara skild från ens barn, att av byråkratiska skäl inte kunna återse det. Låt oss nu hjälpa de familjer som splittrats att äntligen kunna återförenas.