KBLab/rixvox huggingface dataset:
Peter Helander (C):
Jag tackar Håkan för frågan. Det gläder mig att Vänsterpartiet ansluter sig till Centerpartiets syn på generella statsbidrag. Vad är det som skapar välfärd? Vad är det som skapar pengar i kommunerna? Det vore ju fantastiskt om det vore så att det bara är statliga bidrag som räddar kommunerna. Detta är en liten del av kommunens bas för att kunna bedriva välfärd. Det stora behovet hos kommunerna är att det skapas jobb.
Arbetade timmar i kommunen är det som skapar välfärd. Detta kanske är den ideologiska skillnaden mellan Vänsterpartiet och Centerpartiet. Vänsterpartiet tror att man kan rädda detta genom att höja skatten och skicka in bidrag till kommunerna. Jag tror att vi ska hjälpa kommunerna att skapa företagande och jobb och genom detta få större skatteintäkter så att de kan bedriva vård, skola och omsorg.
Det är inte så att vård, skola och omsorg kommer att bedriva sig själva utan intäkter. Jag åker tåg till Stockholm, och jag är kanske den i riksdagen som har längst till Stockholm, tidsmässigt sett, fastän jag bor i Dalarna. Det tar 3 timmar och 40 minuter att åka tåg.
Trafikverket, som är den myndighet som är ansvarig för järnvägsunderhållet, säger att det kanske tar 40 minuter längre om några år eftersom underhållet inte fungerar. Dessutom tar det redan i dag 15 minuter längre än för tio år sedan. Men återigen: Vad är det som skapar välfärd, Håkan?
Du ville inte kommentera detta tidigare, men vad säger du om att Riksrevisionen, Konjunkturinstitutet och EU-kommissionen anser att den budget som ni har medverkat till inte är hållbar och att välfärden riskerar att rasa ihop?
Peter Helander (C):
Tack, Niklas, för frågorna! Jag förstår att Niklas Karlsson och regeringen inte vill lyssna på vad Riksrevisionen säger. Det är förklarligt att man tycker att de är en part, även om de inte är det. Detta kan man tycka, men vad tycker Niklas Karlsson om Konjunkturinstitutet? Är de också en part som är emot regeringen och som svartmålar den?
Är EU-kommissionen en part som har fel? När tre sådana tunga instanser - och det finns fler - har synpunkter på hållbarheten i budgeten kanske man måste lyssna. Jag säger detta med all välvilja, för det vore en katastrof för Sverige om svensk välfärd ramlade ihop på grund av att vi inte har en budget som håller ihop och som man måste låna till.
Vi har nu en högkonjunktur. Vem som har skapat den kan man diskutera, men det är en högkonjunktur, och i högkonjunktur borde vi spara pengar för att bygga skyddsvallar mot den lågkonjunktur som kommer, förr eller senare.
Niklas inbjöd till att vi skulle samverka med regeringen och lämna Alliansen bakom oss. Jag tror att Sverige behöver ett nytt ledarskap. Sverige behöver en ny regering som befrämjar arbete, som håller i budgeten och som inte lovar mer än vad den kan leverera över tid. Detta är mitt svar till Niklas.
Peter Helander (C):
Jag ska kommentera Niklas påstående att det skulle vara bättre för Centerpartiet att ansluta sig till regeringens ståndpunkter, vilket historiskt sett och även i dag vore en katastrof för Sverige. Svensk landsbygd och svensk glesbygd behöver ett parti som jobbar för småskalighet, som jobbar för att hela landet ska leva.
Regeringen och Miljöpartiet med stöd av Vänstern vill i stället beskatta och straffa landsbygden genom avståndsbeskattning. Flyget är en förutsättning för att vi ska kunna behålla näringsliv, industri och jobb i Norrland. Sedan kan man säga att det handlar om så små pengar, att det är så lite, men det här är en droppe som får bägaren att rinna över.
Avståndsskatten på landsbygden och det som ni kallar vägslitageskatt är någonting som slår stenhårt mot Norrland och landsbygden. Det är väl ingen politik som främjar små kommuner och landsbygden och som över huvud taget skulle stå upp för de värderingar som Centerpartiet har.
Nej, det här landet behöver en ny regering som står upp för hela landet, som jobbar med småskalighet och som inte inför straffbeskattning av landsbygden.
Peter Helander (C):
Niklas Karlsson nämner många bra saker om att hela landet ska leva och om egenmakt. Alla här i kammaren delar uppfattningen att det är bra för Sverige och för alla om man kan få makt att styra över sitt eget liv. Inte med ett ord nämner Niklas Karlsson det som skapar förutsättningarna för kommunal välfärd, nämligen arbete och företagande.
Det är grunden till att vi har en välfärd i landet. Tror Niklas Karlsson att det blir bättre för kommunerna på landsbygden och i Norrlands inland om man inför avståndsskatter, kilometerskatt och flygskatt? Kommer det att främja kommunernas situation i inlandet att göra på det sättet?
Kommer det att främja situationen att ta bort Inlandsinnovation, som har ett särskilt riskkapital för kommunerna i Norrlands inland? Vi har problem över hela världen, och även i Sverige, med globalisering och tudelning av samhället. Jag tror att inte att det är bidrag Sveriges kommuner, framför allt på landsbygd och i glesbygd, egentligen behöver.
Vi ska ha generella statsbidrag för att utjämna de olika förutsättningarna, men det kommuner vill ha är rättvisa förutsättningar för att skapa jobb ute på landsbygden. Man kan inte leva på landsbygden om det inte finns jobb där. Jag undrar därför vad Niklas Karlsson anser behöver göras. Skapar skatterna bättre förutsättningar? Och vad anser Niklas Karlsson om regionala skattebaser?
Det har vi försökt lyfta fram som en möjlighet för kommuner ute på landsbygden - där saker produceras - att ta del av de vinster som landsbygden ger.
Peter Helander (C):
Talet om att skära ned är klassisk retorik. På grund av att vi inte går med på era höjningar i budgeten heter det att vi skär ned. Vi lägger pengar på jobb och företagande - det som skapar långsiktig hållbarhet för hela landet, även landsbygd och glesbygd. Det är så man skapar långsiktig hållbarhet.
Jag skulle vilja återkomma till de rapporter från Riksrevisionen, EU-kommissionen och Konjunkturinstitutet som var en partsinlaga.
Man skriver att regeringens prognos kräver betydande neddragningar i den kommunala välfärden fram till 2020 och att det, om regeringens egen prognos realiseras, kommer att bli betydande neddragningar i välfärden fram till 2020. Riksrevisionen och även andra institut ställer frågan vad vi har att välja mellan. Är det stora skattehöjningar eller statsbidrag, eller - förstås - det tredje alternativet, som är neddragningar i välfärden?
Vilket av alternativen väljer Socialdemokraterna och Niklas Karlsson? Den sista frågan jag har gäller detta med att arbetslösheten faller. Det är helt korrekt. Niklas Karlsson vet säkert också hur tudelningen av den kurvan ser ut. För vilka faller arbetslösheten? Jo, den faller för gubbar som jag - vita äldre män som alltid får jobb.
För dem utan gymnasieutbildning, för de äldre och för dem med utländsk bakgrund faller ingenting, utan där ökar arbetslösheten. Den tudelningen måste man ta tag i. Hur gör man då det? Jo, det gör man genom att skapa förutsättningar för att få fram mer jobb i Sverige. Det var två frågor till Niklas Karlsson.
Peter Helander (C):
Monica Green nämnde i sitt anförande problemen med sanslöst låga löner. I sina tidigare debatter har hon använt siffersatta låga löner. Det har nämnts 11 kronor, 20 kronor och 27 kronor i timmen. Varifrån kommer siffrorna?
Från vilken utredning hämtar hon sitt faktaunderlag och underlaget för själva propositionen, och som även minister Shekarabi har använt? Monica Green nämnde inte med en enda mening villkoren för småföretagen i sitt anförande. Jag anser att det ska finnas sjysta villkor för både arbetstagare och småföretagare. Monica Green nämnde inte heller regelkrånglet.
Detta betänkande ska röstas igenom i dag. Har Monica Green tagit del av Lagrådets synpunkter, och ser hon inga problem med regelkrångel i samhället som skapar storskalighet och slår undan fötterna för småföretagare? Regeringen skriver själv att man kommer att följa upp lagstiftningen, vilket indikerar att regeringen själv är osäker på hur lagen kommer att slå.
Det borde man vara säker på redan när man fastställer lagstiftningen.
Peter Helander (C):
Självklart ska ingen utnyttjas i slavliknande förhållanden. Jag har försökt att kontrollera var påståendena om 27 kronor i timmen och 11 kronor i timmen kommer från. Det är bra att Monica Green har träffat några som säger att det är så, och sedan är frågan om det finns ett riktigt underlag från en utredning som visar att människor jobbar för slavliknande löner i Sverige.
Ann-Charlotte Hammar Johnsson ställde en fråga till ministern i riksdagen om vilka källor som påståendet om 27 kronor i timmen för taxichaufförer baserar sig på. Ardalan Shekarabi svarade inte på det. Han sa bara att det ska finnas sjysta villkor, punkt.
Vi vet att den ena siffran kommer från en radiointervju, där en person tar upp att under vissa delar av dygnet när man kör trafik åt det offentliga kan timlönen hamna på en låg nivå. Den andra siffran, 11 kronor i timmen, kommer från ett uttalande av Pia Bergman på Skatteverket i Sveriges Radio den 8 oktober 2015.
Hon sa att hon hört talas om en lön på 11 kronor i timmen, och det gällde illegala immigranter som inte jobbade på en riktig arbetsmarknad med riktiga avtal. Det var ett brottsligt beteende, en brottslig handling, och utnyttjande av människor. Monica Green säger att det här förslaget kommer att gynna småföretagare som har kollektivavtal. Monica Green vet ju också att 60 procent av småföretagarna inte har något kollektivavtal.
Kommer de att missgynnas då, om det är så att vissa företag ska gynnas och andra ska missgynnas? Det kommer att bli enklare att upphandla, säger Monica Green. Med de tusen reglerna i den nya upphandlingslagen, tror Monica Green verkligen att det kommer att bli enklare?
Peter Helander (C):
Delar av propositionen - eller hela, om Monica Green så tycker - förhandlades fram under alliansregeringen. Det kan vara så. Men vem är det som lägger fram propositionen nu? Alliansregeringen tar gärna över om det skulle vara så. Men det är regeringen och ni som står bakom propositionen nu. Det är ert förslag. Monica Green kan inte säga att det är vårt förslag för att vi har arbetat med det tidigare, utan det är ert förslag.
Det är ni som lägger fram en tretusensidig proposition med tusen paragrafer, som får hård kritik för att vara för krånglig. Det är självklart att vi vill ha svenska löner i Sverige. Vad skulle vi annars ha? Vi vill ha svenska löner i Sverige. Svenska arbetsvillkor ska vara sjysta. Men vi vill inte blanda in detta i upphandlingen.
Monica Green gör det här till en fråga om att vi i allianspartierna skulle vara emot sjysta villkor för att vi inte vill ha in detta i upphandlingsreglerna. Det är inte så det är. Det är parterna på arbetsmarknaden som tar ansvar för sjysta villkor. Sedan ska vi kunna göra bra upphandlingar. Oftast brister det i upphandlingarna och i uppföljningen. Men om vi gör det ännu krångligare och svårare och inför ännu fler paragrafer - hur ska man då kunna följa upp det?
Hur ska man kunna följa upp de 687 kollektivavtalen och alla lokala avtal? Hur ska det gå till? Det kommer att bli svårare för små företag - för Joel, Kurt Fridén och Mats Olmats - att leverera till kommunen. Det vill inte vi vara med på. Vi står för sjysta villkor för både djur och arbetstagare i Sverige.
Jag vet inte om Monica Green vill få mig att säga något annat, men det kommer hon inte att lyckas med.
Peter Helander (C):
Då säger jag det för femte gången: Vi vill ha sjysta villkor för arbetstagare i Sverige. Vi vill inte blanda in det i upphandlingskriterierna. Du säger att det är krångligt, Monica Green. Du håller med om att det är ett krångligt system. Varför försöker vi då inte göra det lättare? Jag är företagare. Jag har suttit på båda stolarna; jag har suttit på kommunstyrelseordförandeplatsen, och jag har suttit som företagare och försökt lämna anbud till kommunen. Det är inte lätt ens med det tidigare förslaget.
Och det kommer inte att bli lättare nu, när man ställer ännu fler krav. Du nämnde skrämselpropaganda. Du försöker få det till att om inte detta kommer med i lagstiftningen kommer det att bli kaos i Sverige. Folk kommer inte att få sina löner, och det kommer att bli allt sämre. Så är det inte riktigt.
Svenska fackföreningar och parterna på arbetsmarknaden har tagit ett bra ansvar och gjort bra villkor i Sverige. Det ställer vi allihop upp på. När det gäller djurskydd kan jag säga att om grisarna blir en avdelning inom LO och får ett fackligt förtroendemannaskap som står upp för deras rättigheter kanske vi kan diskutera det.
Men att blanda ihop djurskydd och arbetarskydd är verkligen att blanda äpplen och päron. Vi har parter på arbetsmarknaden som företräder sina medlemmar och står upp för dem och skapar bra kollektivavtal. Vi behöver inte använda lagen om offentlig upphandling för att föra in andra villkor, som Monica Green anklagar andra för att göra. Jag förmodar att det är någon som har tryckt på också Monica Green för att få in detta.
Visst har ni haft möten och talat med varandra? Fackföreningarna trycker på ganska hårt för att få in det här.
Peter Helander (C):
Jag tänkte ställa lite frågor. Statsrådet har lyssnat på fackets synpunkter, fört in dem i lagstiftningen och har sedan fått backa lite grann. Har statsrådet lyssnat på Lagrådets och Konkurrensverkets synpunkter och andra remissinstanser fullt ut, eller har man gjort en liten anpassning? Hur har det skett?
Jag vill återigen säga att jag, Centerpartiet och övriga allianspartier inte står bakom social dumpning. Vi tycker att det ska finnas sjysta villkor. Det är synd att det målas upp en konfliktnivå om att halva riksdagen skulle vara emot bra villkor på arbetsmarknaden, för så är det inte. Vi har också lagt fram ett tillkännagivande där vi vill se att statsrådet kommer tillbaka med en tillämpning som säkerställer det.
Det vore så enkelt om det var svart och vitt. Monica Green skrattar lite grann här i bänken om att vi inte står för det. Vi står för det, men det är lite komplicerat. Precis som Jakob Forssmed beskrev vill vi hitta en kompromiss. Det har funnits tid. Men vi har inte fått möjligheten att hitta den kompromissen.
Jag kan undra: Söker man en konflikt från regeringen? Är det därför man kör plakatpolitiken? Jag kan tycka att det blir en obehaglig debattnivå. Jag vill inte jämföra med den amerikanska nivån, men jag vill inte att vi närmar oss den nivån över huvud taget. Kan vi inte hitta en samtalston där vi försöker hitta bra villkor som minskar den sociala dumpningen?
Peter Helander (C):
Jag tror också att det finns stora möjligheter att hitta en kompromiss här. Då kanske man inte ska anklaga motparten för ett felaktigt beteende. Vi har en annan syn på hur detta bör göras. I grunden tycker vi inte olika, utan det ska vara sjysta villkor både för arbetstagare och för småföretagare i Sverige. Där är det viktigt att man tar hänsyn, och vi tycker inte att man har gjort det.
Därför önskar vi ge ett tillkännagivande om att statsrådet kommer tillbaka, samtalar med oppositionen och hittar en bra kompromiss.
Peter Helander (C):
Tack, Niklas Karlsson, för anförandet! Jag har några frågor och kanske också några påståenden. Det går bra för Sverige i en internationell högkonjunktur. Det kan jag hålla med om. Det är nog ingen som ifrågasätter det. Niklas Karlsson nämnde den låga arbetslösheten bland ungdomar. Så är det. Arbetslösheten bland oss som är födda i Sverige och som har någon form av utbildning är mycket låg.
Jag undrar om Niklas Karlsson är medveten om den tudelning som finns bland de arbetslösa. Hur ser situationen ut för dem som står utanför? Ökar eller minskar arbetslösheten bland dem? Vad har man för idé i fråga om att ta hand om de människor som har svårt att komma in på arbetsmarknaden?
Jag skulle också vilja ta upp frågan om skattesänkningar, för det är en fråga som Socialdemokraterna och även Vänsterpartiet ständigt återkommer till. Jag skulle vilja fråga Niklas Karlsson: Är Niklas Karlsson medveten om hur mycket mer pengar i reella termer som kom in till välfärden i den kommunala sektorn under alliansregeringens period, 2006-2014?
Minskade eller ökade resurserna till elever, invånare och slutenvårdspatienter - till välfärden över huvud taget? Ökade eller minskade resurserna? Jag har försökt titta igenom detta. Jag har också granskat lite intervjuer som har gjorts med statsministern och med Magdalena Andersson och även med er partisekreterare.
Ekonomistyrningsverket och riksdagens utredningstjänst har visat att resurserna till vård, skola och omsorg stadigt ökade, med 33 procent, under alliansregeringens tid. Jag skulle önska att Niklas Karlsson kunde kommentera det.
Peter Helander (C):
Tack, Niklas Karlsson, för svaret! Det finns nog ingen som tvivlar på att alla partier vill att människor ska komma i egen försörjning och få makten över sitt eget liv eller att alla partier vill minska den sociala oron och tudelningen landet. Detta tror jag att alla är överens om. Frågan är bara hur man uppnår detta.
Uppnår man det genom att ge bidrag, så att människor hamnar i en ny form av beroendeställning gentemot det offentliga? Det är detta som är skillnaden mellan den socialdemokratiska och miljöpartistiska regeringen, med stöd av Vänsterpartiet, och Alliansen. Vi tror att det är riktiga jobb och företagande som skapar ett sammanhållet Sverige.
Det finns en politik, som kanske har funnits sedan början av 70-talet, där man tror att man genom bidrag kan skapa arbeten. Men det är inte så det går till. Det är genom att minska kostnaderna för jobb och företagande som vi bygger ett hållbart och stabilt land. Det är detta som skiljer oss åt. Vi satsar våra pengar på att förbättra villkoren för jobb och företagande. Det är detta som är skillnaden.
Jobbskatteavdragen, och även skattesänkningarna för pensionärer, gav mer pengar till välfärden - 100 miljarder i fasta priser. Även om man räknar bort inflation och fler invånare gav detta mer pengar. Men Socialdemokraterna kommer hela tiden tillbaka till att skattesänkningar inte löser några problem. Skattesänkningarna i sig själva löser inte problemen, men de gör att människor blir benägna att jobba mer och att utbilda sig.
Framför allt handlar det om att människor blir benägna att jobba fler timmar, vilket Niklas Karlsson själv tog upp i sitt anförande. Fler arbetade timmar är grunden för att bygga den svenska välfärden. Därför måste vi få fler människor som betalar skatt. Vi måste få fler jobb, och vi måste minska kostnaderna för företagande.
Peter Helander (C):
Uken ig di? Så frågar man när jag kommer hem till Dalarna. Och vad menar man med det? Man frågar: Vem äger dig? Det är det sätt man hälsar på när man pratar mål. Vem äger dig, och i vilket socialt sammanhang hör du hemma? Det tycker jag är en otroligt trevlig hälsningsfras i förhållande till dem man hör om man bor i Stockholm, där man kanske bara är det ställe man bor på och vad man jobbar med.
Övdalskan eller älvdalskan, som man kanske ska säga här, är en del av ovansiljansmålen som talas i norra Dalarna. Det är ett eget språk med rötter från fornnordiskan och vikingatiden. I dag talas älvdalskan av ca 2 500 personer i Älvdalen. Den används bara i Sverige. Däremot har engelskan tagit upp några ord från älvdalskan, till exempel window.
Det är egentligen vindue på älvdalska, som betyder vindöga. Man kan tänka sig en gammal stuga där det finns ett litet hål i timmerstockarna där det blåser in vind. Därifrån kommer engelskans window. Min svärfar Torsten kunde bara dalska när han började skolan. Han var tvingad av staten, genom lärarna, att prata svenska i skolan. Om han inte pratade svenska fick han stryk.
Det är några år sedan, men det är inte jättelänge sedan. Älvdalskan och andra ovansiljansmål är inte bara språk utan också, som andra språk, bärare av kultur, samhörighet och historia. Detta har staten aktivt tagit del i att ta ifrån människor i norra Dalarna. Älvdalens kommun är sedan 2010 en tvåspråkig kommun eftersom den sydligaste samebyn, där man talar sydsamiska, ligger i Idre.
Därför ingår kommunen i förvaltningsområdet för samiska. Jag ställer fullt upp på samernas rätt att få använda sitt eget språk, men jag skulle önska att vi här i kammaren också kunde ställa upp på att bevara den lilla historiska spillra som finns av det fornnordiska i Sverige och som finns i Älvdalen. Swensku fikk ig byr a° lär mig i skaulan, nu will ulum bellt bruk övdalsku.
Därför yrkar jag bifall till reservation 5.
Peter Helander (C):
Tack, Håkan Svenneling, för ditt anförande! Du låter nästan som en centerpartist. Jag skulle kunna räkna upp fem sex saker där Vänsterpartiet har närmat sig Centerpartiet. Det kan handla om Leader och Winnet, regionala skattebaser, kopparnät och andra saker. Precis som Håkan själv påpekade ingick han i Landsbygdskommitténs parlamentariska grupp.
Jag skulle vilja veta hur diskussionen gick när statsrådet Bucht inbjöd till förhandling. Det handlade om de 75 förslag som alla var överens om. Vilka konkreta förslag lyckades Vänsterpartiet få med i propositionen av de 75? Är Vänsterpartiet nöjt med sin starka förhandlingsposition i frågan?
Jag skulle vilja ställa frågor om strandskyddet. Håkan är en landsbygdsvän. Ser han inga problem alls med att det finns 300 meter strandskydd för vissa sjöar? Ser han inte att människor ute på landsbygden blir irriterade över att de inte får bygga nära vattnet, även om det går en väg som är särskiljande - men då måste det vara en länsväg för att man ska få bygga nära vattnet?
Ser inte Håkan Svenneling några problem med strandskyddet? Det som skiljer Vänsterpartiet och Centerpartiet åt en del är att Håkan är en stark vän av staten och anser att statliga bolag ska sköta landsbygdens framtid.
Peter Helander (C):
Håkan Svenneling säger att propositionen i år är tunn i vissa delar. Då ställer jag min fråga igen: Vilka konkreta förslag av de 75 förslagen som vi ska rösta om på torsdag i riksdagen fick Vänsterpartiet igenom i förhandling med regeringen? Håkan får en chans att svara på frågan om strandskyddet en gång till. Jag kan även fylla på med något om statliga bolag.
Håkan Svenneling kommer säkert ihåg diskussionen om den utlokalisering av jobb från Jokkmokk som statliga Vattenfall genomförde. Tycker Håkan Svenneling att statliga bolag sköter arbetet bra? Tar de sitt regionala ansvar? Tar myndigheterna sitt regionala ansvar? Jag har själv varit drabbad i min hemkommun av att myndigheter flyttar från kommunen.
Det är mycket märkliga argument, till exempel att det inte är på grund av ekonomin utan att det är för att myndigheterna kan hitta bättre kompetens i större städer. Sedan dräneras landsbygden på myndigheter och arbetstillfällen. Vi behöver alla arbetstillfällen som finns för akademiker. Håkan får gärna komma tillbaka till frågan om strandskyddet.
Peter Helander (C):
Jag var i Lycksele i går och pratade med några skogsägare och Norrskog. Jag och en kollega åker runt i landet på en skogsturné och pratar med skogsägare om hur vi kan använda skogen på ett bra sätt och ställa om samhället i framtiden.
På Norrskog tryckte man ganska hårt på att världen behöver mer emballage, att vi behöver ersätta plast, bomull- och polyestermaterial och att vi behöver mer sågade trävaror och mer biobränsle.
Jag har pratat med både Norrskog och även andra skogsbolag, och jag förmodar att ministern också har pratat med flera bolag och företag som vill investera i den här verksamheten, som kan plocka fram de varor som behövs för att ställa om inte bara Sverige utan hela världen. Det produceras 300 miljoner ton plast och 400 miljoner ton papper per år i världen i dag.
Ska vi ersätta plasten med förnybara material kanske vi behöver öka produktionen av papper till 600 miljoner ton. De stora investeringar som skulle kunna ge så mycket jobb i företagande ute på landsbygden och även i Norrland kommer inte riktigt till skott. Anledningen är att man är osäker på om man kan göra detta uttag ur skogen.
Och det finns en osäkerhet om hur vi ska kunna bruka skogen i framtiden, om vi kan använda den för att producera dessa miljövänliga varor. Jag undrar hur ministern ser på balansen mellan miljöproduktion och det ökade uttag av skog som vi behöver göra.