Finn Bengtsson (M):
Jag får också tacka socialministern för ett uttömmande svar om just ett inkörningsproblem som jag tror det är alldeles riktigt att vi har drabbats av, precis som det beskrivs i interpellationssvaret. Jag känner Lennart Axelsson som en väldigt klok socialdemokratisk kollega i socialutskottet. Det var därför lite förvånande när alliansregeringen tidigare beskylldes för att alla vårdproblem som har uppdämts under två år skulle vara orsakade av just den här regeringen, när det kanske beror på tillkortakommanden från tidigare regeringar.
Nu skiftar Axelsson fokus och säger att på fyra månader ska allt elände ha uppammats. Låt mig påminna om att det här är en historisk satsning från alliansregeringens sida. Det känner Lennart Axelsson säkert till. Det var kanske ett av Lennart Axelssons tidigare partiledares största misstag, ångerköpt därtill, att han inte lyckades införa just en nödvändig tandvårdsreform under den långa tid som han satt som statsminister för det är landet.
Här har man alltså utökat den tidigare ersättningen från staten från 3 miljarder till hela 6 miljarder. Därför håller jag inte med, herr talman, om den beskrivning som görs av Lennart Axelsson av ett problem ute i landet av den digniteten. Jag har också lyssnat in och fått väldigt många positiva kommentarer till det hela, framför allt av medarbetarna i tandvården som med intresse har satt sig in i de här problemen.
Det är ingen hemlighet att just folktandvårdsdirektörerna var kritiska till den här reformen redan innan den lanserades. Men då vill jag också påminna den här kammaren om att detta var en idé som lades fram i ett gemensamt valmanifest för alliansen.
Sedan följdes det av en utredare med mycket hög kompetens som landade i ett förslag utifrån den idéskiss som hade lagts upp av alliansen och som sedan i laga ordning genomfördes som en reform som också vann utskottets majoritet och så småningom denna riksdags majoritet. Den är alltså prövad i ett val och genomförd efter ett val. Därför tycker jag att det är lite svårt att smälta Lennart Axelssons väldigt negativa utmålning av en del inkörningsproblem.
Det är riktigt nog så att man kan fundera lite grann över de tänder som inte tas in, de så kallade sjuorna. Där har ett argument varit att de tidigare egentligen inte ingick i den nödvändiga förbättringen utan var av mer kosmetisk karaktär. Det är nog så att tandläkarkåren också där håller på att fundera på en möjligen mer modern inställning till bettfysiologin och att också sjuorna, som tänderna heter, ska inkluderas. Det här får framtiden utvisa.
Man har inte vid införandet av en sådan här reform bundit sig vid att inte utvidga den. Lennart Axelssons alternativ, herr talman, hade väl varit att efter den passivitet som den tidigare regeringen visade på området fortsätta att ha en långbänk och inte genomföra en reform som satte ett helt spann av människor från övergång till vuxen ålder fram till ålderns höst utanför ett rimligt stöd för att åtgärda deras tandstatus.
Det hade, herr talman, på alla sätt förskjutit problemet till att göra just de som har blivit äldre ännu sämre rustade att möta sin pensionering och fortsatta levnad med sämre tandstatus än vad som nu är möjligt. Herr talman! Interpellationen är viktig för att belysa ett problem med inkörningssvårigheter. Socialministern har på ett uttryckligt sätt förstått detta.
Vi försöker alla, naturligtvis, att hitta sätt att komma till rätta med att stödja Försäkringskassans arbete att bli effektivare. Det handlar också om att stödja dem som vill ha en förändring, vilket tyvärr inte är något som alliansregeringen har upplevt att särskilt många har varit intresserade av initialt. Jag är helt förvissad om att resultatet ger prov på att det var nödvändigt att införa en sådan förändring.