Per Bolund (MP):
Jag tackar interpellanterna för att de har ställt sina frågor så att vi kan ha denna diskussion. Det är värdefullt. Vi vill gärna ha en dialog med riksdagen om alla förslag som finns i budgeten, så jag välkomnar denna diskussion. Det är också bra att interpellanterna ställer sig positiva till den forskning som utförs. Det gör regeringen också.
Det är viktigt att utforma ett bra system för forskning så att vi har en gedigen grund att stå på, till exempel inför kommande finansiell instabilitet och oro. Regeringens frågeställning avser att man valde en ganska ovanlig lösning när man avsatte pengar till ett specifikt område via statsbudgeten. Då är det rimligt att se om det finns andra möjligheter att finansiera denna typ av forskning. Forskning är viktigt.
Jag har själv en bakgrund inom forskning, och regeringen är självklart inte kritisk till forskning. Det finns dock mycket forskning på annat håll som inte är finansierad via denna specifika forskningssatsning. Denna forskning kommer alltså inte att försvinna helt och hållet, vilket det har låtit som i debatten, utan det finns forskning inom andra institutioner som inte är finansierad genom just denna 30-miljonerspott.
Regeringen ser positivt på den forskning som har bedrivits, och vi ser att den har ett värde. Ambitionen har aldrig varit att denna forskning skulle upphöra eller försvinna, utan den har varit att se om man kan hitta finansiering från andra håll. Det normala sättet att finansiera forskning är att man har forskningsråd och forskningsstiftelser och att man ansöker i konkurrens.
Att man har konkurrens i forskningen och väger olika forskningsområden mot varandra borde vara ett system som även passar de borgerliga ledamöterna i riksdagen. Anledningen till att vi är tvungna att göra olika typer av besparingar är att vi har ett väldigt bekymmersamt budgetläge. Vi har statsfinanser som i år går med 2 procents underskott, och det är klart att vi inte kan fortsätta att ha den situationen framöver.
Det skulle göra att vi frångår det finanspolitiska budgetramverket och aldrig kan nå överskottsmålet. Där har regeringen en ambition och ett ansvar att se till att vi kan gå tillbaka till starkare statsfinanser. Detta motsvarar 90 miljarder kronor som successivt måste fyllas under årens lopp, och då måste vi i regeringen vara beredda att titta på alla områden och se vilka möjligheter som finns till besparingar.
Om vi inte hade gjort den här typen av insatser hade vi inte kunnat göra de förstärkningar vi nu kommer med i budgeten, till exempel att förstärka trygghetssystemen, genomföra stora och viktiga satsningar på klimat och biologisk mångfald och göra de stora satsningar på till exempel skolan som finns med i den budget som kommer att hanteras här i riksdagen under hösten. Självklart måste vi försöka se olika möjligheter att finansiera detta vidare.
Vi har dock tagit till oss den oro som finns hos interpellanterna men även hos andra och sett att det är värt att göra en konsekvensanalys. Där kan vi titta på om det finns möjligheter att finansiera forskningen på andra sätt, genom privata eller offentliga insatser. Konsekvensanalysen ska göras skyndsamt så att vi får ett underlag så snabbt som möjligt.
Avsikten är att Vinnova ska få uppdraget inom kort och redovisa resultaten under våren 2015. Det kommer alltså att vara en skyndsam hantering av denna fråga. Utifrån det underlag som kommer in via konsekvensanalysen får vi i regeringen göra en förnyad bedömning av situationen.