Carl-Oskar Bohlin (M):
I en skrivelse från EU-kommissionen görs bedömningen att uppemot en tredjedel av företagens administrativa kostnader för att följa EU-lagstiftning inte kommer från EU-lagstiftningen själv utan från medlemsländernas ambition att göra lagstiftningen ännu "bättre" och ännu mer ambitiös.
Det här, herr talman, är ett typexempel på just detta. EU-kommissionen lägger fram ett förslag till ett bra direktiv som syftar till att öka transparensen inom bland annat skogs- och utvinningsindustrin. Det är i grunden bra, och det är en proposition som vi ställer oss bakom.
Men i direktivet föreslås också en annan kategorisering av storlek på företag än den vi har i Sverige, det vill säga att antalet företag som föreslås omfattas av direktivet är betydligt mindre än i det motsvarande svenska förslaget eftersom vi helt enkelt har andra storleksindelningar.
Då måste man fråga sig hur väl berett det här lagförslaget egentligen är. Det har alltså funnits en utredning som har tittat och vridit och vänt på de här frågorna under flera år. Det är ett betänkande på 600 sidor, herr talman.
I detta betänkande föreslås att Sverige ska implementera samma storleksindelning som föreslås i direktivet - just för att bestämmelserna ska vara ändamålsenliga och just för att det ska bli förutsebart vilka företag som kommer att omfattas.
I den remissrunda som genomfördes efter det att utredningen var klar har remissinstanserna yttrat sig utifrån att den här kategoriseringen införs. Därefter går regeringen fram med en proposition där den helt enkelt underlåter att införa kategoriseringen. Man inför bara rapporteringskraven, inte kategoriseringen.
Därmed har hela beredningsprocessen varit undermålig, eftersom de remissinstanser som har yttrat sig har gjort det i tron att vi ska göra om storlekskategoriseringen i årsredovisningslagen. Det finns alltså ingen remissinstans i det här lagstiftningsärendet som har yttrat sig om konsekvenserna av det som nu ligger på bordet. Herr talman!
Man ställer sig frågan: Vad tycker regeringspartierna egentligen om följdmotionen? De har ju inte reserverat sig, men de står här i replikskiften och kritiserar intentionerna i följdmotionen. Idén att det blir mindre krångel ju färre kategorier vi har är väldigt märklig som utgångspunkt.
Då vore väl det bästa att vi inte hade någon kategorisering över huvud taget och att den enskilda firman ska omfattas av samma rapporteringskrav som det stora multinationella företaget i utvinningsindustrin. Vore inte det enligt den socialdemokratiska logiken det allra minst regelkrångliga? Vi måste komma ihåg för vem regelkrånglet uppstår.
Det må vara så att en redovisningsekonom eller en jurist behöver hålla koll på fler storleksindelningar, men för enskilda företagare och företag blir det naturligtvis mindre regelkrångel om man har en storlekskategorisering som är ändamålsenlig. Vi tycker alltså att det är bra att stora företag i utvinningsindustrin omfattas av tydliga rapporteringskrav.
Men vi tycker inte att det är ändamålsenligt att utsträcka det här ansvaret till ett långt mycket större antal adressater än vad man kommer att göra i resten av EU. Herr talman! Varför är nuvarande regering så intresserad av att binda ris åt egen rygg när det gäller att implementera EU-direktiv?
Vi strävar ju alla efter att ha en gemensam inre marknad. Just därför finns det här EU-direktivet - för att harmonisera lagstiftningen. Varför vill då den svenska regeringen ge svenska företag konkurrensnackdelar i det här sammanhanget? Det är frågan som inte besvaras i dag. Vad tycker egentligen regeringspartierna om den följdmotion som nu är lagd?
Är de för eller mot en ytterligare storleksindelning? Om de är mot ska de rimligen reservera sig och inte bara i vaga ordalag kritisera motionen i replikskiften. Hur kommer de att rösta? Kommer de att rösta för eller mot den följdmotion som nu är lagd? Det vore intressant att få veta, herr talman.
Stefan Löfven talade sig i valrörelsen ofta varm för att vi ska analysera varje förslag som den här regeringen lägger fram ur ett jobbperspektiv. Då vill jag fråga företrädarna för regeringspartierna här i dag: Är den analysen gjord i det här sammanhanget?
Hur många fler företag kommer att drabbas av den här rapporteringsskyldigheten på grund av att man inte inför fler storlekskategorier i årsredovisningslagen? Vilka kostnader kommer det att innebära för de här företagen?