KBLab/rixvox huggingface dataset:
Siv Holma (V):
Banavgifterna ska jag återkomma till. Jag vill ta fasta på det extrema väder som vi har just nu. Jag fick ett mejl just när jag höll på att skriva mitt anförande. Det förstärker det Seko säger om att situationen till och med är värre nu än föregående år.
Mejlet kom från en anställd vid SJ:s tågledning i Stockholm. Den händelse som beskrivs var hur ett tåg som var kraftigt överisat tvingade lokföraren att köra oerhört sakta och stanna med jämna mellanrum för att kolla de överhettade bromsarna. En av synpunkterna är att det saknas pengar för att installera avisningsanläggningar.
Det finns bara system som är anpassade för sommar- och blidväder. Trafikplaneringen förutsätter att vi inte har några vintrar i Sverige, skriver personen i fråga. Jag skulle vilja fråga om infrastrukturministern delar Sekos uppfattning om att underhållet är sämre i år än tidigare. Fru talman!
I interpellationssvaret tar infrastrukturministern upp banavgifter. Från vår sida har vi hela tiden hävdat att höjda banavgifter och sänkt underhåll påverkar järnvägssystemet mycket negativt. Det är en uppfattning som Trafikverket har redovisat i tidigare nämnda konsekvensanalys.
Jag har inte fått något riktigt svar på om infrastrukturministern delar Trafikverkets konsekvensbeskrivning av vad regeringens nivå på banunderhållet kommer att betyda. Detta är frågor som inte bara Vänsterpartiet lyfter fram, utan det finns flera. Jag har nämnt Trafikverket, och jag nämner också Sekos uppfattning.
Jag önskar att regeringen kunde backa från sin rigida inställning att satsa på vägar på bekostnad av järnvägstrafiken. Regeringens politik leder till att näringslivets godstransporter försenas, att resenärer får stå ute i kyla och vind när tåg inte kommer i tid samt att både företag och anställda blir lidande när resenärer blir försenade.
Regeringen har valt att avreglera och stycka upp ett sammanhållet järnvägssystem genom att ta bort SJ:s ensamrätt att trafikera stambanorna. Regeringen verkar fokusera enbart på företags rätt att etablera sig på marknaden. Vi talar hellre om individens frihet att få ett sammanhållet system med god överblickbarhet där det är lätt och smidigt att byta mellan linjer och få information från en och samma källa.
Vänsterpartiets satsningar på järnvägar är en del av våra satsningar inom hela kollektivtrafiken. Vårt mål är att vi ska fördubbla andelen resande med kollektivtrafik till år 2020. Regeringen lägger hellre pengar på nya motorvägar i stället för att uppmuntra och göra det möjligt för fler att resa kollektivt.
Där har järnvägen en central betydelse för att klara av de klimatmål som vi måste klara av för att jorden ska överleva.
Siv Holma (V):
Jag vill påminna Ulrika Karlsson om att min interpellation handlade om tågförseningar för resenärer och godstrafik. Jag tror inte att Ulrika Karlsson behöver tala med mig om det där med kommunikationer och vägar. Jag kommer från en del av landet som inte har så många järnvägsspår.
Problemet i Mellansverige och södra Sverige handlar om att konkurrensen inte löser problemet med tågförseningarna. Som jag ser det handlar det om att vi har för lite spår för att man ska klara av detta på ett bra sätt. Fru talman och mina meddebattörer!
Jag vill avsluta denna debatt - just nu känner jag för det. Jag har redan önskat infrastrukturministern en god jul. Nu önskar jag henne ett gott nytt år. Och jag önskar talmannen och alla närvarande i kammaren en god jul och ett gott nytt infrastrukturår.
Siv Holma (V):
Det är inte korrekt uppfattat. Det var en beskrivning av de konspiratoriska tankegångar jag kan få när det så ofta tillsätts public service-utredningar där vi folkvalda inte ens kan vara med på samma sätt som tidigare.
Utan att vara alltför otydlig kan jag säga att vi om man hade gått på de sexåriga avtal man var överens om 2006 inte hade behövt två utan bara en public service-utredning.
När det gäller att ha fingret i ögat på public service-företagen är det egentligen bara de som kan svara på om det har blivit några förändringar, men den misstanke jag beskriver finns där. Jag tycker naturligtvis att alla partiledare, även Sverigedemokraternas, ska vara med i public services program och diskutera de olika partiernas frågor. I det här fallet var det budgeten.
Det var dock ett upplägg där jag uppfattade det som att två partier faktiskt kände sig obekväma. Det var väl inte på grund av Sverigedemokraternas partiledare i sig utan hur man lade upp det hela. Där hade man säkert kunnat hitta en lösning om man hade velat lyssna på alla parter.
Jag tycker att det är väldigt viktigt - jag vill poängtera det - att alla riksdagens politiska partier ska ha möjlighet att uttrycka sina åsikter. Det tycker jag är oerhört viktigt och grundläggande i en demokrati.
Siv Holma (V):
Jag förstår att det har satt i gång många tankar hos Mattias Karlsson, men jag använde uttrycket "konspiratoriska tankegångar". Då innebär det inte att det per definition är fakta.
Jag uttryckte farhågor, och det är dessa farhågor som är viktiga att bemöta på ett korrekt sätt så att man har den legitimitet public service faktiskt har i landet - att alla människor litar på public service oavsett vilken politisk färg personen eller regeringen har.
Men när sådana saker uppstår som jag nu tog upp skadas trovärdigheten. Det här är ett ansvar inte bara för oss i oppositionen utan också för regeringen. Samtidigt är det något som public service måste känna ett gensvar för.
Jag tog upp detta för att beskriva i vilken riktning farhågorna kan gå.
Siv Holma (V):
I betänkandet framgår det på ett flertal ställen att utskottsmajoriteten utgår från att Cykelutredningen kommer att genomlysa motionsförslagen. Syftet är att förslagen ska bli tillgodosedda. Det är ganska intressant att man kan ha den synska uppfattningen. Cykelutredningen kommer att presenteras först i oktober, men man vet detta redan nu.
Då kan man fråga sig: Vad grundar Lotta Finstorp denna uppfattning som framgår i betänkandet på? Det är intressant att det är förlängt till oktober 2012. Vi vet att tiden för att påverka budgeten 2013 då gått. Det är 944 miljoner under en period från 2010 till 2021. Det blir väl ungefär 80 miljoner per år.
En stor och viktig poäng i sammanhanget är att man verkligen tar ett nationellt ansvar och satsar rejält. Om det inte sker kontinuerligt borde det i alla fall vara viktigt initialt, om man nu på allvar menar att cykelvägar och en bättre cykelinfrastruktur är förutsättningar för att öka antalet cyklister.
Siv Holma (V):
Det var inte mycket till svar, men jag är väl medveten om att riksdagen haft en väldigt stor betydelse för att cykelpolitiken höjts till den nivå som den är på i dag. Vänsterpartiet har gjort sin del i det arbetet. Det finns dock mycket kvar att göra.
De summor som har förekommit i debatten skulle inte göra att landets ekonomi dräneras, utan detta kan finansieras med all lätthet. Det handlar inte bara om att vara positiv, utan man måste gå från ord till handling. Då är 80 miljoner för lite.
Det behövs, som Vänsterpartiet säger, 700 miljoner till att börja med för att verkligen kunna få en ändring till stånd. Betänkandet andas att ni övervältrar ansvaret från den nationella nivån.
Ni pekar på den kommunala och den regionala nivån, som ska ta ansvaret, till exempel när det gäller två-plus-ett-vägar. Men kommunerna och regionerna kan inte lagstifta, utan det är vi här i riksdagen som gör det. Det är där insatserna bör sättas in för att få en ändring till stånd.
Varför är ni så rädda och så passiva i den här frågan? Kommuner vill men får inte - det är Trafikverket som bestämmer.
Siv Holma (V):
Trafikutskottets betänkande TU15 behandlar luftfartsfrågor med utgångspunkt från 16 motionsförslag som väckts under den allmänna motionstiden 2011.
Jag vill orda lite grann om ett socialdemokratiskt uttalande, nämligen att privatiseringen av den lokala flygtrafikledningstjänsten "genomförs av ideologiska skäl" och att det är "tveksamt om det kan utvecklas fungerande marknader för lokala flygtrafikledningstjänster".
Vänsterpartiet delar motionärernas uppfattning att myndighetsutövning inom flygsäkerhetsområdet inte ska läggas över på privata aktörer. Det kan vara svårt att skilja ut privat flygledning från militär flygledning när dessa är samordnade. Motionen utmynnar i förslaget att beslutet om att avreglera flygledartjänsterna ska omprövas.
Vänsterpartiet avvaktar i dag och kan återkomma i frågan om det behövs. Herr talman! I övrigt yrkar jag bifall till reservation 2, Miljöfrågor, som Vänsterpartiet tillsammans med Miljöpartiet och Socialdemokraterna står bakom. Från 2012 är flyget en del av EU:s utsläppshandelssystem för växthusgaser.
Enligt vår mening är det orimligt att flygbränsle är skattebefriat. Det räcker inte att hänvisa skattebefrielsen till att miljökostnaderna ska regleras av utsläppshandelssystemet. Flygets miljöpåverkan är så stor att det behövs fler kraftfulla åtgärder för att begränsa klimatpåverkan. Det är viktigt att flyget ska bära sina egna miljökostnader.
Det är positivt att Swedavia länge har arbetat med att minska den totala klimatpåverkan i flygplansverksamheten. Men det finns fortfarande förbättringsmöjligheter i själva flygplatsdriften, att optimera inflygningar och att ta fram nya och mer energieffektiva flygplanstyper. Det pågår ett arbete med miljövänligt flygplansbränsle, vilket också välkomnas.
När det gäller avvecklingen av Bromma flygplats har Vänsterpartiet ett särskilt yttrande. Yttrandet utmynnar i att "staten bör ta initiativ till en avveckling av Bromma flygplats". Det finns en rad nackdelar med Bromma flygplats. De viktigaste rör miljön, säkerhetsfrågor och att flygplatsen hindrar bostadsbyggande.
Jag är mycket kritisk mot avtalet som tecknades mellan Stockholms stad och flygplatshållaren, som har en lång löptid på 30 år. Den långa avtalsperiod som nu löper gör avvecklingen komplicerad och mycket kostsam att genomföra. Flygtrafiken på Bromma är ett av stadens största miljöproblem.
Flyget genererar buller, utsläpp och föroreningar i ett område som redan är hårt ansatt av andra trafikleder. Därtill kommer att flyget är det transportmedel som använder mest energi och ökar klimathotet mest per passagerarkilometer. Detta borde ha medfört grundligare och mer långtgående miljökrav i det nya avtalet.
I stället prioriterades miljökraven ned i det nya avtalet, vilket jag finner mycket anmärkningsvärt och allvarligt. Staten bör ta ett initiativ till en avveckling av Bromma flygplats.
Siv Holma (V):
Jag vill börja med att säga att Jan-Evert Rådhström och jag har suttit i riksdagen lika länge, det vill säga i fjorton år. Min uppfattning om ett politiskt förtroendeuppdrag är att man har någon form av ledarskap gentemot omgivningen och folket.
Jag har kommit fram till att det viktigaste är att vara intellektuellt hederlig i argumenteringen och i beskrivningen av de andra partierna. Jag tycker att Jan-Evert Rådhström saknar den insikten. Det har funnits underhållsbrister - ja.
Jag har aldrig förnekat det, men när jag studerar siffrorna kan jag konstatera att under den tid den socialdemokratiska regeringen gjorde sina budgetar kunde jag inte se att Rådhströms parti i sina budgetar gav mer pengar till underhållet. Kanske var det tvärtom.
Jan-Evert Rådhström säger att jag, Vänsterpartiet med flera framför allvarlig kritik mot Trafikverket. Jag skulle vilja påstå att det är Trafikverket och dess generaldirektör som framför oerhört allvarlig kritik mot majoriteten i riksdagen, som vill ha en annan tingens ordning på järnvägsunderhållet. Vår kritik riktar sig inte mot Trafikverket.
Den riktar sig mot den ideologi som regeringen står för, nämligen att när saker och ting inte fungerar ska man ge samma medicin, samma recept, det vill säga mera konkurrensutsättning, oavsett om det fungerar eller inte. Där vill jag ge en eloge till Adelsohn för att han tänkte efter. Det gör jag även om jag och Adelsohn har olika ideologiska utgångspunkter.
Siv Holma (V):
Det jag syftade på var precis det som Rådhström nu gör, att beskriva den majoritetstext som finns genom att omformulera den till det som Vänsterpartiet väckt en motion om. Vi har väckt en motion om att allt nödvändigt underhåll ska ligga under Trafikverket.
Nu finns det fyra partier som har en majoritetstext, och där är vi klara och tydliga. Försök inte göra någon annan analys av texten än vad som faktiskt står skrivet! Det är det jag efterlyser hos dig, Jan-Evert Rådhström, som har lika lång tid som jag i riksdagen.
Snälla, Jan-Evert Rådhström, var intellektuellt hederlig, slå inte blå dunster i ögonen på svenska folket, på dem som lyssnar på debatten eller på de privata tågentreprenörerna! Ta till dig vad som står i tillkännagivandet och utgå från de faktiska förhållandena!
Det kan jag som är vänsterpartist och har stöd av ungefär 5 procent av svenska folket säga. Jag kan säga det. Varför kan du inte säga hur det faktiskt förhåller sig med dessa frågor? Jag tycker inte att det finns anledning att oroa någon i Tågsverige. Vi har begärt att få ett förslag på hur man kan förbättra underhållet.
Det finns en helhetssyn och en samordning för att vi ska få det bättre. Vi vet att det system som Rådhström talar för kommit till vägs ände. Nu måste det ske en förändring.
Siv Holma (V):
Jag tycker inte att det finns så stort utrymme att tolka majoritetstexten. Det står att motioner som kommer från tre partier delvis är tillstyrkta.
Från Vänsterpartiets sida är vi väldigt tydliga och klara med hur vi tror att en organisation som är effektiv och har en samordning ser ut. Det är glasklart. Vi går med på det här och tycker att det är viktigt därför att vi måste få en ändring på grund av att det inte fungerar.
Man kan naturligtvis säga att det krävs mer resurser till järnvägsunderhållet. Det driver vi också. Det behövs mer för att få ett robustare järnvägssystem än det vi har. Men hur man underhåller är också en viktig bit för att få järnvägssystemet att fungera. Jag skulle vilja ställa en fråga till Lars Tysklind.
Det har förekommit i debatten att man säger att man med det här systemet, som i alla fall brukarna inte är nöjda med, har fått 25 procent mer per skattekrona i underhåll och att det är någon form av bevis för att det är bättre med konkurrens.
Men det finns ingenting som talar för att tågen, godstransporterna, verkligen kommer i tid. Det är ju det som vi för fram. Vi har i utskottet också haft många hearingar om detta. Hur kan man försvara något sådant, Lars Tysklind?
Siv Holma (V):
Som svar på den första synpunkten, att det järnvägsunderhåll som nu bedrivs är så mycket bättre, vill jag påstå att det är lite tunnelseende. Man är liksom förblindad av de ideologiska skygglapparna. Låt oss titta på hur andra länder ser på de här frågorna.
Storbritannien, som har förekommit i debatten, har tagit tillbaka sin verksamhet. I trafikutskottet hade vi också möjligheten att lyssna på dem som arbetar ute på fältet och höra vilken kritik som de framförde vad gäller till exempel säkerhetsaspekten. Jag tycker att det är ganska naturligt att man kan göra saker och ting billigare.
Visst kan man göra det. Jag är kommunalekonom. Man kan gå ned i kostnader ganska rejält, men det är bara på papperet. Man måste också ta reda på vad det blir för faktiskt resultat i verkligheten. Det tycker jag är viktigt att också våga se.
När det gäller Arlandabanan och optionsrätten känner jag ju till lite grann om hur man tog fram det här avtalet. Det stötte på mycket kritik från bland annat konstitutionsutskottet, och dåvarande kommunikationsminister Mats Odell fick sina fiskar varma när det gäller detta.
Man har träffat ett avtal som väldigt mycket gynnar den som har anbudet, om man uttrycker det på det sättet. När det gäller transporterna till flygplatsen är det viktigt att man tar vara på de klimatsmarta, för vi har problem nu med både flygutsläppen och bilutsläppen.
Siv Holma (V):
I replikskiftet med Jan-Evert Rådhström uttryckte jag hur viktigt det är att vara intellektuellt hederlig och trovärdig. Annelie Enochson talade om att Socialdemokraterna har haft ett oavbrutet regeringsinnehav, och så glömde hon bort att hennes partikamrat var kommunikationsminister under Bildtregeringen 1991-1994.
Min uppfattning när det gäller statens finanser är att Åsa Torstensson försökte maskera sina egna tillkortakommanden genom att rikta fokus på den föregående regeringen.
Det fanns åtskilliga miljarder i överskott som man skulle kunna använda till den infrastrukturplan som man hade tagit fram. Att tala om de där svarta hålen tycker jag är intellektuellt ohederligt. Jag blir så trött på att höra det.
Jag tycker att vi som riksdagsledamöter har ett uppdrag att beskriva den faktiska verkligheten som den är, för det har betydelse hur vi ser på vår omgivning. På det sättet sätter vi också tonen för hur folket ute i landet ser på de här sakerna. Min fråga är då: Fanns det pengar eller fanns det inte?
Hur mycket pengar har Kristdemokraterna tagit upp när vi haft socialdemokratiska regeringar? Mig veterligen har ni aldrig, möjligtvis med ett undantag, angivit mer resurser till järnvägsunderhållet än vad den sittande socialdemokratiska regeringen har gjort.
Siv Holma (V):
Jag kan också vara intellektuellt hederlig och säga så här: Vänsterpartiet har i sina skuggbudgetar alltid haft mer anslaget till järnvägsunderhållet. Vi har faktiskt gått på de siffror som Trafikverket har tagit fram. Det är intellektuellt hederligt. Jag ställde en fråga: Hur mycket pengar avsatte man till exempel under Bildts regeringsinnehav?
Det är lätt för er att göra en historieskrivning utifrån vad som hände innan ni kom till regeringstaburetterna. Men nu är det er andra mandatperiod, och ni kan inte hela tiden peka finger åt det som var tidigare. Frågan är hur det ser ut i dag.
När det gäller socialiseringsspöket, som Annelie Enochson försöker göra ett nummer av, kommer återigen frågan om den intellektuella hederligheten upp. Det står klart och tydligt i betänkandet: "Det är enligt utskottet en nödvändig åtgärd för att få en effektiv, samordnad och säker underhållsverksamhet."
Om det är så Annelie Enochson beskriver socialismen tycker jag att hon skulle vara en av dem som förespråkar att vi får socialism i Sverige - eller hur?
Siv Holma (V):
Jag tackar för interpellationssvaret. När infrastrukturministern svarar på tre interpellationer samtidigt blir svaren av förklarliga skäl övergripande och generella. Mitt intryck är att infrastrukturministern rycker på axlarna och viftar bort sitt politiska ansvar med orden att hon följer situationen noggrant men inte kommer att vidta några särskilda åtgärder.
Detta säger ministern trots att konsekvenserna av nedläggningen av kombiterminalerna blir katastrofala. Lastbilstrafiken beräknas öka med mellan 50 000 och 75 000 lastbilar i landet. Det är ett dramatiskt bakslag i ett flerårigt arbete med att flytta över godstransporterna från väg till järnväg. Koldioxidutsläppen ökar.
I dessa dagar när klimatarbetet behöver intensifieras går utvecklingen bakåt i stället för framåt. Från terminalen i Luleå kommer denna information: Trots skriverier om att kombitrafiken räddas kvar är det endast trafiken Skåne-Umeå och Göteborg-Umeå-Luleå som är föremål för att återuppstartas denna vecka, med reducerad kapacitet.
Övriga linjer ligger fortfarande nere med många lastbilstransporter som följd. Många kombiterminaler varslar personal som har mångårig erfarenhet och stor kompetens. Det är ett stort resursslöseri. Om en förbättring av villkoren för tågoperatörerna skulle komma till stånd skulle det kunna förhindra resursslöseriet med att säga upp dessa människor.
Det är också ett stort resursslöseri att låta dessa stora terminaler stå tomma. Herr talman! Det låter för övrigt som om det är bara det norska godstågsföretaget Cargo Net som har dålig lönsamhet. Faktum är ju att nästan alla godstågföretag har röda siffror. Den positiva utvecklingen för kombiterminaltrafiken som började 1988 bröts 2007-2008.
Vi har alltså haft en kraftigt sjunkande lönsamhet de senaste fyra åren. Och orsakerna känner vi ju alla till. Det handlar om de senaste årens vinterkaos på järnvägarna, de kraftigt eftersatta satsningarna på drift, underhåll och reinvesteringar samt de negativa effekterna av avregleringarna, som resulterat i en uppstyckning av järnvägssystemet.
Som lök på laxen ska godsföretagen successivt betala ökade banavgifter på banor som inte på något sätt har förbättrats kvalitetsmässigt. Man ska alltså betala ökade avgifter på urusla banor och dessutom innan de har förbättrats! Herr talman! Cargo Net berättade vid ett möte i riksdagen att de i Norge inte behövde betala banavgifter.
Motivet var att det var ett led i att stimulera att mer av gods från väg fördes över till järnväg. Sveriges infrastrukturminister gör tvärtom. Avgifterna ökar för godstågen medan gods på vägarna går fria. Frågan är om ministern vill ha transportslagsneutrala avgifter.
Vore det inte på sin plats att pröva med att införa ett moratorium för banavgifterna, alternativt att ställa in banavgiftshöjningarna för att skapa förutsättningar för mer gods på järnväg och mindre på väg? Det vore väl en önskvärd åtgärd, åtminstone tills spåren rustats upp till en anständig kvalitet? Delar infrastrukturministern min uppfattning att vi behöver mer gods på järnväg och inte mindre?
Siv Holma (V):
Infrastrukturministern pekar på Kapacitetsutredningen och säger att det finns en koppling. Det tolkar jag som ett svagt löfte om att det ska komma mer resurser till drift, underhåll och reinvesteringar även 2013. Risken är väl att allt kommer att hamna i långbänk, och medan gräset gror dör kon.
Ministern talar om konkurrensneutralitet mellan olika presumtiva godstågsoperatörer. Men varför talar inte ministern om transportslagsneutrala avgifter? Varför göra så stor skillnad mellan järnväg och väg? Jag vill avsluta på samma sätt som Stina Bergström och Miljöpartiet. Vi i Vänsterpartiet kommer också att driva de här frågorna oerhört kraftigt.
Vi tycker att det är viktigt att ta ansvar för klimatet. Vi tänker inte lämna över för stora problem. Vi tycker att det är oerhört viktigt att göra det vi kan för att minska koldioxidutsläppen, och där ingår också att föra över gods från väg till järnväg. Jag är glad att vi har en förebild i Norge. I deras regering finns också vårt systerparti med.
Jag har haft förmånen att samarbeta med dem i mina delar av landet när det gäller Malmbanan och sådana saker. Där finns det också en hel del som man skulle kunna utveckla.
Siv Holma (V):
Jag skulle vilja upprepa min frågeställning. Det var väldigt framgångsrikt när infrastruktur- och försvarsministern jobbade tillsammans med motsvarigheten i Finland och fick Botniska korridoren att komma med i EU:s TEN-T-projekt, alltså det transeuropeiska transportnätet.
Det finns andra fondmöjligheter där, och jag funderar på om det inte skulle kunna bli lika framgångsrikt om Sverige och Finland samarbetade för att få det godsstråk som jag nämnde i slutet av mitt förra anförande, så att man kommer i kontakt med Ryssland och de isfria hamnarna.
Järnvägssträckan Kaunisvaara-Svappavaara skulle kunna vara en sådan förutsättning. Det behövs en sträcka mellan Kaunisvaara och den finska sidan. Där finns det en befintlig järnväg. Det här skulle kunna vara någonting som pekade på en stor utvecklingspotential för det här området.
Just nu är det inom det här området så att man äntligen, vill jag påstå, har fått möjligheter att få denna efterlängtade gruva till stånd och kan få malm på ett lönsamt sätt.
Det har också framkommit, precis som Leif Pettersson var inne på, att livstiden för denna gruva kommer att vara längre än man tror. Det hade varit intressant om man i detta sammanhang hade kunnat ge Trafikverket ett utredningsuppdrag i den riktning som jag nu nämnde.