Tobias Billström (M):
Kalle Larsson har frågat mig om jag i EU är beredd att verka för en rad åtgärder i fråga om Frontex och fonden för yttre gränser. Jag vill först klargöra gränsdragningen mellan justitieministerns och mitt eget ansvarsområde. I EU-samarbetet kring rättsliga och inrikes frågor ansvarar justitieministern för polissamarbetet, och det är polisen som har det övergripande ansvaret för gränskontrollen avseende personer. Jag ansvarar för frågor som rör asyl och migration.
När det gäller Kalle Larssons frågor kan jag inledningsvis säga att det i den europeiska gränsfonden upptas som ett särskilt mål att genomföra en gemensam grundläggande kursplan för gränskontrolltjänstemännen i alla medlemsstater. I denna kursplan ingår avsnitt om mänskliga rättigheter varav asylrätten utgör en del.
Mitt svar på Kalle Larssons första fråga blir därför att det redan pågår ett arbete med utbildning i bland annat asylrätt som delfinansieras av gränsfonden och att jag inte ser någon anledning till ytterligare initiativ på det området. De insatser som Kalle Larsson tar upp i sin tredje fråga faller utanför de rättsliga ramarna för just gränsfonden. Men det finns andra möjligheter att stödja till exempel traumatiserade asylsökande; det kan ske genom bland annat medel från flyktingfonden.
Flyktingfonden innehåller också medel för gemenskapsåtgärder i form av stöd till medlemsstater i nödsituationer som kräver omedelbara åtgärder. Herr talman! I samband med att jag svarar på Kalle Larssons andra och åttonde delfråga om jag är beredd att verka för att Frontex övervakas av och samarbetar med internationella och nationella organisationer vill jag förtydliga följande. Frontex bedriver inte någon gränskontroll; det är medlemsstaternas nationella ansvar.
Frontex uppgift är att samordna medlemsstaternas arbete på gränskontrollområdet. För att bidra till att de Frontexsamordnade operationerna genomförs på ett bra sätt har Frontex utvecklat ett samarbete med till exempel UNHCR och IOM. Dessa organisationer har sedan i sin tur möjlighet att delta i utbildning av gränskontrollanter och utveckling av Frontex arbetsmetoder. I detta sammanhang kan jag också besvara Kalle Larssons femte och sjätte delfråga.
Eftersom Frontex inte bedriver gränskontroll ser jag inget behov av eller möjlighet till ett särskilt regelverk eller mekanismer för att göra Frontex ansvarigt för eventuella brott mot asylrätten och mänskliga rättigheter. Naturligtvis gäller relevant nationell och internationell lagstiftning för alla som deltar i de gemensamma operationerna. Alla som deltar i Frontexsamordnade operationer ska respektera de mänskliga rättigheterna.
Denna självklarhet slås dessutom fast dels i gränskodexen dels i den så kallade Rabitförordningen - upprättandet av snabbinsatsteam för gränskontroll, Rapid Border Intervention Teams, som också reglerar de gemensamma operationerna. I Rabitförordningen anges vidare att förordningen inte påverkar rättigheterna för flyktingar och personer som ansöker om internationellt skydd, särskilt när det gäller principen om non-refoulement. Jag tycker att detta är tydligt nog.
Kalle Larssons fjärde fråga handlar om huruvida jag är beredd att verka för att Frontex ska följa EU:s lagstiftning och aldrig delta i operationer utanför EU:s gränser. Frontex och de medlemsstater som deltar i de gemensamma operationerna ska alltid följa gällande lagstiftning. Varken gränskodexen eller Frontexförordningen innebär att Frontex verksamhet måste begränsas till medlemsstaternas territorium.
Tvärtom anger Frontexförordningen att byrån ska underlätta det operativa samarbetet mellan medlemsstaterna och tredje land. I den sjunde frågan vill Kalle Larsson veta om jag är beredd att verka för åtgärder för att tillförsäkra att personer som kan vara i behov av skydd identifieras och får tillträde till en asylprocedur.
Som Kalle Larsson och jag har diskuterat i tidigare debatter finns det vissa oklarheter kring hur havsrättens regler ska tolkas, främst i gränssnittet mellan de delar som rör sjöräddning och asylrätt i samband med de gemensamma operationerna till sjöss. Kommissionens arbete med att utarbeta riktlinjer på området pågår men har ännu inte slutförts. Jag tycker fortfarande att det är angeläget att detta reds ut.
Min utgångspunkt är naturligtvis att alla gemensamma operationer ska genomföras med full respekt för mänskliga rättigheter och principen om non-refoulement. Angående kontrollsystemet är det enligt Frontexförordningen Frontex styrelse som antar byråns arbetsprogram i enlighet med EU:s budgetförfarande. Det innebär att användningen av Frontex resurser kontrolleras av såväl kommissionen, rådet och Europaparlamentet som av den Europeiska revisionsrätten.
Detta är den ordning som gäller för EU:s så kallade decentraliserade gemenskapsorgan, och jag ser ingen anledning att verka för någon avvikande ordning för just Frontex, vilket lämnar ett svar på Kalle Larssons nionde fråga. Herr talman! Frontex styrelse antar varje år en allmän rapport, som offentliggörs bland annat på Frontex hemsida. Denna rapport beskriver den verksamhet som bedrivs med stöd av Frontex mandat, det vill säga själva gränskontrollverksamheten.
Frontex har varken mandat eller möjlighet att rapportera om till exempel asylhantering, som ju faller inom den nationella kompetensen. Detta är lika naturligt som att Rikspolisstyrelsen som huvudansvarig gränskontrollmyndighet i Sverige inte rapporterar om Migrationsverkets asylhantering. Därmed har jag lämnat svar på Kalle Larssons sista frågor.