Malin Löfsjögård (M):
Detta betänkande om lokförares behörighet är ett enigt betänkande, men jag vill ändå säga några ord. Betänkandet behandlar en proposition från regeringen samt två motioner som har väckts med anledning av propositionen. Sedan början av 1990-talet har regleringen av järnvägssektorn genomgått en rad olika förändringar.
Ett antal reformer har genomförts både inom Sverige och på EU-nivå med syfte att skapa en gemensam och bättre fungerande marknad för järnvägstjänster, detta genom att successivt öppna marknaderna och genom att skapa tekniska och juridiska förutsättningar för gränsöverskridande trafik. Allt detta sker i syfte att underlätta för järnvägstrafiken och för att få fler personer och mer gods inom Europa att transporteras via järnväg.
Trafikutskottet har vid flera tillfällen i olika betänkanden ställt sig positivt till det pågående reformarbete på järnvägsområdet som sker i Europa. Bestämmelserna om behörighet för lokförare varierar i dag mellan de olika medlemsländerna i EU. Syftet med lokförardirektivet är att skapa en enhetlig reglering inom Europa på detta område. Herr talman!
Med en gemensam reglering blir det lättare för lokförare att kunna flytta mellan medlemsländerna och mellan olika järnvägsföretag. Aktörerna kan också lättare erkänna en behörighet som en förare har fått i ett annat medlemsland. I detta direktiv görs några undantag för delar av järnvägstrafiken. Ett sådant undantag är fristående lokala och regionala järnvägsnät. Som exempel nämns tunnelbana och spårvägar.
Men detta undantag gäller även museijärnvägar om det är fristående banor. Men propositionstexten kan när det gäller museitrafik på fristående nät uppfattas som något oklar. Utskottet klargör därför i sitt ställningstagande i betänkandet att fristående nät enbart avsedda för museitrafik ska falla in under detta undantag. I ett av motionsyrkandena tas frågan om undantag för registerföring av järnvägar med historiska ändamål upp.
Frågan i sig behandlas inte i den aktuella propositionen från regeringen, men frågan berör ett undantag i genomförandet av EU-direktiv om utveckling av den gemensamma järnvägsmarknaden som den aktuella propositionen är en del av.
Under hösten 2010 sammanställde Transportstyrelsen ett pm med anledning av att museijärnvägarna lämnat in en begäran om möjligheter att få dispens, det vill säga att kunna undantas från kravet på registerhållning.
Utan att gå in i detalj på vad som står i detta pm finns det enligt Transportstyrelsen möjligheter att undanta museijärnvägsfordon från direktivets tillämpningsområde EG-rättsligt sett. Men hur detta ska göras för att inte skapa nya oklarheter eller andra problem för museijärnvägarna är inte klarlagt, och det behöver därför undersökas utifrån juridiska, säkerhetsmässiga och andra synvinklar.
Utskottet har därför ett tillkännagivande till regeringen om just detta så att man undersöker möjligheterna att undanta museijärnvägarna från registerhållning ur juridiska, säkerhetsmässiga och andra synvinklar och att regeringen sedan återkommer till riksdagen med förslag om hur undantag för järnvägar med historiska ändamål eller turiständamål lämpligen ska kunna regleras.
Innan jag avslutar vill jag tillägga att museijärnvägarna som i huvudsak drivs av ideella krafter ger en mycket värdefull kunskap inte bara om gammal järnvägsteknik utan också givetvis om en del av vår kulturhistoria i Sverige. De ger även en hel del till turiständamål och till turister som kommer att kunna se hur det har fungerat tidigare. Herr talman! Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet.