Per Bolund (MP):
Jag vill också tacka justitieministern för svaret. För oss i Miljöpartiet är det väldigt glädjande om det är så att förmånsrättsreformen kommer att återställas. Det är för tidigt att vara lycklig över det än så länge. Vi får se om regeringen verkligen kommer med ett sådant förslag. Det är väldigt bra i sådana fall. Miljöpartiet var ju emot den här reformen från allra första början och har kämpat emot den hela vägen, just därför att vi har sett den stora skada som den har orsakat, framför allt i regioner utanför storstäderna och för väldigt många företag.
Vi kan därför bara beklaga att regeringspartierna tillsammans med Socialdemokraterna och Vänsterpartiet gjorde upp om den här reformen från allra första början. Jag ser det tyvärr som en del i regeringens småföretagsfientliga paket tillsammans med till exempel borttagandet av de nedsatta arbetsgivaravgifterna och misslyckandet med regelförenklingen. Tyvärr är det här flera olika saker som regeringen har gjort eller inte har gjort som har drabbat småföretag i Sverige väldigt hårt.
Jag tycker framför allt att det är obegripligt att det har gått så otroligt långsamt för regeringen att återkomma till riksdagen med ett förslag om att återställa den här misslyckade reformen. ITPS har gjort en väldigt bred genomgång av den här reformen och visat på att den brister i väldigt många aspekter. Man har konstaterat att de negativa effekterna klart överstiger de positiva. Man har konstaterat att kapitalförsörjningen för flertalet företag har försämrats.
Det har funnits tecken hela vägen på att det här har varit en misslyckad reform. Redan i februari 2006 gick Miljöpartiet ihop med de borgerliga partierna i ett riksdagsbeslut där vi beslutade att återställa förmånsrättsreformen. Det var för två år sedan. Löftet återkom i alliansens valmanifest, och man hade också med det i regeringsförklaringen för ett och ett halvt år sedan. Därefter har det hänt mycket lite, vilket jag tycker är förvånande.
Den långsamma hanteringen har försenat borttagandet av de destruktiva reglerna och kostat stora summor för hundratusentals småföretag och hindrat dem från att växa och utvecklas. Varför har regeringen agerat så oerhört långsamt i denna fråga med tanke på att vi hade ett beslut på det redan 2006?
När regeringen sedan lyckas komma till något slags handling och tillsätter en utredning får den i uppdrag att komma med förslag om att förstärka företagens möjligheter till kapitalförsörjning och inte, som beslutet var i riksdagen, att återställa förmånsrätten. Därmed går man från vårt gemensamma beslut och försenar, helt i onödan, ett återställande av reformen. Jag har svårt att förstå varför regeringen hattat så i den här frågan. Varför har ni inte haft en klar och tydlig linje och följt det beslut som faktiskt fanns redan förra mandatperioden?
På sätt hade man mycket snabbare kunnat ta bort reformen och i stället kunnat skapa bättre regler för landets småföretag. Jag kan konstatera att det i ministerns svar fortfarande finns frågetecken som behöver besvaras. Ministern skriver att man tar fram ett förslag som i allt väsentligt innebär en fullständig återgång. Där måste vi få ett förtydligande. Vad innebär det att det "i allt väsentligt" är en återgång?
Varför kan regeringen inte sluta med hattandet och i stället återgå till den lagstiftning som gällde innan denna misslyckade reform infördes - utan sådana förbehåll som "i allt väsentligt"? Det behövs alltså ett förtydligande från regeringen om vad det innebär att det bara är "i allt väsentligt" som det kommer att bli en återgång. Varför inte en fullständig återgång?
Jag tror att svenska småföretag är ivriga att få se en total återgång till de regler som gällde och som fungerade bra innan reformen genomfördes. Först när de får sådana försäkringar kommer de att kunna känna sig tryggare med att utveckla sina företag i framtiden.