Lars Eriksson (S):
Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet. Det finns starka skäl att värna hyresrätten. Hyresrätten möjliggör ett bra boende för den som inte vill skuldsätta sig eller oroa sig för ränteläget eller amorteringar. Hyresrätten erbjuder ett flexibelt boende för den som snabbt vill kunna ta den där utbildningen eller jobbet på den där orten utan att behöva köpa sig en bostad.
Det är ett långsiktigt boende och ett tryggt boende. Bostadsbyggandet ligger i dag på en hög nivå. Man kan tycka att den är för låg, men det är ändå en hög nivå - högre än på många år. Detta är bra, för hyresrätten är en viktig upplåtelseform.
Bostadsbyggandet totalt sett ligger nästan på rekordhöga nivåer, även om det är svårt att tro när man lyssnar på en del av debatten. Möjligheterna att kunna efterfråga ett hyreskontrakt är i dag goda.
Över 250 000 fler människor har under mandatperioden fått ett arbete att gå till och en lön att kunna betala hyran med. Andelen tillsvidareanställningar har ökat. Vi tror på en lönebildning för höjda löner. Vi tror att det är så Sverige kan konkurrera. Det ska också vara ordning och reda på arbetsmarknaden.
Alla dessa bitar är viktiga för att man ska klara av att bära ett hyreskontrakt. Herr talman! I betänkandet redovisas ett stort antal pågående arbeten inom Regeringskansliet, uppdelade på utdelade uppdrag till myndigheter och utredningar. Detta arbete har denna regering, precis som den föregående regeringen, lagt ned en del tid på.
I betänkandet tar vi ställning för ett hyressättningssystem med ett bruksvärdessystem som möjliggör för hushåll att bo i hela stan, eller i hela kommunen, även i områden som kan anses vara mer attraktiva än andra.
Regeringen tillsatte utredningen om hyressättning vid nyproduktion, vars uppdrag var att se över den nuvarande modellen för hyressättning vid nyproduktion av hyresrätter. Utredningen har föreslagit åtgärder i syfte att skapa bättre förutsättningar för att bygga hyresrätter i områden med bostadsbrist. Detta bereds nu inom Regeringskansliet. Boverket har fått i uppdrag att följa utvecklingen på andrahandsmarknaden.
Boverket ska lämna förslag på hur en återkommande uppföljning ska genomföras för att man ska kunna följa utvecklingen över tid. Hyresgästutredningen har även lämnat förslag om att privatuthyrningslagen ska upphävas, att särbestämmelsen om hyressättning ska tas in i hyreslagen samt att hyresgäster ska få möjlighet att vända sig till hyresnämnden för att begära in återbetalning av hyra.
Yttranden över utredningen har nyligen inkommit, och det hela bereds inom Regeringskansliet. Herr talman! Under sex år har jag följt debatten om hyresrätten i utskottet. Vid varje debatt har frågan om marknadshyror kommit upp.
Företrädare för Alliansen har bedyrat att de inte förespråkar några marknadshyror. Men håller det verkligen längre? På sin stämma fattade Moderaterna nyligen beslut om att man vill införa en friare hyressättning i hela bostadsbeståndet.
I klartext betyder detta att man vill införa marknadshyror, trots att det gång efter annan har belagts att det är en dålig idé, som leder till högre hyror men inte till fler bostäder.
I en rapport som Sabo tog fram förra året, med hjälp av konsultföretaget Tyréns, kom man fram till att den främsta orsaken till otillräcklig nyproduktion av hyresrätter inte är brist på fri hyressättning utan begränsad byggkonkurrens och höga byggkostnader. Ett införande av marknadshyror skulle, enligt rapporten, leda till att en stor andel av hushållen kan räkna med hyreshöjningar och att fler skulle behöva bostadsbidrag.
Att marknadshyror skulle leda till högre boendekostnader för de flesta hyresgäster bekräftades också av Finanspolitiska rådets rapport för 2017. Den visade att särskilt ensamhushåll och ensamstående föräldrar kan räkna med hyreshöjningar på tusentals kronor i månaden om denna typ av förslag skulle bli verklighet.
Även konsultföretaget Ramböll utredde 2015 frågan om marknadshyror i Stockholms län och kom fram till att ett avskaffande av dagens hyressystem skulle ge en samhällsekonomisk kostnad på minst 2 miljarder kronor per år bara i Stockholmsregionen. Totalt skulle hyresgästernas betalning till fastighetsägarna i länet öka med över 17 miljarder kronor per år.
Det skulle få negativa effekter för svensk ekonomi när hushållens köpkraft och konsumtion minskar. Detta är en utomordentligt allvarlig fråga om det här också skulle bli en ny regerings politik. Vi anser i dagsläget att det inte finns skäl att ändra den hyressättningsmodell som vi har. Det måste finnas långsiktighet, trygghet och förutsägbarhet också för den som hyr en bostad.
Men för att säkra hyressättningssystemet på sikt krävs ett arbete med att fortsätta att utveckla hyresrätten som en modern, tillgänglig boendeform som passar i livets olika skeden.