Tobias Andersson (SD):
Jag har på intet sätt påstått att det inte finns människor som migrerat till Sverige som gör rätt för sig. De har anpassat sig, blivit en del av vårt samhälle och på många sätt bidragit. Det jag uteslutande fokuserade på var våldsverkarna under korankravallerna.
Anders Ygeman får ursäkta mig, men när någon står och hoppar på en polisbil och skanderar muslimska slagord om att Allah är större än någon annan och att det inte finns någon annan gud kommer jag att misstänka att det var ett uttryck för den kultur som de är uppväxta i och den religion de bekänner sig till. Det behöver inte betyda att alla muslimer var helt okej med det som skedde under korankravallerna, tvärtom. Anders Ygeman nämner bra exempel på personer som inte var det.
De städade upp efteråt och har bidragit till rättskipning i de fall där det har varit möjligt. Naturligtvis är det så. Men man måste kunna hålla två tankar i huvudet och två bollar i luften samtidigt och förstå att parallella samhällsstrukturer har byggts upp i Sverige, som Anders Ygeman och Socialdemokraterna har misslyckats med att bekämpa.
Det har blottlagts att det finns hela stadsdelar i Sverige där en alldeles för stor andel, om än inte alla, inte tillhör det svenska majoritetssamhället. Det finns människor som kommit hit och förvisso lever inom Sveriges geografiska gränser men som inte kan anses vara en del av Sverige som nation.
De har parallella samhällssystem för alltifrån värderingar och normer till traditioner och kultur men också, när man drar det till sin spets, rättsväsen. Man kan ha parallella rättssystem där klanledarna löser ut konflikter. I Göteborg har vi kunnat se exempel på att klanledare har mötts på centralt belägna hotell för att försöka enas om hur de skulle lösa en konflikt som uppstått i den stadsdel där de bor.
Vi har även sett att vägspärrar upprättats för att kontrollera vilka som kommer in i samhället, där man anser att majoritetssamhällets våldsmonopol inte råder utan där man själv har kontroll. Stundtals finns det striktare gränskontroller in i vissa svenska förorter än vad som finns vid våra landgränser in till Sverige. När det är så här måste man konstatera att vi har ett problem.
Det räcker inte att säga: Jojo, men det finns fantastiska människor i dessa områden också. Det rätta vore att, som jag gör, problematisera det hela så att vi kan få åtgärder på plats för att skydda och hjälpa de fantastiska människorna i dessa utsatta områden i vilka majoritetssamhället tyvärr har tappat kontrollen. Samtliga som häktades efter korankravallerna - åtminstone inledningsvis - var utländska medborgare.
Den ende som hittills dömts hade ett utvisningsbeslut. Personen skulle för det första inte ha fått komma hit och för det andra inte ha fått vara kvar. När utvisningsbeslutet kom skulle personen i fråga satts i förvar och därefter utvisats så snabbt som möjligt. Men individen var ändå kvar och kunde tillåtas kasta sten i ett försök att mörda svensk blåljuspersonal. Detta är inte en slump.
Anders Ygeman, som har varit ytterst ansvarig för detta, har själv sagt att alla som befinner sig illegalt i Sverige ska utvisas. Men så har uppenbarligen inte skett. I stället har vi sannolikt hundratusentals personer som befinner sig illegalt i Sverige av olika anledningar och med olika motiv och som Socialdemokraterna tillåtit att vara här. Det är människor som vi inte vet vilka de är, vilka intentioner de har eller vilken lojalitet de har. De utgör samtliga ett potentiellt säkerhetshot.
Detta säkerhetshot synliggjordes under korankravallerna, och det är den socialdemokratiska regeringens fel att så kunde ske.