Malcolm Momodou Jallow (V):
I propositionen, som bygger på en överenskommelse mellan regeringen, Centerpartiet och Liberalerna, föreslås en ny modell för avtal mellan hyresgäster och hyresvärdar om lägenhetens standard. Utgångspunkten är att parterna ska ha större frihet att komma överens om ersättning för att hyresvärdens ansvar för lägenhetens standard utökas eller minskas, så kallade tillval eller frånval.
Förslaget ska enligt regeringen bidra till att hyresgäster får en större valfrihet i fråga om utformningen av den egna bostaden. Jag ser visserligen positivt på att hyresgäster får större inflytande över sitt boende. Hyresgästernas möjligheter att påverka lägenhetens kvalitet, utrustning och förbrukningskostnader behöver stärkas.
I likhet med Hyresgästföreningen ser jag dock att det finns en risk för flera problem med regeringens lagförslag. Det finns en stor risk att hyresgästen får betala dubbelt för de tillval som görs, vilket kan urholka såväl bruksvärdessystemet som konsumentskyddet.
Eftersom tillvalen höjer lägenhetens bruksvärde kan hyresvärden efter tio år med den nya regleringen gå till hyresnämnden och begära att standardhöjningen ska räknas in i hyran, trots att hyresgästen sannolikt redan har betalat av hyresvärdens kostnader för att införskaffa och installera tillvalen.
Detta innebär att hyresgästen genom en hyreshöjning får fortsätta betala för något som kanske redan är avbetalat. Det är enligt min mening inte rimligt. Det måste finnas en rimlig avbetalning för de tillval som görs. Hyresgäster ska inte behöva betala två gånger för tillval som de kommer överens med hyresvärden om.
I dag finns det inte heller någon enhetlighet om vilka priser som ska gälla för olika tillval. Det förekommer att hyresvärdar och Hyresgästföreningen träffar överenskommelser om rekommenderat pris för olika tillval, så kallade prislistor. Sättet att ta betalt för tillval varierar dock mellan olika hyresvärdar och har förändrats över tid.
Bristen på enhetlighet och systematik vad gäller prislistor för tillval kan bidra till stora prisskillnader, vilket drabbar hyresgästerna. Fru talman! Jag ska ta ett exempel. Någon går till Elgiganten och köper en tv-apparat eller en diskmaskin på avbetalning under fem eller tio år, och skriver kontrakt på det.
När man i enlighet med kontraktet har betalat för tv-apparaten eller diskmaskinen ringer Elgiganten och säger: Tyvärr, du måste fortsätta att betala trots att du redan har avbetalat hela summan. Fru talman! Jag tror inte att någon av oss i denna kammare skulle gå med på det. Varför ska då hyresgästerna gå med på detta?
Om de väljer till exempel en diskmaskin och betalar av den under tio år anser hyresvärden ändå att de ska fortsätta betala för samma diskmaskin. Det måste finnas en rimlig gräns. Detta kan inte vara acceptabelt och rimligt på något sätt. Jag vet att ingen av oss i denna kammare skulle acceptera det.
Sammanfattningsvis riskerar regeringens förslag att urholka såväl bruksvärdessystemet som konsumentskyddet, i synnerhet på orter med bostadsbrist. Mot bakgrund av att en majoritet av landets kommuner uppger att de har brist på bostäder kan detta problem bli omfattande. Fru talman!
Detta är rimligt. Hyresvärden kan inte tillgodoräkna sig den summan. Hyresgästen har redan betalat för tillvalet. Varför ska hyresgästen behöva betala för det en gång till? Varför ska det vara en del av lägenhetens värde? Det är inte rimligt. Propositionen innehåller dock inte någon sådan bestämmelse eller något annat förslag som säkerställer att bruksvärdessystemet och konsumentskyddet upprätthålls.
Även om jag välkomnar en större valfrihet över boendet för hyresgäster anser jag att nämnda brister i förslaget är så allvarliga att riksdagen bör avslå propositionen. Därför bör även motionen i betänkandet avslås. Jag hoppas verkligen att man ska ta sitt förnuft till fånga och inse att det finns en brist i den här lagstiftningen. Det finns en brist i systemet.
Jag tror att vi alla är överens om det, och någonting måste göras för att åtgärda bristen. Det kan nämligen inte vara rättvist att man fortsätter att betala för en vara som man redan har betalat enligt avtal. Jag yrkar därför bifall till Vänsterpartiets reservation 2.