KBLab/rixvox huggingface dataset:
Morgan Johansson (S):
Något slags ärlighet och hederlighet får man väl ändå ha i debatten. Det stämmer, som Ingemar Kihlström just sa, att alliansregeringen inte prioriterade frågan. Det stämmer i den meningen att ni tillsatte utredningen, men ni styrde den inte på ett sådant sätt att den lade fram förslag. Och när betänkandet väl kom 2013 släppte ni bollen. Då brydde ni er inte om frågan längre. Då la ni den i en byrålåda.
Det den här regeringen och jag har gjort är att tillsätta en utredning med uppdraget att ta fram tillträdesförbud. Vi har nu ett sådant underlag på bordet så att regering och riksdag kan gå vidare med det. Det är det jag har gjort. Det är väl som vanligt: Vi kommer att leverera. När ni fumlade med bollen och inte klarade av att slå in den kommer vi att leverera det här. Ska detta uppfattas som ett löfte? Ja, det är klart att det ska uppfattas som ett löfte.
Vår målsättning är precis denna: att leverera en proposition när det gäller tillträdesförbud i butik under våren så att lagstiftningen kan träda i kraft den 1 januari 2021. Vi behöver naturligtvis ha tid för att först gå till Lagrådet och se hur de ser på saken och därefter komma till riksdagen. Det är det som är själva avsikten. Det är ju därför vi har tillsatt utredningen! Det har vi gjort för att jag tror på detta. Jag vill ha en sådan här lagstiftning.
Jag tycker också att det är stötande att vi har en situation där det kan finnas folk som tror att butiker är deras egna skafferier och springer fram och tillbaka och tar vad de vill ha. Det är djupt stötande. Också jag har träffat många handlare som har tagit upp frågan.
Men vad jag pekar på är att det också finns en annan utveckling när det gäller frågeställningen om hur det såg ut för tio år sedan och hur det ser ut nu. Andreas Carlson tar upp mörkertal. Ja, det kan finnas ett stort mörkertal framför allt när det gäller butiksstölder och snatterier. Men om vi går upp ett steg och tittar på inbrotten blir det plötsligt en försäkringsfråga, och då har man större anmälningsbenägenhet.
Om man sedan går upp och tittar på butiksrånen är det ofta våld eller hot inblandat, och då har man också en större anmälningsbenägenhet. Slutsatsen är ändå att både inbrottsstölder i butik och butiksrån har minskat kraftigt de senaste tio åren. Det är faktiskt en halvering av båda dessa brottsdelar. Med detta inte sagt att behovet inte finns av att införa ett tillträdesförbud. Jag skulle vilja säga att det är tvärtom.
Det behovet har vi haft länge, och detta kommer den här regeringen som sagt att se till att genomföra. Mina frågor till Andreas Carlson och Ingemar Kihlström är: Om ni tyckte att det här var så oerhört angeläget - varför släppte ni då bollen under den tiden? Varför genomförde ni inte det här när ni hade chansen? Varför ser ni till att det är vi som ska genomföra det?
Det kanske är så att när det handlar om att skydda och försvara äganderätten i Sverige är det ibland en socialdemokratisk regering som behövs för att det verkligen ska hända någonting.
Morgan Johansson (S):
Nu har vi ett underlag på regeringens bord, och det har vi till följd av att vi tillsatte utredningen. Jag sa dessutom till utredningen att de måste leverera förslag som går i denna riktning. Det jag nu säger är att regeringen kommer att gå vidare med detta och att vi kommer att se till att lämna en proposition till riksdagen under våren så att lagstiftningen kan träda i kraft när vi har sagt, det vill säga den 1 januari 2021.
Därmed levererar vi det som ni inte orkade leverera. Vi gör det därför att vi tycker att det är angeläget att sätta stopp för den typ av missbruk som kan finnas på en del håll när det gäller individer som tror att de kan göra lite hur de vill i butiker. Jag tycker att detta är en angelägen fråga. Jag tänker se till att gå vidare med den. Jag tänker också se till att vi håller den tidsplan som vi har sagt. Det kan ni betrakta som ett löfte.
Morgan Johansson (S):
Maria Malmer Stenergard har frågat statsministern om regeringens migrationspolitik är hållbar och vilka åtgärder som i annat fall vidtas för att den ska bli det. Interpellationen har överlämnats till mig. Redan under förra mandatperioden vidtog regeringen en lång rad åtgärder i syfte att upprätthålla en välordnad, human, rättssäker och långsiktigt hållbar migrationspolitik.
För att minska antalet asylsökande till Sverige efter hösten 2015 genomfördes en tillfällig skärpning av det svenska regelverket inom ramen för EU-rätten och internationella konventioner. Betydligt färre personer söker i dag asyl i Sverige jämfört med 2015. Sveriges andel av det totala antalet asylsökande i EU har också minskat på ett betydande sätt. Vi ser dock fortfarande en ojämn fördelning av asylsökande mellan EU:s medlemsstater. Regeringen verkar därför för att i EU få på plats en ordning som säkerställer en jämnare fördelning.
Fler medlemsstater behöver ta ett större ansvar för människor på flykt. Rätten att söka asyl ska också värnas. Utöver detta har ett antal åtgärder vidtagits i syfte att få till stånd ett mer effektivt återvändande. Bland annat har fler förvarsplatser inrättats, Polismyndigheten har fått fler verktyg att verkställa avvisnings- och utvisningsbeslut och mer medel har avsatts för myndigheternas arbete med återvändandet. Sammantaget har ungefär 80 000 personer återvänt sedan 2014.
Lagändringar som möjliggör åldersbedömningar tidigare i asylprocessen har genomförts. Den 31 oktober förra året beslutade regeringen också om fortsatt gränskontroll vid inre gräns i ytterligare sex månader. Det viktigaste för integrationen är möjligheten att försörja sig genom eget arbete. Regeringen har genomfört nödvändiga reformer för att korta tiden till arbete.
Det handlar om strukturellt genomgripande reformer såsom den bosättningslag som är ett verktyg för att styra mottagandet av nyanlända och ett nytt regelverk för etableringen av nyanlända som innebär tydligare krav på individen. Det handlar också om åtgärder som innebär bättre etableringsinsatser och stärkta vägar till jobb. En nyligen publicerad studie från OECD visar att Sverige lyckas bättre än många andra länder med att få nyanlända kvinnor i arbete.
Tiden för nyanlända att etablera sig på arbetsmarknaden minskar och pekar mot en betydligt kortare etableringstid än tidigare. Sysselsättningen för både utrikes och inrikes födda har ökat kraftigt under senare år. Antalet utrikes födda som arbetar är över 1 miljon. Det innebär att nästan var femte som arbetar i Sverige är född utomlands. Mycket har redan gjorts, och reformarbetet fortsätter även under denna mandatperiod.
Lagen om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i Sverige, den så kallade tillfälliga lagen, har förlängts med två år, och en parlamentarisk kommitté har tillsatts för att ta ställning till utformningen av den framtida migrationspolitiken. Utredningen kommer att ge riksdagens partier möjlighet att bidra till en migrationspolitik som har ett brett parlamentariskt stöd och som ska vara hållbar över tid.
Morgan Johansson (S):
Om Maria Malmer Stenergard vill använda ett exempel där vi sviker ett löfte och nämner kompetensutvisningar är det ett fullständigt felaktigt exempel. Hon vet mycket väl att vi sitter och skriver på precis de direktiven.
Orsaken till att vi inte har kunnat lägga fram dem ännu är att vi har varit tvungna att utöver kompetensutvisningarna även adressera en annan fråga, nämligen allt fusk och fiffel som sker i samband med arbetskraftsinvandringen och som har kommit in på svensk arbetsmarknad till följd av Moderaternas uppgörelsepolitik från 2009.
Alla vet att arbetskraftsinvandring nu används på ett mycket systematiskt sätt bland annat av organiserade kriminella för att tjäna pengar. Det måste vi komma åt. Utöver att lösa frågan om kompetensutvisningar måste vi också lösa frågorna om fusk, fiffel och organiserad kriminalitet i det här sammanhanget. Vi kommer att be en utredare att se över hela paketet, inte bara kompetensutvisningar.
Den fråga jag ställde gällde hur vi kan lita på att Moderaterna verkligen håller sitt ord om vi ska göra en uppgörelse med Moderaterna. De lämnar nämligen alla andra uppgörelser. De lämnade decemberöverenskommelsen och energiuppgörelsen. Gängsamtalen vill de inte slutföra. Nu lämnar de också som sagt migrationsuppgörelsen och uppgörelsen om 5 000 kvotflyktingar. Kvotflyktingar hör till de allra mest sårbara och utsatta flyktinggrupperna.
Inte ens dem orkar Moderaterna längre stå upp för, trots att vi kom överens om just det 2015. Vi bedriver våra förhandlingar inom ramen för kommittén. Maria Malmer Stenergard vet precis vad det är vi står för. Vi står för en långsiktigt hållbar och brett förankrad migrationspolitik. Den kan inte avvika väsentligt från övriga EU-länder. Vi driver detta inom ramen för kommittén. Jag ser fram emot att få se kommitténs betänkande när det kommer fram.
Jag är övertygad om att det kommer att landa på ett bra sätt.
Morgan Johansson (S):
Martina Johansson har frågat mig vad jag avser att göra för att skydda den svaga parten, oftast kvinnan, i bodelningssituationer, när det gäller både snabbare processer och möjlighet till ekonomiskt stöd. En utgångspunkt för Sveriges regering är att kvinnor och män ska ha lika rätt och lika ansvar i familje, yrkes- och samhällsliv. Makar och sambor ska ges förutsättningar att leva ekonomiskt jämställt, även efter en eventuell separation. Det är därför angeläget att det finns en väl fungerande ordning för bodelning.
I våras föreslog regeringen en ny lag om makars och sambors förmögenhetsförhållanden i internationella situationer. Reglerna, som trädde i kraft den 1 juni i år, syftar till att underlätta vid internationella bodelningar. De svenska bodelningsreglerna bygger på likadelningsprincipen, som likställer makar ekonomiskt och främjar kvinnors och mäns jämställdhet. Erfarenheterna visar att denna delningsprincip är den som i ekonomiskt hänseende är mest gynnsam för kvinnor som grupp.
Bodelning sker oftast i samförstånd, men i de förhållandevis få fall där så inte sker kan en bodelningsförrättare utses. Om en make inte medverkar i en bodelning ger lagen flera möjligheter att rikta åtgärder mot honom eller henne för att skynda på förfarandet. Maken kan av domstol föreläggas vid vite att lämna uppgifter om sina tillgångar och skulder. Han eller hon kan även vitesföreläggas att med straffansvar under ed bekräfta uppgifterna i en bouppteckning.
Om en make uteblir från ett sammanträde som han eller hon kallats till hindrar frånvaron inte att bodelningen ändå genomförs. Om en make genom vårdslöshet eller försummelse orsakat ökade kostnader kan bodelningsförrättaren besluta att han eller hon ska svara för en större andel av kostnaderna. Ersättningsgarantin för bodelningsförrättare infördes 1997 och ersatte den tidigare möjligheten att få rättshjälp vid bodelning.
Den tidigare regleringen hade kritiserats för att inte tillgodose behovet av bistånd när det gäller kostnader för bodelningsförrättare. Syftet med ersättningsgarantin är framför allt att ge stöd till en make som inte kan få ut sin egendom för att motparten vägrar medverka till bodelningen och som inte heller har pengar för att bekosta en bodelning. Garantin ska motsvara den tid det tar att göra en inledande granskning av tillgångarna och ta ställning till om förfarandet ska fortsätta eller avslutas.
Riksdagen har vid tidigare tillfällen ansett att det inte finns skäl att ändra nuvarande regler. Samtidigt förekommer det att bodelningsförfaranden drar ut på tiden. Jag kan konstatera att det finns flera rättsliga verktyg för att driva förfarandet framåt. Det är givetvis angeläget att verktygen också kommer till användning när så krävs. Jag är ense med Martina Johansson om att det är viktigt att bodelningar kan genomföras på ett effektivt och rättssäkert sätt. Regeringen kommer att fortsätta följa frågan.
Morgan Johansson (S):
I de allra flesta av de ungefär 25 000 skilsmässor som vi har i Sverige per år löses dessa konflikter och frågeställningar i samråd mellan parterna. Det är väldigt sällan det går till en vidare process. Men i ungefär 5 procent av fallen, det vill säga i ungefär 1 000 fall per år, får man utse en bodelningsförrättare.
Även då sker de allra flesta processer smärtfritt i den meningen att processen kan drivas vidare och makarna trots allt kan samarbeta. Men i ett fåtal fall går det helt enkelt inte, utan någon av parterna sätter sig på tvären och vill inte vara med.
Jag kan inte svara för hur det förhöll sig i just det fall som Martina Johansson tar upp, men jag kan konstatera att det för en aktiv bodelningsförrättare finns ett stort antal verktyg att använda sig av i dessa lägen. Ett exempel är vitesföreläggandet. Man kan gå till domstol och begära att maken vitesföreläggs. Detta sker också. Jag hämtade in uppgifter om att vite på upp till 60 000 kronor har dömts ut.
I något fall har också löpande vite dömts ut. Det innebär att en make som inte medverkar och inte redovisar sina tillgångar kan åläggas att betala ett vitesföreläggande för varje månad som detta inte görs. I det fall jag refererar till var det 15 000 per månad fram till dess att maken gjorde som han skulle. Denna möjlighet finns alltså.
Det finns också möjlighet att tvinga en make att gå ed på att han eller hon har redovisat sina tillgångar. Om man visar sig ha ljugit under ed kan man dömas för mened och riskerar fängelse i fyra år. Sedan kan man också ställa en makes tillgångar under särskild förvaltning.
Då är det en god man som helt enkelt får ta över förvaltningen av de tillgångar som finns för att säkra dem. Den som har stökat på det här sättet och inte gjort som han eller hon är skyldig att göra riskerar alltid att i efterhand få betala en större andel av själva förrättningskostnaden. Jag menar att här finns ganska ingripande och kraftfulla rättsinstrument.
Men det krävs att det finns en aktiv bodelningsförrättare som använder sig av instrumenten. Jag diskuterar gärna åtgärder vidare, för jag tycker också att det ska gå fortare. Men då ska man nog i så fall inrikta sig på att se till att bodelningsförrättarna i större utsträckning använder de verktyg som behövs.
Jag analyserar gärna frågan vidare med oppositionen och Centern för att se om det finns något ytterligare vi skulle kunna göra. Men det handlar i första hand om att se till att bodelningsförrättarna använder sig av de verktyg som redan i dag finns.
Morgan Johansson (S):
Här tror jag sannerligen att vi har en samsyn. Det jag pekade på var bara att det finns ett antal ganska kraftfulla rättsliga instrument. Men det krävs en aktivitet från bodelningsförrättarna och att de verkligen använder sig av dessa. Sedan kan det förstås ta tid, men det drabbar ju i sin tur också den make som inte sköter sig. Det blir i slutändan han eller hon som riskerar att få betala.
Här finns vitesföreläggandemöjligheter, och här finns som sagt edgång, där man i värsta fall riskerar fängelsestraff om man ljuger under framställan. Här finns möjlighet att ställa tillgångar under särskild förvaltning, och här finns som sagt också i efterhand en möjlighet att ålägga den make som inte har gjort som han eller hon ska en ökad del av kostnaden.
Dessutom kan man även om vederbörande inte dyker upp vid förhandlingstillfället ändå besluta i bodelningsärenden. Ersättningsgarantin är utformad så att man kan få del av den om man tjänar under 130 000 kronor per år.
Precis som Martina Johansson sa är tanken att detta ska gå till de första fem timmarna för att en bodelningsförrättare ska kunna göra en bedömning av om det över huvud taget finns tillgångar i boet. Om det finns tillgångar kan man gå vidare, och då kommer finansieringen av det fortsatta arbetet för bodelningsförrättaren att tas av dessa tillgångar. Man delar sedan i slutänden på dessa kostnader. Garantin är alltså till just för att kunna ge detta inledande stöd. Jag kan som sagt gärna föra en dialog vidare kring detta.
Men jag kan konstatera att Centern inte har anslagit några pengar till vare sig en utredning, till att förstärka ersättningsgarantin, om vi är ute efter det, eller till någonting annat - i alla fall inte för nästa år. Därför ser jag gärna att vi kan fortsätta att föra en diskussion för att se om det finns någonting ytterligare vi kan göra och i så fall i vilken form.
Jag tror att vi alla vill se till att de här processerna kan ske så snabbt och så smärtfritt som möjligt för alla parter.
Morgan Johansson (S):
Det man säger i denna kammare måste sedan hänga ihop med de förslag man lägger fram, bland annat budgetförslag. Allmänheten, som med rätta är upprörd över dessa brott, måste också kunna se att de politiska partierna inte bara talar om dem utan också vidtar åtgärder mot dem.
Då duger det inte att skära ned på polisutbildningen med 90 procent, som ni gjorde under alliansåren, för att pengarna hade tagit slut på grund av att ni hade sänkt skatten så mycket att Sverige fick stora budgetunderskott. Detta duger inte, och då sköter man inte sin uppgift. Det duger heller inte att här ropa på högre straff och ett större antal frihetsberövande insatser om man sedan inte finansierar kriminalvården. Det handlar inte bara om att ni inte har finansierat den framöver; det har ni visserligen heller inte gjort.
Vad jag pekade på var att när ni hade chansen att påverka och tryckte igenom förra årets budget brydde ni er inte om budgetäskanden från Kriminalvården på flera hundra miljoner kronor. Ni röstade igenom alldeles för lite pengar. Det första jag fick göra igen när jag tillträdde i januari var att i ett första skede avsätta 300 miljoner extra till Kriminalvården och sedan ytterligare 200 miljoner under hösten.
Vi har alltså förstärkt Kriminalvården med 500 miljoner kronor. Varför har vi gjort det? Jo, för att se till att det finns tillräckligt med anställda och kapacitet för att man ska kunna ta hand om dem som nu frihetsberövas som en följd av att polisen återigen har börjat leverera med ökad effektivitet i sin brottsbekämpning och av att vi har skärpt straffen. Vi kommer att fortsätta på denna väg och inrikta oss på de brott som de gängkriminella begår.
Det kan handla om grova vapenbrott, allvarliga narkotikabrott, rån och grova misshandelsfall. Vi ser till att ta individerna en efter en och placera dem där de ska vara, det vill säga inom kriminalvården.
Morgan Johansson (S):
Jonas Andersson i Skellefteå har frågat mig om regeringen avser att täppa till kryphålet som innebär att upp till 36 000 personer med tillfälliga uppehållstillstånd kan beviljas ställning som varaktigt bosatta i Sverige, samt om utlänningar som berörs av den så kallade gymnasielagen kommer att omfattas av möjligheten att ansöka om ställning som varaktigt bosatt i Sverige och därigenom få permanent uppehållstillstånd. Frågan om vilka som ska kunna beviljas ställning som varaktigt bosatta i Sverige regleras i EU-rätten. Det är alltså inget "kryphål".
Avskaffandet av kravet på permanent uppehållstillstånd för att kunna erhålla ställning som varaktigt bosatt gjordes för att säkerställa att svensk lagstiftning inte strider mot EU-rätten. Regeringen beslutade den 14 juni 2019 att tillsätta en parlamentariskt sammansatt kommitté som ska ta ställning till den framtida svenska migrationspolitiken. En av de frågor som kommittén ska ta ställning till är under vilka förutsättningar permanenta uppehållstillstånd ska meddelas asylsökande som uppfyller kriterierna för att beviljas uppehållstillstånd.
I det arbetet har kommittén att beakta gällande EU-rätt, bland annat det direktiv som reglerar frågan om tredjelandsmedborgares ställning som varaktigt bosatta. Kommittén ska lämna sitt betänkande den 15 augusti 2020. Jag följer förstås kommitténs arbete nära.
Morgan Johansson (S):
Vi har precis sett ett exempel på hur Sverigedemokraterna arbetar. De lägger ut dimridåer. De tar upp halvkvädna citat, tar inte med hela bilden, säger kanske enbart en tredjedel av sanningen och försöker hemlighålla resten av hela bilden. Det här är ett sätt att så oro bland folk i allmänhet.
Men det är faktiskt så att det finns tydliga krav på vad som ska gälla för att man ska kunna ansöka om ställning som varaktigt bosatt i Sverige. Det gäller att uppfylla kravet om fem år. Du ska ha en ordnad försörjning, antingen själv eller en make eller maka. Det är därför skrivningen finns, så att man kan visa att det finns en ordning för hela hushållet. Men det är inte bara fråga om detta. Du måste också visa att du har möjlighet att långsiktigt försörja dig.
Om du har bott under en bro i flera år föreställer jag mig att det är mycket svårt att visa att du långsiktigt kan försörja dig när du ansöker om att få bli varaktigt bosatt. Jag förstår att Jonas Andersson vill föra ut en bild av att det är så, men det är faktiskt inte så. Det finns tydliga gränsvärden att följa. Jag tror att detta i grunden handlar om vilken syn man har på dessa människor.
Sverigedemokraterna vill uppenbarligen att de ska gå år efter år, 5, 10, 15 eller 20 år, och hanka sig fram på tillfälliga uppehållstillstånd som ska förlängas ett år i taget eller ett och ett halvt år i taget utan att över huvud taget ha möjlighet att rota sig någonstans: att det är så det ska vara i Europa. Det är därför EU-direktivet finns.
Det finns till för att du efter att ha bott en viss period i ett land måste få möjlighet att känna den trygghet som en mer permanent ordning kan ge dig. Det är därför regelverket gäller för alla EU-länder. Det är inte ett regelverk som vi kan strunta i eller som vi kan lämna. I så fall får vi lämna EU också. Jag vet att Sverigedemokraterna har velat göra det tidigare, men det är inte fritt valt arbete att följa EU-direktiv eller inte.
Har man inställningen att tiotusentals människor, miljontals i Europa totalt, ska leva här på nåder i 5, 10, 15 år och inte få möjlighet att rota sig, att barnen ska växa upp i Europa men under hotet att när som helst åka tillbaka igen, om det är den synen Sverigedemokraterna har - jag tror faktiskt att det är så - då förstår jag deras position i frågan. Den synen är inte min.
Min syn är nämligen att förr eller senare, även med tillfälliga uppehållstillstånd under en inledande period och för kortvariga konflikter, måste det vara möjligt för dessa barn, kvinnor och män att få rota sig i det nya landet. Här har vi helt enkelt olika sätt att se på detta. Jag har inte ingången att folk som inte ser ut som du, jag eller andra i Sverige inte ska få lov att uppehålla sig i Sverige.
Jag har ingången att vi måste ta hand om de människor som har kommit hit på flykt undan krig, bedrövelse och förföljelse.