Carina Hägg (S):
Jag tycker att det är trevligt att talman Per Westerberg har möjlighet att leda förhandlingarna här i kväll, för den här kampanjen och det här arbetet har stöd hos talmannen. Därför känns det bra att vi debatterar under din ledning, Per Westerberg. Egentligen var meningen att vi skulle vara flera ledamöter från delegationen och från flera partier som deltog i debatten, bland annat från Nyamko Sabunis eget parti, men eftersom det blev lite senare än det var tänkt får jag ensam representera delegationen här.
Jag välkomnar att statsrådet Nyamko Sabuni säger att hon tycker att dessa frågor är viktiga, att hon understryker handlingsplanen och ger en tidtabell för när den ska komma. Det är viktigt att vi får dessa klarläggande besked. Men när jag hör svaret känner jag att det finns bekymmer. Låt mig först säga att det har varit en ganska lång resa att få denna kampanj till stånd.
I Europarådet identifierade vi att det fanns ett problem. Vi drev fram det, så att det togs upp vid toppmötet i Warszawa för två år sedan. Vi hade ett arbetsmöte i Stockholm, en uppstart i Madrid, och nu rullar kampanjen på. Nästa hållpunkt är ett halvtidsmöte i juni. Då vill jag gärna ha med mig svar från regeringen som jag kan framföra vid det tillfället: Hur långt har vi kommit och vad planerar vi? Sedan blir det avslutning nästa år. Då får vi i Sverige ta över ordförandeklubban.
Vi har alltså ett extra ansvar, både för att vi är med från början och för att vi avslutar det. Det finns mycket förväntningar på oss i och utanför Sverige när det gäller vad vi kan göra. Jag har några ytterligare frågor. Nyamko Sabuni pekar på de 400 miljoner som avsätts. Det är en ganska stor summa på det här politikområdet.
På vilket sätt kan dessa medel komma kampanjen till del, hur ska man söka dem, och vilka är kriterierna? Jag tänker inte i första hand på oss i riksdagen utan på olika organisationer. För att de ska kunna föra ut de här frågorna i samhället krävs att organisationerna också har pengar. Frågorna kan inte drivas utan ekonomiska medel. På vilket sätt kan de ideella organisationerna och andra få del av medlen?
Vilken person är koordinator och ansvarig för de här frågorna på departementen? Vi har pratat om handlingsplanen, och det är positivt att regeringen är så engagerad i den. Men det är ju många andra som också är engagerade. Jag vill gärna veta hur handlingsplanen ska arbetas fram. Kommer man att göra det i samverkan med riksdagen?
Europarådets svenska delegation vill självfallet bidra efter mål och möjligheter med sina erfarenheter. Vi måste ha både män och kvinnor i det här arbetet. Det här är ingen kvinnofråga utan en mänsklig fråga som både män och kvinnor har ansvar för. Det är också viktigt att det inte bara blir en man - även om det är en kunnig man - som arbetar med handlingsplanen.
Handlingsplanen måste tas fram brett, så att många känner att deras aspekter på dessa frågor blir tillgodosedda och att man ser dem. Kommer handlingsplanen att omfatta de punkter som Europarådet pekar på? Statsrådet Nyamko Sabuni pekar på att det ligger i linje med detta, men hon säger inte att hon står bakom eller instämmer i Europarådets arbete utan i stället att det är i linje med det.
Det kan vara en distinktion. Det är viktigt att få ett tydligt svar på att Nyamko Sabuni står bakom arbetet. Ett sätt att visa detta är att ha en dialog med regeringens myndigheter och SKL. Men det är också fråga om att ge direktiv till jämställdhetshandläggarna på de olika länsstyrelserna på vilket sätt de kan arbeta med frågorna under kampanjen och vara en del av kampanjen. Jag är lite oroad. Det är upp till regeringen att organisera sitt arbete.
Det ska jag inte ha några synpunkter på. Men det är lite oroande att det är färre anställda, det vill säga att en resursbrist på departementet kan komma att påverka arbetet. Vilka planer har Nyamko Sabuni för att inte hamna i situationen att man inte riktigt orkar jobba med frågorna och inte orkar göra ett avslut nästa år? Vi har några månader på oss.