KBLab/rixvox huggingface dataset:
Parisa Liljestrand (M):
Tack, ledamoten, för frågan! Att värna den konstnärliga friheten och principen om armlängds avstånd är en av regeringens viktigaste prioriteringar inom kulturområdet. Den konstnärliga friheten är en grundförutsättning för en levande demokrati. Vi ser också hur det blir när det här inte tillåts. Vi ser det i vår absoluta geografiska närhet just nu, och vi ser vad som händer då.
Det är därför helt centralt att kultursektorn fredas från politisering och detaljstyrning, och därför är det så viktigt att vi håller på begreppet armlängds avstånd. Regeringen har gjort tydligt från vårt perspektiv att armlängds avstånd ska råda.
Vi har också rensat bort detaljstyrning från bland annat regleringsbrev för att se till att armlängds avstånd ska råda. Jag är övertygad om att den här regeringen har gjort tydligt och kommer att fortsätta att göra tydligt att det är armlängds avstånds princip som gäller.
Lotta Edholm (L):
har frågat mig om jag avser att vidta åtgärder med anledning av att tillgången till barnomsorg på obekväma arbetstider skiljer sig så mycket åt mellan kommuner samt om jag tänker ta några initiativ för att ge fler rätten till barnomsorg på obekväm arbetstid. Många yrkesgrupper har arbetstider helt eller delvis förlagda till kvällar, nätter eller helger.
För föräldrar i dessa yrkesgrupper kan det finnas ett behov av barnomsorg under den tid då förskola eller fritidshem inte erbjuds. Det är tydligt i skollagen att kommunen ska sträva efter att erbjuda omsorg för barn under den tid då förskola eller fritis inte erbjuds i den omfattning som behövs, bland annat med hänsyn till föräldrarnas förvärvsarbete. Nästan sju av tio kommuner har i dag barn inskrivna i sådan omsorg.
Det är även möjligt för kommuner att ansöka om statsbidrag för att anordna omsorg under den tid då förskola eller fritidshem inte erbjuds. Trots detta kan det fortfarande finnas föräldrar som har behov av sådan omsorg men som inte får det. Av förarbetena till skollagen framgår det tydligt att kommunen bör göra en individuell prövning utifrån de lokala förutsättningarna för varje ansökan om plats.
I den bedömningen bör även föräldrarnas reella möjligheter att själva ordna omsorg för sina barn ingå. Skollagens krav på att varje kommun ska sträva efter att erbjuda omsorg på obekväma tider är inte något som kommunerna kan bortse ifrån.
Lotta Edholm (L):
Detta är en behovsprövad verksamhet, och det finns tydliga skrivningar i skollagen om att kommuner ska sträva efter att erbjuda barnomsorg på obekväm arbetstid i de fall sådan behövs.
Det finns också ett statsbidrag för detta ändamål på 80 miljoner kronor per år som kommuner kan söka, detta för att de ska kunna erbjuda detta där det behövs. Jag menar därför att det finns en tydlig reglering på området. Och regering efter regering har tyckt att detta har varit rimligt i förhållande till vad som kan erbjudas.
Jag har själv varit skolborgarråd i Stockholm, och i Stockholm har ett hundratal barn per år barnomsorg på obekväm arbetstid. De flesta av dem har inte barnomsorg på nattis, utan de flesta har en barnskötare som kommer hem till barnen och sover hos dem. Man måste nämligen komma ihåg att det inte handlar bara om föräldrar som jobbar natt.
Det kan också vara så att de jobbar en bit in på kvällen eller att de kanske jobbar en del av en helg och så vidare. Då är det en majoritet av kommunerna som strävar efter att erbjuda detta till de föräldrar som har ett sådant behov. Min förhoppning är också att detta statsbidrag - det är ganska mycket pengar, 80 miljoner kronor årligen - faktiskt ska stimulera kommuner att ta detta ansvar.
Men jag är i dag inte beredd att lova en ytterligare reglering på området.
Lotta Edholm (L):
Jag tycker möjligtvis att tonläget är lite väl högt med tanke på att vi har haft en socialdemokratisk regering i åtta år, som uppenbarligen har haft samma syn på frågan som de tidigare borgerliga alliansregeringarna under åtta år hade. Det är dessutom så att statsbidraget infördes under alliansregeringens tid.
Jag tror att vi har delat ungefär samma uppfattning under ganska många år i Sverige om hur detta ska vara reglerat, det vill säga att kommunerna ska ha en möjlighet att erbjuda verksamheten, att det finns statsbidrag och att man måste ansöka om dem. Men det är också viktigt att kommunerna faktiskt informerar om att denna verksamhet finns.
Det måste de göra enligt skollagen. Fler föräldrar kan då förstå att möjligheten finns. Detta får vi väl alla hjälpas åt med. Men det finns alltså en tydlig reglering, och det finns ett statsbidrag som är ganska substantiellt.
Sedan tror jag också att det är bra om kommuner funderar lite på om de har möjlighet att ha lite flexibilitet i systemet. Det handlar inte bara om nattis, utan det handlar också om att man till exempel kan ha någon som kommer och sover hemma hos barnet.
På det sättet kan man göra systemet lite mer flexibelt och lättare att arrangera både för föräldrar och för kommunen. Det såg jag när jag var ansvarig för detta i Stockholm; det var en vinst att ha det på det sättet. Nattis var inte det som föräldrar framför allt efterfrågade, utan det var rätten till barnomsorg på obekväm arbetstid - även om den skedde i hemmet.
Jag tror att flexibiliteten skulle kunna underlätta i frågan.
Lotta Edholm (L):
Jag tycker att frågan är viktig. Kommunerna ska sträva efter att ge barnomsorg på obekväm arbetstid i den mån som föräldrar behöver det. Vi har ett statsbidrag på 80 miljoner kronor varje år som kommunerna kan använda sig av för ändamålet.
Det är också glasklart enligt skollagen att kommunen ska informera om de möjligheter som faktiskt finns. Jag tycker att den lagstiftning som regering efter regering har varit ense om är ganska bra.
När det gäller statsbidragen till skolan generellt sett är dessa de största som har getts till kommunernas verksamhet på skolområdet sedan i början av 90-talet, under 90-talskrisen. Det är ett substantiellt tillskott till kommunernas budget.
Men i huvudsak är det, precis som Jim Svensk Larm säger, kommunerna som är ansvariga för verksamheter som förskola och skola utifrån de skatteintäkter man har. Det är dock ändå så att vi gör en stor satsning på skolan i budgeten, och den är betydligt större än de satsningar som har gjorts tidigare år.
Lotta Edholm (L):
Riksdagsledamoten har frågat mig hur jag avser att säkerställa att de skattepengar som avsätts till elevernas skolgång också går till elevernas utbildning, hur jag avser att agera för att motverka skolsegregationen samt hur jag avser att agera för att säkerställa allmänhetens och mediernas insyn i de fristående skolornas verksamhet.
En utgångspunkt för regeringens reformarbete under mandatperioden är att ge skolan i hela Sverige likvärdiga förutsättningar och stärka verksamhetens kvalitet. Vi vill också utveckla rätten att välja skola och tillvarata mångfalden av utförare och samtidigt kraftigt minska utrymmet för aktörer med kvalitetsbrister.
För det första: När det gäller finansieringen av elevernas utbildning avser regeringen att vidta steg för att införa en nationellt bindande skolpengsnorm i syfte att genom statlig styrning av finansieringen öka likvärdigheten i den svenska skolan i hela landet.
Vi avser vidare att ta fram lagstiftning som innebär att vinstutdelning inte ska få förekomma under de första åren efter att en skola har startats eller köpts av en ny ägare. Dessutom vill vi införa en ny lagstiftning som innebär att om det framkommer att skolpengen används för att finansiera annan verksamhet utöver skolverksamhet ska utbetald skolpeng kunna återkrävas, vilket är något som saknas i dag.
För det andra: En viktig åtgärd för att motverka skolsegregationen är att reformera systemet för skolval och antagning. Vi vill införa ett regelverk för ett skolval som baseras på ett gemensamt och obligatoriskt skolval, understött av bättre information till föräldrar och elever om vilka valmöjligheter som faktiskt finns. Dessutom ska den maximala kötiden till fristående skolor kortas betydligt i jämförelse med i dag.
För det tredje: Regeringen anser att det behövs bättre insyn i fristående skolor - juridisk, ekonomisk och pedagogisk. Till skillnad från Linus Sköld vill vi dock inte att offentlighetsprincipen ska införas i fristående skolor. Offentlighetsprincipen lämpar sig dåligt för mindre, fristående skolor.
I stället bör det införas en insynsprincip som gäller fristående skolor som blir en motsvarighet för enskilda huvudmän till offentlighetsprincipen hos offentliga huvudmän. Regeringen avser att ge Skolinformationsutredningen ett tilläggsdirektiv om att lämna förslag om en sådan insynsprincip.
Lotta Edholm (L):
Jag anser att de svåraste utmaningar som svensk skola har just nu rör likvärdigheten, att det är så stor skillnad framför allt när det gäller hur mycket pengar som Sveriges kommuner satsar på sina skolor men också när det gäller till exempel lärarbehörighet, elevhälsa och den typen av frågor.
Vi ser också att denna bristande likvärdighet leder till stora kvalitetsskillnader. Vi ser att vi har stora problem med att många elever inte uppnår godkäntnivåerna i grundskolan så att de kan ta sig in på gymnasiet så småningom.
Jag känner för min del som skolminister att det viktigaste är att se till att ha ett system som garanterar likvärdigheten. Det är därför som vi nu föreslår en nationell skolpengsnorm för att komma till rätta med de likvärdighetsproblem som finns. De kommer naturligtvis också att påverka friskolorna.
Det andra är att vi genom lagstiftning och regelverk ska försöka säkerställa att kvaliteten i friskolorna upprätthålls. I detta ligger naturligtvis att till exempel ägarprövningen måste skärpas. Vi bör se till att vi inte tillåter vinst de första åren när en friskola har startat.
Det beror på att det är viktigt att skapa en bas av kapital så att om någonting händer, till exempel ett minskat elevunderlag, inte leder till att eleverna plötsligt står utan skolgång. Vi kommer också att föreslå återkrav av skolpeng till exempel vid brottslig verksamhet.
Allt detta tror jag faktiskt att vi skulle kunna komma överens om över partigränserna, alltså en skärpning av lagstiftningen som riktar sig mot friskolor som inte levererar kvalitet. Men att slå med lagstiftning mot friskolor som faktiskt levererar kvalitet och där hundratusentals elever i dag går och upplever att de har en bra och fin skola tror jag är att skjuta över målet.
Vi måste bli duktigare på att värdera kvalitet i den svenska skolan, och vi måste vara hårdare mot dem som faktiskt inte sköter sig. Det finns även en och annan kommunal skola i Sverige som inte levererar hög kvalitet, och vi måste se till att även de skolorna får förutsättningar att göra det. Jag tror att likvärdigheten och någon form av nationell skolpeng är helt avgörande för detta.
Men att helt slå undan fötterna för skolor som driver skolverksamhet som fungerar bra - där eleverna uppnår målen och där eleverna faktiskt trivs - tror jag är att skjuta en smula över målet.
Lotta Edholm (L):
Jag kan svara väldigt rakt på Camilla Hanséns fråga om opinionssiffror: Nej, jag tycker inte att opinionssiffror ska styra politiken i alla frågor. Jag tror att det vore livsfarligt. Dessutom, om jag möjligen får tillägga detta: Camilla och jag tillhör partier som är ganska små, och jag tror att vi ska vara glada att det inte alltid är opinionssiffror som leder våra partier i deras ståndpunkter.
Jag tror faktiskt att det är andra värden som måste ligga till grund för dem. Ett politiskt parti ska inte vara en vindflöjel, utan man måste utgå från sina grundläggande värderingar. För mig är de grundläggande värderingarna när det gäller friskolor att se till att kvaliteten är god i alla skolor oavsett driftsform, det vill säga oavsett om de är kommunala eller om de är fristående.
Skolor som inte levererar kvalitet ska naturligtvis inte kunna ta ut någon vinst, och det är det vi nu kommer att lägga fram förslag om. Vi kommer att tillsätta en utredning om att faktiskt skärpa lagstiftningen på ett sådant sätt som till exempel Socialdemokraterna och Miljöpartiet inte har lyckats göra under alla dessa år. Det behövs alltså skärpningar - jag är den första att säga det - men vi ska inte slänga ut barnet med badvattnet i den här frågan.
Vi ska inte ställa hundratusentals barn på bar backe, utan en skolplats, bara för att statuera exempel, och vi ska inte bedriva en häxjakt mot skolor som faktiskt levererar god kvalitet för sina elever.
Lotta Edholm (L):
Jag tycker att det finns argument som talar emot att ha en offentlighetsprincip som är en blåkopia av det som gäller för offentlig sektor. Ett sådant viktigt skäl är att man väldigt snabbt måste lämna ut alla handlingar som man bedömer omfattas av offentlighetsprincipen och är allmänna handlingar. Detta innebär att det på en skola med kanske 50 elever måste finnas personal som snabbt kan bedöma om handlingarna omfattas av sekretess eller inte.
Ska man lämna ut dem omedelbart, eller måste man vänta? Jag tror att detta skulle leda till en ofantlig byråkrati. Jag tror också att det faktiskt finns rätt stor risk för misstag i en sådan process, precis som det i dag begås misstag i offentlig sektor. Där har man dock kanske en hel juristkår bakom sig som kan avgöra vad som är rätt och fel.
Min ingång i den här frågan är kvalitet i skolan. Vi kommer att tillsätta en utredning som kommer att få i uppdrag att ta fram förslag som i huvudsak faktiskt går i Linus Skölds riktning. Det finns ett enda undantag: Vi vill inte förbjuda vinst i varje enskilt läge.
Det måste vara skolornas kvalitet som är avgörande för om de får skolpeng eller inte. Ägarprövningen måste också bli bättre än i dag. Det finns mängder med åtgärder som man kan vidta som inte innebär att man slår undan fötterna för hundratusentals elever i Sverige.
Lotta Edholm (L):
Linus Sköld har frågat mig om jag tänker lägga fram förslaget om ett etableringsstopp till riksdagen. Linus Sköld har också frågat hur jag vill säkerställa att all utbildning inom det svenska skolsystemet vilar på vetenskaplig grund och beprövad erfarenhet.
Vidare har Linus Sköld frågat hur jag avser att agera för att säkerställa att elever inte utsätts för religiös indoktrinering i skolan. För mig är dessa frågor väldigt viktiga. Självklart måste vi arbeta för att säkerställa att barn och elever får utbildning och undervisning i enlighet med skollagens bestämmelser och därmed inte utsätts för otillåten religiös påverkan i undervisningen.
Av skollagen framgår det redan i dag att deltagande i konfessionella inslag i skolan är frivilligt för barn och elever. Den 2 januari 2023 införs också en skyldighet för huvudmän att informera vårdnadshavare och elever om konfessionella inslag. Vidare införs en huvudregel om att konfessionella inslag ska vara skilda från övriga aktiviteter inom utbildningen.
Syftet med detta är att eleverna ska ha reella möjligheter att välja om de vill delta i sådana inslag eller inte. Det förtydligas också att i en utbildning med konfessionell inriktning får undantaget från kravet på att utbildningen ska vila på vetenskaplig grund och beprövad erfarenhet enbart göras för det konfessionella inslaget.
Interpellanten anför bland annat att det förekommit problem med indoktrinering, diskriminering och brottslighet i skolor med konfessionell inriktning. Av överenskommelsen mellan Sverigedemokraterna, Moderaterna, Kristdemokraterna och Liberalerna - det så kallade Tidöavtalet - framgår att partierna vill öka granskningen av skolor med konfessionell inriktning.
Skolinspektionen ska därför uppdras att öka sin granskning av de här skolorna och de skolor som har en inriktning som kan antas bedrivas med problematik avseende extremism och islamism. Tillsynen ska som regel ske genom oanmälda besök, och av resursmässiga skäl ska man prioritera de skolor där problemen kan antas vara störst.
Skolor som inte respekterar styrdokumenten ska stängas. När det gäller frågan om etableringsstopp finns inga sådana förslag från regeringen. Resultatet av bland annat de ändringar som trädde i kraft den 1 juli 2022 som en följd av propositionen Ökade möjligheter att stänga skolor med allvarliga brister behöver inväntas och analyseras.
Regeringen kommer att oförtrutet arbeta för att alla barn och elever ska få gå i en skola där kunskap sätts i första rummet, där undervisningen är icke-konfessionell och där all utbildning och undervisning sker i enlighet med skollagens bestämmelser.
Lotta Edholm (L):
Jag tycker att det är helt avgörande att utbildningen vilar på vetenskaplig grund och beprövad erfarenhet i enlighet med den skollagstiftning vi har, och det är upp till Skolinspektionen att pröva att så också sker.
Det är kanske lite märkligt att Socialdemokraterna i så stor utsträckning inte litar på den lagstiftning de själva varit med om att lägga fram och fatta beslut om.
De finns ju förändringar som träder i kraft först efter årsskiftet, och jag tror att det är viktigt att se vad de leder till och om de är tillräckliga.
Men med det sagt anser vi också att Skolinspektionen i större utsträckning måste granska de skolor man får anmälningar om och där man tror att det finns problem och göra detta med lite större frekvens och tydlighet.
Jag tycker dock att det är rätt och riktigt att låta den lagstiftning som delvis har trätt i kraft och delvis ska träda i kraft verka ett tag för att se om den får de konsekvenser som vi trodde att den skulle få när vi gemensamt fattade beslut om den.
Lotta Edholm (L):
Det är just för att det finns missförhållanden som lagstiftningen har skärpts och kommer att skärpas igen från årsskiftet. Det är det som är grunden. Vi kommer även att ge Skolinspektionen ytterligare uppdrag att skärpa sin tillsyn för att se till att skolor inte agerar på ett olagligt sätt när det gäller de här frågorna.
Jag blir lite bekymrad när Aylin sätter likhetstecken mellan muslimska skolor och islamism. För mig är det absolut inte samma sak. Enligt Tidöavtalet ska vi skärpa granskningen av skolor med konfessionella inslag. Sedan pekar vi också ut skolor som är islamistiska eller extremistiska.
Att en skola har en muslimsk inriktning är inte samma sak som att den är islamistisk. Det tycker jag är viktigt att påpeka. Granskningen kommer att skärpas. Lagstiftningen har skärpts, och vi kommer att skärpa den ytterligare från årsskiftet. Liberalerna och Socialdemokraterna har gemensamt medverkat till att de här skärpningarna kommer till stånd.
Låt oss se vad de kommer att innebära innan vi gör fler skärpningar, om sådana ens kommer att behövas.
Lotta Edholm (L):
Självklart är det så att alla skolor, oavsett om de är konfessionella eller inte, måste följa svensk lagstiftning. Det är helt grundläggande. Till det kommer nu de skärpningar som interpellantens och mitt parti har medverkat till och som ännu inte ens har trätt i kraft. Låt oss se vad de får för konsekvenser!
Jag vill också vara väldigt tydlig med att det i Tidöavtalet talas om att vi vill ha en skärpt granskning av skolor med konfessionell inriktning oavsett vilken konfessionell inriktning det är. Därtill ser vi naturligtvis att det är ännu större problem med skolor som bedriver extremism och islamism.
Det är ytterligare ett steg när det gäller de problem som vi ser. Men låt oss se vad den här lagstiftningen, som ännu inte har trätt i kraft, får för effekter.
Låt oss se vad det får för effekter när vi ger Skolinspektionen ytterligare uppdrag att öka sin tillsyn av skolor med konfessionella inslag och skolor som inte är konfessionella men ändå kanske ägnar sig åt det som Linus Sköld är bekymrad över.
Vi ska komma ihåg att en mycket liten andel av Sveriges elever går i skolor som säger sig ha en konfessionell inriktning.
Lotta Edholm (L):
Riksdagsledamoten Linus Sköld har frågat mig vad jag avser att göra för att komma till rätta med socioekonomisk och etnisk diskriminering i skolvalet. Linus Sköld har också frågat mig när vi kan förvänta oss ett förslag om ett gemensamt skolval i Sverige. Jag vill inleda med att säga att det naturligtvis är helt oacceptabelt om det förekommer diskriminering i samband med mottagande och urval vid vissa fristående skolor.
Alla barn ska, precis som Linus Sköld själv lyfter fram, ges en rättvis chans att välja skola. Enligt skollagen ska fristående förskoleklasser och grundskolor som huvudregel vara öppna för alla elever som har rätt till utbildning i den skolformen. De begränsningar av mottagandet som är tillåtna framgår av skollagen, och det får inte förekomma några andra begränsningar utöver dessa.
Detta så kallade öppenhetskrav är en av grundbultarna i systemet med ett fritt skolval, och det är viktigt att det genomsyrar såväl skolans rutiner som informationen till vårdnadshavare. Syftet med det fria skolvalet och mångfalden av skolor är att alla familjer, oavsett ekonomiska eller sociala förhållanden, ska kunna välja skola utifrån vad som passar dem bäst.
Av det så kallade Tidöavtalet framgår att vi vill utveckla rätten att välja skola och tillvarata mångfalden av utförare och samtidigt kraftigt minska utrymmet för aktörer med kvalitetsbrister. En förutsättning för ett väl fungerande skolvalssystem med hög legitimitet är att det är rättssäkert och förutsägbart.
Regeringen avser därför att införa ett tydligt regelverk som baseras på ett gemensamt och obligatoriskt skolval, understött av bättre information till föräldrar och elever om vilka valmöjligheter som finns. Arbetet med att föra frågan framåt pågår inom Regeringskansliet.
Ett obligatoriskt och gemensamt skolval där fler vårdnadshavare gör aktiva val utifrån tydlig information och där urval sker utifrån förutsägbara kriterier menar jag är det bästa sättet att åstadkomma ett mer rättvist och väl fungerande skolval som är fritt från diskriminering.
Lotta Edholm (L):
Den bild som Linus Sköld ger av hur skolvalet ibland fungerar i Sveriges skolor är extremt frustrerande och upprörande. Det är också därför som uppdraget nu finns att få till stånd ett gemensamt skolvalssystem som ligger på en offentlig aktör. Det innebär i praktiken antingen på enskilda kommuner eller på staten.
Det är inte bestämt än vilken som är den mest lämpliga aktören för att göra detta, men det behövs. Det behövs självklart också förutsägbara och tydliga kriterier i ett sådant system. Skolverket har nu ett uppdrag att lägga fram ett förslag, och de jobbar med frågan just nu. När de sedan har kommit med sitt förslag får vi naturligtvis diskutera det igen.
Men jag vågar inte säga exakt när detta kan ske. Det är lite för tidigt.
Lotta Edholm (L):
Skolvalet är här för att stanna, säger Linus Sköld. Jag blir verkligen glad över det beskedet, för det har tidigare inte varit självklart. Det man då måste göra är att hitta ett skolvalssystem som är gemensamt, där man har gemensamma regler och där skolor inte kan ha egna regelverk. Det är väldigt viktigt, inte minst för att hela systemet är skattefinansierat. Sedan kan man ha lite olika åsikter om vad som ska ingå.
Man kan till exempel tänka sig att närhetsprincipen skulle gälla också för fristående skolor; det skulle kunna vara ett alternativ till den lottning som Linus Sköld förespråkar. Jag tror dock att det vore ett stort problem att göra på det sättet, för då slår boendesegregationen igenom ännu mer än vad den gör i dag på det sätt som sker i kommunala skolor, där närhetsprincipen gäller.
Jag tror att det viktigaste är att man kortar kötiden. Det är inte rimligt att ett barn som är fött på hösten hamnar efter ett barn som är fött tidigt på året, som det blir när man går enbart på födelsedatum. Man måste korta ned tiden, också för att människor som flyttar ska ha en större möjlighet.
Jag är skeptisk till lottning eftersom jag tror att också det ger den här typen av problem när det gäller ett systems legitimitet.
Om Olles föräldrar har satt skola A som första alternativ medan Pelles föräldrar har satt skola A som alternativ nummer tio och Pelle kommer in enbart på grund av lottning kommer det såklart också att leda till legitimitetsproblem. Vi måste verkligen undersöka i botten vilka möjligheter som finns och vilket system som är det bästa.
Men jag tror inte att lottning har större legitimitet bland föräldrar än vad kötid har. Låt oss diskutera detta när Skolverket kommer med sina förslag om hur man ska utforma ett sådant här system på ett rättvist och bra sätt. Men jag förespråkar inte lottning som intagningssystem till svenska skolor.