KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jens Holm (V):
Kantareller brukar man inte hitta så ofta på ett kalhygge. Däremot hittar jag mycket kantareller i en gammal urskog. Men det kanske inte är efter parameterna lingon och kantareller som vi ska mäta mångfalden i våra ekosystem. Det är bra att du tar upp skogsbruket i sig. Jag kan nästan hålla med om att det är viktigare än hur många arealer som vi skyddar, även om det också är otroligt viktigt.
Skogen är en kolsänka. Men skogen blir ingen kolsänka ifall man bedriver markberedning i väldigt stor skala och bara plöjer upp stora delar av våra före detta skogar. Om man bedriver stubbrytning och bryter upp gamla stubbar och gödslar en massa i skogen blir det inte alls en kolsänka. Det är tyvärr sådant som vi ser väldigt mycket av i dagens svenska väldigt hårt drivna skogsbruk.
Det var därför jag lyfte fram frågan med besöksnäringen. Om vi mer kan se besöksnäringens värden och förstå: Vad är det egentligen vi vill visa upp för omvärlden? Kanske vi kan komma ifrån den ganska ensidiga synen som vi rätt ofta har i Sverige på just skogen.
Det ska vara slutavverkningar, och skogen står i väldigt stor utsträckning till tjänst för massaindustrin. Skogen har så många fler värden. Det är bra, Ulf Berg, att du tar upp just naturvården.
Hade det inte varit bra med den 40-procentiga höjningen som vi föreslog i budgeten på just naturvård och skydd av värdefull natur som ni avfärdar med endast ett enda argument, och det är att ni prioriterar skattesänkningar? Det känns bakvänt.
Jens Holm (V):
Jag tycker egentligen att idén med Eskil Erlandssons Sverige - det nya matlandet är ganska bra. Men det är viktigt att pengarna verkligen träffar rätt. Det kanske också är viktigt att man är lite blygsam så att man inte förhäver sig för mycket när man gör sådana här saker. Ett av syftena med Matlandet var att det skulle skapas 20 000 nya jobb.
Eskil Erlandsson får hjälpa mig, men jag tror att det var så många jobb. Ibland har jag hört 10 000, men jag tror att 20 000 var den officiella siffran. Jag läste rapporten som kom från Jordbruksverket och som jag tror att det var du själv, Eskil, som hade beställt. De konstaterar att mellan 2007 och 2010 hade 10 000 jobb försvunnit från jordbrukssektorn. Det hade alltså försvunnit jobb, och det hade inte skapats nya.
Nu talar jag om primärproduktionen inom lantbruket. Då tycker jag att det är någonting som är lite fel. Jag tycker att det är lite konstigt när ni i betänkandet vill fortsätta att lägga på en massa pengar på projektet och säger att det ska skapa jobb ute på landsbygden när det verkar som att effekten är den rakt motsatta. Hur många nya jobb har egentligen Sverige - det nya matlandet netto skapat, Eskil Erlandsson?
Jens Holm (V):
Jag ställde en konkret fråga till Eskil Erlandsson. Jag tackar för all denna information, men hur många nya jobb har Sverige - det nya matlandet netto skapat? Jag skulle vilja säga någonting om jobben och de borgerliga partierna. Det är någonting som skorrar lite falskt. Man säger att man skulle skapa så många nya jobb. När den borgerliga regeringen tillträdde 2006 låg arbetslösheten på ungefär 6 procent.
Nu ligger den på ungefär 8 procent. De ungdomsjobb som jag hör att både Eskil Erlandsson och tidigare Lena Ek talar så varmt om har man utvärderat. Varje sådant jobb med halveringen av arbetsgivaravgiften kostar mellan 1 och 1 1⁄2 miljon. Man kan tänka sig att det kanske går att investera dessa pengar lite bättre om ett enda ungdomsjobb kostar 1 1⁄2 miljon kronor.
Men nu tar vi Sverige - matlandet, Eskil. Hur många jobb har det netto skapat?
Jens Holm (V):
Jag blir faktiskt lite trött på pratet om arbetsgivaravgifter för unga, så jag tänkte att vi kanske ska reda ut detta en gång för alla. Ibland låter det som att det ska bli dubbelt så dyrt att anställa unga, och nu går ju borgarnas budget igenom, så frågan borde vara överspelad, men så är det inte.
Det handlar om arbetsgivaravgiften, och den ska ju finansiera våra pensioner, sjukförsäkring, föräldraförsäkring och en del andra väldigt viktiga saker. Avgiften ligger på 31 procent som betalas när man anställer någon.
Antar man att ett företag anställer en ungdom och betalar 25 000 kronor i månadslön blir arbetsgivaravgiften 7 500 kronor. Om arbetsgivaravgiften halveras betalar arbetsgivaren i stället 3 750 kronor. Totalsumman för att anställa en ung person, utan neddragningen, är alltså ungefär 32 000 kronor.
Totalsumman för att anställa någon efter halveringen blir ungefär 29 000 kronor. Det är ingen gigantisk skillnad, det tycker jag är viktigt att komma ihåg. Men det är klart, det är en viss skillnad. Men man ska komma ihåg att detta kostar enorma summor pengar. IFAU, som är ett expertorgan som utvärderar arbetsmarknad och utbildning, har konstaterat att dessa jobb netto kostar 1-1 1⁄2 miljoner kronor per jobb.
Detta envisas de borgerliga om och säger att det är så viktigt. Det verkar som att det är deras enda sätt att skapa jobb för unga människor. Det finns väldigt många andra, väldigt mycket effektivare sätt att skapa jobb för unga. Det handlar om investeringar och till exempel om miljöomställningar, det som vi har pratat om här hela kvällen.
Jens Holm (V):
De experter som utvärderar detta konstaterar att varje jobb kostar 1 1⁄2 miljon kronor. Det kostar mer än det smakar, drygt 15 miljarder per år. Vi kan göra mycket mer och bättre saker för dessa pengar. Det är konstigt att de borgerliga partierna inte kan ta in vad utvärderarna säger om saken.
Jens Holm (V):
Låt mig börja med att yrka bifall till vår reservation nr 9 om brott mot livsmedelslagen. Det var bra att du tog upp din motion, Carl Schlyter. Vi tittade en hel del på den i Vänsterpartiet, och vi tycker att det är en bra motion. Du har många stora poänger.
Märkning har trots allt en begränsad effekt på totalkonsumtionen. När det gäller alkohol är andra styrmedel mycket viktigare. Det är belysande att du tar upp just Frankrikes märkning. Vad jag vet har denna märkning inte påverkat den franska konsumtionen nämnvärt.
Men fortsätt att argumentera för detta, Carl Schlyter, så blir det kanske bifall från Vänsterpartiet nästa gång du väcker denna motion. Jag vill passa på att fråga Carl Schlyter om ekologisk mat. Som Stina Bergström sa har Miljöpartiet som mål att hälften av maten i offentlig sektor ska vara ekologisk till 2020.
Det vill Vänsterpartiet också, och därför har vi reservation 17 i betänkandet. Riksdagen kommer att rösta om denna reservation kl. 16.00 i eftermiddag. Varför, Carl Schlyter, kommer Miljöpartiet inte att rösta på vår reservation när det är er målsättning?
Jens Holm (V):
Vad gäller alkoholmärkning och begränsning av alkohol håller jag helt med om att vi borde ha mycket striktare lagstiftning vad gäller reklam. Där förlorade vi tyvärr på EU-nivå, men vi borde verkligen driva frågan. Du har en stor poäng med märkningen, Carl Schlyter, men jag är rädd att man bara ändrar sin alkoholkonsumtion utan att totalkonsumtionen går ned.
Du var själv inne på att man tar något annat på puben än den där ölen med mycket kalorier i. Jag har ett antal vänner som håller på med olika kostdieter. Jag glömmer alltid bort vad det är för dieter, för det är olika varje vecka. Ena gången dricker de bara vitt vin, och nästa gång dricker de bara något annat. Men de fortsätter att dricka alkohol. Totalkonsumtionen måste ned. Kan du övertyga mig om att märkning är ett steg på vägen, Carl Schlyter, bifaller vi motionen nästa gång. Jag lovar.
Du behöver inte gå till någon högre makt, Carl Schlyter. Du behöver bara gå till ditt eget parti och fråga varför ni inte kommer att rösta på Vänsterpartiets reservation om minst 50 procent eko i offentlig sektor. Det är ni i Miljöpartiet som bestämmer det helt själva. Tidigare hade vi en debatt om FRA-lagen. Vänsterpartiet föreslår att FRA-lagen ska rivas upp och göras om. Här har vi varit helt eniga, men nu kommer ni att rösta emot det. Det är märkligt.
Precis som du var inne på, Carl Schlyter, är det lite beklämmande att det fungerar så här i Sveriges riksdag, att man säger en sak men inte röstar så när man har chansen att påverka. Men det är bara vi själva som kan ändra på det i våra partier, så du måste driva det internt i ditt parti. Du har några timmar på dig. Vi röstar kl. 16.00. Lycka till!
Jens Holm (V):
Jag börjar med den konkreta frågan. Jag hörde att ledamot Hultberg just nämnde dieselskatt. En av de få bra saker som den tidigare borgerliga regeringen gjorde var att man tog ned sänkningen av koldioxidskatten när det gällde just lantbrukets dieselanvändning.
Då skulle jag vilja veta: Är det inte moderat politik längre med de här nedsättningarna i fråga om koldioxidskatten för diesel i jordbruket? Ska man sluta att fasa ut detta är det en helt ny politik som jag tror att ganska många är intresserade av att höra om.
När det gäller det svenska jordbrukets konkurrenskraft kan vi nog vara ganska överens, Johan Hultberg, om att den politik som nu har prövats i åtta år av den borgerliga regeringen inte har varit särskilt framgångsrik. Mer än 10 000 jobb har försvunnit från lantbruket. Nu är hälften av all mat som konsumeras i Sverige importerad.
Där kan vi verkligen prata om storskaliga djurfabriker med väldigt stora utsläpp. Det är inte en framgångsrik politik. Vi i Vänsterpartiet tycker att det är viktigt att på allvar stå upp för principen om att förorenaren ska betala. Jag kommer ihåg när OECD var här och granskade den svenska miljöpolitiken ganska nyligen.
Då sa de klart och tydligt att en skatt på handelsgödsel är en väldigt effektiv åtgärd; därigenom sätter man ett pris på det som smutsar ned. Det som är viktigt för oss i Vänsterpartiet är att man ser till att alla intäkter från en sådan skatt ska gå tillbaka till investeringar i de gröna näringarna.
Jens Holm (V):
Som vi har sett har den förda politiken under de åtta borgerliga åren inte varit särskilt framgångsrik. Mer än 10 000 jobb har försvunnit från jordbruket. Nu är nästan hälften av all mat som konsumeras i Sverige importerad. Jag tycker inte att det har varit någon särskilt framgångsrik politik. Vi i Vänsterpartiet vill ha en satsning på "hållbar" mat i Sverige.
Vi avsätter pengar för det i vår budget. Vi säger att de som producerar "hållbar" mat ska kunna få olika former av stöd för det. Det kan vara fråga om ekologisk mat, vegetarisk mat, mat som bidrar till små utsläpp eller mat som är nyttig. Vi har konkreta satsningar för detta. Jag tror att skatter på det som ger utsläpp är nödvändiga, oavsett om man tycker att det är kul eller inte. Det viktiga är vad man gör med intäkterna.
Man ska komma ihåg att handelsgödselskatten inte bara minskar övergödningen. Det är faktiskt en åtgärd mot växande växthusgasutsläpp, eftersom vi vet att det frigörs lustgas vid användningen av handelsgödsel i jordbruket. Johan Hultberg hoppas att jag gör besök i lantbruket. Det kan han vara helt säker på att jag gör.
Och det är inte bara så att jag gör besök då och då. Jag har faktiskt ett förflutet som lantbrukare. Jag och min familj ägde tidigare Silje champinjonodling. Vi producerade champinjoner för hela Sundsvallsområdet. Jag är ganska väl bevandrad i de väldigt tuffa miljöer som man rör sig i som småföretagare, inte minst som lantbrukare.
Jens Holm (V):
Var detta det enda Martin Kinnunen kunde komma med? Ni i Sverigedemokraterna har röstat för en budget som drar ned på miljö- och klimatanslagen med över 1 1⁄2 miljard bara på ett enda år. De öronmärkta havsanslagen drar ni ned på med nästan 200 miljoner kronor på ett enda år.
Jag ställde en konkret fråga om hur Sverigedemokraterna å ena sidan kan säga att de prioriterar Östersjön och å andra sidan röstar på en budget som gör neddragningar på området. Martin Kinnunen står och pratar om en budget som inte var uppe för omröstning i slutomröstningen. Alla som sitter i den här församlingen vet att det till slut finns två alternativ att rösta på.
Har ens eget alternativ fallit avstår man från att rösta. Eller så röstar man på ett annat alternativ för att man tycker att det är så otroligt bra. Men då, Martin Kinnunen, får man faktiskt vara beredd att försvara den budgeten. Nu försöker Martin Kinnunen ducka från sitt ansvar. Det tycker jag inte är riktigt ansvarsfullt. Sverigedemokraterna är Sveriges tredje största parti. Jag beklagar det, men så är det.
Då kan man faktiskt inte hantera landets viktigaste styrdokument, Sveriges riksdags och regerings budget, på det här viset. Man kan inte hålla på så. Nu tycker jag att Martin Kinnunen ska berätta för alla som följer den här debatten varför Sverigedemokraterna står här i kammaren och säger att de prioriterar Östersjön men röstar för en budget som drar ned på miljöanslagen med över 1 1⁄2 miljard nästa år och på de öronmärkta havsmiljöpengarna med nästan 200 miljoner kronor.
Dessutom sker neddragningar på Naturvårdsverket och Havs- och vattenmyndigheten. Hur kan Sverigedemokraterna göra så och nästa stund säga att de prioriterar de här frågorna? Svara på det, Martin Kinnunen!
Jens Holm (V):
Det betänkande vi debatterar nu heter Vattenvård . Jag ställde en konkret fråga till Sverigedemokraternas Martin Kinnunen, och Martin Kinnunen väljer att prata om helt andra saker i sina båda svar till mig. Det kan jag inte tolka som något annat än ett klart och tydligt bevis på att Sverigedemokraterna säger att de prioriterar Östersjön. När man sedan ställer konkreta frågor visar det sig att de inte bryr sig ett skvatt.
Sverigedemokraterna är ett enfrågeparti. Man bryr sig bara om att bekämpa den så kallade massinvandringen. Allt annat struntar man i, inklusive fisken i havet och inklusive våra vatten, bäckar och sjöar, som växer igen och där bottnarna dör. Det verkar inte bekomma Sverigedemokraterna särskilt mycket.
Jens Holm (V):
Under de åtta år då Ulf Bergs parti och de andra borgerliga partierna var vid makten fick vi en utveckling som lett till att bara hälften av all mat som konsumeras i Sverige produceras i landet. Resten importeras. Vi har tappat 10 000 jobb i jordbruket. Vi kan se att den borgerliga politiken inte har varit särskilt framgångsrik.
En handelsgödselskatt är effektiv på så sätt att vi sätter ett pris på det som smutsar ned, nämligen handelsgödsel. Då blir det mer gynnsamt att bedriva jordbruk som använder lite handelsgödsel eller som kanske är helt ekologiskt och inte har något konstgödsel över huvud taget.
Men vi har sagt att alla intäkter från en handelsgödselskatt ska gå tillbaka till jordbruket i form av forskning eller miljöinsatser. Pengarna stannar alltså kvar, men vi flyttar bort dem från det som smutsar ned och investerar dem i det som räddar vår miljö. Vi gör det här för att vi måste ställa om alla våra verksamheter i Sverige, inklusive jordbruket.
Jag saknar dock starkt Moderaterna i arbetet för en omställning mot ett hållbarare Sverige. Vad gäller den så kallade straffavgiften på transporter kan jag säga att det verkligen är en sådan som de borgerliga partierna inför. Ni ska chockhöja banavgifterna för tågtransporterna. Det gör att det blir extremt mycket dyrare att transportera klimatvänligt på räls. Det vi måste göra är att flytta bort från väg till räls.
Vi vill göra det lite dyrare att transportera på väg, så att vi får pengar att investera i mer järnväg och i ett bättre underhåll. Ni gör precis tvärtom. Ni straffbeskattar järnvägen och vill helt avgiftsbefria långtradartransporterna, som ger utsläpp och förstör vägbanan.
Jens Holm (V):
Jag noterar att Ulf Berg inte med ett ord bemöter det jag sa om den verkliga straffskatten, nämligen chockhöjningen av banavgifterna på järnvägen. Den kommer att göra det extremt dyrt att transportera klimatvänligt på räls. Vi vet att utsläppen från transportsektorn hela tiden växer. Det är ett av de områden där vi verkligen måste få ned utsläppen. Vad vill då Moderaterna göra?
Jag ser inte ett enda konkret förslag för att man ska kunna flytta över transporterna från väg till räls. Det stämmer att vi inte kan ha järnväg som går fram till varenda skog och varenda industri, Ulf Berg. Vi kommer att behöva lastbilstransporter. Vitsen med en kilometerskatt är att vi gör de långa lastbilstransporterna dyrare.
Om du transporterar kort fram till en järnvägsnod kostar inte det särskilt mycket. Det är de långa transporterna som kommer att bli förhållandevis dyrare så att det blir lönsamt att flytta över till järnvägen. Att man har kilometerskatt på vägtransporter är egentligen inget konstigt. Det finns i flera länder nere på kontinenten. Man drar in mycket pengar som man kan välja att investera i ett bättre järnvägsunderhåll. Man kan också bygga snabbtåg, som du var inne på.
Jag visste inte att Moderaterna var motståndare till snabbtåg. Jag ser egentligen ingen motsättning. Vi behöver ha stora investeringar både i järnvägsunderhållet och i att lägga ny räls.
Jens Holm (V):
Jag skulle vilja fråga Fredrik Malm om det inte egentligen är en ganska liberal idé att de som smutsar ned också ska vara med och betala i större utsträckning.
Om jag får ett jakande svar på det kanske Fredrik Malm kan delge oss ett eller två konkreta förslag där Folkpartiet driver just denna princip i praktiken, alltså att de som smutsar ned ska vara med och betala.
Som tips kan jag lägga fram förslaget om en handelsgödselskatt, som vi vet skulle vara effektiv för att förhindra övergödning och ställa om till mindre användning av konstgödsel i jordbruket. Precis som Fredrik Malm sa är just fosfor en bristvara.
Det kommer inte att finnas för all evighet, så oavsett om man gillar det eller inte måste man komma från användningen av handelsgödsel, som jag ser det. Vad anser Folkpartiet? Jag skulle också vilja ta tag i frågan om kilometerskatt på långtradartransporter. Det är aldrig roligt att införa skatter. Det kan jag hålla med om.
Men om det är något som verkligen sliter på vägbanan och leder till kraftigt ökade utsläpp är det faktiskt de ständigt växande långtradartransporterna. Är det då inte rimligt att de får vara med och betala för sina utsläpp genom en kilometerskatt, där vi kan ta intäkterna och investera dem i till exempel järnvägen?
Är det inte lite bakvänt att göra som de borgerliga partierna har gjort och i stället chockhöja avgifterna för att transportera på räls? Det är ju detta ni har gjort genom förslaget om en fördubbling av de så kallade banavgifterna.
Jens Holm (V):
Det var ett ganska långt svar, Fredrik Malm, men det var inte alls svar på det som jag frågade, så jag tar det igen. Finns det något konkret förslag från Folkpartiet där ni verkligen i praktiken anammar principen om att förorenaren ska betala? Såvitt jag vet är Folkpartiet anhängare av en handelsgödselskatt. Det är väl jättebra.
Men hur kommer det sig att ni förstår idén med att lägga på en skatt på det som smutsar ned inom jordbruket men inte när det gäller långtradartransporterna? Och järnvägstransporterna vill ni straffbeskatta med fördubblade banavgifter. Det är något som bara känns helt skruvat med den borgerliga klimat- och skattepolitiken, måste jag säga. Fredrik Malm! Du får en chans till att reda ut detta för oss!
Jens Holm (V):
Eftersom Lars Tysklind tar upp frågan om bottentrålning tycker jag att det är bra att vi kan tala vidare lite om det. Jag tycker att det blir lite märkligt när Lars Tysklind varje gång vi har denna debatt rycker in som försvarare av bottentrålning, för jag tror inte att det egentligen är vare sig Lars eller Folkpartiets intention.
Det jag hoppas att Lars Tysklind vill visa på är att det finns olika former av bottentrålar och att vissa påverkar de marina ekosystemen mindre än vad andra gör. Jag kan tänka mig att vara helt öppen för att formulera ett framtida totalförbud mot bottentrålning.
Om man kan presentera bottentrålare som fungerar i samklang med de marina ekosystemen och som inte åsamkar de stora skador och leder till de ingrepp som jag talade om tidigare kan de undantas från ett sådant förbud. Det är ändå syftet med det hela som vi vill åt. Vi vill värna våra bottnar och våra marina ekosystem.
Med det sagt skulle jag vilja fråga Lars Tysklind och Folkpartiet: Skulle ni kunna ställa upp på en sådan formulering - ett lite flexiblare förbud där man tar hänsyn till just de olika trålarnas effekter?
Jag skulle också vilja veta varför inte Folkpartiet fullt ut backar upp att vi ska driva förbud mot bottentrålning i internationella sammanhang inom EU och i globala sammanhang där det är ett ännu större problem än här på hemmaplan.
Jens Holm (V):
Om man formulerar ett förbud på så sätt att vi inte ska ha fiskeredskap och metoder som ödelägger våra bottnar tänker jag mig att en stor del av dagens bottentrålning inte kommer att kunna bedrivas i fortsättningen. Det vore väl verkligen att ta ansvar för en teknikutveckling som blir skonsammare för miljön.
Sedan finns också energiaspekten: Det är dumt att släpa de extremt långa och tunga garnen efter sig längs bottnarna.
Det är också ett problem att det finns stora subventioner inom fiskeindustrin som går bland annat just till bränsle och som gör att man inte driver på effektiviseringsutvecklingen så hårt som man borde göra. Vår reservation handlar inte bara om svenska vatten, utan den handlar också om ett förbud på EU-nivå och på global nivå.
Jag tycker att man hela tiden har fått påminna både den nuvarande regeringens minister och den tidigare regeringens minister om detta: Glöm inte att driva på för en utfasning av bottentrålning! Då får man ofta höra: Ja, ja, just det - det kan vi ta med oss! Men det verkar liksom inte sitta riktigt i dna vare sig på Regeringskansliet eller hos de borgerliga partierna. Jag hoppas att det ska sätta sig lite bättre i framtiden.
Jens Holm (V):
Jag uppskattade mycket av det Emma Nohrén sa, i synnerhet det om ålen. Precis som Emma Nohrén säger är ålen akut hotad. Det finns 1 procent kvar av det ursprungliga beståndet, vill jag minnas att hon sa. I Sverige har vi ett förbud mot ålfiske, men det ges mängder av undantag.
Det ges hundratals undantag för yrkesfisket. Hundratals ton ål fiskas upp varje år. Det här är inte hållbart. Det finns en väldigt stor risk att det blir precis som Emma Nohrén säger, att ålen tar slut. Och tar ålen slut finns det ingen ål kvar. Alla som vill fiska ål i framtiden borde förstå det.
I det här läget behöver vi ett totalförbud mot ålfiske, så att bestånden kan återhämta sig. Det här är någonting som Vänsterpartiet och Miljöpartiet har varit helt överens om. Efter att ha lyssnat på Emma Nohrén borde man kunna dra den helt logiska slutsatsen att Miljöpartiets linje vore att biträda det som Vänsterpartiet nu föreslår och som vi ska rösta om här om några minuter, nämligen ett totalförbud mot ålfiske. Kommer Miljöpartiet att rösta för reservation nr 6?
Jens Holm (V):
Jo, Lena Ek, jag tycker att det stämmer väldigt bra med det som jag anförde. Vi i Vänsterpartiet är ju i opposition och inte en del av regeringen. Det innebär i klartext att vi tar ställning från fall till fall till de förslag som kommer från regeringen.
Just när det gäller reglering av hormonstörande ämnen tycker vi inte att det som står i majoritetstexten och som regeringspartierna föreslår är tillräckligt bra. Vi tycker inte heller att er reservation nr 6 är tillräckligt bra, så därför har vi egen reservation, nr 7. Det är bara att läsa i betänkandet.
Som jag ser det är den stora skillnaden mellan det som står i utskottstexten om att hantera ämnen i grupp och det som står i reservationen att arbetet ska skyndas på. Men jag tycker faktiskt, Lena Ek, att det är lite som att slå in en öppen dörr. Det är snarare semantik än politik. Sedan läggs det fram ett par skarpa förslag i det här betänkandet från Vänsterpartiet. Där är jag lite förvånad och besviken över att vi inte har Centerpartiets stöd.
Det gäller till exempel ett totalförbud mot alla bisfenoler, som vi föreslår i reservation nr 8. Det är inget som Centerpartiet backar upp trots att ni säger att ni vill ha det - jag tror det i alla fall. I fråga om alla de ämnen som finns i kläder - triklosan, silver och annat - som vi vet inte behövs hade det varit bra med ett stöd från Centerpartiet.
Men det har vi inte heller fått, så jag tycker nog att det är Lena Ek som behöver svara på ett antal frågor.