Erik A Eriksson (C):
Betänkandet Jordbrukspolitik m.m. är klart intressant, och då med betoningen på med mera. Det ryms så mycket inom det. Det viktiga här är att redovisa de olika partiernas ståndpunkter i riksdagens kammare och även få dryfta dem i eventuella replikskiften. Det finns också ett antal reservationer.
Jag vill här i kammaren allra först yrka avslag på dem och bifall till miljö- och jordbruksutskottets förslag i betänkande MJU19. Sedan mandatperioden började har det varit ett antal intressanta händelser för Sverige, EU och hela världen när det gäller jordbrukspolitiken. Det som ibland kallats för jordbrukspolitiska marknaden, marknadspriser och annat har helt omkullkastats inom loppet av i stort sett ett och ett halvt år.
Det har gjort det väldigt krångligt att parera för politiken. Det är dess värre så i det system som i dag är gemensamt för EU. Om vi går tillbaka till när Sverige blev medlemsland i Europeiska unionen kan jag inte annat än att börja med att beklaga att vi hade så dåliga ingångsvärden i medlemskapet. Det var låga kvoter gällande raps, oljeväxter, mjölk och även på andra områden.
Det faller tillbaka mycket tungt på Socialdemokraterna. Det hade då ett mycket stort ansvar. Det var lika stort som ansvaret efter andra världskriget att se till att det fanns och skulle finnas livsmedel i vårt gamla land. När vi ser till den uppdatering som gjordes 2003, som förkortat kallades MTR, skedde där en ytterligare försvagning av jordbrukspolitiken, någonting som var väldigt negativt.
Jag talar då egentligen i första hand för lantbrukarens situation men också i förlängningen för oss konsumenter. När det gäller riksdagens beslut i kammaren har vi de 16 miljömålen som vi tar väldigt allvarligt på. De har bäring på den politik som fattas gemensamt i EU där Sverige är ett av 27 länder. För att kunna uppfylla miljömålen krävs att vi har en jordbrukspolitik som fungerar och är värd namnet.
Jag menar att vi vid ingången i medlemskapet för Sveriges del när vi gick med i EU och likaså vid den så kallade MTR, Midterm Review, slog undan benen för näringen att på sikt kunna utvecklas. Detsamma gäller för de höga särskatterna för svenska lantbrukare. Det är därför inte märkligt att när lågkonjunkturen och finanskrisen slog till så slog det obönhörligen hårt mot lantbruksföretagare.
Jag tänker då primärt på produktionsjordbruket. Fru talman! Det är i det närmaste obehagligt när utskottets ordförande raljerar över djurskyddsärenden som om det som skett sedan 2006 och till nu vore Alliansens ansvar och fel. Låt mig återkoppla till det jag inledde med. Det stora ansvaret ligger i den strukturrationalisering som skedde från och med 1945 och framåt och sedan från och med EU-inträdet och fram till nu.
Låt mig vara tydlig med att lönsamheten för jordbrukare i Sverige har varit oerhört trängd under mycket lång tid. Förutom några undantag som Socialdemokraterna har ägnat sig åt att justera med har det varit mycket svårt för att kunna konkurrera på den marknad som kammaren generellt sett överens om att lantbrukarna ska konkurrera på.
Med de höga krav vi har på djuromsorg, våra miljömål och de svenska tvärvillkoren som vi har lagt ovanpå EU:s regelverk med tvärvillkor har gjort att deras situation är mycket ansträngd. Jag menar att det vilar ett tungt ansvar på tidigare majoritet i den här kammaren. Vi ska ta vårt ansvar, och vi har gjort det till stor del i den senaste budgeten. Det finns naturligtvis mycket kvar att göra.
Låt mig nämna de tvärvillkor som var lagda ovanpå EU:s gemensamma tvärvillkor. De kan vi inte svära oss fria från, utan alla ställde gemensamt upp på dem. De svenska tvärvillkoren var mycket besvärande för den svenske lantbruksföretagaren. Det är nu borta. Det har varit en mycket viktig del. Vi har sänkt särkostnader för lantbrukarna. Det är viktigt att kunna säga det när vi i dag debatterar jordbrukspolitik.
Vi har sänkt ett antal särskatter som gör att vi i en konkurrens med andra länder står oss något bättre i dag. Men fortfarande är det mycket tungt. Fru talman! Jag tycker att det är tråkigt att man vill härleda det till djurskyddsärendena och säga att det har bäring på en djurskyddsmyndighet som inte hade ett dugg med kontrollverksamheten att göra. Läser vi Socialdemokraternas budgetförslag ser vi att det där inte fanns några mer pengar till länsstyrelserna och kommunerna för djurskyddstillsyn.
Jag tycker att det är tråkigt. Vi kan ha olika uppfattningar om hur det förhåller sig. Det ska vi också kunna ha i kammaren. Jag menar att vi fortsatt kommer att få se mycket tuffa förhållanden för våra lantbrukare ekonomiskt. Vi har sänkt särkostnaderna och egenavgifterna. Vi har tagit bort skatten på handelsgödsel. Om den ensidigt togs bort skulle det vara ett bekymmer.
Men det är naturligtvis kopplat till motprestationer i tvärvillkoren. Det är inte så att man kan gödsla hur som helst och bete sig hur som helst och därmed orsaka en negativ inverkan på våra vatten och hav. Det är kopplat till en motprestation. Detta vet samtliga av kammarens ledamöter om. Vi gör det som lantbrukarna har bett om under lång tid. Det handlar om att lyfta bort en del av ryggsäcken som är konkurrenssnedvridande. Det tycker jag är mycket glädjande.
Det handlar om sänkta egenavgifter och att vi ser till att de sociala trygghetssystemen nu blir verklighet. Det börjar närma sig, som Bengt-Anders Johansson talar om, så att det liknar hur löntagares situation är i dag. Det handlar om människor som har ett stort ansvar gentemot sitt företag och också gentemot de djurbesättningar som de sköter. De får icke fallera. Jag vill vara tydlig med att djurskyddslagen i Sverige är bra.
Det är något som vi fortsatt ska värna om. Det krävs ett mycket hårt arbete från politiken men också från oss som konsumenter att se till att vi stöttar detta när vi handlar närproducerat. Vi ser också exempel där man sakta men säkert kan rucka något på den oligopolliknande situation som finns inom bland annat mejerinäringen i Sverige. Det har stor bäring på om det närproducerade alls ska kunna lyckas. Fru talman!
Konkurrensverket har under alla år hänvisat till att man inte får göra alltför stora och egentligen inga sammanslagningar alls inom mejerinäringen. Detta har varit en hämsko för lantbruksföretagarna. De har inte kunnat bygga upp sina egna kapital och utveckla sina företag. De har i stället varit hänvisade till att fusionera sina företag med företag i andra länder, vilket återigen har skapat en snedvriden konkurrens. Den verklighetsbilden ska också läggas till. Alla beslut fattas inte här.
Men vilka beslut vi fattar är viktigt och sedan hur de verkställs av våra myndigheter. Där har Konkurrensverket varit och är jätteviktigt. Det gläder mig att jordbruksministern tar tag i den här frågan nu och sätter Konkurrensverket på att granska just mejerimarknaden och mejerinäringen. Det är efterlängtat. Landsbygden och jord- och skogsbruket har mycket stora möjligheter, och vi sätter vår tillit till så mycket. Det ska vara öppna landskap, det ska vara en biologisk mångfald.
De 16 miljömålen nämnde jag tidigare. Men i förväntningarna ingår även vattenrening. Det finns ingen annan än våra jord- och skogsbrukare som renar vatten. Det är ingen annan som gör det. Vi sätter vår tillit till att de även ska uppfylla våra krav på att vara kolsänka. Hur länge gör man detta utan att ta rejält betalt? Sådana krav finns väl runt hörnet, antar jag. Mjölkkrisen har jag nämnt något om.
Där vill jag ändå säga att jordbruksminister Eskil Erlandsson var den som bromsade och försökte bromsa in i det längsta. Det är viktigt att säga det i kammaren, fru talman. Han stod emot in i det längsta. Jag är glad att Sverige inte skenade med i detta. Det finns ett stöd att betala ut på gårdsnivå. Detta vet utskottets ledamöter om, och det rör sig om 10 000 kronor per mjölkföretagare.
Det är att jämföra med andra länders insatser som ligger skyhögt över den summan och varken syftar till någon utveckling på landsbygden eller på den marknad som vi konsumenter skulle kunna handla på efter mer sjysta spelregler. Jag är också glad över satsningen på grön forskning på SLU. Det är också otroligt viktigt för att klara energiförsörjningen, och det är kopplat till landsbygdsprogrammets möjligheter att i dag ha satsning på biogas.
Vår jordbruksminister tillsammans med allianspartierna har sett till att detta blir verklighet nu. Något mindre regelkrångel och något lite lättare har det blivit för våra lantbruksföretagare. Mer finns kvar att göra.