Amne Ali (S):
Vi är i dag här för att debattera kulturutskottets betänkande om kultur och fritid för barn och unga. Jag börjar med att yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande. I betänkandet behandlas en rad frågor som berör barn och unga. I mitt anförande kommer jag främst att tala om kulturskolan och vikten av läskunskap bland barn och unga. Fru talman! Kultur och fritid för barn och unga är ett ämne som har debatterats flitigt den senaste tiden, och det med rätta.
Det finns en anledning till att rätten till kultur är med i FN:s barnkonvention. Det är genom kultur och fritidsaktiviteter som barn och unga får utforska sin kreativitet, sin nyfikenhet och sin självständighet. Det är när vi ger barn och unga möjlighet att få utforska sin värld genom kultur, musik eller andra fritidsaktiviteter som vi bygger grunden till en ungdom vars känsla för sin plats i samhället är så stark som den bara kan bli.
Vi bygger genom dessa ungdomar även det samhälle som de kommer att forma om några år. Jag kommer aldrig att glömma den dagen då jag var elva år och min pappa kom hem med en stor och klumpig kartong. I denna kartong låg en gitarr. Han hade köpt den efter att jag en gång i förbifarten hade sagt att jag gärna ville lära mig att spela gitarr. Tyvärr hade pappa glömt att köpa ett fodral till gitarren så att jag kunde bära gitarren på ryggen.
En gång i veckan fick jag därför bära denna klumpiga kartong till kulturskolan. Det gjorde mig absolut ingenting, för jag älskade att gå till gitarrlektionerna. Där fick jag inte bara lära mig att spela gitarr, utan jag fick även lära mig att läsa noter. Och min gitarrlärare Sten lärde mig också att uppskatta olika musikgenrer. Det var genom kulturskolan som jag och många andra barn fick uppleva och lära oss saker som vi annars inte hade fått göra.
Tack vare musiken fick vi även möta barn som inte gick på samma skola för att vi bodde segregerat. Våra världar var olika, men vi kunde gemensamt titta på varandra och himla med ögonen när Sten valde ytterligare en rockklassiker för oss att spela på gitarren. Därför är jag glad över regeringens historiska satsning på det kulturpolitiska området.
Vi har bland annat inrättat ett nationellt kulturskolecentrum för att lyfta fram kulturskolans betydelse och för att öka kvaliteten i musik- och kulturskolan. Det gör mig in i ryggmärgen upprörd att det fortfarande finns barn som på grund av klasskillnader inte får möjlighet att ta del av musik, sport och kultur. Vi missar så många barns potential. Regeringens fortsatta satsning för att hålla nere avgifterna i kulturskolan är därför extra viktig.
Fru talman! Jag ska fortsätta med berättelsen om Amne, elva år. Det fanns inte alltid så mycket att göra i skolan när man gick i mellanstadiet. Den skola som jag gick i var nedgången, rent av sunkig, och stora delar var under renovering. Men det fanns ett rum i skolan som hade klarat sig undan klotter på bänkarna, tuggummin under stolarna och snusprillor i taket, och det var skolbiblioteket. För mig var det rummet magiskt.
Mitt skolbibliotek hölls under sträng uppsikt av bibliotekarien Jeanette. Hon blev arg på mig en gång när jag oavsiktligt råkade nia henne, men det avskräckte mig aldrig från att gå in dit. Det är en kliché, men varje gång jag öppnade en bok var det som att kliva in i en ny värld. I dag är jag väldigt bra på frågesport, och det hävdar jag bestämt är en kvarleva från den tiden i mellanstadiet då jag läste två till tre böcker i veckan.
Böckerna öppnade helt nya möjligheter för mig, och jag lärde mig saker som jag än i dag har användning av. Biblioteken är en av våra viktigaste samhällsinstitutioner. Det är ett öppet demokratiskt rum där vi fritt kan låna böcker och lära oss att vara källkritiska i en värld där källkritiken börjar bli en bristvara. Regeringen har därför under den här mandatperioden gjort stora satsningar för att öka bibliotekens tillgänglighet och utbud.
Vi förstår att biblioteken är en viktig mötesplats och att tillgången till dem ytterst är en demokrati- och jämlikhetsfråga. Vi vet i dag att läsförmåga och tillgång till språk redan i tidig ålder har stor betydelse för barns utveckling. Vi vet också att barn med liten vana att läsa hemma tenderar att välja bort läsning till förmån för andra aktiviteter - och att det påverkar skolresultaten.
Vi har en stor utmaning när det gäller att överbrygga de kunskapsklyftor i läsförståelse som syns i PISA-mätningarna. Forskningen visar att föräldrars utbildningsbakgrund och socioekonomiska status påverkar barnens studieresultat. Men en ljuspunkt i detta är att forskningen också visar att elevernas läsvanor och motivation till läsning har större betydelse för studieresultaten än föräldrarnas bakgrund.
Detta betyder att om vi kan väcka intresset för läsning redan i tidig ålder kommer vi även att kunna överbrygga den här kunskapsklyftan. Regeringen kommer därför att fortsätta investera i läsfrämjande satsningar för barn och unga, särskilt för barn i förskoleålder. Förskolor spelar en viktig roll när det gäller att uppmuntra barns nyfikenhet och skapa intresse för läsning.
Men förskolor har i dag inte tillgång till bibliotek på samma sätt som skolor har. Därför skjuter regeringen till pengar så att alla svenska förskolor ska kunna köpa in böcker och starta små bibliotek på förskolan. Vi kan med detta ge förskolorna möjligheten att bygga grunden för barnens studiekarriär och så tidigt som möjligt motverka de klyftor i studieresultat som uppstår som en konsekvens av föräldrars studiebakgrund.
Varje barn i svensk förskola ska ha likvärdiga möjligheter att läsa och lyssna på böcker. Alla barn kommer inte att tycka att biblioteken och kulturskolan är det bästa som finns, som jag gjorde när jag var liten. Det är naturligt att vi har olika intressen, men varje barn måste få möjligheten att hitta just sitt intresse. Det är en aktiv strategi från regeringens sida att ge alla barn och unga den möjligheten.
I betänkandet som vi debatterar i dag behandlas det många bra motioner som handlar om hur vi förbättrar vardagen för våra barn och unga och hur vi säkerställer deras rätt till kultur och fritid. Andemeningen i motionerna är bra, men vi menar att regeringen redan gör det som anförs i de flesta av dem.
Vi har ett tydligt barn- och ungdomsperspektiv i våra satsningar, och vi jobbar aktivt med att ge alla barn och unga en jämlik tillgång till kultur och fritid.
Avslutningsvis vill jag säga att det är avgörande att vi arbetar för att skapa ett samhälle där barn och unga inte behöver leva i rädsla över att bli bortgifta, där barn och unga inte ska bli utsatta för hot och hat på nätet och där barn och unga ska ha en trygg och säker skolgång. Det innebär att vi måste skapa en trygg miljö där barn och unga kan frodas - ett samhälle där barn helt enkelt ska få vara barn.