Ola Johansson (C):
Jag tackar för svaret. Det har nu gått en tid sedan stora delar av samhället stängdes ned till följd av corona. Konserter, teaterföreställningar och idrottsevenemang, såväl inomhus som utomhus, har inte kunnat genomföras på väldigt lång tid. Vi var många som trodde att pandemin skulle gå över, att krisen som var svår och oväntad skulle vara en parentes som bara påverkade våren och sommaren. Nu vet vi bättre.
Man ska komma ihåg att denna interpellation, som lämnades in i mitten av juni sedan Centerpartiet velat väcka frågan i förhandlingar med regeringen, besvaras först nu två månader senare. Men situationen för kulturentreprenörer, artister, arrangörsföreningar och enskilda företagare inom dessa näringar har inte blivit bättre. Tvärtom har krisen för dem fördjupats under de två månader som denna interpellation har väntat på svar.
Detta handlar inte bara om Danny Saucedos sång på ett företagsevent, Jonas Gardells avgångskrav på kulturministern, Ebbot Lundbergs musicerande på Björkö eller om andra etablerade och kända artister. Det handlar om många fler än så. Det handlar också om ljud- och ljustekniker, scenbyggare, bokningspersonal, instrumentalister, statister och skådespelare.
Många av dem har enskilda firmor utan kapital, och de har ett obefintligt skyddsnät i form av a-kassa eller möjligheter att korttidspermittera sig själva. Fru talman! Det var den 15 mars som dessa verksamheter belades med det totala näringsförbud som de varken kunnat förutse eller kunnat påverka. Beslutet var regeringens och Folkhälsomyndighetens.
Sedan dess har intäkterna varit lika med noll samtidigt som de fasta kostnaderna finns kvar liksom investeringen, insatsen i att förbereda, marknadsföra och sälja biljetter. Företagen blöder och ser ingen ljusning vare sig i höst eller till våren som nu måste planeras. Arrangören kan, som det påpekas i svaret, erbjuda presentkort. Men det är fortfarande så enligt lagen att den gäst som vill ha pengarna tillbaka har rätt att få det.
Det måste då prövas rättsligt om arrangören kan neka till det och i stället erbjuda en likvärdig biljett, värdecheck eller voucher, som det står i interpellationssvaret.
Eftersom arrangörerna nu känner sig osäkra på framtiden och ännu inte har fått besked om huruvida de kan vänta sig ett kulturstöd utöver det justitieministern nämner - eller om de kan ta del av ett riktat omsättningsstöd, som förhoppningsvis är tillbaka - avstår många av arrangörerna från att erbjuda det som gästen enligt lag har rätt till, nämligen att få pengarna tillbaka. Arrangörerna vill gärna behålla biljettintäkterna för sig själva för att kunna överleva.
Detta kan varken jag eller Morgan Johansson göra någonting åt. Regeringens besked, som gavs här i svaret, är dock att det får antas att den pågående pandemin i vissa fall kan anses utgöra force majeure. Det är ett välkommet förtydligande som Allmänna reklamationsnämnden borde kunna ta till sig. Men frågan om ett förtydligande i denna del är fortfarande aktuell, och den följdfråga jag vill ställa är vilka lösningar på frågan om återbetalning som regeringen ser.
Anser Morgan Johansson att nöjesarrangörer ska kunna fortsätta att avstå från att återbetala och hoppas på att rättsväsendet avgör saken till deras fördel?