Staffan Danielsson (C):
Regeringen - och Centerpartiet - arbetar för ett hållbart fiske i Sverige, i Europa och i världen. Det finns, som vi alla vet, allvarliga problem med den väldiga överkapaciteten av fiskefartyg och fångstresurser i världen.
Därför är de svenska och internationella ansträngningarna för att genom olika regleringar minska fisket tyvärr nödvändiga, även om de kan upplevas enormt hämmande, krångliga och orättvisa av de enskilda fiskeföretagarna. Krånglighet är självfallet inget självändamål.
Men de detaljerade regelverken vad gäller fiskeredskap och tillåtna fiskedagar och kvoter, och kontrollen av dem, är närmast bedövande när man utifrån sätter sig in i villkoren för att fiska. En fiskeföretagare i dag, liten eller stor, måste kunna fiska.
Men han eller hon, hen, måste också ha ett väldigt tålamod och stora insikter i regelverk och byråkrati. Rune Wikström tog upp ett bra exempel här. Det gäller en kontrollåtgärd som har integritetsaspekter. I Sverige har vi regelverk för när man får sätta upp kameror för att kolla vildsvins beteenden, av integritetsskäl.
Samtidigt får en fiskeföretagare tåla att få hela sitt liv som fiskare följt i närtid med kameror. Det här är en viktig integritetsaspekt. Det finns motiv för det, men det är väl värt att diskutera. Jag tycker att det är viktigt att framhålla vilken oerhörd resurs som världshavens och sjöarnas enorma fisketillgångar utgör.
Till exempel utgör fisk en primär proteinkälla för cirka en miljard människor. EU:s fiskeflotta omfattar ca 70 000 fartyg, och den svenska omfattar uppåt 400. Antalet fiskefartyg minskar, eftersom kapaciteten är för stor i förhållande till bestånden.
I Sverige arbetar ca 4 000 personer som fiskare eller i fiskeindustrin och gör viktiga insatser under ofta besvärliga förhållanden med många begränsningar. Och det är ofta - det ska sägas - en låg lönsamhet. Centerpartiet - och regeringen - arbetar för goda förutsättningar för fiskeribranschen utifrån principen bruka utan att förbruka.
I det här motionsbetänkandet behandlas olika frågor kring fiske och vattenbruk. Oppositionen vill, som oppositioner ska, lite mer på några punkter. Jag vill ändå glädja mig åt att vi har en stor samsyn i Sveriges riksdag, och vad gäller svenska ledamöter i EU-parlamentet, kring det som landsbygds- och fiskeriminister Eskil Erlandsson med stor kraft driver på för i dessa frågor.
Utkast av fisk i samband med fångst är ett stort problem. Det är viktigt att det stoppas. Det är också viktigt att utveckla och nyttja effektiva selektiva fiskeredskap. Sverige är starkt drivande i bland annat dessa båda frågor.
Det här har gjort att Sverige som enda land i EU ställt sig utanför Europeiska rådets uppgörelse om en reformering av EU:s gemensamma fiskeripolitik, både sommaren 2012 och i februari i år. Förslaget, som har antagits med bred majoritet, innebär förbättringar men är inte tillräckligt långtgående. Utkastförbudet genomförs senare och får fler undantag, till exempel.
Nu fortsätter ministerrådet och Europaparlamentet att förhandla om en slutlig överenskommelse. Regeringen kommer att göra allt den kan, det vill säga Eskil Erlandsson, som ansvarig minister, för att påverka resultatet utifrån den nej-position som vi har som enda nej-röstare.
Mot bakgrund av en socialdemokratisk motion om vattenbruk redovisar utskottet det betydande arbete som pågår för att utveckla vattenbruket med miljöhänsyn men ändå en småskalig näring som är viktig för landsbygden och som innebär att man fångar fisk eller odlar fisk. Jordbruksverket har presenterat en nationell vattenbruksstrategi fram till år 2020 i samverkan med näringen.
Nu pågår arbetet med en handlingsplan kopplad till strategin som beräknas vara klar under innevarande år. Socialdemokraterna understryker i sin reservation angelägenheten i det arbete som pågår för att utveckla vattenbruket - Jens Holm har en annan ingång, som vi hörde tidigare. Och S nämner viktiga inslag i den kommande handlingsplanen.
Jag tycker att vi är väldigt nära varandra i den här frågan och att motionen egentligen är tillgodosedd i utskottets skrivningar. Jag skulle kort vilja kommentera några påståenden som Jens Holm kom med. Han kritiserade EU:s fiskeripolitik och framhöll Norge som ett föredöme.
Det vore bättre om Sverige likt Norge stod utanför EU och kunde ha en bra nationell fiskepolitik. Jag ifrågasätter om det då skulle bli bättre för fiskarna i Atlanten, Medelhavet och Östersjön. Skulle Spanien och andra EU-länder, om de inte samarbetade inom Europeiska unionen, sköta sig bättre och fiska mindre?
Är inte risken uppenbar att det i stället skulle bli vilda västern i världshaven om vi inte gemensamt kontrollerar hur vi ska fånga fisk och reglerar detta? Jag tror på vikten av samarbete mellan länder för att hejda utfiskningen av världshaven och kunna bygga upp livskraftiga fiskbestånd.
Jag tror inte att en återgång till nationella beslut utan att samarbeta skulle vara någon framgångsväg. Genom vårt medlemskap i EU kan Sverige påverka hur andra länder som kanske har för ambitiösa fiskeansträngningar kan begränsa dessa, och vi driver på i EU. Jag är glad att Sverige är med och kan göra detta. Jag beklagar lite att Norge inte kan göra det, men så är det.
Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på reservationerna.