KBLab/rixvox huggingface dataset:
Roger Haddad (L):
Tack, utbildningsministern, för svaret på min interpellation som handlar om att obehöriga personer som söker vakanser på landets skolor prioriteras före utbildade behöriga lärare. Det är ingenting som vi från Liberalerna kan acceptera. Den här debatten handlar om att skicka en signal till huvudmännen om att ska vi höja läraryrkets status och attraktionskraft.
Och ska vi uppvärdera läraryrket och återupprätta respekten för Sveriges lärare kan vi inte ha en tillämpning ute i landet där man tar in obehöriga lärare trots att det finns behöriga sökande.
Signalen och budskapet från den nationella nivån till dem som vill bli lärare och dem som går på lärarutbildningen, tar studielån och lägger fyra fem år av sitt liv på detta ska vara att det ska löna sig att utbilda sig och investera i sig själv för att bli det som jag tycker är det viktigaste yrket i samhället, nämligen lärare. Det är detta som jag för Liberalernas räkning försöker lyfta upp här i debatten, fru talman.
Skolinspektionen borde få starkare verktyg i sin verktygslåda. Jag har efterfrågat att man ska kunna gå in på skolenheter i dag där man till exempel har 60 procents obehörighet bland personalen. Detta vore inte i sig en grund för kritik, utan när Statens skolinspektion går in måste man göra en bredare kvalitetsbedömning och tillsyn innan man kan rikta kritik.
Jag tycker att frågan om behörighet är så viktig. Det finns inget viktigare, fru talman, än att alla elever får möta utbildade behöriga och ämnesbehöriga lärare. Detta har visat sig vara helt avgörande för undervisningens kvalitet och för att kunna upprätta en kunskapsskola.
I vissa kommuner och regioner har man en kombination av lärarbrist och av att man av olika skäl inte kan få tag på rätt ämneskombinationer eller rätt behörighet för aktuell skolform. Men vi ser också exempel där man lite grann missbrukar undantagsparagrafen, det vill säga att man får anställa obehöriga på ett år i taget. Det har fått konsekvensen att man inte utlyser vakanser.
Man annonserar dem inte offentligt. Man ger inte utbildade nyutexaminerade eller arbetssökande lärare någon chans att söka sig till dessa tjänster. Vi i Liberalerna har därför ställt frågor till regeringen om den är beredd att skärpa undantagsbestämmelsen.
Som det ser ut nu har vi visserligen lärarbrist, men vi får inte glömma bort att det också finns tusentals lärare som har lämnat yrket men är beredda att under rätt förutsättningar komma tillbaka. Vi har också ett antal tusen som varje år examineras från högskolor och universitet.
Med tanke på att utbildning ska löna sig här i Sverige måste budskapet och signalen till dem vara att vi kommer att göra vårt yttersta för att de ska få chansen att komma in på en arbetsplats efter att de har investerat i sig själva.
Roger Haddad (L):
Ja, det finns regionala skillnader. Därför har vi gått med på fjärr- och distansundervisning, något som börjar gälla under sommaren. Det innebär att om huvudmännen inte får tag på en ämnesbehörig lärare lokalt ska de kunna använda detta regelverk. Vi ser dock exempel i större städer, såsom i Stockholmsrådet och även i residensstäder, där vakanser inte utannonseras.
I stället väljer man av olika skäl - det kan vara ekonomiska eller andra faktorer - att förlänga anställningen år efter år.
Även om det görs ett år i taget används denna pysparagraf, ventilen, på ett sätt som, tror jag, är skadligt om man vill höja läraryrkets status, och det går emot den signal och det budskap som vi här vill skicka till blivande och nuvarande lärare ute på arbetsmarknaden. Fru talman!
Jag hör inte riktigt att regeringen är beredd att ge Skolinspektionen en särskild möjlighet att ingripa mot skolenheter som har väldigt stor andel obehöriga lärare. Det hade varit bra om vi hade kunnat gå den väg som Liberalerna föreslår. I vissa områden, stadsdelar och kommuner finns en väldigt stor andel obehöriga lärare. Sedan några år tillbaka ökar dessutom andelen obehöriga i landet totalt sett.
Det slår särskilt hårt mot utsatta områden och skolor med socioekonomiskt tuffare elevunderlag. De elever som behöver utbildade lärare som mest har inte det i dag. Detta bidrar inte till likvärdigheten i landet. Det räcker heller inte med statlig regional närvaro. Vi diskuterar detta.
Liberalerna vill ju ha ett statligt huvudmannaskap som inte är beroende av den enskilda kommunens ekonomi eller av att den lokala skolnämnden råkar ha ett intresse eller höga ambitioner för skolan. Staten måste ta ett större ansvar för lärarnas löner och fortbildning.
Men i avvaktan på Liberalernas förslag menar vi att det i skollagen ska införas ett krav på huvudmannen - kommunen eller en friskola - som i dag anställer obehörig person på sin skola.
Kravet ska innebära att man måste fortbilda en sådan medarbetare så snabbt det går i avvaktan på att man antingen får tag på en behörig lärare eller med det självklara målet att den person man har anställt blir behörig. I svaret till mig säger utbildningsministern att man ska titta på vilka möjligheter som ska kunna ges.
Jag känner till den lagrådsremiss som nu är ute, men vi i Liberalerna menar att förslaget har en för svag skrivning. Vi vill markera, signalera och komma åt problemet med att obehöriga prioriteras före behöriga, vilket egentligen är mycket anmärkningsvärt. Så länge luckorna finns kommer det att vara så här. Det räcker inte att säga att man ska förtydliga ansvaret för huvudmännen att erbjuda eller möjliggöra fortbildning.
Man måste ställa tydliga krav: Om ni inte får tag i någon kan ni anställa en obehörig, men då ska ni också ta ert ansvar som attraktiv arbetsgivare och se till att personen i fråga blir behörig för grundskola eller förskola. På så vis höjer vi attraktiviteten, utbildningsnivån och kvaliteten i skolan.
Roger Haddad (L):
Vi har samarbete när det gäller lärarutbildningens kvalitet för att öka genomströmningen och minska avhoppen. Vi har även nationella fortbildningsinsatser. Men det är inte det som debatten handlar om. Annars skulle jag inte ha stått här, fru talman. Detta gäller förslag som vi har lagt fram utöver januariavtalet: Skolinspektionen måste kunna ingripa mot skolenheter som har väldigt stor andel obehöriga lärare som undervisar i klassrummet.
Man ska överväga att skärpa undantagsbestämmelsen för att signalera att den här ventilen inte kan användas hur många gånger som helst när det finns behöriga sökande som vill bli aktuella för den ifrågavarande anställningen. Vi måste också skärpa kravet på huvudmännen att fortbilda sin personal.
Jag förstår att man kan ta in någon obehörig, men det är ingen lärare. En lärare i Sverige har lärarexamen och är behörig i minst ett ämne, eller så har man gått en akademisk väg där man har kompletterat sin utbildning och läst in en pedagogisk termin eller två för att få bli och kalla sig lärare.
Jag tycker att vi ska vara väldigt tydliga med att inte vilka som helst ska kunna komma in i klassrummet och få fast anställning eller börja sätta betyg utan att ha gått en lärarutbildning. Så höjer vi inte läraryrkets attraktionskraft. Jag tror inte heller att utbildningsminister Anna Ekström menar det.
Problemet är att nuvarande regler, nuvarande luckor, nuvarande undantagsbestämmelser och nuvarande otydlighet i Skolinspektionens uppdrag men också i kraven på huvudmännen när det gäller fortbildning bidrar till att vissa kommuner och vissa friskolor fortfarande väljer att anställa obehöriga trots att det finns behöriga sökande. Det får vi aldrig acceptera.
Roger Haddad (L):
Tack, utbildningsministern, för svaret på min interpellation! Jag ställde den egentligen för tre månader sedan, men på grund av det politiska läget har debatten fått vänta. Liberalerna har under många år uppmärksammat problemet med radikalisering, extremism och inhemsk extremism i både utsatta områden och stadsdelarna. Det gäller särskilt hur det har påverkat de pedagogiska verksamheterna.
Vi kan nämna situationen i Örebro, situationen i Gävle och inte minst den väldigt oroande situationen i Göteborgsområdet. Där har det förekommit att olämpliga personer har haft koppling till radikalisering i både skolor och förskolor.
Man har utnyttjat varenda paragraf och varenda regel för att på olika sätt hanka sig fram och fortsätta sin verksamhet. Vi menar att det helt strider mot skollagen, svenska värderingar, demokrati, jämställdhet och allas lika värde. Därför är vi angelägna om att få stopp på inte bara de skolorna och förskolorna.
Vi har också upptäckt att dagbarnvårdare eller pedagogisk omsorg har gått lite under radarn när det gäller skärpning av regelverket, fru talman.
Om man har en uppfattning om radikalisering, vill hjärntvätta barn och inte bidra till integration utan hålla barnen, pojkarna och flickorna, i sin egen lilla bubbla och påverka dem i sin ideologiska eller religiösa inriktning letar man i många fall efter möjligheterna att fortsätta driva de här verksamheterna.
Det är därför vi har valt att lyfta upp frågan. Det kom nämligen ett förslag från en utredning för ett år sedan. Men när man tittar i direktiven till Utredningen om fritidshem och pedagogisk omsorg, fru talman, ser man att det huvudsakligen skulle handla om ekonomi och kvalitet generellt sett, men det fanns också ett stort fokus på fritidshem och inte så mycket på pedagogisk omsorg utifrån sådana problem som vi har lyft upp.
Det är tre år sedan utredningen tillsattes. Det har gått ett år sedan utredaren överlämnade förslagen till utbildningsministern, och snart har det gått ett år sedan remissrundan där man kunde reagera på förslagen. Vi i Liberalerna menar att de inte direkt svarar på de problem som vi tar upp.
Regeringen har dock aviserat att det ska komma en proposition, och vi är förstås väldigt angelägna om att det kommer ett förslag till riksdagen som vi sedan kan fatta beslut om. Jag noterar också att statsrådet för fyra månader sedan lämnade ett skriftligt svar till en annan ledamot som löd ungefär som det svar jag fick i dag, nämligen att frågan bereds. Nu har det nästan hunnit gå fyra månader, och det sägs fortfarande att det bereds.
Vi är såklart intresserade om det har hänt något på Utbildningsdepartementet i den här viktiga frågan.
Det är inte bara vi i riksdagen som är angelägna, utan verksamheterna, Göteborgs kommun och förvaltningschefen där är också oerhört frustrerade över att inte kunna ingripa och agera skarpt och direkt när det uppdagas att det finns olämpliga personer i de viktiga verksamheterna, oavsett om det gäller förskolor eller dagbarnvårdare, som denna debatt främst handlar om.
Roger Haddad (L):
Om det nu är så att pedagogisk omsorg inte har gått under radarn hade jag i alla fall förväntat mig att den socialdemokratiska regeringen skulle ha ingripit mycket tidigare och skarpare. Regeringen har ändå suttit i sju år, och detta politikområde har varit känt för regeringen och har utretts och diskuterats i åtminstone tre år.
Ändå står vi här, fru talman, och konstaterar att ytterligare en förskola får fortsätta trots att den har en koppling till radikal våldsbejakande islamistisk extremism. Nu talar vi om pedagogisk omsorg, det vill säga dagbarnvårdare. Det handlar om centrala grundläggande välfärdsverksamheter som kan fortsätta trots att problemen har varit kända under ett antal år, och det är oerhört provocerande.
Det blir ännu mer provocerande när man hör kommunpolitiker, förvaltningar, förskolechefer och chefer för pedagogisk omsorg som går ut lokalt och vädjar till staten att ge dem de verktyg som de behöver för att dels granska dem som leder dessa verksamheter, dels granska dagbarnvårdare över huvud taget.
Det var detta jag syftade på, fru talman, när jag hävdade att pedagogisk omsorg, till skillnad från grundskolor, gymnasieskolor och till och med förskolor, regleras på ett helt annat sätt i skollagen. Det står i utredningen om pedagogisk omsorg att pedagogisk omsorg inte regleras på samma sätt. Man kan inte heller ställa krav på samma sätt när det gäller denna viktiga verksamhet.
Det handlar visserligen inte om så många barn totalt sett, men det är viktigt för de barn som går i pedagogisk omsorg. Jag tycker inte att vi ska införa ett generellt etableringsstopp, utan jag tycker att vi ska ha kvar dem som fungerar, har bra kvalitet och som följer Skolverkets allmänna rekommendationer där förskolans läroplan är vägledande.
Men när det gäller de extrema verksamheter där personer bara finns där för att antingen komma åt resurser eller få resurser för att finansiera radikalisering och våldsbejakande extremism kan vi inte bara månad efter månad säga att någonting kommer, att vi jobbar på det eller att det bereds. Jag tror att det är hög tid, fru talman, att ingripa för att få stopp på dessa verksamheter.
När det gäller utredningen noterar jag att den är lite skarpare när det gäller kommunala dagbarnvårdsverksamheter, men när det gäller enskilda sådana kommer det även i fortsättningen att vara tillåtet med konfessionella inslag. Där finns fortfarande en skillnad, till och med i det utredningsunderlag som har gått till regeringen.
Jag är angelägen om att utbildningsministern ger ett tydligt besked även när det gäller de enskilda dagbarnvårdarna, som det här senaste är ett exempel på. Det exempel som uppmärksammades i Göteborgsområdet i april handlar ju om en enskild dagbarnvårdsverksamhet.
Vi i Liberalerna menar därför att det inte räcker att säga att de kommande reglerna bara ska träffa de kommunala dagbarnvårdarna och pedagogiska verksamheterna, utan det måste gälla all pedagogisk verksamhet. Vi måste ta ansvar för hela den pedagogiska verksamheten, och vi måste agera på ett sätt så att alla barn, oavsett om de går i en kommunal eller en enskild verksamhet, får ett bättre skydd i skollagstiftningen.
Roger Haddad (L):
Det var bra att Liberalerna, så länge vi hade ett samarbete under våren och tidigare år, bidrog till att frågan om etableringsstopp för konfessionella skolor ingick i en statlig utredning. Det fanns nämligen inte med i de ursprungliga S-MP-direktiven. Men när det gäller den delen av lagstiftningsarbetet och utredningsarbetet pratar vi, fru talman, åtminstone om tre, fyra, fem, sex år fram i tiden.
Parallellt verkar extremisterna, de radikala islamisterna, och försöker ta sig in i grundskolor, i förskolor och nu senast också i pedagogisk omsorg och hos dagbarnvårdare. Det som då ligger närmast till hands är att skärpa Skolinspektionens mandat, som vi har förordat, när det gäller förskoleverksamhet och pedagogisk omsorg.
Det räcker inte att, som man gör i det här förslaget, säga: Ja, den kommunala pedagogiska omsorgen ska vara icke-konfessionell, men i den enskilda får det fortsatt förekomma konfessionella inslag. Det tycker jag är en brist i denna utredning. Fru talman!
Det andra som jag vill skicka med till regeringen är att kommunerna omgående behöver mandat, regler, för att direkt kunna ingripa när de upptäcker denna typ av verksamhet. Även här har jag sett en brist i betänkandet. Det ska krävas ett slags trappa. Fru talman! Det är väldigt mycket fokus på det ekonomiska, den ekonomiska styrningen.
Hela tiden refererar man till att man ska kunna ingripa om någon missköter ekonomin. Men om man bor tillsammans med en terrorist och är dagbarnvårdare borde det självklart vara skäl för till exempel en kommun, Göteborg eller någon annan, att direkt sätta punkt för verksamheten. Det hoppas jag, fru talman, att regeringen tar med sig.
Roger Haddad (L):
Jag är absolut stolt över att Liberalerna är det riksdagsparti som mest och flest gånger har uppmärksammat frågorna om extremism i skolan och jagat socialdemokratiska regeringar, oavsett om ministern har hetat Anna Ekström, Anders Ygeman eller Morgan Johansson. Att vi fortfarande har sådana skolor i verksamhet visar att skolpolitiken har misslyckats.
Att Römosseskolan i Göteborg så sent som i maj fick beslut om att utöka sin verksamhet beror ju på att det fortfarande finns luckor i skollagen som behöver täppas till. Den här debatten handlar dock om hur staten kan gå in och stötta lärarkåren och rektorerna i deras uppdrag. Det stämmer inte, som det refereras till, att om man ser radikalisering och koppling till extremism kan man bara göra en orosanmälan. Det var inte det som Skolverket gick ut med 2018.
Man skulle helst inte gå in i den typen av åtgärder. Denna otydlighet om metoder och arbetssätt har gjort, vilket också bekräftas av Center mot våldsbejakande extremism, att många insatser upphör så fort man kommer in på Skolverks- och skolområdet. Det är det som är kärnan i den här interpellationsdebatten.
Sverige ligger långt efter när det gäller arbetet mot terrorism, extremism och radikalisering. Ska vi komma åt den inhemska extremism som vi ser runt om i vårt samhälle måste vi, menar Liberalerna, börja i skolan. Tack för debatten!
Roger Haddad (L):
Jag har en fråga till statsrådet Matilda Ernkrans. Vi ser ökad olikvärdighet i svensk skola, och skolsegregationen är fortfarande ett stort problem. Det som smärtar extra är att elever som går i skolor i socioekonomiskt utsatta områden har sämre tillgång till utbildade, erfarna och behöriga lärare. Vi har samtidigt en fortsatt hög lärarbrist.
Från Liberalerna har vi sagt att vi är beredda att satsa ännu mer på fortbildningsinsatser, vilket är en del av budgeten. Vi menar också att regeringen behöver agera aktivt för att locka tillbaka de tusentals utbildade lärare som har slutat. Men det som kanske ändå är viktigt långsiktigt och som direkt lyder under statsrådets mandat är lärarutbildningen. Här ser vi stora avhopp och att det fortsätter på det sättet. Vi ser också brister i genomströmningen.
Vilka åtgärder tänker statsrådet vidta för att ändra på detta?
Roger Haddad (L):
Tack för svaret, statsrådet! Min fråga gällde genomströmningen och examinationsfrekvensen. I grunden är problemet inte antalet platser på lärarutbildningen. Vi har haft tomma platser under lång tid, och vi har inget emot att man fokuserar på bristyrken. Men förra hösten till exempel var det ingen konkurrens till 50 procent av platserna. Hur ska regeringen se till att fler tar examen och går igenom lärarutbildningen?
Det är det som till slut gör att vi bland annat har ökad obehörighet i skolorna.
Roger Haddad (L):
Jag har en fråga till utbildningsminister Anna Ekström som gäller utvecklingen och situationen inom särskolan. Jag besökte Linköping häromdagen, där man har en fantastisk verksamhet kring gymnasiesärskolan och det individuella programmet.
Men vi kom snabbt in på bristen på behöriga lärare och bristen på erfarna pedagoger som kan särskolans pedagogik och att många av de statliga satsningarna inte riktigt träffar denna målgrupp av personal i skolväsendet.
Detta bekräftar också tyvärr den nationella bild som Skolinspektionen, Riksrevisionen och andra har pekat på under lång tid, nämligen att kvaliteten brister, att stödet brister och att fortbildningsmöjligheterna brister. Frågan till regeringen är: Hur ska vi säkra kompetensen inom särskolan för att även eleverna där ska möta de bästa lärarna?
Roger Haddad (L):
Tack, statsrådet! Många av dessa förslag har Liberalerna självklart arbetat för under lång tid, till exempel att se över inkluderingen och säkra rätten till resursskola och undervisningsgrupper. För några år sedan medverkade vi också till att speciallärarutbildningen återinfördes inom högre utbildning. Tyvärr ser vi fortfarande konsekvenserna av den gamla politiken, men i det här fallet handlar det om den personal som kanske inte är lärare men behöver särskolekompetens.
Många av de nationella satsningarna omfattar inte den målgruppen.
Roger Haddad (L):
Jag vill återigen lyfta fram frågan om arbetsmiljön för Sveriges lärarkår. Redan före pandemin försökte vi uppmärksamma detta akuta problem. Ungefär 40 000 lärare har lämnat yrket. Det motsvarar nästan dagens lärarbrist, som drabbar både förskolan och skolan och som gör att befintliga lärare som är kvar i verksamheten får jobba ännu mer.
Därför har vi från Liberalerna under många år drivit på för att ta bort dubbelkommandot genom att förstatliga skolan, för att minska lärarnas administrativa börda och för att höja läraryrkets status. När det gäller den administrativa bördan och uppdragen blir det ännu mer aktuellt i dessa tider, under pandemin, att säkra en arbetsmiljö som gör att lärarna kan hålla över tid och klara av sitt uppdrag.
Min fråga till utbildningsminister Anna Ekström är vilka åtgärder för att underlätta lärarnas vardag man är på väg att avisera.
Roger Haddad (L):
Den viktigaste faktorn bakom att så många lärare lämnar yrket är just brister i arbetsmiljö och villkor. Liberalerna har bland annat presenterat ett förslag om att införa nationell prioriteringslista. Där går staten i denna extraordinära situation in från myndigheter och regering och säger vad som gäller för uppgifterna. Det gäller till exempel utvecklingssamtal, vissa dokumentationskrav samt återrapporteringskrav till Skolverket och Skolinspektionen. Det är sådant som vi kan avvakta med.
Kommer regeringen och utbildningsministern att lägga fram ett sådant förslag?
Roger Haddad (L):
"Det var synd att det inte upptäcktes tidigare, för jag har mått dåligt." Så skrev Matilda häromdagen i Dagens Nyheter om att hon först i årskurs 7 fick reda på att hon har både adhd och diagnosen dyslexi, läs- och skrivsvårigheter.
Det smärtar en skolpolitiker extra att runt om i landet se besparingar och neddragningar av kringresurser, olikvärdighet i skolan och brister i det pedagogiska stödet och i lärarnas kompetens. Förutom att förstatliga skolan är det oerhört viktigt att man från nationen, staten, går in och höjer lärarnas kompetens.
Min fråga till statsrådet Ernkrans är om hon är beredd att se över lärarutbildningen när det gäller dyslexi och läs- och skrivsvårigheter eller genom andra åtgärder se till att fler elever får tidigare och bättre stöd.
Roger Haddad (L):
Jag vill uppmärksamma problemen med den stora lärarbristen och med stora avhopp på flera inriktningar på lärarutbildningen. En viktig konsekvens blir en pedagogisk segregation i utsatta områden. De elever som behöver de mest och bäst utbildade lärarna får inte det. Vi har också en stor andel obehöriga lärare, inte minst i viktiga ämnen som matematik och naturkunskap. Det är därför bra att regeringen försöker arbeta med det på olika sätt, till exempel med kortare pedagogisk utbildning och arbetsintegrerad lärarutbildning.
En verksamhet som jag särskilt vill lyfta fram är TFS, Teach for Sweden, som bidrar tillsammans med Luleå tekniska universitet. Jag har en fråga till statsrådet med anledning av att vi ser att avhoppsfrekvenser och genomströmning skiljer sig åt.
Är regeringen beredd att göra en översyn av den arbetsintegrerade lärarutbildningen för att stödja dem som har god genomströmning och hög kvalitet och som bidrar till att minska lärarbristen, inte minst i matematik?
Roger Haddad (L):
Sverige har under många år varit en förebild och ett föregångsland globalt när det gäller förskolan. Nu ser vi i olika uppföljningar att kvalitetsskillnaderna ökar och likvärdigheten brister både mellan kommuner och inom kommuner. Vi ser utanförskapsområden där man från verksamheterna säger att hälften av sexåringarna inte behärskar svenska språket.
Detta riskerar att leda till ett gigantiskt utanförskap inte minst i de mest utsatta områdena, och den personalkategori som har ökat mest i landets förskolor är de som helt saknar utbildning för att jobba med barn i förskolan. Ett av Liberalernas förslag har varit att införa ett slags språkkrav för den pedagogiska personalen. Är det något som också regeringen är beredd att gå fram med för att höja kvaliteten och förbättra integrationen?