KBLab/rixvox huggingface dataset:
Roger Haddad (L):
Jag vill också tacka statsrådet Björklund för svaret, som pekar på utvecklingsmöjligheter för de nya yrkesprogrammen i gymnasiet. Det är intressant att återigen ta del av denna debatt. Den förs nästan varje vecka, vilket absolut pekar på att det finns ett jätteintresse. Det handlar inte minst om arbetsmarknadspolitiken, men vi landar alltid i utbildningspolitiken som grund för hur det sedan går för våra ungdomar och vuxna i arbetslivet.
När man lyssnar på Fredrik Lundh Sammeli och hör oron för söktrycket till yrkesprogrammen kan man se att det kanske är sant - det kanske är så att den automatiska, grundläggande behörigheten påverkar ungdomarnas möjligheter att välja någonting annat.
Låt oss då vrida tillbaka klockan till när Socialdemokraterna och Fredrik Lundh Sammeli styrde politiken och den gamla gymnasieskolan, som varade fram till hösten 2011. Tittar vi på resultaten våren 2011 på nationell nivå var det 40 procent som gick yrkesprogrammet som inte fick med sig något slutbetyg efter tre år.
På de program där eleverna skulle ta högskoleförberedande behörighet var det 25 procent som lämnade efter tre år utan slutbetyg. Den gamla gymnasieskolan var en treämnesskola. Det räckte med matte, svenska och engelska för att antas. Nu har det höjts till åtta ämnen. Det är grundskolans medskick in i gymnasiet som har påverkat kvaliteten.
Vi har höjt intagningskraven. Det är fler praktiska moment. Det är mer tid ute på en arbetsplats. Låt mig en gång för alla säga att det inte är ett program för skoltrötta elever. Yrkesprogram är någonting viktigt. Det är någonting som branschen och inte minst småföretagen efterfrågar. De skriker efter den kompetensen. Fredrik Lundh Sammeli inleder med att säga: Hur ska vi rusta ungdomarna, och han landar i grundläggande högskolebehörighet.
Skolverket, inte Folkpartiet, har tagit fram fakta om hur eleverna presterat tre år efter att ha gått i den gamla gymnasieskolan. Det var 40 procent som lämnade er gymnasieskolas yrkesprogram utan slutbetyg. De fick inte någon grundläggande behörighet. De hamnade i vuxenutbildningen och hos Arbetsförmedlingen. De har kostat samhället, och kostar fortfarande samhället, massor med pengar på att lappa och laga. Det finns två vägval.
Antingen gör man om yrkes- och lärlingsutbildningen så att eleverna lämnar gymnasieskolan med en fullständig gymnasieutbildning och får inträde in i arbetslivet, eller så fortsätter eleverna med studieförberedande, kompletterar inom vuxenutbildningen och läser vidare på högskolan. Varför drar Socialdemokraterna inga slutsatser av den gamla gymnasieskolan? Hela er argumentation bygger på att allting fungerande perfekt i det gamla upplägget.
Det är precis det som era kolleger i utbildningsutskottet, där jag är ledamot, står och säger i kommaren. De vill gå tillbaka till den gamla gymnasieskolan. Det säger vi nej till.
Roger Haddad (L):
Nyligen presenterades ett delbetänkande av före detta generaldirektör Per Thullberg där han bland annat skriver att det har varit hyfsat lätt att få igenom, implementera, regeringens skolreformer eftersom de har varit efterfrågade. Det gäller speciallärarutbildningen, lärarutbildningen, matematiksatsningen och så vidare.
Det är alltså inte så att alla tycker att skolreformerna inte är bra. I Spanien, Sverige och Finland, som jag nyligen har besökt, har man helt skilda förklaringsfaktorer till ungdomsarbetslösheten. I Finland och Spanien säger man inte att den beror på utbildningssystemet, men det säger man i Sverige. Då är det vårt ansvar som politiker att göra något åt det.
Jag har några kommentarer till Fredrik Lundh Sammelis interpellation och inlägg. I den gamla socialdemokratiska skolan användes yrkesprogrammen som en uppsamlingsplats för skoltrötta ungdomar, i huvudsak killar. Bara det är ett feltänk. Var man obehörig hamnade man på IV-programmet.
Var man behörig men inte ville läsa samhällsvetenskapligt program gick man fordonstekniskt program. Många fick visserligen jobb när de lämnade bygg eller fordon, men de fick aldrig slutbetyg. Varför ska de inte få ett slutbetyg? Det är ju grundläggande.
Tittar vi på övergångsfrekvenser från yrkesprogram till universitet och högskola, vilket är ert utbildningspolitiska mål, är den 10-15 procent på yrkesprogram men 80-95 procent på studieförberedande program. Innan ni drar förhastade slutsatser måste ni titta på fakta, på varför ungdomarna har valt som de har gjort och vart de sedan har tagit vägen.
Roger Haddad (L):
Vi diskuterar bland annat insatser för arbetslösa ungdomar. Men Socialdemokraterna angriper inte problemet, alltså att vi behöver stoppa tillflödet till vuxenutbildningen och till Arbetsförmedlingen. Återigen handlar det om brandkårsutryckningar. Varför vill ni gå tillbaka till den gamla gymnasieskolan som slog ut en tredjedel av eleverna? Varför säger ni nej till yrkesintroduktion när tusentals ungdomar varje år hoppar av gymnasiet?
Hälften av dem har invandrarbakgrund och är nyanlända med kort tid i gymnasiet bakom sig. Dem vill ni tvinga in på nationella program så att de ska bli högskolebehöriga. Kommer de att fixa det? Svaret är nej. Lärlingsanställningsavtal håller på att utredas i Regeringskansliet. Folkpartiet har också fört fram förslaget om ungdomsavtal, ungdomslön, där man går in på en lägre nivå, ungefär som med de läroavtal som finns i Finland.
Det är kanske lite kontroversiellt i Sverige, men vi borde titta på hur man har gjort i Finland. Yrkesutbildning och vuxenutbildning är väldigt dyrt för kommunerna, och där går man in från Folkpartiet och regeringen och satsar så att fler kommuner har råd. Jag har besökt många kommuner, till exempel i min valkrets, och många av dem är socialdemokratiska. De säger: Vi erbjuder ingen vuxenutbildning, för vi har inte råd.
Jag tycker att man ska vara ödmjuk. Ni säger att regeringen ska satsa, men det är era S-kommunalråd som säger att de inte har råd. Varför har de inte råd? De prioriterar inte vuxenutbildningen. De prioriterar väl en lekpark eller någonting annat. Dessutom blir jag lite förvånad, fru talman, när man kritiserar fas 3, som från början var en insats för dem som nästan aldrig kommer att komma ut på arbetsmarknaden. Den var till för dem som var passiva hemma.
Man glömmer bort att det fanns något som hette plusjobb, och man glömmer bort Miljöpartiets friår där man kunde få 85 procent av sin lön i upp till ett år utan att göra någon insats. Var alltså lite ödmjuka - ni hade också olika typer av insatser.
Roger Haddad (L):
Ingen förälder ska behöva avstå ett arbete på grund av att det inte finns barnomsorg eller barnomsorg på obekväm arbetstid. Det är principen som vi ska verka för. När man lyssnar på Ann-Christin Ahlberg verkar det som om partiet Socialdemokraterna går i otakt med sina kommunala företrädare. Dessutom är man väldigt duktig på att uttala sig om denna fråga som om det var ett väldigt stort problem.
Det kan vara ett stort problem i vissa kommuner, men att 118 kommuner av 290 erbjuder detta är faktiskt en framgång i den meningen att det är fler kommuner jämfört med några år tillbaka som erbjuder barnomsorg på obekväm arbetstid. Statsrådet Nyamko Sabuni har aviserat en kartläggning. Regeringen har fattat beslut om det. Ändå tvingade de rödgröna igenom ett beslut i utbildningsutskottet och den här kammaren som föregick den kartläggningen.
Jag tycker att man ska vara ödmjuk, herr talman, och ta reda på hur det faktiska behovet och efterfrågan på barnomsorg på obekväm arbetstid ser ut. Då säger Ahlberg: Vi vill satsa 100 miljoner kronor. Det här är bara stimulanspengar, det bidrar väl inte till någonting. Det är korrekt. Det är stimulanspengar, för inte ens ni kunde enas i utbildningsutskottet om att anslå de 100 miljonerna eller de 50 miljonerna.
När ni gick hem till er kammare och överlade med era kolleger i finansutskottet fick ni faktiskt pekpinnar därifrån. Därmed blev de 100 miljonerna till slut så kallade stimulansmedel. Jag tycker att det är positivt med just stimulansmedel, men man ska inte dra för stora växlar på den satsning som regeringen kommer med. Dessutom saknar jag i Ann-Christin Ahlbergs resonemang kommunernas ansvar. Man bor faktiskt i en kommun.
Då vill jag meddela att i Sala kommun, som styrs av en socialdemokrat, säger man nej till en satsning på barnomsorg på obekväm arbetstid. I Surahammars kommun, som ligger i min valkrets, säger Socialdemokraterna nej till barnomsorg på obekväm arbetstid. Men samma riksdagsledamot från Surahammars kommun driver i den här kammaren att vi ska ha barnomsorg på obekväm arbetstid. Jag får inte det att gå ihop.
Socialdemokraterna i Örebro gick för någon månad sedan ut och sade: Nu lägger vi ned barnomsorgen på obekväm arbetstid, för snart kommer statliga pengar. Då hade man väl trott att ni skulle få igenom hundramiljonerssatsningen med hjälp av de övriga oppositionspartierna, vilket resulterade i stimulansbidrag.
Jag tycker att man ska behovspröva rätten till barnomsorg, för när man går in och granskar konkret vilka tider det är som föräldrarna efterfrågar kan man notera att det oftast är sen barnomsorg fram till kl. 20.00, 21.00 eller möjligtvis 22.00, men inte nattbarnomsorg. Det är procentuellt sett väldigt få som önskar nattservice om man säger så.
Var ödmjuk, ta reda på behovet, men för Guds skull, om ni nu har dessa krav på den här regeringen kan ni väl börja med att ringa runt till era lokala kommunalråd och be dem att satsa på detta, om ni tycker att det här är så viktigt.
Roger Haddad (L):
Låt mig först upplysa Ann-Christin Ahlberg om att det är utbildningsutskottet i riksdagen som hanterar frågan. Det är inte konstigt att jag hoppar in i den här viktiga debatten. Det är oansvarigt att socialdemokratiska företrädare påstår saker som deras kamrater i utbildningsutskottet inte driver och inte ens fått gehör för av övriga rödgröna kamrater.
Till exempel försökte ni driva fram en miljonsatsning på barnomsorg på obekväm arbetstid, men vid slutjusteringen blev det inte fråga om mer än en så kallad stimulanspeng. Vi blev till slut överens i utbildningsutskottet om att det ska göras en stimulanssatsning parallellt med regeringens kartläggning. Ann-Christin Ahlberg har inte täckning för de så kallade 100 miljonerna.
Precis som statsrådet Sabuni sade vet vi inte vad detta kommer att kosta. Jag har hört siffrorna 400-500 miljoner för att införa en lagstadgad rättighet. Inte ens då skulle Socialdemokraternas 100 miljoner räcka. Låt mig också påpeka att statsrådet tog i sitt svar upp att skollagen har skärpts när det gäller kommunens ansvar att erbjuda barnomsorg.
Men varför kan vi inte hålla oss till att den ska vara behovsprövad? Varför ska vi föra en plakatpolitik om att införa en lagstadgad rättighet? Hur ser det egentligen ut i de 290 kommunerna? Hur många är det som faktiskt nekas? Herr talman!
Hur kommer det sig att folkpartister och allianspolitiker i Surahammar och i andra kommuner lägger fram dessa förslag i S-styrda kommuner där S-kommunalråden avslår dem med hänvisning till ekonomi och till statsmakten att inte reglera frågorna på nationell nivå?
Roger Haddad (L):
Först och främst vill jag ge stöd åt migrationsministerns och regeringens beslut att bevilja syriska flyktingar permanent uppehållstillstånd. När jag lyssnar på Kent Ekeroth hör jag att han för en byråkratisk myndighetsdebatt och över huvud taget inte berör den mänskliga faktorn när det gäller att tusentals människor, kanske över en miljon syrier, ofrivilligt har flytt från sitt land.
Vem vill lämna sitt land, sin skola, sina kompisar, sitt hem och sina leksaker för att sätta sig på en buss eller en guppig båt och resa till ett land där man inte vet om man får bo kvar? När det gäller de syrier som ändå har lyckats ta sig hit till Sverige och som har ansökt om asyl vill jag säga till Kent Ekeroth att regeringen eller Migrationsverket inte beviljar den direkt vid ankomsten.
Man har vistats här i ett år, två år, två och ett halvt år. Det är inte ovanligt, Kent Ekeroth, att man bor i trångbodda lägenheter hos sina släktingar, men man kan leva med det. Det viktigaste är att få trygghet och frihet i det nya landet Sverige.
Den fråga jag och Folkpartiet vill ställa till Kent Ekeroth är: Anser inte Kent Ekeroth att de här människorna - vi kunde läsa i statsrådets svar att hälften av dem är barn - har skyddsbehov enligt svensk utlänningslag? Det måste finnas proportioner i debatten, fru talman. Kent Ekeroth talar om massinvandring.
Det är ett begrepp som återkommande dyker upp i kammaren. Det visar sig att i år har ungefär 10 000 sökt asyl i Sverige. Jag har besökt Libanon ett par gånger i år. Senast i maj träffade jag den libanesiske migrationsministern som vädjade till EU och Sverige om fortsatt stöd. Han sade i maj att prognosen då var 750 000 flyktingar.
I slutet av detta år skulle bara Libanon, till ytan lika stort som Skåne län, ha tagit emot en miljon syriska flyktingar. Jag vet inte om Kent Ekeroth och Sverigedemokraterna har gjort några besök i Jordanien, Turkiet eller Libanon eller över huvud taget är intresserade av de lokala förhållandena nere på marken, utan de väljer att hålla sig till en strikt byråkratisk myndighetsdebatt. Jag beklagar det.
Jag tycker att vi har en reglerad migrationspolitik och att vi ska ha det. Jag tycker också att Sverige, i situationen med den långsiktiga konflikten i Syrien, ska ställa upp utöver de EU-länder som inte tar tillräckligt stort ansvar. De ska också ta sitt ansvar, men det innebär inte att vi ska stänga våra gränser. Det innebär inte, fru talman, att vi har avskaffat den reglerade invandringen.
Roger Haddad (L):
Kent Ekeroth vill inte svara på min enda fråga, om han anser att de vuxna och inte minst barn som flytt till bland annat Sverige har skyddsbehov. Detta frågar jag med tanke på den allvarliga och långvariga konflikten i Syrien. Kan Kent Ekeroth någonting om Syrien över huvud taget? Det är inte ett land där det finns en opposition, fungerande massmedier och så vidare, på samma sätt som i Sverige.
Man kan inte ens se embryon till att situationen kommer att lösa sig inom kort. Det är därför Sverige och Migrationsverket fattat beslutet att de människor som tagit sig hit och bott här i drygt två år får permanent uppehållstillstånd. Jag tycker att det är bra. Då kan de gå vidare med sina liv. Barnen kan börja skolan, de vuxna kan få etableringsinsatser och bidra till Sverige, deras nya land. Jag tycker inte att det är problematiskt.
Ett annat begrepp som Kent Ekeroth slänger sig med är fri invandring. Jag har träffat många av de syriska flyktingarna i Libanon, som ligger granne med Syrien. De är stolta över sitt land. De har butiker. De har lägenheter. De har pengar. De behöver egentligen inte fly till ett annat land, men de är tvingade att lämna Syrien och bo i Libanon eller att ta sig vidare.
Många familjer som har det knapert lägger alla sina sparade resurser på att till varje pris ta sig ifrån Mellanöstern, gärna till ett europeiskt land. Många vill komma till Sverige där de har sina släktingar. Inte en enda solidarisk, medmänsklig kommentar kunde vi höra från Kent Ekeroth, Sverigedemokraterna. I stället är det stolligt, det är kommunistiskt, det är fri invandring och det är automatiska permanenta uppehållstillstånd.
Håll dig till fakta, Kent Ekeroth! Stå inte och tala osanning! Återigen: Varför ska dessa människor inte få skydd i Sverige?
Roger Haddad (L):
Det är intressant att lyssna på utskottskollegan Cecilia Dalman Eek. Det är sant att Socialdemokraterna tillsatte en auktorisationsutredning. Den skulle bara överväga om det gick att införa en lärarlegitimation i svensk skola. Skillnaden är att Folkpartiet kom till Utbildningsdepartementet och sade att det är en stor utmaning. Det går inte att ha ett system där staten inte ställer krav på lärarlegitimation eller några som helst nationella behörighetskrav för att till exempel undervisa i matematik.
Budskapet var att vi ska ha en lärarlegitimation. Det är skillnad i ambitionen. Cecilia Dalman Eek påstår att det har varit hafsigt, snabba ryck och osäkerhet. Utredningen påbörjades någon gång under 2007-2008. Reformen skulle ha genomförts 2012.
Vi sköt på den till den 1 december 2013, och den får full effekt 2015 med vissa övergångsregler 2018. Att kalla den processen för ett hafsverk med snabba ryck och säga att den inte är genomtänkt förstår inte jag. Vad är egentligen syftet med interpellationen, fru talman?
Den viktigaste delen är, som utbildningsministern påpekade, att vi har haft kommunala huvudmän som totalt struntat i vem som ställer sig i klassrummet och undervisar våra elever. 20 procent har ingen behörighet. 40 procent uppgår det till om vi även räknar in icke ämnesbehöriga.
Samtliga studier, oavsett om det är en PISA-rapport, Skolverkets eller Skolinspektionens rapport, visar att det är lärarens kunskaper och ämneskompetens som är det absolut viktigaste. Socialdemokratiska politiker har, fru talman, försökt underminera reformen hela tiden och ställde sig motvilligt bakom när vi tog beslutet i kammaren i mars 2011.
Efter det riksdagsbeslutet har man kommit med nya propåer och nya förslag på undantag. Det som har varit problemet i svensk skolpolitik är att vi från staten har lyssnat för mycket på kommunerna, som har tänkt på ekonomi och inte på kvalitet.
Har vi nu skärpta behörighetskrav och krav på lärarlegitimation så att våra ungdomar och elever undervisas av kompetenta lärare blir det lite konstigt när man säger sig hoppas på att ytterligare en yrkeskategori ska omfattas av denna viktiga reform. Jag har tidigare till och med sagt det att det är den absolut viktigaste skolreformen i svensk politik. Jag tycker att vi har tagit vårt ansvar utifrån Skolverkets underlag.
Vi har i den senaste budgeten ökat från 76 miljoner till 146 miljoner kronor för att hantera införandet av legitimationen.
Roger Haddad (L):
För någon månad sedan hade vi en skolpolitisk debatt i kammaren. Jag valde att i mitt anförande lyfta upp att Skolverket redan 2002 påpekade det allvarliga läget i svensk skola vad gäller behörighet och ämnesbehörighet. Skolministern minns jag då var socialdemokrat. Ingenting gjordes av den dåvarande politiska ledningen 2002.
Först någon gång 2005, 2006 tillsattes en så kallad auktorisationsutredning som skulle undersöka om det går att genomföra, inte att utan om . Jan Björklund tillträdde som skolminister och lanserade förslaget att vi ska införa en lärarlegitimation med nationella behörighetskrav. Det är det som den 1 december 2013 trädde i kraft.
Det här kostar pengar, och staten har skjutit till pengar utifrån Skolverkets dragningar i utbildningsutskottet. Tyvärr satt inte Cecilia Dalman Eek i utbildningsutskottet när vi fick rapportering var sjätte månad om de tekniska utmaningarna och om det stora trycket på att få komplettera och legitimera sig, och man begärde mer resurser från regeringen. När vi har framställt detta till Utbildningsdepartementet har Skolverkets krav tillmötesgåtts.
Därför är man nu uppe i 146 miljoner kronor för hantering av lärarlegitimationen. Sedan pratar Cecilia Dalman Eek om modersmålslärarna och yrkeslärarna. Låt oss i första hand fokusera på det stora problemet. Nästan 40 procent av lärarna i vissa kommuner har inte matematikbehörighet. Det var Sverigedemokraterna som lade fram förslaget att modersmålslärarna skulle omfattas.
Tyvärr ställde ni er bakom det, men Sverigedemokraterna har helt andra motiv till det ställningstagandet.
Roger Haddad (L):
Jag förstår inte riktigt syftet med Louise Malmströms interpellation om gymnasieskolans yrkesprogram. Jag blir lite provocerad när Malmström påstår att vi, genom vår gymnasiereform, anser att elever på yrkesprogram är mindre förmögna att lära sig praktiska eller teoretiska ämnen. Är det denna syn Louise Malmström har när man lägger om eller har synpunkter på den viktiga gymnasiepolitiken? Herr talman!
Det låter också som att Folkpartiet och alliansregeringen har sänkt kraven för att komma in på yrkesprogram. Låt mig då avslöja att det är precis tvärtom. När Louise Malmströms parti hade regeringsmakten räckte det att ha matematik, svenska och engelska för att vara formellt behörig till de nationella programmen i gymnasiet.
I och med 2011 års gymnasiereform, som statsrådet nämnde, har vi infört sju ämnen som minimikrav för att komma in på yrkesprogrammen. Att rusta demokratiska samhällsmedborgare är i huvudsak grundskolans uppdrag, och detta ska förstärkas genom gymnasieskolan.
I gymnasieskolan och de nya yrkesprogrammen är det viktigt att titta på varför vi gjorde om gymnasiereformen. Det var dålig genomströmning, dåliga förkunskaper och avhopp. Man gick i fyra eller fem år i stället för tre och fick ändå inte något slutbetyg, herr talman. Det är detta som skapar utanförskap.
Eleverna går rakt ut i ungdomsarbetslöshet, och det skapar ett utanförskap som är mycket allvarligare jämfört med påståendet att bara för att man går på yrkesprogram blir man sämre rustad för att vara en demokratisk medborgare. Louise Malmström och Socialdemokraterna har inga förslag för de ungdomar som kommer till gymnasiet utan behörighet. Det är det första.
Det andra är att fyra av tio - 40 procent - av dem som gick i era yrkesprogram i ert koncept aldrig fick något slutbetyg. Det blundar ni totalt för fortfarande, trots att vi debatterar gymnasieskolan intensivt. Om man går ned på kommun-, skol- och programnivå kan man hitta yrkesprogram där 50 eller 60 procent av eleverna inte får slutbetyg.
Det är ett gigantiskt misslyckande för er gymnasiepolitik. Vi har lagt om det så att eleverna får tydligare krav på sig, en mer anpassad gymnasieutbildning med koppling till arbetsliv och branscher samt en rejäl chans att inte bara komma in på ett yrkesprogram utan också lämna det med ett slutbetyg och en studentmössa som inte bara är en mössa utan som står för någonting.
Roger Haddad (L):
Jag vill ge Louise Malmström rätt på en punkt, och det gäller sista meningen i anförandet om ökat uttryck för främlingsfientliga åsikter just inom yrkesprogrammen. Det har jag själv uppmärksammat ett antal gånger. Problemet är att det var så också i den gamla gymnasieskolan, Louise Malmström. Det är fel att ge en bild av att vi sänker kraven, för vi har höjt kraven för att komma in på gymnasieskolans yrkesprogram.
Det är fel att ge en bild av att vi inte tycker att det är viktigt att man kommer i tid och deltar i undervisningen. Det är precis det som är hela syftet med vår skolpolitik. Men ni säger att det är "kepspolitik" när vi säger att det är viktigt att komma i tid och att det är viktigt med ordning och arbetsro. Men det är precis det som branschen säger är extra viktigt, speciellt på de här utbildningarna. Det är också en anledning till - för vi har ännu inte vänt utvecklingen - att branschen startar egna yrkesskolor.
Man är inte riktigt nöjd med vad gymnasieskolan levererar. Herr talman! För en vecka sedan kom en rapport från Skolinspektionen, som hade studerat 63 skolor som bedriver lärlingsutbildning. Man var mycket kritisk till undervisningens kvalitet och utbildningen. Det gällde inte i första hand den praktiska delen, utan det var den teoretiska delen som man hade synpunkter på.
Dels fick eleverna ingen bra utbildning innehållsmässigt, dels levererades inte alla undervisningstimmar som eleverna på yrkesprogrammen hade, och dessutom var det problem med sena ankomster och skolk. Det är problemet. Det är det som borde vara utmaningen. Skulle vi få dit dem och motivera dem skulle de få en bra utbildning och inte bara bli demokratiska medborgare utan också få med sig ett slutbetyg.
Allt detta jobbar vi med, men så var det inte när Louise Malmströms regering hade ansvaret.