KBLab/rixvox huggingface dataset:
Siv Holma (V):
Jag tänkte ta upp frågan om bilbesiktningen och regleringen av den. Först och främst noterade jag att på frågan var det har blivit fler bilbesiktningsanläggningar nämnde Bergheden Luleå.
Luleå är, vad jag vet, inte en glesbygd, och vad jag har förstått lade man ned två gamla och startade en ny. Man måste liksom redovisa både-och för att vara intellektuellt hederlig. Sedan har jag en intressant fråga vad gäller redovisningscentralerna. Jag noterade att Bergheden sade att han uppskattade att majoriteten och oppositionen var överens.
Men varför kunde vi då inte göra ett tillkännagivande? Både du och jag vet ju att man inte behöver ha ett färdigt och detaljerat utformat förslag när det gäller de här frågorna. Det hade blivit ett tillkännagivande för att få upp hastigheten i genomförandet av det som taxinäringen vill och vad många myndigheter också tycker är oerhört positivt.
Det hade satt lite eld i baken på finansminister Anders Borg om vi hade gjort det. Det hade varit en stor seger för trafikutskottet, för taxinäringen och för de myndigheter som har sagt att det här är väldigt positivt. Jag ska avslutningsvis bara nämna lite grann om miljöbilar.
Låt oss säga att vi, de rödgröna partierna, beredde vägen för och gav bra förutsättningar för en positiv utveckling. Sedan har ni gjort andra saker. Jag nämnde bara i all ödmjukhet att även vi har haft påverkan för att det ska bli fler miljöbilar.
Siv Holma (V):
Ibland känns det som att historien för allianspartierna börjar först när de själva gör entré i regeringstaburetterna. Lotta Finstorp ställer frågan varför det gjordes så lite under tidigare regeringsinnehav. Det intressanta i sammanhanget är att Moderaterna i sina skuggbudgetar aldrig under de åren satsade mer.
Då kan jag ställa frågan: Varför satsade ni inte mer under den tiden? Sedan talar Lotta Finstorp om att oppositionens infrastruktursatsningar var underfinansierade. Men hallå! Ni har alltså sänkt skatterna med uppemot 100 miljarder. Infrastrukturen går före för oss och är viktigare än att sänka skatterna, så nog fanns det pengar.
Det kan vara intressant att ställa frågan till Lotta Finstorp: Hur svarar du på din partikamrat Ulf Adelsohns förslag om timeout och att regeringen ska få tid att bestämma sig för hur man ska se på järnvägen? Är den en viktig social funktion och därmed ett nationalt ansvar?
Eller ser ni järnvägen som en vanlig kommersiell marknadsangelägenhet? Jag vill gärna ta upp detta med resenärens och individens frihet, som jag ska utveckla i nästa replik, och att resenärens behov alltid går före företagens vinstmöjligheter.
Siv Holma (V):
Lotta Finstorp talar om att det bara kan bli bättre och att SJ ska finnas på en vanlig kommersiell marknad.
Det är egentligen tragiskt att man inte ser det som många människor i Sverige ser, det vill säga svårigheten för resenärer att ha ett sammanhållet system med god överblickbarhet och där det är lätt och smidigt att byta mellan linjer och få information från en och samma källa. Då talar Lotta Finstorp om Mälardalen, men Sverige är ju större.
Det är en sak till som jag tycker är oerhört intressant. I områden där man har ett stort reseunderlag kan det finnas konkurrens. Men vad gör man, Lotta Finstorp, när man kommer till delar av landet där det inte finns ett så stort underlag? Ska man bara lämna de delarna av landet i sticket?
SJ behöver ju inte ens trafikera de sträckorna. Huvudsaken är att Mälardalen får fler aktörer - hej å hå vad bra det är! Avslutningsvis tycker jag att det är en logik som haltar oerhört mycket när man säger att oppositionens, de rödgrönas, infrastruktursatsningar inte var finansierade, att det saknades 65 miljarder.
Samtidigt har ni under den förra mandatperioden sänkt skatten med 100 miljarder. Politik handlar om att prioritera. Vad väljer man? Väljer man skattesänkningar eller infrastruktursatsningar? Vi skulle ha valt infrastruktursatsningar.
Siv Holma (V):
Anders Åkesson har utnämnt Ulf Adelsohn till de rödgröna partiernas nya husgud på grund av hans frågeställning om att göra en timeout för att bestämma hur SJ ska fungera.
Om järnvägen frågade Ulf Adelsohn: Ser man på den som en viktig social funktion och därmed ett nationellt ansvar eller ser man på den som en vanlig kommersiell marknadsangelägenhet? Det är en oerhört viktig frågeställning som man bör svara på.
Sedan kan jag inte låta bli att säga så här när Anders Åkesson på vanligt allianspartisätt anklagar tidigare majoriteter för försummat infrastrukturarbete och sedan kommer med reprisen om att infrastrukturplanen inte var finansierad: Snälla Anders Åkesson, den var finansierad, men ni hade andra planer!
Ni sänkte skatten för 100 miljarder. Anders Åkesson och hans föregående allianspartikamrat talar om att det saknades 65 miljarder, men det fanns pengar. När det gäller partikamraten Åsa Torstensson tror jag inte att hon kommer att gå till historien som en stor infrastrukturminister.
Jag tror att mycket av det som hände berodde på att det redan fanns en krattad manege och att hon förvaltade den. Att det fanns så många svarta hål är en lögn.
Siv Holma (V):
Det var så timeouten tolkades av Anders Åkesson - att man ska byta ut ledningen. Vi kanske får se hans partikamrat på den posten, vem vet. När det gäller talet om att det fanns svarta hål i infrastrukturplanen blir en lögn inte mer sann för att man upprepar den hur många gånger som helst.
Jag kräver faktiskt lite mer intellektuell hederlighet. Jag har läst att Kristdemokraterna krävde SJ-styrelsens avgång, och det hedrar Anders Åkesson att han hade en något nyanserad uppfattning.
Men om SJ ska kunna fungera handlar det också om att ge dem ägardirektiv och uppdrag så att de kan sätta resenären i centrum. Fördelen när man har ett statligt bolag är att man på demokratisk väg kan ge direktiv.
Det kan inte riksdag eller regering göra till privata tågoperatörer, och därför tycker jag att det är tragiskt att man inte använder sig av de muskler man har med ett statlig ägt företag. Vi har också problemet med att man tror att konkurrens ska innebära att samverkan ska öka.
Hur kan man konkurrera och samverka samtidigt, Anders Åkesson? Hur kan man se till att människor även där det är ett lågt kundunderlag får ta del av järnvägstrafik? Där skulle ägardirektiven vara bra att ha.
Siv Holma (V):
Jag tänkte ställa en fråga kring Vänsterpartiets reservation nr 4, allmänt om sjöfartens miljö- och säkerhetsfrågor. Där har utskottet åberopat ett omfattande utvecklings- och beredningsarbete som pågår i syfte att ytterligare främja sjöfarten som ett miljömässigt och trafiksäkert transportmedel och därmed även stärka den svenska kvalitetssjöfartens konkurrenskraft.
Men jag skulle ändå vilja veta vad regeringen konkret har gjort när det gäller de exempel som vi tar upp i reservationen. Det handlar om det här med katalysatorer, att det finns teknisk utrustning som kan ta bort 90 procent av sådana utsläpp. Kommer man att kräva att det ska införas något sådant?
Det handlar om EU:s energiskattedirektiv som gör att man undantar bränsle för fiskefartyg som inte har en hög miljöklass och sådant. Jag tycker att utskottets svar är väldigt allmänt hållet.
Det skulle vara bra om Malin Löfsjögård kunde peka mer konkret på vad det är i stället för att i relativt allmänna ordalag beskriva det arbete som man har beskrivit i betänkandet.
Siv Holma (V):
Det är trist att du inte kan konkretisera. Då får man en känsla av att det är mycket snack och lite verkstad. Samtidigt ska jag erkänna att jag förstår att det är komplicerad materia. Men det finns alltid en del konkret som man kan lyfta fram.
Den tekniska utrustningen med katalysatorer vore något att beakta, tycker jag.
Siv Holma (V):
Jag vill ta upp tråden om hastighetsnivån. Vi i Vänsterpartiet ville inte höja hastigheten, dels av säkerhetsskäl - högre hastighet ger svårare skador - dels av miljöskäl.
Ju snabbare man kör, desto större koldioxidutsläpp blir det. Eliza Roszkowska Öberg tog upp de nya hastighetsgränserna i sitt anförande och talade positivt om dem.
På vilket sätt ledde de nya hastighetsgränserna till bättre trafiksäkerhet och till minskad miljöpåverkan? Finns det någon uppföljning av det?
Om det inte finns någon uppföljning, är Eliza Roszkowska Öberg beredd att arbeta för att det blir en sådan uppföljning? Vilka åtgärder vill man satsa på för att öka kollektivtrafiken?
Kollektivtrafiken är trots allt det säkraste sättet för en trafikant att åka från ett ställe till ett annat. När den tunga trafiken ökar ökar också risken att drabbas av olyckor.
Siv Holma (V):
Jag uppfattar svaret på följande sätt: Det finns inte någon ordentlig uppföljning av beslutet från 2007, när man gjorde de här förändringarna av hastighetsgränserna. Jag skulle vilja skicka med Eliza Roszkowska Öberg de här frågorna, för de är oerhört viktiga.
När det gäller att man använder sig av eko-körning och så vidare kan jag säga att jag känner till det lite grann. Men det har ju visat sig att CO2-utsläppen, trots alla de åtgärder som man har vidtagit, totalt sett har ökat. Det har ju visat sig att de åtgärderna som är vidtagna inte har fått den effekt som man hade önskat sig.
Därför ser jag brett på trafiksäkerheten. Att den tunga vägtrafiken ökar på vägarna har ju sin betydelse. Man behöver bara själv använda sig av bil i mina trakter så ser man att lastbilstrafiken har ökat väsentligt de senaste åren.
Det beror bland annat på det som vi har diskuterat förut, att järnvägstrafiken inte har den säkerheten att man får komma från det ena stället till det andra. Samma sak gäller för gods. Jag tycker att det här är ett brett och viktigt medvetande att ta med sig för att få en ändring till stånd.
Siv Holma (V):
Jag vill först säga att det är synd att regeringen inte kan vara lite mindre EU-byråkratisk när det gäller frågan om cookies. Den fråga jag vill ställa till Eliza Roszkowska Öberg gäller de digitala klyftorna.
Jag uppfattar att det är väldigt mycket snack och väldigt lite verkstad från regeringens sida när det gäller att åtgärda de digitala klyftorna. Förutom de grupper jag nämnde i mitt anförande tillhör framför allt lågutbildade kvinnor dem som befinner sig utanför Internetvärlden.
Därför blir den logiska frågan: Vad kommer Eliza Roszkowska Öberg att göra för att det ska bli mer verkstad, det vill säga vidtas mer konkreta åtgärder? När det blir konkreta åtgärder måste det också satsas pengar. Vi står inför en budgetproposition snart, 2012.
Jag undrar om inte Eliza Roszkowska Öberg kan ge en fingervisning om huruvida det kommer starkare åtgärder inför nästa budgetår. Eller ska vi bara förlita oss på de vackra orden och formuleringarna?
Siv Holma (V):
Man kan fråga sig hur vi kan få inkludering och delaktighet när ni inte ens ser att de digitala klyftorna hänger ihop med klassklyftor, att det är låginkomsttagare i större utsträckning än höginkomsttagare och lågutbildade i större utsträckning än högutbildade som befinner sig utanför Internetsamhället.
Jag var beredd på att få frågan om vad vi har satsat. Det är lätt att se i våra budgetalternativ hur mycket vi har satsat. Det är bara att läsa innantill.
Om Eliza Roszkowska Öberg menar vår ekonomiska motion är mitt svar att den är att betrakta som ett svar på regeringens proposition, där man lägger fast de ekonomiska inriktningarna. När man kommer till budgeten - budgeten 2012 i det här fallet - kommer den att bli mer detaljerad.
Från Vänsterpartiets sida har vi så länge jag kan minnas satsat mellan 75 och 100 miljoner inom utgiftsområde 17 på att minska de digitala klyftorna.
När det gäller utgiftsområde 22, som har med trafikutskottet att göra, var det senaste vi gjorde tillsammans med de andra rödgröna partierna, om jag inte minns fel, att satsa 50 miljoner mer än vad regeringen orkade göra.
Nu finns det åtskilliga miljarder i statsbudgetens överskott, så det vore egentligen enkelt att satsa på dem som behöver det mest: den grupp som är utanför Internetvärlden, det vill säga de fattigaste i vårt samhälle.
Siv Holma (V):
Jag kan inte låta blir att ställa en fråga i den här debatten. Vi fick ett förslag på hur en lag skulle kunna utformas. Det var från branschen, som också menade att det förslag som de presenterade inte strider mot EU-direktivet.
Sett från min sida var det väldigt enkelt att ta ett beslut där, att ta det säkra i stället för det osäkra och att låta regeringen skyndsamt utreda om det här förslaget var möjligt att genomföra, så att man kunde få den här balansen mellan konsument och näring.
Men jag känner någonstans att det blir lite prestige när de här frågorna kommer upp. Sedan skulle jag vilja ställa en fråga om översyn av integriteten, för i dag saknas det ett helhetsgrepp.
Utskottsmajoriteten hänvisar i utskottets ställningstagande till att EU-kommissionen kommer att göra ett arbete och att det kommer att tillgodose de här önskemålen om en översyn.
Då frågar jag så här: Varför kan inte regeringen ta tillfället i akt och göra en översyn när det gäller integritetsskyddet för att få det här helhetsgreppet? Det vore väldigt tacknämligt att kunna få en sådan.
Siv Holma (V):
Det är signifikant att man ser EU som något som kommer att lösa alla problem och att man inte själv behöver vara speciellt flitig, för det finns alltid någon annan som gör saker och ting åt en. Det tycker jag är en felaktig utgångspunkt. Jag tycker att det är oerhört viktigt att göra en översyn utifrån våra förhållanden och se om EU-kommissionens utgångspunkter samstämmer med det vi har.
Det kan hända att det inte gör det, och då kan man ha en bättre framförhållning när man ska ta ställning till frågorna. Jag förstår inte detta. Jag förstår inte heller att man inte kan göra en snabbutredning. Jag får bara en starkare känsla av att det handlar om prestige, prestige och prestige.
Siv Holma (V):
Centerpartiet har - det vill jag ge en eloge för - stolta rötter vad gäller bredband till alla, framför allt på Lennart Daléus tid. Då var också småfolket i fokus i Centerpartiet. Numera handlar det inte om att värna om de en och en halv miljoner människor som befinner sig utanför Internetvärlden. Inte med ett enda ord tog Ola Johansson upp de här frågorna.
Det här är oerhört tunga frågor för Vänsterpartiet. När det gäller lagförslaget vill jag uppmärksamma att det inte finns något färdigt lagförslag som skulle behandlas eller fattas beslut om i riksdagen. Det fanns ett förslag som man skulle kunna utreda. Vad är gott ledarskap? Vad är gott politiskt ledarskap? Här står två uppfattningar mot varandra.
Dels har vi regeringens uppfattning, dels har vi branschens uppfattning. Gott ledarskap enligt mitt sätt att se är att man lyssnar på hela branschens uppfattning och sedan gör en skyndsam utredning för att se om det som de säger är korrekt. De menar ju att det förslag som de hade utformat var förenligt med EU-direktivet.
Det skulle inte sinka speciellt mycket utan det handlade om att vara mer rationell i användandet av de här frågorna på Internet. Jag kan tyvärr inte med bästa vilja komma fram till något annat än att det här handlar om prestige. Har man sagt något en gång är det det som gäller oavsett vad andra säger, punkt slut. Det tycker jag är jättetråkigt. Ola Johansson!
Svara mig på frågan om prestigen! Svara mig också på frågan vad Centerpartiet kommer att göra för att lyfta fram de här frågorna så att småfolket också kan bli delaktiga i Internetvärlden.
Siv Holma (V):
Jag slutar aldrig att förvånas över att framför allt Centerpartiet har en tendens att tro att så fort ett parti gör entré på regeringstaburetterna börjar historien. Historien började långt innan Centerpartiet kom med i den här regeringen. Jag kan ge en eloge till tidigare regeringar för det arbete som har gjorts.
Jag hoppas att också Ola Johansson kan göra det. Fortfarande är det mycket snack och lite verkstad. Det handlar om att lägga fram konkreta förslag. Ofta handlar det om ekonomiska insatser för småfolket, de en och halv miljoner människor som står utanför Internetvärlden.
Oavsett om det finns en bredbandsutbyggnad som täcker i stort sett hela landet har ni missat en poäng. Den hade Lars Tysklind inte missat. Det gläder jag mig åt. Men jag är ledsen att Ola Johansson har tappat greppet vad gäller småfolket. Sedan var det frågan om att tjäna pengar och att ha ett bra näringsliv.
Jag förstår inte hur Ola Johansson kan ha en så konstig uppfattning om Vänsterpartiet, nämligen att vi inte vill ha ett fungerande näringsliv. Ola Johansson ska gå tillbaka och titta på vad vi säger i frågorna. Vi är inte motståndare till att näringslivet gör vinster.
Vi ställer vissa krav, nämligen att ta ett samhälleligt ansvar när man bedriver företagsverksamhet. Det kan till exempel gälla klimatomställning, god etik eller kollektivavtal.
Siv Holma (V):
Jag ställde en fråga till Lotta Finstorp i mitt anförande. Jag frågade om hon var beredd att driva frågan att höja Trafikverkets cykelanslag som i dag ligger på ynka 80 miljoner.
Det är viktigt att den nationella nivån tar ett ansvar för att få cykelfrågorna högre upp på den politiska agendan. Därför har vi ett förslag om att man skulle kunna införa ett statsbidrag motsvarande 50 procent av anläggningskostnaderna för cykelbanor som kommunerna kunde ansöka om.
Det är ett gammalt klassiskt sätt för staten att stimulera och se till att det görs mer på den lokala nivån. Det är inte något nytt. Det handlar inte om att peka finger eller detaljstyra. Det är ett sätt att stimulera så att saker och ting kommer i gång. I betänkandet läste jag hur mycket man har satsat.
År 2009 satsade man på att bygga 150 kilometer gång- och cykelvägar och 14 planskilda korsningar. Det är egentligen alldeles för lite med tanke på vad som behöver göras. Det görs en del, men det behöver göras mer.
Är Lotta Finstorp beredd att se till att saker och ting börjar hända snabbare så att vi inte behöver vänta till 2013?
Siv Holma (V):
Jag kan inte förstå varför Lotta Finstorp använder avgiftsfria bussresor som ett motargument till att satsa på infrastruktur för att göra cykling mer attraktivt och säkert.
Vi satsar på avgiftsfria bussresor eftersom det finns människor som inte kan använda cykel, till exempel pensionärer. Det är ju inte alla som har lika korta avstånd som Lotta Finstorp i sin vardag. Bussresor är mer miljövänliga än bilresor.
Jag fick inget svar på mina frågor. Jag fick bara höra att man inte vill presentera vad man ska förhandla om. Jag frågade inte vad ni ska förhandla om.
Jag frågade om Lotta Finstorp var beredd att driva frågan om att höja Trafikverkets cykelanslag som i dag är ynka 80 miljoner. Jag ska tala om vad Vänsterpartiet har anslagit i sina budgetförslag. Det sade jag också i anförandet.
Vi anslår 700 miljoner kronor per år för att få i gång verksamheten. Jag beskrev också hur vi har tänkt oss att utforma denna stimulansåtgärd. Vi tycker inte att det är bra att cykelanvändningen har minskat. Vi vill ha en ökning. Därför gör vi de här satsningarna.
Siv Holma (V):
Jag ska börja med att säga att jag har förståelse för att utredningar ska pågå. Men jag efterlyser att man ska kunna göra mer än en sak och inte bara avvakta att utredningarna blir färdiga.
Det handlar om att snabba upp handlandet för att stärka cyklingen i vid mening. Jag har noterat att 3,3 miljarder anslås fram till 2021. Det handlar om 200-300 miljoner om per år.
Vi i Vänsterpartiet är beredda att öka den summan till 700 miljoner per år. Vad jag förstår handlar det om 7,7 miljarder under denna planeringsperiod. Jag noterade också att Miljöpartiet har föreslagit en ökad satsning som motsvarar 9 miljarder under samma period.
Vi är alltså två partier som har insett att dessa behov finns och att staten, den nationella nivån, måste vara mer aktiv.
Man måste använda sig av den position som man har när man sitter i regeringen för att stimulera utvecklingen när det gäller exempelvis dessa infrastrukturfrågor som är så viktiga för att minska antalet skadade och dödade på grund av att cyklisten är en oskyddad trafikant. Då behöver alla klutar sättas till.
Är Lars Tysklind beredd att se till att snabba upp dessa frågor och ta med dem i exempelvis budgetpropositionen 2012?
Siv Holma (V):
Jag har förstått att det här är det andra cykelbetänkandet som trafikutskottet har tagit fram. Jag ser att det finns en viss koppling till att riksdagen och trafikutskottet har varit oerhört aktiva och kommit med synpunkter. Jag ser också att mitt parti har haft en oerhört viktig roll i det sammanhanget.
Budgetpengar är ett väldigt kraftfullt medel för att åstadkomma förändringar. Men jag menar att det inte bara handlar om pengar, utan det handlar också om att kunna göra flera saker på samma gång.
Samtidigt som man tar fram strategier ska man också ha ett ordentligt tilltaget anslag så att man verkligen snabbt kan omsätta det som har kommit fram i strategierna till praktisk, konkret handling. Det är det som jag efterlyser i de här sammanhangen.
Jag hade önskat att Lars Tysklind med flera kunde säga: Ja, vi kommer att göra vad vi kan för att stärka det här politiska ansvarsområdet. Det är också viktigt eftersom cyklisten är oerhört oskyddad i trafiken. Det behövs. Det är helt enkelt eftersatt. Vi ser att cykelanvändningen har minskat.
Därför skulle jag önska att Lars Tysklind sade någonting i den riktningen, men det gör han inte. Det beklagar jag.
Siv Holma (V):
Jag skulle vilja ställa en fråga till Edward Riedl. Han talade mycket väl om miljöarbetet på flygplatserna. Han nämnde också Bromma flygplats, och det låter lite skevt i mina öron när man talar väl om miljöarbetet och samtidigt vill ha kvar Bromma flygplats.
Jag noterade att arrendeavtalet 2008 mellan Stockholm och före detta Luftfartsverket, numera Swedavia, förlängdes i 30 år, och i stort tas alla de miljöskyddande bestämmelserna i det tidigare avtalet bort.
Fortfarande tas bara 1 krona ut i arrendeavgift per år för 140 hektar mark. Nytt var då att Swedavia ska betala 5 kronor per avresande passagerare till staden, vilket beräknas ge ca 4 miljoner per år. Det ska jämföras med en beräknad marknadshyra på 200-250 miljoner kronor per år.
Och för att hindra att folkviljan i Stockholm skulle få genomslag här skrev man alltså ett avtal som sträcker sig 30 år framåt och som inte har några miljökrav. Hur kan Edward Riedl med hedern i behåll säga att det värnar miljön i Stockholm?
Jag tycker att det är oerhört viktigt att vi tar ett miljöansvar. Då måste vi också fatta beslut som inte alltid har positiva sidor, men som innebär att vi får arbeta på ett sådant sätt att vi kompenserar människor så att det inte blir problem när det gäller kommunikationer.
Siv Holma (V):
Jag noterar att Edward Riedl inte svarar på mina frågor om miljökraven som man plockade bort i det avtal som hans partikamrater tillsammans med Kristdemokraterna och Folkpartiet förlängde 2008. Jag ska i alla fall försöka säga saker och ting vad gäller kapaciteten som försvinner när man lägger ned Bromma flygplats.
Jag har också skrivit i det särskilda yttrandet att jag även anser att det gäller att diskutera om Stockholmsområdet bör få ytterligare en flygplats i den södra delen av regionen. Det skulle då till exempel kunna vara Skavsta. Följaktligen innebär det att de flygplatser som inte är strategiska ska staten inte äga och inte heller betala ut driftsstöd för. Jag menar alltså att det finns alternativ, även om det skulle vara ett hårt tryck på Arlanda.
Placeringen av Bromma flygplats är olycklig. Jag förstår inte hur man från Alliansens och framför allt Moderaternas sida kan överse med miljöbelastningen i det här sammanhanget. Det skakar man liksom bara av sig. Man rycker på axlarna och talar med vackra formuleringar om hur viktigt det är.
I sitt anförande sade Edward Riedl till och med att han i stort sett ställer upp på en reservation, reservation 2, där vi från oppositionens sida tar upp miljöbelastningsproblematiken, men när det kommer till praktisk handling gör man precis tvärtom. Jag tycker att det ska bli jätteintressant att så småningom få höra vad dina alliansvänner säger i den här frågan.
Och jag fattar inte hur det kan komma sig att ni är så starka att ni kan få både Folkpartiet och Kristdemokraterna att svika sina vallöften.