KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ebba Busch (KD):
Jag vill påpeka för dem som lyssnar på detta nu eller kommer att lyssna efteråt att det är en styrka i svensk politik att två företrädare som representerar olika partier och har stöttat olika regeringsalternativ står här och debatterar utan att det finns några frågetecken kring huruvida vi tar klimatutmaningen och de problem vi har på allvar.
Det är lösningarna som ser olika ut, och fokus kan ligga på att vässa och utmana varandra när det gäller vägen framåt. Jag vill också understryka att våra tydliga prioriteringar har mottagits väl i de utfrågningar som många representanter för regeringen hållit i olika EU-sammanhang i början av det svenska EU-ordförandeskapet.
Två av fyra prioriteringar för det svenska ordförandeskapet är just konkurrenskraft och grön omställning, och vi markerar tydligt att de hänger ihop.
Ska vi klara den gröna omställningen och nå våra högt uppsatta klimatmål är det otvetydigt så att det är genom näringslivet och företagen som mycket av omställningen behöver ske. Vi har som ledord för det svenska ordförandeskapet att vi ska verka för en europeisk union som är grönare, friare och säkrare, och det är inte bara slagord.
Med det sagt har vi sett en risk. Ambitionen för den världsutställning som den svenska gröna omställningen nu innebär att Sverige har blivit delar jag verkligen mycket av. Men det har funnits en risk för att det blir mer av en museiutställning om vi landar snett. Delar av det svenska företagandet och näringslivet kan då bli en antikvitet.
Om vi navigerar fel kommer man att tvingas leta efter stämpeln "Made in Sweden" i framtiden. Här är det viktigt att vi värnar den svenska konkurrenskraften genom samarbetet inom Europeiska unionen. Det är med oro vi har sett på de besked och den risk för snedvridning av konkurrens som har bubblat i diskussionen bland enskilda medlemsländer som svar på IRA.
Inflation Reduction Act är USA:s sätt att - om man ska tolka det positivt - nu markera att vägen framåt är grön omställning. Men det finns en mycket allvarlig risk för ett handelskrig om man inte navigerar rätt.
Vi noterar att det är flera tunga företrädare för näringslivet som konstaterar att det här sätter frågetecken kring en del av de långsiktiga nya investeringarna i Sverige. Därför är det också viktigt att energirådskretsen, som jag har förmånen att leda, och konkurrenskraftsrådskretsen gifts ihop när vi svarar på detta.
Ska vi lyckas nå våra högt satta klimatmål och hålla fast vid dem, en kurs som är mycket tydlig under det svenska ordförandeskapet, är det genom att stärka konkurrenskraften med grön omställning. Det ska inte finnas några frågetecken kring det. Detta är den linje som vi kommer att fortsätta hålla under vårens ordförandeskap, och det är också en svensk ståndpunkt som är väl förankrad i EU-nämnden.
Ebba Busch (KD):
Hållningen är tydlig. Regeringen har inte lämnat några klimatmål på vare sig kort eller lång sikt. De ligger fast. De är också en del av budgeten som vi presenterade i höstas. Sedan kan enskilda partier tänka och tycka olika om dem. Men vi är överens om att inte ändra på dem. Det finns inte någon sådan uppgörelse, utan de ligger alltjämt fast.
Vi har förhandlat en rad olika politiska åtgärder som vi har redogjort för både när Tidöavtalet presenterades och i ett antal presskonferenser därefter. Vi kommer att återkomma med en färdplan med ytterligare preciseringar för klimatet som vi ser fram emot att få debattera med riksdagen när tillfälle ges.
Vi hade möjlighet att välkomna EU-kommissionen till Kiruna. Det var inte en slump att vi höll fast vid den planering som fanns. När vi välkomnar EU:s tyngsta företrädare till Sverige ska vi göra det på en plats som verkligen är i framkant för den gröna omställningen.
Det visar att det är möjligt att kombinera högt uppsatta klimatmål med ekonomisk tillväxt och en stark välfärd. De måste inte stå emot varandra. När vi har fört diskussioner med andra länder som har en annan syn på klimatfrågan än vår har vi många gånger gått fram med de moraliska argumenten, samvetsargumenten och förvaltarskapstanken.
Vi har fått tillbaka: Det kanske stämmer, men vi kan inte låta bli att göra den resa i ekonomisk tillväxt som ni har gjort. Vi kan inte undanhålla de välfärdsmöjligheterna för vår egen befolkning som ni har skapat i ert land. Här visar vi att det går att gå hand i hand.
Det går att ta den gröna omställningen ytterligare steg framåt och samtidigt möjliggöra för en stark välfärd och ekonomisk tillväxt. Det är inte för inte som vi har valt att lägga så mycket av våra lösningar för klimatmålen på energipolitikens område.
Ska vi få ned utsläppen rejält inom transportsektorn och den tunga industrin där vi har våra stora utsläpp och inte bara lägga mycket tryck framåt på den enskilde är vägen framåt elektrifiering av fordonsflottan. Vägen framåt är mycket mer el för vår tunga industri som ser ut att kunna göra ganska banbrytande framsteg på området.
Då behöver det finnas tillräckligt med el för det. Med det sagt har frågeställningen i dag varit hur vi på ett trovärdigt sätt ämnar agera för att stärka EU:s konkurrenskraft under EU-ordförandeskapet. Jag har försökt att redogöra för det i skrift och ta en del följdfrågor på det. Det görs trovärdigt genom att två av fyra prioriteringar är just konkurrenskraft och grön omställning.
Sedan får vi har respekt för att vi i vissa framför allt inrikespolitiska frågor väljer olika verktyg. Men på EU-nivå ser vi fram emot att föra flera av de viktiga filerna och akterna framåt och inte minst Fit for 55.
Ebba Busch (KD):
Det är en svår balansgång som vi nu går. Tiden tickar. Det är ont om tid för att nå våra klimatmål i tid innan vi hamnar i ett läge som är bortom kontroll. Vi är väldigt nära det redan nu. Samtidigt har vi ibland fattat beslut i en sådan takt att saker och ting har ändrats. Det gäller till exempel priset på biodrivmedel som har blandats in i diesel.
Prisutvecklingen har blivit sådan att vi har riskerat en situation där svenska företag och svenskt lantbruk minskar i konkurrenskraft. Det gäller inte bara det, utan de till och med lägger ned. Det riskerar att tvinga produktion ut i andra länder som har en helt annan syn på miljö, klimatfrågan och utsläpp.
Det ökar dessutom vårt importbehov och riskerar att bidra till ökade utsläpp den vägen. Detta i kombination med att det helt enkelt inte har varit en hållbar prisbild har gjort att jag tycker att det är rätt och riktigt att vi nu sänker kravet på reduktionsplikten när priset på biodrivmedel är så högt. Om det utvecklar sig på ett annat sätt kanske vi också kan återkomma till den frågan.
Någon sådan ståndpunkt finns inte nu, men det är prisbilden vi har önskat komma åt. Vi bereder just nu helheten för detta inför att vi ska ned till EU:s miniminivå den 1 januari nästa år. Vi kommer då att återkomma samlat med att vi i den ena delen riskerar att öka våra utsläpp - det är vi medvetna om - och om vilka andra åtgärder vi kommer att vidta ytterligare.
Målsättningen ligger fast.
Ebba Busch (KD):
Marielle Lahti har frågat mig på vilka fakta och omständigheter regeringens beslut att i förtid lägga ned utredningen om ett kvotpliktssystem, så kallade vita certifikat, grundar sig. Jag vill börja med att understryka att det senaste året inte bara har visat hur viktigt det är med ett robust och fossilfritt energisystem utan också hur viktigt det är att använda energi på ett effektivt sätt.
Regeringen ser att energieffektivisering och minskad användning av energi är mycket betydelsefulla pusselbitar i att minska samhällets sårbarhet vid bland annat höga energipriser. Det är mot denna bakgrund som regeringen satsar cirka 400 miljoner kronor på energieffektivisering i årets budget.
Satsningen innehåller både ett ekonomiskt investeringsbidrag till minskad el- och gasanvändning inom småhusbeståndet och medel till kapacitets- och kompetenshöjande insatser för energieffektivisering med syfte att minska sårbarheten vid höga energipriser.
Även inom EU har energieffektiviseringen en viktig roll i att bidra till EU:s höjda klimatambitioner och att minska EU:s beroende av fossila bränslen, framför allt beroendet av rysk gas. Just nu pågår förhandlingar om flera direktiv inom energiområdet, däribland av direktivet för energieffektivitet.
Ett av kraven i energieffektiviseringsdirektivet är ett årligt nationellt bindande energisparkrav. Sverige uppfyller i dagsläget energisparkravet genom att räkna besparingar som följer av energi- och koldioxidskatten. Sparkravet kan enligt direktivet också uppfyllas genom att införa ett kvotpliktssystem för energieffektivitet eller alternativa policyåtgärder.
Regeringen anser att statens roll gällande politiken för energieffektivisering i huvudsak bör bygga på energimarknader där styrmedel syftar till att korrigera marknadsmisslyckanden, främst externa effekter och brist på information, men även beteenderelaterade hinder.
Statens energimyndighet har vid tre tidigare tillfällen fått i uppdrag att utreda behovet av och konsekvenser av olika sätt att utforma ett kvotpliktssystem för energibesparing.
Myndigheten har kommit fram till att ett sådant system inte bör införas i Sverige, bland annat på grund av att styrmedlet inte bedöms samhällsekonomiskt effektivt då det inte anses korrigera för något marknadsmisslyckande som inte andra styrmedel redan syftar till att korrigera.
I klartext betyder detta att en expertmyndighet ett flertal gånger har kommit fram till att ett kvotpliktssystem inte är det mest verkningsfulla styrmedlet för att se till att energieffektiviseringen ökar. I tillägg påverkas designen av ett kvotpliktssystem av hur direktivet i slutändan kommer att utformas.
Utredningen beslutades av den förra regeringen med ett slutdatum där det inte är möjligt att hinna ta hänsyn till utformningen av det ändrade direktivet. I och med dagens energisituation och eftersom offentliga medel ska användas på ett ansvarsfullt sätt ser regeringen behov av att kunna prioritera medlen till mer brådskande utredningar.
Ebba Busch (KD):
Jag vill börja med att säga att jag trots att jag hämtade mer vatten var idel öra. Det är fördelen med att vara småbarnsförälder - man kan hantera flera saker samtidigt. Jag vill säga så här om de vita certifikaten: Syftet har varit gott. Intentionerna har varit goda.
Mycket av det här instämmer vi i. Regeringens uppfattning är ändå att i och med att man varit inne på liknande idéer tidigare och prövat det tycker vi att det gett vid handen att det inte är den mest fruktbara vägen framåt. I ett läge där många utredningar skulle tillsättas, där vi inte hade oändligt med resurser för att kunna hantera det och där vi hade många viktiga och pressande frågor på regeringens bord valde vi att prioritera om.
För den som lyssnar kan det tyckas lite märkligt när det redan var så pass långt gånget. Jag vill säga att det är beklagligt; det är inte optimalt. Men det är inte ovanligt vid regeringsskiften, oavsett om man går från blått till rött eller rött till blått, utan det är kutym att man ser över vad som ska fullföljas och inte.
Det är klart att det är beklagligt att detta blir nedlagt så sent inpå, men jag menar att vi hade fog för att göra den prioriteringen, både med tanke på de tveksamheter som framkommit tidigare och när man tar i beaktande att utredningsresurserna är begränsade. Marielle Lahti redogör mycket förtjänstfullt för processen som följer av en utredning.
Det tar tid men är också en kostnadsfråga, och vi har valt att prioritera andra delar tyngre. Så till den slutgiltiga frågan om att vi gör en så pass tydlig prioritering i budgeten och avsätter medel för energieffektivisering och vilket marknadsmisslyckande som det kompenserar för.
Som vi ser det är vi nu i ett läge där vi tydligt behöver signalera att vi behöver göra det vi kan för att leverera mer elproduktion och släppa på allt vi har. Det är det som är det första av tre ben i regeringens hantering av energikrisen. Det handlar om att kraftsamla och få loss så mycket elproduktion som möjligt. Det andra handlar om att stötta hushållen och företagen och försöka lindra genom den här svåra tiden.
Det tredje handlar om att spara för att undvika och minska risken för frånkoppling. Men i detta finns också frågan om energieffektivisering. Vi vet att det finns en stor outnyttjad potential inom näringslivet men också hos många privata konsumenter för just energieffektivisering. Det är klart att man inte ska slösa i onödan.
Här händer det mycket inom byggsektorn som är banbrytande och kan minska vårt elbehov rejält. Det kan ha stor betydelse samtidigt som vi bygger nytt. Samtidigt bär väldigt många hushåll tungt.
Det är som många påpekat dyrt att vara svensk, och när marginalerna minskar för många hushåll kan det vara det som gör att det inte är möjligt att köpa den där luftvärmepumpen eller vad det nu kan vara för att växla över från uppvärmning med direktverkande el.
Kan vi stötta hushållen i detta samtidigt som vi ställer tydliga krav och förhandlar vidare många av de här frågorna på EU-nivå är det prioriterat för regeringen.
Ebba Busch (KD):
Det något knapphändiga och torra svaret på detta om jag ska fokusera på själva frågan - jag skulle kunna kommentera mycket om ämnet i stort - är att det kommer vi att behöva återkomma till. Nu önskar vi se vad utfallet blir av den prioritering av stöd för energieffektivisering som vi gjort i budgetpropositionen för 2023 och som vi kommer att hålla i även för nästkommande år.
Som sagt pågår det också ganska omfattande förhandlingar på EU-nivå där vi har en ambition att föra de akterna så långt framåt som det bara är möjligt under våren. Sedan kommer vi att ha anledning att återkomma till riksdagen med ytterligare besked i frågan.
Ebba Busch (KD):
Jag ska försöka hålla det kort och sammanfatta. Vi delar ambitionen att prioritera energieffektivisering framöver. Jag tycker att vi har motiverat väl varför vi valde att lägga ned den pågående utredningen och prioritera annat.
Det hänger delvis ihop med att den inriktning vi har haft och som under lång tid har drivits när det gäller elsystemet i Sverige har gjort att vi har hamnat i ett läge där vi har behövt dra igång oljeeldade kraftverk, där driften slår rekord 2021 och 2022, samtidigt som vi har lagt ned fyra kärnkraftverk.
Vi kommer inte att klara av att elektrifiera och göra en grön omställning utan fossilfri kraftproduktion och ett robust elsystem; detta behöver vara grunden. Samtidigt - jag vill understryka det vi är överens om - har vi alltjämt ett viktigt behov av energieffektivisering, vilket är prioriterat.
Vi kommer att ha anledning att skruva i det stödet framöver för att se till att det träffar så rätt som möjligt och blir så effektivt som möjligt, när det nu också förhoppningsvis ska jacka i det som vi klarar av att gå i mål med eller driva vidare under ordförandeskapet när det gäller just den viktiga frågan om energieffektivisering. Jag misstänker att vi kommer att ha anledning att debattera detta igen.
Ebba Busch (KD):
Joakim Sandell har frågat mig om regeringen och jag har någon plan för att hantera det naturliga monopol som fjärrvärmeleverantörer verkar i och vad regeringen och jag kan göra för att hindra oskäliga prishöjningar på fjärrvärme. Rysslands invasion av Ukraina och effekterna på den ryska exporten av fossila bränslen har påverkat de flesta energimarknader.
Både privatpersoner och industrin pressas av orimliga energipriser, och både regeringen och EU arbetar intensivt för att hantera situationen. Helt uppenbart behöver ryska bränslen ersättas med fossilfria alternativ. Det är lika nödvändigt för ekonomin som för att hejda klimatförändringarna. Fjärrvärmesektorn är en viktig del av energiomställningen.
Konkurrensen på värmemarknaden bygger på att kunderna kan välja uppvärmningsteknik. Fjärrvärmeleverantörer måste vara konkurrenskraftiga för att fastighetsägarna inte på sikt ska välja andra alternativ. Branschen har själv startat den så kallade Prisdialogen, som är ett system för att stärka den lokala dialogen kring förändringar i fjärrvärmepriset.
Systemet har fått snabb spridning, och vid utvärderingar har det konstaterats att kunderna är positiva till processen. Fjärrvärmelagen reglerar dessutom att konsumenter som inte accepterar ett visst pris kan vända sig till Fjärrvärmenämnden för medling. Trenden har dock varit att antalet tvister minskat kraftigt, och de senaste åren har Fjärrvärmenämnden bara behövt hantera enstaka ärenden. Så kommer vi till men:et.
Befolkningen, särskilt i södra Sverige, påverkas hårt av den rådande energikrisen. Vi behöver kraftsamla för att öka energisystemets robusthet, spara el och stötta hushåll och företag. I det rådande läget är det därför angeläget att fjärrvärmebolagen agerar ansvarsfullt. Regeringen kommer att följa utvecklingen på värmemarknaden mycket noga.
Ebba Busch (KD):
Om jag vore boende i Joakim Sandells valkrets - oavsett vad jag hade röstat på, om det så hade varit långt högerut eller långt vänsterut - hade jag varit väldigt nöjd med att ha Joakim Sandell som riksdagsledamot, för det är precis så här det ska funka.
Här har vi ett system, en marknad, som har fungerat förhållandevis bra i fredstid. Man har hittat sätt att självreglera sig på. Men nu är det uppenbart att man har stött på patrull och att det inte fungerar som det är tänkt.
Mycket av det som är tänkt att lösas genom Prisdialogen går ju inte att lösa om en av de tunga aktörerna har lämnat den eller blivit utkastad för att aktörens påverkan på hushållen är så pass stor och skiljer sig så markant från alla andra aktörers agerande. Detta är ett komplext system, som så mycket på energiområdet.
Det handlar om de faktiska förhållandena och hur det är tänkt att fungera. Sedan har man en verklighet i hur geografin ser ut. Detta gör att det är en djupt problematisk situation. Sedan den här interpellationen kom in och fick ett formellt skriftligt svar har vi också haft anledning att svara på fler frågor i medierna.
Det är beklagligt att vi inte har hunnit ha den här interpellationsdebatten tidigare. Jag återkommer till det. Det är min absoluta ambition att hålla debatterna så tätt som möjligt inpå det att interpellationerna kommer in. Men detta är inte en fråga som vi tar lätt på, och jag söker gärna dialog om var vi har hittat lämpliga sätt att svara upp mot liknande situationer i andra länder.
Det är uppenbart att det är en situation för hushållen och att det nu inte fungerar som det är tänkt. Än så länge har vi en situation där systemet fungerar så till vida att man kan göra anmälningar. Tanken är att man ska kunna göra anmälningar, men nu ser vi en markant uppgång när det gäller anmälningarna. Vi behöver se lite hur det utvecklar sig.
Det är anledningen till att jag i mitt svar betonar att vi följer situationen mycket noga. Vi måste ha underlag att agera på. Men jag vill vara mycket tydlig. Tack för att den här frågan lyfts i kammaren! Vi kommer inte att dra benen efter oss om vi ser att vi behöver agera och att detta inte hanteras genom anmälningarna, och jag sätter frågetecken för om det verkligen kommer att hanteras genom anmälningarna.
Vi kan inte på studs ändra en hel marknadsmodell utifrån en aktörs agerande. Därför markerar jag att vi följer detta mycket noga, och beroende på hur det utvecklar sig kommer vi inte att avhålla oss från att agera. Jag har återkommande påpekat att Sverige inte är immunt mot omvärldsläget.
Jag vill inte anklaga någon riksdagsledamot för lögn, men det är direkt felaktigt att påstå att jag under valrörelsen skulle ha sagt att Sverige inte påverkas av omvärldsläget, globala marknadspriser och annat.
Tvärtom har jag tagit detta i beaktande och sagt att det just därför är allvarligt att vi i Sverige ovanpå Putinpriser återkommande har fattat beslut som ökat vår sårbarhet, gjort oss mer känsliga för pristryck från andra länder och lagt tyngre sten på redan tung börda.
Ebba Busch (KD):
Sällan har jag väl fått höra så kallade positiva kommentarer i en så negativ anda, men även om jag kanske inte når fram till ledamoten Björck tror jag att det är flera ledamöter här i kammaren som har hört att jag inte tar lätt på tidsaspekterna.
Det betyder inte att detta inte kommer att hända igen, för det har funnits anledningar till att interpellationssvaren har dröjt, och det har varit tunga anledningar. Med det sagt vill jag understryka att den typ av interpellationsdebatt som vi håller här är just den typ av interpellationsdebatt som man vill hålla mycket tätt.
Det här visar vilket fruktbart instrument detta faktiskt är för att lyfta problem som uppkommer under en lagstiftningsperiod i riksdagen. Det är något som på sikt kan bli föremål för vidare beslut i kammaren.
Det är som sagt ett väldigt komplext system - det gäller energisystemet i stort men också fjärrvärmen specifikt. Det är inte jättemånga som har koll på hur fjärrvärmen fungerar och varför den har en sådan viktig roll i elförsörjning i stort. Den möjliggör bättre förutsättningar för just en robustare elförsörjning, framför allt i storstäderna.
Den avlastar elnätet, eftersom den medför att mindre el krävs för uppvärmning. Den minskar därmed också risken för avbrott. Det finns alltså många viktiga aspekter när det gäller att värna vår fjärrvärme och, som sagt, att följa detta mycket noga. Beroende på hur det utvecklar sig kommer vi att återkomma. Om inte systemet klarar av att omhänderta denna situation kommer vi att agera.
Det är inte meningen att företag, i detta mycket svåra läge för Sverige och omvärlden i stort, ska göra krigsprofiter.
Hushållen riskerar, precis som Joakim Sandell mycket riktigt påpekar, att klämmas från två håll om vi ser kraftiga prisökningar i ena änden samtidigt som samhället i övrigt försöker kompensera och dämpa inflationsutvecklingen och risken för ytterligare räntehöjningar genom att hålla nere löneutvecklingen. Jag vill bara bekräfta att vi delar bilden och ser den risken.
Det är därför vi också tar allvarligt på rapporterna om hur fjärrvärmesystemet nu har fått ett stort frågetecken kring huruvida det upplägg och den modell som vi har haft hittills fungerar eller inte.
Ebba Busch (KD):
Aida Birinxhiku har frågat mig om jag i nuläget kan lämna närmare besked om när företagen får sitt utlovade elstöd och hur jag avser att agera för att företagen ska få sitt utlovade elstöd så fort som möjligt. Det är en befogad fråga.
Svenska kraftnät fick en tajt deadline, och de inkom den 4 januari 2023 med en ny ansökan till Energimarknadsinspektionen. Ansökan godkändes den 11 januari 2023. Enligt Svenska kraftnäts förslag kommer elstödet att omfattas av EU:s statsstödsregler. Därmed måste EU-kommissionen ge sitt godkännande innan utbetalningarna av elstödet till företagen kan påbörjas.
Regeringen avser inom en snar framtid att göra en statsstödsanmälan till EU-kommissionen.