Josef Fransson (SD):
Vår budgetmotion på det här utgiftsområdet har redan fallit. Därför tänkte jag använda tiden till att tala lite om min syn på klimatet i miljödebatten och de brister jag ser i detsamma. Inte minst tänker jag nämna lite grann om de panikåtgärder som jag tycker präglar den svenska miljödebatten.
Man föreslår ofta åtgärder som är ogenomtänkta och förhastade där kostnaderna helt enkelt inte står i rimlig proportion till miljönyttan. Som exempel kan man nämna att politiker föreslagit att man till exempel ska använda skattemedel för att konvertera begagnade bilar till att köras på etanol. Det räcker alltså inte att införa höga kraftfulla miljökrav på nyproducerade bilar.
Samma förfarande har jag sett när man vill förbjuda användandet av marina tvåtaktsmotorer trots att de sedan flera år är förbjudna i handeln. Ett annat exempel är den planerade utbyggnaden av vindkraften och övertron på vindkraften som ersättande energikälla. Det är något jag gärna återkommer till längre fram, men jag tänkte ändå ta upp det inledningsvis.
Ytterligare ett exempel som är intressant i sammanhanget är de föreslagna satsningar från visst politiskt håll på höghastighetståg som åtminstone enligt min mening är resultatet av panik och förhastade slutsatser snarare än rationell slutledning. Kostnaderna står helt enkelt inte i proportion till nyttan. I stället riskerar detta att tränga undan infrastruktursatsningar som är välbehövliga.
Missuppfatta mig inte här. Jag har ingenting emot höghastighetståg som sådana. Det är bara kostnaden jag anmärker på. Varje felsatsning oavsett vilket område det gäller får en undanträngningseffekt för mer effektiva och lönsamma projekt.
Många gånger känner jag att det är en bäst-i-klassen-politik som kostar orimligt mycket pengar för de svenska skattebetalarna och inte leder till det önskade resultatet. Fru talman! Miljöpolitik går enligt min mening inte att skilja från energipolitiken och den ekonomiska tillväxten. Min uppfattning är att allt går hand i hand när det gäller ekonomisk utveckling. Det tycker jag ibland försvinner i debatten.
Jag tänker då framför allt i ett globalt perspektiv. I det globala perspektivet har vi brist på livsmedel. Människor svälter. Större delen av all odlingsbar mark på vårt klot är redan uppodlad. Den moraliska ambitionen måste ändå vara att utrota världssvälten. Jag tror att den enda lösningen för framtiden kommer att vara tygla universums krafter.
Då talar jag kanske om kärnkraft, och kanske både tredje eller fjärde generationen, som väldigt intressant. Det handlar kanske till och med om fusionskraft i framtiden. Det handlar också om genteknik. För mig är det förvånande att många så slentrianmässigt reagerar med taggarna utåt när man talar om GMO. All GMO-teknik måste givetvis bedömas från fall till fall.
Men i grunden ser jag ingen större skillnad på den artificiella förädling av livsmedel som vi människor har ägnat oss åt i hundratals år jämfört med den förädling som sker i laboratorium. Att vi är försiktiga är en annan sak. Det är viktigt, och det är naturligtvis någonting vi ska vara. Vi har otroligt stora utmaningar i att få mat för dagen till jordens alla invånare. Det gäller inte minst med den ständigt närvarande och snabbt tilltagande befolkningsökningen.
Det är ungefär tio Sverige per år, 80-100 invånare netto, som jordens befolkning ökar med. Då förstår man att det är väldigt stora utmaningar som vi har framför oss. Jag hoppas att Sverige ska vara ett föregångsland när det gäller att avveckla beroendet av fossila bränslen. Det finns många skäl till det. Det gäller inte minst den osäkra tillgången på energi.
Ca 60 procent av jordens energitillförsel sker i dag i form av fossila bränslen. I en situation där efterfrågan kraftigt överstiger utbudet kan hela världsekonomin i värsta fall kollapsa. I Sverige har vi lite lägre beroende. Det ligger på ungefär 33 procent av vår energitillförsel. Vi ligger helt klart lite före resten av världen.
Men vi har ännu stora utmaningar om vi ska nå målet att bli ett samhälle fritt från fossila bränslen. Jag ska säga några ord om etanolsatsningarna som jag har en del åsikter om. Det är min uppfattning att grödor och odlingsbar mark inte ska användas till energiframställning. Det är en orimlig ordning så länge vi har människor som svälter.
Då är det bättre att satsa på andra energiformer. Jag tror att framtidens bilar kommer att gå på el eller åtminstone delvis på el. Det är den bästa vägen att satsa på. Man får naturligtvis inte stänga några dörrar här. Det händer väldigt mycket i forskningen hela tiden.
Jag tänkte också tala lite om energieffektivisering, den inhemska marknaden och att göra insatser när det gäller energitillförseln. Det är min övertygelse att steg nr 1 är effektivisering. Det är i första hand där vi ska satsa våra resurser och kanske framför allt när det gäller uppvärmning av våra hus. Det finns ganska mycket att göra med relativt enkla medel.
Då talar jag inte om sådant som lågenergilampor som i uppvärmda hus blir nära ett nollsummespel. Det handlar om värmepumpar, frånluftsväxlare, utbyten av gamla fönster och bättre isolering. Där har vi många terawattimmar att spara. Jag tänker bara på min bostad, min övernattningslägenhet här i Stockholm.
Där har jag utöver de vanliga elementen en 800 watts elradiator som går på full fart för att man ska uppnå någon form av behaglig temperatur. Samtidigt har jag fönster som är högst omoderna där det är extrema värmeläckage som jag uppfattar det. Skulle man satsa på sådana saker och byta ut till moderna fönster kan man ta bort elradiatorn och kanske räkna hem det på 10-15 år eller något liknande.
Fru talman! Jag ska även säga några ord om vindkraften. När det gäller vindkraften, som jag nämnde lite grann i inledningen, är planeringsramen en utbyggnad av vindkraft till 30 terawattimmar. Det tycker jag är en mycket stor felsatsning. Jag tror vi måste börja tala om att drömmarna om vindkraften har nått vägs ände, åtminstone med den teknik vi har i dag. Det finns många skäl till det och många argument där.
Det är en dyr och ineffektiv energikälla i förhållande till många andra eftersom den kräver stora subventioner för att bära sig. Jag skulle också vilja peka på att det blir allt svårare att få kommuner och människor att vilja ha vindkraft i sina kommuner. Det är fullt förståeligt.
Det mest intressanta är kanske att en storskalig utbyggnad av vindkraft kräver stora investeringar i elnätet när det gäller reglerkraften. Det behövs en kraftig utbyggnad av reglerkraften, det vill säga vattenkraften, med kanske upp till 35 procent. Det motsvarar sex till tio nya vattenkraftverk av det större slaget. Nu har jag gått igenom det jag hade tänkt säga.
Jag tänker nämna de viktigaste insatserna. Det är energibesparingar, inte minst för att ta tillvara på restvärme. Det är att bygga ut kärnkraften för att driva framtidens bilar. Det är att forska och investera i utvinning av biobränsle, men inte konkurrera i livsmedelssektorn.