Gustav Fridolin (MP):
Tack, interpellanterna, för viktiga interpellationer som väcker en angelägen diskussion. Maria Stockhaus ställer två frågor som jag gärna vill besvara. Den ena frågan är: Varför räcker inte dagens regler? Det enkla svaret är att dagens regler inte räcker, för vi har sett skolor som av ekonomiska skäl har skurit ned på verksamhet som varit viktig för eleverna.
Vi har också sett exempel på skolor där verksamheten har tömts på ekonomiska resurser och eleverna sedan mötts av en lapp på dörren som i praktiken haft innebörden: Ledsen, men vi har tömt verksamheten på pengar och konkat skolan. Lycka till! Så ska det inte gå till i svensk skola. Oavsett vilket val man gör ska man känna trygghet med att de skattepengar som går in i skolverksamheten också kommer eleverna till del.
Det är också svaret på frågan hur nya regleringar gagnar eleverna: De gagnar eleverna genom att de ger en trygghet i att de skattepengar som du och jag ger in till skolan också kommer fram till eleverna och deras utbildning. Riksdagsledamoten Jan Björklund gör sig till något av en magiker här och försöker sig på ett illusionstrick, men jag skulle vilja säga att det inte går något vidare. Jan Björklund är ingen Houdini.
Det första Jan Björklund gör är att försöka framställa det som om Friskolekommittén en gång för alla löste de svåra frågorna med hur man reglerar friskolor. Det är ju inte sant! I Friskolekommittén finns särskilda yttranden som klargör att i brinnande frågor fortsatte de politiska partierna att vara oense. Det stod till och med i kommitténs bedömningar när det gällde frågan om vinst att det i kommittén råder delade meningar. Regeringen gör nu verklighet av det man aviserade i sina yttranden till kommittén.
Det andra som Jan Björklund försöker sig på är att framställa det som regeringen nu försöker genomföra som ett fullskaligt kommunalt veto. Det är ju inte heller sant. Det är tydligt att det handlar om regler som ska gälla skolor som drivs i vinstsyfte. Där ska kommunerna ha möjlighet att avgöra.
I mitt svar från regeringen säger jag tydligt att icke-kommersiella aktörer ska ges möjlighet att växa och utvecklas och att dessa aktörer inte kommer att beröras av en ny reglering. Jag vill inte tillbaka till en verklighet där politiker bestämmer vilka skolor som eleverna ska gå till.
Jag vill värna ett skolval, men förutsättningen för ett fungerande skolval är att det finns en trygghet att man, oavsett vilken skola man väljer, hamnar i en skola med en bra verksamhet.
Lika lite som att politikerna ska sitta och rita cirklar på en karta ska de glömma bort en prick, en skolbyggnad, på en karta och tillåta verksamheten där att vara på ett sätt som inte ger eleverna en god start i livet, och det ska gälla oavsett om det är en kommunal eller en fristående skola. Jan Björklund påpekar att Miljöpartiet här har gjort en resa. Det är korrekt.
Vi var med i bred enighet med såväl Socialdemokraterna som de borgerliga partierna och genomförde de regler som i dag gäller för fristående skolor. Vi ville öppna för olika pedagogiska alternativ och möjligheten att välja den skola som ger de bästa förutsättningarna för just mitt barn eller just mig som elev att nå inlärning. Det är vi fortfarande stolta över.
Samtidigt öppnades dock en bakdörr för aktörer som uppenbarligen inte hade elevernas och skolutvecklingens bästa för ögonen utan drevs av ett snävt vinstintresse. Den bakdörren vill vi nu stänga. Det vi i dag debatterar är en av de metoder som vi har för att göra verklighet av ansatsen att alla som får kanske vårt viktigaste välfärdsuppdrag, att driva en skola för våra barn, ska göra det för att de har en passion för utbildningsuppdraget och inte av snävt vinstintresse.