Gustav Fridolin (MP):
Jag delar Erik Bengtzboes analys och beskrivning av vikten av matematiken och dess roll i skolan. Erik Bengtzboe beskriver matematiken som ett språk. Matematiken innebär också en möjlighet för elever att få grundläggande kunskaper och förstå abstrakta sammanhang. Detta är viktigt inte minst när man ska dechiffrera en politisk debatt som denna eller kunna förstå andra av skolans ämnen.
På det sättet blir matematiken, på samma sätt som läsförståelsen, en grundkunskap som man behöver ha med sig för skolans andra ämnen. Jag pekade därför i mitt svar på en lång rad åtgärder som vi vidtar och som kan stärka matematiken i skolan.
Vi gör satsningar på läsförståelse, som tidigare undersökningar visar är intimt sammankopplad med matematiken, vi har läsa-skriva-räkna-garantin för de tidiga åren, som handlar om tidig uppföljning av matematiken så att alla får med sig grunderna i räkning, och vi gör satsningar på lärare. Jag instämmer i Erik Bengtzboes beskrivning av vikten av karriärtjänster. Jag tycker därför att det är bra att vi fortsätter utbyggnaden till det vi var överens om, nämligen ungefär en karriärlärare per lärarlag.
Jag tycker dock att det behöver kompletteras med andra insatser. Som ni vet gör vi i vår budget en insats på ungefär 3 miljarder på årsbasis, vilket ska kunna ge betydligt många fler lärare en möjlighet till utveckling och löneutveckling i sitt yrke. Jag tror dessutom att det behövs en större insats. Vi hade i vår budget ett förslag på upp till 125 miljoner för löneutveckling i de skolor som har de tuffaste förutsättningarna. Därutöver pekar vi på att vi behöver fler anställda under de tidiga åren.
Vi behöver stärka specialpedagogiken och antalet speciallärare. Detta är viktigt inte minst i de ämnen som en del elever har riktigt svårt för, och dit räknas matematiken. Vi behöver nationella skolutvecklingsprogram och bygga vidare på den styrka som finns i Mattelyftet och Läslyftet, och vi behöver stärka ledarskapet. Alla de frågorna lyfte jag upp i mitt interpellationssvar. Därutöver behöver vi se över den svenska timplanen.
Den ger inte tillräckligt starka garantier för att alla elever ska få de timmar och lektioner de behöver. Det är anledningen till att vi har fått in Skolverkets underlag, som beställdes av en tidigare regering. Det är också anledningen till att den sittande regeringen och de borgerliga partierna har kommit överens om att vi ska fortsätta att föra samtal om timplanen.
De samtalen ska inledas i år, så att vi kan få på plats en ny timplan, förhoppningsvis brett politiskt förankrad, så att vi inte hamnar i en situation där skolorna upplever att de ständigt får nya, skiftande, politiska direktiv, ständigt får nya regler i timplanen och ständigt får nya timmar som förs till eller tas bort. Därför hoppas vi kunna lägga fram en sådan timplan i bred förankring så att den kan börja gälla i skolan 2017.
Jag hör och ser att de borgerliga partierna vill öka antalet timmar i matematik med 100. Vi kommer att börja föra samtal, och de inleds utifrån det underlag som Skolverket har lämnat in, som hade det önskemålet från den tidigare regeringen.
Jag vill bara betona - det har förts fram från flera som har kommenterat Skolverkets underlag - att det inte är självklart att resultaten i matematik blir bättre om samma lärare ska minska sin förberedelsetid för lektionerna med 100 timmar, det vill säga om samma lärare ska undervisa samma elever mer och får mindre tid för att skapa kvalitet i undervisningssituationen. Då får vi ett problem.
Det problemet måste vi, om vi vill öka antalet mattetimmar, lyckas hantera. Vi har i dag en brist på mattelärare. Ökar vi antalet timmar är risken stor att det på många skolor är samma mattelärare som ska göra fler timmar, med risken att kvaliteten på timmarna blir sämre. Jag konstaterar att resultaten i de finska PISA-proven är betydligt bättre i matematik för 15-åringar där som har mindre matematik än de svenska eleverna.