Lars Tysklind (L):
Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Nu handlar det om motioner från allmänna motionstiden i ett annat ämne, fordons- och trafikfrågor. Som har framgått av debatten är det lite spretiga frågor, men det är olika ämnen. Det handlar om förnybara drivmedel, bilbesiktning, längd och vikt på lastbilar, parkeringsfrågor och så vidare.
Om vi tar detta med förnybara drivmedel, miljöbilar och supermiljöbilar har jag siffror från i dag. Först kan jag säga att supermiljöbilspremien infördes den 1 januari 2012, alltså för drygt tre månader sedan, och den ska gälla till den 31 december 2014.
Anslaget på 200 miljoner är anpassat till 40 bilar per månad. Det handlar då om 40 000 per bil och om att man ska driva en marknadsintroduktion. Till dags dato finns det 55 sålda och registrerade bilar och 166 förregistrerade hos bilhandlare.
Man kan inte sticka under stol med att det här är en väldigt tydlig signal, inte minst till den svenska bilindustrin. Volvo kommer i höst att komma med en bil som passar in i detta med 50 gram per kilometer, och det kommer naturligtvis att gynna den svenska bilindustrin i Göteborg. Det löser naturligtvis inte alla problem.
Vi har målet om en fossiloberoende flotta till år 2030, och det är ett mål som ligger fast. Jag är helt övertygad om att om man ska komma dit måste man stimulera marknadsintroduktion av helt nya bilar. Det är bra med biogas, det är bra med etanol och så vidare. Men man måste få med andra fordon, och här handlar det i princip om laddhybrider och elbilar. De kommer naturligtvis att vara dyrare.
Men i ett livscykelperspektiv är de betydligt billigare när det gäller bränsle och annat. Jag vill säga något om biogas. Stina Bergström tog upp en solskenshistoria i Karlstad. Det passar kanske bättre där än i Falköping, men icke förty finns det solskenshistorier även i Falköping. Där har man tagit greppet att koppla ihop land och stad.
Man har en upparbetningsanläggning som ägs av Falköpings kommun i samband med deras rötanläggning, och så har man kopplat det till gårdar där man producerar biogas, som sedan förs i ledningar in till Falköping. Där drivs den lokala kollektivtrafiken med biogas. Det finns många sådana bra exempel i Sverige. Herr talman! Så några ord om bilbesiktningen, som konkurrensutsattes den 1 juli 2010.
Det har lett till att det under 2010-2011 etablerade sig 5 nya aktörer och vi fick 25 nya stationer, samtidigt som AB Svensk Bilprovning etablerade 21 nya stationer. År 2012 planeras ytterligare 16 respektive 4 nya stationer. Enligt Svensk Bilprovning har deras tillgänglighet ökat med 12 procent under 2011.
Det var den redovisning som vi fick i utskottet. Dessutom uppger Transportstyrelsen att tillgängligheten i tätorter har ökat ytterligare. Det beror på utökade öppettider och möjlighet att komma i så kallad drop in.
Om man tar del av de socialdemokratiska motionerna och reservationen i ämnet - det är reservation 2, som samtliga rödgröna oppositionspartier står bakom - verkar det som om man tycker att den här utvecklingen är ett problem. Jag kan tycka att det är lite märkligt att man tycker det.
I reservation 2 motsätter de sig fortsatt avreglering av bilbesiktningsmarknaden. Man kan då ställa sig frågan om det är lite lagom avreglerat som det är i dag, så att de inte tänker återgå till något, utan menar att det bara är den fortsatta avregleringen som är skadlig. Det verkar vara en ideologiskt laddad fråga.
Socialdemokraternas nya partiledare Stefan Löfven har, när man har diskuterat apotek, telefoni och el, tydligt gett en signal om att det inte är aktuellt att driva frågan om återreglering. Han säger att poängen inte är att gå tillbaka utan att skapa bra verksamhet. Då kan man fråga sig om det gäller även bilbesiktningen. Herr talman!
Från Folkpartiet och Alliansen anser vi helt klart att fordonsbesiktning på en konkurrensutsatt marknad kommer att gynna konsumenten, samtidigt som höga krav på trafiksäkerhet och miljökontroll är säkerställda. Vid övergången från en ren monopolmarknad till en öppen marknad kommer Transportstyrelsen att följa marknadsutvecklingen mycket noggrant och se om det krävs några åtgärder.
Den försäljning som nu sker av delar av AB Svensk Bilprovning sker väldigt strukturerat, i och med att man har delat upp det i olika grupper. Därmed säkrar man tillgänglighet över hela landet. Man skapar säkerställd tillgänglighet i hela landet samtidigt som man försöker skapa en fungerande marknad. Det är alltid lite komplicerat när man ska gå från en monopolmarknad till en öppen marknad.
Men just i det här fallet tycker jag att man gör det på ett mycket strukturerat och ansvarsfullt sätt. Bara detta att man börjar diskutera avreglering gör att man får ökad service. Det finns många exempel på det i landet, även när det gäller tung trafik. På de logistikcentrum som finns har Svensk Bilprovning drop in för långtradare. Herr talman!
Sedan till frågan om längd och vikt på lastbilar. I en miljöpartimotion yrkar man att det undantag som Sverige har för framför allt längre lastbilar ska tas bort. Precis som när vi tidigare i dag diskuterade sjöfarten måste man även här tänka transportslagsövergripande. Väg- och järnvägstransporter ska naturligtvis komplettera varandra.
När man hamnar i situationen att diskutera utifrån transportslag och sätter dem mot varandra tror jag att man är på helt fel väg. Jag var personligen på slutredovisningen kring det så kallade ETT-projektet. Jag vet inte om man kan kalla det monstertruckar. Jag tyckte nog att det mest såg ut som en tekniskt ganska bra lastbil. De är 30 meter långa.
Stina Bergström redovisade att det fanns besparingar på detta, att det var 20 procent lägre kostnader och 33 procent färre fordon. Det redovisades att man vann framkomlighet och att genomfart av tätorter skedde med mindre buller. Det fanns väldigt många fördelar kring detta.
I grunden handlar det om att effektivisera. Det kan inte vara fel att effektivisera godstransporterna och utnyttja befintlig infrastruktur bättre. Kapacitetsutredningen - för att återvända till den, för den har ju varit på tal mycket i dag - säger mycket tydligt att detta är det snabbaste sättet att få ökad kapacitet och utnyttja den befintliga infrastrukturen på ett mycket bättre sätt.
Herr talman! Så några ord om parkeringsfrågorna. Det väsentligaste som vi säger från utskottets sida är att det pågår en dialog mellan Näringsdepartementet, handikapprörelsen och Svenska Parkeringsföreningen för att göra de avvägningar som behövs.
Leif Pettersson gör beskrivningen att rörelsehindrade inte får parkeringstillstånd. Men den verkligheten känner jag inte alls igen. Jag utgår från att de som behöver det får parkeringstillstånd. Precis som Sten Bergheden var inne på: Om man inte har klara kriterier för vad som gäller finns det risker.
Det är bara de som verkligen behöver parkeringstillstånd som ska ha det. Som Leif Pettersson nämnde: De parkeringsplatser som är avsedda för rörelsehindrade ska verkligen användas av dem som behöver de platserna. Då måste man begränsa den skaran. Den avvägningen måste göras i den här dialogen, så att man får rätt nivå på det.
Leif Pettersson säger att rörelsehindrade inte får parkeringstillstånd i Sverige i dag. Det tycker jag verkar vara en mycket märklig syn på den verklighet som finns ute i våra kommuner.