KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ulla Andersson (V):
Jag skulle vilja ge en eloge till Liberalerna, eftersom ni är det borgerliga parti som står upp för att ni tycker att de ekonomiska skillnaderna ska öka. De andra försöker dölja det i sin retorik, men ni står verkligen upp för det. Det tycker jag att ni ska ha en eloge för. Men det innebär också att ni avvisar den ekonomiska forskningen, som är rätt entydig: Jämlika länder utvecklas bättre och mår bättre.
Det är också det som har varit den framgång som vi har haft i detta välfärdsland. I andra länder har man valt den modell som Liberalerna efterfrågar, det vill säga man har väldigt mycket låglönejobb. Vi har sett ganska många och omfattande intervjuer och reportageserier från andra länder där man intervjuar människor som har både två och tre jobb men som ändå har ont i magen varje dag därför att de inte klarar av sin ekonomi.
Jag har själv haft sådana låglönejobb, och jag kan säga: Det känns så gott som varje dag. Man går med klumpen i magen och undrar hur det ska gå.
Därtill kan vi lägga hur det faktiskt ser ut på svensk arbetsmarknad: 69 procent av de anställda i detaljhandeln har deltidsjobb, 58 procent av dem i vård och omsorg har deltidsjobb, 58 procent av dem som har sociala tjänster som hemtjänst och annat har deltidsjobb och 53 procent av dem inom hotell och restaurang har deltidsjobb.
Då förstår vi alla - i alla fall borde vi göra det - att det blir otroligt tufft ekonomiskt, men också i fråga om makt och inflytande och facklig organisering, med det ni föreslår. Det är en helt annan modell. Det är väldigt lätt att stå där och själv ha god inkomst, som Svenskt Näringslivs företrädare, och föreslå lägre löner. Jag skulle vilja säga: Pröva på att leva på de lönerna själv!
Och titta på vad som händer med den ekonomiska utvecklingen i ett land där man faktiskt gör så! Det blir inte precis bättre utan snarare tvärtom, samtidigt som otryggheten ökar och utvecklingen avvecklas.
Ulla Andersson (V):
Sverige har haft en historiskt väl utvecklad framgång. Vi har under vår moderna historia tagit emot väldigt många människor som har tvingats hit på grund av krig, förtryck och diktaturer. Samtidigt har vi byggt en väl fungerande välfärdsstat. På 1950-talet tog vi emot flyende balter, samtidigt som vi införde en allmän sjukförsäkring. På 1970-talet tog vi emot många som kom från Chile, samtidigt som vi införde en bra fungerande föräldraförsäkring.
På 1970- och 1980-talen tog vi emot många från Sydamerika, Iran med flera länder, samtidigt som vi byggde ut äldreomsorg, förskolor och fritidshem. Vi satsade alltså på välfärden samtidigt som vi tog emot väldigt många människor som sökte sig till vårt land. Skillnaden den här gången är att vi får ta emot fler och att det kommer att skapa tryck på de system som vi har.
Men det är också en stor möjlighet för vårt land när människor kommer hit och vill arbeta och göra rätt för sig. Den stora skillnaden handlar nog egentligen om att vi är rikare nu än då vi byggde vår välfärdsstat. Samtidigt som vi konstaterar detta kan vi numera se att Kristdemokraterna, i en tid då Sverige växer och befolkningen ökar, föreslår att vi ska sänka utgifterna, det vill säga att vi ska lägga mindre pengar till den gemensamma välfärden.
Samtidigt som vi konstaterar detta föreslår Kristdemokraterna också skattesubventionerade låglönejobb och inskränkningar i konflikträtten. Jag tycker att detta visar på en tydlig linje från Kristdemokraterna, och jag är besviken. Våra två partier har gått tillsammans i många manifestationer för flyktingar, och nu är ni ett parti som faktiskt är med och inskränker människors möjligheter att komma till vårt land. Ni går i täten med de förslag ni lägger fram.
Jag skulle vilja fråga Jakob Forssmed: Varför föreslår ni sänkta utgifter i en tid då Sverige växer så det knakar? Varför vill ni skattesubventionera låglönejobb och inskränka konflikträtten?
Ulla Andersson (V):
Ska vi ta emot människor som kommer hit? Ja, det tycker jag är självklart. Flyr man från krig och förtryck ska man ha möjlighet att söka asyl här. Nu stängs de möjligheterna, och jag beklagar det djupt. Samtidigt har ni lagt fram en budgetmotion som faktiskt innebär att vi sparar stora summor på utbildning. Om nu människor som har kommit hit behöver utbildning för att kunna delta på arbetsmarknaden vore det väl rimligt att satsa på utbildningsinsatser - på yrkesutbildningar och arbetsmarknadspolitiska insatser?
Tittar man i budgettabellerna ser man dock att ni gör enorma besparingar där. Ni gör också besparingar på sjukvård. Jag beklagar det. Ni gör besparingar i äldreomsorgen. Det är också jobb som behövs. Vi skulle kunna anställa fler i äldreomsorgen. Vi skulle kunna anställa fler i förskola och i bildandet av nya företag. Vi skulle kunna göra ganska stora satsningar, men ni har valt att lägga pengar på skattesänkningar i stället för att se till att vi satsar och skapar möjligheter för människor som kommer hit.
Du kommenterade över huvud taget inte att ni vill inskränka konflikträtten, Jakob Forssmed. Att krafterna för att bilda en låglönemarknad är starka samtidigt som det finns partier som vill inskränka konflikträtten kommer att betyda något för svensk arbetsmarknad. Man kan jobba ihjäl sig för ingenting, eller - som en socialdemokrat sa här i pausen - så kan man sätta sig på en bänk och inte ha någonting. Det är väl kanske det som är skillnaden i synen på arbete mellan dig och mig, Jakob Forssmed.
Jag tycker faktiskt att man ska ha betalt för sitt arbete, och jag tycker inte att vi ska använda skattepengar vare sig för att snedvrida konkurrensen på marknader eller för att subventionera fram låglönejobb. Vi ska satsa på att utveckla arbetsmarknaden. Vi ska satsa på människor - ge dem möjligheter och arbetsmarknadspolitiska insatser - och vi ska öka investeringarna. När investeringarna stiger sjunker arbetslösheten; det kan vi se historiskt. Ni gör dock tvärtom.
Ni sänker investeringsnivåerna i den budget ni har föreslagit, och ni sänker de gemensamma utgifterna kraftigt. Det är det ni föreslår.
Ulla Andersson (V):
Det här är en budget som föreslår fler anställda i äldreomsorgen. Tyvärr avvisar Kristdemokraterna det. Vi tycker att det är helt nödvändigt att se till att det finns fler anställda så att man har mer tid för de enskilda gamla och deras behov. Vi tycker att det är helt rimligt. I den här budgeten föreslår vi också sänkt skatt för pensionärer. Även det är välbehövligt. Vi föreslår till exempel avgiftsfria läkarbesök för 85-plussare. Det är också en bra politik.
Tyvärr avvisar Kristdemokraterna den reformen. Visst, jag tycker också att det är bekymmersamt att avgiften i äldreomsorgen höjs. De med lägst inkomster berörs inte i och med att taxan är konstruerad på ett sådant sätt, men ja, det är bekymmersamt, och jag hade gärna avstått från det.
Till skillnad från Jakob Forssmed tycker jag att det är helt rimligt att höja skatten för dem som redan har det gott ställt och att lägga pengarna på det gemensamma, såsom fler anställda i äldreomsorgen eller mer pengar till sjukvården. Pengarna behövs verkligen. De behövs bättre där än att den som tjänar 55 000 ska ha kvar alla de skattesänkningar som man fick under de åtta borgerliga åren.
Jag tycker faktiskt att 30 kronor i månaden på en inkomst på 55 000 inte är orimligt. Snarare borde det vara en större höjning så att vi fick ännu fler anställda i äldreomsorgen eller ännu fler vårdplatser på sjukhusen. Det behövs.
Ulla Andersson (V):
Jag kanske ska påminna Jakob Forssmed om att under den tid som hans parti satt i regeringen sänktes skatten med 140 miljarder. Det hade kunnat användas till bra många välfärdsreformer. Om ni, Jakob Forssmed, bara hade använt hälften till förbättrad sjukvård, äldreomsorg, mer pengar till skolan, förskolan och så vidare skulle vi ha fått en helt annan samhällsutveckling än den vi har i dag. Vi hade fått fler människor i arbete. Människor hade fått bättre förutsättningar. Så är det, och det vet Jakob Forssmed mycket väl.
Om vi tittar på era prioriteringar under de åtta åren kan vi se att det alltid var de med mest pengar i plånboken som kom bäst ut. Det var det systematiska i er ekonomiska politik. Nu har vi lagt fram en reform som innebär 2 miljarder för fler anställda i äldreomsorgen. Jag skulle vilja säga att det är väldigt efterfrågat. Personalen stressar alldeles för mycket. Det är inte bra för deras hälsa. Det är inte bra för deras arbetsmiljö.
Det är inte heller bra för den äldre, för man måste ha tid när man möter en äldre person som är i behov av omsorg. Det avvisar ni. I vår modell får man avgiftsfria besök i sjukvården oavsett inkomst om man är 85 plus. En och annan direktör kommer också att komma med, men den generella välfärden är så pass central och viktig att vi tycker att det är ett mindre problem.
Jakob Forssmed står och skäller på oss för att vi höjer skatter. Vi använder dem till att satsa på välfärden, till att se till att människor får jobb och till och med till att bygga bostäder. Vi vill ha subventioner för att det ska byggas hyresrätter så att människor får tak över huvudet, får en bostad. Det tycker du är helt förkastligt, men du lägger gärna skattepengar på att lämna in skjortor på kemtvätten. Jag tycker att det är en helt felaktig prioritering.
Ulla Andersson (V):
Den oro och förtvivlan som finns i att få ett tungt besked om att man har en allvarlig sjukdom och den maktlöshet man då känner är väldigt svår att beskriva. Men även om man inte är så allvarligt sjuk att det är fara för ens liv utan man bara har en väldigt dålig hälsa som gör det tufft för en i livet är det självklart jobbigt och tärande.
Om man är sjuk vill man självklart att tryggheten i övrigt ska finnas där - en trygghet så att man åtminstone slipper oroa sig för sin ekonomi, för att man ska ha råd med hyran, för att man ska ha råd med barnens vinterkläder eller för att man ska kunna fixa månadens räkningar. Tyvärr tvingas många människor i dag att oroa sig för sin ekonomi när de är sjuka.
I den här budgeten höjs garantiersättningen för dem med sjuk- och aktivitetsersättning, liksom deras bostadstillägg. Stupstocken är borttagen, och nu satsas det på arbetslivsforskning och fler arbetsmiljöinspektörer. Detta är viktiga och bra reformer. Ni i Moderaterna föreslår i stället sänkta ersättningsnivåer i sjukförsäkringen. Har man oturen att vara sjuk i tre månader ska ersättningen sänkas.
Har man ännu mer otur och behöver vara fortsatt sjukskriven ska ersättningen sänkas ännu mer. Ni vill återinföra den så kallade stupstocken och intensifiera jakten på sjuka. Ni sparar flera miljarder på sjuka människor. I en debattartikel går ni till och med så långt att ni utmålar de sjuka som hot mot skolan och välfärden. Ni misstror alltså sjuka människor.
Men människor är ju inte sjuka för att de vill utgöra ett hot mot statsfinanserna, som ni verkar tro. Människor vill vara friska. Jag skulle vilja fråga dig, Ulf Kristersson: Varför tror ni att sjuka människor blir friskare om de blir fattigare, och varför misstror ni sjuka människor?
Ulla Andersson (V):
Jag märker att Ulf Kristersson inte svarar på mina frågor. Ni jagade de sjuka. Ni slängde ut dem ur sjukförsäkringen oavsett om de var friska eller inte. Det var många människor som led oerhört mycket av ovissheten men också av den situation de hamnade i. De var sjuka, men de fick inte vara sjukskrivna - det hade ni bestämt. Ni jagar de sjuka, och ni skapar en misstro.
Ni beskriver det som att de sjuka utgör ett hot mot vår gemensamma välfärd och skola. Jag tycker att ett parti av er storlek absolut inte borde förhålla sig till det på det sättet. Därför frågar jag dig igen: Varför tror ni att sjuka människor mår bättre om de blir fattigare? Och varför lägger ni besparingarna på de sjuka och inte på dem som har det bäst ställt? De ska ju ha ännu mer avdrag och bidrag.
Det säger ganska mycket om vilken sorts parti ni är. Det är de mest utsatta som alltid ska bära de tunga lassen när ni säger att ni ska sanera statens finanser eller när ni måste göra besparingar. Så är det gång på gång. Sedan verkar ni glömma bort att ni skapar enorma hål i statsfinanserna med er egen politik genom att ni alltid prioriterar skattesänkningar för de rikaste. Gång på gång kommer ni till samma slutsats.
Det är de sjuka, de arbetslösa och de ekonomiskt mest utsatta som ni ska spara på, aldrig någonsin på dem som redan har det himla gott ställt. Ni skapar en misstro med er politik. Varför inte i stället lägga krutet på rehabilitering, på förebyggande insatser och på att se till att välfärden har resurser så att man kan upprätthålla en bättre arbetsmiljö och så vidare? Det finns mängder av saker att göra.
Man kan till och med ålägga företag som missköter sig böter. Men sådana tankar kommer inte alls upp i era huvuden. Det handlar bara om att spara på de sjuka och om att sprida misstro. Jag tar starkt avstånd från en sådan politik, för jag vill ha ett samhälle som håller ihop.
Ulla Andersson (V):
Enligt de mest gedigna undersökningar som görs i Sverige och som visar folks värderingar och folks inställning till olika frågor över tid är det fler som oroar sig för främlingsfientlighet än för ett ökat antal flyktingar i Sverige, trots Sverigedemokraternas idoga försök att utmåla människor som råkar vara födda i ett annat land och som har tvingats fly för sina liv som hot.
Enligt dessa undersökningar är det betydligt fler som är oroliga för klimatet, och var fjärde är orolig för sociala klyftor. Då är ni ett parti som straffbeskattar sjuka och arbetslösa, och ni vill öka den straffbeskattningen. Ni lägger fram förslag som minskar den fackliga organiseringen i en tid när vi skulle behöva öka den fackliga organiseringen.
Ni klagar på bostadsbristen och ser den som en anledning till att neka människor att finna en bostad här. Men ni avvisar all politik som på något sätt skulle öka byggandet. Ni vill till och med betala böter till EU för att kunna fortsätta dumpa löner med skattemedel.
Och de som ni tidigare kallade för girigbukar, det vill säga riskkapitalisterna i välfärden, är nu era bästa vänner. Samtidigt driver ni en politik som strösslar pengar över de rikaste. Hela er politik går alltså ut på att uttala misstro mot människor, att öka klyftorna och att blunda för de klimathot som människor känner.
Jag skulle därför vilja fråga dig följande, Oscar Sjöstedt: Varför vill ni öka klyftorna, och varför vill ni bedriva en politik som minskar den fackliga organiseringen, som dumpar lönerna och som gör att riskkapitalisterna kan fortsätta att plocka pengar ur välfärden?
Ulla Andersson (V):
Sverigedemokraterna har faktiskt en straffbeskattning av sjuka och arbetslösa. Ni anser att människor som har oturen att förlora sitt jobb ska betala högre skatt än människor som har turen att få behålla sitt jobb och ha samma inkomst. Detsamma gäller sjuka människor och föräldralediga. Ni anser att om man har oturen att bli sjuk ska man betala högre skatt än om man har turen att vara frisk och ha ett jobb och samma inkomst. Det är er politik.
Samtidigt gör ni vad ni kan för att undergräva den fackliga organiseringen, och ni bidrar till en politik där man använder skattemedel för att dumpa löner. Ni har till och med gått så långt att ni är beredda att betala böter till EU för att kunna fortsätta med en sådan politik. Ni avvisar bostadssubventionerna trots att det, om man tittar tillbaka i historien, är belagt att det är en politik som har gynnat bostadsbyggandet.
Att avskaffa bostadssubventionerna innebär det rakt motsatta, det vill säga att man minskar bostadsbyggandet. Som jag sa tidigare är det fler som oroar sig för främlingsfientlighet än för att det kommer fler flyktingar. Det är fler som oroar sig för klimathotet, och det är väldigt många som oroar sig för de sociala klyftorna. Er politik går stick i stäv med detta. Er politik är motsatsen.
Ni utmålar människor som hot, ni ökar de sociala klyftorna och ni ställer er på riskkapitalisternas sida i välfärden. Jag skulle vilja säga att Sverigedemokraterna är ett parti som är till salu. Blir de bjudna på något gott ändrar de sin politik på en gång. Det är detta det handlar om. Men ni ställer er aldrig på de mest utsattas sida.
Ulla Andersson (V):
De allra flesta människor instämmer i att vi behöver mer resurser till välfärden. Vi behöver fler anställda i äldreomsorgen så att stressen för de anställda kan minska och så att det finns mer tid för den äldre. En kvalitativt förbättrad sjukvård och minskade barngruppsstorlekar i förskolan och på fritis är också sådant som brukar lyftas upp när jag pratar med kvinnor, föräldrar, sjukvårdsanställda eller pensionärer.
Vänsterpartiet har i förhandlingarna med regeringen fått igenom den största satsningen på kommunsektorn sedan det här statsbidragssystemet infördes. Detta är vi, och även många andra, glada för. Centern har under hösten, bland annat i partiledardebatter och artiklar, lyft upp att ni lägger mer än regeringen och Vänsterpartiet på kommunsektorn. Jag tror att ni brukar säga att det rör sig om 10 miljarder.
Men när vi tittar i detta betänkande kan vi se att det inte stämmer. Det är nämligen så att det ni ger med ena handen tar ni tillbaka med den andra handen. Sammanlagt kan man säga att ni lägger ungefär 8 1⁄2 miljard mindre per år till kommunsektorn - till vår gemensamma välfärd. Detta är alltså raka motsatsen till vad ni har påstått tidigare.
Jag vet inte om ni medvetet har fört medborgarna bakom ljuset, eller om det är så att ni har räknat fel och att det var därför skolresultaten i matematik sjönk under er tid vid makten. Centermatte är i så fall något vi verkligen måste undvika. Hur har det kunnat bli så här, Emil Källström? Ni minskar anslaget till kommunsektorn med ungefär 37 miljarder de närmaste fyra åren.
Ulla Andersson (V):
Man kan då säga att Centerns paradgren är att försöka få någonting att framstå som något som det faktiskt inte är. Ni säger att ni ökar anslagen till kommunsektorn, men det gör ni inte. Ni tar ju bort pengar från kommunsektorn med den andra handen. Ni skär febrilt i de riktade statsbidragen. Tabellen i betänkandet visar att det är med 11 miljarder.
Det är alltså 11 miljarder mindre till avgiftsfri mammografi och till besök i öppenvården för äldre personer. Det är mängder av insatser som inte blir av. Det drabbar enskilda individer därute, men det drabbar självklart också verksamheterna. Det ni gör är att ni minskar anslagen till den gemensamma välfärden. Ni i Alliansen är också bäst på att sänka skatter.
Ni har de största skattesänkningarna, och då måste ni ju skära någonstans. Då skär ni gärna i den gemensamma välfärden eller sparar på sjuka och arbetslösa. Det är så det går till i er budget och i er politik. Jag tycker att ni för väljarna bakom ljuset när ni säger att ni lägger till mer pengar till kommunsektorn, för i er budget och i det här betänkandet är det drygt 30 miljarder mindre under de kommande fyra åren.
Det får oerhörda konsekvenser i Hofors, i Bollnäs, i Edsbyn eller var man nu befinner sig. Det tycker jag att ni ska stå upp för även utåt, för väljarna har rätt att få veta vilken politik ni avser att föra. Det har ni inte gjort, utan ni försöker föra dem bakom ljuset, menar jag.
Ulla Andersson (V):
Nu fick jag visa Jakob Forssmed till rätt talarstol, och jag hjälper så gärna en kristdemokrat att hitta rätt! Jag uppskattar att Jakob Forssmed talar så mycket om Kristdemokraternas politik. Det är inte alla borgerliga partier som har talat om sin politik i denna budgetdebatt. Moderaterna är kanske det parti som har talat minst om sin egen politik. Jag uppskattar också Jakob Forssmeds tal om tillit i samhället och vikten av att vi känner tillit till varandra.
Det är något som jag uppskattar mycket. Det skulle behövas mycket mer av det i den politiska debatten, för jag tror att det är själva kärnan i mycket av de problem vi upplever i dag. Men nog med beröm - du kanske blir alltför stöddig annars! Nu tänkte jag i stället gå över till att kommentera innehållet i era budgetar. Kristdemokraterna säger att ni är ett parti för barnen och familjen.
Men om man tittar på era budgetförslag ser man att det är en lång, lång lista med besparingar. Ni avvisar de 10 miljarderna i generella statsbidrag till vård, skola och omsorg. Ni avvisar pengarna till att öka byggande av hyresrätter till rimliga hyror, det vill säga att ni försvårar för barnfamiljer som behöver en större lägenhet. Ni avvisar avgiftsfri tandvård upp till 23 år trots att vi vet att det ger goda resultat med förebyggande arbete.
Ni avvisar avgiftsfri mammografi för alla kvinnor trots att vi vet att också det är viktigt och förebyggande och att det innebär ett ökat deltagande. Ni avvisar det höjda underhållsstödet trots att ensamstående föräldrar är den grupp som har halkat efter mest ekonomiskt under de senaste 20 åren. Ni säger nej till avgiftsfria sommarlovsaktiviteter trots att det skulle göra att tilliten ökade i samhället och att fler barn skulle få roligare sommarlov.
Ni säger nej till upprustning av barns skolmiljöer och ni sparar på sjuka och arbetslösa. Tycker du att det är en politik som ökar tilliten i samhället? Jag tycker inte det.
Ulla Andersson (V):
Jag vet inte om Jakob Forssmed har missat det, men när vi hade en högre skattekvot hade vi också en högre sysselsättningsgrad. Jag skulle också vilja påstå att vi hade trygghetssystem som höll ihop det här landet mycket bättre och skapade en tillit mellan människor som vi tyvärr har förlorat en del av i dag. Ni drar ned på pengar som förutom att de skulle öka tilliten och tryggheten i samhället skulle ge fler jobb.
10 miljarder mer till vård, skola och omsorg skulle kunna innebära att vi kan anställa fler lärare och fler undersköterskor - fler som har tid med den äldre eller ser varje enskilt barn på förskola, fritis eller skola. Vi skulle kunna använda pengarna till investeringsstödet för att kunna anställa fler som bygger bostäder. Tänk vilken produktiv investering! Men dessa investeringar avvisar ni.
Ni avvisar det mest effektiva medel som har funnits historiskt för att få igång bostadsbyggandet. Det är en investering som skulle skapa många fler jobb. Ni lägger fram en politik som innebär att om man har oturen att bli sjuk och arbetslös ska man enligt Kristdemokraternas syn ha en högre beskattning. Jag tycker att det är ett orimligt sätt att se på människan.
Man blir inte sjuk för att man vill, och man blir inte arbetslös för att man vill utan för att man har oturen att bli det. Ska man då straffbeskattas för detta? Jag tycker att det är helt orimligt. Jag hade gärna höjt garantipensionen. Men precis som du och Kristdemokraterna inte har fått med sig de borgerliga partierna på det har inte jag fått med mig regeringspartierna på det. Ni sitter i Pensionsgruppen.
Det gör inte vi eftersom vi inte står bakom pensionssystemet - det som gör människor som har arbetat i hela sitt liv fattiga. Jag hoppas att du får fler med dig där. Jag tänker göra vad jag kan för att garantipensionen ska höjas men också för att vi ska förändra pensionssystemet, för det behöver verkligen förändras. Som sagt: Ni sparar på människor och minskar därmed tilliten i samhället.