Christina Höj Larsen (V):
Mycket av debatten i dag har handlat om historieskrivningen, vad som egentligen har hänt och vem som gjorde vad. Det vi är eniga om är att i utskottet har det nyligen funnits en bred vilja att försöka hitta en lösning som gör att arbetstagare inte ska utvisas på grund av små eller obetydliga byråkratiska fel och brister.
De borgerliga partierna lade i sin följdmotion fram ett konkret lagförslag med en annan konstruktion än den vi hade föreställt oss.
Men eftersom förslaget, trots att det skilde sig mycket från vårt, hade till syfte att åtgärda samma problem som vi såg, och eftersom vi såg att det fanns möjlighet för en majoritet att göra något åt saken, valde vi ändå att ställa oss bakom det borgerliga förslaget, för att på ett öppet och konstruktivt sätt utforska om det kan vara en framkomlig väg.
Precis som framkom av TCO:s remissvar hade vi vissa farhågor att förslaget skulle öppna för en för vid tolkning och därmed höja ribban för vad ska ses som utnyttjande eller systematiska oegentligheter.
Trots att utskottet försökte vrida och skruva på förslaget blev det efter lagrådsbehandlingen tydligt att det öppnade för en ny situation som ingen av oss kunde ställa sig bakom. Därför välkomnar Vänsterpartiet att utskottet kunde enas bakom beslutet att ändå bifalla regeringens första proposition och ta några första steg för att rätta till brister i nuvarande regelverk.
Fru talman! Dagens regler för arbetskraftsinvandring sätter arbetstagare i en svår underordnad situation, som kan få långtgående konsekvenser för enskilda arbetskraftsinvandrare. Aron Modig pratade om historieskrivningen. Det är här jag tycker att den centrala konflikten egentligen ligger.
Det är grunden för maktobalansen som vi faktiskt inte har varit överens om, vare sig när lagstiftningen antogs 2008 eller när vi delvis försökte komma till rätta med den 2014.
Behovet av ett mer långsiktigt hållbart regelverk som tar hänsyn till de anspråk på arbetskraft som finns på den svenska arbetsmarknaden, förhindrar utnyttjande av enskilda arbetskraftsinvandrare och värnar alla löntagares rätt till de löner och villkor som regleras i våra lagar och kollektivavtal är uppenbart. Vänsterpartiet ser därför fram emot att ta del av den utredning som inom kort ska presentera förslag på hur de nuvarande problemen kan åtgärdas.
Här ska utredningen bland annat överväga lämpligheten av och vid behov lämna förslag på sanktioner mot arbetsgivare och/eller ersättning till arbetstagare för det lidande och de kostnader som ett indraget tillstånd lett till. Det här ser vi som extra viktigt. Arbetskraftsinvandrarens ansvar är i nuvarande regelverk mycket mer omfattande än arbetsgivarens.
Det är den här maktobalansen vi talar om; det är den som är grunden för de problem vi står inför. Det är i grunden ytterst orättvist att arbetskraftsinvandraren straffas för fel som arbetsgivaren har begått.
Det är inte en ordning som vi annars accepterar att någon ska straffas för fel som någon annan har begått - framför allt inte om det är fel som ligger långt tillbaka i tiden eller har begåtts av en tidigare arbetsgivare. Att sanktionsmöjligheter mot arbetsgivare och ersättning till arbetskraftsinvandrare utreds är därför nödvändigt och välkommet.
Det är ett viktigt steg för att rätta till den maktobalans till arbetsgivarens fördel som det nuvarande systemet har skapat. Därför menar vi också att arbetskraftsinvandrare som beviljas arbetstillstånd hos en arbetsgivare som bryter mot anställningsavtalet bör få stanna i Sverige hela tillståndstiden för att söka ny anställning.
En sådan ordning kräver dock sanktioner mot arbetsgivaren för att regelverket ska motverka utnyttjande. Men det helt avgörande för att komma till rätta med maktobalansen är att anställningserbjudandets betydelse vid arbetskraftsinvandring stärks.
Ett juridiskt bindande anställningserbjudande skulle säkerställa att de villkor som arbetsgivaren utlovar på förhand måste efterlevas och att Migrationsverkets prövning och kontroll förenklas samt säkerställa ökad tydlighet för alla inblandade parter om vilka villkor som gäller.
Jag tycker att debatten vi har haft i dag visar att det kanske också skulle kunna fungera som ett stöd för arbetsgivare att efterleva det de har lovat på förhand - det är det här jag har lovat; det är också det här jag behöver efterleva. Att utredningen inte har i uppdrag att se över anställningserbjudandets roll tycker vi i Vänsterpartiet är en stor svaghet.
Vi tror och anser att en ny helhetslösning måste innehålla ett krav på juridiskt bindande anställningserbjudande för att lösa frågan om maktobalans som i grunden ger oss de här problemen.
Sammanfattningsvis, fru talman, har Vänsterpartiet ställt sig bakom dagens proposition men också lagt in ett särskilt yttrande där vi belyser vår syn på arbetskraftsinvandringen och vad som behöver göras för att få till ett regelverk som faktiskt skyddar arbetstagaren och inte låter arbetsgivaren välja fritt.
I dessa delar framhåller vi bland annat att arbetserbjudanden måste vara juridiskt bindande och att arbetstagare som träder fram och berättar om missförhållanden hos arbetsgivaren ska få stanna tillståndstiden ut. Vi vill också att arbetsgivare som utnyttjar papperslösa ska göras skadeståndsskyldiga.
Möjlighet att avstå från återkallelse av uppehållstillstånd när arbetsgivaren själv-mant har avhjälpt brister För en rödgrön regering borde det vara självklart att driva fram en sådan förändring som stärker villkoren för arbetstagarna i samband med en helhetslösning. Med detta yrkar jag bifall till förslaget.