Katarina Brännström (M):
Jag tackar arbetsmarknadsministern för svaret, även om svaret kan göra mig och en del andra något oroade. Vi kan vara överens om en hel del i svaret. Vi vill båda värna den svenska modellen, och vi vill att alla som arbetar i Sverige ska ha goda arbetsvillkor och bra löner.
Men både ministern och jag vet att det inte är någon enkel materia med EU-fördrag, där öppenhet, en inre marknad och en fri rörlighet av varor och tjänster är övergripande många andra krav och önskemål från enskilda medlemsländer. När domen kom mot Sverige var regeringen nödgad att vidta åtgärder och stifta en lag. Det blev lex Laval. Innan dess gjordes det rejäla utredningar och avvägningar, så lagen kom inte till på måfå.
När nu ministern skriver i sitt svar att man vill se över utstationeringslagen och lex Laval - och till och med skärpa lagarna inom ramen för EU:s regelverk - kan det bli mer ord än realitet. Att ge sig på och ändra här kan öppna slussar som ingen av oss vill se. Att få 28 medlemsländer att enas kring något som ska ge svenska krav mer inflytande och som stärker den svenska modellen är verkligen inte enkelt. Det kan ju bli tvärtom.
Vi lever i en alltmer globaliserad värld, och Sverige är inne i en av de snabbaste omvandlingsfaser som vi någonsin har upplevt. Då går det inte att backa tillbaka till en tid då Sverige hade stängda gränser, då LO bestämde vem som skulle få komma hit och jobba och då konkurrensen var nästan noll i vissa branscher. Internationalisering och öppenhet ställer svåra krav, på oss och på andra länder. Men ett syfte med EU var just den fria rörligheten.
Att försöka bygga upp hinder är inte längre möjligt. Självklart ska alla ha goda villkor, men vem säger att en polsk arbetare som har ett eget avtal med samma miniminivå som svenska kollektivavtal inte har goda villkor? Det finns inte endast en modell som är den enda rätta. För att människor i andra länder ska kunna komma ur sin fattigdom och för att Sverige ska fortsätta att utvecklas behövs en öppenhet.
Vi ska ha en mycket god kontroll av dem som arbetar här och hur det går till på svenska arbetsplatser, och det ska ske av myndigheter. Men även parterna har en viktig roll att spela. Alla som kan och vet om något som är dåligt ska anmäla detta. Det är helt oacceptabelt att människor utnyttjas - där tror jag att arbetsmarknadsministern och vi är helt överens. Men protektionism och särregler för utländska företag kommer inte att hålla i EU.
Det visar de domar som fallit, och där även Sverige dömdes efter skandalen i Vaxholm. Detta är verkligen svår materia, och ju mer man tränger in i den, desto mer förstår man att det är väldigt små marginaler man har att röra sig inom. Vi, liksom många andra länder, kan ha synpunkter på både det ena och det andra inom EU:s regelverk, men vi har att rätta oss därefter.
Att ändra i fördrag eller i EU-rätten är nog inte möjligt - det tror inte jag i alla fall. Jag tror att det är farligt att göra som ministern gjorde före valet, innan hon var minister, att gå ut och lova när LO pressar på och säger att man måste riva upp. Jag tror att det är ett önsketänkande som inte kommer att bli en realitet, men självklart kommer vi här i kammaren att följa det arbete som regeringen gör på detta område.
Jag tror att det som alliansregeringen gjorde är ungefär så långt man kan komma. Det är mycket små förändringar, som är rimliga om man ska hålla sig till EU-rätten.