KBLab/rixvox huggingface dataset:
Morgan Johansson (S):
Jag menar att en av de fina sakerna med investeringsstödet är att man med det kan uppnå flera olika mål. Du kan öka bostadsbyggandet, vilket vi har sett exempel på. Varenda gång vi inför investeringsstöd ökar bostadsbyggandet. Varenda gång de borgerliga avskaffar investeringsstödet minskar bostadsbyggandet. Det är mycket tydligt.
Du kan dessutom använda investeringsstödet till att pressa byggkostnaderna - produktionskostnaderna. Investeringsstödet är utformat så att det finns ett tak, det vill säga hur mycket byggandet får kosta och hur hyrorna sedan ska se ut. Med hjälp av investeringsstödet pressas också kostnaderna i produktionsledet.
Vidare kan man med hjälp av investeringsstödet styra till mer miljömässigt bra produktion av bostäder, vilket är ett annat viktigt mål. Här slår vi flera flugor i en smäll med hjälp av investeringsstödet. Detta investeringsstöd vill högerpartierna avskaffa, och vi vet erfarenhetsmässigt att varenda gång man gör det minskar också bostadsbyggandet kraftigt.
En del av januariavtalet innebär inte bara att behålla investeringsstödet utan faktiskt att också utöka det, och det är oerhört viktigt för att kunna upprätthålla en hög bostadsproduktion. Sedan var det tomträttsfrågan. Då blev det av Roger Hedlunds andra inlägg helt uppenbart att han inte riktigt vet vad han vill. Han vill göra någonting, men han har inte avsatt några pengar och han vet inte vilken inriktning det ska vara.
Jag vill också påminna om att det finns en likställighetsprincip som kommunerna ska förhålla sig till. Den innebär att det inte går att hur som helst subventionera vissa kommunmedborgare i förhållande till andra kommunmedborgare. Då bryter man mot kommunallagen. Vi fortsätter naturligtvis vårt arbete i den här delen, men man ska veta att det inte är särskilt lätt att lösa frågorna. Jag har inte heller någon tidsplan.
Morgan Johansson (S):
De senaste åren har det pågått ett arbete inom EU för att modernisera reglerna på konsumenträttens område. Arbetet har resulterat i två nya EU-direktiv. Som Sofia Westergren känner till har en utredning lämnat förslag på nya konsumentköpregler som ska genomföra direktiven i Sverige. En väl fungerande konsumentmarknad är viktig för alla - för näringsidkare, för konsumenter och för samhället i stort. Det gäller även handel med levande djur. Handeln ger ekonomisk tillväxt, bidrar till sysselsättningen och tillgodoser människors behov.
En grundläggande förutsättning för detta är att det råder en god balans mellan köpare och säljare. Konsumentköplagen gäller vid köp av levande djur, och så har det varit under lång tid. Det handlar om kommersiell verksamhet, och prislappen på vissa djur är betydande. Många köpare befinner sig också i ett kunskapsunderläge gentemot säljaren. Utredningen har ansett att det även fortsättningsvis bör finnas ett grundläggande konsumentskydd vid djurköp.
Utredningen har lämnat förslag som försöker komma till rätta med problem som uppmärksammats och samtidigt värna det skydd som enskilda djurköpare anses behöva. Utredningen lämnar förslag om en undersökningsplikt för konsumenten och om en möjlighet att avtala bort den så kallade omvända bevisbördan för säljaren. Förslagen har remissbehandlats och bereds nu i Regeringskansliet. Målsättningen är att en lagrådsremiss ska kunna beslutas senare i vår.
Morgan Johansson (S):
Vi har kanske olika ingångar här fast ändå inte, för det finns ju en kompromissmöjlighet i de här olika intressena. Först måste man vara klar över att det är olika intressen som står mot varandra. Jag uppfattar att Moderaterna står för ett ensidigt näringsintresse, där ni vill försvaga konsumentskyddet kraftigt. Det står inte jag för. Jag menar att också konsumenten måste ha ett starkt skydd i de här näringarna.
Det måste finnas en balans mellan säljare och köpare. Det är inte bara säljare som har rättigheter utan också köpare. Man har rätt att kunna räkna med att den häst som man köper är frisk och att den fungerar som avsett, till exempel som riddjur. Om den inte gör det måste man ha möjlighet att få rätt i efterhand.
Om du köper en häst och så visar det sig efter två tre veckor att den inte är frisk och du inte kan rida på den som själva tanken var, då står du plötsligt där med en utgift som kan vara väldigt stor. I vissa fall kan det vara helt uppenbart att felet fanns redan från början och att du i själva verket har blivit lurad.
Menar ni då att köparen ska stå sitt kast, trots att han eller hon har blivit lurad? Är den moderata positionen att köparens rättigheter inte spelar någon roll utan att säljaren, näringsidkaren, ska ha alla rättigheter? Jag tycker inte att det är rättvist. Jag tycker inte alls att det är bra. Man kan inte bara ställa köparen helt rättslös.
Det är den här balansen mellan köpare och säljare som är bakgrunden till att den omvända bevisbördan finns under de första sex månaderna. Det vill säga om hästen under de första sex månaderna visar sig ha sådana hälsoproblem att man till exempel inte kan rida på den räknar man med att det var ett ursprungligt fel, och då är det säljaren som måste bevisa motsatsen.
Det här har varit omstritt under lång tid, och därför tillsatte vi den här utredningen. Det fanns också ett tillkännagivande i botten. Utredaren föreslår som sagt en kompromiss, det vill säga ett förslag om att köpare ska ha en undersökningsplikt och också att den omvända bevisbördan ska kunna avtalas bort vid köp av dyrare djur, alltså där köpet ligger på lite drygt 5 000 kronor, en tiondel av basbeloppet.
Vid köp av dyrare djur ska man alltså kunna avtala bort den omvända bevisbördan. Jag tycker att det verkar vara en rimlig lösning, men vi bereder som sagt var fortfarande förslagen. Vi är dock i slutskedet av beredningen, och som jag skriver i interpellationssvaret räknar jag med att vi kan gå till Lagrådet nu i vår och ha en proposition till sommaren så att ni kan se hur förslaget kommer att se ut.
Vi får se hur vi hamnar i alla detaljer, men det är inte aktuellt att kraftigt försvaga köparens rättigheter på det sätt som ni verkar vilja. Jag menar att också köparen har rättigheter och inte bara den som säljer hästen.
Morgan Johansson (S):
Till att börja med kan jag konstatera att köplagen och konsumentköplagen är olika på det sättet att konsumenterna har en starkare ställning när det gäller handel inom ramen för konsumentköplagen än inom ramen för köplagen. Köplagen reglerar framför allt handel mellan näringsidkare och där de står på en mer jämbördig nivå i förhållande till varandra.
På grund av det har man infört en konsumentköplag för att kunna se till att den svagare parten ibland i en sådan här relation får en starkare ställning än vad som gäller inom ramen för köplagen. Det innebär att om man lyfter ut dessa affärer helt och hållet från konsumentköplagen försvagas konsumentens ställning. Det är bara så. Sedan kan ni ha vilket tonläge som helst i debatten. Men det är bara så.
Lyfter man ut detta från konsumentköplagen till köplagen försvagar man konsumentens intressen och konsumentens ställning. Sedan behöver ni i Moderaterna inte skämmas för att ni står för näringsintresset här, för det gör ni då. Det är hästhandlarintresset och näringsintresset som ni står för - okej - och det finns organisationer som driver dessa frågor.
Men det som jag säger är att man inte kan gå så långt att man helt försvagar konsumentskyddet vid dessa affärer. Då måste det finnas någon som faktiskt balanserar detta, och det är det som jag står för. Den som blir lurad i en sådan affär måste helt enkelt ha en möjlighet att få rätt i den situationen. Går man hela vägen, som en del tydligen vill göra, försvagar man konsumentintresset väldigt kraftigt. Dit vill jag inte gå.
Då finns det ett utredningsförslag som innebär en undersökningsplikt och en möjlighet att avtala bort den omvända bevisbördan som i dag gäller för de första sex månaderna. Det är detta förslag som vi arbetar med. Ingen av er har kommenterat - vi får kanske höra det i slutinlägget - vad ni tycker om denna kompromiss i så fall. Men jag tycker att den verkar vara väl avvägd.
Då innebär det bland annat att man kan avtala bort denna kontroversiella del när det gäller den omvända bevisbördan eller utforma en egen regel i ett avtal mellan köpare och säljare för vad som ska gälla under exempelvis den första tiden. Det blir en annan situation då, och då tror jag att det blir lättare att komma överens. Det kanske kan lösa en del av dessa problem.
Vi jobbar alltså med detta lagförslag, och tanken är att vi ska lämna en lagrådsremiss lite senare i vår och sedan en proposition till sommaren. Men det som jag har sagt här är att vi inte tänker gå hela vägen och så kraftigt försvaga konsumenternas rättigheter, som det verkar som att Moderaterna är ute efter.
Morgan Johansson (S):
Jag skulle nog vilja säga att konsumenterna riskerar att hamna ännu mer i kläm om vi skulle göra som Moderaterna vill och helt undergräva deras rättigheter. Det skulle nämligen innebära att den som blir lurad vid ett köp får stå sitt kast, så att säga. Man skulle ha mycket mindre möjligheter att få upprättelse och få affären att gå tillbaka.
Även om det var fel på hästen från början och säljaren visste om det kommer man som köpare att få stå sitt kast, helt enkelt, utan möjlighet alls att få upprättelse. Det är det som är problemet här.
Sedan kan jag bara notera att ingen av dem som har debatterat detta - inte heller Sofia Westergren - egentligen har gått in på de förslag som finns i utredningen. Debattörerna ger heller inga signaler om huruvida de tycker att förslagen verkar rimliga. Jag tycker att de förslag som finns om att kunna avtala bort den omvända bevisbördan och om undersökningsplikt verkar vara en rimlig avvägning.
Det verkar vara en kompromiss som ligger mittemellan de olika intressen vi har att hantera här. Det är det vi arbetar efter. Jag vill som sagt inte gå så långt som Moderaterna verkar vilja göra, det vill säga helt undergräva konsumenternas - köparnas - rättigheter här. Men vi jobbar vidare med detta, och vi kommer att gå till riksdagen senare under den här våren.
Morgan Johansson (S):
Christina Höj Larsen har frågat mig om jag och regeringen står bakom den politik som EU för när det gäller möjligheter för människor på flykt att söka skydd i EU. Hon har också frågat mig vad den svenska regeringen tänker göra för att säkerställa att asylsökandes mänskliga rättigheter inte kränks vid EU:s gräns. I september förra året presenterade kommissionen ett meddelande om en ny migrations- och asylpakt. Pakten syftar till att skapa ett gemensamt ramverk som omfattar alla aspekter av asyl- och migrationspolitiken, såväl i den inre dimensionen som i förhållande till tredjeland.
Regeringen har välkomnat kommissionens förslag och anser att det är positivt att pakten har en heltäckande ansats som inkluderar alla aspekter av migration, asyl, integration, gränshantering, återvändande, lagliga vägar och samarbete med tredjeland samt betonar att asylsystemet ska bygga på ansvarstagande och solidaritet mellan medlemsstaterna. Det är avgörande för ett gemensamt system att alla medlemsstater bidrar och att en medlemsstat som utsätts för ett högt migrationstryck får stöd.
Asylsystemet ska vara effektivt, rättssäkert, långsiktigt hållbart, humant och medge beslut av hög kvalitet som värnar asylrätten. Vidare anser regeringen att EU behöver fördjupa samarbetet med prioriterade tredjeländer och att det ska göras genom partnerskap som är heltäckande, skräddarsydda och ömsesidigt fördelaktiga. Det är också det som kommissionen föreslår i migrations- och asylpakten.
En viktig uppgift är att stärka ursprungs- och transitländers egen kapacitet att hantera alla aspekter av migration. Vi behöver till exempel stärka partnerländers asyl och migrationssystem med hjälp av UNHCR och IOM. Det handlar också om stöd till mottagande, integration och ett väl fungerande system för återvändande mellan tredjeländer. Ett annat viktigt område är insatser för att stärka gränser och förebygga människosmuggling. Enligt EU-rätten har alla medlemsstater en skyldighet att kontrollera sina gränser.
Passager ska ske vid gränsövergångar, och medlemsstaterna ska ha gränsövervakning för att förhindra att personer passerar gränsen på ett olagligt sätt. Olaglig gränspassage kan bestraffas. Vid tillämpningen av dessa regler ska medlemsstaterna handla i full överensstämmelse med internationell rätt, med EU:s stadga om grundläggande rättigheter och särskilt med principen om non-refoulement. Även Frontex ska säkerställa att deras insatser är fullt förenliga med internationell rätt.
Kommissionen har ett ansvar för att säkerställa att vår gemensamma lagstiftning och internationell rätt efterlevs. Sverige liksom EU följer löpande utvecklingen på MR-området världen över, så också i de länder som EU har specifikt samarbete med. Det sker bland annat genom internationella forum, exempelvis FN:s råd för mänskliga rättigheter och Europarådet.
Morgan Johansson (S):
När vi får uppgifter om pushbacks eller sådant som inte är i överensstämmelse med internationell rätt tar vi upp det i alla de forum som vi har till vårt förfogande; det kan handla om FN-forum, EU-forum eller Europarådet. Jag skulle vilja påstå att vi agerar mer aktivt än vad de allra flesta länder gör. Är det någon som agerar för internationell rätt i dessa sammanhang är det Sverige. Vi påpekar alltid detta.
När vi hör om detta måste det utredas ned till botten så att det inte kan fortsätta. Om det inte kommer någon reaktion mot denna typ av beteende kommer dessa länder att fortsätta bete sig på det här sättet, och det kan vi som sagt inte acceptera.
Sedan är det så att vi inte lever i en värld där alla länder är demokratier och respekterar mänskliga rättigheter, utan tvärtom lever vi i en värld där många länder bryter mot de mänskliga rättigheterna och är odemokratiska. Trots detta behöver vi ibland samarbeta med dem; det är detta som är bekymret. I en perfekt värld hade vi inte haft det på detta sätt, men så är trots allt världen beskaffad. Låt oss ta Turkiet som ett exempel.
I Turkiet uppehåller sig ungefär 4 miljoner flyktingar från krigen i Mellanöstern. Lösningen kan ju inte vara att 4 miljoner flyktingar ska åka till Grekland och söka asyl i EU; det blir en helt orimlig situation och en svår situation att över huvud taget klara av.
Det var detta som hände när vi hade flyktingkrisen - människor därifrån rörde sig i mycket stora grupper mot Europa. Vi fick flyktingkrisen, men vi fick också ett stort antal dödsfall, framför allt bland dem som kom från Afrika. Det var tusentals människor som varje år gick under på Medelhavet. Man måste ändå försöka hantera den här situationen på ett pragmatiskt sätt, och det är bakgrunden till Turkietavtalet.
EU går in och finansierar skolor, sjukvård och mycket annat för de flyktingar som uppehåller sig i Turkiet. Det är dit EU-pengarna ska gå och inte någon annanstans, inte till Erdogan utan till verksamheter för de flyktingar som behöver dem. Vad är alternativet?
Om vi river upp Turkietavtalet och i praktiken säger att nu ska alla dessa människor komma till Grekland hamnar vi i mycket svåra bekymmer. Det är sak samma med Libyen. Vi är väl medvetna om hur situationen är i Libyen. Därför jobbar vi med UNHCR och IOM för att kunna underlätta för flyktingar på väg från Centralafrika och norrut.
Men vi diskuterar också med dem som är på väg norrut, för det är faktiskt ingen bra idé att fastna i de här lägren i Libyen. Det är helt omänskliga förhållanden som man riskerar där. Det är klart att man då kan säga att här finns det ett samarbete med libysk kustbevakning och att Libyen är ett land som är svårt att samarbeta med.
Å andra sidan innebar det att man bara förra året räddade 11 260 migranter ur vågorna som en följd av bland annat det samarbete som vi har utmed kusten i Libyen. Hade vi inte haft det hade risken varit mycket större för att människoliv faktiskt hade gått till spillo.
Att reagera mycket kraftigt mot alla former av pushbacks men samtidigt samarbeta med länder som ligger i EU:s närområde är den pragmatiska vägen att försöka hantera situationen.
Morgan Johansson (S):
Både jag och Christina Höj Larsen har arbetat med de här frågorna ganska länge nu. Och vi kommer ju ihåg - jag gör det i alla fall - hur det var före Turkietavtalet. Då hade vi en situation där kanske 20 000 människor i veckan tog båtarna från Turkiet över till Grekland och fastnade där. Många av de här människorna blev sedan fast i läger i Moria i Grekland, för de kom inte vidare.
De trodde att de skulle kunna komma vidare till exempelvis Tyskland, till Holland eller till Sverige, men de fastnade där. Det är bakgrunden till Turkietavtalet som innebär att EU som sagt går in med pengar till skolor, sjukvård och annat stöd till de flyktingar som finns i Turkiet. Om vi inte hade haft avtalet hade risken varit att vi skulle ha fått precis samma situation igen. Det skulle ha gått ut över de här migranterna.
Som sagt har antalet som dör i Medelhavet minskat med nästan 80 procent sedan 2015 och 2016. Det har minskat mer än antalet asylsökande till EU totalt sett. Det är svårt att se några andra sätt att jobba med detta just nu i alla fall. Sedan har vi andra samarbeten som vi inte har varit inne på så mycket.
Men det handlar också om att de som får avslag på sin asylansökan i EU ska kunna återvända till sina hemländer igen. Det tror jag också är ganska viktigt för att kunna få ordning och reda i migrationspolitiken. Det minskar faktiskt också antalet som kommer till EU när man får klart för sig att om man inte har något skyddsbehov och får ett avslag riskerar man att skickas tillbaka igen.
Det är en annan del av Ylva Johanssons paket som hon jobbar med. Vi kommer tillsammans i EU att jobba bilateralt med ett antal länder så att de ska börja ta emot sina egna medborgare igen. Sedan ska Sverige fortsätta att vara ett av de länder som bidrar mest till internationell rätt men också i internationella forum för att hjälpa flyktingar, vilket vi nu gör i IOM, UNHCR och så vidare.
Morgan Johansson (S):
Cecilie Tenfjord Toftby har frågat statsrådet Märta Stenevi om hon avser att verka för ett förslag som gör det möjligt att omvandla befintliga bostäder till ägarlägenheter samt verka för att regeringen tillsätter en utredning om ett hyrköpssystem enligt riksdagens tillkännagivande. Interpellationen har överlämnats till mig. Regeringen har vidtagit många åtgärder för att öka bostadsbyggandet och för att säkerställa tillgången till olika typer av boenden. Sedan regeringen tillträdde 2014 har bostadsbyggandet ökat kraftigt.
År 2019 färdigställdes 90 procent fler bostäder än 2014. Det beror bland annat på regeringens investeringsstöd. 45 000 bostäder har beviljats investeringsstöd. Det är bostäder med lägre hyra som förmedlas med rimliga krav på den sökandes ekonomi. Regeringen har vidare gett en särskild utredare i uppdrag att föreslå åtgärder för att underlätta för förstagångsköpare att komma in på den ägda bostadsmarknaden.
Med anledning av riksdagens tillkännagivande om ägarlägenheter och hyrköp höll Justitiedepartementet i november 2020 ett uppföljande samrådsmöte om frågorna med några av aktörerna på marknaden. Det finns ingen vedertagen definition av vad hyrköp av en bostad innebär. Vid samrådsmötet uttrycktes inte heller något tydligt intresse för en modell där en del av hyran är en delbetalning av ett framtida köp av lägenheten. Tvärtom framfördes farhågor kring hur tryggheten för den hyresgäst som betalar i förskott ska kunna tillgodoses med en sådan modell.
I 2014 års betänkande Från hyresrätt till äganderätt lämnades förslag för att göra det möjligt att omvandla befintliga hyreslägenheter till ägarlägenheter. Flera remissinstanser ifrågasatte dock behovet av reformen. Efter samrådsmötet kan det konstateras att det inte heller i dag finns något påtagligt intresse för ägarlägenheter på marknaden. En anledning till det är att bostadsrätten är en väl inarbetad boendeform för den som kan och vill investera i sitt boende.
De synpunkter som framfördes av berörda aktörer vid samrådsmötet analyseras för närvarande inom Regeringskansliet.
Morgan Johansson (S):
Regeringen hanterar detta tillkännagivande precis som alla andra tillkännagivanden, det vill säga vi redovisar löpande till riksdagen hur vi agerar. Det gör vi också i denna fråga. Här har vi haft de samrådsmöten som vi har haft. Det framkommer som sagt, som vi trodde, att det inte finns något större intresse i branschen för detta. Hade det funnits ett intresse för ägarlägenheter hade det byggts ägarlägenheter. Men det sker inte. Alltså finns det inget större intresse för det.
Sedan kan Moderaterna inte riktigt reda ut vad de menar med just hyrköp och vad man ska göra om den typ av situation som jag precis beskrev uppkommer. Tanken är, vad jag förstår, att man ska betala en högre hyra under 10-15 år. Och pengarna ska läggas undan av hyresvärden så att hyresgästen sedan kan köpa lägenheten. Tanken är alltså att hyresvärden ska agera bank åt hyresgästen. Jag pekar på den stora risken med det.
Om det nu är så att jag har pengar över, som jag kan spara till ett framtida bostadsköp, kan jag lika gärna gå till banken med de pengarna och spara dem där. På banken är de trygga. Jag vet då att jag kan få ut pengarna när jag behöver köpa min lägenhet. Jag förstår inte varför hyresvärden ska få rollen som bank på det här sättet. Jag tror faktiskt att det är en väldigt osäker modell för hyresgästen. Detta måste man väga in.
Moderaterna har inte svarat på frågan: Vad händer om hyresvärden kommer på obestånd och pengarna plötsligt är borta? Vad ska man då göra som hyresgäst? Om Moderaterna skulle ta över bostadspolitiken vet vi att två saker skulle inträffa. Den ena saken är att bostadsbyggandet skulle kollapsa. Så har det varit varenda gång Moderaterna har tagit över bostadspolitiken. Då har bostadsbyggandet dramatiskt minskat. Det beror på att man drar undan pengarna till bostadsbyggandet.
Den andra saken är att man skulle sälja ut hyresrätter. Det är väl egentligen det som man är ute efter här: att ombilda hyresrätter till ägarlägenheter. Då blir det sämre förutsättningar för dem som har låga inkomster att klara sitt boende.
Morgan Johansson (S):
Det är på något sätt typiskt för Moderaterna nu för tiden att alla frågor på ett eller annat sätt ska göras till en invandrarfråga. Ni använder er av den retoriken. Boriana Åberg frågade mig vad jag drar för slutsatser av studien. Jag har svarat att invandrare är överrepresenterade i brottsstatistiken, men vi måste samtidigt se på hur stor andel av den totala invandrargruppen vi talar om. Vi kan se på hur stor andel av antalet utländska män som har dömts för våldtäkt.
Studien visar att det rör sig om enstaka promille. Vilken slutsats kan jag dra av hur de utlandsfödda männen är och beter sig på grund av att en enstaka promille av dem har dömts för våldtäkt? Inte mycket, enligt min uppfattning. Därför är det viktigt för mig att i alla debatter markera att det för mig inte spelar någon roll om du är svart eller vit eller var du är född någonstans.
Begår du brott ska du lagföras för de brott du har begått. Jag står också för en politik som innebär att vi skärper påföljderna för dessa brott och ser till att vi kan klara upp fler brott. Jag står också för att fler av dem som har begått dessa brott som har utländsk bakgrund och inte är svenska medborgare ska utvisas från Sverige. Det är därför jag har tillsatt översynen.
Det är inte någon sinkadus, utan tvärtom gick vi till val på att göra en översyn av utvisningsreglerna. Min uppfattning är att om du inte är svensk medborgare och begår allvarliga brott i Sverige ska huvudregeln vara att du utvisas från landet. Vi ser över vilken typ av brott som i ökad utsträckning ska leda till utvisning.
Vi ser också över reglerna för hur länge du utvisas från Sverige - återreseförbud. Vi ser också över frågan om anknytning, som Boriana Åberg talar om. Utredningen är tillsatt och jobbar, och jag ser fram emot att få ett betänkande så att vi kan gå vidare till riksdagen.