KBLab/rixvox huggingface dataset:
Fredrik Olovsson (S):
Jag tror att Jakob Forssmed med vilje missförstod vad jag sa. Jag sa att det i dag finns väldigt starka drivkrafter för äldre att fortsätta jobba. Väldigt många äldre fortsätter också att jobba längre upp i åldrarna. Det fick väldigt starka utfall för sysselsättningen i just den gruppen. För bara någon månad sedan kom det siffror som visade att den ökar kraftigt. Jag vet inte om Jakob Forssmed har missat det.
En annan grupp där vi behöver öka sysselsättningen och förvärvsfrekvensen är just utlandsfödda kvinnor. Därför tycker jag att det var högst relevant att också ta upp hur det kan komma sig att Jakob Forssmed där har en helt annan uppfattning. Där vill han införa vårdnadsbidrag, som håller kvinnor borta från arbetsmarknaden.
Det är naturligtvis detta som riskerar att bli effekten, inte minst om det är så som Elisabeth Svantesson framhöll, att det finns strukturer och värderingar som leder till att man tycker att det är bra att kvinnor inte jobbar. Då slänger Kristdemokraterna ut en metmask med 6 000 kronor i månaden för att man ska stanna hemma längre med barnen. Jag tror att det är en destruktiv politik.
På en lång rad områden skärper vi alltså jobbpolitiken, för vår uppfattning är att i Sverige ska man jobba om man kan. Det är det som vår välfärd bygger på.
Fredrik Olovsson (S):
Detta är naturligtvis en väldigt besvärlig och svår situation för många individer och familjer. Den hänger ihop med de utslag som vi har fått från Högsta förvaltningsdomstolen. När vi tillträdde såg vi att detta var ett område där vi skulle vara tvungna att förändra lagstiftningen. Vi tillsatte också en utredning som ska vara klar nästa år.
Under tiden har det också kommit andra domar som har gjort att frågan om assistans har blivit väldigt aktuell. Det handlar om personer som blir av med sin ersättning eller inte längre kan få ersättning för hela insatsen, så att den måste hackas upp i små delar.
På det området har regeringen valt att gå fram snabbare och kommit fram till en situation där den gamla lagtolkningen ska fortsätta gälla. Men de som hamnar i svåra situationer ska inte stå helt ensamma. Vi har ett nätverk av trygghet för människor som är mer heltäckande än så.
Vi har också annan lagstiftning, socialtjänstlagen, som gör att man ska få den hjälp man behöver men på ett annat sätt. Det är oftast inte det bästa för den enskilde, och därför är det viktigt att hela det här lagkomplexet ses över, så att vi slipper ha den oroliga situation som det ju innebär att ett domslut i Högsta förvaltningsdomstolen helt kan ändra förutsättningarna igen. Därför måste detta ske med viss seriositet också.
Fredrik Olovsson (S):
Den statliga assistansen kommer ju inte att bli billigare för staten under den här mandatperioden. Den kommer att kosta ett par miljarder mer under den här mandatperioden. Det görs alltså ingen besparing i budgeten, vilket Mathias Sundin försöker göra gällande. Sedan kan man inte bara strunta i utslagen från Högsta förvaltningsdomstolen. De påverkar ju hela rättstillämpningen i Försäkringskassans bedömningar.
Det är det som triggar igång hela den nya bedömning som görs. Det är naturligtvis oerhört viktigt att vi nu ändrar lagstiftningen och får assistansen att fungera som den ska, så att de människor som har ett behov av assistans får den och så att den assistans de får dessutom håller den kvalitet som den borde ha. Det handlar om att man verkligen ska få den hjälp och det stöd som man ska ha, vilket inte alltid har varit fallet.
Det gäller också att vi samtidigt kommer till rätta med det fusk och det överutnyttjande som har varit kopplat till LSS. Det är väldigt viktigt för legitimiteten i systemet att vi kan få ordning på det. Nu har regeringen presenterat flera åtgärder för att det ska bli lugn och ro och för att det ska bli bättre för de människor som har varit oroliga för att de ska förlora sin assistans.
Vi hade en debatt tidigare i veckan där statsrådet Regnér i detalj redogjorde för hur detta ska gå till. Jag tycker att det är väldigt bra. Sedan får vi jobba vidare med att få assistansen som helhet att fungera bättre. Men på detta välfärdsområde skjuter regeringen alltså till 2 miljarder ytterligare denna mandatperiod. Det är förstås någonting som också Mathias Sundin innerst inne känner till. Han vet att det är på det viset.
Fredrik Olovsson (S):
Det är märkligt att Elisabeth Svantesson, som vill bilda regering med fyra partier, inte alls förstår att man i så fall behöver presentera en sammanhållen politik - om man inte vill att vi som vanligt ska räkna med att alla skattesänkningar i en borgerlig regering blir av. Det är ju detta vi har lärt oss av historien: Det finns ingen skattesänkning som prioriteras bort över tid, utan alla kommer till slut.
För en borgerlig regering spelar det ingen roll om pengarna inte räcker till. När överskottet är spenderat börjar man i stället skära ned, och när nedskärningarna inte räcker börjar man låna. Så ser historien ut - gång på gång samma sak. Jag vill därför ta upp frågan om pensionärsskatten, som regeringen har börjat sänka men som Moderaterna införde.
Gång på gång vidgades klyftan mellan löntagare och pensionärer. Moderaterna röstade emot den sänkning vi ville göra hösten 2014 och stoppade den tillsammans med Sverigedemokraterna. Nu säger man sig vilja ta bort den, men i det förslag man har lagt fram saknas 2 miljarder kronor för att detta ska vara möjligt.
Precis det som Elisabeth Svantesson anklagade Sverigedemokraterna för förut - att lämna hål i sin budget - gör Elisabeth Svantesson själv när det handlar om pensionärerna. Det är rimligt att en finansministerkandidat får denna fråga, och det är rimligt att en finansministerkandidat svarar på den.
Fredrik Olovsson (S):
För Socialdemokraterna är det av största vikt att alla som kan jobba kommer att jobba. Den stora utmaningen för att få detta att hända är att se till att skaffa sig den kompetens som krävs. Vi vill fortsätta med ett kunskapslyft för Sverige. Vi ser stora brister i svensk sjukvård. Sveriges sjukvård har sannolikt de bästa medicinska resultaten i världen, eller bland de bästa, men vi har för långa köer. Det tar för lång tid att komma i kontakt med sjukvården. Därför vill vi investera i sjukvården i stället för att sänka skatten.
Det krävs fler som jobbar i sjukvården för att detta ska hända, och därför vill vi investera i sjukvården i stället för att sänka skatten. Vi ser ett stort behov av fler bostäder i Sverige. Därför investerar vi i fler bostäder, framför allt hyresrätter med lägre hyror. Detta är sådan politik som Elisabeth Svantesson vill ta bort, för att hon prioriterar sänkta skatter i stället.
Hon tror att bostadspolitiken löses av att man inför marknadshyror så att det blir dyrare att bo, men om människor inte ska behöva gå från hus och hem blir det faktiskt dyrare för staten med bidrag för att människor ska klara av den ökade kostnaden. Det är klart att vi har stora skillnader i politiken. Jag tycker att Elisabeth Svantesson var ärlig som sa att hon har räknat fel på 2 miljarder. Det återstår att se hur hon ska täppa till också det hålet.
Det är ytterligare en skattesänkning som rimligen kräver ytterligare nedskärningar och besparingar. Jag hoppas att Elisabeth Svantesson får en skön sommar med en del vila och att hon då funderar ut hur hon ska lösa detta problem.
Fredrik Olovsson (S):
Tack, Jakob Forssmed! Det är naturligtvis på det sättet att svensk sjukvård behöver mer resurser för att lösa de problem som vi står inför. Vi har en växande och åldrande befolkning. Detta kommer bland annat att innebära, och innebär redan, att vi har allt fler som lever med exempelvis cancersjukdomar och cancerdiagnoser. Det är en växande grupp som vi behöver hjälpa, ta hand om, vårda och bota.
Detta kommer att kräva mer resurser. De pengar som vi har skjutit till för sjukvården de senaste åren är naturligtvis inte tillräckliga. Vi kommer att behöva fortsätta att göra detta under åren framöver, för annars kommer sjukvården att bli sämre. Jag tycker att det är märkligt att de borgerliga partierna sätter så stort hopp till en kömiljard.
Det känns som att det är själva ordet kömiljard som ska lösa problemen, fast det i själva verket inte är det. I år har vi skjutit till 4,7 miljarder till svensk sjukvård, och vi fortsätter i dag med ytterligare 600 miljoner. Det är väsentligt mycket större resurser än de pengar som bara en rubrik kan ge för att lösa svensk sjukvård.
I stället är den stora prioritering som görs av alla de borgerliga partierna sänkta skatter. Ni investerar inte tillräckligt i sjukvården. Ni tror uppenbarligen att om man bara sänker skatterna ska det på något magiskt sätt uppstå resurser och sjukvården ska bli bättre. Men det är inte så det fungerar. Vi prioriterar därför att det ska utbildas fler som ska jobba i sjukvården och att det ska anställas fler som ska jobba i sjukvården.
Det är bara så vi kan lösa tillgänglighetsproblemen i svensk sjukvård, eller för den delen förbättra äldreomsorgen och skolan. Vi prioriterar välfärden före sänkta skatter eftersom det naturligtvis märks i välfärden om man väljer sänkta skatter.
Fredrik Olovsson (S):
Under de borgerliga åren ökade statens underskott. Man lånade pengar för sina skattesänkningar och andra investeringar som man ville göra. Det var en ohållbar utveckling. Den har vi rättat till. Jag tycker att man ska vara mycket tydlig med att svensk sjukvård när det kommer till de medicinska resultaten - en del av vårdens kvalitet är rimligen de resultat som man får - ligger i den absoluta världstoppen.
Man kan också se tydliga förbättringar under senare år när det handlar om de stora folksjukdomarna som cancer, hjärtsjukdomar och stroke. Det visade en rapport senast i går från SKL. Men vi har fortsatta besvär med tillgängligheten. Då krävs det ökade resurser. Vi väljer dessa ökade resurser i stället för att sänka skatterna. Kristdemokraterna vill flytta pengar från landsting till kommun.
Ni gör regeringens gamla satsningar till egna och nya. Det gör inte sjukvården bättre. Det innebär inte att man får ökade resurser. Ni saknar faktiskt också våra stora generella statsbidragsökningar till dem som betalar för sjukvård och skola i Sverige, nämligen kommuner och landsting.
Ni väljer i stället uppenbarligen ett regeringsunderlag bestående av fyra borgerliga partier som tillsammans med Sverigedemokraterna - det lär väl krävas för att det ska fungera i slutänden - har skattesänkningar på uppemot 100 miljarder kronor på programmet. Det kommer inte att hålla. Det gör inte sjukvården bättre. Det gör inte skolan bättre. Det kommer att innebära att man sviker de äldre i äldreomsorgen.
Fredrik Olovsson (S):
Emil Källström och jag har haft många diskussioner, och vi ska tydligen fortsätta in i det sista med ungefär samma frågeställningar. Det är fullt rimligt. Som Emil Källström själv sa har Ardalan Shekarabi och jag sagt att vi inte har några sådana planer. Det finns inte heller något sådant förslag i den budget som vi nu diskuterar. Ska man ha en skatt på avstånd?
Det är klart att det finns en kostnad för avstånd redan i dag. Jag är rätt förtjust i idén om att växla kostnader - det är min egen idé - så att de också träffar de utländska åkare som befinner sig i Sverige och inte betalar exempelvis drivmedelsskatter. För oss har en viktig fråga varit att få ordning och reda på vägen.
Där har denna fråga varit en del som vi har resonerat kring och att detta skulle kunna bidra till just det. Men, som jag har sagt, vi har alltså inte ett sådant förslag på riksdagens bord nu. Inte heller Socialdemokraterna har ett sådant förslag för den kommande tiden. Däremot är det otroligt viktigt att svensk landsbygd och svensk glesbygd tas på stort allvar.
Vi skjuter nu till stora resurser till kommunerna runt om i landet, och vi ser till så att staten kommer tillbaka till många platser runt om i landet. Det är många kommuner som inte har haft exempelvis statliga servicekontor. Vi skjuter också till nya resurser för kommersiell service på landsbygden. Det är sådana satsningar och många andra som vi kommer att behöva fortsätta med under den kommande mandatperioden.
Under den tid som Centerpartiet satt i regeringen med de andra borgerliga partierna såg vi hur Stockholmscentreringen ökade. Den har vi brutit. Och vi kommer att fortsätta behöva se till att vi har en politik som håller ihop landet.
Fredrik Olovsson (S):
Det är klart att den här regeringen bryter Stockholmsfixeringen. Det är väldigt bra och tydligt: I stället för en moderatmiljard, som framför allt gick till de rikaste kommunerna i Stockholm, har vi sett till att höja stödet från staten till alla kommuner i hela landet. Det har naturligtvis framför allt varit viktigt för små kommuner på landsbygden. Vi ser också hur vi nu styr om den statliga förvaltningen så att man inte förlägger all sin verksamhet till Stockholm eller andra stora städer utan finns i hela landet.
Det är otroligt viktigt för arbetsmarknaden på många orter, naturligtvis, men också för förtroendet för att staten finns i hela landet och för tilliten mellan landsdelar. Som jag har sagt har vi även genomfört en lång rad förslag som handlar om hur vi ska stärka den kommersiella och offentliga servicen på landsbygd och i glesbygd. Detta kommer vi att behöva fortsätta med; det är jag helt övertygad om.
Men i det perspektivet har Emil Källström, återigen, dessvärre satt sig i ett dåligt sällskap - och det gäller på ganska många områden. Våra partier har som två folkrörelsepartier en hel del gemensamt, men till sist har det ju fått bli så att Centern viker sig för moderata centralister i stället för att samarbeta med oss socialdemokrater om en politik som kan hålla ihop hela landet. Jag vill önska Emil Källström en trevlig sommar.
Han får gärna begrunda i vilket sällskap han ska vara framöver - inte minst med tanke på att en del av det sällskapet funderar på att skaffa sig ett riktigt besvärligt läge genom att sätta sig i knäet på ett parti som varken Emil Källström eller jag vill samarbeta med.
Fredrik Olovsson (S):
Varje höst lägger regeringen ett förslag på riksdagens bord om hur statens budget ska utformas och fördelas. Förslaget bygger på de uppgifter som regeringen har strax efter sommaren och förstås på regeringens politiska inriktning. Den ekonomiska politiken för detta år föreslogs alltså för nästan ett år sedan och beslutades under hösten förra året.
Det vi nu debatterar är att det sedan dess har inkommit nya uppgifter med budgetpåverkande effekt. Det är just därför vi har ändringsbudgetar. En av dessa uppgifter är att vi nu har siffror på en skuld som staten har till kommunerna. Skulden omfattar 5 miljarder kronor, och den nollas genom denna vårändringsbudget.
Det är en ren korrigeringspost, som Sverigedemokraterna motsätter sig. Kostnaderna har kommunerna redan haft. Om staten inte återbetalar sin skuld tvingas kommunerna att skära ned. Till de 13 miljarder kronor som Sverigedemokraterna redan vill skära ned på välfärden i Sverige, på kommuner och landsting, lägger de alltså ytterligare 5 miljarder. Det blir 18 miljarder.
Det finns fyra andra viktiga insatser i ändringsbudgeten. En är att regeringen satsar mer på polisen. Polisen får 200 miljoner kronor ytterligare i år, framför allt för att förbättra utrustning och skydd. Vidare tillförs äldreomsorgen ytterligare 350 miljoner kronor för att ta vara på teknikens möjligheter att förbättra omsorgen och integriteten för de äldre och personalens arbetsmiljö.
Vi investerar också i 10 000 fler sommarjobb för unga denna sommar, och redan i år får sjukvården 600 miljoner mer för att förbättra tillgänglighet och personalförsörjning. Vi investerar över 1 miljard kronor i svensk polis, äldreomsorg, sjukvården och jobb för unga. Det är en politik som stämmer väl in på Socialdemokraternas övergripande prioritering för ett starkare samhälle och ett tryggare Sverige.
Jag yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på reservationen.
Fredrik Olovsson (S):
I och med omläggningen av migrationspolitiken sjunker migrationskostnaderna. Vi har dock ett ansvar för att de människor som får stanna i Sverige så snabbt som möjligt lär sig svenska och kommer in i vårt samhälle. Därför ökar vi i våra budgetar insatserna för att de ska lära sig språket och etablera sig i samhället.
Vi socialdemokrater har en viktig princip: Den som är satt i skuld är inte fri. Därför amorterar vi på statsskulden samtidigt som vi betalar av de skulder som staten har, i detta fall till kommunerna. Kommunerna står för en mycket stor och viktig del av den svenska välfärden. Men Dennis Dioukarev och Sverigedemokraterna vill skära ned 13 miljarder på kommunerna och inte betala av statens skuld till kommunerna på 5 miljarder.
Det är så här de politiska skiljelinjerna ser ut i detta ärende. Hur kan ni tro att välfärden blir bättre om ni skär ned med 13 miljarder och vägrar betala de 5 miljarder staten är skyldig? Det borde Dennis Dioukarev svara på.
Vad gäller migrationspolitiken har vi socialdemokrater tydligt sagt att vi ser att den stramare migrationspolitik som gäller sedan hösten 2015 kommer att behöva fortsätta att gälla i Sverige tills vi kommer överens om ett rimligt, solidariskt system i Europa som innebär att Sverige tar sitt ansvar, men inte mer än sitt ansvar, och andra länder gör det de inte har gjort de senaste åren.
Dennis Dioukarev har att svara på hur 18 miljarder, 13 plus 5, i besparingar på kommunerna ska göra välfärden, skola och äldreomsorg, bättre.
Fredrik Olovsson (S):
Denna mandatperiod har vi höjt anslagen till kommuner och landsting, de som producerar och betalar för svensk välfärd, med 35 miljarder kronor. Nu arbetar 100 000 fler i välfärden. Det gör de för att vi har prioriterat, och prioriterat hårt, just investeringar i välfärden före sänkta skatter. Dennis Dioukarev och Sverigedemokraterna gör precis tvärtom.
De skär ned på välfärden för att prioritera stora skattesänkningar för dem som har goda inkomster. Den som tjänar över 100 000 i månaden kan räkna med att få drygt 40 000 i sänkt skatt varje år med Dennis Dioukarevs politik. Han talar gärna om fattigpensionärerna, men han gynnar sig själv och dem som har goda inkomster.
Jag tycker att det hade varit på sin plats att berätta för landets kommuner och därmed också för alla välfärdshjältar som jobbar där varför staten inte ska betala det som staten har blivit skyldig. För mig är det en självklar princip. Nu ser vi till att nolla statens skuld till kommunerna, precis som vi fortsätter att amortera på den svenska statsskulden, som inte har varit så låg sedan 1977.
Detta innebär att Sverige har en robust ekonomi och kan investera i välfärd och jobb under de kommande åren. Detta kommer att vara viktigt, för det blir många fler barn och äldre i Sverige under åren framöver. Vi står inför ett demografiskt skifte. Vi ska bygga äldreomsorg, barnomsorg, skolor och vårdcentraler och utbilda och anställa undersköterskor, förskollärare, läkare och sjuksköterskor i dessa verksamheter.
Men då ska man ha en stat som ser till att göra sig oskyldig när den har fått en skuld. Nu vet vi alla att denna princip inte gäller för Sverigedemokraterna.
Fredrik Olovsson (S):
Den beskrivning som Niklas Wykman gjorde i talarstolen förut och nu är oerhört raljant. Den ska ställas mot bakgrund av att Socialdemokraterna i regeringsställning vid inte mindre än tre tillfällen fått reda upp svåra ekonomiska problem efter Niklas Wykman och hans partikamrater.
Nu senast var Wykman själv anställd i Finansdepartementet när man lämnade över underskott på i storleksordningen 60 miljarder kronor som vi nu har vänt till överskott i ungefär samma härad. Vi har minskat statsskulden med 10 procentenheter. Vi är tillbaka till den nivå som statsskulden hade i förhållande till bnp som rådde innan svenska folket började experimentera med moderata och borgerliga regeringar.
Det är ett mycket gott betyg till oss och ett ganska dåligt till Niklas Wykman. Vi har dessutom under den här tiden pressat tillbaka arbetslösheten, investerat i välfärden, fått fart på bostadsbyggandet och klarat av den svåraste migrationskris som världen har skådat på decennier. Den har i stor utsträckning gällt det svenska samhället, som har fått ta hand om den.
Det har vi gjort med denna styrka. Det här beskriver Niklas Wykman, som lämnade över hög arbetslöshet och stora underskott i statsfinanserna, som något som skulle vara problematiskt för den regering som jag för det mesta röstar som. När det handlar om bostadsmarknaden kan man konstatera att det stora problemet har varit ett lågt byggande.
Under de år då vi hade en borgerlig regering var byggandet mycket lägre än vad det hade behövt vara i förhållande till den befolkningsökning som vi samtidigt hade. Nu har vi vänt på detta; vi har ett kraftfullt byggande. Vi stimulerar dessutom byggandet på det vis att det riktar sig till de grupper som behöver bostäder mest. Just den delen av politiken vill Niklas Wykman ta bort. Det är högst märkligt.
Fredrik Olovsson (S):
Det bästa sättet för människor att etablera sig på arbetsmarknaden är att de får ett arbete. Att just unga människor i större utsträckning än tidigare har ett arbete att gå till i dag är den första förutsättningen. Den andra förutsättningen är att det finns bostäder. Och för att det ska finnas tillräckligt med bostäder måste det byggas bostäder. Den politik som Niklas Wykman står för innebär att man ska dra ned på, och till och med ta bort, investeringsstöden för just bostäder.
Då blir det färre bostäder, framför allt färre hyresrätter, för just de grupper som skulle behöva det bäst, nämligen de som just kliver in på arbetsmarknaden. När man dessutom har sålt ut stora delar av allmännyttan, kanske framför allt i den här regionen, där bostadsbristen också är som svårast, ökar problemet ytterligare. Det är bra om Niklas Wykman i en framtida debatt kan ta på sig ansvaret för att bostadspolitiken ser ut på det sättet och att bostadsbristen är på det viset.
Niklas Wykman påstår att det inte finns några insatser som minskar jämviktsarbetslösheten. Det är inte sant. I den budget som gäller för i år finns ett antal åtgärder som just trycker tillbaka jämviktsarbetslösheten. Det handlar om extratjänster, om Kunskapslyftet och om andra subventionerade anställningar som riktar sig till just de grupper som har svårast att komma i på arbetsmarknaden men som nu kommer in. Det har sådana effekter.
Niklas Wykman vet om det, men han väljer att beskriva det på ett helt annat sätt. För mig är det verkligen viktigt att klyftorna i samhället minskar. Jag ser stora klyftor som ett problem. Jag ser också att de har ökat under lång tid. En av de viktigaste orsakerna är att människor inte har haft något jobb. Det gör vi naturligtvis allt för att människor ska få i större utsträckning, och arbetslösheten sjunker och sysselsättningen ökar.
En annan viktig åtgärd är förstås att redan från början se till att investera i skolan. Därför väljer vi stora investeringar i svensk utbildning och skola före sänkta skatter för dem som redan har det bäst.