Momodou Jallow (V):
Under 2015 såg vi en humanitär katastrof i Sverige, en humanitär katastrof som benämndes flyktingkrisen. Det var en tid då vår förmåga att visa solidaritet med varandra prövades, en tid då vår förmåga att visa medmänsklighet prövades. De ansvariga politikerna valde att stänga sina hjärtan, men civilsamhället öppnade sina.
De mobiliserade, skapade beredskap och levererade. De släppte in flyktingar i sina hus och ordnade lokaler och madrasser. De bistod med information, pengar, telefonkort, tågbiljetter, mobilladdare, mediciner, kläder, skjuts med bil och framför allt mycket kärlek.
Det var någonting man inte hade sett i Sverige sedan andra världskriget och de vita bussarna i Malmö. Jag är väldigt stolt över Malmö och dess befolkning. Men det här var någonting helt annat. Hela Malmö mobiliserade på Centralen och tog emot folk som behövde hjälp.
Detta är en folkrörelse som bygger på kärlek, solidaritet och medmänsklighet.
Jag vill passa på att tacka alla dessa organisationer och alla dessa individer som gick ut och hjälpte till.
Det gäller organisationer i Malmö som till exempel Kontrapunkt, Ensamkommandes Förbund, Malmö fristad för papperslösa, Rådgivningsbyrån, Amnesty, Röda Korset, Rädda Barnen, Asylgruppen, Individuell Människohjälp, Vänsterpartiets egen fristadsfond, Svenska kyrkan, Civil Rights Defenders, RFSL Newcomers, Afrosvenskarnas Forum för Rättvisa, Hela Malmö, idrottsföreningar och så vidare.
Jag vill tacka er som tog den tiden och visade just den solidariteten när det behövdes. Herr talman! Det byggdes en folkrörelse. Folkrörelsen och hela det civila samhället spelar en viktig roll i inkluderingen och etableringen av ensamkommande barn. Genom föreningars aktiviteter och löpande verksamhet kan kontakter skapas utanför boendena och skolan.
Svårigheten att komma i kontakt med och få tillgång till föreningars och organisationers reguljära verksamhet utgör dock ett hinder för att potentialen i föreningslivet ska förverkligas. De aktiviteter som finns är ofta riktade speciellt till gruppen ensamkommande och riskerar att snarare förstärka exkludering än verka för inkludering.
Jag anser att det är viktigt att undanröja de hinder som finns för att få en ökad inkludering och etablering i samhället. Herr talman! Flera organisationer har uppmärksammat problem med krav på omfattande administration och krångliga regelverk för både bidrag och upphandlingar från kommunernas och myndigheternas sida.
Vid sidan av mer strukturella hinder beskriver organisationerna också en rad praktiska svårigheter, till exempel svårigheter att få tillträde till olika anläggningsboenden samt bristen på samordning mellan organisationerna och kommunsektorn. Herr talman! Att undanröja dessa hinder utgör viktiga vägar till ökad inkludering och etablering i samhället.
Det finns därmed ett behov av att förenkla regelverken, minska de administrativa kraven, erbjuda mer långsiktiga förutsättningar, öka kunskapen om civilsamhället samt hitta alternativa vägar för att främja och uppmuntra det spontana engagemang som sker utanför de etablerade organisationerna.
För att den verksamhet som sker uppsökande ute på boendena ska fungera bra och leda till verklig inkludering av de asylsökande i föreningarna behövs en fungerande samverkan mellan kommun, boenden och föreningsliv.
Det är väldigt viktigt att denna samverkan äger rum och att det blir ett partnerskap mellan föreningarna och kommunen. Jag kommer från Malmö, där jag under de senaste 20 åren har varit väldigt aktiv inom civilsamhället och fortfarande är det. Jag ser hur civilsamhället dagligen kämpar för att kunna klara sig.
Vi har sett att civilsamhället spelar en viktig roll i det här landet. Flera tidigare talare har nämnt vikten av att ha ett civilsamhälle, men vi måste också som politiker se till att skapa förutsättningar för detta civilsamhälle att kunna fungera på ett bra sätt som ett komplement till det arbete som vi gör.
Vi är dock inte där än, och det är därför vi i Vänsterpartiet tycker att det är viktigt att just det arbetet förbättras. Herr talman! Därför säger vi att regeringen bör återkomma med förslag om hur förutsättningarna för civilsamhället att bedriva inkluderande verksamhet på asylboenden kan stärkas. Detta bör riksdagen ställa sig bakom och ge regeringen till känna.
Jag yrkar bifall till Vänsterpartiets reservation 5.