Anti Avsan (M):
Jag yrkar också bifall till utskottets förslag i betänkandet. Jag kan nämna lite mer specifikt vad jag, utifrån mitt eget perspektiv, tycker har varit väsentligt under det år som redovisningen omfattar. IPU som organisation och det IPU gör har Krister Örnfjäder berört mycket väl.
Jag ska titta lite mer på vad som har hänt kronologiskt och utifrån mitt perspektiv. Jag har förmånen att vara ordförande för IPU:s fjärde fasta kommitté, kommittén för FN-frågor.
Det arbete som jag tycker är viktigt för IPU i dag, inte minst för den kommitté som jag har ansvar för, är att få genomslag för FN i världssamfundet. FN har lite problem med sin legitimitet i olika delar av världen men också svårigheter att få igenom olika förslag, inte minst bindande resolutioner från säkerhetsrådet.
Det beror på att FN är en organisation för länders regeringar, eftersom det är regeringar som representerar länderna. Man når inte parlament och människor i olika länder. Och det har uppfattats som ett problem. Det har kommit olika initiativ om parlamentariska komplement till FN.
Men det naturliga parlamentariska komplementet till FN är IPU av flera olika skäl.
Så sent som den 25 juli 2016 beslutade generalförsamlingen i enighet om en resolution som handlar om just det arbete som ska ske med FN å ena sidan och nationella parlament och Interparlamentariska unionen å andra sidan.
En mängd olika processer, inte minst genomförandet av Agenda 2030-målen, förutsätter parlamentarisk medverkan från många länder. I Sverige fungerar det ganska naturligt genom den samverkan som vi har mellan riksdag och regering. Men så är det inte i många andra länder där förutsättningarna ser annorlunda ut.
Interparlamentariska unionen, IPU, lade ned ett ganska omfattande arbete för att få till mål nr 16, Good governance, som handlar om grundförutsättningen att det måste finnas en fungerande demokrati, en fungerande parlamentarism och ett fungerande beslutsfattande för att man faktiskt ska kunna få en hållbar utveckling i många av världens länder.
Dessutom omfattar målet också rättsväsendet, som är ett annat grundfundament för att länder ska kunna fungera. Fungerar inte detta kan man inte fatta beslut, och man kan inte ha en hållbar utveckling enligt de intentioner som finns i 2030-målen.
I början av 2016 anordnade IPU tillsammans med generalförsamlingen en särskild konferens för världens parlamentariker i New York om narkotikafrågan. Den frågan skulle behandlas på FN:s generalförsamlings särskilda högnivåsession om narkotika senare den våren.
Det gällde alltså om FN:s narkotikakonventioner ska bestå i den form som de har i dag eller inte. Det har nämligen tagits en mängd olika initiativ från olika håll i världen för att försöka få till stånd någonting annat. Detta blev en mycket lyckad konferens.
Det som är glädjande är att det av många har nämnts som hela Ungass-processens kanske bästa konferens. Det är glädjande att IPU kunde sätta detta avtryck i det sammanhanget. Det har också medfört att IPU, också i enlighet med den resolution som jag nämnde tidigare, har kommit närmare de centrala processerna i FN och ska fortsätta att göra det.
Detta har också tagits om hand inom IPU till exempel under senare delen av våren 2016, under vårsessionen, när frågan om val av FN:s generalsekreterare var uppe.
Då diskuterades en ny utnämningsprocess som skulle vara mer transparent än den som har varit tidigare och som också skulle koppla bättre till världssamfundet i andra delar än de som FN når direkt, nämligen också till parlament och därigenom till olika länders befolkningar.
Det skulle vara ett sätt för FN att kunna komma närmare människor och också få större genomslag för sina beslut och sin verksamhet. Detta påverkade nog också FN i någon mån, och det sändes särskilda hälsningar från flera av kandidaterna som då inte kunde närvara vid just denna session.
När det gäller FN:s hållbarhetsmål har IPU bidragit med en modellresolution för länder som har den typen av parlament som antar resolutioner. Det är ett mycket viktigt arbete. Jag ska också nämna arbetet mot terrorism.
Där har det under 2017 påbörjats ett mycket omfattande arbete för att omsätta allt det som IPU har behandlat under en lång rad år på terrorismområdet, bland annat ett direkt ansvar för parlament att faktiskt implementera FN:s säkerhetsråds bindande resolutioner på terroristområdet.