Jan R Andersson (M):
Eva-Lena Jansson har i en interpellation frågat folkhälsoministern vad hon avser att göra för att minska ungdomars höga konsumtion av alkohol. Man kan egentligen börja med att fråga sig: Hög konsumtion jämfört med vad? Tittar vi på ett europeiskt genomsnitt ser vi nämligen att vi inte har en alarmerande hög konsumtion i Sverige. Jag tycker fortfarande att det finns stora problem.
Men som en inledning av debatten och för att sätta saker i sitt sammanhang tycker jag ändå att det är intressant att fundera lite grann över hur man ställer frågor här i kammaren. Regeringen har en ambitiös och långtgående politik när det gäller alkohol, framför allt när det gäller ungas alkoholkonsumtion. Det finns mycket att göra, men det finns också mycket att lära sig. Ett exempel är Stadprojektet här i Stockholm, där man under senare år har visat sig vara väldigt duktig på förebyggande arbete när det gäller ungas alkoholkonsumtion.
Det finns mycket att lära. Interpellanten tog också upp tillgången till alkohol. Det är klart att det är väldigt viktigt hur tillgången till alkohol är för unga. Ett problem är då att den oregistrerade handeln och konsumtionen av oregistrerad alkohol i Sverige är väldigt hög. Ungefär 50 procent av den alkohol som konsumeras försäljs alltså inte på Systembolaget.
Även om Systembolaget sköter sitt arbete på alla sätt och vis innebär det alltså inte att vi kan undkomma de problem som alkoholen kan skapa framför allt när det gäller ungdomar. Ett stort problem, som vi alla känner till, är just den illegala införseln av alkohol från utlandet. Där har vi under den här vintern och den här våren sett en minskning på grund av att den svenska kronan har varit så pass låg. Det har inneburit en ganska dramatisk sänkning av införseln av alkohol från utlandet.
Jag tycker givetvis att man bör ta lärdom också av detta. Men det som jag också tror är viktigt är just detta att man, som regeringen nu gör, stärker de lokala och regionala och ideella organisationerna. Det är ändå på lokalplanet som detta arbete måste göras. Man säger ofta när det gäller alkoholfrågorna: Någon borde göra någonting. Oftast är det den som står närmast den här ungdomen som faktiskt har kapitulerat inför sitt ansvar.
Det är glädjande att se att skolorna tar denna fråga på större allvar än vad man kanske tidigare har gjort. Ett exempel är det material som har tagits fram, som behandlar just alkoholfrågor och som heter Prata om alkohol. Det har haft en stor spridning i svenska skolor. Kanske har det varit lite tabu att prata om alkoholfrågor i skolorna. Men förhoppningsvis har då detta fått en renässans.
Låt mig också säga någonting om Kronobergsmodellen, som jag tror är en modell som vi ska arbeta mer med. Jag tror också att vi har större möjligheter att göra detta nu när vi de facto har fått fler poliser i alla svenska polisdistrikt. Jag tror att den fungerar väldigt väl. Det har utvärderingar visat. Men jag tror att det finns mycket att göra i andra delar av landet, utanför Kronoberg, där man kanske inte arbetar lika hårt och lika strukturerat som man gör i Växjö och Kronoberg.
Jag tror att vi kan bli bättre där. Till sist bara några ord om vad vi kan lära oss. Vad kan vi lära oss av att ungdomar i dag dricker? Det som delvis berörs i interpellationssvaret är att man ser att många ungdomar faktiskt väljer bort alkohol. Samtidigt visar CAN:s senaste studie att de som de facto dricker alkohol dricker mer.
Där tror jag att det handlar om att vi måste bli bättre på att hitta de ungdomar som de facto har problem och gå in med individuella åtgärder för att hjälpa de människorna. Det handlar också om att stötta föräldrarna i att just vara föräldrar. Jag tror nämligen inte att det är lätt i dag att vara tonårsförälder. Där har vi mycket att lära, men regeringen gör också väldigt mycket. Därför ser jag med tillförsikt fram emot att vi ska fortsätta med den goda utveckling som sker på detta område.