KBLab/rixvox huggingface dataset:
Staffan Danielsson (C):
Lotta Finstorp och Larry Söder har väldigt väl utvecklat Alliansens position i den här mycket viktiga frågan. Sveriges välfärd beror i hög grad på ett starkt och konkurrenskraftigt näringsliv som klarar den växande internationella konkurrensen. Sverige har bland världens högsta skatter, och företagen har omfattande regelverk och byråkrati omkring sig.
Centerpartiet anser som bekant att krafttag måste tas för att öka företagens - det gäller både små och stora - förutsättningar att utvecklas och växa. Riksdag, regering och myndigheter måste vända på alla stenar i det arbetet. Riksrevisionens rapport handlar om en viktig sådan sten: regeringens och myndigheternas regelförenklingsarbete alternativt brist på sådant.
Det är därför allvarligt när Riksrevisionen anser att detta sker i låg takt och att de förändringar som föreslås ofta är av begränsad omfattning. Riksrevisionen uppmanar regeringen att intensifiera arbetet med att förenkla skattereglerna för företagen. Detta är klarspråk från Riksrevisionen som en ansvarsfull regering borde ta på stort allvar.
Jag begriper inte varför inte regeringens skrivelse till riksdagen skulle kunna innebära att man ska ställa sig bakom Riksrevisionens yttrande. Då hade vi sluppit den delen av debatten. Men tyvärr gör inte regeringen så. Man är väldigt passiv, och reservationen är om möjligt ännu mer passiv.
I en anmärkningsvärd mening skriver regeringen i stället att regelverket inte ska "leda till onödigt stora administrativa kostnader för dem som tillämpar reglerna". Regeringen anser alltså och skriver i denna mycket anmärkningsvärda mening att regelverket visst kan leda till stora kostnader för företagen.
Den enda begränsningen är att de inte ska vara "onödigt stora". Detta är fel ingång och visar på regeringens passivitet i dessa frågor. Sveriges skattesystem upplevs av många som komplicerat. Tillväxtverket beräknar att administration av regler och skatter kostar företagen 80 miljoner kronor per år.
Av den administration som företag genomför upplever man att administrationen av just skatter är det som är mest tidsödande. Det står också klart att man i länder som Norge och Finland lägger betydligt mindre tid på att administrera skatter än i Sverige. Det finns ett stort utrymme för förbättringar. Det är just enkla och rättvisa regler som skapar legitimitet för ett skattesystem.
Med enkla och lättförståeliga regler ökar incitamenten att göra rätt för sig. Det som Jörgen Hellman sa var helt fel. Jag begriper det inte. De allra flesta vill göra rätt för sig, men då behövs det regler som syftar till att skapa rättvisa spelregler och inte krångla till det i onödan.
Därför, herr talman, är det glädjande att utskottets majoritet ställer sig bakom alliansmotionen av Per Åsling med flera och uppmanar regeringen att "vidta ytterligare åtgärder för att öka takten i regelförenklingsarbetet . och återkomma till riksdagen med en utförlig redogörelse för dessa". Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande.
Staffan Danielsson (C):
Världens finansiella ramverk har genomgått stora förändringar under den period som snart är ett decennium. Såväl penning- som finanspolitik har i många avseenden fått trampa ny mark under den här tiden. Det är givetvis en naturlig följd av finanskrisen och skuldkrisen som blossade upp i framför allt Sydeuropa.
Riksbanken liksom vi i riksdagen har under de senaste åren behövt se över många av de regelverk som utgör ramarna för samhällsekonomin. En viktig sådan ram är statslåneräntan eftersom den som referensränta inom skattelagstiftningen har stor betydelse för såväl pensioner som företagsavtal.
Ett skattesystem blir aldrig färdigbyggt, och det är nödvändigt att snabbt reagera på sådana omständigheter i vår omvärld som får oförutsedda konsekvenser. Givet den situation med minusränta som vi nu befinner oss i är en förändring av bestämmelserna för statslåneräntans golv nödvändig. Med det sagt: Lagförslag måste vara väl genomlysta och transparenta.
Det handlar i förlängningen om tilliten till skattesystemet. Det är alldeles uppenbart att betydande effekter för företag kan följa av förslaget. En grundläggande princip vid utformning av nya skatteregler är att de möjliga konsekvenserna av föreslagna regler är väl genomlysta och utredda.
Jag kan konstatera att det förslag som regeringen presenterat saknar en sådan fullständig konsekvensanalys. Förslaget har fått stark kritik för detta från tunga remissinstanser och även från Jörgen Warborn alldeles nyss. Vi befinner oss i en period av mycket osäker ränteutveckling.
Det är bekymmersamt att regeringens konsekvensanalys i förslaget enbart utgår från Finansdepartementets ränteprognos och inte från olika ränteprognoser. Givet att en prognos är just en prognos finns det all anledning att titta på både de mer sannolika och de mindre sannolika prognoserna. För bara några år sedan var ju exempelvis minusränta otänkbart.
Nu är den ett faktum i många länder. För den som ska använda statslåneräntan som referens innebär två golv givetvis en ökad komplikation. Jag kan konstatera att de omfattande regelförändringar som nyligen skett på skatteområdet liksom de processer som pågår just nu innebär stora förändringar för dem som i slutändan ska sitta och hantera regelverken: företagen.
I ljuset av detta blir det ännu viktigare att göra djupgående analyser för att säkerställa att förändringar är ändamålsenliga och inte får oförutsedda konsekvenser, eller för den delen att nya regler slår olika för olika aktörer, exempelvis företag av olika storlek eller inom olika branscher. Herr talman!
Att regeringen följer upp de nya föreslagna förändringarna av golvet för statslåneräntan är en viktig del i att bygga tillit för skattesystemet genom transparens och tydlighet. Jag yrkar därför bifall till reservation 1 av Per Åsling med flera.
Staffan Danielsson (C):
Återigen debatterar socialutskottet ett förslag från regeringen som jag frågar mig varför det över huvud taget har lagts på riksdagens bord. Jag tror även att många av dem som har lyssnat på debatten ställer den frågan. Svensk sjukvård står inför mycket stora utmaningar. Bara hälften av alla svenskar har en fast läkarkontakt i primärvården.
Bristen på specialistutbildade sjuksköterskor är skriande. Köerna växer. Och allt fler patienter får vänta i månader på att träffa specialistläkare eller på att få en behandling. Regeringens förslag handlar inte om de här viktiga frågorna. I stället lägger man tid och kraft på att det ska vara förbjudet att sälja universitetssjukhus till högstbjudande.
Men ingen har föreslagit något sådant. Socialdemokraterna väljer alltså att lägga resurser på att ta fram ett lagförslag som ska lösa ett problem som helt enkelt inte finns. När jag träffar människor i Östergötland och diskuterar sjukvården får jag ibland frågor om vad vi i socialutskottet håller på med.
Mycket kretsar naturligtvis kring de växande utmaningar och problem i sjukvården som finns och som behöver åtgärdas och lösas. Ingen har frågat mig vad riksdagen gör för att Linköpings universitetssjukhus inte ska säljas. Det beror sannolikt på att ingen har föreslagit detta. Det finns inte på kartan.
Det är trist att regeringen uppfinner problem som inte finns i stället för att ägna sig åt sjukvårdens verkliga problem, vilket flera redan har sagt här i dag. Någon kan säkert invända att en lag som förbjuder människor att göra något som ingen ändå skulle komma på tanken att göra väl inte kan vara så farlig.
Men problemet med propositionen är att man i syfte att lösa ett problem som inte finns riskerar att förhindra en utveckling som de allra flesta tycker är bra. Det som är högspecialiserad sjukvård i dag är nämligen morgondagens rutinsjukvård. Så ser utvecklingen ut, och så har den alltid sett ut.
En ny avancerad metod införs inom den högspecialiserade sjukvården för att några år senare finnas ute i den vanliga specialistvården. Om riksdagen skulle förbjuda det som är universitetssjukvård just i dag, inte 2007, att i framtiden bedrivas av privata aktörer på något sätt skulle den hindra den dynamiska utveckling som är viktig i den svenska sjukvården.
Lagrådet och massor av tunga remissinstanser har citerats här. Myndigheten för vård- och omsorgsanalys gör till exempel bedömningen att förslaget riskerar att hämma nödvändiga strukturförändringar inom sjukhusvården. Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottets förslag.
Staffan Danielsson (C):
Nej, jag har inte hört det från någon östgöte jag har träffat. Men jag har hört via Cecilia Widegren här och på annat sätt vad sjukhusledningen i Östergötland tycker i frågan. Det var tydligt. Vi kan såklart ha en politik som innebär att det inte finns något förtroende för lösningar från dem som har ansvar för sjukvården i landet.
Makten flyttas upp till Stockholm, så att man måste ha tillstånd för allt man ska göra. Regeringen ska bestämma vad som är sjukvård, och om man vill göra någonting ska man fråga regeringen och så vidare. Det hämmar.
Jag kan hänvisa till vad utskottets ordförande Emma Henriksson och Cecilia Widegren och Per Ramhorn har fört fram här. Det är konstruerade och ideologiskt färgade argument som ligger bakom det här, vilket vi har hört i debatten här i replikerna. Förslaget behövs inte.
Låt oss diskutera sjukvårdens utmaningar och koncentrera oss på det! Det är huvuduppgiften i dag.
Staffan Danielsson (C):
Det jag kritiserade var att regeringen vill flytta makten till regeringen. Landstingen får då i nåder komma med förslag om man vill ha den utveckling som har skett sedan 2007 och som skedde före 2007. Det bör kunna ske på ett naturligt sätt även i framtiden utan att man ska centralisera beslutsfattandet till regeringen.
Till sist vill jag bara säga att jag tycker att det är ideologiskt färgat från regeringen, vilket inläggen här - inte minst från Karin Rågsjö - visar. Staten är bäst på att sköta sjukvård. Landstingen är sämre på det och för att inte tala om privata alternativ.
De upphandlas ju av landstingen som kan ställa krav och kontrollera det hela. När företrädare för Alliansen samt Per Ramhorn har citerat Lagrådet och tunga remissinstanser faller det bara till marken. Ni kommenterar inte det.
Ni bortser från dem och fastnar i er ideologiska grundsyn och kanske i ett brev från en del forskare som säkert är viktiga i Stockholm, men som inte väger upp den tyngd som finns hos remissinstanserna och Lagrådet.
Staffan Danielsson (C):
Norge har ingen körsimulator. Där får människor med synfältsbrister bevisa sin körduglighet i praktiska körprov. Norge har lägre trafikdödlighet än Sverige. Trafikministern menade i går att just denna lilla bit är väldigt viktig för att dödligheten i trafiken ska minska. Så är inte fallet. Det är bara trist att de som ser bra inte får köra bil.
Det gladde mig väldigt att S- och MP-gruppen i trafikutskottet för två år sedan yrkade bifall till den här motionen. Det behövs en oberoende utredare. Transportstyrelsen är väldigt sträng och väldigt låst i detta. Jag är glad att Centerpartiet och Sverigedemokraterna gör detta nu. Jag hoppas att en bred majoritet i utskottet kan göra det nästa vår, och jag hoppas att trafikministern ska ta till sig verkligheten. Hon har bara jobbat i två år.
Hon har inte varit med i den långa historien, när vi har diskuterat det hela. Vi vet hur det fungerar. En regering litar på sin myndighet. Man litar på sin handläggare, som jobbar med frågorna och som tycker som sin myndighet. Det ska man göra. Vi ska ha respekt för myndigheterna.
Men vi riksdagsledamöter måste också lyssna på enskilda medborgare när de i desperation säger: Varför tas mitt körkort? Jag hade fått behålla det i alla andra länder i världen. Kan ni inte utreda detta? Jag tycker verkligen att det behövs en oberoende utredning - det må vara en särskild utredning eller en oberoende kraft inom myndigheten som regeringen tillsätter.
Men det går inte att sätta bocken som trädgårdsmästare och att låta dem som helt har fastnat för syntestmaskiner och fyrkantiga regler utvärdera sig själva.
Staffan Danielsson (C):
Ansvaret för denna rättsskandal, som jag anser att det är, ligger på myndigheter - exempelvis agerade Socialstyrelsen mycket märkligt - men även på regeringen. Det är klart. Morgan Johansson har poänger i det han anför. Jag skrev i april 2012 på DN Debatt en helsida om denna fråga. Jag har skrivit på sociala medier. Läs min blogg! Jag har försökt driva opinion.
Jag skyller alltså inte på de asylsökande som chansar på att få en betydligt gynnsammare asylbehandling med större möjlighet till permanent uppehållstillstånd, god man, boende på HVB-hem och att få ta hit sina anhöriga med mera. Jag håller myndigheter och regeringen ansvariga, som har svikit sitt kontrollansvar och inte agerat. Jag tycker också att granskande journalistik har varit väldigt frånvarande.
Låt mig säga det en gång till: Naturligtvis ska de som söker asyl i Sverige och har asylskäl få asyl, vare sig de är barn eller vuxna. Men det är inte rimligt att vuxna män ska ges asyl som barn, och att så har skett under flera år genom massor av beslut på Migrationsverket, där man har sett vad som pågått, är orimligt. Jag tackar för den här debatten.
Som framgått tycker jag att Morgan Johansson och regeringen faktiskt har agerat med kraft i den här frågan, och det har varit bra. Barnläkarföreningen och Advokatsamfundet, yrkesgrupper, har givits mandat att diktera villkoren. Socialstyrelsen har böjt sig. Migrationsverket har böjt sig, och regeringen böjde sig också. Jag tycker att det är upprörande. Det borde också granskas, vilket inte har skett.
Det går att bedöma ålder, men, givetvis, med rimliga säkerhetsintervall. Det görs i hela världen, i EU och i övriga Norden. Tack vare Morgan Johansson görs det även i Sverige. Det är på gång, och det är bra. Jag tackar för debatten.
Staffan Danielsson (C):
Min tolkning av det Anna Johansson just har sagt är att lönsamma projekt ska fortsätta medan ett och annat kan få stryka på foten. Jag tolkar det som att det inte handlar om Söderköping. Jag kan ta upp en lokal fråga, som statsrådet inte kan lösa men som är rätt viktig.
Regionala anslutningsvägar av stor betydelse för Söderköpings utveckling fanns tidigare med i projektet men har försämrats i de senaste förslagen. En större väg föreslås bli enskild, vilket känns mycket märkligt. Här begär jag inte något svar från statsrådet, men jag hoppas att frågan kan lösas genom fortlöpande dialog mellan Trafikverket och kommunen. I dag råder dock osäkerhet.
Jag fick ett bra interpellationssvar eftersom det redovisade sakläget. Det finns en stor oro i regionen. Man har väntat så länge, men det finns planer. Frågan ligger nu hos regeringen. Trafikverket lade fram ett förslag till regeringen i maj i år och sa att det blev lite dyrare, men det är en bättre och mer samhällsekonomiskt lönsam lösning.
Som ministern sa ska ett uppdrag ges till Trafikverket att göra en ny trafikplan. Planen kommer tillbaka till regeringen, och sedan blir det ett beslut om ungefär ett och ett halvt år. Jag vill i den här debatten lyfta fram situationen i Söderköping.
Vi är säkert överens om att av klimatskäl, regionskäl och utvecklingsskäl behövs bygget, och det finns en konkret plan. Fördyringen får inte leda till att frågan försenas ytterligare. Trafikverket är tydligt i sitt resonemang. Arbetet ska vara lönsamt.
Jag hoppas verkligen att regeringen kommer att landa i att objektet kommer att vara med i den tidsplan som Trafikverket har föreslagit för regeringen. Om ministern kan uttrycka sig ändå något mer positivt om Söderköping skulle regionen och kommunen ta emot det som en liten julklapp!
Staffan Danielsson (C):
Men i förhållande till de 100 miljarderna - och ministern vet att Centerpartiet alltid står upp för mer resurser till infrastruktur över hela landet - handlar fördyringen i Söderköping om några tiondels procent, så jag tolkar ministerns svar positivt. För att sammanfatta: Trafikverket anser att Förbifart Söderköping är angelägen att bygga, att kulvert är den bästa lösningen, att det är samhällsekonomiskt lönsamt och att byggstart sannolikt kan ske redan 2020.
Jag välkomnar detta, och jag vill framhålla att det är mycket viktigt att det här skrivs in i den kommande transportplanen. Det vore ytterst olyckligt med förseningar, och det är det som jag med den här interpellationen har velat fästa regeringens och infrastrukturministerns uppmärksamhet på. Det är inte var dag vi diskuterar Söderköping i Sveriges riksdag. Nu är det gjort, och jag anser det vara mycket väl motiverat.
Östra Sverige från Kalmar till Norrköping samt Söderköping behöver snarast få bort väg E22 från stopp och långa köer genom staden till en snabb förbifart utanför. Än en gång: Jag hoppas och tror att denna debatt har bidragit till att sätta tryck i frågan. Jag är nöjd med vad Trafikverket säger.
Jag hoppas att statsrådet trots sina lite mer försiktiga uttalanden kommer att tänka på E22 och på Söderköping och östra Sverige när transportplanen ska fastställas så att det kan bli som Trafikverket vill. Tack för en bra diskussion och god jul!
Staffan Danielsson (C):
Jag talar inte om alla, utan jag talar om dem som har mindre brister och som klarar praktiska körprov, som i Norge och alla andra länder. Utskottet säger i sitt kommande betänkande att Sverige inte ska ha strängare regler vad gäller synfält, och är de strängare ska Transportstyrelsen anpassa dem. Jag hoppas att ministern tycker detsamma. Ministern svarade inte på min fråga.
Transportstyrelsen är jättesträng mot dem som rapporteras medan man inte gör något mot dem som inte rapporteras men som har samma eller större brister, är äldre och kör bil. Om det är så farligt är det tjänstefel att inte granska alla som kör bil och alla som kommer med internationella körkort eller EU-körkort, som ju har genomgått mycket lättare syntester. Det är mycket märkligt.
Jag har engagerat mig i frågan och skrivit 15 blogginlägg. Där finns material som visar att Sverige är unikt stränga, vilket Transportstyrelsen menar att Sverige inte alls är. Där visas också att det görs körprov i alla andra länder, vilket Transportstyrelsen nu äntligen medger efter att i alla år ha sagt till regering och riksdag att vi har samma regler.
Det stämmer alltså inte. Den som vill titta på argumentationen hänvisar jag till mina 15 blogginlägg. Om ni googlar mitt namn, Staffan Danielsson, hittar ni dit.
Jag vill vädja till trafikministern, som har innehaft sitt ämbete i ett par år och inte varit med under tidigare år med alliansregeringar och andra regeringar, och till Transportstyrelsens nya generaldirektör Annika Sjöberg att låta oberoende krafter som inte är så låsta, låt vara inom regeringen och Transportstyrelsen, granska Sveriges regler i förhållande till praxis i andra länder.
Staffan Danielsson (C):
Jag vill först, för både bostadsministerns och Riksantikvarieämbetets räkning, hänvisa till vad Östgöta Correspondentens ledarskribent Christian Dahlgren skrev efter att ha gått runt på Tuna kungsgårds flera hundra hektar stora domäner och den mycket lilla del som består av Roxtuna och intilliggande skogsmark, nämligen följande: I trakten finns den anrika kungsgården Tuna som självklart är och ska vara ett skyddat byggnadsminne.
Fast är det lika självklart att skydda flera hundratals hektar i kungsgårdens anslutning för bevarande av ett historiskt odlingslandskap? Riksantikvarieämbetet tycks mig vara på tok för rigid i sin bedömning. Det handlar alltså om bara några hektar som ska bebyggas. Men detta är nu stoppat, trots att man var med och godkände detaljplanerna.
Jag tackar bostadsministern för klarspråk, tydliga besked och stark kritik mot hur det har handlagts. Det sägs att detta inte ska ske i framtiden och att man ska försöka jobba med detta. Jag känner mig trygg i att om Peter Eriksson hade varit generaldirektör på Riksantikvarieämbetet hade detta beslut förändrats.
Men nu är Peter Eriksson tyvärr inte det, men jag hoppas att Riksantikvarieämbetet i dialogen med Linköpings kommun och Fastighetsverket med sunt förnuft ändå kan komma fram till en nyansering av detta.
Staffan Danielsson (C):
Jag har en fråga till utbildningsministern om skatter. Dagens eko ägnade hela sin lunchsändning åt några kommande miljarder i statsbudgeten - 200 kronor per månad i lägre skatt för en del pensionärer. Gratulerar till gott genomslag! Samtidigt finns prognoser om att kommunalskatten kan behöva höjas med 1-2 kronor, vilket skulle öka skatten betydligt mer för alla pensionärer än den sänkning som nu föreslås för en del.
Det är bra med skattesänkningar. Dock har Sverige nu Europas i särklass högsta marginalskatter, vilket undergräver vår konkurrenskraft och möjlighet att på sikt betala högre pensioner. Avser regeringen också att snarast sänka Sveriges mycket höga marginalskatter efter de höjningar som man nu aviserat?
Staffan Danielsson (C):
Jamal El-Haj! Du uppmärksammade Centerpartiet i ditt anförande och antydde att vi är i dåligt sällskap. Jag skulle kunna kontra med att Socialdemokraterna är i dåligt sällskap, men jag avstår från det. I stället kan var och en dra sina egna slutsatser. Verkligheten är rätt tydlig, tycker jag.
Centerpartiet driver alltid på i miljö och klimatfrågorna; det är helt rätt. I Alliansen nådde vi stora framgångar under åtta år tillsammans, till exempel energiuppgörelsen och de stora satsningarna på förnybar energi av olika slag. En del av de energislagen har tyvärr fått problem nu med de nya förutsättningarna.
Inom vind, etanol och biogas står det still, och det är tyvärr konkurser mer än stora vinster. Socialdemokraterna har många väljare över hela landet och vill ha kvar industrier och jobb i Sverige. Det respekterar jag. Den uppfattningen har vi också, så där är vi överens.
Men om jag får vill jag lyfta fram en obegriplig skatt som ni och Miljöpartiet - kanske mer Miljöpartiet; vad vet jag - föreslår: vägslitageskatten, kilometerskatten. Den gagnar inte skogsindustri, jordbruk och företag över hela landet.
Den lägger en ny stor kostnad på dem, vilket inte förbättrar konkurrenskraften utan ökar risken att jobb flyttar ut ur Sverige. Min fråga är: Borde ni inte dra tillbaka försöken att skattebelasta industrier och företag i Sverige på det sättet?
Staffan Danielsson (C):
Jag konstaterar att Jamal El-Haj är lite besviken på Centerpartiet och tycker att vi var bättre förr. Jag tycker att vi var bra förr, och jag tycker att vi är ännu bättre nu. Där skiljer vi oss alltså lite åt. När det gäller skatten på lastbilar och transporter kan sägas att Sverige är ett exportberoende land.
Vår välfärd och vår önskan att hela Sverige ska leva bygger på att vi har konkurrenskraft i våra industrier och våra företag över hela Sverige. Ökade kostnader är väldigt tuffa med den knivskarpa konkurrens som råder på marknaden nu.
Jag noterar att Jamal El-Haj säger att vi i Norrland nog är lite besvikna på detta med kilometerskatt men att den behövs för miljöns skull.
Det är den balansgången vi måste ha, och där känner jag en besvikelse över att Socialdemokraterna verkar ha hoppat i säng med Miljöpartiet i denna fråga. De höga miljökraven kommer att slå fel. Vi får fortsätta att diskutera denna fråga, men vi står vid olika frontlinjer just nu.
Staffan Danielsson (C):
Det var en hel del frågor. Både vi och Miljöpartiet ser gröna som ett positivt värdeladdat ord. Sedan kan vi ha olika uppfattningar om socialliberal och liberal. Jag är väldigt positiv till det. Miljöpartiet har tidigare varit det men kanske inte längre är det lika mycket utan i stället är mer åt det röda hållet. Så kan man utvecklas.
Centern och Alliansen genomförde stora miljöreformer under åtta alliansår. Den förnybara energin växte väldigt starkt. Nu står tyvärr vindkraft, biogas och etanol och stampar och till och med minskar under en regering där Miljöpartiet ingår. Helheten är verkligen blandad. Flygskatten går det att säga mycket om.
Det är viktigt för Sverige och världen att vi kan flyga, handla och möta varandra. Att lägga ned flyglinjer så att de börjar uppstå i Danmark och Norge är inte vidare smart för Sverige. Man får alltid överväga detta. Vi är överens om att minska de fossila bränslena och att till exempel övergå alltmer till förnybara drivmedel.
Men innan dessa finns över hela landet måste vi avväga till exempel bensinskatten så att den ligger på en rimlig nivå. Där ligger Miljöpartiet ofta väl mycket i fronten.