Barbro Holmberg (S):
Gunnar Nordmark har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att förbättra situationen, bland annat vad gäller möjligheten till egen försörjning, för människor som lever i Sverige med avvisningsbeslut men där verkställighetshinder föreligger. Gunnar Nordmark har också frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att den som hittar ett arbete ska få möjlighet att stanna som arbetskraftsinvandrare.
Det finns i dag en stor grupp människor i Sverige som har fått ett slutligt beslut om avvisning men som ändå inte lämnar landet. Detta är en situation som naturligtvis inte är bra, varken för den enskilde eller för samhället. Utgångspunkten måste vara att man ska rätta sig efter de myndighetsbeslut som fattats och vunnit laga kraft.
Det måste emellertid samtidigt vara möjligt att ta hänsyn till omständigheter som tillkommit efter det att ett ärende prövats. Är det så att det uppstått verkställighetshinder av sådant slag att utlänningen inte kan återvända till sitt hemland utan risk för förföljelse, tortyr eller annan omänsklig behandling, finns det därför redan enligt dagens regelverk möjlighet att bevilja uppehållstillstånd.
I vissa fall kan det vara så att det på grund av den aktuella situationen i hemlandet inte är möjligt att med tvång verkställa ett avvisningsbeslut. Hindren kan vara av tillfällig karaktär, men hindren kan också ha funnits under en längre tid. Ju längre tid som går, desto svårare kan situationen bli för den som väntar. Speciellt gäller detta barn.
Samtidigt är det förstås så att de personer som är inskrivna hos Migrationsverket, så länge de befinner sig i landet, är tillförsäkrade mat och husrum eller medel för det på samma sätt som asylsökande.
En person som sökt skydd i Sverige får arbeta här utan att ha beviljats arbetstillstånd i de fall Migrationsverket bedömer att dess beslut i ärendet inte kommer att kunna fattas inom fyra månader från ansökan om asyl. Undantaget gäller fram till dess att ett lagakraftvunnet beslut föreligger i ärendet.
När väl ett sådant beslut finns ska personen lämna landet och vederbörande kan därmed inte fortsätta arbeta. Jag tycker detta är en viktig huvudprincip, som dock inte kan gälla undantagslöst.
En person som vistats i Sverige en lång tid efter slutligt beslut och inte kan återvända av orsaker som han eller hon inte råder över, till exempel den allmänna säkerhetssituationen i landet, bör också under vissa angivna förutsättningar undantas från skyldigheten att ha arbetstillstånd. Detta betyder att individen ges möjlighet att försörja sig genom eget arbete.
Har personen varit undantagen från kravet på ett arbetstillstånd så bör ett fortsatt undantag kunna medges även vid ett beslut om avvisning eller utvisning. Arbete pågår för närvarande inom Regeringskansliet för att ta fram ett förslag till författning som reglerar möjligheten att arbeta, trots ett slutligt beslut om avvisning eller utvisning.
När det gäller Gunnar Nordmarks fråga om arbetskraftsinvandring beslutade regeringen i februari 2004 att tillsätta en parlamentarisk kommitté med uppdrag att se över det regelverk som styr arbetskraftsinvandring. Syftet med utredningen är att ta fram ett regelverk som medger vidgad arbetskraftsinvandring från länder utanför EU/EES.
Kommittén ska inom ramen för det övergripande uppdraget bland annat studera sambandet mellan regelverket för arbetskraftsinvandring och regelverket för asyl och skyddsbehövande i övrigt, med utgångspunkten att asylrätten inte ska urholkas. Kommittén ska lämna sitt slutbetänkande senast den 1 mars 2006.