Anders Borg (M):
Jag vill gärna redovisa grunderna för regeringens skattepolitik. När vi höjer skatten på alkohol, vilket vi gjort vid upprepade tillfällen, tror vi att det leder till att alkoholkonsumtionen minskar. När vi höjer skatten på tobak, vilket vi också gjort vid upprepade tillfällen, tror vi att det leder till att de som snusar, röker cigaretter eller använder pipa brukar mindre tobak. Det här gör vi därför att vi vet att alkoholen är kopplad till sociala problem.
Tala med vilken polisman som helst - det är ingen som misshandlar någon annan grovt i nyktert tillstånd. Åtminstone är det mycket ovanligt. De som begår grova brott i hemmet eller på gatan gör det under påverkan av alkohol. Vi vet också varför tobaksbruk är skadligt. Det leder till att man får tjära i lungorna. Det försämrar kranskärlen och ökar risken för infarkter.
Vi höjer också koldioxidkomponenten i fordonsskatten, för om man gör det blir miljöbilar billigare i förhållande till stora bensinslukande bilar med stora utsläpp. Det är logiskt med att vi tidigare har skärpt avgifterna för mc-försäkringar. När det blir dyrare att ha en snabb och farlig motorcykel blir det färre som väljer att ha en sådan. Vi tror att de olika skattehöjningarna påverkar ekonomin.
På samma sätt har vi infört jobbskatteavdrag eftersom människor jobbar mer då. Vi har sänkt bolagsskatten för att få större kapitalstock. Vi har tagit bort förmögenhetsskatten därför att det leder till att fler entreprenörer stannar i Sverige och gör nytta. Vi har sänkt arbetsgivaravgiften för unga därför att det leder till att kostnaden för att anställa unga blir lägre. Det här är vår logik så att drivkrafterna används i rätt riktning.
Socialdemokraternas idé att höja skatten på unga med 14 miljarder och skatten på restauranger med 6 miljarder, det vill säga 20 miljarder, är kärnan i den socialdemokratiska skattepolitiken. Det väcker i grund och botten tanken om vilka drivkrafter Socialdemokraterna efterfrågar. Att lägga skattebelastningen på två skattebaser som direkt går på sysselsättningen är till att börja med ologiskt.
Att man sedan väljer att göra det på sektorer där det finns stor rörlighet och där skadorna förmodligen är relativt stora väcker ännu fler frågor. Om man vill höja skatten med 14 miljarder på unga kommer det att påverka ekonomin. Vi vet att man inte kommer att ta ut det i höjda priser. Det är alltså en låginflationsekonomi. Det är alltså inte möjligt för McDonalds, Ica eller andra att pressa över kostnaden på konsumenterna i någon större utsträckning.
Vi vet att dessa bolag inte kommer att acceptera detta och i stället säga till sina ägare att utdelningarna ska sänkas. Det är av två skäl. Vinstandelen i svensk ekonomi är låg i lågkonjunktur, och aktieägarna kräver naturligtvis samma avkastning som på andra områden och väljer i sådana fall att flytta sitt kapital. Självklart kan man inte sänka vinstnivån. Då finns en post kvar, nämligen arbete. Vi vet hur höjningar av arbetsgivaravgiften och sänkningar av arbetsgivaravgiften slår. De slår åt två håll.
De slår på antalet sysselsatta och antalet arbetade timmar samt på lönerna. På kort sikt vet vi att de i huvudsak slår på antalet och på lång sikt i huvudsak genom övervältring också på lönerna. Vad betyder detta? Jo, antalet arbetade timmar och antalet anställda ungdomar kommer alltså att minska. Det är den kortsiktiga effekten av åtgärden.
Den långsiktiga effekten blir att lönerna för gruppen vältras över, och då blir lönerna lägre. När Socialdemokraterna hävdar att sänkta arbetsgivaravgifter inte har effekt är det därför att många ekonomer tror att det på lång sikt är en övervältring. Vad betyder övervältring i detta sammanhang? Jo, det betyder att lönerna ska sjunka långsammare för alla ungdomar om Socialdemokraterna vinner valet.
Det är ett centralt budskap till väljarna.