KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mikael Damberg (S):
Tack, Oscar Sjöstedt, för frågan! Debatten om pensionen kanske vi kan återkomma till, men det är klart att det vi röstar om nu ju handlar om de förändringar som sker under året. Då kan man bara konstatera att garantipensionen höjs med 1 000 kronor i vårt förslag och med 600 kronor i ert. Vårt förslag innebär att den höjs från augusti medan ert förslag innebär att den ska höjas efter valet. Det är klart att det är stor skillnad på dessa förslag för de pensionärer som nu ser att priset på kaffe, tomater och livsmedel ökar.
Energipriserna ökar och kostnaderna för att ta bilen ökar. Det är för de fattigaste pensionärerna väldigt stor skillnad på våra förslag. Men det kan vi tala om en annan gång. Inflationen är verkligen ett stort problem för Sverige och för Europa. Jag valde att titta lite grann på den nya statistik över euroområdets inflation som nyss kom. Om man jämför Sveriges inflation med euroländernas kan man se att vi har bland de lägre inflationstakterna i Europa.
Jag säger inte att detta är bra, för det är fortfarande alldeles för högt. Men i ett läge med hög inflation säger ju alla internationella organisationer - OECD, Världsbanken med flera - att politikens uppgift är att ändå försöka lindra konsekvenserna för de hushåll och de grupper som annars inte kan kompenseras för prisökningar. Det handlar om de fattigaste pensionärerna och de fattigaste barnfamiljerna eller, i det här fallet, om alla dem som behöver bilen i ett avlångt land som Sverige.
Mikael Damberg (S):
Jag tycker att vi ska vara försiktiga med använda ordet "mutor" i en budgetdebatt. Det är en kommentar. Oscar Sjöstedt säger att alla bilägare får en tusenlapp. Nej, det blir ju ingen tusenlapp, för Sverigedemokraterna och Moderaterna har stoppat ersättningen till de människor som behöver bil runt om i Sverige och lider av väldigt höga bensin- och dieselpriser just nu. Elbidraget är helt oviktigt, säger han. Vad är detta för kommentarer?
Är det någon som förstår hur många människor som har varit väldigt pressade under den här vintern av elräkningar som de aldrig hade förberett sig på och inte hade en beredskap för? Vi tog fram det förslag som snabbast kunde göra skillnad i plånboken för dem som hade väldigt höga elräkningar. Riksdagen ställde sig bakom det, för det var det snabbaste sättet att ge kompensation till dem som hade drabbats väldigt hårt. Det låter på Sverigedemokraterna som att man inte ska göra något. Sedan har Sverigedemokraterna en del egna idéer. Men det här är ju en budgetdebatt.
För debatten med de högerkonservativa partierna: Varför lade ni inte fram dessa förslag när ni hade chansen? Gör det som Oscar Sjöstedt står här och säger att ni skulle ha gjort om det nu var så viktigt. Vi lägger fram förslag som så snabbt som möjligt gör skillnad i människors plånbok. Vi gör det för de grupper som drabbas hårdast och för att Sverige är ett avlångt land där människor faktiskt behöver bilen för att klara sin vardag.
Mikael Damberg (S):
Ja, det är definitivt ett sätt att bedriva en ordnad budgetprocess - att de förslag som finns och som riksdagen bearbetar ställs mot varandra och att denna kammare får rösta om vilka förslag som ska gälla i budgeten. Ni använde en falsk majoritet i finansutskottet för att neka oss att rösta om det förslag som flera partier hade diskuterat ihop sig om. Vi ansträngde oss för att nå en kompromiss i Pensionsgruppen.
Vi kom en bit på vägen med ett förslag som med all sannolikhet samlar en majoritet i denna kammare, och det vill Svantesson stoppa från att behandlas. Ni får göra det, men det är väldigt oklart. Vi kommer att ha olika uppfattningar i sak kring ganska många politiska frågor.
Men en samlad budgetprocess innebär att alla förslag kommer in och behandlas i ett sammanhang och vägs mot varandra, så att vi inte hamnar i en 80- och 90-talssituation, där utgifterna skenar och intäkterna inte hänger med och där vi skapar stora budgetunderskott, tappar vår trovärdighet och kan hamna i ett ekonomiskt moras. Det är därför vi har budgetregler och en samlad budgetprocess.
Ja, att behandla budgeten i ett och samma sammanhang är exakt poängen med en samlad budgetprocess. Jag är glad över att Elisabeth Svantesson delade mycket av det som stod i artikeln. Det borgar för att vi kanske kan få fler partier med oss på en parlamentarisk diskussion om hur vi ska utveckla dessa processer framöver, för pandemin var en utmaning. Vi har gjort ganska kraftiga insatser från regeringens sida och från riksdagens sida som vi behöver reflektera över, så att detta inte blir det nya normala i svensk budgethantering.
Mikael Damberg (S):
Jag vet inte om jag ska fortsätta med diskussionen som mer handlar om formalia, men det är bra att vi är överens om att det finns regler som gör att detta förslag också kan prövas. Då kommer de att ställas mot varandra i sann demokratisk anda. Det tycker jag är bra. Det är också bra att vi verkar vara överens om att det kan vara bra att gå igenom budgetprocessen så att vi utvecklar den och drar lärdomar från pandemin.
Men i sak handlar detta om en väldigt viktig fråga, som jag tror att väljarna också bryr sig om: Hur ska vi nu hantera en situation med väldigt hög inflation, där matpriserna rusar iväg och där vi vet att de fattigaste pensionärerna är en av de grupper som har det absolut svårast att klara denna nya situation? Vårt förslag innebär att vi höjer garantipensionen med 1 000 kronor så snart det bara är möjligt, redan nu i höst. Ert förslag är 600 kronor efter valet.
Det är klart att det är skillnad mellan de förslagen, och då måste de vägas mot varandra. Då får vi se vilket förslag som samlar mest stöd i kammaren. Det är en demokratisk och en öppen process, men detta är också viktigt för svenska folket, inte minst för de äldre som nu oroar sig för om de har råd att klara vardagen.
Mikael Damberg (S):
Ingen ska behöva vänta så länge på Arlanda eller på att få pass. Det är inte bra. Myndigheterna, Swedavia och leverantörer måste göra allt de kan för att se till att beta av detta. Det är inget snack om saken. Så är det. När du talar om sjukvården måste man ändå säga vad regeringens uppgift i detta är. Den är inte minst att tillföra regioner och kommuner resurser för att man ska klara välfärden.
Denna regering har tillfört generella statsbidrag - jag tror att det är över 30 miljarder kronor. Vi har i denna budget riktat särskilda medel just för vårdplatser, som en ytterligare insats när det gäller detta. Men den stora frågan är: Vad gör ni? Sju av tio av dem som står i kö gör det i en region där Kristdemokraterna är med och styr.
På vilket sätt tar ni ansvar, i den regionala styrningen av vården, för att se till att dessa pengar används för att korta köer och öka antalet vårdplatser så att människor får vård i tid? Jag tror inte att Jakob Forssmed tycker att det är regeringens ansvar att bestämma det. Det är väl era kollegor runt om i regionerna, som administrerar sjukvården, som ska ta det ansvaret.
Detta är en viktig fråga, men jag tycker att Forssmed också borde fråga sina kollegor: Varför går inte pengarna till att skapa nya vårdplatser? Varför blev det stora överskott? Och varför sipprar pengarna ut till olika marknadslösningar och konsultarvoden? Detta är väl också viktiga frågor att ställa sig.
Mikael Damberg (S):
Regeringens uppgift är ju först och främst att se till att det finns resurser till sjukvården och välfärden. Vi har tillfört över 30 miljarder sedan vi tillträdde. Vi gör också riktade satsningar på vårdplatser. Ett annat ansvar som regeringen har är utbildningsplatser. Det är personalfrågan som är nyckelfrågan för att få fler vårdplatser. Där gör vi stora insatser från regeringens sida.
Jag har noterat att ni i er vårmotion har lanserat en idé om prestationsbaserad ersättning till regionerna som ska gå ut om man har maximalt 90 procents beläggning i genomsnitt varje månad under året. Man måste fundera på drivkrafter och på vad det kan skapa för drivkrafter.
Det kan ju bli så att ersättning för regioner som ska hålla sjukhussängar tomma leder till att läkare och sjuksköterskor skickar hem patienter och kanske inte färdigbehandlar patienter som behöver vård. Detta är viktiga frågor att fundera på när man skapar ekonomiska styrsignaler till regionerna, så att det inte ges fel styrsignaler och därmed sämre vård. Vi har visat att vi är beredda att finansiera sjukvården och välfärden. Vi är också beredda att bygga ut personalsituationen.
Men det är så att Kristdemokraterna, som sitter och administrerar, är delansvariga - i majoriteter - för sju av tio av dem som väntar i kö. Jag förväntar mig att Kristdemokraterna tar sitt ansvar när regeringen tillskjuter medel för att göra de insatser som krävs för att korta köerna.
Mikael Damberg (S):
Jens Holm har frågat mig om jag avser att ta initiativ till en vägslitageavgift för tunga transporter. Den vägavgift som tas ut för tunga lastbilar i Sverige grundar sig på det så kallade Eurovinjettdirektivet. Eurovinjettdirektivet är på väg att ändras. Den 16 juni i år nåddes en preliminär politisk överenskommelse mellan rådet och Europaparlamentet om ändringar i Eurovinjettdirektivet.
Den 9 november antog rådet sin ståndpunkt efter första behandlingen. Det som nu återstår är att direktivet ska antas av Europaparlamentet. Direktivet kommer att ange förutsättningarna för hur en framtida tids- eller avståndsbaserad beskattning får utformas. När direktivet har antagits kommer regeringen att påbörja arbetet med att införliva det i svensk rätt. Som Jens Holm nämner pågår även utredningen Nytt miljöstyrande system för godstransporter på väg.
Syftet med utredningen är att undersöka olika frågor om utformningen av ett nytt miljöstyrande system som ett alternativ till den Eurovinjettavgift som i dag betalas för tunga godstransporter. Ett nytt system kan bland annat bidra till att miljö- och klimatmålen nås och till förbättrad kontroll av regelefterlevnaden av yrkestrafiken. När utredningen har lämnat sitt betänkande följer en beredning i Regeringskansliet.
Mikael Damberg (S):
Jag ska svara på frågan. Det som utredningen har fått i uppdrag att analysera är antingen ett avståndsbaserat system eller ett system som varken är tidsbaserat eller avståndsbaserat. Alternativen är alltså inte ett tidsbaserat system och ett avståndsbaserat system. Det är inte detta som utredningen har fått i uppdrag att titta på och föreslå. Det är svar på frågan. Finns det ett alternativt förslag är vi beredda att titta på det också. Men ett av de förslag som utredningen ska titta på är just ett avståndsbaserat system.
Jag tror att Jens Holm indirekt kritiserade att jag gärna ser att näringslivet är med på förändringar. Jag tycker att Jens Holms exempel visar på hur starkt det är när branscher och sektorer faktiskt kommer överens om sin väg till fossilfrihet. Det löser upp väldigt många politiska låsningar också.
När detta system ska förändras - vi är överens om att det behöver göras - är det lite intressant att implementeringen av förändringen tar ganska lång tid. När det gäller att implementera ett nytt tekniskt system och få allting på plats talar mina tjänstemän om att det kan ta åtta tio år innan ett helt nytt system de facto är helt implementerat. Det betyder att vi kan ha ett par olika regeringar under denna tid.
När vi gör sådana stora förändringar är det alltså en fördel om man kan bygga överenskommelser. Men det blir väldigt intressant att följa inte minst debatten i valrörelsen för att se om partierna är beredda att backa upp sina åtaganden om klimatomställningen också i konkret politik för framtiden.
Jag har noterat att både Tågföretagen och Sveriges Åkeriföretag ser att ett förnyat system skulle vara bra för dem, både för att klara klimatutmaningen och för att de ser att dagens system bidrar till illojal konkurrens som gör det nästan omöjligt för seriösa åkare och företag att klara konkurrensen. Det kan inte någon vara för i någon mening. Det är ju inte bra för någon att vi har det på det sättet.
Jag hoppas och tror därför att inte minst detta initiativ ska bidra till en öppenhet i debatten. Och jag tycker att debatten har flyttat sig. Inte minst den illojala konkurrensen har bidragit till en förnyad diskussion. Men då gäller det att också fundera på: Hur fungerar detta och differentieras geografiskt? Och hur ser vi till att Sverige som är ett så avlångt land fungerar med ett sådant system? Det måste vara en utgångspunkt för ett nytt system. Jag ser verkligen fram emot att i slutet av mars få utredningens överväganden och analyser.
Det kan nog vara viktigt inför den valrörelse som vi går in i att partierna också får nytt underlag för framtida ställningstaganden. Men det som vi nu ser framför oss är att vi inte kommer att kunna fortsätta med det system som vi har i dag. Alla partier är därför svaret skyldiga om vad vi ska ha i stället.
Mikael Damberg (S):
Jag ser fram emot utredningen, som jag tror kommer att lägga ytterligare en pusselbit i debatten om hur vi måste förändra det system vi har i dag. Det behövs både för att vi ska nå våra miljömål och för att vi ska klara att skapa ordning och reda på vägarna. Sedan är detta en del av lösningen. En annan del är inte minst frågan om att järnvägstrafiken är tillräckligt attraktiv och fungerande, och det krävs stora investeringar i vårt järnvägsnät för att möjliggöra de godstransporter som behöver rulla på järnvägen.
Vi har också diskussionen kring hur vår hamnverksamhet i Sverige kan utvecklas för att kunna sköta hållbara transporter i Sverige ännu mer effektivt. Vi har även hela diskussionen om digitaliseringen, som rätt använd kan effektivisera och samordna transporter. Kanske kan den se till att alla transporter inte går var för sig utan att vi kan få ihop systemet på ett bättre sätt i framtiden.
Sedan har vi dessutom hela bränslediskussionen, som är en elektrifieringsdiskussion men också en fråga om att använda biodrivmedel i större utsträckning i transportsektorn. Allt detta sammantaget måste samverka för att vi ska nå verklig förändring och uppnå klimatnytta - men också för att se till att vi fortsatt stärker vår konkurrenskraft. Jag tror nämligen att de klimatinvesteringar vi nu gör är ett sätt att förnya och utveckla svenskt näringsliv så att det klarar den globala konkurrensen i framtiden.
Det är inte bara fråga om att klara klimatmålen, utan vi ska visa att det går att ställa om. Då har vi stora möjligheter att slå oss in på världsmarknaden, inte minst när det gäller våra stora exportföretag.
Mikael Damberg (S):
Jag beklagar verkligen att den dåvarande regeringen inte kriminaliserade både denna typ av resor och samröre med de här terrororganisationerna. Hade den gjort det hade vi kunnat lagföra alla som kom hem. Då hade de suttit i fängelse. Kriminalvården hade kunnat jobba med avradikaliseringsprogram. Nu måste vi hitta nya bevis för att de har begått brottsliga handlingar, så det är svårare nu. Det är svårare än i Danmark, som hade den här lagstiftningen.
Det är klart att det faller ett stort ansvar på dem som hade regeringsansvaret när det begav sig och de här personerna reste för att det inte blev kriminaliserat och därmed inte blev en brottslig handling att resa dit. Nu har jag stort förtroende för att både åklagare och polis jobbar med att hitta bevis. Vi har också tecknat ett avtal - och har flera avtal på gång - för att skaffa oss ännu bättre tillgång till bevismaterial i syfte att kunna fälla folk som har varit i den här regionen och kan ha begått krigsbrott och andra våldsamheter.
Detta kommer vi att fortsätta med. Mitt besked är att ingen som begått brott i den här regionen kan vara säker. Det finns väldigt sällan preskriptionstid för den här allvarliga typen av brott, och då kan man aldrig gå säker i Sverige. Detta ska vi fortsätta att jobba med. Det är ingen enkel fråga att hantera, men jag har stort förtroende för att våra myndigheter tar det här på absolut största allvar, inklusive socialtjänsten, som gör ett stort arbete med att inte minst ta hand om barnen i en svår situation.
Mikael Damberg (S):
Niklas Wykman har frågat mig vilka konkreta åtgärder jag planerar att vidta för att Sverige åter ska kunna bygga skyddsvallar i ekonomin och säkra hållbara offentliga finanser nu när överskottsmålet avskaffas. Målet för det finansiella sparandet är en viktig del av det finanspolitiska ramverket. Sedan ramverket infördes har det förändrats flera gånger för att följa med sin tid, i bred enighet över partigränserna.
Målet för det finansiella sparandet värnar de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet och ska inte avskaffas. När statens finanser sanerades på 90-talet, efter den moderatledda regeringen, var en av de centrala delarna att införa ett finanspolitiskt ramverk med ett överskottsmål för de offentliga finanserna. Vid tiden för införandet fanns det inte ett lika brett stöd för ramverket som nu - bland annat var Moderaterna emot ett överskottsmål.
Sedan 2014 har exempelvis statens skulder minskat med 9 procent av bnp, och vi gick in i krisen med den lägsta statsskulden sedan 1977. Sverige har tack vare det finanspoliska ramverket haft goda förutsättningar att vidta de historiskt stora åtgärder som krävts för att mildra de ekonomiska konsekvenserna av virusutbrottet, och detta har kunnat ske utan att förtroendet för de offentliga finansernas hållbarhet har äventyrats.
Det fanns framför allt tre motiv till att införa överskottsmålet: för det första att återställa förtroendet för de offentliga finanserna och minska behovet av utländsk upplåning, för det andra att ge utrymme för stabiliseringspolitik och för det tredje att bidra till att det offentliga skulle kunna möta den demografiska utmaningen framöver. Tanken var aldrig att den offentliga sektorn skulle gå med överskott i all evighet. Nu har vi en annan situation.
Bruttoskulden är, trots effekterna av pandemin, fortsatt låg och bedöms minska ytterligare framöver. Samtidigt befinner vi oss i det demografiska skifte som vi har förberett oss för. Utöver det befinner vi oss just nu mitt i en klimatomställning som också ställer stora krav på den ekonomiska politiken. Redan innan Överskottsmålskommittén inrättades meddelade vi att vår syn är att överskottsmålets nivå bör sänkas till ett balansmål.
Utvecklingen sedan överenskommelsen slöts har stärkt argumenten för ett balansmål ytterligare. Regeringen är därför redo att tidigarelägga en översyn av överskottsmålets nivå.
Mikael Damberg (S):
Moderaterna har ju problem med den här argumentationen. Vi socialdemokrater har tagit över tre gånger efter borgerliga regeringsinnehav, och varje gång har vi tvingats att städa upp stora underskott och stora statsskulder. Vi har fått rensa upp. Vi har inga problem att göra det, för det ligger i vårt dna att man ska ha ordning och reda på de offentliga utgifterna.
Man ska se till att Sverige har en stark ekonomi som har råd att sätta in stöd när det behövs, som under pandemin. Skillnaden mot hur finanskrisen hanterades - mot hur välfärden och industrin hanterades då och hur de arbetslösa blev uppsagda och faktiskt inte kom tillbaka till industrin - är slående. Men det intressanta är diskussionen kring överskottsmålet.
Det var ju vi socialdemokrater som införde överskottsmålet därför att vi såg att det inte fungerade att ha regeringar som inte tog ansvar för de offentliga finanserna - jag syftar på en del tidigare regeringar. Först var Moderaterna emot att införa målet. När vi sedan skulle justera målet från 1 procent var Moderaterna emot detta, men de gick till slut med på att justera ned överskottsmålet.
Vi och många ekonomer säger nu att vi borde ha ett balansmål, för nu har vi åstadkommit det som vi skulle åstadkomma och framför allt behöver vi pengarna för att göra stora offentliga åtaganden i äldreomsorg och i klimatomställning för att Sverige ska vara ett tryggt land och klara de trygghetsutmaningar som Sverige står inför. Då säger Moderaterna nej igen. Jag antar att ni alltid bara säger nej och sedan anpassar er. Det kommer att visa sig att vi fick rätt även den här gången.
Det intressanta här är diskussionen om verkligheten. Är det så att svensk ekonomi i dag utvecklas bra eller dåligt? Är det så att arbetslösheten i dag ökar eller sjunker? Här hamnar Wykman i ett parallellt universum. Vi ser ju en väldigt stark återhämtning i den svenska ekonomin och sjunkande arbetslöshet.
AF:s senaste statistik, som kom för bara några dagar sedan, visade att vi nu är nere på samma eller en lägre nivå än före krisen. Och prognoserna framöver visar på fortsatt stark jobbtillväxt. Det är väl bra. Dessutom tar vi i dagarna höjd för nya krisstöd, för det finns ändå sektorer som nu verkligen har en utmaning, till exempel restaurangbranschen, med de avbokade julborden, och gränshandeln med Norge.
Då har vi resurser nog att sätta in för att täcka upp detta, så det tycker jag är väl avvägd politik. Ärligt talat: att bli kritiserad av moderater för att inte hålla ordning på de offentliga finanserna, när ni varje gång som ni har fått chansen har lämnat efter er underskott och stora problem, känns inte som det starkaste angreppet på socialdemokratiskt regeringsinnehav.
Mikael Damberg (S):
Ekonomer säger att vi nu har stora investeringar att göra i äldreomsorg, i ökad trygghet, med fler poliser och starkare rättsväsen men också stora klimatinvesteringar som behöver göras. Niklas Wykman har i den här debatten inte med ett ord motiverat varför han tycker att Sverige borde avstå från att göra dessa investeringar i det här ränteläget, med den omvärld vi har och med det förtroende finns. Det är märkligt.
Man borde ta intryck av den ekonomiska debatt som förs i Sverige och runt om i världen. En sak som jag inte tänker ta intryck av är att det ofta låter som att Mo-deraterna vill ta ansvar för ekonomi och finanser, för när de väl får chansen i regeringsställning sänker de skatterna utan att finansiera detta, vilket leder till underskott och neddragningar i offentlig sektor.
Det ledde också till krishanteringen 2008 och 2009, som slog ut stora delar av svensk industri helt i onödan och lämnade välfärdssamhället utan kompensation. Det är en väldigt bra illustration av hur man kan hantera kriser på olika sätt. Jag är helt säker på att när vi summerar hur vi klarade jobben, hur vi klarade välfärden och hur vi klarade svensk industri, så kommer den här krisen att utmärka sig vid en jämförelse av hur vi hanterade krisen 2008 och 2009.
Det kanske vore klädsamt med lite rannsakan från Moderaterna i en debatt om ansvarsutkrävande att vi kanske behöver ett system med korttidsarbete som fungerar och skyddar anställda också under en kris.