Jennie Nilsson (S):
Det är glädjande att vi trots den sena timmen fortfarande är väldigt engagerade i att diskutera frågor som jag tror berör oss väldigt djupt. Som av en händelse finns här något av en röd tråd, och den kommer att fortsätta i ytterligare en interpellationsdebatt om en stund. Återigen tycker jag att det är bra att man får möjlighet att både binda ihop och grotta ned sig i olika detaljer.
Däremot är ju formen för den här typen av debatter i någon mening begränsad. Jag kan konstatera att detta är en väldigt prioriterad fråga, inte minst givet de skador som vildsvinsstammarna orsakar, både på lantbruksföretag och i form av trafikolyckor och annat.
Vi har en situation där vildsvinsstammen växer på ett helt orimligt sätt, givet att den har alldeles för god tillgång på föda och egentligen inga naturliga fiender mer än jägarna. Därför har vi fokuserat på att först lägga fram de förslag som finns på plats sedan i våras, kopplat till fler och bättre jaktmedel.
Det är i dag i princip möjligt att jaga vildsvin året runt, dygnet runt - med undantag för att man inte får jaga suggor under den tid, vilket är precis just nu, som de bär barn. Det är egentligen den enda begränsning som finns. Till det har vi identifierat att vi behöver skjuta mer, men för att man ska skjuta mer behöver vi öka intresset för att skjuta mer.
Då blir frågan om att få till en bättre avsättning för vildsvinskött till konsumenter, både eventuellt via direktförsäljning från jägare till konsument och via butiker och restauranger, så att man på ett smidigt sätt kan skapa efterfrågan hos konsumenterna, en väldigt viktig fråga. Därför fick Livsmedelsverket uppdraget som redovisades strax före jul.
De kom med ett antal konkreta förslag som vi nu analyserar och som vi i närtid kommer att lägga på bordet i ett vildsvinspaket. Vi jobbar så fort vi kan. Frågan är angelägen.
Samtidigt behöver man givetvis säkerställa att det är rättssäkert och bra och att man i processen inte äventyrar frågor som hälsa, legitimitet, att man kan känna sig trygg med köttet och så vidare. Det är ett antal aspekter som ska vägas in. Jag hoppas att Magnus Oscarsson och John Widegren är glada för att en socialdemokratisk landsbygdsminister nu faktiskt sannolikt kommer att kunna leverera i frågan.
Den utreddes nämligen två gånger av Alliansen - det visar på komplexiteten - men man lyckades inte landa i ett förslag till Sveriges riksdag. Det är alltså inte så enkelt som det kan låta. Men jag har stora förhoppningar att vi kommer att kunna leverera i närtid. Naturvårdsverket har också i uppdrag att revidera den nationella förvaltningsplanen. Det handlar om hur man förvaltar och vilka riktlinjer som finns för länsstyrelser och andra.
Den kommer att bli klar under våren och blir ett viktigt verktyg för hur de här frågorna ska hanteras. Jag har för avsikt att komma tillbaka till riksdagen med ett förslag för att begränsa utfodringen. Den är ett bekymmer och driver på tillgången på föda och sannolikt populationen. Det är också en fråga som kunde ha lösts 2016, men Alliansen tillsammans med SD valde att skicka tillbaka frågan till regeringen. Jag hoppas att vi nu kan lösa det.
Vi har haft omfattande ambitioner att förhandla med alla berörda aktörer. Självklart kommer inte alla att vara överens om exakt vad som är den optimala lösningen. Men vi ser ett behov av att få en lösning på plats också när det gäller den biten.