Marie Nordén (S):
Jag tackar ministern för svaret. Miljöstyrningsrådet har i dag ett särskilt samhällsuppdrag att tillhandahålla förslag till drivande av miljökrav och andra hållbarhetskrav för den offentliga sektorn vid dess upphandlingar. Miljöstyrningsrådet är ett bolag som ägs gemensamt av staten och Sveriges Kommuner och Landsting. Målgruppen för rådet är främst kommuner och landsting.
Enligt Naturvårdsverkets senaste kartläggning om omfattningen av miljöanpassad offentlig upphandling framkommer att kommuner och landsting i stor utsträckning använder sig av Miljöstyrningsrådets kriterier, 75 respektive 79 procent.
Det är givet att Miljöstyrningsrådet har spelat en avgörande roll i att Sverige ligger främst i Europa i utvärderingar av både miljöanpassad upphandling och socialt ansvarsfull upphandling och främst i världen vad gäller hållbar upphandling. Ministern nämner Nederländerna och Norge i sitt svar, men det stämmer inte riktigt att de tillsammans med Sverige ligger i framkant vad gäller hållbar upphandling.
År 2012 låg Nederländerna nämligen på sjunde plats och Norge på nionde. Däremot stämmer det att Nederländerna låg på andra plats 2010 vad gäller miljöanpassad upphandling och socialt ansvarsfull upphandling. Norge kom på femte respektive sjätte plats. Det känns som om andra länder borde lära av oss och följa vår modell i stället för att vi ska snegla på andra, mindre framgångsrika länder.
Det som möjliggjort Miljöstyrningsrådets arbete med att ta fram kriterier - hela 700 kriterier har det blivit genom åren - och att ligga i framkant med drivandet av miljökrav och spjutspetskriterier samt kunna ge detaljerade råd till upphandlande myndigheter har just varit att det inte är en myndighet utan ett bolag. Det riskerar vi att förlora om Miljöstyrningsrådet ska införlivas i en myndighet.
En av konsekvenserna blir att de miljö- och hållbarhetskrav som Miljöstyrningsrådet utarbetar kommer att hamna under EU:s så kallade anmälningsdirektiv och därmed bli föremål för obligatorisk notifiering. Låt mig förklara för åhörare som kanske lyssnar via webben att notifiering innebär att kriterier alternativt föreskrifter ska anmälas till EU.
Kriterierna måste sedan gå på remiss till berörda aktörer och Kommerskollegium och vidare till regeringen, som därefter sänder dem till EU-kommissionen och till samtliga medlemsländer. Det är en tidskrävande och mycket byråkratisk process som förmodligen medför att kriterier riskerar att till stor del blockeras eller frysas, det vill säga stå stilla i tre alternativt sex månader.
Det kommer inte bara att leda till att det tar längre tid att ta fram kriterier, utan det kommer sannolikt att krävas mer resurser än vad fallet är i dag. Detta vet miljöministern naturligtvis redan. Miljödepartementet lät i februari i år Statskontoret genomföra en konsekvensanalys för att belysa just konsekvenserna av och riskerna med att införa Miljöstyrningsrådets verksamhet i en ny myndighet.
Resultatet av konsekvensanalysen borde bekymra ministern, för precis det som jag tar upp i min interpellation presenterades i konsekvensanalysen.
Därför undrar jag naturligtvis hur ministern ställer sig till de konsekvenser som presenterades för ministern i analysen i februari och hur ministern kommer att driva att dessa frågor får plats när regeringen lägger fram förslaget för riksdagen.