KBLab/rixvox huggingface dataset:
Pär Nuder (S):
Låt mig något utveckla bakgrunden till de regler som vi diskuterar. Jag har förståelse för att den fråga som Carl B Hamilton tar upp kan upplevas som orättvis av enskilda företagare. Låt mig ändå ge bakgrunden till de regler vi har. Jag vidhåller att de är ändamålsenliga.
År 1976 infördes särskilda regler för beskattning av fåmansföretag samt företagsledare och delägare i sådana företag, de så kallade stoppreglerna. Reglerna syftade till att intressegemenskapen mellan företaget och ägaren inte skulle utnyttjas i skattesammanhang för att slippa skatt eller för att få en lägre beskattning. Exempel på det var transaktioner som reglerades för att företaget anskaffade egendom för företagsledarens privata bruk.
Enligt stoppregeln beskattades delägaren för kostnaden att förvärva tillgången som en intäkt av tjänst samtidigt som företaget helt eller delvis vägrades avdrag för kostnaden. När stoppreglerna för fåmansföretagen avskaffades den 1 januari 2000 kom nya regler i stället. Avgränsningarna av de fall där förmånsbeskattning ska ske är inte lika tydliga enligt de nya reglerna som enligt stoppreglerna.
Avsikten är dock, liksom tidigare, att en beskattning ska ske när företag används för att skaffa privat egendom. När stoppreglerna avskaffades 2000 uttalade regeringen att den hade för avsikt att noga följa rättsutvecklingen på området och återkomma om reglerna inte visade sig vara tillräckliga för att motverka missbruk eller om de visade sig leda till alltför många domstolsprocesser. Denna utgångspunkt gäller fortfarande. En sådan omläggning som gjorts leder naturligen till att nya gränsdragningar måste göras och ny praxis bildas.
Att nu ändra reglerna på det sätt som Carl B Hamilton föreslår skulle innebära att man godtog att företagare bekostar privata utgifter med obeskattade medel. Det skulle innebära en orättvisa i förhållande till andra skattskyldiga som inte har denna möjlighet. Det kan jag inte acceptera. Därför anser jag att de regler som finns i dag är ändamålsenliga och bör behållas.
Pär Nuder (S):
Carl B Hamilton är väl bevandrad i skattelagstiftningen och vet att den är generell till sin natur. Jag kan bara upprepa det som jag sade tidigare, nämligen att om det fanns en möjlighet för företagare att disponera till exempel fritidshus och båtar som ägs av företaget utan beskattning enligt de principer som gäller i dag skulle verksamheten kunna användas för att finansiera inköp av tillgångar för personligt bruk.
Vi kan inte ha sådana regler som möjliggör den typen av förfaranden. Det är därför som värderingen ska utgå från dispositionsrätten och inte från det faktiska utnyttjandet.
Utan förmånsbeskattning av dispositionsrätten för till exempel fritidshus och båtar skulle företagen kunna äga tillgångar för personligt bruk via sin verksamhet till en lägre kostnad än när tillgången ägs privat. Det här skulle skapa möjligheter till skatteundandraganden genom att privata investeringar finansieras med obeskattade medel eller till en lägre kostnad än om investeringen finansieras privat.
Pär Nuder (S):
Marietta de Pourbaix-Lundin har frågat mig om jag avser att verka för att Sverige hos EU ansöker om reducerad moms. Frågan har ställts mot bakgrund av det så kallade lågmomsförsöket som inleddes år 2000 inom EU. Avsikten var att tillfälligt införa lågmoms på vissa arbetsintensiva tjänster i syfte att öka sysselsättningen och reducera svartarbetet. Kommissionen redovisade år 2003 en utvärdering av försöket och konstaterade att det inte gått att påvisa att det hade lett till de eftersträvade effekterna.
Försöket, som förlängdes ett par gånger, skulle ha upphört vid årsskiftet 2005/06. Den 14 februari i år beslutade rådet emellertid att förlänga lågmomsförsöket ytterligare en tid. Det löper nu ut den 31 december 2010. Beslutet om förlängning ingick i en kompromisslösning som rörde frågan om lågmomsområdet i stort och som under drygt två och ett halvt år varit föremål för långdragna diskussioner i rådet.
Medlemsstaterna har i de diskussionerna haft olika uppfattning om vilka varor och tjänster som ska kunna omfattas av lågmoms. Vissa har velat utvidga området, medan andra ansett att området ska vara så begränsat som möjligt. Sverige hör till den sistnämnda kategorin länder. Tillämpning av lågmoms kan ha en negativ påverkan på konkurrensförhållandena mellan företagen. Med lågmomsen följer också rättvisediskussioner och avgränsningsproblem som leder till ökade administrativa kostnader hos såväl myndigheter som företag.
Lågmoms inom en rad olika områden har även en negativ inverkan på statsbudgeten. Jag har mot den bakgrunden inte tagit några initiativ till en ansökan om att få delta i det förlängda lågmomsförsöket.
Pär Nuder (S):
Först formfrågan. Marietta de Pourbaix-Lundins interpellation inkom till Regeringskansliet den 16 mars 2006 och den besvaras inom stipulerad tid, det vill säga i dag. När det gäller statsfinansiella konsekvenser av lågmomsförsöket är det så att sänker man skatten får det statsfinansiella konsekvenser.
Det är svårt att göra exakta beräkningar av vad kostnaden skulle ha blivit om vi hade gått med i lågmomsförsöket. Men om vi teoretiskt hade gått från 25 % till 6 % på tjänster av typen renovering och reparation av bostäder hade det inneburit ett statsfinansiellt bortfall på 7,13 miljarder kronor. Om det hade varit aktuellt, vilket det i och för sig inte blev, att införa lågmoms för restaurangtjänster hade det handlat om ungefär 6 miljarder kronor som hade bortfallit.
För mig som socialdemokrat, som vill ha ett generöst välfärdssystem, är det viktigt att vi har stabila och bra skattebaser. Vi gjorde en stor skattereform i Sverige 1990-1991 där vi sänkte skatten på arbete, vidgade skattebaserna och höjde de indirekta skatterna för att finansiera vårt välfärdssamhälle. Vi tyckte att det var skadligt att ha för höga marginalskatter på arbete.
Det är bättre med indirekta skatter, vilket alla erkända ekonomer erkänner i fallet. Detta är bakgrunden till den dragkamp som har varit bland oss finansministrar i Europa. Jag kan berätta att vi har varit hårdnackade motståndare i ett europeiskt sammanhang, där jag har fått den svenska positionen förankrad i EU-nämnden kontinuerligt.
Och det gäller inte bara mig, utan min företrädare fick också det. Positionen är att vi ska ha en restriktiv hållning därför att vårt välfärdssamhälle vilar på uttag av skatt, enkannerligen i stor utsträckning genom indirekta skatter genom moms. Det ska vi hålla oss till. Jag tänker ha precis samma principiella uppfattning här i Sverige som jag har haft vid finansministerbordet i Bryssel.
När det gäller de utvärderingar som har gjorts håller jag inte alla gånger med den europeiska kommissionen, men i det här fallet håller jag definitivt med den. Kommissionen har ju utvärderat åtgärdernas effektivitet i olika hänseenden.
Det är inte jag som har hittat på argumenten, utan det är kommissionen som framför att det inte är möjligt att med säkerhet fastställa att reduceringen har haft en gynnsam effekt vare sig på sysselsättningen eller, för den delen, på verkningar för den svarta ekonomin. Man anser därför inte att det här är ett lämpligt instrument för att försöka påverka efterfrågan. Det finns en rad goda skäl till att Sverige inte går med i lågmomsförsöket.
I grund och botten beror det på att vi ska värna den här skattebasen. Åtminstone ska vi som vill ha ett generöst välfärdssystem värna den.
Pär Nuder (S):
Det sista är helt rätt. Vi vill inte ytterligare underminera den här skattebasen. Det är som interpellanten säger; det är av tekniska skäl inte heller aktuellt att göra någonting sådant. Vi har inte haft den formella möjligheten att ansöka om nedsättning av olika momssatser.
Nu har jag inte lusläst Moderata samlingspartiets partimotion rörande skattepolitiken, men såvitt jag känner till är det här inte den politik och den partilinje som det parti som interpellanten företräder har, utan man har prioriterat andra skattesänkningar i stället för att underminera de indirekta skatterna. Rätta mig om jag har fel på den punkten, men så har jag uppfattat debatten.
Jag anser att svartarbete ska bekämpas med hjälp av skärpt lagstiftning, med hjälp av bättre tillämpning av dem som har att tillämpa de lagarna, och inte genom sänkta skatter. Det är riktigt som interpellanten säger - vi har differentierade momssatser i Sverige.
Finge man börja om från början så kan jag från en strikt finansministeriell position tycka att en enhetlig moms över hela linjen vore att föredra. Nu kan jag konstatera att vi har differentierade momssatser i Sverige, men jag tycker inte att vi ska gå vidare. Den uppfattningen har jag pläderat för efter att ha inhämtat mandat från EU-nämnden och i Bryssel, och den uppfattningen står jag även för här hemma.
Pär Nuder (S):
Tasso Stafilidis har frågat mig vad jag avser att göra för att säkerställa att Skatteverket fullgör sin utredningsskyldighet i fråga om personer som av trossamfund felaktigt anmälts till Skatteverket som medlemmar med skyldighet att betala avgifter genom verkets försorg.
Han har vidare frågat mig om jag avser att verka för att Skatteverket även fortsättningsvis bör inneha uppdraget att ta in avgifterna åt trossamfunden och vad jag avser att vidta för åtgärder för att enskilda inte ska drabbas av krav på avgifter från organisationer där de inte är medlemmar, i synnerhet när det är staten via Skatteverket som tar in avgiften.
Skatteverkets bistånd till trossamfund med uppbörd av medlemsavgifter, så kallad avgiftshjälp, har för Svenska kyrkans vidkommande motiverats med att kyrkan efter den ändrade relationen mellan kyrka och stat ska upprätthålla en demokratiskt uppbyggd rikstäckande verksamhet. Som motivering för att lämna avgiftshjälp även till andra trossamfund har likställighetsskäl anförts. Den statliga avgiftshjälpen är ett uttryck för den betydelse som trossamfunden har ur samhällelig synvinkel. Det finns således skäl för nuvarande ordning.
Det är i sammanhanget självklart viktigt att enskilda inte ska behöva betala avgifter till organisationer som de inte är medlemmar i. Regeringsrätten har i en dom den 15 februari i år prövat frågan om Skatteverkets debitering av avgift till trossamfund i situationer när den enskilde bestrider medlemskap. Regeringsrätten slår i domen fast att Skatteverket har ett visst utredningsansvar när den enskilde anfört omständigheter som ger stöd för bestridandet av medlemskapet.
Skatteverket har i en skrivelse till Finansdepartementet hemställt att statens medverkan vid betalning av kyrkoavgift och avgift till trossamfund ska avskaffas. Ärendet är föremål för beredning inom Regeringskansliet.
Pär Nuder (S):
Jag är rädd att jag har hamnat i en debatt som jag egentligen inte riktigt är ansvarig för, ärligt talat, nämligen lagen om trossamfund där frågan om avgiftshjälp regleras. De två debattörerna här har mycket uttryckligt visat att det handlar om vad man i grunden tycker om avgiftshjälpen och vad man tycker om det som en del i kyrka-statreformen.
Två ledamöter av riksdagen har gett uttryck för två vitt skilda uppfattningar. För egen del står jag bakom kyrka-statreformen. Jag sade också i mitt svar att "avgiftshjälpen är ett uttryck för den betydelse som trossamfunden har ur samhällelig synvinkel. Det finns således starka skäl för nuvarande ordning."
Den är en del av den stora överenskommelse som fattades för ett antal år sedan när vi skilde kyrka och stat från varandra. När det gäller frågan om tillämpningen för Skatteverkets vidkommande kommer jag in som ansvarig för Skatteverket. Den principiella frågan finns det ett annat föredragande statsråd för.
Det grundläggande när det gäller den dom som Regeringsrätten har utfärdat är om Skatteverket kommer att följa den domen. Verket har inte signalerat något annat än att de avser att följa Regeringsrättens dom.
De har dessutom på sin hemsida uppdaterat informationen som ger uttryck för verkets avsikt att rätta sig efter Regeringsrättens dom. Men nu har vi fått framställningen från Skatteverket. Vi måste naturligtvis behandla den. Vi måste bereda den, som det så vackert heter.
Jag tror inte att det är ett realistiskt alternativ att den beredningen landar i ett avskaffande av den statliga avgiftshjälpen, eftersom den är en del av en större överenskommelse. Det finns andra möjligheter. Det finns författningsändringar. Vi kan diskutera om Skatteverket bör tillföras extra medel för det merarbete som blir följden av verkets skyldighet att utreda medlemsuppgifterna.
Pär Nuder (S):
Det sista kan jag verkligen stryka under. Även om herrarna som sagt kanske har lite olika bevekelsegrunder är detta definitivt en viktig fråga. Det handlar om integritetsaspekten. Det handlar om den fundamentala, stora och viktiga frågan om relationen mellan Svenska kyrkan och staten. Det är komplicerat. Jag har sagt att vi bereder frågan.
Vi ska också bereda den med beaktande av bägge de dimensioner som har kommit till uttryck i debatten. Jag fick en konkret fråga från Tasso om olika alternativ. Vi får naturligtvis bereda den frågan. Jag tror inte att det är en realistisk möjlighet att på kort sikt avskaffa avgiftshjälpen.
Den är en del i en större överenskommelse. En annan möjlighet är naturligtvis att möjligheten till samtycke genom stadgar avskaffas eller att man inför en lagregel om att en lämnad uppgift ska godtas av Skatteverket. Vi får bereda frågan och beakta alla de olika förslag som finns i den här debatten.
Pär Nuder (S):
Kerstin Engle frågade om regeringen driver på i EU för att få ett europeiskt system med utsläppshandel. Ja, det gör vi, och vi gör det i olika sammanhang. Vi ska dessutom ha klart för oss att flygskatten är någonting som diskuteras väldigt intensivt i många av Europas länder av olika skäl, inte alla gånger från miljöpolitisk utgångspunkt men som en finansieringskälla för diverse saker.
Flygskatten är en fråga som diskuteras, och den kommer att komma i flera länder med olika motiv. I vissa länder motiveras den av miljöpolitiken, i andra vill man öka inflödet till biståndet till tredje världen. Det finns en rad olika motiv för att införa flygskatter. Det viktigaste på sikt är naturligtvis att vi får till stånd ett gemensamt system, ett utsläppshandelssystem, på europeisk nivå.
Jag skäms inte alls att säga att vi inför den här flygskatten "i avvaktan på" därför att Sverige brukar gå före andra länder. Vi brukar ligga steget före framför allt på miljöpolitikens område. Problemet är bara att om vi bara skulle vänta på andra länder, skulle vi få vänta väldigt länge.
Häromdagen var det två forskare som i Svenska Dagbladet utvecklade just den synpunkten. Jonas Åkerman och Stefan Gössling diskuterar kring olika effekter av å ena sidan den väldigt starka ökningen av flygrörelser och å andra sidan behovet av att långsiktigt få in ett utsläppshandelssystem.
De för ett resonemang om allt effektivare flygplan som i och för sig kan minska effekterna på miljön, men de kommer ändå fram till följande slutsats: "Det är på denna grund vi kommer fram till att flygresandet om drygt 20 år kan komma att stå för en större klimatpåverkan än bilresandet, trots allt effektivare flygplan.
Att inlemma flyget i EU:s system för handel med utsläppsrätter kan vara en del av en lösning. Men flyget kan troligen inte komma med i systemet förrän 2013. Om dagens utveckling fortsätter opåverkad kommer flygets utsläpp år 2013 att vara 25 procent högre än år 2006. Enbart denna ökning motsvarar utsläppen från motsvarande utsläpp från allt personbilsresande i Storstockholm under ett år."
Vi har med andra ord inte råd att vänta så lång tid. Under tiden måste vi tydliggöra för konsumenterna att det kostar på för miljön att flyga, och det gör vi med hjälp av flygskatten.
Pär Nuder (S):
Det låter sig sägas vad man vill ha. Nu gör vi den bedömningen att miljön inte kan vänta på att vi får ett system på europeisk nivå. Det skrevs härförleden en artikel av två forskare i Svenska Dagbladet, den 27 april 2006.
Där skriver Jonas Åkerman och Stefan Gössling följande: "Att inlemma flyget i EU:s system för handel med utsläppsrätter kan vara en del av en lösning. Men flyget kan troligen inte komma med i systemet förrän 2013. Om dagens utveckling fortsätter opåverkad kommer flygets utsläpp år 2013 att vara 25 procent högre än år 2006.
Enbart denna ökning motsvarar utsläppen från allt personbilsresande i Storstockholm under ett år." Det som kommer bort i den här diskussionen är just miljökonsekvenserna som flyget har. Vi har olika typer av ekonomiska styrmedel för andra transportslag, inte minst riktat mot bilismen därför att bilarna har uppenbara miljökonsekvenser.
Vi har inte något motsvarande för flyget, och fler och fler blir medvetna om att flyget i stor utsträckning fördärvar vår miljö. Att bara sticka huvudet i sanden och säga att vi väntar på EU tycker inte jag är särskilt heroiskt. När det gäller situationen i Skåne är den speciell.
Den var speciell långt innan vi började diskutera flygskattens införande, därför att det har hänt någonting radikalt nytt för flygplatserna i Skåne. Vi har byggt en bro över Öresund, och det har förändrat konkurrenssituationen för de många flygplatser som finns inom ett tämligen begränsat geografiskt område, nämligen Skåne.
De som nu försöker ge vid handen att införandet av flygskatten på 94 kr är det som gör att Sturup står och faller i förhållande till byggandet av Öresundsbron gör det svåra mycket enkelt för sig.
Det är klart att flygbolagen passar på i den här situationen, med tilltagande konkurrens och när en ny bro har byggts som radikalt ändrar konkurrensförutsättningarna, att peka finger åt Sveriges riksdag som vill införa 94 kr i skatt på en biljett, att säga att det är det som gör att man drar ned sina ambitioner och sina investeringar.
Jag tror att företag styrs av betydligt mer noggranna kalkyler än det politiska spel som en del PR-firmor ägnar sig åt gentemot medierna på uppdrag av flygbolagen. Nej, flygskatten tydliggör för konsumenterna att även flyget har miljökonsekvenser.
Jag är den förste att vilja ha ett alleuropeiskt omfattande system, men jag tänker inte vänta, därför att därtill är miljön för viktig för regeringen.
Pär Nuder (S):
Jag ska först ta upp Skåne. Arbetsmarknadsstyrelsen har i dag meddelat att den öppna arbetslösheten i Skåne län under det senaste året har sjunkit från 5,2 till 4,4 %. Utvecklingen i Skåne går med andra ord även där åt rätt håll. Jag vidhåller att det radikalt nya för Skånes många flygplatser är Öresundsbrons byggande.
Det vore klädsamt om det erkännandet kunde ges från dem som ifrågasätter flygskatten. Det är inte flygskatten som avgör Sturups framtid utan det helt nya konkurrensförhållande som råder beroende på Öresundsbron.
Eftersom vi är angelägna om en fortsatt stark utveckling i Skåne kommer vi dock - det har jag sagt i mitt svar, och det står jag för - att noggrant följa utvecklingen i Skåne vad gäller de skånska flygplatserna. Sedan var frågan varför vi inte inför en bränsleskatt i stället. Det måste ju vara mer miljöstyrande.
Först och främst är det så att om en medlemsstat i EU inför beskattning av inrikes flygbränsle så kan konkurrensförhållandena komma att påverkas. Samtidigt kvarstår förutsättningarna för ekonomitankning, det vill säga att flygbolagen bunkrar bränsle i ett land där skattebefrielse råder.
Dessutom krävs det för att införa beskattning av flygbränsle på en bredare front att ett stort antal bilaterala luftfartsavtal omförhandlas. Icke förty tycker regeringen att detta är intressant. Det kan vara ett möjligt styrmedel för att komma till rätta med flygets klimatpåverkan.
Därför avser regeringen att tillsätta en utredning med uppgift att utreda förutsättningar, lämplighet och utformning av en skatt på flygbränsle för inrikes flygning i Sverige samt mellan medlemsstater på grundval av bilaterala avtal. Det kommer dock att ta tid innan en sådan flygbränsleskatt är på plats. Under den tiden tänker vi inte göra ingenting, utan vi tänker tydliggöra för konsumenterna att flyget har en kostnad på miljön.
De vita streck som vi ser i skyn är inte så ofarliga och vackra som man kan tro utan har en direkt inverkan på vårt och naturens sätt att vara här nere på jorden. Därför behöver vi tydliggöra detta för dem som flyger. Men interpellationen handlar om Skåne. Jag gläder mig åt att utvecklingen i Skåne går åt rätt håll. Samtidigt är jag bekymrad över att konkurrensförhållandena har ändrats, vilket framför allt beror på byggandet av den fantastiska Öresundsbron.
Det gör att det finns skäl att följa utvecklingen där särskilt noga.
Pär Nuder (S):
Än en gång vill jag säga att den öppna arbetslösheten har minskat från 5,2 % till 4,4 %. Samtidigt har antalet deltagare i arbetsmarknadspolitiska program gått upp från 3,1 till 3,4 %. Det låter lite fyrkantigt med arbetsmarknadspolitiska program. Vad det i grund och botten handlar om nuförtiden, med den moderna arbetsmarknadspolitiken, är att människor har möjlighet att gå till jobbet.
Det är det som de långtidsarbetslösa får möjlighet till när deras arbetsgivare får en skatterabatt som vi kallar för anställningsstöd. Det är det som plusjobbarna har möjlighet till när de i stället för att vara långtidsarbetslösa får en möjlighet att göra en insats i vården, skolan och omsorgen. Det är det som de 60 000 funktionshindrade får möjlighet till genom att deras arbetsgivare får ett så kallat lönebidrag. Den moderna arbetsmarknadspolitiken innebär att människor går till jobbet, går i utbildning eller går i praktik i stället för att vara öppet arbetslösa.
Vi är stolta över den svenska arbetsmarknadspolitiken. Att åtgärderna ökar i samma läge som den öppna arbetslösheten sjunker i Skåne visar att politiken fungerar. Sedan har vi frågan om Skånes situation. Den är speciell. Flygplatsernas situation i Skåne är speciell. Det finns mycket starka skäl att noggrant följa denna utveckling eftersom konkurrensförhållandena har ändrats så radikalt genom Öresundsbrons byggande.
Det är inte flygskatten som har gjort att de skånska flygplatserna har kommit i ny dager utan Öresundsbrons byggande. Därför kommer regeringen att följa den utvecklingen noggrant.