Ulrika Heie (C):
Varje barns lärande och varje barns utveckling är utgångspunkten för Centerpartiets politik och för Alliansens politik - varje enskilt barns möjligheter att nå sin potential. Jag skulle vilja lyfta fram fyra som jag tror oerhört viktiga delar för att säkra en god utveckling av skolan i Sverige.
För det första handlar det om en skola med både kunskap och kreativitet. Under alliansregeringens år har det kommit nya styrdokument för skolan som verkligen ger utrymme för detta. Den nya läroplanen och de nya kursplanerna med innehåll ger möjlighet till en utveckling där kunskap och kreativitet blir två bärande ben. För det andra handlar det om moderna lärverktyg.
Vi vet att i en alltmer digitaliserad värld behöver våra barn och ungdomar få tillgång till de lärverktyg som finns när det gäller it. Centerpartiet har föreslagit ett lärarlyft i den delen. Det finns tyvärr inte med i årets budget, så jag ska inte gå in närmare på det. För det tredje handlar det om forskning om hjärna och lärande. Vi startar nu ett skolforskningsinstitut - det finns med i budgeten.
Men det har också bedrivits både internationell och svensk forskning som kan komma skolan till del genom att man implementerar den på olika sätt. Man kan se att de skolor som använder sig av detta också lyckas. Med hårt arbete når eleverna målen tillsammans med både engagerade och professionella lärare.
Den fjärde delen jag vill lyfta fram handlar om lärares och rektorers kompetens och ledarskap. Kompetensen och ledarskapet gör skillnad. Därför har alliansregeringen under ett antal år satsat ett antal miljarder på detta. Den första satsningen, på Lärarlyftet, handlade om 3,6 miljarder kronor - en stor del av de satsningar som vi har gjort. Vi har också satsat på rektorsutbildningen.
Då, herr talman, var det dags att komma in på årets budgetdebatt. Det blir Alliansens nionde budget, om än med en rödgrön regering som har till uppgift att leverera enligt den budgeten. Det blir ju en något udda situation. Men vi har samsyn på ett stort antal av de delar som finns i budgeten. De syns inte så mycket i debatten, för dem väljer vi att inte lyfta fram på samma sätt.
Men det är klart att vi alla bär med oss en ambition att kunskapsresultaten i den svenska skolan verkligen ska vara bra. För Centerpartiet och Alliansen är utbildning en prioriterad fråga. Det har det varit i varje budget. Men låt mig klargöra att vi inte vill finansiera de 517 miljoner kronor, Jabar Amin, som du efterlyste.
Jag kan redan nu säga att vi inte vill höja ungdomsarbetsgivaravgiften med 10 miljarder kronor för att återföra 500 miljoner kronor till utbildningen. Vi vill satsa där vi vet att det gör skillnad, nämligen på tidiga insatser. Vi vill inte göra det dyrare att anställa unga och försvåra möjligheten att komma in på arbetsmarknaden.
Men i den första delen av utbildningsdebatten hanterar vi förskola, grundskola och gymnasieskola. Därför ska jag inte gå in på satsningar kopplade till vuxna. Det kommer senare i debatten. Herr talman! Det sker stora satsningar på utbildning med inriktning mot tidiga insatser.
Det så kallade Lågstadielyftet är viktigt, och vi vet att det finns medel för tidiga insatser i båda budgetförslagen. Där finns det också stor samsyn. Det är nära 2 miljarder kronor det handlar om att satsa från förskoleklass till årskurs 3. Vi vet att det är oerhört viktigt att alla barn får möjligheter. Jag tycker att det är viktigt med den flexibilitet som finns i Lågstadielyftet.
Det kan innebära fler lärare i klassrummet, klasser med färre elever och fler speciallärare eller halvklasstimmar. De behov som finns ser faktiskt lite olika ut, och därför behövs det en möjlighet för skolans huvudmän att hantera resurserna på bästa sätt. Det blir lätt fokus enbart på mindre grupper.
Forskningen har visat att det kan ha en begränsad påverkan, men en klart mycket viktigare del handlar om lärares kompetens. Därför har vi under många år satsat på Lärarlyftet som jag redan har nämnt och på Mattelyftet, som den nuvarande regeringen väljer att fortsätta med. I Alliansens budget finns en fortsättning av Läslyftet. Det är också oerhört viktigt att vi fortsätter att göra förbättringar kopplade till lärarutbildningen, som vi har gjort om sedan ett antal år tillbaka.
Vi vet att de karriärtjänster som skapats och som det finns förslag på att skapa fler av, inte minst på skolor i utanförskapsområden, är en viktig insats för att öka kvaliteten i skolan och för att göra läraryrket mer attraktivt genom att man kan se en progression och utveckling som lärare. Vid en utfrågning vi hade i utskottet med anledning av PISA-rapporten var några iakttagelser från rapportören att de bästa lärarna finns i de lättaste klasserna. Frågan kom också upp vad vi skulle satsa på om vi hade utrymme.
Svaret blev: Satsa på lärarna men inte på generella löneökningar, utan belöna yrkesskicklighet! Det gör vi genom karriärtjänsterna, samtidigt som vi vill ge fler lärare chansen att utvecklas i sitt yrke.
En annan viktig satsning som jag bara vill nämna helt kort - den kommer säkert att nämnas senare också - är den på ytterligare svenskundervisning för nyanlända elever för att öka resurserna i form av både fler timmar per vecka och fler år som man får den möjligheten. Jag vill avsluta med att berätta om ett studiebesök som jag gjorde på Sandbackaskolan i Kungälv. Det är en skola med stora utmaningar.
Det har väl alla skolor, men här har man elever - mellan 40 och 60 procent i varje klass - med ett annat modersmål än svenska. Tänk att då få möta lärare, rektorer och kommunens läs- och skrivutvecklare som berättar om ett utvecklingsarbete - ett hårt utvecklingsarbete - som bygger på forskning och erfarenhet och som verkligen gör skillnad! Jag blev imponerad av det arbetet och glad för elevernas skull.
Samtidigt funderade jag: Vad är det som gör att inte alla skolor bedriver ett sådant utvecklingsarbete, där man kan visa att det faktiskt ger resultat? Vad är det som fattas? Mycket handlar om att man känner att man har verktygen själv. Gå gärna in på Skolverkets hemsida och läs mer! Jag har redan överskridit min talartid. Jag ber om ursäkt för det. När experterna tittar på Sveriges skola blir de förvånade över att man vill lägga över ansvaret på någon annan. Man vet inte vem som har ansvaret.
Låt oss vara tydliga med att vi har ett gemensamt ansvar. Det ligger ett ansvar på den nationella nivån, på skolans huvudmän men också på professionen. Låt oss tillsammans göra det bästa för att ändra utvecklingen! Herr talman! Jag vill avsluta med att tacka de tjänstemän som jobbat med detta betänkande. De har haft ett hästjobb, och det har inte varit lätt att få till alla skrivningar.
Det är fortfarande inte helt lättgenomträngligt och lätt att läsa och hitta i, men det finns ändå en relativt stor samsyn kopplad till de utmaningar som skolan står inför. Jag vill också passa på att önska alla elever, lärare, utskottskamrater och herr talman en riktigt trevlig julhelg. Jag yrkar bifall till utskottets förslag.