Christian Carlsson (KD):
Ingenting kan väl vara värre än att se hur det egna barnet far illa och samtidigt känna total maktlöshet inför att kunna förbättra situationen. Alla barn ska få det stöd de behöver för att klara sin skolgång. Ingen elev ska lämnas efter.
Brister i de tidiga kunskapskontrollerna gör dock att stödinsatserna inte alltid sätts in i tid, och det gör att barnen inte får det stöd de behöver. Vi har dessutom en likriktningsskola med en inkluderingstanke som tyvärr spårat ur. Det leder till att många barn som skulle behöva få undervisning på ett annat sätt undervisas på samma sätt och i samma klassrum som de andra eleverna.
Vi ser att det drabbar barnen med de största stödbehoven och även går ut över deras familjer. I dagens skola är det alldeles för många barn som inte kommer till sin rätt och som av den anledningen mår dåligt och hamnar efter. I värsta fall slutar dessa barn helt att komma till skolan. De blir så kallade hemmasittare, och det är ett svek mot dem.
Alltför många barn sviks i Socialdemokraternas Sverige. Faktum är att nära var fjärde elev går ut nionde klass utan fullständiga betyg och att 13 procent går ut nian utan behörighet till gymnasiet. Så här kan vi naturligtvis inte ha det. Fru talman! Jag har nu haft förmånen att vara riksdagsledamot i drygt ett år.
Redan inför att jag skulle bli riksdagsledamot var det många föräldrar som hörde av sig till mig och vittnade om hur de hade blivit svikna av sin "vanliga" skola. De hade inte fått det särskilda stöd de behövde.
De beskrev hur flytten till resursskolan, friskolan, hade inneburit inte bara att kunskapsresultaten hade förbättrats för eleverna utan också att familjelivet plötsligt hade gått från kaos till att fungera. Men nu var de förtvivlade igen när de hörde av sig till mig.
De hade sett att skolornas ansökningar om tilläggsbelopp avslås i högre utsträckning till följd av den lagstiftning och praxis som vi har, och det gjorde att deras barn inte fick det stöd de behövde. Det första jag gjorde när jag kom in i riksdagen för drygt ett år sedan var att försöka rädda resursskolorna.
Jag ställde en fråga till utbildningsminister Anna Ekström om hon var beredd att samarbeta med Kristdemokraterna för att ge resursskolorna en egen definition i skollagen och en finansieringsmodell som är bättre anpassad till resursskolornas särskilda behov och framför allt elevernas förutsättningar och behov. Kristdemokraterna och Moderaterna lade därefter tillsammans fram ett utskottsinitiativ om detta i riksdagen.
Tyvärr röstade de rödgröna partierna och även Liberalerna och Centerpartiet nej. De enda som var beredda att ansluta sig till vårt utskottsinitiativ var Sverigedemokraterna, och det ska de ha tack för. I övrigt var utskottets ställningstagande en stor besvikelse, helt enkelt. I dag står vi inför ett beslut som innebär att begreppet resursskolor förs in i lagstiftningen - resursskolorna får en egen definition.
Vid behov av urval ska de elever som har störst behov av att gå i en resursskola prioriteras. Detta är en stor framgång för oss i Kristdemokraterna men framför allt för alla föräldrar som envetet kämpat för denna sak. Flera förslag saknas dock i propositionen. De fristående resursskolorna hotas i dag av att skollagen och reglerna om tilläggsbelopp inte i tillräcklig utsträckning tar hänsyn till deras särskilda förutsättningar.
De hotas dessutom av Socialdemokraternas förslag om sänkt skolpeng för alla elever och föräldrar som väljer fristående skolor. Detta är ett förslag som slår blint mot alla ideella skolor ute i landet och mot alla resursskolor som har inneburit en räddning för väldigt många familjer. Elever behöver kunna känna sig trygga med att deras skola kommer att finnas kvar.
Men med den politik som föreslås och de förutsättningar som finns i dag kommer väldigt många elever, lärare och föräldrar tyvärr att få se sina skolor stänga. Därför behövs det en ny finansieringsmodell för resursskolorna. Vi behöver en utredning som ser över det särskilda stödet och tilläggsbeloppen för elever i behov av särskilt stöd.
I en sådan utredning vill vi undersöka om en förändrad ansökningsprocess när det gäller tilläggsbeloppen skulle kunna skapa större förutsägbarhet rörande resursskolornas finansiering.
Vi vill också utreda om den behovsbedömning som görs och beviljandet av rätt till tilläggsbelopp ska gälla för längre tid än i dag, innan man behöver ansöka om tilläggsbelopp på nytt.
Självklart ska vi ha en rättssäker och likvärdig bedömning av elevernas behov i hela landet. Jag hoppas därför att vi nu ska få riksdagens stöd för att tillsätta en utredning om det särskilda stödet och om hur finansieringen av resursskolorna ska se ut i Sverige framöver. Det är bra att flera partier har kunnat tänka sig att ändra sig, men arbetet borde ha påbörjats för länge sedan.
Vi har förlorat år i lagstiftningsarbetet. Det har drabbat och kommer att drabba enskilda elever och familjer, och det är regeringen som bär ansvaret för detta. De fristående resursskolorna behöver finnas kvar, och de behöver bättre förutsättningar att verka så att fler barn får möjlighet att lyckas i skolan. Vi stöder utskottets förslag men yrkar därutöver bifall till reservation 4.