KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mikael Dahlqvist (S):
Vi kan ju alltid tvista om er budgetmotion och hur den slår, Carina. När jag räknar på den och ser alla dess delar får jag inte riktigt er ekonomi att gå ihop, men ni drar ju ganska långtgående slutsatser gällande vad immigration och migration kostar och så vidare. Det kan vi gärna diskutera längre fram, men som väljare skulle jag vara oerhört bekymrad om det landsting eller den kommun jag bor i skulle styras med er budget.
Detta handlar inte om en prioritering utifrån storlek på grupp, utan detta handlar enbart om ett nödstopp för att konsekvenserna blir för stora. Nu är det ju så att de som ligger inom ramen för beslut i dag kommer att ha detta kvar tills en ny utredning gjorts och ett nytt lagförslag tas upp här i riksdagen.
Det är klart att de som är drabbade är drabbade, och då gäller det att se till att de får den adekvata hjälp de ska ha från framför allt kommuner och landsting. Här har vi i alla fall minst tre regioner i Sverige i dag som har gjort en överenskommelse och sett till att till exempel barn och unga med behov av respirator eller PEG-sond får det stöd och den hjälp de behöver. Det är kanske det som i första hand är deras ansvar som huvudmän.
Vi har nämligen fortfarande kommunalt självstyre i det här landet, och detta ingår i arbetsuppgiften. Vi hoppas verkligen på - och tror - att detta kommer att bli bra.
Mikael Dahlqvist (S):
Det stämmer; det är vi som sitter med regeringsmakten - men vi har fortfarande inte majoritet i kammaren. Sedan vore det kanske klädsamt om du kom ihåg att Vänsterpartiet ingår i ett budgetsamarbete med oss, Maj Karlsson. Ni har faktiskt möjlighet att påverka förhandlingarna i vissa frågor, vilket ni har gjort med framgång i andra frågor.
Helt fria från ansvar tycker jag alltså inte att ni är. Precis som jag sagt tidigare är detta en komplex fråga. Om den hade lösts med tidigare utredningar hade vi inte suttit här i dag. När regeringen tog över vid mandatperiodens början tillsatte man direkt en utredning och bad om rapporter, för det fanns ju inget underlag.
Vad är det som är fel? Hur ser det ut? Vem drabbas? Varför drabbas de? Vad bör göras? Precis detta har regeringen nu bett utredningen att presentera. Nu kommer utredningens resultat tyvärr i oktober månad, men det var den komplexa materian som gjorde att man behövde lång tid på sig. Vi får hantera resultatet med den kammare som styr då, men jag är övertygad om att det kommer att bli väldigt bra eftersom vi har en så total enighet i frågan om LSS.
Det som kom nu var en snabblösning. Det var en möjlighet, juridiskt sett, att ta bort tvåårsomprövningar. Det är inte helt okomplicerat eftersom det ställer till en del andra bekymmer som en del remissinstanser, som Försäkringskassan med flera, har påpekat. Men det innebär i alla fall att de som är i systemet i dag och har den hjälp de har kommer att få behålla den. Det gäller även andra domar än enbart den så kallade transportdomen.
Mikael Dahlqvist (S):
Nu ska jag bli väldigt personlig, Maj Karlsson. Jag kan förstå denna fråga mycket bättre än vad du och resten av församlingen gör. Jag har en dotter med stora funktionsvariationer som får stöd i enlighet med LSS. Jag brukar aldrig tala om detta offentligt, men jag tyckte att du trampade på en fruktansvärt öm tå. Jag förstår precis vad LSS innebär. Vad gäller min dotter får hon med den nya tolkningen de insatser som vi tycker behövs.
Det låter som att ingen i hela landet får hjälp, men vi ska komma ihåg att de flesta får väldigt fin hjälp. Jag vet vad LSS innebär. Det innebär att Maja, som hon heter, får följa med till kafeterian, köpa sig en pizza och vara med och titta på innebandyn. Men om jag i ett anförande skulle rabbla upp allt vad stöd och service innebär skulle det ta tid och bli ganska tröttsamt.
Jag vill ändå understryka en gång till att det är klart att ni i Vänsterpartiet kunde ha påverkat budgetförhandlingarna om ni hade haft detta som er högst prioriterade fråga. Ni prioriterade bland annat frågan om vinster i välfärden ganska rejält. Jag tycker att det vore klädsamt att vara lite mer nedtaggad i kritiken när man ändå ingår i ett visst samarbete. Det står jag för.
Mikael Dahlqvist (S):
Emma Henriksson tycker att det är beklämmande att undertecknad förhåller sig lite vitt till ämnet. Jag vill gärna påminna dig, Emma Henriksson, om att du själv ofta gör på samma sätt. Vi är väl lika goda kålsupare både du och jag. Nej, jag påstår inte att det här problemet är likadant som för tio år sedan.
Men det jag vill säga är att processen har pågått i över tio år. Det finns till och med ett tillkännagivande från socialutskottet som bland andra Socialdemokraterna var med och skrev under, där vi framförde precis den kritik som vi i dag får av er. Vi frågade: Varför agerar ni inte när ni ser vart det är på väg? Dessutom hörde ansvarigt statsråd till ditt parti, Emma Henriksson.
Ni tillsatte en utredning. Vad blev det av den utredningen, Emma Henriksson? Ni förmådde inte ta tag i situationen. Därför menar jag att ni nu kastar sten i glashus. Jag tycker ändå att den nuvarande regeringen har tagit denna fråga på allvar sedan 2014. Man har beställt en utredning med ett antal direktiv.
Man har bett myndigheter titta på vilka konsekvenser och effekter domarna får. Och vi har nu, på kort tid, lagt fram två skarpa lagförslag om förändringar på området. Så nog tycker jag att vi agerar i den takt som har varit möjlig. Sedan vill jag understryka att situationen är mer allvarlig i dag än den var 2008.
Men med tanke på att problemet har funnits under alla dessa år, Emma Henriksson, borde ni också ha kunnat göra lite mer vid er tid vid makten.
Mikael Dahlqvist (S):
Jag vet inte riktigt vad du antyder, Emma Henriksson. Antyder du att vi på något sätt har påverkat myndigheterna när det gäller avslag eller påverkan av tidigare domar? Man kan tycka oerhört mycket om varför domen 2009 verkställdes 2013, 2014 - det håller jag med om.
Men om du anser detta är det väl grund för en KU-anmälan, för vad jag vet får vi inte hålla på med ministerstyre. Vi ändrade inte ett komma i LSS-lagstiftningen - och det vet du, Emma Henriksson - förrän i den näst sista propositionen, då vi bland annat stoppade tvåårsomprövningarna. Sedan är det klart att antalet avslag har ökat dramatiskt, och det har fått konsekvenser. Jag är den första att erkänna det.
Men jag påstår också att vi nu försöker bena ut fråga för fråga och framför allt ta ett helhetsgrepp runt hela lagstiftningen så att vi förhoppningsvis kan få en ny och modern lagstiftning som gör att de som behöver stöd och hjälp får det. Här låter det som att vi är ganska överens under denna mandatperiod i denna kammare, för jag ser det som en formsak: att det kommer att gå igenom.
Däremot tycker jag att man ska vara lite ödmjuk inför att detta är en process som har pågått i många år, som du själv sa. Då kanske man skulle känna att man själv också har en viss skuld.
Mikael Dahlqvist (S):
Tack för din fråga, Carina Herrstedt! Vi kan börja med frågan. Regeringen har gjort bedömningen att den justering som görs i socialförsäkringsbalken kommer att räcka. Kommunerna är som bekant skyldiga att följa svensk lag. Vår förhoppning är att de tar frågan på allvar och följer lagstiftningen, som de alltid gör. Sedan försöker jag beskriva historiken.
Vi kan inte beskylla Sverigedemokraterna för att vara ansvariga, eftersom ni inte har suttit i regeringsställning. Men det är ändå lite intressant att höra polemiken i frågan. Jag har bland annat tittat igenom skuggbudgeten för innevarande år från ditt parti, Carina Herrstedt. Där ser jag bland annat en besparing på över 90 miljarder när det gäller kommuner och landsting.
Då funderar jag på: Hur ska LSS framöver kunna räcka till och utvecklas när ni gör en så kraftig neddragning? Jag får säkert detta som svar från dig: Vi sparar in på migration och så vidare. Det brukar vara standardsvaret. Men jag skulle gärna vilja se skarpa förslag från Sverigedemokraterna just på detta område. Hur ska ni, specifikt, kunna värna dessa intentioner mer än i vackra ord?
Mikael Dahlqvist (S):
Jag tycker att du kastar sten i glashus, Emma Henriksson. Vi kan trösta oss med att regeringen agerar nu på grund av den rättspraxis som kommit, genom att stoppa tvåårsprövningar. Detta fenomen är känt sedan 2009, och det vet du precis lika väl som jag, Emma Henriksson.
Din regeringsföreträdare på den tiden hade - ursäkta - samma budskap som du ger oss kritik för, nämligen att assistansen blir för dyr och att det finns fusk och oegentligheter. Med utgångspunkt från detta tycker jag att vi kan vara ärliga mot varandra och säga att detta är ett problem som vi inte har kunnat hantera under kanske tio års tid. Jag invänder också mot att du använder ordet besparingar, Emma Henriksson.
Du vet precis som jag detta är en rättighetslagstiftning, vilket innebär att det är en löpande räkning. Detta är inte något som regeringen har minskat i budgeten, utan det kommer att betalas ut vid varje årsslut när vi får kostnaden. Precis så är det. Det innebär att myndigheten gör bedömningen av vilka behov som finns, och sedan betalar staten kostnaden. Kör med den retoriken på något annat sätt; detta är inte sjyst.
Det finns ingenting som heter besparingar. Det är en komplex lagstiftning som har varit ihålig. Det har varit känt nästan sedan lagen tillkom. Men varför har man inte gjort någonting tidigare? Nu försöker regeringen i alla fall att angripa detta. Låt oss se vad utredningen som kommer om ett par veckor visar när det gäller konsekvenserna av domarna.
Mikael Dahlqvist (S):
Vi kan stå här och diskutera fram och tillbaka, Emma Henriksson, när dessa symtom på ihålig lagstiftning började dyka upp. Men det började faktiskt redan 2009. När ni var i majoritet under den förra mandatperioden hade vi samma retorik, begärde prövning och fick också ett tillkännagivande till stånd med samma kritik som ni riktar mot oss.
Vad gjorde då din minister i ditt parti som hade ansvar för frågan? Ingenting gjordes. Det som är problemet är att detta har pågått under lång tid. Sedan håller jag med Emma Henriksson om att detta har accelererat under de senaste åren på grund av att Försäkringskassan har börjat tillämpa det som rättsprövningen har lett fram till. Sedan kan man fundera på varför detta började tillämpas efter så många år.
Jag tycker ändå att regeringen nu har agerat så adekvat som är möjligt. Man analyserar domarna, man har begärt utredning, man begär snabbanalyser och dessutom kom nu ett lagförslag om ett generellt stopp för tvåårsomprövningen. Jag känner fortfarande att vi kan stå upp för funktionshinderspolitiken, och vi har samma ambition att intentionerna i LSS ska gälla.
Låt oss se vad som händer i och med kommande publikationer.
Mikael Dahlqvist (S):
Ja, Per Lodenius, jag håller med dig om att det finns sådant som vi måste utveckla vad gäller både grundsärskola och gymnasiesärskola, för steget över till arbetsmarknaden är svårt att ta. Här delar jag din uppfattning, och jag uppskattar ditt engagemang.
Eftersom regeringen har tillskjutit ganska många miljarder denna mandatperiod för att stärka skolan är det på plats att kommuner och huvudmän också ser till helheten när de använder denna resursförstärkning. Det är intressant att ta del av ditt inlägg när det gäller arbetsmarknadspolitiken, för till skillnad från Centerpartiet och Alliansen tror vi inte på sänkta löner.
Vi vet att det kommer att få en dominoeffekt på alla grupper, så småningom även på dem som inte har svårt att komma in på arbetsmarknaden. I synnerhet, Per Lodenius, kommer det här att drabba svaga individer. De med funktionshinder kommer att höra till dem som förlorar. Där har vi en annan syn. Vi tror på ett Sverige där man matchar med kompetens och kvalitet i stället för sänkt kvalitet.
Vad gäller arbetsmarknadslagstiftningen finns det oberoende utvärderingar, även sådana gjorda av arbetsgivarorganisationer. Sänkta ingångslöner är ingen som helst nyckel till att lösa det problem med trösklar in till arbetsmarknaden som vi har pratat om. Tvärtom har arbetsmarknadens parter med framgång skött Sveriges lönepolitik på ett föredömligt sätt med relativt få konflikter och i harmoni. Men som sagt har vi olika syn på det här.
Arbetsförmedlingen har jag förstått att ni vill privatisera. Ursäkta, Per Lodenius, men det påminner mig lite grann om det jobbcoachningssystem ni införde förra gången. Vad är det som ska bli bättre av att privata aktörer gör det här i stället för staten?
Mikael Dahlqvist (S):
En stor del av ditt anförande handlade om LSS, Bengt Eliasson. Precis som tidigare anklagade du regeringen för besparingar. Jag tycker att det inte är sjyst. Det är fortfarande en rättighetslagstiftning som kommer på löpande räkning där myndigheten beslutar om vilka behov som man har rätt att få hjälp med.
Regeringen har inte ändrat ett komma i lagstiftningen. Jag tycker att vi kan föra debatten på ett sjystare, rakare och ärligare sätt, Bengt Eliasson. Vad menar du med regeringens goda minne? Vad insinuerar du när du antyder att den inte gör någonting när avslagen ökar? Det är precis det som den här regeringen har gjort till skillnad från din regering och ditt parti förra mandatperioden.
Vi har tillsatt en hel del utredningar. Grunden i det är, precis som du säger, en gedigen LSS-utredning. Jag är otroligt förvånad över att ni sågar den innan ni ens har sett utredningsförslagen. Man ska kunna ha en utredning i lugn och ro. Sedan får vi diskutera vilka åtgärder vi behöver vidta, och jag hoppas att vi får en bred överenskommelse. Att såga en mycket bred utredning från början är för mig bekymmersamt.
Jag vill avsluta med att säga att regeringen i dag har kungjort att det kommer ett pm till mars månad när det gäller stopp av tvåårsprövningar. Det är otroligt snabbt och effektivt agerat. Det hjälper tyvärr inte dem som redan i dag har drabbats, men det hjälper de nya. Dessutom har man sett över samverkan mellan kommuner kontra landstinget och LSS.
Det ger i varje fall kommunerna ett andrum. Det är fler instanser än staten som bedriver vård och omsorg.
Mikael Dahlqvist (S):
Det är ganska allvarliga anklagelser Bengt Eliasson kommer med. Domstolar och myndigheter i det här landet är självständiga. Det står inskrivet i vår grundlag. Om du då tycker att regeringen har agerat fel ska du göra en KU-anmälan, men jag tror inte att du kommer att få någon framgång i frågan. Jag tycker att man måste vara noga med hur man uttrycker sig.
Jag har personligen vid ett flertal tillfällen frågat generaldirektören för Försäkringskassan, och hon svarar likadant varje gång: Vi agerar självständigt, och vi är skyldiga att följa lagar och ny rättspraxis. Någon annan agenda finns inte.
Det hela beror helt enkelt på den ihåliga lagstiftning som togs fram 1993 av bland andra Folkpartiet, som det då hette, och att den skrevs lite väl hastigt. Ambitionen nu är att se till att lagstiftningen långsiktigt och effektivt fyller de funktioner som vi är överens om, det vill säga att de människor som behöver stöd och hjälp ska få det. Varken du eller jag vet vad som kommer ut ur utredningen.
Dessutom ska det fattas ett majoritetsbeslut. Jag har inte sett någon utredning vare sig från min regering eller från din tidigare regering som har med ekonomiska förpliktelser att göra. Jag tycker snarare att det handlar om att ta ansvar för att varje skattekrona går till det den är avsedd för i stället för att bara gå ut till fel åtgärder.
Det kan vi väl ändå vara överens om, du och jag, Bengt Eliasson: Skattepengarna går inte enbart till dem som har behov av stöd och hjälp. Det är vettigare att vi riktar pengarna till dem som verkligen behöver det. Sedan ska vi se till att göra detta i brett samförstånd; det är jag övertygad om.
Mikael Dahlqvist (S):
Min fråga går till statsrådet Åsa Regnér. I tisdagens LSS-debatt och även i gårdagens finansdebatt kunde vi höra vissa företrädare för några partier påstå att regeringen sparar pengar och drar ned på assistansersättningen inom LSS.
Jag är väl bekant med lagstiftningen, och det är en rättighetslagstiftning som innebär att man får hjälp efter behov och beslut. Det påverkas inte av hur regeringens budget ser ut. Jag vill därför fråga statsrådet Åsa Regnér: Stämmer det som påstods i riksdagsdebatten, att regeringen sänker stödet och sparar på assistansersättningen?
Mikael Dahlqvist (S):
Jag vänder mig lite grann emot Sofia Nilssons historiebeskrivning att det är politiken som har haft påverkan på LSS avslagsyrkanden och vill höra vad hon grundar den på. Det har kommit ett antal domar.
Redan 2008 kom den första domen, som hade avgörande betydelse för LSS-lagstiftningen och hur man såg på grundläggande behov. Under hela alliansregeringens fyra sista år diskuterades frågan av och till. Vi socialdemokrater i socialutskottet gjorde till och med ett tillkännagivande och frågade vad regeringen avsåg att göra på grund av att antalet avslag ökade.
Sedan har det tillkommit ett antal domar som har gett effekter. Jag vill bara ställa frågan till Sofia Nilsson: Kan du ange vad i lagen vi har ändrat under förra perioden som har gjort att det har blivit så många avslag?
Mikael Dahlqvist (S):
Tack, Sofia Nilsson, för ditt svar! Våra myndigheter i det här landet är självständiga. Det finns ju tydliga regler för hur man hanterar myndigheterna, och om man inte följer dem hamnar man hos KU. Försäkringskassan har tolkat Högsta förvaltningsdomstolens domar via rättsligt råd, inte via någon skrivelse från regeringen.
Jag fick häromdagen höra när studenter på juristprogrammet gick igenom LSS. Det var en professor där som föreläste. Han sa så här till studenterna: De senaste årens domar har ingenting med politik att göra. De har helt och hållet med juridik att göra. Till och med han tillstyrker alltså det. Min fråga kvarstår.
Du hävdar bestämt att det är regeringen som har påverkat Försäkringskassans och Högsta förvaltningsdomstolens rättspraxistillämpningar. Vad är din syn i frågan?
Mikael Dahlqvist (S):
Maj Karlsson önskar att vi ska återställa LSS och dess intentioner. Det önskar vi också. Men Maj Karlsson sa också i sitt anförande att utredningen som har gjorts hör hemma i papperskorgen.
Då blir min fråga till Maj Karlsson: Hur ska vi som lagstiftande församling komma vidare om vi inte kan använda delar av utredningen, där man bland annat tittade på grundläggande behov? Risken är ju att vi i så fall måste göra en ny utredning, och då kanske vi inte får en ny lagstiftning på plats förrän om två tre år.
Mikael Dahlqvist (S):
Jag tackar Maj Karlsson för svaret. Antalet domar beror på att nuvarande lagstiftning är ihålig och ger stort utrymme för olika tolkningsmöjligheter. Det tror jag att vi är överens om. Ett av syftena med utredningen, Maj Karlsson, var just att täppa till de här luckorna.
Det handlar om hur vi definierar grundläggande behov, hur vi räknar hjälp med påklädning etcetera. Man kan alltid diskutera direktiven i utredningen, men jag hävdar att det finns många bra direktiv och många bra saker i utredningen.
Jag är ingen utredningskramare, men jag tycker att vi som politiska beslutsfattare måste kunna hantera de delar som inte är bra i utredningar för att kunna komma vidare med andra delar. Min fråga kvarstår. Maj Karlsson säger själv att detta har dröjt i fyra år. Men hennes förslag om att vi ska påbörja en ny utredning innebär att vi får dröja med det här ytterligare två, tre, fyra år.
Jag frågar fortfarande: Hur ska vi komma vidare i frågan om vi inte kan använda den befintliga utredningen?
Mikael Dahlqvist (S):
LSS-lagstiftningen är som bekant en rättighetslagstiftning. Det innebär att man får beslut beviljade om man har behov. Det är samma sak med statsbudgeten. Det är en prognos för hur stora utgifterna kommer att bli, och när året är slut och sammanställt skjuts de resurser som behövs till.
Därför är en budgetförstärkning i detta avseende kanske inte lika relevant. Men min fråga till Pia Steensland handlar om någonting helt annat. Den handlar om er budget som gick igenom i höstas. Vi vet att personer med funktionshinder är ekonomiskt utsatta. Vi vet också att ekonomisk utsatthet leder till ohälsa.
När man då tittar på er budget som styr Sveriges rike ser man att ojämlikheterna mellan de svaga grupperna och de starka grupperna ökar. Hur ser Pia Steensland på detta? Hur menar ni att ni med denna politik värnar de utsatta, bland annat de människor som har funktionshinder?
Mikael Dahlqvist (S):
Jag tackar Pia Steensland för hennes svar. Beträffande den budget som nu gäller är det intressant att se hur mycket mer som de som har låga inkomster, upp till 20 000-25 000 kronor i månaden, får efter ett sjätte jobbskatteavdrag. Som du vet, Pia Steensland, får man ge och ta i en förhandling. Socialdemokraterna har tyvärr inte 51 procent av mandaten i kammaren.
Då hade det kanske blivit en mer offensiv fördelningspolitik. Men det finns andra skatter att justera framöver, som gör att vi får en annan fördelning. Detta ska vi resonera om framöver för att hitta en bra väg. Ett jämlikt samhälle är viktigt för hälsan, och det är framför allt viktigt för dem som är svaga.
Det är behjärtansvärt att Kristdemokraterna värnar om LSS-lagstiftningen. Det tycker jag är jättebra. Jag delar uppfattningen att det är en mycket viktig reform, och vi måste se till att den framgent fungerar. Men ni ger med den ena handen och tar med den andra. Därför är min fråga fortfarande: Hur mycket mer pengar får de som har aktivitetsersättning med er budget som vår regering styr med, Pia Steensland?
Mikael Dahlqvist (S):
Tack, Pia Steensland, för frågan! Vi håller i stort med om Pia Steenslands beskrivning av hur LSS ska se ut och utvecklas. Detta håller vi också med om som parti. Sedan vet Pia Steensland, precis som jag, att skälen till att vi har fått den situation vi har i dag är av juridisk karaktär.
Det finns ingen justering av lagen från riksdagen förutom den ändring vi gjorde i slutet av den förra mandatperioden som säkerställde en del funktioner. Detta är en rättighetslagstiftning, vilket innebär att det egentligen inte finns någon budget utan att det är utifrån behov av insatser som man gör en prognos. Vi har inte gjort några nedskärningar; det vill jag vara tydlig med.
Nu tar vi steg för steg för att tillsammans med våra samarbetspartier säkra att LSS fungerar som vi har tänkt. Det första steget, som vi diskuterar i dag, är andning. Pia Steensland frågade mig om den kommande promemorian och om hur den kan påverka de övriga grundläggande behoven. Mitt enkla svar är: Vet ej.
Jag har tyvärr inte den juridiska kompetensen att bedöma det i dagsläget. Mitt ärliga svar är att vi naturligtvis får kolla upp detta och se om det finns någon fara med det som påstås.
Mikael Dahlqvist (S):
Jag tackar Pia Steensland för hennes frågor. Pia och jag har uppenbarligen olika syn på vilken dignitet ett regleringsbrev har. Jag konstaterar, som jag har gjort många gånger från denna talarstol, att Högsta förvaltningsdomstolen redan 2009 började att ändra i lagstiftningen gällande grundläggande behov.
Vi såg även ett vikande antal beviljade tillstånd redan 2008, 2009 och 2010, så detta är en process som har pågått. Det har visserligen accelererat de senaste åren - där delar jag din uppfattning. Jag hävdar dock fortfarande att regeringen har precis samma ambition som Kristdemokraterna i denna fråga. Detta är en unik rättighetslagstiftning, och vi ska värna dess intentioner.
Sedan har vi olika uppfattning om hur detta ska göras och om vilket förarbete som krävs. I min roll som ledamot kommer jag naturligtvis att följa frågan och försäkra mig om att det beslut vi tar leder framåt. Detta är ju hela vårt syfte; vi vill ju inte försämra lagstiftningen ytterligare.