KBLab/rixvox huggingface dataset:
Björn Söder (SD):
Jag tycker att det är positivt att länderna kring Medelhavet kan mötas vid förhandlingsbordet. Vi är absolut inga motståndare till Medelhavsunionen. Det vi ifrågasätter är huruvida ett medlemskap i den här parlamentariska församlingen är nödvändigt för Sveriges del. Jag tycker att man ska vara försiktig med att pådyvla andra länder vårt synsätt på hur saker och ting ska skötas.
Sverige är bra på att världen runt berätta för andra hur saker och ting ska skötas. Det är inte säkert att vårt synsätt på hur saker och ting ska förhålla sig passar andra länder. Det kommer ofta upp diskussioner i olika forum i riksdagen om olika nya parlamentariska församlingar som andra länder vill skapa och som vi blir inbjudna till.
Vi har i dessa diskussioner varit tämligen överens över partigränserna om att inte delta i en massa nya församlingar och forum utan att en del frågor kan behandlas inom befintliga forum. Nu råder inte den synen när det gäller den parlamentariska församlingen för Unionen för Medelhavet.
Men jag vill ändå poängtera för Désirée Pethrus att vi inte är motståndare till Medelhavsunionen, utan vi ifrågasätter Sveriges deltagande i den parlamentariska församlingen. Vi tycker, som jag sade, att man kanske kan sköta de här diskussionerna, som är viktiga när det gäller mänskliga rättigheter och sådant, i andra forum.
Björn Söder (SD):
Att fransmännen gillar sådana här parlamentariska församlingar kan vi nog alla instämma i. Det kommer förfrågningar och propåer från just Frankrike med jämna mellanrum om nya parlamentariska församlingar och sådant. Bland annat var det någon som vi diskuterade för ett par månader sedan, och vi sade att de här frågorna bör lösas inom befintliga forum. Det är det vi tycker. De här frågorna skulle för Sveriges vidkommande kunna lösas inom befintliga forum.
Jag håller med Désirée Pethrus om att det är bra att parlamentariker har kontakt med varandra runt om i världen och kan innebära visst stöd för varandra. Men i det här läget, när det gäller just den parlamentariska församlingen för Unionen för Medelhavet, ser vi inte mervärdet för Sveriges del. Det är också därför som vi tycker att Sverige borde lämna den parlamentariska församlingen och verka inom andra forum.
Björn Söder (SD):
Nu tror jag, Abir Al-Sahlani, inte på fullaste allvar att turisters resor skulle påverkas nämnvärt av Sveriges medverkan eller inte i PA-UfM. Det är jag ganska övertygad om. Jag tror nog att svenskar kommer att turista i de länderna oavsett om Sverige deltar i den här parlamentariska församlingen eller inte.
Det vi kan se är att det förs diskussioner om en omstöpning av grunderna för Unionen för Medelhavet till att omfatta mer politiska reformer. Det har också refererats i tidigare redogörelser. Detta anser vi är ett tecken på åt vilket håll man håller på att utveckla unionen.
När det gäller överstatlighet kunde vi se de här diskussionerna gällande EU, det tidigare EG, som absolut inte skulle utvecklas till någon överstatlig union. Nu står vi här och ser att det EU vi har i dag inte alls var det EU, eller EG, som svenska folket fick ta ställning till. Det sker givetvis en utveckling hela tiden, och det vi befarar är att man här är på väg åt samma håll.
Vad gäller Sveriges medverkan i den parlamentariska församlingen tycker vi, och där har vi olika åsikter, att det inte är särskilt viktigt för Sveriges del att medverka i den. Vi anser att det finns andra, befintliga forum där man kan lösa eller diskutera de här viktiga sakerna. Vi ser absolut att Medelhavsunionen är ett viktigt forum för länderna kring Medelhavet. Det har vi inga som helst synpunkter på, utan här handlar det om Sveriges medverkan eller inte.
Björn Söder (SD):
Vi är absolut positiva till utbyte av idéer, kulturimpulser och erfarenheter över nationsgränserna, men som jag sade i mitt anförande kan vi inte se att detta för Sveriges del måste ske inom ramen för den här parlamentariska församlingen. Det finns andra möjligheter att utveckla och utbyta idéer och kulturimpulser. Vi är inte oense när det gäller samarbete över nationsgränserna. Däremot är vi oense om i vilka former det ska ske.
Vi är inte motståndare till att Sverige ska ha ett fördjupat samarbete med europeiska länder, men vi menar att det ska ske suveräna stater emellan. Det ska inte vara någon överstatlig union som berättar vad enskilda medlemsstater ska tycka eller tänka. Jag vänder mig alltså från beskrivningen av att vi på något sätt skulle vilja isolera Sverige och inte samarbeta.
Så är det absolut inte - tvärtom. Det finns som sagt många politiska forum och parlamentariska församlingar, och som jag sade får vi sådana propåer och förfrågningar från andra länder stup i kvarten. Framför allt Frankrike är, som jag sade, en pådyvlare av detta. Man gillar att ha olika sorters parlamentariska församlingar i alla olika sorters samarbeten.
När det gäller riksdagen har vi i vissa fall varit ganska rörande överens över partigränserna om att det inte finns skäl att ha de här olika församlingarna, utan man kan lösa det i befintliga forum. Just i det här fallet anser vi att man kan ha ett utbyte ändå, men låt Medelhavsländerna ha sin Medelhavsunion och lösa sina frågor. Vi anser inte att Sverige behöver vara med i den parlamentariska församlingen för denna union.
Björn Söder (SD):
Vi är öppna med att vi anser att den svenska abortlagstiftningen är föråldrad och förlegad. Det är en lagstiftning som tillkom för 38 år sedan. Mycket har hänt sedan dess när det gäller den medicinska utvecklingen. Vi anser också att den svenska abortlagstiftningen har blivit påverkad väldigt mycket av lobbyorganisationer som driver på för fri abort och så vidare. Vi anser att den svenska abortlagstiftningen är extrem i ett internationellt perspektiv.
Man kan säga att Sverige är en extrem pol på den ena sidan, och motpolen är till exempel Irland och Polen som totalförbjuder abort. Jag tycker att det är viktigt att vi tittar på var övriga länder befinner sig i ett internationellt perspektiv och att vi bör sträva efter att hamna där. Därför anser vi också att den svenska abortlagstiftningen ska förändras. Om den svenska regeringen då trycker på för att andra länder ska gå i samma riktning som Sverige anser vi att det är fel väg att gå.
Därför bör den svenska regeringen tona ned arbetet med att försöka förändra de andra ländernas abortlagstiftning och kanske mer anpassa sin egen abortlagstiftning efter hur andra länder har det och efter att den medicinska utvecklingen har gått framåt.
Björn Söder (SD):
Hans Linde kommenterar vårt särskilda yttrande. Jag tycker nog att jag i mitt replikskifte med Kenneth G Forslund var ganska tydlig med att förtydliga att Sverigedemokraterna inte vill ha något totalförbud när det gäller abort. Jag sade att vi å ena sidan har Irland och Polen som exempel på en extrem abortpolitik. Å andra sidan har vi Sverige som vi upplever som extremt åt andra hållet.
Man har mer eller mindre lyssnat in vad lobbyorganisationer har arbetat intensivt med under flera år, med ett visst politiskt stöd från till exempel Vänsterpartiet, nämligen att få igenom en mer och mer liberal hållning. Det är givetvis jätteviktigt att man om det föreligger fara för kvinnans liv ska kunna utföra en abort, likaså om kvinnan har blivit utsatt för sexuella övergrepp och så vidare. Vi är inte för ett totalförbud. Men när man hör Hans Linde i talarstolen får man uppfattningen att Vänsterpartiet anser abort vara någon sorts mänsklig rättighet.
Därför skulle jag vilja fråga Hans Linde: Anser Vänsterpartiet att det är en mänsklig rättighet att få genomgå en abort?
Björn Söder (SD):
Vi fick höra att Hans Linde anser att det är en mänsklig rättighet med abort. Då blir det givetvis komplicerat när den mest grundläggande mänskliga rättigheten är rätten till liv. Det är givetvis komplicerat om det då helt plötsligt ska vara en mänsklig rättighet att släcka ett liv, eller hur, Hans Linde? Det blir lite av ett motsatsförhållande. Jag vill än en gång poängtera att Sverigedemokraterna inte är för ett totalförbud mot abort.
I den svenska abortlagstiftningen vill vi sänka abortgränsen från 18 veckor ned till 12 veckor. Anledningen till det är att 18 veckor tillkom 1975 för att man skulle ha en viss marginal till när man kunde rädda ett foster. I dag har den medicinska utvecklingen gått väldigt mycket framåt. Man kan rädda foster mycket tidigare. Därför vill vi sänka gränsen till 12 veckor.
Vi är inte för ett förbud där det bara skulle finnas undantag om man har blivit utsatt för sexuella övergrepp eller det är fara för ens liv och så vidare. Vi anser att 12 veckor är det som bör gälla. Det är också det som gäller i stora delar av vår omvärld.
Då menar vi att det är fel väg att gå att den svenska regeringen ska pådyvla andra länder vår liberala abortlagstiftning, som har tillkommit för 38 år sedan och som drivs på av lobbyorganisationer som vill verka för fri abort. Uppenbarligen har de goda anhängare här i Sveriges riksdags kammare.
Björn Söder (SD):
Rossana Dinamarca hävdar att modersmålsundervisning är viktigt för att elever ska kunna tillgodogöra sig olika kunskapsmål och så vidare. Hon hävdar att myten är en myt. Jag skulle vilja höra vad Rossana Dinamarcas påstående om att modersmålsundervisningen är positiv på det sätt som hon vill göra gällande grundar sig på.
Tyvärr får jag upplysa Rossana Dinamarca om att många av de undersökningar som har gjorts grundar sig på en och samma undersökning, som gjordes för flera år sedan av Wayne Thomas och Virginia Collier vid George Mason University i Virginia. Deras undersökning ligger som grund till alla påståenden om att modersmålsundervisningen är avgörande för om elever ska kunna tillgodogöra sig kunskapsmålen.
Den här undersökningen är fullständigt utdömd. Andra forskare menar att man egentligen skulle kunna tillfråga astrologer i stället för att få fram resultat. Så undermålig är den. Det finns en forskare som bland annat säger att det inte finns någon vetenskaplig grund till deras diagram och forskningsresultat.
De som hävdar motsatsen, att det är en myt, är däremot väldigt många till antalet. Därmed finns belägg för att forskarkåren är oenig. Gisela Håkansson, som är professor i allmän språkvetenskap vid universitetet i Lund, säger: "Det där är en myt. Det finns ingen studie som har visat att det skulle finnas något kausalt samband med modersmålet."
Tvärtom ligger det sociala faktorer bakom i stället, vilket de undersökningar som Rossana Dinamarca lutar sig mot inte tar hänsyn till.
Björn Söder (SD):
Har man en mångkulturalistisk utgångspunkt vill man givetvis hela tiden se till att människor som kommer till Sverige bibehåller sina egna sedvänjor, traditioner och så vidare och skapar det splittrade samhälle vi har. Givetvis är det en grund att man lär sig svenska språket om man ska bli en del av det svenska samhället. Det finns inget orsakssammanhang som säger att modersmålet skulle ge ett bättre språk. Andraspråket blir inte bättre om modersmålet är bra. Det finns inget sådant orsakssamband. Det är fastslaget.
Jag vill komma tillbaka till den undersökning som den forskning som Rossana Dinamarca lutar sig mot härstammar från. Jag hittade inte papperet under min förra replik, men en professor i statsvetenskap som kommenterar undersökningen, Christine Rossell, säger: "Diagrammen är påhittade, deras fallstudier har inga kontrollgrupper och det är inte samma barn som följs under en längre tid."
Däremot finns det en ganska omfattande studie gjord i Danmark som jag refererade till i mitt huvudanförande. 255 elever i nian som har fått hemspråksundervisning jämförs med 200 som inte har fått någon. Där kom man fram till att det inte har någon som helst betydelse för att uppnå kunskapsmålen. Däremot har de sociala och socioekonomiska faktorerna mycket stor betydelse.
Det här är en stor och klar myt, som på något sätt har blivit en allmän och vedertagen sanning, framför allt bland sjuklöverpartierna här i riksdagen. Sedan har den anammats av Skolverket i deras skrivelser och så vidare. Det är en myt.
Björn Söder (SD):
Så är det när man inte antecknar. Då är det lätt att missa något. I dag satsar vi ungefär 1,2 procent av bnp på Försvarsmakten. För Göran Petterssons parti Moderaterna som vill gå med i Nato innebär det givetvis att vi i så fall skulle få höja anslagen, eftersom Nato kräver 2 procent av bnp. Bara där faller ett eventuellt Natomedlemskap eftersom vi inte satsar tillräckligt.
Vi har tidigare sagt att vi vill återgå till de gamla nivåerna, i ett första steg i alla fall upp till 2 procent av bnp för att kunna göra satsningar. När det gäller försvarsmaterielsidan vill vi fortsätta samarbeta med andra länder, men vi har inte den naiva synen att vi tror att vi kan gå in och lyda under Eda och samtidigt inte tro att de större länderna tar för sig allt mer.
Vi vill i stället satsa på ett försvarsmaterielsamarbete framför allt med de nordiska länderna och sedan de andra sex nationerna som vi i dag har samarbete med. Vi ser att det europeiska försvarssamarbetet för Sveriges del tenderar att ge ett allt mindre inflytande och att andra länder tar för sig. Det är naivt att tro någonting annat. Vi vill alltså höja anslagen till Försvarsmakten, och det har vi också deklarerat i våra budgetförslag.
Björn Söder (SD):
Enligt UNHCR har över 4 miljoner människor flytt krigets Syrien till närliggande länder. Mer än hälften av landets kvarvarande befolkning är i behov av humanitärt stöd. FN bedömer att ett anslag på ca 45 miljarder behövs för att kunna hantera flyktingsituationen. I dagsläget har man fått löften om ca 28 miljarder. Under januari-februari når temperaturen i Syrien ofta minusgrader. Vintrarna präglas av stora mängder regn och snö.
Behoven kommer med andra ord inte att minska de kommande månaderna. Samtidigt ser vi att Sveriges regering med en åsnas envishet fortsätter att göra precis tvärtemot vad man borde göra. I vårpropositionen aviserar man att man avser att kapa ännu mer resurser ur biståndsbudgeten, nu nästan 9 miljarder kronor, för att satsa på den bottenlösa utgiftsposten som benämns flyktinginvandring. Minskade resurser i närområdet leder till fler flyktingar, vilket leder till ännu mindre resurser i närområdet.
Jag vill veta hur regeringen har mage att benämna sin flyktingpolitik human samtidigt som man bokstavligen tar mat ur munnen på fattiga barn för att finansiera en sedan länge utdömd invandringspolitik.
Björn Söder (SD):
Den svenska politiken går krasst ut på att om man har tio svältande barn och tio äpplen så tar man nio av de äpplena och ger till ett av barnen. Resterande nio barn får dela på det överblivna äpplet. Då förstår jag inte hur man kan prata om humanism och att vara en humanitär stormakt. En human flyktingpolitik måste ju gå ut på att rädda så många människoliv som möjligt, och det gör man inte med den rådande politiken som förs i Sverige.
Jag skulle gärna vilja att utrikesministern förklarar för svenska folket hur det kan vara humant att prioritera de få, i ett globalt perspektiv sett, som lyckas ta sig hit till Sverige till en hög kostnad för att vi ska förbättra deras levnadsstandard när så otroligt många, det stora flertalet av världens flyktingar, befinner sig i krisområdenas omedelbara närhet. Där borde man egentligen kanalisera biståndet och de största ekonomiska resurserna.
Det gör vi inte i dag när vi lägger de största resurserna på flyktinginvandring till Sverige.
Björn Söder (SD):
Jag vet ju att Miljöpartiet är ett av de partier här i Sveriges riksdag som gärna skulle vilja att den svenska försvarsindustrin upphör med sin verksamhet. I alla fall är det konsekvenserna av att man föreslår att göra ett redan strikt regelverk till ett ännu mer restriktivt regelverk som försvårar export. Exporten är en viktig förutsättning för att vår egen försvarsindustri ska kunna verka.
I sitt anförande tog Pernilla Stålhammar upp problemen med de illegala vapen som finns i Sverige och även i andra länder. Är det den svenska försvarsmaterielen som är problemet? Är det sådan materiel som finns ute på gator och torg?
Om vi slutar att exportera vår egen försvarsmateriel till andra länder, tror Pernilla Stålhammar att de illegala vapnen på Malmös eller Göteborgs gator då upphör? Sverige har väldigt strikta regler. Det är kanske det land som har världens mest strikta regler för export. Vi har också en mycket effektiv kontroll.
Det välkomnar försvarsindustrin därför att man tycker att det är effektivt. Man får svar på en ansökan om export inom väldigt kort tid. Är det inte bättre att vi jobbar för att andra länder kommer upp till samma nivå som Sverige? Ute i världen är det mycket sämre kontroll, och det kan vi se konsekvensen av i krig och konflikter.
Är det inte bättre att jobba för att andra länder kommer ifatt Sverige när det gäller internationella åtaganden och inhemska regelverk som kanske inte efterlevs? Det har ju också skapat en bättre konkurrenssituation för svensk försvarsindustri, att kunna konkurrera på lika villkor. Hade inte det varit bättre?
Björn Söder (SD):
Jag vet att Miljöpartiet har ändrat sin försvarspolitik och frångått den tidigare som innebar att man skulle möta fienden med blommor, eller hur det nu var formulerat. Men det är inte försvaret och Försvarsmakten som jag pratade om, utan jag pratade om försvarsindustrin, det vill säga den industri som förser det svenska försvaret med materiel och som i samarbete med andra aktörer på den internationella marknaden tar fram materiel som ska kunna exporteras.
Exporten är en förutsättning för att vi ska kunna bära våra egna utvecklingskostnader. Jag upplever det som att Miljöpartiet inte är särskilt intresserat av att värna den. Försvarsindustrin sysselsätter direkt 30 000 personer och indirekt 100 000 personer.
Vad ska Miljöpartiet och Pernilla Stålhammar säga till dessa personer som till följd av en ännu mer strikt - kanske till och med upphörande - export får lämna sina arbeten och bli arbetslösa? Är det inte bättre att vi jobbar med att andra länder kommer upp på samma nivå som Sverige, så att man i ett globalt perspektiv kan få en bättre kontroll på exporten?
Björn Söder (SD):
Jag har egentligen ingen fråga till Kerstin Lundgren. Jag vill bara ta detta tillfälle i akt, eftersom hon nämnde Georgien. Jag var i Georgien för tre veckor sedan, och Kerstin Lundgren var där i förra veckan. Det har hänt saker sedan dess. I dag nåddes jag av beskedet att president Putin i går beslutade att införliva de truppformationer som finns på de ockuperade områdena i det ryska militärkommandot. Jag vill egentligen bara ta tillfället i akt att här i Sveriges riksdags kammare starkt fördöma detta.
Precis som Kerstin Lundgren talade om är detta ännu ett steg i en annektering av dessa områden. Jag vill starkt fördöma det ryska tilltaget.
Björn Söder (SD):
I mitt anförande hävdade jag att ansvaret för vad som hände på Drottninggatan för ett år sedan ytterst faller på partierna i sjuklövern, som i gott samförstånd skapat det samhälle vi nu har. I sitt anförande frånsäger sig Kenneth G Forslund mer eller mindre ansvaret och hävdar att man inte kan skylla på någon, utan det kan hända när som helst.
Faktum är dock att Rakhmat Akilov, som jag tog upp som exempel, befann sig i vårt land trots avslag på asylansökan. Ett annat exempel som jag inte tog upp är mördaren på Ikea i Västerås, vill jag minnas att det var, som också hade fått avslag på sin asylansökan.
Det räknades inte som en terrorhandling, men det var också ett fall där man tog livet av någon i vår befolkning. Rakhmat Akilov utförde ett terrordåd. Om vår politik hade varit gällande hade, menar jag, den personen varit tagen i förvar, precis som Ikeamördaren. Han hade suttit i förvar i väntan på att utvisning kunde verkställas.
Vi hade dessutom sett till att ge polisen erforderliga resurser för att kunna verkställa utvisningar i högre grad. Kenneth G Forslunds tidigare minister Anders Ygeman talade om att 80 000 personer som fått avslag skulle lämna landet. Vad har hänt med de 80 000? Man kan inte stå här och frånsäga sig det politiska ansvaret för vad som sker ute på gator och torg om man dessutom tillhör ett regeringsparti.
Socialdemokraterna och övriga partier i sjuklövern har det yttersta politiska ansvaret för vad som händer här inne. Man har slopat gränskontroller och har inte längre någon kontroll över vilka människor som vistas här. När man ger dem avslag får de ändå vistas fritt i vårt samhälle och bland vår befolkning och utgör därmed potentiella hot.
Björn Söder (SD):
Kenneth G Forslund säger att samhället ska göra vad det kan för att förhindra att sådant sker, och givetvis är det så. Men har man gjort det? Nej, det har man uppenbarligen inte när människor som har avvisningsbeslut och inte ska vistas här fortsätter att göra det därför att man inte verkställer utvisningar. Ytterst vilar ansvaret på den politiska ledningen i detta land. Visst har var och en ett ansvar för vad han eller hon gör. Men ytterst är de som leder detta land Kenneth G Forslunds partikollegor i regeringen.
Då vilar det politiska ansvaret på dem som styr detta land. Det är klart att man inte kommer att kunna ta bort alla risker för att terrordåd sker bara för att man utvisar dem som inte har här att göra. Det har jag inte heller hävdat. Men man ska definitivt inte låta människor som inte har här att göra vistas fritt här i landet, utan man ska se till att de förpassas ut från vårt land. Man ska ha kontroll över vilka som befinner sig i vårt land.
Den politiska ledningen i det här landet har nämligen ett ansvar för att skydda och trygga sin befolkning och landet i stort. Det ansvaret tycker jag inte att den politiska ledningen tar, för då hade man sett till att polisen fick erforderliga resurser för att kunna göra bättre kontroller. Man lever inte ens upp till de kontroller som man har satt som mål. De interna kontrollerna har tvärtom minskat det senaste året.
Morgan Johansson gick ut i dag och sa att de gränskontroller som har införts ska bestå. Det finns en anledning till att man gör det. Det gör man för att det finns en risk för att terrorister rör sig in i Sverige. Det säger också Morgan Johansson. Men varför har man inte gjort detta mycket tidigare? Det är att vakna fem över tolv. Detta har vi varnat för i åratal.
Som jag sa i mitt anförande: Analysförmågan hos partierna i sjuklövern har inte varit särskilt bra. Man kanske skulle ha lyssnat på dem vars analyser faktiskt har visat sig stämma överens med verkligheten.
Björn Söder (SD):
Jag har bara en kort fråga till Valter Mutt. NBT-avtalet, som Valter Mutt refererade till i sitt anförande, undertecknades av Sverige i juli. Man ska nu utreda förutsättningarna för detta avtal och vad det kommer att innebära för svenskt vidkommande innan det eventuellt ratificeras av riksdagen. Detta är ett avtal som går ut på att man ska avveckla kärnvapnen runt om i världen.
Det förutsätter att de länder som innehar kärnvapen också är med på båten - annars känns det ganska utsiktslöst. Nu är det dock så att inget av de länder i världen som har kärnvapen har gått med på att underteckna detta avtal. Min fråga till Valter Mutt är följande: Är det inte ganska naivt att tro på detta?
Hur tror Valter Mutt att det ska leda till någon framgång för en kärnvapenfri värld när icke-kärnvapenstater undertecknar ett avtal om att kärnvapenstater ska avveckla sina kärnvapen medan de länder som har kärnvapen inte är med?
Björn Söder (SD):
Det finns ett annat avtal - inte NBT utan NPT - som man nu hävdar kan vara i farozonen på grund av NBT. Jag skulle vilja fråga Valter Mutt om han inte ser att det skulle kunna få konsekvenser. Om nu undertecknandet av NBT kan leda till att NPT är i farozonen, innebär inte det egentligen en större risk för nedrustningen i världen totalt sett?