Åsa Torstensson (C):
Karin Nilsson har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att skapa likvärdiga förutsättningar för Sveriges orter och enskilda hushåll att få tillgång till trygga och driftssäkra ledningsnät för telefon och modern teknik. Låt mig börja med att tacka för denna interpellation, inte för att det finns några enkla svar på den, utan för att frågeställningarna är viktiga.
Väl fungerande telefoni med tillräcklig överföringskapacitet för exempelvis tillgång till Internet är viktigt - viktigt oavsett om man bor i en tätort eller på landsbygden, viktigt för en fungerande vardag för människor och som förutsättning för konkurrenskraft för företag runtom i landet. Frågan berör lagen om elektronisk kommunikation.
Bestämmelserna i denna lag syftar till att individer, företag och myndigheter ska få tillgång till säkra och effektiva elektroniska kommunikationer och största möjliga utbyte vad gäller urval, pris och kvalitet. Detta ska uppnås främst genom att konkurrensen främjas. Enligt lagen ska så kallade samhällsomfattande tjänster alltid finnas tillgängliga för alla på likvärdiga villkor i hela landet till överkomliga priser.
Lagen innehåller även allmänna skyldigheter för operatörerna bland annat att se till att verksamheten uppfyller rimliga krav på god funktion och teknisk säkerhet. Anslutning till det fasta allmänna telefoninätet ingår bland de samhällsomfattande tjänsterna.
Post- och telestyrelsen har med stöd av lagen i augusti i fjol förpliktat Telia Sonera att till överkomligt pris uppfylla rimliga krav på fast anslutning åt var och en som begär det. Ärendet är överklagat, och länsrätten har beslutat att Post- och telestyrelsens beslut inte gäller i avvaktan på att domstol slutligen avgör frågan.
Karin Nilssons fråga och oro gäller den tjänst som kallas Fastmobil som Telia Sonera erbjuder. Tjänsten innebär att vanliga fasta telefoner kan användas där fast teleförbindelse saknas. Tekniskt sker kommunikationen med företagets GSM-nät med en utomhusantenn och en adapter som gör att vanliga fasta telefonapparater kan användas.
Tjänsten Fastmobil är ny och har få kunder i dagsläget. Det är i och för sig inte valet av teknisk lösning för att förse slutanvändare med fast telefoni som är avgörande. Det avgörande är främst hur anslutningen fungerar för den enskilde användaren, vilka tjänster som finns och vad dessa kostar.
Lösningen måste uppfylla regleringens krav på bland annat tillgång till nödsamtal, hänsyn till funktionshindrades behov av särskilda tjänster och de krav som kan komma att gälla för tjänsten som samhällsomfattande tjänst. Det är i första hand Post- och telestyrelsens sak att ta ställning till om tjänsten Fastmobil uppfyller dessa krav.
Karin Nilsson pekar i interpellationen även på en större fråga, nämligen den potentiella motsättningen mellan å ena sidan strävan att genom konkurrens i näten få bra och prisvärda kommunikationstjänster och å andra sidan intresset att upprätthålla och utveckla infrastruktur för sådana tjänster. Jag avser därför att följa upp denna fråga. På kort sikt är det dock Post- och telestyrelsens uppgift att se till att de samhällsomfattande tjänsterna finns tillgängliga i hela landet och håller tillräcklig kvalitet.
Jag kommer noga att följa marknadens utveckling, den rättsliga prövningen av Post- och telestyrelsens beslut och myndighetens tillsynsarbete i frågan.