Maud Olofsson (C):
Först och främst ska vi konstatera att det är väldigt bra att det går bra för de norrländska företagen så att efterfrågan på transportstödet ökar. Det visar ju en positiv trend när det gäller exportmöjligheterna för norrländska företag. Det är väldigt bra, därför att vi behöver fler som finns på exportmarknaden. Tyvärr är det så att vi är rätt beroende av ett fåtal stora företag för att klara exportmarknaden.
Vi behöver fler företag runt om i hela vårt land, inte minst lite mindre företag som klarar av den här exportökningen. Jag vill också säga, precis som Krister Hammarbergh, att transportstödet är en av de mest effektiva regionalpolitiska åtgärder som vi har. Det är träffsäkert. Jag kommer ihåg när vi i den förra borgerliga regeringen förhandlade med EU-kommissionen.
Då hade vi fullt sjå att förklara hur det här funkar, men när vi sade att transportstödet räcker ungefär från norra Sverige till Mälardalen så insåg man att det här inte var ett konkurrenssnedvridande stöd, utan det var ett stöd som funkade väldigt bra. Den uppbackningen har vi också haft från kommissionen. Det är viktigt att säga att den förra, socialdemokratiska, regeringen var oerhört passiv när det gällde intransportstödet.
När vi diskuterar det framtida stödet med kommissionen får vi höra att just intransportstödet slogs man inte särskilt mycket för. Det kommer naturligtvis att göra det besvärligt för denna regering att klara hem den delen, men vi gör vad vi kan för att åstadkomma det. När jag säger att det uppdagades i budgeten är det lite grann ett fullföljande av det som Krister Hammarbergh tar upp. I samband med regeringsövertagandet hade vi nämligen två dagar på oss att formulera en budget.
Det ska erkännas att vi inte hade möjlighet att granska varje litet budgetstycke, utan till en del hade vi att förlita oss på de beräkningar som gjorts av Finansdepartementet och Näringsdepartementet. Det gällde bland annat frågan om transportstödet. Jag kan då konstatera att den socialdemokratiska regeringen hade minus 28 miljarder för 2006 och minus 150 miljarder för 2007.
Det var det som uppdagades, vilket är ganska viktigt att säga. Det kanske inte är så roligt att höra, men så ser det ut. Vad har vi då att göra? Vi antog en budget i december; vi lade fram den i oktober. Nästa tillfälle att göra saker och ting är i samband med vårbudgeten. Det var ju så den förra regeringen jobbade.
Man kan konstatera att transportbidraget ganska ofta fått tjäna som dragspel, och Krister Hammarbergh beskriver ju Ulrica Messings turer 2005 och 2006 där ena gången 100 miljoner och andra gången 50 miljoner kronor åkte från transportstödet. Med varierande framgång hade hon diskussioner i kammaren med en del av den dåvarande oppositionen, och hon förde samma diskussion också med företagen på den tiden.
Jag tycker att det är viktigt att vi skapar framtidstro för de norrländska företagen. Det är viktigt att vi stimulerar fler företag att satsa på export. Därför säger jag i mitt svar - och jag kommer att fortsätta att jobba för det - att transportstödet är ett viktigt stöd för att kunna stimulera den delen. Min ambition är att se till att det ges besked om detta så snart som möjligt. Men kom ihåg: Vi har lagt fram en budget.
Nästa tillfälle blir i samband med vårbudgeten.