KBLab/rixvox huggingface dataset:
Birger Lahti (V):
Jag får också gratulera landsbygdsministern till den nya arbetsplatsen. Han kommer säkert att göra sitt yttersta. Precis som Börje var inne på innefattar landsbygden mycket mer än bara jordbruk. Där finns arbetsplatser och industrier, och någon gång hamnar de i kläm.
Jag ska inte lägga någon värdering i om man ska tala om Näringsdepartementet eller om det som ska läggas ned, alltså Landsbygdsdepartementet, och hur det kommer att funka, men jag hoppas att den nye landsbygdsministern försöker se till helhetsperspektivet för landsbygden och glesbygden.
Jag är så pass gammal att jag har varit med om både socialdemokratiska och borgerliga regeringar. Utvecklingen har sett precis likadan ut under hela tiden. Urbaniseringen och centraliseringen har gjort att vi har utarmat landsbygden och glesbygden. Det är ingen skillnad om man ser 30 år tillbaka i tiden eller på de senaste åtta åren. Det finns säkert förklaringar till det.
När det händer något i storstadsregionen, med storindustri eller något som börjar krackelera, börjar man ganska fort göra något, men när det blir problem för industrier eller större arbetsplatser på landsbygden eller i glesbygden väntar man sig faktiskt att marknaden ska sköta det. Det kommer nu att sköta sig.
Den nye ministern ska verkligen se till att jobba för de här frågorna, så att vi får ett helhetsperspektiv. De här arbetsplatserna och utkomsten från arbete är väldigt viktiga för glesbygden. Sedan håller jag med om det som Isak From var inne på när det gäller andra bitar också. Det handlar inte bara om företagare som behöver bankens tjänster.
Att bygga en villa i landsbygden är inte samma sak som att bygga där man har ett marknadsvärde att låna till. Alla dessa problem är så stora att man behöver en motor som driver. Att skapa förutsättningar för att ens bygga ett hus är betydligt svårare i landsbygd och glesbygd, där marknaden inte sköter sig som i en storstad.
Sven-Erik Bucht kan de här bitarna, och jag hoppas att han också kommer att jobba för detta.
Birger Lahti (V):
Jag vill tacka Mikael Damberg och givetvis interpellanten som har ställt en viktig fråga. Den är viktig bland annat för att den berör klimatet, miljön och hur Vattenfalls eventuella försäljning kommer att sluta - som vinstaffär eller förlustaffär.
Jag inser också att ägaren till ett bolag, som i det här fallet är statligt, inte bör peta i allt. Men någonstans går gränsen för när en ägare ska säga till. Det finns fler olika skäl: att affären är av stor dignitet, miljön och vad som skulle vara bäst för de svenska skattebetalarna.
Skulle det kanske vara bäst att äga brunkolsverksamheten fram till 2030, som Jonas var inne på, eller kanske till och med lite längre, och sedan avveckla den successivt, med koll på det hela? Mikael Damberg, du nämner i svaret till Jens att du förutsätter att det säljs under marknadsmässiga förhållanden och villkor.
Om det visar sig att det blir en ekonomisk förlustaffär för Vattenfall att sälja i dag - vi vet att elpriset är lågt i dag - kommer du då att agera så att det blir riksdagen som ska ta ställning om vi ska behålla brunkolsverksamheten och avveckla den själv eller sälja den till underpris?
Vad gäller klimatet försöker vi överallt i världen föregå med gott exempel, precis som Jonas säger.
Ska vi här blunda för verkligheten och för vad som kommer att hända med brunkolsverksamheten i Tyskland i stället för att, som regionerna i Tyskland egentligen önskar, behålla den, ta ansvar och avveckla den själv?
Arbetstillfällen är viktiga, men om Vattenfall som en bra ägare avslutar verksamheten successivt har regionerna tid på sig att sno om till något annat som även gynnar dem. Kommer du att ge riksdagen möjlighet att ta ställning till det, om det visar sig att affären inte är bra att göra i dagsläget för vare sig de svenska skattebetalarna eller miljön?
Birger Lahti (V):
Jag har lyssnat på debatten, och jag hoppas givetvis att Vänsterpartiet har fel, och att vi har hoppat i förväg. Om det är så att vi har hoppat rätt ger jag ministern chansen att komma tillbaka.
Det är precis som Jens säger, att riksdagen måste få säga sitt inför en så stor affär som har bäring på klimatet för kommande generationer. Jag tycker att det vore som en Nuonaffär till. Ett beslut som fattas i en snävare krets får kritik efteråt. Det är jag övertygad om.
Jag hoppas bara att Vänsterpartiet har hoppat i förväg i onödan. Om jag hoppar i rätt takt kommer ministern tillbaka och gör det bästa för klimatet och kommande generationer. Även ekonomiskt tror jag att tiden inte är rätt vald för en sådan stor affär.
Birger Lahti (V):
Jag tackar närings- och innovationsministern för svaret. Det som gör mig bekymrad är att det inte finns något nytt i svaret. När jag frågar efter konkreta åtgärder hänvisar ministern till ett beslut som den gamla regeringen tog vad gäller vägen. Men man var ju tvungen att göra något, för vägen kördes sönder av tung trafik. Man hade alltså inte kunnat förbigå det. Vidare säger ministern att landshövdingen har tillsatt en grupp.
Det finns ytterligare något som gör mig bekymrad. I svaret står det "oavsett om det gäller arbetsmarknadsåtgärder, nya förutsättningar för företagen eller kommunala utmaningar" men inget om gruvans överlevnad. Ministern hänvisar till rekonstruktionen. Ja, den pågår.
Men jag tror att även rekonstruktören är mer intresserad av att hitta en lösning där de 500-600 personerna får sin utkomst av det malmkoncentrat som finns i backen och som går att sälja ute i världen än av arbetsmarknadsinsatser eller annat som blir ett problem om det de facto inte blir någon nystart.
I näringsutskottet i dag talade ministern om att statliga bolag har problem framför sig. Jag förstår det, och jag inser att detta inte skulle vara någon guldgruva för LKAB.
Men jag är övertygad om att med de samordningsvinster de har skulle de kunna drifta gruvan med mindre underskott än Northland. I ett inlägg till mina kolleger pekar ministern på hur statliga bolags styrelser ska sköta sig och att det finns en aktiebolagslag. Ja, det finns det.
Men vem skulle ta strid om en styrelse tar beslutet att göra ett avtal med ett privat företag trots att man vet att det inte är någon guldgruva och att man inte kommer att göra några pengar på det? Det kanske är en bättre åtgärd än arbetsmarknadsåtgärder som bagarstugor i Pajala eller något annat.
Vi vet att LKAB inte kommer att göra pengar på det, men vi skulle kunna ha ett ägardirektiv och ett avtal om att drifta gruvan - jag vet inte hur länge - och sedan får vi se vad som händer. Om viljan skulle finnas att ge vårt statliga bolag ägardirektiv är jag övertygad om att dessa människor skulle få sin utkomst av malmkoncentrat i stället för från a-kassan eller några arbetsmarknadsåtgärder. För kommunen och östra Norrbotten vore det den bästa lösningen. Jag är övertygad om att viljan finns.
Vi var inne på att vi har en progressiv regering, och jag hoppas verkligen att vi har det. Jag förstår att det skulle vara unikt att gå in och peta i hur ett bolag ska bete sig i detta läge, men inget går att jämföra med att vi har fått investerare att investera 8 miljarder i ett projekt i östra Norrbotten.
Ju längre tiden går, desto svårare är det att starta upp gruvan igen. När den viktiga spetskompetensen försvinner blir det jättesvårt att starta igen. Ministern! Jag tror att det finns andra lösningar. Det räcker inte att bara följa utvecklingen. Det krävs åtgärder.
Jag hoppas att vi är överens om att det vore bättre att pengarna kom från världsmarknaden än från arbetsmarknadsåtgärder.
Birger Lahti (V):
Man önskar att det fanns ett handelsavtal där Northland kunde stämma marknaden för att den sänkte priset, men det finns det inte. Du antyder, Mikael Damberg, att jag skulle ha sagt att LKAB ska lösa allt, men jag håller med dig; de har utmaningar. De har hållit på så länge att det nu finns en stad som är i vägen. Men det är inte det jag säger.
Jag säger att ägaren kan säga att LKAB ska träffa ett avtal så att Northland håller sig ovanför vattenytan medan de fixar det här. LKAB skulle kunna drifta gruvan och sälja malmen, och så skulle människorna ha sina jobb kvar. Jag säger inte att LKAB ska gå in med investeringspengar eller någonting, bara träffa ett avtal om att drifta och sälja malmen vidare så att Northland håller sig ovanför vattenytan.
Det är vad jag är inne på, och det skulle gå att lösa med ägardirektiv till LKAB om att drifta. Såvitt jag förstår har det fattats ett beslut här i kammaren om en utredning om järnvägen mellan Kaunisvaara och Svappavaara. Alla partier var överens om att den skulle utredas så fort som möjligt. Det hörs ingenting om det.
Om det skulle vara någonting i görningen och man ser att det på sikt kommer att finnas en järnväg för gruvdriften och att man ska börja projektera för en järnväg är det klart att det skulle göra det lättare att få investerare till gruvan och driften igen. Det jag saknar är givetvis att man söker lösningar.
Jag håller med om att det är Northlands sak att försöka lösa investeringen. De saknar pengar och har haft olyckliga förutsättningar när det gäller höga räntor och liknande. De bitarna kan jag. Det är ingen idé att jag går in på teknik här eller några detaljer om varför det har blivit så. Jag tror dock att om det här företaget går i konkurs och det dröjer länge innan det finns någon ny ägare blir det jättesvårt att starta igen.
Jag vet att de som drabbas redan har sökt jobb. Några kanske går tillbaka till sina gamla arbetsgivare i Kiruna eller Malmberget. Konsekvensen om gruvan står länge blir att den blir jättesvår att starta igen. Hur länge står Pon Cat där och väntar med sin utrustning? Det gör de inte länge.
Under tiden Northland fixar detta skulle det finnas ett avtal om att LKAB ska drifta så att de människor jag pratade om kan få sin utkomst från ett malmkoncentrat som går att sälja i världen. Visst förstår vi att LKAB att inte kommer med precis samma summa i utdelning till staten som det var tänkt när de driftar ett tag, men jag är övertygad om att det ändå skulle vara bättre för staten än att 500-600 personer går hemma.
Som du var inne på nyss, Mikael Damberg, finns det också bieffekter som är ännu större. Det är detta jag saknar i denna progressiva regeringen och i ministerns tankar om det hela.
Birger Lahti (V):
Tack, Jonas Sjöstedt, för interpellationen! Det här väcker en debatt som är hälsosam för övriga Sverige att ta del av. Nu försvann Helena Lindahl ut, men jag hoppas att hon hör i alla fall.
Hon och jag satt på samma debatt i Almedalen i somras, och hon var jätteentusiastisk över Norrbotniabanan och jätteglad över att man tillsatt en utredningsman eller något sådant. Det räckte för henne.
Vi var glada för det, men vad som förvånar mig är givetvis att Helena Lindahl är bitter nu när Vänsterpartiet har förhandlat fram att Norrbotniabanan finns med i budgettexten. Helena Lindahl är bitter över detta och frågar sig vad vi är överens om. Tack, Leif Pettersson och Katarina Köhler, för jättebra inlägg!
Ni har den där biten så nära att ni kan den, och det känns tryggt att ha vänner. Vad jag vill komma fram till är att jag hoppas att Helena Lindahl, hennes partivänner och övriga allianspartier också driver på frågan.
Känslan jag fick i Almedalen var ju att ni vill driva på frågan, men nu när det finns i text i en budgetproposition som vi har förhandlat fram känns det plötsligt inte bra. Det är märkligt. Det som Jonas Sjöstedt tryckte på gällande hur vi lättast får valuta för vårt medlemskap i EU är mycket viktigt.
Det är viktigt att regeringen ser till att vi söker pengarna och får gehör för våra krav. Detta är ju en angelägenhet för hela Europa. Leif Pettersson och Katarina Köhler har berört vinsterna med Norrbotniabanan. Den kan inte jämföras med någonting annat. Om ni tänker efter vad som händer nu i debatten om förnybar energi - var finns flaskhalsarna? Svenska kraftnät borde bygga ut så att vi får en kapacitet även på de bitarna. Det är mycket som händer i norra Sverige.
Det finns mycket som talar för att det är där vi kan bygga ut det förnybara. Vi har skogen som en jätteresurs som ska användas för att komma bort från fossilt bränsle. Allt detta gör att vi behöver ett miljövänligt transportsystem till norra Sverige. I ett sådant ingår givetvis Norrbotniabanan. Jag tänker inte säga mer än så, men jag är mycket förvånad över Centerpartiets inställning i frågan.
Tack till övriga som stöttar Norrbotniabanan!
Birger Lahti (V):
Jag kan inte låta bli att beröra budgeten lite grann. Jonas sade till Helena Lindahl: Du kan ju alltid rösta på vår budget, för det finns med där. Helena talar om helheten. Och jag håller med; helheten är viktig. Tacknämligt nog för mig lyfte Helena också fram den sänkta arbetsgivaravgiften för ungdomar.
Du vet väl om att arbetsmarknadens parter, till exempel i den bransch som jag kommer ifrån, har gjort upp om praktiklöner för ungdomar som innebär att arbetsgivare bara betalar 75 procent av ingångslönen när de tar in ungdomar. Sedan ingår 25 procent som utbildning. Man kom överens om en sådan satsning mot ungdomsarbetslösheten.
Vet du hur många som har nappat på detta i branscher som omfattar hela skogsnäringen, sågverk, snickerier och grafiska branscher? Vi har 40 000-50 000 medlemmar. 15 personer har fått jobb som ett resultat av att man bara behöver betala 75 procent av lönen. Det är alltså bara 15 personer, och i hela landet tror jag att det rör sig om några hundra. Så är det; du kan inte neka till det. Detta är fakta.
I morse var jag på ett frukostmöte där jag fick siffrorna från min bransch presenterade, så dem står jag för. Du säger att någon anställer en person för att det är billigt. Arbetsgivare anställer när de behöver folk. Om du tror att detta är knäckfrågan när det gäller att komma till rätta med ungdomsarbetslösheten har du fel, Helena. Jag hoppas att du kan rösta på vår budget. Då får du en helhet som innefattar även detta.
Ungdomarna får chansen, men tyvärr är det ingen som anställer bara för att det råkar vara så här. Vi har nu slussat ut 1 1⁄2 miljard till de företag som ändå har haft dessa ungdomar som anställda.
Birger Lahti (V):
Jag vill fråga Hanna Westéren vad det är som hindrar regeringen från att göra en utredning som förbjuder uranbrytning i Sverige. Man lutar sig tillbaka och är nöjd med det kommunala vetot. Jag håller med om att det kommunala vetot är bra och har funkat.
Men vad är det som gör att regeringen är så försiktig och inte törs utreda ett förbud mot uranbrytning och brytning av fossila ämnen över huvud taget?
Birger Lahti (V):
Tack, Hanna, för svaret! Men regeringen lämnar lite grann öppet för en kommun som får en annan majoritet att handla på ett annat sätt. Jag kan också blanda in lite energifrågor och kärnkraftsfrågor. Tycker du att marknaden ska sköta sådant?
Om vi är överens om att vi inte ska ha uranbrytning, ska politiken då inte peka med hela handen? Eller ska man öppna för marknadskrafter?
Birger Lahti (V):
Tack för ditt klargörande, Per Åsling! Det var bra. Jag vill fråga en sak. Du vill, precis som jag, få en försäkran om att uranbrytningen inte hänger över er som en osäkerhet, ur många aspekter. Uran används till kärnkraft.
Tycker du att det är lika viktigt som vi att vi får ett tillkännagivande om att kärnkraften i Sverige inte ska byggas ut. Det är ju till kärnkraften uranet används. Ska politiken peka med hela handen? Tycker du liksom jag att vi ska vara säkra på att kärnkraft är en icke-fråga i landet?
Birger Lahti (V):
Det låter bra, Per. Jag litar på ditt engagemang och det du brinner för. Men det ditt parti de facto ansluter sig till är en uppgörelse där ni öppnar för att marknaden kan bygga kärnkraft på befintliga platser. Ni pekar inte med hela handen och säger: Nej, vi vill inte ha kärnkraft. Ni öppnar för att marknaden får göra det om den ser att kärnkraften är billigare.
Ni sätter inte ett stopp när ni hela tiden hänvisar till uppgörelsen från 2009. Den har ni satt som krav för att göra en energiuppgörelse i Energikommissionen. Då hänger det också där en filt över utvecklingen. Någon kommer att bryta uran någonstans i världen, och någon kommer kanske att bygga ut kärnkraften i Sverige med den politik som du står bakom, Per.
Birger Lahti (V):
Tack för frågan, Rickard Nordin. Jag kommer ihåg diskussionerna när det var tal om besprutning i skogen. Industrin sa: Om vi inte får bespruta kommer dessa industrier att få lägga ned, och detta blir olönsamt. Inget av detta hände. Vi besprutar inte i dag. Det är lite grann samma sak.
Vi kommer nog inte att få ont om biobränsle som följd av en utredning som i dag pågår om vägslitageavgiften, om det är vad du menar. Det är ett system där man sätter tillbaka pengar där de behövs mest. Du ska veta vilka problem som kan lösas av vägslitageavgiften. Det är en flora av åkerier som inte går runt på grund av en oseriös bransch som man inte kommer åt.
Det skulle kunna vara ett sätt att komma åt det med ett gps-system så att vi ser vilka åkare det är. Det finns en skrämmande statistik som vi fick ta del av i går av Transportarbetarförbundet. Jag går tillbaka till biobränslet. Det finns många lösningar. Vi måste först som nation inse att vi måste värdera vårt biobränsle och vår biomassa högre.
Det finns säkert lösningar för transporter och många andra saker som gör att vi kan få ut det. Ingemar Nilsson var inne på att man säger att vargen kommer. Jag tror inte att det blir så, i varje fall inte på grund av vägslitageavgiften.
Birger Lahti (V):
Som jag sa, Rickard, är det en utredning som pågår. Den är inte färdig. Jag vet inte om du redan har förhandstips om hur den kommer att landa, vilka som kommer att beröras av den och om det gäller alla vägar. Du verkar ha svaret på det. Jag kan garantera att om det blir så att jag måste ta ställning till någonting som inte gagnar biomassan, biobränslet och landsbygden kommer att jag titta noga på det. Det kan jag lova dig.
Det verkar som att du redan i dag har svar på hur det kommer att slå. Du kan lugna dig. Det finns ingen utredning om att det kommer att beröra alla vägar i Sverige och alla näringar. Det finns i dag inte något sådant förslag. Jag kommer att följa det noga. Jag hoppas att det inte går som Rickard Nordin målar upp ett skräckscenario om.
Birger Lahti (V):
Jag tackar Ann-Charlotte för frågan. I mitt anförande sa jag att staten historiskt har gått in som ägare för att försäkra sig om några värdefulla saker, och ibland har det gällt arbetstillfällen. Jag tror att reservdelar till bilar var en sådan sak. Staten gick in för att försäkra sig om att Sverige som nation och industriland hade något som fungerade. Det var säkert klokt då.
Jag håller dock med om att vi inte ska ha ett statligt bolag för reservdelar i dag. Det ska vi inte syssla med. Men att vi gick in var säkert jätteviktigt en gång i tiden. Jag kan bara beklaga om man inte ser den skillnaden. Så till SAS. Så länge vi har grannländer som har ett statligt ägande i SAS tycker jag att vi också ska ha det, i alla fall på samma nivå.
Men jag är inte tillräckligt insatt i frågan för att säga att vi ska sälja i dag eller i morgon. Tidpunkten är säkert viktig, men så länge våra grannländer är ägare i SAS bör vi också vara det. Hur mycket vi ska äga kan jag inte säga, men jag vet att vi i dag är större ägare än våra grannländer.
Birger Lahti (V):
Tack, Lars, för följdfrågorna! Först och främst förstår jag inte hur lastbilsskatten hör ihop med elcertifikatssystemet, men jag ska svara på frågan. Till att börja med har Vänsterpartiet inte satt ned foten för hur vi ska jobba med frågan om 74-tonnarna. Vi utreder frågan, och det finns jättemånga fördelar med det.
När det gäller koldioxidskatten på bränsle inser jag att den slår fel gentemot några industrier. Men det är en överenskommelse som finns med i budgeten, så den står vi fast vid. Sedan hoppas jag att man kan kompensera de industridelar som den slår fel för. Men jag håller med om att det inte är lyckat med allt.
I fråga om transporterna vill jag att man ska titta på lösningar som gör det mer effektivt för skogsbranschen. När det gäller energifrågorna har skogsbranschen, om någon, möjlighet att utvecklas till att vara en del av lösningen på baskraften. Titta på hur Tracks i Yorkshire, Storbritannien, jobbar med vidareförädlade skogsprodukter som en del av baskraften.
Jag hoppas att vi kan se över de frågorna.
Birger Lahti (V):
Som jag sa är inte utredningen om tunga och långa transporter färdig, så vi får se var den landar. Jag förstår skogsindustrins syn på detta. Den lätta vägen är att göra som i dag, inte göra någonting eller att säga att det här blir bara dåligt. Men jag ser fördelar om vi jobbar med förnybart.
Vi kan använda skogsbränsle i omställningen, så jag ser fördelar för skogsnäringen. Givetvis slår skatter på näringen. Jag kommer att driva frågan om att skogsbygden och de som drabbas ska få någon form av kompensation när det inte finns några andra alternativ.
Jag står upp för förslagen i budgeten, och jag kommer att jobba för att skogsnäringen ska dra nytta av omställningen. Jag tror faktiskt att den kan göra det.
Birger Lahti (V):
Tack, närings- och innovationsministern, för svaret och tack, Nooshi Dadgostar, för interpellationen! Det finns något jag tycker är den springande punkten. LKAB försöker egentligen hitta en lösning, med den trappa som ministern pratar om, baserat på deras avtal. Men det som inte kommer fram är att LKAB hade ett ursprungsförslag.
Om det inte finns någon lägenhet i det befintliga beståndet hos LKAB och man måste flytta till en nyproducerad lägenhet får man en hyrestrappa där. Men man ska egentligen inte beröras av en hyreshöjning.
Om det efteråt kommer fram en lägenhet i det gamla beståndet får man välja: Antingen flyttar man till det gamla beståndet eller också får man en hyreshöjning. Men det försvann i den dialog som fanns en gång. Jag vet inte varför. Man kanske insåg att det kommer att kosta och att det helt enkelt inte kommer att finnas tillräckligt med lägenheter i det gamla beståndet. Men det var en gångbar väg som fanns: Okej, du blir tvungen att flytta till en ny lägenhet, men du blir aldrig berörd av det som är den springande punkten.
Varför ska hyresgästerna få högre hyra när de som äger fastigheterna tvärtom får lägre hyra, får bättre standard, nyare och fräschare fastigheter med lägre förbrukning av energi och annat? Det gäller inte hyresgästerna, och det är beklagligt. En sak till: Vad tycker ägaren och du som har ansvaret för statliga bolag, Mikael Damberg? Hur aktiv ska en ägare till statliga bolag vara?
Du hänvisar många gånger till den operativa verksamheten, att LKAB:s styrelse ska sköta detta. Tycker ägaren och du som har ansvaret för statliga bolag att du ska ha koll på dina bolag? Ska du vara en aktiv ägare, så att du hela tiden vet vad som händer i bolagen, så att det inte blir överraskningar för oss skattebetalare, så att vi undrar vad som hände?
Jag tycker att det är jätteviktigt att vi har en aktiv ägare som ser till bolagen och vet vad som händer i bolagen. Om det någon gång krävs att man pekar med hela handen, då behövs just det, för att säkra en bra utgång i många lägen. Eftersom vi nu behandlar hyresgästerna tänker jag inte gå in på något annat.
Men jag vill fråga: Tycker näringsministern att det är viktigt att man är en aktiv ägare som verkligen har engagemang för bolagen och inte bara går på bolagsstämma när det går bra för bolagen och det är kul utan också har koll på sina bolag i andra tider?