KBLab/rixvox huggingface dataset:
Rasmus Ling (MP):
Efter terrordådet i Stockholm i april 2017 klarade Sverige av att samla sig. I likhet med vad Norge gjorde efter Utøya och i likhet med alldeles för många europeiska städer och länder de senaste åren.
Att kunna samla sig som nation efter en sådan tragedi är en styrka, och det är något som kännetecknar våra robusta demokratiska samhällen. Vi känner stor tillit till varandra, och när det krisar hjälps vi åt. I Stockholm kunde man se hur människor samarbetade och visade omtanke och solidaritet med varandra.
Även politiken visade sig från sin bästa sida. Regeringen visade ett starkt ledarskap, men inte, vill jag hävda, för att den vid detta tillfälle var rödgrön. Jag är helt säker på att en regering av en annan färg i en sådan situation också hade agerat för lugn och för att samla landet.
Efter hand efter terrordådet samlades de politiska partierna för att diskutera hur liknande dåd kunde förhindras i framtiden. En andra överenskommelse mot terror gjordes - den första gjordes som bekant 2015 - med en lång rad åtgärder.
Det handlade om resurser och verktyg för säkerhetspolis och polis samt lagändringar men också om kunskap. Fru talman! Den senaste tiden har samröre och deltagande i terrororganisationer diskuterats och hur förbud kan se ut. Flera har talat om detta i sina anföranden.
I sitt yttrande var det just deltagande Lagrådet anmärkte på och menade att det inte var i linje med föreningsfriheten i grundlagen. Det som gäller samröre ser faktiskt inte ut på samma sätt.
En annan fråga som har diskuterats är återvändare, alltså svenska medborgare som kommit tillbaka efter att ha varit i Syrien och Irak. Vi hade också nyligen en särskild debatt om det i kammaren. Utan att återupprepa det som då sas är det oerhört viktigt att de som kommer tillbaka och har begått brott kan ställas till svars och dömas.
Om några veckor är det val till EU-parlamentet. Europas länder delar alla behovet av att förhindra och förebygga terror. Våra respektive länders säkerhetspoliser och underrättelsetjänster måste samarbeta i detta och kunna göra det på ett bra sätt för allas våra medborgare. Fru talman! Jag yrkar bifall till utskottets förslag.
Rasmus Ling (MP):
Rättshjälpsdirektivet är som namnet antyder ett direktiv från EU. Vi är, liksom andra medlemsstater, skyldiga att implementera det. I utskottet röstade en majoritet ned propositionen. Vi får se hur det går här och vilka eventuella konsekvenser det blir.
Det finns risk för att Sverige kommer att drabbas av vite. Även om vi ännu inte vet hur mycket det i så fall blir vet vi åtminstone att det är pengar som skulle ha kunnat användas till annat, exempelvis fler poliser. Pengarna är en del i detta, men frågan är också vad detta är tänkt att lösa.
Det ska lösa ett problem som faktiskt finns, nämligen att människor som anhålls av polis på natten när domstolar är stängda inte får en förordnad försvarare och då kan komma att släppas. Det kan i sin tur få konsekvensen att det blir svårare att utreda brott.
Det kan också bli svårare att få dem som har begått dessa brott fällda. I propositionens förslag är tanken att komma till rätta med detta problem. Invändningen att det är principiellt fel att åklagare ska utse försvarare är helt riktig; det vore ett principiellt problem.
Men, herr talman, det är ett problem som enligt mig skulle kunna överbryggas, åtminstone under en övergångstid. Det går att se framför sig system där vi kommer överens, i samråd med exempelvis Advokatsamfundet, om listor. Man skulle några timmar senare, när domstolen är öppen, ha möjlighet att byta försvarare i det fall man inte är nöjd.
Att inrätta en jourdomstol skulle vara bättre. Vi är överens om det. Det är dock något som ännu inte är utrett. En utredning kommer att ta tid och kosta pengar.
Det hade varit möjligt att rikta ett tillkännagivande om en jourdomstol och ändå göra förändringen nu och implementera direktivet på föreslaget sätt. Tyvärr väljer man, herr talman, att inte göra det. Moderaterna och andra oppositionspartier vill i stället fälla förslaget.
Säkerligen kommer de att skylla på regeringen. Men är man den som tar ett beslut är man också ansvarig för konsekvenserna. I det fall misstänkta kommer att släppas bär Moderaterna ansvaret för det på grund av den situation som har uppstått. Herr talman! Jag yrkar härmed bifall till reservation 1.
Rasmus Ling (MP):
I Sverige har vi en förhållandevis sträng lagstiftning på vapenområdet. Den som vill äga ett vapen behöver licens, och för att använda vapen behöver man genomföra skjutprov. Alla de jägare och skyttar i Sverige som har skjutvapen har alltså genomgått en prövning.
Vapen måste vara inlåsta i vapenskåp, och det hela är relativt hårt reglerat för frakt och även för ammunition och tillbehör. Det är en bra ordning. Varför är det en bra ordning? Jo, det är en bra ordning därför att vapen per definition är livsfarliga. Därför måste regleringen vara hård.
Med vapen i orätta händer kan det ske olyckor med dödlig utgång. Men det kan också ske attentat. Peter Mangs i Malmö nämndes tidigare i debatten. Han hade inte ett illegalt vapen när han begick sina mord och mordförsök. Detta syns naturligtvis tydligare i länder som inte har en lika hård lagstiftning som vi har i Sverige.
I de allra värsta exemplen, som nära nog inte har någon kontroll alls, sker det dessvärre regelbundet. Vapenlobbyn brukar anföra att legala svenska vapen ytterst sällan används i kriminella sammanhang och i skjutningar på publik plats. Det är sant. Men varför ska vi riskera att detta förändras?
Varför ska vi riskera att vapen inte bara kommer in från Östeuropa illegalt, utan att det också kommer in vapen som har varit legala i omloppet? Fru talman! Jag tycker att det är anmärkningsvärt att det finns så många som vill luckra upp den svenska lagstiftningen.
Man kan tycka att var och en för sig av de saker som har anförts tidigare i talarstolen är små steg. Men sammantaget anger de en tydlig riktning. Vad blir kommande steg? Det kan man fråga sig. När den önskelista ni har talat om är genomförd - är det då stopp där, eller kommer det att komma ytterligare förslag? Och vilka är det i så fall?
Frågan är också vilka problem det är ni avser att lösa. Finns det någon som vill ägna sig åt jakt, skytte eller liknande och som i dag inte kan göra det? Nej, vi har ett regelverk, men de som klarar skjutproven och testerna har inga problem med att få inneha vapen.
Förslaget om att göra det enklare att föra in vapen till Sverige är inget bra förslag. Är vi säkra på hur vapenlagstiftningen fungerar i Tjeckien, Rumänien och Litauen? Ska det bli så enkelt som möjligt att föra in vapen därifrån? Vilka konsekvenser kan det få för olika myndigheter som tull och gränspolis i deras arbete mot illegala vapen?
Det finns också förslag om utökad vapengarderob och om att ta bort tidsbegränsade licenser. Ni vill på alla tänkbara sätt underlätta. Min fråga är: Varför? Hur ser ni på den händelse att någon glömmer att låsa sitt vapenskåp och att ett större antal vapen än i dag i så fall kommer ut på marknaden och riskerar att användas i skjutningar? Fru talman!
Jag yrkar bifall till reservation nr 12.
Rasmus Ling (MP):
Det är intressant att höra vapenlobbyns röst i riksdagen. Den fråga man måste ställa sig är vilket det långsiktiga målet är. Skulle Sten Bergheden vara nöjd, fru talman, om han fick igenom sin katalog med uppluckringar av den svenska vapenlagstiftningen? Eller skulle han efter att det var gjort vilja ta ytterligare steg? Och vad är egentligen slutmålet? Ska vi ha någon reglering över huvud taget?
När det gäller vapenbrottet var det den socialdemokratiska och miljöpartistiska regeringen som såg till att straffet höjdes för vapenbrott och grovt vapenbrott. Jag är inte den som i alla lägen tycker att höjda straff är den väg man ska gå. Men i det här fallet har det gjort konkret skillnad.
Det har varit mångfaldigt fler som har blivit häktade på grund av vapenbrott, och det här var någonting som inte blev av när Sten Berghedens statsminister Fredrik Reinfeldt och hans justitieminister satt i regeringen. Jag tycker att det är bra att vi har gjort denna förändring. Det är fler som är häktade, och vi har fått bort både vapen och illegala vapenbärare från gatorna.
Det är också något som i förlängningen minskar skjutningarna och någonting som har varit väldigt viktigt. Jag noterar att vi med de förslag som Moderaterna har skulle riskera att få en situation där legala vapen som redan finns skulle bli illegala eftersom de skulle riskera att hamna i orätta händer. Moderaterna vill ju mjuka upp de regler som finns och som finns av en anledning.
Alla de jägare som jag stöter på är också nöjda med att vi har en sträng svensk vapenlagstiftning och tycker att vi ska ha det även fortsättningsvis.
Rasmus Ling (MP):
Det är oerhört väsentligt att ha hårda tag mot illegala vapen som kommer in från andra länder. Även för de legala vapen som kan komma från utlandet ska vi ha hårda regler. Det är självklart. Vi har också stärkt tullen och polisen. Arbetet mot organiserad brottslighet och illegala vapen är en hög prioritering för den här regeringen, till skillnad från den alliansregering som satt tidigare.
Sten Bergheden påstår att jag skulle ha sagt att legala vapen ofta används. Det har jag inte gjort. Det jag har sagt är att legala vapen kan bli illegala. De kan hamna i orätta händer. De kan hamna i ett sådant omlopp. Frågan är varför vi ska luckra upp lagstiftningen.
Vi har inte kommit med några förslag i betänkandet om att strama upp och göra det svårare, utan det vi har sagt är att vi inte vill göra sådana här förmildringar och riskera att skapa problem som i dag inte finns. Det är i dag inte många legala vapen som används i skjutningar eller i brottslighet, men varför ska vi riskera att skapa ett problem som skulle kunna få så dramatiska och farliga konsekvenser som det faktiskt skulle kunna bli?
Det tycker inte jag är rätt väg att gå.
Rasmus Ling (MP):
Jag blir ändå lite fascinerad över borgarnas fascination för vapen. Man anklagar oss här i talarstolen för att vi inte skulle ha förslag mot illegala vapen, när sanningen är att vi har haft en lång rad förstärkningar av myndigheter och förslag som vi genomfört för att komma åt just detta.
Det har också gett resultat, inte minst när vi skärpte straffet för vapenbrott. Kjell-Arne Ottosson säger att det är 1,2 vapen per år som används och att det bara är en attentatsman som kan nämnas. Jag kan nämna även Anders Behring Breivik och Mattias Flink, ifall ledamoten vill ha fler exempel.
Min fråga är dock, fru talman: Hur många dåd måste vi komma upp i för att Kjell-Arne Ottosson ska tycka att det blir ett problem? Jag tycker att ett eller två fall per år faktiskt är ett problem. Och skulle det öka, vilket kommer att ske om man lättar på reglerna tillräckligt mycket, blir det ett ännu värre problem.
Med dagens lagstiftning är det ingenting som hindrar jägare och skyttar att utöva sin verksamhet. Att vi har en hård reglering gynnar dem som använder vapnen, men det gynnar också samhället i stort. Jag vill fråga: Vad är egentligen målet för Kristdemokraterna? Vill man genomföra allt detta? Ser man inte riskerna som det skulle innebära om man luckrar upp det på det här sättet?
Rasmus Ling (MP):
Kjell-Arne Ottosson påstår igen att vi skulle ha förslag om att skärpa lagstiftningen, vilket vi inte har i detta betänkande. Det är villfarelser. De förslag vi har att ta ställning till är en lång rad av uppluckringar som sammantaget skulle få horribla konsekvenser och göra samhället farligare. Det finns ingen anledning att skapa problem som inte finns.
Hur man kan gå den väg som Kristdemokraterna tillsammans med Moderaterna, Centerpartiet och Sverigedemokraterna har gått när man prioriterar på det här sättet är för mig en gåta. Fru talman! När det gäller vapendirektivet kan jag konstatera att det inte har kommit någon proposition om det. Vi vet inte hur det kommer att se ut.
Syftet med vapendirektivet - det var ju Moderaternas Anna Maria Corazza Bildt som ledde arbetet med det i Europaparlamentet - var att göra Europa säkrare, att det skulle bli hårdare vapenlagstiftning i flera av de EU-länder som inte har samma hårda lagstiftning som vi har i Sverige. Jag tycker att det var bra.
Särskilt behövligt är det i de fall där man vill göra det enklare att föra vapen över gränserna på det sätt som det finns förslag om i betänkandet. Fru talman! Jag tycker att det vore väldigt dumt och dåligt för det här landet om dessa förslag skulle bli verklighet. Låt oss jobba för att de inte blir det.
Rasmus Ling (MP):
Jag har aldrig, varken i dagens artikel eller i något sammanhang, påstått att alla jägare, vapensamlare och sportskyttar skulle förorda dagens vapenlagstiftning. Det finns 600 000, och naturligtvis finns det olika synpunkter i en så stor grupp.
Men att merparten av Sveriges jägare tycker att vi ska ha en reglerad och stark vapenlagstiftning i Sverige är jag helt övertygad om och säker på.
Att merparten av de 600 000 jägarna skulle vilja ha mer flexibel förvaring, inga krav på ljuddämpare, obegränsat med vapen i garderoben, avskaffade licenstider och underlättad vapenhandel på ett sådant sätt tror jag inte. Fru talman! Jag har inga som helst problem med att skilja legala och illegala vapen åt.
Som jag har sagt i tidigare anföranden har vi vidtagit en lång rad åtgärder för att komma åt illegala vapen. Jag kan konstatera att inte heller när Centerpartiet ingick i den dåvarande regeringen gjordes det tillräckligt på området. Det var inte häktning ifall man var beväpnad med skarpladdade vapen, så som det är nu.
Däremot kan jag se att om förmildringar görs ökar risken för att legala vapen kommer ut och används även i Helsingborg, Malmö eller på andra ställen där vi borde jobba för att minska skjutningarna snarare än att underlätta jämfört med dagens reglering.
Rasmus Ling (MP):
I det fall man glömmer att låsa vapenskåpet, vilket uppenbarligen händer emellanåt, gör det ganska stor skillnad om det är sju, fem eller tre vapen i skåpet. Det får faktiskt en direkt påverkan när det gäller den som stjäl vapnen och vad som kan hända med dessa i ett senare läge. Jag förstår att detta är min slutreplik.
Men den fråga jag ställde innan får hänga retoriskt i luften, och jag skulle vilja ha svar på den i något sammanhang: Vad är det som måste ske där illegala vapen har kommit på villovägar för att Centerpartiet skulle tycka att man inte ska gå i en uppluckrande riktning utan bejaka den hårda svenska vapenlagstiftning vi har?
Rasmus Ling (MP):
Jag vet inte om Maria Malmer Stenergard lyssnade på mitt anförande, men jag var mycket tydlig med att vi har valt den vägen att vi har gjort uppgörelser och arbetar i den riktningen och att jag är mycket glad över att vi har fått till dessa förändringar. Jag respekterar vägval som Vänsterpartiet, Moderaterna och andra partier har gjort.
Jag är mycket glad över att vi från vår sida har gjort denna uppgörelse med tre andra partier, och Socialdemokraterna sitter vi tillsammans med i regeringen. Jag står helhjärtat bakom att vi har gjort detta vägval, att vi får till denna förändring och gör denna förlängning och att vi kommer att ha denna utredning som ska se över alla dessa frågor. Jag tycker inte att det borde råda någon tveksamhet om detta.
Hade Maria Malmer Stenergard lyssnat borde hon ha hört detta i mitt anförande.
Rasmus Ling (MP):
Vi har självklart ett ansvar för att alla människor som lever i Sverige och som växer upp i Sverige ska ha möjlighet att forma sina liv med arbete och göra de val som de själva vill göra. Detta ansvar har vi för människor som är födda i Sverige, och det har vi för människor som har kommit hit och som ska fortsätta vara här. Om detta råder ingen tvekan. Det kommer att behöva göras väldigt mycket på bostadssidan, på arbetsmarknadssidan och så vidare.
Det är en politik som vi för, som vi har kommit överens om med andra partier och som vi driver framåt. Om detta råder ingen tvekan. Den fråga som jag tycker att Moderaterna är skyldiga att svara på gäller att de talar om att de vill ha en mer stram och restriktiv politik. Men de går inte alls in på den.
Varför talar ni inte om de åtgärder som ni vill vidta för att människor inte ska söka sig till Sverige? Moderaternas systerparti i Danmark har innehaft migrationsministerportföljen. Vill Moderaterna gå i den riktningen?
Vill ni under kommande mandatperiod stå och fira 50 restriktioner på det sätt som man har gjort i Danmark, eller vilka åtgärder är ni ute efter för att föra den strama politik som Maria Malmer Stenergard talar om?
Rasmus Ling (MP):
Jag delar helt bilden att vi ska sträva efter ett samhälle där utanförskapet försvinner och efter att bli ett integrerat land där människor växer upp med samma och lika möjligheter. Jag tycker också att ambitionen att vi ska sätta oss tillsammans i den parlamentariska kommittén och arbeta konstruktivt och framåt är bra.
Från Kristdemokraternas sida menar man att det är något slags målsättning att minska volymerna, som man kallar det. Man inte vill gå in på åtgärderna mer än i väldigt lösa ordalag, men man talar om socialförsäkringssystem, att kvalificera sig till välfärdssystemen och liknande. Då tycker jag faktiskt att man är svaret skyldig när det gäller vilken typ av åtgärder man är beredd att vidta.
Det gäller särskilt mot bakgrunden att man talar om att sänka antalet som ens söker asyl i Sverige med 70 procent. Det handlar alltså inte om vilka som beviljas asyl, om jag har förstått det rätt, utan om vilka som ens söker asyl.
Om man ska ha en sådan politik, fru talman, som alltså gör att människor inte ens tycker att det är lönt att söka asyl här om de är i behov av skydd - vilka åtgärder är man då beredd att vidta? Jag tycker att det är en rätt rimlig fråga för Kristdemokraterna att svara på.
Rasmus Ling (MP):
När det gäller gymnasielagen handlar den inte minst om rättssäkerhet - om att de som kom hit när de var under 18 och sökte asyl faktiskt ska få den prövning de skulle ha fått ifall det inte hade blivit sådana väntetider att de hann fylla 18 eller blev uppskrivna i ålder.
Det handlar om rättssäkerhet, inte om någonting annat. När det gäller de andra delarna ser jag fram emot att den här kommittén ska arbeta.
Det finns helt klart angelägna frågor, och min förhoppning är att vi ska kunna jobba konstruktivt - men också med den uppenbara vetskapen att det finns olika ingångar i dessa frågor.
Vi får alltså se vad denna parlamentariska kommitté kommer att komma fram till, men jag har goda förhoppningar om att vi åtminstone ska göra vårt allra bästa.
Rasmus Ling (MP):
Tidigare år har Moderaterna i sina budgetmotioner lagt pengar och ett riktat uppdrag till Skatteverket för att komma åt fusk gällande reseavdraget. Vi kan notera att det i betänkandet i år inte finns något sådant uppdrag. I stället har man riktat in sig på andra uppdrag gällande skatteflykt.
När Skatteverket senast djupdök i den här frågan var 2003 - för ganska länge sedan, 15 år sedan - upptäcktes att fusket med reseavdragen var utbrett. En anledning till det är att det är förhållandevis enkelt att fuska, eftersom systemet ser ut som det gör och det är svårt och tidskrävande för Skatteverket att kontrollera efterlevnaden.
Även Moderaterna har utgått från att det finns ett omfattande fusk, eftersom man i tidigare budget haft med på intäktssidan mer pengar som skulle komma in till staten som ett resultat av uppdraget till Skatteverket. Fru talman! Jag vill helt enkelt fråga Moderaterna och Cecilia Widegren varför man inte har med uppdraget gällande reseavdraget i sin budget.
Rasmus Ling (MP):
Moderaterna slaktade anslagen till miljö- och klimatarbete i den budget som gick igenom förra veckan, och att man har tagit bort detta riktade uppdrag följer den logiken. Man bryr sig helt enkelt inte om att styra med miljöskatter. Och att det har varit ett omfattande fusk med reseavdraget bryr man sig inte längre om. Jag beklagar detta. Jag har en följdfråga.
Det sitter en utredning som jobbar med ett förändrat reseavdrag som skulle vara mer rättvist, mer miljöstyrande och vara avståndsbaserat - ett system som Moderaterna tidigare i Landsbygdskommittén har ställt sig bakom. Jag vill nu fråga Cecilia Widegren: Kommer Moderaterna att ställa sig bakom detta när utredningen kommer?
Rasmus Ling (MP):
Över Europa sköljer en våg av konservativ nationalism. I flera av våra grannländer ser vi hur främlingsfientliga partier allteftersom fått allt större inflytande. Det blir då också tyvärr tydligt vilka effekterna blir. Det går att se i Danmark, Polen och Ungern.
I EU-parlamentet sitter Kristdemokraterna och Moderaterna i samma partigrupp som ungerska Fidesz och italienska Forza Italia. I onsdags valde Moderaterna och Kristdemokraterna att gå samman och att söka stöd från Sverigedemokraterna för den budget som röstades igenom. Det har varit tydligt vid flera tillfällen att Kristdemokraterna inte anser att det är något problem.
Vi har hört talepunkten om övergångsriksdag. Man söker stöd för sin egen politik. Då är det inte något problem att någon annan röstar på den, som man säger. Fru talman! Jag har några frågor till Kristdemokraterna.
Delar ni oron över den utveckling som vi ser i många av Europas länder gällande nationalism och konservatism? Vad tänker ni göra för att den utveckling som vi ser i de länder som jag nämnde inte ska få genomslag också i Sverige? Om ni delar denna problembeskrivning undrar jag vilket ansvar ni anser er ha i detta.
Rasmus Ling (MP):
Det var dock inget svar på den fråga som jag ställde om hur man ser på den övergripande utvecklingen i Europa och om vad man ska göra för att den utvecklingen inte ska få genomslag i Sverige. Det hade varit en sak om man hade lagt fram enstaka förslag och vunnit majoritet i enstaka omröstningar. Men här handlar det om att det formeras ett nytt konservativt block. Man går alltmer samman.
Det gamla, socialt inriktade kristdemokratiska parti som en gång fanns under ledning av Alf Svensson är väldigt fjärran från det kristdemokratiska parti vi ser i dag. Jag skulle vilja uppmana er att ta ansvar och hålla rent högerut. Ni borde inte ge främlingsfientliga partier makt över Skatteverket, Kronofogden eller Tullverket - inte över någonting någonstans.
Rasmus Ling (MP):
Joar Forssell från Liberalerna höll ett intressant anförande med många bottnar. Jag får koncentrera mig på en del, eftersom jag har begränsat med tid. För den svenska åkerinäringen är situationen ganska tuff; den har hård konkurrens från företag i många länder.
Konkurrens är bra, men vi vet att det förekommer fusk och konkurrens som inte är rättvis, vilket är ett problem. Det handlar om att man inte följer de regler som finns, och det kan gälla alltifrån att man inte följer beslutade arbetstidsregler till hur fordonen är beskaffade - vilket även betyder säkerhetsproblem i trafiken.
Det kan också gälla fusk med Eurovinjettavgiften, som man måste betala för att ha rätt att köra i Sverige. Det har diskuterats en del kring att förändra systemet genom att ta bort Eurovinjettavgiften och i stället ha en avståndsbaserad avgift. Det har ibland kallats vägslitageskatt och ibland kilometerskatt och annat.
Det har rört upp en del känslor emellanåt, och delvis tror jag att det är på grund av missförstånd - man tänker att det är någonting som skulle läggas på, inte ersätta. Ett sådant system skulle underlätta möjligheten att kontrollera efterlevnaden. Vi skulle kunna ha ett digitalt system och genom det även förbättra konkurrensen för svenska åkerier.
Därför skulle jag vilja passa på att fråga Liberalerna, fru talman, om de är beredda att mer förutsättningslöst - utan upprörda känslor från början - överväga om ett avståndsbaserat avgiftssystem vore något att införa i stället för det tidsbaserade system vi har i dag.