Lars Hjälmered (M):
Jag inledde mitt första anförande med att konstatera att framtiden för det tyska brunkolet i Vattenfalls försorg ligger i Miljöpartiets och Socialdemokraternas knä. Jag tycker att det har blivit allt tydligare och stadfäst att så är fallet. Detta är klargörande, för det har funnits en bred samhällsdebatt om hur detta skulle vara. Det inte bara sådana som jag - företrädare för oppositionen - som säger detta, utan ledande forskare, företrädare för bolaget och andra ger uttryck för samma sak.
Det är bra att detta uttyds. För oss, fru talman, är det tydligt att en sådan affär som vi talar om ska ta sin utgångspunkt i premisserna om ekonomi, det strategiska vägvalet, vad det skulle innebära för Vattenfall och hållbarhetsaspekter. Vi menar att detta ska ligga till grund för den självständiga granskning som regeringen nu har att göra.
Vi får komma ihåg att det är bolaget och regeringen som arbetar med denna affär och som har inblick i alla dess ingående delar, där en del är sekretessbelagda. Det är de som ska göra den samlade analysen, och där handlar det inte bara om ekonomi.
Man ska också komma ihåg, fru talman, att bara för att ett statligt ägt företag lämnar över en fråga till regeringen innebär inte det att den per definition måste säga ja, utan det är en självständig och egen granskning i detta. När det handlar om energipolitik, hållbarhet och miljö i Europa är det för vår del utsläppshandelssystemet som är svaret för att driva miljöutvecklingen framåt. Det är där vi prissätter utsläpp, och det är detta som ska leda utvecklingen framåt.
Det är viktigt att konstatera att det är det tyska folket och tyska politiker som avgör den tyska energipolitiken, på samma sätt som vi i Sverige vill avgöra hur vi ska ha vår framtida energimix eller skogspolitik, där vi ser flera svenska utmaningar framöver. I diskussionen, fru talman, har även frågan om ägardirektiv varit uppe. Jag tycker att det kan vara på sin plats att konstatera att Miljöpartiet före valet lovade nya ägardirektiv för Vattenfall.
Det tillsattes en statsrådsarbetsgrupp under Mikael Dambergs ledning i oktober 2014, där även statsråden Bolund, Baylan och Romson ingick. Regeringen valde att lägga ned arbetsgruppen efter en månad. Regeringen har inte återkommit och lagt några förslag till nya ägardirektiv på riksdagens bord. Jag tycker att den typen av inspel i debatten faller ganska platt.
Jag hävdar att det direktiv som Vattenfall har är klart och tydligt och ger ordentlig möjlighet för regeringen att ställa krav på affärsmässighet och göra en samlad analys av vad en sådan affär kan innebära. Avslutningsvis, fru talman, kommer vi in på detta med splittring, som har varit en het fråga under lång tid.
Under lika lång tid har det varit oklart vad regeringen vill, med olika besked vid olika tillfällen från regeringens olika ministrar. Det är faktiskt dags för dem att ta ansvar nu och ha en tydlig och klar uppfattning så att båda de partier som ingår i regeringen står upp för de överenskommelser och uppgörelser man gör sinsemellan i en regering. Fru talman!
Vad det ytterst handlar om för Miljöpartiet i detta är att kunna ställa en kabinettsfråga. Är kolet så viktigt som man säger handlar det ytterst om att antingen lämna regeringen eller stå upp för de överenskommelser man gör med Socialdemokraterna och sluta att skylla ifrån sig på andra partier och försöka trycka över frågan till riksdagen.