Jennie Nilsson (S):
Tack, interpellanten och Annicka Engblom, för frågorna! Jag ska försöka att svara på dem så gott jag kan. En utmaning är att det egentligen är minst två helt olika frågeställningar i den här interpellationen, även om de givetvis hänger ihop - till syvende och sist påverkar detta fiskarens förutsättningar att bedriva sin verksamhet.
Jag är glad över att den samsyn som finns om hur viktigt detta är har noterats i debatten. Det är en viktig näring av kulturella och historiska skäl men kanske framför allt för att det är en del av levande kustsamhällen; det påverkar så mycket mer än bara fisket. Detta är dessutom ett hälsosamt och bra livsmedel som vi vill säkerställa också för framtiden. Därför är frågorna både vida - eller breda - och små.
Vi behöver förmå att hantera alla delarna både vitt och styckevis. Jag börjar med Magnus Oscarssons frågor, som är ursprunget till interpellationen och som är kopplade såväl till kuststatsförhandling med andra länder och den problematik som finns där som till spårbarhetssystemet.
När det gäller kuststatsförhandlingarna är det jätteangeläget från regeringens sida att driva gentemot i första hand EU, som är den förhandlande parten i de här sammanhangen, för att få till hållbara kvoter och nivåer. Detta är dock komplicerat. Det stora problemet är inte att komma överens med andra stater - Ryssland, Färöarna, Grönland, Island, Norge och så vidare - om en hållbar kvot totalt, utan det är att vi inte kommer överens om fördelningen.
Vissa länder hävdar att fördelningen ska ske utifrån zontillhörighet; andra länder hävdar att den ska ske utifrån historiskt fiske. Resultatet blir att man sluter det som kallas unilaterala avtal. Detta innebär att det sammantaget blir alldeles för stora kvoter, och det är inte hållbart på sikt. Detta är en stor utmaning, och jag är bekymrad för att det till och med kommer att bli en ännu större utmaning i och med UK:s utträde ur EU.
En av de stora frågor som driver detta - och en av de stora knäckfrågorna i utträdesförhandlingarna - är just fisket. Britterna är väldigt angelägna om att räkna zontillhörighet och att ta en större del av detta fiske, och det kommer att göra den här frågan än svårare. Det kommer också att innebära att EU inte längre är en part i dessa förhandlingar, för EU är en part givet att UK har varit med.
Vi kommer egentligen inte ens att ha förhandlingsrätt i dessa frågor. Vi behöver givetvis driva på, och vi behöver skapa opinion. Vi behöver säkra kanaler för samarbeten kring och kontroll av detta så långt som det är möjligt givet de förutsättningar som finns. Problemet med kontroll kopplat till detta blir att om det inte finns något avtal bryter heller ingen mot något avtal.
Det innebär att de kontrollmekanismer som annars finns - sanktioner och annat som vi använder när ett EU-land bryter mot en EU-överenskommelse - inte är applicerbara. Detta är en diskussion som förs och som vi försöker att hitta lösningar i, framför allt tillsammans med andra berörda länder inom ramen för EU-samarbetet. Det är där vi bäst kan påverka detta just nu. När det gäller spårbarhetsfrågan finns det två delar.
Vi har nu ett arbete på gång inom EU som betyder att man kommer att skärpa den kontrollförordning för spårbarhet som finns. Där har Sverige drivit flera frågor. En av dem handlar om det som jag redogjorde för i mitt svar, nämligen hur vi ser på processade produkter. Den frågan driver vi fortfarande. Vi försöker att skapa majoritet för vårt synsätt i denna fråga, och jag hoppas att vi kommer hela vägen i hamn.
Andra frågor har vi lyckats med, till exempel registreringen av fritidsbåtar, som var en annan del i denna förordning som skulle ha skapat mycket stora problem för Sverige om det hade blivit som i ursprungsförslaget. Den har vi nu fått bort. Jag får återkomma till övriga frågor, för där tog min tid slut.