Lena Adelsohn Liljeroth (M):
Jag hoppas komma ihåg och få möjlighet att besvara alla de frågor som dök upp här. ROT-avdrag talar Anne Ludvigsson bland annat om. Jag är en varm vän av ROT-avdrag. Jag tycker att det som man har infört inom bland annat byggsektorn är väldigt bra. Men vi ska också komma ihåg vad ROT-avdraget till stor del handlar om.
Det är att komma åt det omfattande svartarbete som sker inom många branscher, inom städbranschen och inom byggbranschen. Det finns ingen anledning att hymla om detta. Det är ett av de främsta skälen, att göra svarta jobb vita, men också naturligtvis att göra det lättare för privatpersoner att göra de reparationer som man vet kan behövas hemma eller kanske i sommarstugan.
Jag vill inte tro att svartarbete är det största problemet inom kultursektorn, och därför tror jag inte att just ROT-avdrag är ett sätt att stärka den. Göran Persson tog upp ungdomsarbetslösheten. Jag kan bara instämma. Det är en förfärlig start på ett yrkesliv, oavsett om man är musiker, skådespelare eller har ett yrke som inte tillhör kultursektorn, att komma ut och vilja börja arbeta men inte få något arbete.
Det är ingenting som är specifikt just för kultursektorn. Det är förfärligt för alla. Det finns speciella insatser, som man också gör, med nystartsjobb och med sänkta arbetsgivaravgifter. Det gäller för alla. Man kan inte separera vissa branscher. Unga kulturskapare har lika stor glädje av det som andra som kommer ut på arbetsmarknaden och är under 26 år.
Kommunerna har under ett antal år haft en exceptionellt god ekonomi, vilket vi har kunnat glädja oss åt. Många har haft jobb. Det innebär också att kostnaderna för socialbidrag är mindre. Vi har även kunnat se att många kommuner har valt att satsa mycket på kulturen, ibland genom att man kanske har satsat på stora kulturhus, vilket är glädjande nog. Sådana finns på flera olika håll i landet. Men man har också stärkt kulturen på andra sätt.
När vi så småningom kommer in på - det blir en betydligt senare debatt under våren - vad såväl skuggutredningen som Kulturutredningen lägger fram finns det mycket i den regionala verksamheten som kan stärkas. Jag väntar med den debatten till dess. Trots allt är det ändå efterfrågan som betyder något för kulturen.
Vi har gjort förstärkningar i budgeten, bland annat till scenkonsten och museiverksamheten, och kan glädja oss åt att fler än på många år nu går på museer. Många museer som tar betalt har lika många besökare i dag som man hade på den tiden det var skattefinansierad entré.
Inte desto mindre betalar vi det mesta av kulturen med egna medel, och då är det otroligt viktigt att vi har pengar kvar i plånboken. I dag med lägre skatter har alla som jobbar faktiskt betydligt mer att röra sig med, vilket också avspeglar sig i stora delar av kulturlivet. Sedan vill jag komma in på det som ändå är en stor fråga, nämligen vad regeringen gör utöver det jag redan räknat upp.
Jo, vi försvarar bland annat upphovsrätten. Det är fundamentalt för att kulturskaparna ska kunna leva på sitt arbete. Vad gör då oppositionen? De har uppenbarligen inte ens en samlad åsikt i frågan. Möjligen hinner de få det - vi får väl se.
Värdet av det som laddas ned illegalt - beroende på hur man räknar - uppskattas av många vara ungefär samma summa som hela den statliga kulturbudgeten. Värdet på illegalt nedladdad film, litteratur, musik, dataspel och mycket annat är närmare 6 miljarder kronor. Detta är det stora hotet som jag ser mot kulturskaparna.
Det blir konjunkturnedgångar och konjunkturuppgångar. Vi kommer att få se en uppgång, men jag är precis lika bekymrad som interpellanten över arbetslösheten.