Mia Sydow Mölleby (V):
Som flera redan har sagt diskuterar vi alltså regeringens skrivelse om åtgärder för att göra samhället mer motståndskraftigt mot våldsbejakande extremism och motioner som har väckts med anledning av det. Det är verkligen ett arbete som nu mer än någonsin behövs.
Det finns många bra förslag i skrivelsen, och det har också tillkommit många bra förslag från utskottet med anledning av motioner. Grupperingar som propagerar för våld som politisk metod och som också använder sig av våld är inget nytt i Sverige. Som många har sagt har det här pågått till och från och olika mycket under olika perioder.
I mars 1940 utsattes en tidning i Norrbotten, Norrskensflamman, för ett brandattentat. Fem personer, varav två barn, dog. Fem personer blev skadade. Det är det värsta terrordådet i Sverige under 1900-talet. Det är också en verklighet som vi inte får bortse från. Det här har fortsatt. Från augusti 1991 till januari 1992 sköt John Ausonius elva personer i Stockholm och Uppsala.
En dog och flera fick skador för livet. Den gemensamma nämnaren hos offren var mörkt hår eller mörk hudfärg. Den 12 oktober 1999 mördades den fackliga aktivisten Björn Söderberg. Två nynazister har dömts för mordet. Ytterligare en har dömts för skyddande av brottsling och grovt vapenbrott.
Från den 13 juni 2003 och fram till gripandet i november 2010 genomförde Peter Mangs en mängd våldsdåd i Malmö. En hel stad sattes i skräck. Han har dömts för två mord, flera mordförsök och misshandel. Lägenheter och byggnader har beskjutits. Den gemensamma nämnaren hos offren är även här mörkt hår eller mörk hudfärg.
Den 8 mars 2014 misshandlades Malmö FF-supportern Showan Shattak och tre andra personer efter en feministisk demonstration i Malmö. Även här var det nazister som anföll och attackerade. Den 22 oktober 2015 attackerades elever och lärare på grundskolan Kronan i Trollhättan. Tre avled och två skadades, och även här var det rasistiska motiv.
Därutöver har vi under 2015 sett en mängd mordbränder på flyktingförläggningar. Det är en verklighet som vi inte kan bortse från. Vi har därutöver andra former av våldsbejakande aktivister.
Vi har i helgen sett hur fotbollshuliganer från de så kallade firmorna har gått samman med extrema högergrupper och attackerat barn på gatorna i Stockholm - hopar som dragit runt med det uttalade syftet att faktiskt misshandla barn.
Vi har också förstås, som har nämnts här flera gånger, ett problem med andra våldsbejakande grupper, till exempel våldsbejakande islamister som reser utomlands, deltar i krig och sedan kommer tillbaka till Sverige och utgör ett hot. Vi måste förstås agera vad gäller alla former av våldsbejakande extremism.
Det är bra att det finns förslag som går att använda brett och på olika sätt. Men sedan är det någonting som vi dessutom måste göra, och det handlar om hur vi tillsammans ska skapa ett samhälle där det faktiskt finns en mindre rekryteringsgrund för de här grupperna. Vi har som sagt alltid haft extrema grupper som har propagerat för politiskt våld.
Det har funnits nazistiska grupper i Sverige sedan 40-talet. Men de har inte alltid förmått att rekrytera. De har inte alltid förmått att dra andra personer till sig. Det som har hänt nu är att vi har ett samhälle som har dragits isär. Vi har ett samhälle där fler människor lämnas utanför och då också är lättare för de här grupperna att rekrytera.
Det har inte plats i den här skrivelsen hur vi jobbar mot det som redan har uppstått, men det har plats i frågeställningen: Hur bygger vi ett samhälle som är starkt och som står enat och förmår att försvara demokratiska värden där alla känner att de hör till och faktiskt är en del av ett gott samhälle som vi alla vill försvara?