Göran Hägglund (KD):
Jag tror att det är viktigt att komma ihåg vad som är utgångspunkten för det arbete som bedrivs på det här området. Utgångspunkten för arbetet är att säkerställa en förbättrad tillgänglighet när det gäller läkemedel.
Alltför många människor hamnar någon gång i situationen att de snabbt skulle behöva få tag i läkemedel men att det finns trösklar som de inte kan ta sig över därför att det är fel tidpunkt på dygnet och avståndet är för långt - tillgängligheten kort sagt är för dålig. Vi vill ändra på det. Elina Linna förfasar sig här över privatiseringsplaner.
Själva tankegången i det här sammanhanget är att vi för att öka tillgängligheten behöver få en bättre fungerande marknad. Det får vi genom att vi underlättar inträdet för nya aktörer, till exempel den enskilda farmaceut som vill starta en egen verksamhet eller det företag som vill etablera sig med en större verksamhet som omfattar flera eller många butiker i Sverige.
Då behöver Apoteket AB krympa sin kostym lite för att öka möjligheten för andra att ta sig in på den svenska marknaden. Privatisering är alltså inte målet, men en privatisering av en del av de apoteksbutiker som i dag finns är ett medel för att uppnå förbättrad tillgänglighet.
Jag hyser inga förhoppningar om att Elina Linna, med sin ideologiska grund, ska säga att det här nog är en bra idé. Jag tror att hon hellre slår vakt om ett monopol även om det visar sig att det apoteket har långtgående brister, även om det visar sig att Sverige är det enda land inom OECD-området som har ett monopol och även om det visar sig att tillgängligheten blir sämre.
Även när det visar sig att servicen inte är så bra som den skulle kunna vara tror jag att Elina Linna kommer att förespråka monopol. Elina Linna har som en ingång i den här debatten att det kan bli bekymmer på landsbygden.
Därför är jag ganska noggrann i mina resonemang i svaret om betydelsen av tillgänglighet också på landsbygden och säger också att staten genom Apoteket AB har ett ansvar för att säkerställa god tillgänglighet också för den som bor långt ifrån de allra största orterna i Sverige, och det här ska vi säkerställa.
Elina Linna och Ylva Johansson försöker naturligtvis få mig att föregripa det beredningsarbete som pågår genom att här och nu säga exakt hur vi ska göra i olika delar, men det tänker jag inte göra i dag. Vi tänker metodiskt ta steg för steg utifrån det faktum att det här inte är vilka varor eller produkter som helst.
Det här går inte att jämföra med att sälja gummistövlar eller cykelslangar, utan det här är sådant som måste omges med en mycket stor säkerhet, och därför är vi väldigt noggranna när vi tar stegen framåt. Ylva Johansson uttrycker att hon är förvånad över att jag säger vissa saker bestämt och att det finns vissa saker som jag inte ger besked om i dag, men det är inte särskilt konstigt alls.
Det är vissa saker som vi har bestämt oss för är medlet för att gå framåt, och vi har prövat och analyserat dem. Sedan kommer det att finnas många detaljer som vi behöver klargöra ytterligare innan riksdagen säger sitt i den här frågan. Ylva Johansson ställer en fråga om att vi har bett om ett bemyndigande för att påbörja försäljningen av apotek. Varför göra det nu? undrar hon.
Det är helt enkelt för att vi vill sätta i gång ett förberedande arbete som tar sikte på att möjliggöra en försäljning, men vi tänker inte sälja någonting före ett riksdagsbeslut om omregleringens innehåll. För att få klara besked om ifall riksdagen tycker att det är en bra idé har vi bett om detta bemyndigande. Det är också ett välkommet besked till de aktörer som tittar på Sverige.