Beatrice Ask (M):
Det är lite besvärligt att svara. Lite grann kommer vi tillbaka till detta i samband med den interpellation som handlar om polisen. Utredningar görs ju av både polis och åklagare. Jag ska ändå försöka hålla mig till det som tas upp i den här diskussionen. Skälet till att jag ger ett ganska generellt svar är att jag som justitieminister inte får gå in på enskilda ärenden. Jag får inte lämna synpunkter som kan vara synpunkter på just sådana.
Vi har tyvärr, måste jag säga, en hel del allvarliga ärenden som gäller bland annat arbetsmiljöbrott. De här frågorna är det viktigt att prioritera. Åklagarmyndigheten har 24 särskilt utpekade miljöåklagare - i Örebro två.
I samband med att miljöåklagarna övertog ansvaret för utredningar om misstänkta arbetsmiljöbrott, vilket skedde ganska nyligen, fick man en tredagarsutbildning specifikt inriktad på just arbetsmiljöbrott. Inom Åklagarmyndigheten bedriver man också ett metodutvecklingsarbete för att försäkra sig om en enhetlig rättstillämpning i landet, vilket jag tycker är väldigt bra. Det får inte vara så att det beror på var man bor när det gäller att ta den här typen av frågor på största allvar.
Jag menar därför att med de utbildningssatsningar som görs och med den personal som är anvisad för att hantera de här oerhört specifika frågorna har statsmakterna mycket tydligt markerat vilken vikt man lägger vid den här typen av ärenden. Samtidigt kan man säga att arbetsmiljöbrott är besvärliga att utreda och svåra att hantera.
Det finns ett behov av metodutveckling både när det gäller polisens utredningsarbete och när det gäller åklagarna. Därför är det bra att myndigheterna samverkar för att åstadkomma just detta. Det man också kan säga när det gäller den typ av allvarliga ärenden som här tas upp är att det sker dödsfall på byggen i Sverige - fruktansvärt!
Då ska man ha klart för sig att med automatik ska den typen av ärenden utredas inte bara av polis och åklagare. Också Arbetsmiljöverket har ett ansvar. Arbetsmiljöverket, som omedelbart ska ha rapporter om detta, får ta ställning till en del frågor i sammanhanget. Det blir alltså en kompetenshöjning i utredningsarbetet genom att man från två håll tittar på vad som har gjorts.
Det gör man inte bara för att rätt ska skipas utan också därför att vi måste lära av hur arbetsmiljöbrott på ett riktigt sätt förebyggs. Min uppfattning är nog ändå att åklagarna tar de här frågorna på stort allvar och att de gör det på ett allt bättre sätt. Med tanke på att vi har särskilt anvisade åklagare tror jag inte att man låter ärenden ligga i onödan.
Samtidigt är det så som interpellanten säger, nämligen att Åklagarmyndigheten är belastad. Det gäller även miljöåklagarna. Det finns fler ärenden än det finns utredare. Så är det alltid. Man skulle önska att allt kunde gå fortare. Den här typen av ärenden, som dessutom är väldigt komplicerade, är naturligtvis ett bekymmer.
Men jag vill påstå att frågor som handlar om åklagarnas resurser och sådant inte på något sätt påverkat särskilt mycket i just den här typen av ärenden. Dock är det generellt så att vi alltid skulle önska mer kraft och resurser.
Genom det ansvar som man har lagt på miljöåklagarna och genom de särskilda utbildningsinsatser och det metodutvecklingsarbete som sker har jag gott hopp om att vi kan bli ännu duktigare på att förebygga när det gäller den här typen av allvarliga händelser.