Gunvor G Ericson (MP):
Inte heller jag är nöjd med den passivitet som har funnits i sjukförsäkringen. Men jag är inte heller nöjd med den passivitet som finns hos Arbetsförmedlingen i dag, i arbetslivsintroduktionen eller i det som kallas fas 3. Det stämmer att jag sitter med i den parlamentariska socialförsäkringsutredningen som riksdagen beslutade skulle tillsättas i december 2004. Det är alltså på tiden att den äntligen kommer i gång.
Men det är fortfarande ett bekymmer att vi har problem som vi behöver ta itu med nu, och det finns inte på propositionslistan för denna vår att regeringen avser att lägga fram några förslag som gäller den här gruppen människor - tyvärr.
De siffror som bland annat RUT redovisade från Försäkringskassan visar att vid övergången från sjukförsäkring till aktivitetsstöd hade 39 procent av de berörda fått höjd ersättning, 45 procent hade fått sänkt ersättning och 16 procent hade fått en förändring med mindre än 100 kronor per månad. Det var alltså inte merparten.
Jag kan också konstatera att den arbetsmarknad vi har i dag inte alls ser ut på det sätt som när de här försäkringarna en gång infördes. Det är viktigt att vi funderar över hur vi ska göra. Ska vi fortsätta lappa i ett i grunden sjukt system, eller ska vi faktiskt våga tänka nytt? Det är krångligt att byta mellan olika a-kassor, och de differentierade avgifterna som regeringen har infört har gjort att väldigt många människor har lämnat systemet.
Den egentligen försäkringstanken, att det är många som delar på risken, urholkas när så många lämnar arbetslöshetsförsäkringen. Sjukförsäkringen är också dåligt anpassad till dagens verklighet. Människor bollas mellan Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen, till slut utan vare sig rehabilitering eller möjlighet att jobba.
Den som aldrig har kommit in på arbetsmarknaden och som heller inte har arbetsförmåga får inte rätt till sjukförsäkring annat än om det går att intyga att personen inte har någon arbetsförmåga för resten av sitt liv - en hård dom att ge en 19-åring som kanske nyss har avslutat gymnasiet. Vi måste nog våga tänka lite nytt här. Det här systemet har också gjort att människor som förlorar den ekonomiska grund de haft inte vet vad de ska ta sig till.
Konsekvensen har blivit att många sökt försörjningsstöd, men det får man inte om man äger sin bostad eller lever tillsammans med en partner. Det här drabbar inte bara individen utan även barn och anhöriga. Det kan dessutom förvärra psykisk sjukdom, vilket är kliniskt belagt. Jag har pratat om det tidigare i den här talarstolen.
Docent Henrik Nybäck och legitimerade psykologen och psykoterapeuten Katarina Sörngård har i Läkartidningen väl beskrivit ett fall från den kliniska verkligheten. De visar att individer med neuropsykiatriska handikapp vid den här typen av stress kan gå in i allvarliga tillstånd som kan leda till en form av apatiskt tillstånd.
Jag menar att det behöver vidtas åtgärder dels nu men också på lång sikt. Den parlamentariska socialförsäkringsutredningen ska lägga fram sitt slutbetänkande i maj 2013. Det är ganska lång tid innan vi kommer dit, och på vägen fram till dess behöver vi se över de akuta reglerna och hur människor hamnar i kläm och bollas mellan de olika försäkringarna.
Ministern pekar i svaret på att personer som är inskrivna hos AF har samma ersättningsnivå oavsett om de kommer från sjukförsäkringen eller ej. Menar ministern att regeringen eftersträvar att harmonisera de två försäkringarna?