Sven Bergström (C):
Det är en angelägen interpellation som Håkan Larsson har väckt, och därför vill jag gärna vara med i den här debatten som ledamot av trafikutskottet. Vi ser nu fram emot att få propositionen om de 373 miljarder kronor som det till slut blev avseende infrastrukturplaneringen för de närmaste tolv åren. Då har järnvägen, såvitt jag har förstått av det som har läckt ut från överläggningarna mellan samarbetspartierna, fått en större roll.
Detta välkomnar vi från Centerpartiet, men det finns, precis som Håkan Larsson påpekar, en obalans i hur olika satsningar görs. Från trafikutskottets sida hade vi för en vecka sedan möjlighet att på plats längs Norrlandskusten ta del av hur arbetet med Botniabanan fortskrider. Det var ett väldigt bra studiebesök, och jag tror att det gav en del aha-upplevelser hos belackare som Botniabanan har haft.
De har spritt myter om att Botniabanan och tågtrafik i Norrland bara är regionalpolitik och att det inte finns någon lönsamhet och inte några poäng i detta. Jag tror att flera av ledamöterna nu är övertygade om att det tvärtom finns samhällsekonomiska motiv för de här satsningarna. Det kanske till och med finns samhällsekonomiska motiv för Norrbotniabanan så småningom. Besvärligheterna med den är ju att man innan allt underlag finns framme har bestämt att den ska byggas.
Jag är rädd för att det kan skada projektet Norrbotniabanan, men det är kanske en lite senare debatt. Personligen har jag dock den förhoppningen att också den ska visa sig vara samhällsekonomiskt riktig och nödvändig. Inlandsbanan är på något sätt bortglömd i det här sammanhanget, trots att regional utveckling är ett av de centrala transportpolitiska målen.
Precis som Håkan Larsson har sagt är det så att Inlandsbanan - denna 130 mil långa sträckning från Gällivare och ned till Kristinehamn - har varit men också kan vara och bli en pulsåder och en tillväxtmotor för inlandet. Den är och har varit underskattad, och det är därför sorgligt att regeringen och samarbetspartierna låter eventuella satsningar vänta fram till 2010. Det är orimligt att låta det här gå i sex år till.
För alla oss som är övertygade om att det är många fördelar knutna till att ha både levande städer och en levande landsbygd i vårt land, med goda kommunikationer som ger förutsättningar för tillväxt, företagande och ett gott liv, är det alldeles nödvändigt att också Norrlands inland ges en rimlig chans att leva och överleva. Då är Inlandsbanan ohyggligt viktig.
Jag hoppas därför att sista ordet inte är sagt i den här frågan och att det finns utrymme att i detta jättepaket om 373 miljarder se till att några hundra miljoner läggs ut så tidigt i en satsning på Inlandsbanan att de i en framtid blir avgörande, så att inte kon dör medan gräset växer.
Jag hoppas att man i detta liksom i tidigare interpellationssvar från Ulrica Messing mellan raderna kan utläsa ett visst intresse. Jag håller dock med om att det som nu finns i infrastrukturpaketet är ganska magert. Det gäller ett nationellt intresse, och det är inte bara länen som ska ta ansvar för det här. Jag hoppas därför att vi kan landa på att en bred majoritet kan enas om att Inlandsbanan är värd att satsa på och utveckla.