KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anna Hallberg (S):
Sverige är ofta en tydlig, konstruktiv och aktiv röst. Vi är en påtryckande röst inom ramen för EU, så även i det här fallet. Sverige och övriga medlemsstater företräds i de här sammanhangen av EU. Det gäller bland annat det möte i mars som Lorena Delgado Varas hänvisar till och som ska ske inom ramen för WTO, där Indiens och Sydafrikas förslag tas upp. Men det är klart att Sverige också har möjlighet att påverka EU:s inställning och vara pådrivande.
Jag vill verkligen understryka att jag kommer att fortsätta arbetet med att låg- och medelinkomstländer måste få tillgång till vaccin. Det gäller kanske framför allt låginkomstländer och utvecklingsländer. Det måste finnas en solidarisk vision i detta. Det regelverk som finns på plats måste kunna användas flexibelt utan att man gör stora förändringar i regelverket, för det är också tidskrävande.
Om vi nu har flexibilitet i regelverket och man fastnar på grund av en administrativ börda, byråkrati och så vidare är det naturligtvis inte acceptabelt. Därför är det också viktigt att säkerställa effektiviteten i regelverket och i efterlevnaden av de flexibla undantagen och de så kallade tvångslicenserna.
Detta borde absolut kunna vara tillämpbart i det här fallet - inte för att vänta till 2024 eller ens 2022 eller 2023, utan självklart ska detta komma på plats mycket snabbare. Tiden är inte med oss nu, utan den är emot oss. Det är bråttom. Jag instämmer i detta. Sverige kommer att vara en pådrivande röst för att det här ska kunna hanteras effektivt inom ramen för nuvarande regelverk.
Anna Hallberg (S):
Jag instämmer verkligen i det här med uppföljning och återrapportering. Det är centralt när man lägger den här typen av uppdrag på myndigheter. Det har vi gjort här också. Det finns krav på återrapportering om hur exportfinansieringssystemet utvecklas i en riktning där man bidrar till klimatomställning och fossilfrihet - som sagt inte bara här utan också i andra länder.
Då ingår också krav på återrapportering vad gäller påverkan på det internationella systemet för exportfinansiering. Som Lorena Delgado Varas säger har vi tagit det första klivet, och där har vi gått längre än många andra länder och längre än vad det internationella regelverket säger. Vi förbjuder det offentliga exportfinansieringssystemet att bidra med finansiering till prospektering och utvinning av fossila bränslen.
Det är det första steget. Sedan kan man titta på transporter och andra typer av export till lösningar som inte är helt fossilfria. Det är inte svart eller vitt, utan det är en gråskala här. Jag tycker att transporter är ett bra exempel.
Vi har tittat mycket på det här: Var ska vi dra gränsen och hur snabbt ska vi gå fram? Det första steget är vi väldigt stolta över, och vi ska försöka få andra aktörer i systemet att också bidra på samma sätt och alltså stänga krediter till utvinning av fossila bränslen. Det andra steget handlar om att göra det i takt med vad varje land behöver just nu. Därför är det viktigt att titta på det här med omställning.
Om vi till exempel garanterar eller finansierar export till ett transportsystem i ett land som är helt beroende av fossila bränslen men som har en agenda för omställning och just den här transportlösningen, just den här svenska exporten, bidrar till omställningen - då är det en miljömässigt hållbar investering och exportlösning. Det där är en viktig avvägning.
Många länder ligger långt efter Sverige vad gäller att ens vara i närheten av att kunna tänka fossilfritt. Hela det här omställningstänket innebär att kravet på våra myndigheters låntagare är att de ska kunna redogöra för hur de bidrar till omställningen. Man kan tänka: Ska vi verkligen ägna oss åt att ha ett svenskt transportmedel i ett land som är helt fossilberoende? Ja, vi tycker det från regeringens sida.
Vi tycker att vi med våra väldigt mycket klimatsmartare transportlösningar kan bidra till omställningen i sig, utöver den rent sociala kontexten att vi också bidrar till social hållbarhet. Men det kanske är en annan interpellationsdebatt. Nu pratar vi om klimat och miljö här. Jag tror att svenska lösningar absolut bidrar till att gå i rätt riktning, men det måste också finnas krav på en omställningsplan.
Anna Hallberg (S):
Jag måste understryka att det verkligen är så att många världsledande svenska företag ligger långt fram när det gäller klimatomställningen. Företagen själva önskar verkligen att Sverige går före inom det här området, och de bidrar till det. Export av grön och klimatsmart teknik från Sverige ser vi hela tiden, och det bidrar till minskade klimatutsläpp.
Av de länder som inte har kommit lika långt som vi vill många leva upp till klimatåtagandena men kan inte det, och då måste vi komma ut med våra tekniska lösningar. Vi ska också titta på hur vi i vårt bistånd kan bidra ännu mer med svenska lösningar så att det går ännu snabbare i de länder som vill men kanske inte har förmågan eller möjligheten.
Det där är ett arbete som vi i vår politik och vårt utförande i våra myndigheter ständigt måste jobba med från många håll. I hållbarhetsbedömningen ska Exportkreditnämnden, som lyder under mig i det här fallet, ta hänsyn till hållbarhetsrisker inte bara i köparlandet utan också på global nivå. Det ansvaret lägger vi allt tydligare på myndigheten.
När det gäller flyget, vilket var en separat fråga, vill jag komma tillbaka till att det är självklart att flyget måste ställa om. Det är ett globalt transportmedel som vi har framför oss och som har stora utmaningar men som är här för att stanna, i alla fall inom en begränsad tid. Vi får se vad som händer i framtiden.
Flygbranschen måste ställa om och måste säkerställa att den är med i den gröna återhämtningen. I stället för att gå fram med förslag som stoppar kreditgarantier till flygplatsutbyggnader och så vidare behöver vi se till att ställa krav även på den branschen och de sektorerna så att vi med våra svenska produkter bidrar till hållbarheten även inom flygbranschen.
Anna Hallberg (S):
Tack, Hans Wallmark, för stödet! Jag tackar även för frågorna från Pål Jonson och Johan Hultberg. För mig är detta ett område där vi måste samverka. Vi måste samverka i Sveriges riksdag, och de nordiska regeringarna måste samverka.
Vi behöver även bejaka vardagsproblemen. Det är därför jag lyfter upp detta på vartenda möte med nordiska samarbetsministrar och säger att vi inte kan prata vision, handlingsplaner för att nå visioner eller budget innan vi pratar om de vardagsproblem som våra medborgare har i dag och hur vi tillsammans ska lösa dem. Jag är helt övertygad om att vi kommer att klara detta. Men de sår och de spår som har satts i det nordiska samarbetet måste så snabbt som möjligt läkas.
Vi måste snabbt sätta på ett plåster eller lägga på balsam och sedan titta framåt tillsammans. Vi ser ju vilken styrka vi har i Norden när vi kommer ut på den internationella arenan. Vi har smarta lösningar när det gäller digitalisering, klimat och social hållbarhet. Vi är oslagbara när vi jobbar tillsammans på den internationella arenan. När man har ett problem på hemmaplan måste man ibland blicka ut och säga: Där ute är vi starka tillsammans.
Jag lyfter även upp detta med mina nordiska handelsministerkollegor. Det är inte alls oviktigt att vi jobbar tillsammans med våra innovativa företag som finns på den globala arenan. Är det att förneka att vi har problem i vardagen när jag säger så? Nej, vi har problem varje dag. Jag delar verkligen Johan Hultbergs bild av att vardagen måste komma tillbaka med den sömlösa gränsövergången där familjer kan träffas. Tilliten måste återställas i våra gränsregioner.
Kärnan i allt detta handlar just om tillit, att våga bosätta sig i våra gränsregioner och våga starta ett företag där. Det måste vi hitta tillbaka till.
Anna Hallberg (S):
Hans Rothenberg har frågat mig vilka ytterligare insatser jag och regeringen avser att göra för att raskt återupprätta handelsutbytet mellan Sverige och Storbritannien. Storbritannien är en av Sveriges viktigaste handelspartner. Omkring 6 000 svenska företag handlar med Storbritannien, och minst 70 000 personer runt om i Sverige går varje dag till ett jobb som finns till tack vare exporten till Storbritannien.
Det är glädjande att EU och Storbritannien har enats om ett frihandelsavtal. Avtalet lägger en god grund för ett fortsatt samarbete mellan EU och Storbritannien. Med avtalet följer en stark institutionell ram som ger goda förutsättningar för att utveckla våra handelsförbindelser, vilket regeringen avser att göra med Storbritannien. För våra svenska företag innebär avtalet en tydlighet kring vilka regler som gäller och en ökad förutsägbarhet.
Samtidigt står det klart att avtalet inte löser alla problem som uppstår till följd av det nya läget. När Storbritannien väljer att lämna den inre marknaden är det också ofrånkomligt att handeln blir dyrare och krångligare och att de administrativa bördorna ökar.
Därför fortsätter regeringen och våra myndigheter, precis som vi gjort de senaste fyra åren, att arbeta intensivt med att bistå företagen med information och råd om vad det innebär att handla med tredje land och vilka regler som gäller i det nya avtalet samt hjälpa till med att reda ut oklarheter. Vår ambassad i London och Business Sweden bistår i dag svenska företag på plats i Storbritannien.
Det sker bland annat genom dialog med företagen om de problem de möter och genom informationsinsatser riktade mot näringslivet. För mig som utrikeshandelsminister är det viktigt att inte bara upprätthålla utan också utveckla och fördjupa våra handelsförbindelser med Storbritannien. När det stod klart att EU och Storbritannien hade enats om ett handelsavtal tog jag tidigt kontakt och initiativ till en dialog med företrädare för den brittiska regeringen kring hur handelsförbindelserna mellan våra länder kan främjas på bästa sätt.
Regeringen avser att upprätthålla och vidareutveckla de breda och mycket goda relationerna mellan Sverige och Storbritannien. På så vis skapar vi goda förutsättningar för svenska företag att verka och investera i Storbritannien och för brittiska företag att verka och investera i Sverige.
Anna Hallberg (S):
Jag vill börja med att tacka Hans Rothenberg för att han har lyft denna viktiga fråga i kammaren i dag. Vi är helt överens om att Sveriges goda handelsrelation till Storbritannien ska värnas och utvecklas. Det är också i mycket en av de relationer som är grunden för vårt välstånd. Här och nu måste vi se till att minimera konsekvenserna. Vi har talat om myndigheterna här i dag, man jag talar också om att se möjligheterna framåt.
Det är otroligt viktigt. Avslutningsvis skulle jag också vilja ta tillfället i akt att lyfta blicken lite grann. Att skapa jobb, tillväxt och välstånd i vårt land är naturligtvis handelspolitikens mål, men det är ett privilegium från min horisont att se att den har bäring på mycket annat av det internationella samarbetet också.
Handeln kan vara en väg in till att fortsätta utveckla en relation med till exempel Storbritannien även på andra områden. Vi är frihandelsvänner, och vi litar på varandra och har väldigt många gemensamma nämnare i multilaterala sammanhang. Låt mig ta ett exempel. Detta bekräftades inte minst när Storbritanniens före detta premiärminister Gordon Brown för någon månad sedan var gäst i den handelspolitiska rådsgrupp som jag har inrättat.
Han förde fram just det konstruktiva partnerskap som finns mellan Sverige och Storbritannien i många viktiga globala utmaningar, till exempel när det gäller biståndspolitik i utvecklingsländer och så vidare. Vi har alltså mycket att falla tillbaka på. Ibland är handeln kanske kittet i detta, men vi måste komma ihåg den breda relationen, och den vill jag luta mig mot, inte minst när Storbritannien senare i år kommer att står värd för G7-mötet, där global återhämtning, främjande av fri och rättvis handel och klimatfrågan står väldigt högt på agendan.
Partnerskap med Samväldet är också otroligt viktigt att ha med in i detta. De relationerna jobbar vi ju hårt med att utveckla, också med tredjeländerna, naturligtvis. Även om Storbritannien har lämnat EU fortsätter vårt goda samarbete på flera viktiga områden.
Anna Hallberg (S):
Jag måste börja med att motsätta mig den sista kommentaren från Lorena Delgado Varas. Det handlar inte om att skydda läkemedelsbolagens vinster på kort eller lång sikt. De är naturligtvis viktiga för att läkemedelsbolagen ska vara handlingskraftiga och kunna bygga en organisation så att vi får vaccin för framtida pandemier. Vad det handlar om är att skydda världens befolkning. Det har vi ett ansvar för i den svenska regeringen. Jag skulle vilja säga att Sverige är ett av de mest ansvarstagande och solidariska länderna.
Jag återkommer till våra bidrag till Covaxsamarbetet och vår konstruktiva dialog för att ständigt förbättra det. Men det handlar också om att vi hela tiden ser att vi ska ha en öppen och fri handel. Vi ska se till att vaccinet flödar fritt i världen. Jag har sedan krisens början sagt att varje åtgärd som kan öka tillgången till vaccin är värd att diskutera. Det viktigaste vi kan göra här och nu är att öka produktionskapaciteten.
Jag skulle vilja komma tillbaka till EU-kommissionens förslag i maj. Det inkluderar både handel och immaterialrätten som en förutsättning för framtagande av vaccin och läkemedel. Det grundar sig i tanken hos det svenska initiativet om handel och hälsa som vi presenterade redan förra våren. Där finns stöd för ökad produktion och för att driva på för frivilliga licenser för att se till att systemet för tvångslicenser i Tripsavtalet verkligen används.
Om tvångslicensiering hittills inte har utnyttjats i den utsträckning det borde ha gjorts är processen alltför komplicerad. Sannolikt är det så. Då måste det rättas till. Men det kan också handla om att man inte klarar att producera vaccinet. Då måste vi utbilda i dialog med läkemedelsföretagen så att det finns en mängd produktionsenheter runt om i världen. Sverige kommer att fortsätta vara en konstruktiv och solidarisk kraft för att hela världen ska vaccineras. Ingen är säker förrän alla är säkra.
Det vet den svenska regeringen. Därför är vi en väldigt tydlig röst för att vaccinet så fort som möjligt ska nå till hela världen.
Anna Hallberg (S):
Jag instämmer verkligen i Lorena Delgado Varas uppfattning om hur otroligt viktigt det är att vi också lyfter fram frågan om mänskliga rättigheter och tar den möjlighet vi kan få när vi får till stånd en dialog, inte bara när avtalet är tecknat utan också innan avtalet är tecknat. Det handlar inte bara om dialog. Det handlar faktiskt också om påtryckningar, eftersom det är av stort intresse från Mercosurländerna att teckna detta avtal med EU. Vi har nu en möjlighet att påverka. Vi har redan gjort det.
Vi tror definitivt att det är en faktor när det gäller att Brasilien har valt att inte lämna Parisavtalet, att man har sett framför sig att kunna kliva in i ett Mercosuravtal med EU. Det har alltså redan haft effekt. Men vi ser inte någon effekt förrän detta får en effekt också i verkligheten borta i Mercosurländerna. Beträffande skrivningar i avtalet när det gäller just mänskliga rättigheter finns det skrivningar där om en politisk dialog.
Vi ska samarbeta för att främja respekten för mänskliga rättigheter. Det innefattar också urfolks åtnjutande av mänskliga rättigheter. EU antog rådsslutsatser om urfolk i maj 2017. Där bekräftas bland annat EU:s stöd för FN:s deklaration om urfolks rättigheter. Detta är otroligt centralt också i dialog med Mercosurländerna.
Vidare slogs det också fast från EU:s sida att man ska ha en särskild prioritet när det gäller att bekämpa diskriminering av urfolk, som hot och våld mot urfolk. EU:s linje är, och Sverige är verkligen pådrivande när det gäller urfolkens rättigheter, att detta måste avspeglas i dialogen när det gäller mänskliga rättigheter i fråga om Mercosur. Det är centralt i förhandlingarna och också i dialogen före.
Som jag nyss nämnde pågår en nyupptagen dialog mellan EU och Mercosur just för att få in dessa otroligt centrala frågor om mänskliga rättigheter men också frågor om miljö och klimat innan ratificering sker. Generellt kan man säga att Sverige är ett av de länder som är pådrivande just i dessa frågor.
Anna Hallberg (S):
Jag tackar för frågan. Regeringen har inte misslyckats med att påverka de andra nordiska länderna att fatta sina nationella beslut i det avseendet. De måste naturligtvis ha det nationella mandatet att fatta beslut när det gäller gränsfrågor.
Vad vi och framför allt jag som Nordenminister har gjort de senaste månaderna är att vi varit otroligt aktiva för att försöka skapa dialog och förståelse men också se vad det innebär för det nordiska samarbetet på kort sikt och lång sikt att man stänger gränserna på det sätt man nu gör. Sverige och den svenska regeringen har valt att ha öppna gränser. Vi har argumenterat starkt för att det är så vi vill se Norden. Sedan har de nordiska länderna, framför allt Norge, fattat beslut som gör att man varannan vecka öppnar och stänger gränserna.
Vi har varit väldigt kritiska till detta och påpekat det. Jag var själv i Oslo senast i går och sa att detta inte är hållbart på lång sikt. Vi har alltså verkligen försökt påverka. Nu sägs det att vi har misslyckats med att påverka de andra regeringarna i deras beslutsfattande. Jag skulle vilja säga att det inte heller är där vi ska vara. Men vi ska naturligtvis försöka påverka.
Anna Hallberg (S):
Jag delar helt uppfattningen att vi är längre från den visionen i dag än vi var för ett halvår sedan. Sverige har tagit den mest aktiva rollen när det gäller att försöka lösa upp knutarna och se till att gränsen så snabbt som möjligt kan öppnas - inte minst av ekonomiska skäl, men också av sociala skäl och med tanke på relationerna mellan våra medborgare. Vi driver alltså frågan väldigt hårt från Sveriges sida. Det är en av de frågor som står högst på min agenda som Nordenminister.
Jag ser också fram emot fortsatt diskussion, för det här behöver vi göra tillsammans.
Anna Hallberg (S):
Tack, Fredrik Lundh Sammeli, för frågan! Jag fördjupar mig gärna lite. Jag svarade ju på Arman Teimouris fråga tidigare. Det råder inget tvivel om att det nordiska samarbetet nu är satt under stor press. Från Sveriges sida är vi den regering som har tagit mest initiativ för att få det på rätt väg igen. Vi är inne i ett maratonlopp tillsammans, och vi är bekymrade över att vi inte ens i nuläget har koordinerat hur vi ska ta oss ur krisen tillsammans.
Det är precis därför som jag nu reser runt till mina nordiska kollegor i de nordiska huvudstäderna för att ha en dialog som går lite mer på djupet. När det gäller just Finland och gränsen i Norrbotten har vi ändå lyckats få igång lite arbetspendling, vilket inte var möjligt från början, och man har öppnat lite för gränskommunerna. Men nu stänger man igen. Jag är övertygad om att vi kommer att lösa detta, men det kommer att ta tid. Vi har lite bråttom nu, och det är därför Sverige ligger på så pass hårt mot de andra länderna. Vi är nog de mest angelägna just nu.
Men som sagt, vi får jobba tillsammans, ni som jobbar i gränsregioner och vi som jobbar mot regeringar och så vidare. Tack för frågan!
Anna Hallberg (S):
Tack, David Josefsson, för en mycket viktig fråga! Jag är övertygad om att vi kan hålla balansen mellan att peka på de värderingar som vi står för och samtidigt handla med en stor och viktig ekonomi som Kina. Det är oerhört viktigt att göra både och. Sverige har tagit lagstiftning vidare under den senaste tiden när det gäller att skydda oss mot oönskade investeringar i Sverige.
Där finns en koppling till detta. Det handlar både om att handla med Kina och om att peka på de värderingar och brister som vi ser i det kinesiska samhället. Vi måste kunna handla med en så stor ekonomi, som är så viktig för vårt näringsliv och vår tillväxt. När det gäller investeringar i Sverige kommer vi att vidta och har redan vidtagit åtgärder för att skydda oss mot oönskade investeringar. Det går åt båda hållen.
Vi i regeringen är fullt medvetna om denna balans, och vi måste hålla den. Det är två vägar som vi måste klara av här, och vi har en mycket god strategi för det.
Anna Hallberg (S):
Det är absolut en av de högst prioriterade frågorna, framför allt under den senaste perioden av pandemin. Den svenska regeringen, och inte minst jag som handelsminister, har deltagit väldigt aktivt i att få den inre marknaden att fungera. När den stängde ned så pass mycket som den gjorde i början av pandemin var Sverige en av de mest högljudda rösterna för att få den inre marknaden att fungera igen. Nu är den mer fungerande, men vi är inte nöjda. Vi måste ständigt jobba för detta.
Sverige är kanske en av de starkaste rösterna för att få den inre marknaden att ta nästa kliv, inte bara i pandemin utan också till exempel när det gäller att få e-handel att fungera samt när det gäller digitala tjänster och hela tjänstesektorn. Sverige är beroende av detta, och vi driver utvecklingen framåt.
Jag skulle vilja säga att pandemin har gjort att vi har vaknat upp när det gäller den inre marknadens betydelse och att vi nu tar stora och viktiga kliv framåt för att få den att fungera bättre, inte minst med digitaliseringens förtecken.
Anna Hallberg (S):
Tack, Annika Qarlsson, för en mycket angelägen fråga! Vi ska inte upprepa det misstag som skedde i våras. Vi har från Sveriges sida, som jag nämnde tidigare, konsekvent varit för öppenhet vad gäller gränser. Vi lutar oss också mot det evidensbaserade underlag som finns från Europeiska smittskyddsmyndigheten och från vår egen folkhälsomyndighet, där man säger att gränsstängningar inte är ett effektivt sätt att bekämpa smittspridningen.
Detta har också kommissionen sagt. Kommissionen säger att man om man nu ska stänga gränser måste hitta ett gemensamt synsätt när det gäller restriktioner och vilken nivå man ska lägga sig på. Från Sveriges sida driver vi på för att det över huvud taget inte ska ske några gränsstängningar. Vi har inte en lockdown ännu. Vi har dock nya nedstängningar som är oroande, även om vi inte har produktionsenheter som stänger ned.
Vad vi gör nu är att försöka få industrin och produktionsanläggningarna att vara öppna och att hitta lösningar för detta.
Anna Hallberg (S):
Nu har vi en fantastisk möjlighet - ett fönster. Sverige ska jobba sig ur krisen och bygga något nytt. Med den industri vi har och det hållbarhetsfokus som finns i vårt näringsliv har vi fantastiska möjligheter att dels komma ut med våra produkter och tjänster på den internationella marknaden, dels locka hit investeringar. Export och investeringar är helt avgörande för att skapa jobb och välfärd och trygga välfärden i hela landet.
Vi gör nu en extra satsning från regeringens sida. Vi sätter av extra medel för investeringsfrämjande. Vi har också stora satsningar på Vinnova och Rise, för vi behöver jobba bredare för att locka hit investeringar, med fokus på akademin och näringslivet i samverkan. Jag ser en fantastisk möjlighet att svensk industri och svenska hållbara lösningar kommer att bli vinnare under nästa år, med de satsningar som regeringen nu gör i den budget som vi har lagt fram.
Anna Hallberg (S):
Regeringens bedömning är att det är glädjande och betydelsefullt att EU och Kina nu har nått en principöverenskommelse om att ingå ett investeringsavtal. Det här avtalet kommer avsevärt att förbättra europeiska investerares och svenska företags tillgång till den viktiga kinesiska marknaden. Det kommer att skapa mycket bättre förutsättningar att konkurrera på mer jämlika villkor i Kina.
Det kommer också att främja EU:s kärnvärden, målsättningar och värderingar vad gäller hållbar utveckling i Kina. För första gången har Kina i ett bilateralt avtal med EU gått med på tydliga åtaganden vad gäller miljö, klimat och mänskliga rättigheter. Vi har en öppen ekonomi. Jag vet, fru talman, att Hans Wallmark delar synen med mig att vi ska ha en öppen ekonomi med betoning på frihandel.
Det ligger verkligen i Sveriges intresse att bedriva handel med länder som Kina. Jag ser att det här är ett viktigt steg framåt när det gäller att kunna ha en plattform för att fortsätta utveckla den handeln.