KBLab/rixvox huggingface dataset:
Per Bolund (MP):
Jag tror att alla som har sett debatten har noterat att jag vid ett flertal tillfällen har sagt att miljö självklart är kärnan för Miljöpartiets engagemang. Det gäller såklart både de globala frågorna om klimat, där vi vet att vindkraften är ett förnybart energislag, och de lokala förhållandena. Jag har också varit tydlig med att det här inte är en fråga som inte finns på den statliga dagordningen.
Tvärtom finns det myndigheter som redan i dag har ett utpekat ansvar för att värdera vilken påverkan buller har på människors livsmiljö och hälsa. Moderaterna vill i det läget, uppenbarligen av rent populistiska skäl, att regeringen ska dubblera ansvaret och se till att fler myndigheter, kanske Post- och telestyrelsen eller Trafikverket, tar ansvar för bullerfrågor kopplade till boendemiljö.
Jag tror att det är bra att vi renodlar så att olika myndigheter har olika ansvarsområden. Jag oroas av Moderaternas lättsinne när det gäller de frågorna. Men det kanske är så för Moderaternas del att lättsinnet gärna får gälla när det gäller vindkraft men inte när det gäller andra frågor. Vi kan konstatera att det pågår en moderat kampanj mot förnybar energi i allmänhet och vindkraftsutbyggnaden i vårt land i synnerhet.
Som sagt är det än så länge 100 miljarder kronor som har investerats i vindkraft under de senaste åren. I vanliga fall brukar vi ju inte säga nej till 100 miljarder i investeringar eller ifrågasätta eller försöka stoppa den utvecklingen. Det är såklart en fantastisk möjlighet för Sverige att vi nu får enormt kraftiga investeringar som ger möjlighet till energiproduktion, till nya investeringar och till nya företag och nya jobb runt om i hela vårt land.
Jag måste säga att jag oroas av detta, och jag tror att svenska folket har anledning att fråga sig vad som kommer att hända om Moderaterna får regeringsmakten efter ett maktskifte. Då kommer de här investeringarna att på olika sätt förhindras, stoppas och inte kunna gå framåt längre. Jag tycker att det klargjordes i den här debatten. Jag tycker att det är sorgligt att det är på det viset. Men man kan lita på att Miljöpartiet kommer att fortsätta verka för en hållbar miljö, både globalt och lokalt.
Per Bolund (MP):
har frågat mig om jag kommer att säkerställa att svenska producenter av impregnerat trä ska få verka på samma villkor som producenterna i övriga EU-länder. Jag svarar i egenskap av ny miljö och klimatminister. Regeringen arbetar med flera insatser för att minska klimatpåverkan, och ett ökat träbyggande bidrar till flera av regeringens klimatmål för att minska utsläppen. Trä har egenskaper som även ger bra förutsättningar för industriell byggproduktion, en hög grad av prefabricering och serietillverkning.
Träskyddsmedel är biocidprodukter som innehåller kemiska ämnen som motverkar att virke bryts ned av rötsvampar eller träförstörande insekter. Många träskyddsmedel är giftiga och kan skada både människors hälsa och miljön. De kan innehålla ämnen som kreosot, arsenik, krom och koppar. Träskyddsmedel måste godkännas av Kemikalieinspektionen innan de får användas för impregnering.
Anläggningar för träskyddsimpregnering utgör miljöfarlig verksamhet enligt miljöbalken. Beroende på hur stora volymer som verksamheten hanterar krävs antingen tillstånd eller att en anmälan görs till kommunen. De större verksamheterna omfattas av industriutsläppsdirektivet, 2010/75/EU. Industriutsläppsdirektivets huvudsakliga syfte är att förebygga och begränsa föroreningar från EU:s största industrianläggningar.
Genom branschvisa genomförandebeslut, så kallade BAT-slutsatser, ställs bindande krav på användning av bästa tillgängliga teknik. Träskyddsimpregnering omfattas av BAT-slutsatserna för ytbehandling med organiska lösningsmedel, inklusive behandling av trä och träprodukter med kemikalier, vilka kommer att börja gälla 2024.
Genom regleringen på EU-nivå säkerställs att alla verksamheter inom EU som omfattas av industriutsläppsdirektivet lever upp till en gemensam lägsta miljöskyddsnivå och att förutsättningarna för konkurrens på mer lika villkor därmed ökar. Direktivet är ett minimidirektiv, vilket innebär att medlemsstaterna får ställa strängare krav nationellt. Med tanke på den risk för människors hälsa och miljön som träskyddsimpregnering innebär är det viktigt att även mindre verksamheter omfattas av tydliga krav.
Naturvårdsverkets föreskrifter avser skyddsåtgärder och försiktighetsmått vid behandling genom tryck- eller vakuumimpregnering respektive behandling genom doppning mot mögel- och blånadsangrepp. Föreskrifterna gäller både för de verksamheter som omfattas av industriutsläppsdirektivet och för de mindre verksamheter som i Sverige är anmälningspliktiga men inte omfattas av direktivet. Naturvårdsverket gör nu en översyn av föreskrifterna, som hunnit bli 20 år gamla.
Myndigheten uppger att man kommer att se över om föreskrifterna behöver uppdateras utifrån den utveckling som har skett i branschen och även beakta vad som gäller enligt beslutade BAT-slutsatser. Regeringens ambition är att svenska företag ska ha goda konkurrensförutsättningar samtidigt som produktionen ska vara hållbar och ett högt miljöskydd säkerställs.
Per Bolund (MP):
Tack igen, Larry Söder, för en bra diskussion! Vi har en gemensam ambition att öka användningen av trä i byggnationen i Sverige. Det handlar om både bostäder och fastigheter. Men det handlar också om anläggningar. Jag håller med om att det finns ett värde om vi kan skapa en marknad för hållbara träprodukter. Där ser jag att det finns en stor funktion också för offentlig sektor i offentlig upphandling.
Det handlar om att vi uppmuntrar och ställer krav på användning av bästa möjliga material och bästa möjliga teknik. Vi kan också skapa en grund för ännu bättre träskyddstekniker i Sverige i framtiden och uppmuntra de allra mest hållbara lösningarna så att vi kan fasa ut en historisk miljöskuld som har funnits - det måste vi erkänna - kring träimpregnering.
Det är många områden i Sverige som har varit - och fortfarande är - ganska svårt förorenade av kreosot, arsenik och andra väldigt giftiga ämnen. Det är bra att teknikutvecklingen går framåt. Det är bra att vi nu har lagt stora resurser på att sanera dessa områden.
Men det är också bra om vi kan fortsätta att uppmuntra både byggbranschen och dem som tar fram träprodukterna att använda bra material ur klimatsynpunkt och att använda den bästa tekniken för att undvika andra miljöproblem och hälsoproblem. Här tror jag att vi har en stor möjlighet att informera och att se till att vi skapar en marknad.
Min ambition är att Sverige, med det stora miljöengagemang som vi har och med det stora kunnande som finns, faktiskt kan vara föregångare och visa för resten av världen att trä är ett fantastiskt byggmaterial och ett material som vi kan använda betydligt mer för att bygga framtidens hållbara samhälle.
Per Bolund (MP):
Roger Hedlund har frågat mig om jag tänker agera till förmån för den stora gruppen unga personer som står utanför bostadsmarknaden. Jag vill börja med att säga att jag delar Roger Hedlunds oro för ungas situation på bostadsmarknaden. Frågor om ungas inträde på bostadsmarknaden är en prioriterad fråga för regeringen, och det gäller både det ägda och det hyrda beståndet. Finansinspektionen har konstaterat att amorteringskraven bidragit till att nya bolånetagare nu amorterar mer, lånar mindre och köper billigare bostäder än om åtgärderna inte skulle ha genomförts.
Det förstärkta amorteringskravet har även minskat antalet nya bolånetagare med stora lån i förhållande till sina inkomster och lett till färre sårbara hushåll. Vidare har den amorteringskultur som på senare år har etablerats, tillsammans med bolånetaket, bidragit till att stärka hushållens ekonomiska motståndskraft vid konjunkturnedgångar.
Det finns ändå skäl att kartlägga kreditgivares villkor för förstagångsköpare i olika delar av landet samt i vilken utsträckning undantaget från amorteringskravet för köpare av nyproducerade bostäder används av kreditgivarna och orsakerna till det. En särskild utredare har fått i uppdrag att kartlägga detta inom ramen för utredningen En socialt hållbar bostadsförsörjning. För många som ska etablera sig på bostadsmarknaden är det ofta aktuellt att hyra en bostad.
I enlighet med januariavtalet har regeringen reformerat investeringsstödet för hyreslägenheter. Investeringsstödet har beviljats för ca 36 000 bostäder, varav närmare 6 000 är bostäder för studerande. De lägenheter som byggs med hjälp av investeringsstödet har generellt sett lägre hyra än nyproduktionshyror i övrigt. Var åttonde lägenhet som produceras med hjälp av investeringsstöd ska fördelas till antingen sociala kontrakt eller unga vuxna upp till och med 30 år.
Per Bolund (MP):
Det har varit en upplysande diskussion, som visade sig handla mindre om bostadspolitik och mer om invandring, som det ofta blir när man debatterar med Sverigedemokraterna. Men det har också belysts att vi med Sverigedemokraternas politik skulle komma tillbaka till en osund amorteringskultur där vi återigen tar lån men inte ska vara lika idoga med att betala tillbaka dem.
Vi skulle alltså gå tillbaka till en modell som byggde upp stora risker i svensk ekonomi, men inte bara i svensk ekonomi utan också för de enskilda hushållen. Jag är gammal nog att komma ihåg 90-talskrisen när just den situationen uppstod. Människor hade tagit väldigt stora lån för att köpa bostäder. Samtidigt hamnade Sverige i en ekonomisk kris. Människor blev av med sina arbeten, kunde inte betala sina amorteringar och sina räntor och blev tvungna att sälja på en vikande bostadsmarknad där priserna sjönk.
Man satt alltså kvar med lånen men inte med bostaden. Det finns människor i Sverige som fortfarande lider på grund av den typen av politik. Det är en ansvarslös politik som jag aldrig skulle kunna stå och försvara i den här kammaren. Men det är tyvärr en sådan politik Sverigedemokraterna nu förespråkar. Vi har däremot en aktiv bostadspolitik. Vi ser till att använda resurser för att få fram det som det finns allra störst behov av, det vill säga hyreslägenheter med en rimlig hyresnivå. Än så länge har vi byggt drygt 36 000 sådana.
I budgeten har vi nu avsatt pengar för att kunna öka byggtakten. Det kommer ungefär 7 000 ytterligare bostäder per år. Det är dock viktigt att påminna om att hyresmarknaden kompletterar det köpta beståndet på bostadsmarknaden. Man måste se det i sin helhet. Det klarar inte Sverigedemokraterna av. Det är också tydligt att unga fortfarande kan ta lån. Man kan köpa en bostad i dagens Sverige.
Enligt de undersökningar som finns skulle 95 procent av dem som köpte en bostad 2015 kunna köpa en bostad nu med de krav som regeringen ställer. Men vi ställer också krav som gör att det blir en buffert i hushållens och samhällets ekonomi.
Per Bolund (MP):
Jag vill tacka Johan Hultberg för en bra diskussion. Jag är glad över att den miljöpolitik som Sverige bedriver, inklusive hur vi gör miljöprövningar, uppenbarligen är otroligt attraktiv. Det är inte en slump att Sverige år efter år hamnar i topp bland länderna när man granskar deras miljö- och klimatpolitik. Sverige kommer alltid ut som det land som ligger högst, så länge det är en rödgrön regering. Vi vet att det har varit annat vid tidigare tillfällen.
Vi ser också tydliga exempel på hur näringslivet vill investera i Sverige, just tack vare att vi har en långsiktig inriktning och att vi har de förutsättningar som krävs för att göra stora investeringar i hållbar teknik. Ett exempel är de investeringsstöd som Johan Hultberg nämner där Moderaterna först var motståndare och nu har insett värdet och står bakom dem.
Det är ett exempel på hur Miljöpartiet driver miljöpolitiken framåt på ett sätt som gör att även Moderaterna till slut anpassar sig. Och det är något som vi välkomnar. Vi går in med resurser för att möjliggöra stora investeringar, till exempel Hybrit, och det leder till att vi kan hitta de tekniska lösningarna för att bygga det hållbara och fossilfria välfärdslandet Sverige - regeringens vision.
Johan Hultberg låtsas som att han kan skapa en tulipanaros, att han kan få mer miljöprövning med mindre pengar. Det är en illusion som Johan Hultberg och Moderaterna behöver släppa. Vill man, som Johan Hultberg många gånger har sagt, ha bättre handläggningsprocesser i myndigheterna är en förutsättning att de har de resurser de behöver för att kunna genomföra miljöprövningarna.
Annars är risken att Moderaterna gör precis det jag varnade för inledningsvis, nämligen att man kortar handläggningstiderna genom att ställa lägre krav och sänker miljöambitionerna. Jag hoppas att vi är överens om att detta inte är vägen framåt. Vi ska ha världens mest ambitiösa miljö- och klimatpolitik, men vi ska skapa den tillsammans med näringslivet och skapa goda förutsättningar för hållbara investeringar.
Per Bolund (MP):
Johan Hultberg har frågat mig vilken analys jag gör av hur systemet med miljösanktionsavgift har fungerat när det gäller att upprätthålla svavelförordningens bestämmelser om högsta tillåtna svavelhalt i fartygsbränslen och om jag ser något skäl till att ändra i systemet. Vidare undrar Johan Hultberg om jag och regeringen är beredda att ge Kustbevakningen i uppdrag att bistå Transportstyrelsen i kontrollen av sjöfartens efterlevnad av svavelförordningen.
Det är djupt oroande när de regler som är uppsatta för att skydda människors hälsa och miljön inte följs. Regeringen arbetar därför aktivt för att förbättra regelefterlevnaden. Eftersom det finns ekonomiska incitament för att bryta mot svavelreglerna behövs ett fungerande sanktionssystem för att säkerställa att bestämmelserna följs.
Därför införde regeringen den 3 september 2018 miljösanktionsavgifter för överträdelser av svavelförordningen, där den som bryter mot regelverket kan bli skyldig att betala en miljösanktionsavgift som kan uppgå till högst 500 000 kronor. Miljösanktionsavgifterna har haft en avhållande verkan. De mätningar som görs visar på en hög efterlevnad av svavelförordningens bestämmelser.
Efterlevnaden har också stärkts över tid, något som bekräftas av de mätningar Chalmers Tekniska Högskola gjort på uppdrag av Transportstyrelsen. I de kontroller som Transportstyrelsen genomförde under 2020 kunde myndigheten inte konstatera några överträdelser av förordningen. Mätningar från 2019 visar att över 95 procent av alla fartyg även då följde reglerna. I syfte att ytterligare stärka miljösanktionsavgifternas avhållande verkan planeras ändringar i miljösanktionsavgifterna.
Miljödepartementet har haft ett förslag ute på remiss som innebär att miljösanktionsavgifterna skärps med hänsyn till att det från årsskiftet råder ett strängare gränsvärde för svavelhalten i marina bränslen. Remisstiden löpte ut den 11 januari i år. Departementet kommer att som vanligt analysera inkomna synpunkter. Införandet av sanktionsavgifter har sänt en tydlig signal till rederierna om att regeringen ser med största allvar på frågan, och jag kan konstatera att efterlevnaden av regelverket har förbättrats avsevärt.
De planerade ändringarna kan också bidra till att stärka efterlevnaden än mer. Jag förutsätter därför att redarna kommer att fortsätta ta sitt ansvar och följa de regler som gäller i svenska vatten. Sammantaget är det därmed inte aktuellt att göra en ändring av tillsynsansvaret.
Per Bolund (MP):
Tack, Johan Hultberg, för en bra debatt! Jag är glad att vi tillsammans kan se värdet av tuffa miljöregleringar. Det är någonting som är avgörande för att vi ska kunna nå hela vägen i mål och se till att vi uppfyller det som riksdagen har ställt sig bakom, det vill säga att vi till nästa generation ska lämna över en miljö där vi har löst de stora miljöutmaningarna och miljöproblemen.
Där hoppas jag att vi också är överens om att vi är långt ifrån färdiga utan behöver göra betydligt mycket mer framåt för att vi verkligen ska kunna leverera på det generationslöftet. Då gäller det att bygga på de goda exempel som vi kan se, att fortsätta använda dem och att expandera dem även till andra områden.
Just minskningen av svavel i bränslet i den känsliga marina miljön i Östersjön är ett exempel på hur vi gemensamt har kunnat knuffa fram en reglering som verkligen gör skillnad och som nu minskar miljöbelastningen kraftigt. Sedan ska vi vara medvetna om att svavel är ett av de problem som har funnits inom sjöfartsnäringen. Vi har fortfarande andra utmaningar som vi behöver möta, till exempel utsläppen av kväveoxider som ju också är ett stort miljöproblem.
Här behöver vi arbeta vidare för att se till att även sjöfarten blir en del av den hållbara, fossilfria transportsektor som vi vill se. Jag kan konstatera att det som Johan Hultberg efterfrågar i sin interpellation är något som regeringen kommer att leverera. Vi planerar att redan i slutet av maj ha en proposition som skärper sanktionssystemet när det gäller just svavel.
Därmed kommer vi att få bättre och ännu mer verkningsfulla miljösanktionsavgifter på plats. Det ser jag fram emot. Då kan vi vara ännu säkrare på att vi genom reglering och också tillsynssystem fortsättningsvis kan ha väldigt låga halter av svavel från svensk sjöfart och sjöfart i svenska vatten.
Per Bolund (MP):
Det sista uttalandet tackar jag för. Jag hoppas verkligen det, för är det något vi behöver är det mer miljödebatt och miljödiskussion. Då får jag också en chans att återigen, gång på gång, visa att med Miljöpartiet i regeringen satsas det mer på alla miljöområden än det satsats under någon tidigare regering - kopiöst mycket mer än när Lars Beckmans Moderaterna var de som utformade den ekonomiska politiken. Till skillnad från Lars Beckman är jag biolog och har läst ekotoxikologi, så jag tycker att tonläget kanske ska vara lite mer respektfullt i den här debatten.
Jag tycker också att Lars Beckman ska ha respekt för att det finns 1 100 förorenade områden som har lika stora risker för hälsa och miljö som det område med gifttunnor som Lars Beckman har upptäckt. Jag tycker att det är ansvarslöst av en moderat riksdagsledamot att stå här och låtsas som att Miljöpartiet inte har något engagemang.
Jag tror att vem som helst som ser den här debatten kan gå in och se att Miljöpartiet har engagerat sig för havsmiljön, arrangerat globala miljökonferenser och satsat mer resurser och åtgärder för havsmiljön än någon tidigare regering. Det visar på vilken nivå Lars Beckman väljer att lägga den här debatten. Jag tycker att det är ganska sorgligt, fru talman.
Jag tycker också att vi kan konstatera att med Moderaternas politik hade många färre av de 1 100 förorenade områdena kunnat åtgärdas eftersom Moderaterna konsekvent, i budget efter budget, har dragit ned på saneringsanslagen. Lars Beckman har att faktiskt ta ansvar för den politik som Moderaterna bedriver, det vill säga att det blir mindre miljöarbete med Moderaternas politik. Det blir färre sanerade områden.
Det blir fler gifttunnor som ligger kvar och läcker om Moderaterna får bestämma, och det tycker jag att de som lyssnar på den här debatten har skäl att tänka på. Miljöpartiet tar föroreningarna och miljöfrågorna på det allvar som de förtjänar. Det gör att vi lägger mer resurser på det, och nu har vi möjlighet att åtgärda saneringen. Men vi tycker också att det är en viktig princip att den som förorenar ska bära det ekonomiska ansvaret för föroreningarna.
Och vi tycker att experterna, det vill säga våra myndigheter, ska avgöra var vi ska göra insatserna först - inte ledamöter i Sveriges riksdag.
Per Bolund (MP):
har frågat mig dels vilka skäl jag anser att regeringen har för att skjuta upp regeringsbeslutet på obestämd tid, dels - om regeringen väljer att inte fatta beslut i närtid - om jag och regeringen har någon annan plan för slutförvar av kärnbränslet då mellanlagret snart är fullt. Jag vill börja med att upprepa vad som sagts i tidigare fråge- och interpellationssvar angående ansökan om slutförvar för använt kärnbränsle.
Den ansökan som Svensk Kärnbränslehantering AB, SKB, har lämnat om tillstånd för uppförande, innehav och drift av en kärnteknisk anläggning för slutförvaring av använt kärnbränsle och kärnavfall avser ett sammanhängande system. Systemet omfattar tre delar: en kapacitetsutbyggnad av det centrala mellanlagret för använt kärnbränsle, Clab, en anläggning för inkapsling av det använda kärnbränslet inför slutförvaring, inkapslingsanläggningen, Clink, och själva slutförvaret.
Detta sammanhängande system är en stor och komplex fråga. Ansökan är ett av de största miljöärendena i Sverige någonsin och ett stort infrastrukturprojekt. Regeringens uppgift är att pröva ansökan i dess helhet.
En fråga som har uppkommit i regeringens granskning av ansökan är huruvida den komplettering som SKB gav in med anledning av domstolens yttrande till regeringen avseende bland annat kopparkapselns skyddsförmåga kräver ett kompletterande samråd med andra länder enligt miljöbalken, ett så kallat Esbosamråd.
Naturvårdsverket, som är den myndighet som ansvarar för att samråd med andra länder genomförs i enlighet med miljöbalken och den så kallade Esbokonventionen, ombads därför att informera Regeringskansliet om huruvida kompletteringen föranleder ett samråd enligt 6 kap. 33 § miljöbalken. Naturvårdsverkets svar inkom den 12 februari. Myndigheten meddelar i svaret att myndigheten avser att hålla samråd angående inkommen komplettering med Polen och Tyskland.
Strålsäkerhetsmyndigheten har nyligen publicerat sin analys av SKB:s rapport om den forskning som går under namnet long-term test of buffer materials, de så kallade LOT-försöken. Regeringen kommer nu att ta del av Strålsäkerhetsmyndighetens granskning. Regeringens granskning av slutförvarsärendena pågår alltså fortfarande. Ärendena enligt båda lagstiftningarna hanteras samlat i Regeringskansliet. Jag vill inte föregripa regeringens beslut och kan inte heller bedöma när ärendet kommer att avgöras, men arbetet är prioriterat.
Per Bolund (MP):
Jag har lite svårt att förstå upprördheten. Jag ställde en fråga med anledning av Alexandra Anstrells fråga om huruvida vi tog politiska hänsyn i den här prövningen. Mitt konstaterande var att vi inte gör det. Eftersom frågan ställdes från Moderaterna ställde jag frågan tillbaka om Moderaterna skulle ta politiska hänsyn i en sådan prövning. Jag har svårt att förstå den stora upprördheten över det. Däremot är det så att regeringen gör prövningen enligt konstens alla regler.
Vi gör den enligt den lagstiftning som finns på plats och som Sveriges riksdag har ställt sig bakom. Vi gör den också i kommunikation med och respons till inte bara SKB, som har gjort ansökan och där det finns en pågående dialog om prövningen med regeringen och Regeringskansliet, utan även de myndigheter och den domstol som har prövat frågan före oss. Domstolen har ju ställt viktiga och avgörande frågor, och vi har ett ansvar att ge svar på dem.
Vi tar detta steg för steg, och vi tar in även myndigheternas synpunkter. När myndigheternas synpunkter sedan har kommit in analyserar vi dem på det sätt som jag faktiskt tycker att varje regering har ett ansvar att göra. Det är processer som fortfarande pågår, och därför är det inte möjligt att i dag säga exakt när ett beslut kan fattas. Vi behöver invänta myndigheternas rapporter och arbete och därefter göra en sammanvägning av materialet innan vi kan göra ett sådant ställningstagande.
Det är otroligt viktigt att vi kan analysera den information som kommer in till Regeringskansliet, för vi har ansvar att göra det enligt den lagstiftning som gäller. Vi tänker ta detta på det allvar det förtjänar. Jag vill upprepa att det är en oerhört stor miljöprövning vi gör och att det är en oerhört viktig fråga. Detta är ett livsfarligt material, och vår generation har ett ansvar att hålla det separerat från miljö och människor under hundra tusen år.
Det är en fråga man inte kan låta sig stressas igenom genom prat om att det kostar pengar eller att vi har andra hänsyn att ta. Vi måste säkerställa att det finns en trygghet i förvaret, och det är det vi gör från regeringens sida.