Tuve Skånberg (KD):
Regeringen lägger fram ett sammanhållet budgetförslag, och partierna i opposition lägger fram sina alternativa budgetförslag. Detta sker i två steg, dels beslut om ramen för budgeten i dess helhet - och detta beslut togs för någon vecka sedan - dels inom varje utgiftsområde, och det är detta som vi här debatterar för KU:s del.
Vad är då Kristdemokraternas målsättning med budgeten om man ser till helheten? När vi satte samman vår budget med alla dess delar - KU:s område är en mindre del - vad ville vi då? Jo, för ökad gemenskap och framtidstro vill vi ha en politik som skapar förutsättningar för människor att bygga goda relationer och känna trygghet och som underlättar för människor att gå från utanförskap till arbete.
Vi vill skapa förutsättningar för en god tillväxt och ett företagsklimat som står sig väl i den globala konkurrensen. För oss är det viktigt att stärka familjernas självbestämmande, och det civila samhällets ställning skapar en grund för fungerande mellanmänskliga relationer. Genom en väl fungerande ekonomisk politik kan vi också satsa resurser på välfärd, vilket ökar tryggheten.
Med genomtänkta reformer kring arbetsmarknaden och i skattepolitiken kan vi förbättra människors möjlighet att lämna arbetslöshet och utanförskap. Nya jobb, menar vi, skapas inte av politiska ovanifrånlösningar. De skapas i växande och lönsamma företag.
Den rödgröna regeringen tror att man kan nå Europas lägsta arbetslöshet - det är ju målsättningen - och klara integrationsutmaningen med massiva skattehöjningar på just arbete och företagande. Kristdemokraternas inriktning är den motsatta. Vi vill sänka trösklarna in på arbetsmarknaden och förbättra förutsättningarna för företagande.
Det är av stor vikt att den ekonomiska politiken utformas på ett sådant sätt att resurserna används effektivt för att skapa trygghet för dem som befinner sig i utsatta situationer. Tillväxten måste komma alla till del. Välfärden måste utvecklas genom fortsatt valfrihet, tydligt kvalitetsarbete och ett effektivt användande av resurserna.
Nu vet vi att riksdagen har ställt sig bakom regeringens förslag till utgiftsramar, beräkning av statens inkomster och inriktning på budgetpolitiken. Och i enlighet med riksdagens rambeslutsprocess ställs nu regeringens budgetförslag och de olika oppositionspartiernas budgetförslag mot varandra som helheter och beslutas i två steg. Kristdemokraternas budgetförslag är en sammanhållen helhet.
Eftersom riksdagen i steg ett, det som kallas för rambeslutet, har ställt sig bakom regeringens förslag på ekonomiska ramar för statsbudgeten och inriktning på budgetpolitiken kan jag inte yrka bifall till det förslaget en andra gång, så att säga.
I stället framför jag i enlighet med ett särskilt yttrande synpunkter på regeringens förslag och redovisar den anslagsfördelning som Kristdemokraterna föreslår i motion 2015/16:2712, yrkande 1. Vad vill vi där?
Jo, först och främst - det är det som Björn von Sydow har aktualiserat - vill vi kristdemokrater minska anslaget 4:1, Regeringskansliet m.m., med 109,5 miljoner kronor för 2016, jämfört med regeringens förslag i propositionen. Då kan man fråga: Är detta ett brott mot den överenskommelse som gjordes? Den gjordes under förra mandatperioden.
Vi hade haft en situation där Socialdemokraterna, Miljöpartiet, Vänstern och Sverigedemokraterna, som den gången utgjorde opposition, tillsammans bröt ut 300 miljoner ur det anslaget. Det fick långtgående konsekvenser. Därför gjordes det en överenskommelse förra mandatperioden.
Socialdemokraterna valde att inte göra om detta, och i nästa budget var de 300 miljoner kronorna tillbakalagda. Har då allianspartierna i olika grader brutit mot en överenskommelse? Till att börja med kan vi konstatera något.
Vid de två tillfällen - vår- och höstbudgeten - när allianspartierna och regeringen har gett sina förslag till den budget som nu ska gälla har regeringen adderat 175 miljoner kronor i förhållande till vad som tidigare gällde. Inget av allianspartierna har gått över den adderingen. Jag kan titta på s. 106, bil. 3, i betänkandet.
Anslaget för Regeringskansliet med mera skulle enligt regeringens förslag vara drygt 7 miljarder kronor. Moderaterna har minskat det med 104 miljoner, Centern med 174,5 miljoner, Folkpartiet med 26 miljoner och Kristdemokraterna med 109,5 miljoner. Alla allianspartier ligger med råge under den ökning på 175 miljoner kronor som regeringen har föreslagit.
De enda som utmärker sig är Sverigedemokraterna, som lyckades landa just på den magiska siffran 300 miljoner, som en gång Socialdemokraterna var överens med dem om att minska med. De ligger kvar. Men vi andra är inte så drastiska - tvärtom. Det är inom den här ökningen som alla våra nedskärningsförslag ligger.
De kommer, inom parentes, inte att gå igenom i kammaren. Det vet vi, för vi har redan facit. Hur vill vi göra med vår helhet? Förutom den här nedskärningen vill vi kristdemokrater att Världsbanken, som har fått uppdrag om en fortsatt studie över företagsklimatet i Sverige, ska få genomföra den studien.
Vi vill öka anslaget 6:1, Allmänna val och demokrati, med 5 miljoner mer än regeringen. Vi vill minska anslaget till länsstyrelserna med 25 miljoner kronor. Det är en ökning som har att göra med deras miljöansvar, som vi tror att de kan klara ändå. Jag vill också peka på vikten av att värna demokratin mot våldsbejakande extremism.
Alla allianspartier har lyft detta mer än regeringen, eller lika mycket i alla fall. Genom omfördelning är det kanske mer. Kristdemokraterna vill öka det anslaget med 15 miljoner kronor. Vi menar att den våldsbejakande extremismen är ett av de värsta hoten mot vår demokrati. Vi måste skydda vår demokrati mot det yttersta angreppet.
Tyvärr har det blivit ännu mer aktuellt sedan vi skrev motionerna. De fruktansvärda dåden i Paris har skett sedan dess. Därutöver föreslår Kristdemokraterna att anslaget 6:3, Datainspektionen, ska vara 2 miljoner högre än regeringens förslag för nästa år. Myndighetens arbete med att förebygga och motverka integritetskränkningar, inklusive näthat, behöver förstärkas.
Det kostar pengar, och det vill vi tillföra. Slutligen gäller det anslaget 7:1, Åtgärder för nationella minoriteter. Vi menar att fler kommuner ska tillåtas att bli en del av de förvaltningsområden för meänkieli, samiska och finska som redan finns, vilket bör finansieras genom en omfördelning inom anslagets ram.