KBLab/rixvox huggingface dataset:
Carl B Hamilton (L):
Jag vill återgå till min fråga som jag har rest tidigare och som jag faktiskt tycker är väl värd att diskutera. Det är inte så som någon sade här att marknaden skapar orättvisor eller stora klyftor. Vad vi har sett under senare tid är att marknaden verkligen har pressat ihop förmögenhetsfördelningen i landet. Aktiekurserna har fallit med minst 50 procent. Huspriserna kanske faller med 10 procent. Det är en enorm utradering av förmögenhet. Har Sverige har blivit ett bättre land av detta?
Ja, enligt vänsterpartister, socialdemokrater och miljöpartister. Ju mer aktiekurserna faller, desto bättre är det. Då blir förmögenhetsklyftorna mindre. Inkomstklyftorna kommer också att bli mindre så småningom eftersom kapitalet blir mindre värt. Då blir alla lyckligare. Eller hur, Lars Johansson? Det är logiken i era resonemang.
Ju mindre förmögenheter och förmögenhetsklyftor, desto lyckligare är medborgarna. Men så fungerar det inte i ett modernt samhälle som Sverige, tvärtom. Det innebär till exempel lägre pensioner. Detta fångade naturligtvis inte Statistiska centralbyrån upp i den mätning som kom för någon månad sedan.
Det här är en besvärlig avvägning; här finns ett dilemma. Vi kan inte bortse från de människor som blir arbetslösa utan egen förskyllan. De måste ha en dräglig tillvaro. Därför tycker en del av oss att man ska ha en allmän och obligatorisk a-kassa. Man kan dock inte bortse från att de skatter som finns i landet påverkar hur många som blir arbetslösa och hur många som arbetar.
Man kan påverka hur många som arbetar genom att utforma skatterna på ett visst sätt. Detsamma gäller avgifterna för a-kassan. Ideologiskt sett accepterar vi att det finns ett samband mellan avgifter, skatter och arbetslöshet medan ni på vänstersidan uppenbarligen ser det som att det finns ett vattentätt skott mellan skattepolitiken, a-kassepolitiken och nivån på arbetslösheten.
Ni vägrar acceptera att där kan finnas ett samband. Det är en stor brist, särskilt som det är empiriskt belagt i massor av studier i Sverige och i andra länder att det finns ett sådant här samband. Varför gör ni det? Vem är det som tjänar på att ni drar ned detta vattentäta skott mellan skattepolitik, a-kassepolitik och arbetslöshetsnivå? Jag vet inte.
De arbetslösa förlorar definitivt på en analys som inte är grundad på empiriska erfarenheter och kommer att sitta i kläm i slutänden. Det kommer nämligen inte att skapas och behållas lika många jobb som är möjligt med den politik som vi driver om ni kommer till makten.
Då kommer ni att strunta i skattepolitiken och a-kassepolitiken som medel mot ökad arbetslöshet och omedelbart lägga över frågan till vilken nivå a-kassan har. Det är nästan det enda medel ni talar om. Det var lite omprövning av Amspolitiken i Dagens Nyheter häromdagen, men det är allt. Annars är det fokus på bidrag, bidrag och bidrag.
Det är nästan omvänt mot när Carl Bildt för några år sedan sade: Jobb, jobb, jobb. Nu säger ni: Bidrag, bidrag, bidrag.
Carl B Hamilton (L):
A-kassan betalas till, om jag minns rätt, 90 procent från staten. Det är väl därför en korrekt beskrivning att säga att det är ett bidrag. Det är möjligen 10 procents försäkring. Jag ska återkomma till det. Jag ska egentligen ta fasta på det som Lars Johansson sade. Det var nämligen en väldigt kraftfull argumentation för något som du är emot, nämligen en allmän och obligatorisk arbetslöshetsförsäkring.
Du sade med emfas och stort beklagande att 500 000 människor har lämnat a-kassan. Det tycker jag också är negativt. Då är frågan: Vilken slutsats drar man av detta? Det beror på högkonjunkturen, och det beror på att en del är nära pensionen. Jag önskar att vi visste bättre vilka det är som har lämnat a-kassan. Men det finns de som är rädda för ökad kunskap om detta inom den fackliga rörelsen.
Därför har vi inte kunnat få den typen av information från de fackliga arbetslöshetskassorna. Det beklagar jag. Lars Johansson sade också mycket kraftfullt att 180 000 personer i dag inte har någon a-kassa. Men allt detta är en argumentation, Lars Johansson, för det som alliansen hade i sitt program och som jag hoppas att vi kan genomföra inte denna mandatperiod utan kommande mandatperiod.
Detta utredningsförslag var nämligen inte någon bra utgångspunkt. Lars Johansson sade att det är bedrövligt att 500 000 människor har lämnat a-kassan och att det är väldigt olyckligt att 180 000 människor är helt utan a-kassa.
Men då är detta en argumentation för en allmän och obligatorisk försäkring, eller hur? Varför är ni då emot det? Det är för mig helt obegripligt. Om vi hade en sådan skulle de problem som Lars Johansson betonar inte uppstå.
Carl B Hamilton (L):
Jag räknade tidigare upp 27, tror jag att det var, utgiftsökningar som Socialdemokraterna har föreslagit. En del överlappar kanske, och en del är större än vad jag tror, förvisso. Men då säger Lars Johansson att Socialdemokraterna har finansierat alla dessa. Det är inte sant. Det är att luras med sanningen. De här utgifterna är inte finansierade. Vi har det socialdemokratiska bidragspartiet tillbaka med vidöppen plånbok.
Det är så ni driver er oppositionspolitik. När ni sedan kommer i regeringsställning har ni samma restriktioner som vi andra. Ni har inte mer pengar än någon annan, och då blir det en annan ekonomisk politik. Det är därför som det är så lurigt med Socialdemokraternas oppositionspolitik, och man kommer till Radetzkifrågan: Kan man lita på att Socialdemokraterna i opposition ljuger? Ni kommer inte att kunna rent ekonomiskt driva den politik i regeringsställning som ni driver i opposition.
Den är ogenomförbar. Ni hoppas att ni kan lura väljarna ända fram till valdagen för att sedan byta spår. Pärssinen talar om att vi har sysslat med att gynna välbärgat folk. Våra inkomstskattesänkningar har framför allt varit till låg- och medelinkomsttagare. Och Socialdemokraterna har ju anslutit sig till dessa skattesänkningar för låg- och medelinkomsttagare, med jobbskatteavdraget.
Eller vill ni nu byta spår och höja skatten för låg- och medelinkomsttagare? Det är en viktig uppgift för oss andra att få reda på om det är på det sättet. Det mest orättvisa skatteförslaget hittills efter valet är det som Carin Jämtin och Mona Sahlin har föreslagit på Dagens Nyheters debattsida, nämligen att man ska ta bort räntan på uppskjutna reavinster. Det gynnar verkligen välbärgat folk!
Det är en skatteförmån, en skattesänkning som går rakt ned i framför allt de välbärgade stockholmarnas fickor men även på annat håll. Vad säger ni om detta hemma i valkretsen utanför storstäderna? Detta om något är dålig rättvisa.
Carl B Hamilton (L):
Bara som en parentes inledningsvis: Jag tror att det var det första talet här i kammaren av en miljöpartist där jag inte hört ordet "klimat" eller "klimathot" nämnas.
Det är ganska symtomatiskt, för det är nämligen klimathotet och det faktum att reaktorerna faller för åldersstrecket som är de två kanske viktigaste skälen till varför vi har fattat detta beslut om att släppa fram möjligheten att bygga tio nya reaktorer. Prognoser är alltid prognoser. Den här prognosen har fel på ett ställe.
Den underskattar nämligen kraftigt efterfrågan på el från elbilsintroduktion och vid järnvägsutbyggnad i framtiden. Det är ungefär tillsammans 14 terawattimmar. Å andra sidan finns inte i prognosen så mycket energieffektivisering och utbyggnad av förnybar energi som vi från regeringssidan har beslutat om. De här två effekterna tar ungefär ut varandra.
Vad jag vill säga med detta är att prognoser är väldigt svåra att göra, och just i den här prognosen är efterfrågan väldigt produktionsstyrd och efterfrågan på el är ganska skraltigt analyserad.
När det gäller överskottet det talas om kommer det att finnas ett överskott, men det som är poängen i hela uppgörelsen är att överskottet försvinner i det ögonblick reaktorerna börjar falla för åldersstrecket. Det som är problem för Sverige här är att det tar lång tid att projektera och bygga en reaktor.
Det finns ytterligare ett problem, och det är att vi sannolikt inte kan bygga mer än en eller två reaktorer samtidigt i Sverige. Vi har inte den tekniska kapaciteten eller byggkapaciteten för detta. Samtidigt ska vi veta att alla de reaktorer vi har byggdes under 13 år.
Det innebär att från slutet av 2020-talet och ytterligare ett decennium framåt försvinner hälften av den svenska elproduktionen på ett bräde - den som kommer från kärnkraften. Man måste alltså börja planera på ett tidigt stadium för hur man ska göra denna generationsväxling beträffande reaktorer. Man måste planera omgående.
Ett annat skäl för att inte vänta för länge med att byta ut dessa reaktorer - jag hör här på något sätt att man ska köra dem i botten - är att grundkonstruktionen i moderna reaktorer är säkrare än i de reaktorer som redan finns. Man kan också i framtiden sannolikt använda säkrare bränsle i form av torium. Det är också ett skäl till varför man ska byta ut reaktorerna mot nya reaktorer.
Det finns en teknisk utveckling även på kärnteknikens område. Fru talman! Jag vill alltså understryka att det är väldigt viktigt att börja planeringen för en ny kärnkraft omgående. Som avslutning vill jag ge en illustration: Norr om Stockholm finns Forsmarksreaktorerna. Produktionen där är exakt lika stor som Storstockholmsområdets förbrukning.
Hur ska ni klara det utan ny kärnkraft?
Carl B Hamilton (L):
Jag tror att Tomas Eneroth var lite snabb med prognoserna. Vad jag försökte säga var att det finns många komponenter i en sådan här prognos - både efterfrågan och utbud. Nettot i detta fall blir ungefär att de tar ut varandra. Men det som är intressant med Tomas Eneroths inlägg och även Per Bolunds är att de säger: Kärnkraft ska vi diskutera för sig, och klimat ska vi diskutera för sig. De får inte blandas ihop.
I själva verket är möjligheten att befria atmosfären från ökade utsläpp väsentligt större om man i Sverige och i Europa fokuserar på bland annat kärnkraft men naturligtvis också på annan förnybar energi. Därför blir den framställning som sker här, den nationalistiska framställningen och den egenfokuserade framställningen, att ett elöverskott är som en förbrytelse, någonting negativt och någonting som vi inte får göra.
I själva verket är elöverskott med förnybar energi någonting som vi kan exportera. Då slår vi ut gas och kolkraftsgenererad el i Polen, Tyskland och på andra ställen. Det skulle leda till att Europa får lägre koldioxidutsläpp. Men det är tydligen någonting som ni inte vill. Det är tydligen någonting som ni fruktar. För mig är det bra. Jag säger inte att vi ska bygga ut vår energisektor för att vi så att säga ska göda Europa med koldioxidfri el.
Men det är verkligen inte någon belastning. Det är ingenting negativt. Det är någonting oerhört positivt om vi kan få mindre koldioxidutsläpp från Europas energisektor.
Carl B Hamilton (L):
I riksdagsvalet 2010 kommer i just energifrågan två klara alternativ att stå mot varandra, eller rättare sagt ett klart alternativ mot en rödgrön röra. Nu vill jag gärna att interpellanten lyssnar noga.
Maria Wetterstrand, som tillhör ett av de tre partier som ska ingå i vänsterkoalitionens regeringsalternativ, sade så här i lördags enligt Miljöpartiets egen hemsida: "En rödgrön regering kommer efter nästa val att pröva möjligheten att stänga reaktorer. Läget har aldrig sett bättre ut än nu.
Det kommer att vara både möjligt och rimligt, och Miljöpartiet kommer att driva detta hårt ." Det innebär alltså att Miljöpartiet kommer att vilja minska utbudet av elektricitet eller elproduktion i Sverige. Alf Erikssons parti vill dessutom avskärma den svenska marknaden från övriga Europa.
Här kommer det alltså att vara två krafter som båda verkar för ett minskat utbud och en minskad flexibilitet på den nordiska och den svenska elmarknaden. Det kommer med naturnödvändighet att göra att priset på el blir högre.
Vi kan ju tänka oss en rödgrön regering - det kommer förhoppningsvis inte att inträffa - där den ena falangen sitter och kräver att elproduktionen ska minska inom landet och den andra säger att vi dessutom ska omöjliggöra import, om så skulle behövas, från övriga Europa.
Ja, kvar sitter då de stackars konsumenterna, industrin och inte minst basindustrin som kommer att erfara att priserna går upp, upp, upp. Och Miljöpartiet hurrar. Som sagt var: En rödgrön regering kommer efter nästa val att pröva möjligheten att stänga reaktorer, enligt Maria Wetterstrand. Hon tycker dessutom att läget aldrig har sett bättre ut än nu.
Både industri och konsumenter månde bäva inför det regeringsalternativet.
Nej, jag tror att just i den här frågan har alliansen ett väldigt övertag i trovärdighet, inte bara politiskt utan dessutom ekonomiskt, inför detta hemska öde som skulle kunna drabba Sverige med en regering som både vill minska den inhemska produktionen av el och vill minska möjligheterna att importera el från andra länder.
Carl B Hamilton (L):
Alf Eriksson säger att det gäller jobben och basindustrin. Men ni ska ju regera ihop med ett annat parti som vill lägga ned hälften av elproduktionen i Sverige. Maria Wetterstrand säger att läget aldrig har sett bättre ut för att minska denna produktion. Då blir det precis som med jordgubbarna på sommaren. Är det ont om jordgubbar stiger priset. Det är samma sak här.
Minskar utbudet av el kommer priset på el att stiga. Det är inte konstigt utan fullständigt naturligt och vanligt, vilket erfarenheten talar för. Alf Eriksson säger att det inte finns någon anledning att koppla ihop sig med övriga Europa och att det inte finns något som säger hela Europa. För det första bryter detta mot EU:s elmarknadsdirektiv.
Den regering som Alf Eriksson vill ha kommer att bryta mot ett numera ganska centralt EU-direktiv. Det är alltså en ogenomförbar politik att snörpa av Norden. För det andra var ingen annan än Mona Sahlin en intensiv frihandlare på detta område. Ni har gjort ett lappkast efter valet 2006.
Så sent som fyra månader före valet sade Mona Sahlin i ett svar till Hans Backman, Folkpartiet: Genomförandet av elmarknadsdirektivet, som alltså talar om fri handel med el, och skapandet av en inre marknad för el syftar till att ge positiva effekter för konkurrensen och därmed kunderna.
Det är därför viktigt att direktivet implementeras i alla medlemsstater så att förutsättningar för en fullt fungerande och konkurrensutsatt inre marknad skapas. Vidare sade hon: Krav på att begränsa eller diskriminera export eller import av el förekommer inte på de många möten som jag som minister har med mängder av svenska företag och näringslivsföreträdare. Det är tydligen helt andra toner nu.
En viss anpasslighet och populism kan jag ana.
Carl B Hamilton (L):
Jag har länge hållit på med ungdomsarbetslöshet, och en av de saker som jag har upptäckt i riksdagen är den otroliga kortsiktigheten i inriktningen på diskussionen. Vi har i Sverige haft en hög ungdomsarbetslöshet, inte bara nu, utan i årtionden, skulle jag vilja säga. Den är högre än i andra länder, och det är det arv som vi har tagit över.
Den här situationen med en konstant hög ungdomsarbetslöshet i Sverige är någonting som orsakades av Socialdemokraterna, Vänsterpartiet och Miljöpartiet när ni i tolv år satt vid regeringsmakten. En orsak, Josefin Brink, är den skolpolitik som ni för. De ungdomar som gått ur skolan har en låg produktivitet därför att de har gått igenom en dålig skola.
Det är för många som går ur skolan med dåliga kunskaper. De kan inte bära upp den lön som de får på arbetsmarknaden. Då kan man sänka lönen, eller också kan man förbättra skolundervisningen. Vår linje är att förbättra skolundervisningen, men det är Vänsterpartiet helt emot. Med den skolpolitik som ni driver kommer ungdomar att för lång tid dömas till ungdomsarbetslöshet.
Sedan kan man notera att kullarna just nu är ovanligt stora, så räknat i personer har nog aldrig så många unga personer arbetat som i dag. Men den procentuella andelen är alldeles för hög. Jag är säker på att arbetsmarknadsministern återkommer till det här med yrkesanknytning, utbildning och lärlingar och sådana saker.
Men jag skulle också vilja ta upp en annan sak, nämligen den fråga som uppstår när man kommer till Köpenhamn. Varför arbetar så väldigt många svenska ungdomar i Danmark, i Köpenhamn? Varför är det de som sköter butikerna, restaurangerna? Finns det någon observation och någon tanke hos er på vänsterkanten om varför det är så?
Kan det bero på att man har en annan arbetsmarknadssituation, att man har flexicurity, att det är lättare för ungdomar att komma in där, att det är lättare för dem att få anställning, att de är mer attraktiva hos arbetsgivarna? Kan det vara det? Det kanske inte är så att man har mer bidrag i Köpenhamn. Det kanske inte är ständigt nya doser av olika typer av arbetsmarknadspolitiska åtgärder riktade till yngre som är lösningen.
Det kanske är så att lösningen finns i Köpenhamn. Där är det ändå mycket fler ungdomar som arbetar än vad det är i Sverige. Fru talman! När jag läser igenom de här långa listorna av ofinansierade utgifter som Socialdemokraterna och Vänsterpartiet har ser jag faktiskt inte särskilt mycket som handlar om ungdomsarbetslöshet. Vad jag har kunnat hitta är 90 000 sommarjobb.
Men vad är det i övrigt som ni ska göra för ungdomarna?
Carl B Hamilton (L):
Där var det ingen brist på ofinansierade utgiftsökningar. Om man drar på med investeringar i infrastruktur är det rätt mycket utöver att man ska anställa en person som det kostar. En rimlig kostnad är att det ligger bra mycket högre än de 400 000 som Josefin Brink sade. Det ligger snarare mellan 1 och 4 miljoner. Det var rätt intressant med ROT-avdraget. Jag har lagt märke till det - jag vet inte om ni har gjort det.
Om man tittar på var sysselsättningen faller mest i Sverige är det inte i byggsektorn. Det är i tillverkningsindustrin. Det är de som har fått nej till sin export. Det är där de inte får några order. Men vad gör ni då på vänsterkanten? Jo, ni går i Byggnadsarbetarförbundets ledband. Byggnads är det starkaste LO-förbundet.
Det är ingen slump att det är just Byggnads medlemmar som får ROT-avdragen som klapp här till den 1 maj. Sedan har vi frågan om de höga ingångslönerna som regeringen har försökt hantera genom att sänka arbetsgivaravgifterna för unga. Det finns även andra sätt som jag kanske skulle tycka vore bra men som just nu inte är politiskt gångbara.
Det som slår mig när jag hör Josefin Brink och Eva-Lena Jansson är det totala slöseriet. De ofinansierade utgiftsökningar ni föreslår är a-kassan, det är sänkta a-kasseavgifter, det är mer bidrag till barnfamiljer, pensionärer och studenter. Kommunerna ska få mer, hörde vi här - mycket mer än vad regeringen föreslår.
Det ska vara bidrag till småföretag, trygghetssystem, sjukförsäkring, barngrupperna i förskolan, äldreomsorg och statligt riskkapital. Det ska vara mer till utbildning, mer till högskolan, yrkesutbildning, sommarundervisning, gröna jobb, stark upprustning av miljonprogramsområdena, skolorna, äldreboenden, ungdomsboenden, hyresbostäder, infrastruktur, ROT-avdrag, klimatomställning, välfärden och så de här 90 000 sommarjobben.
Det är för mycket för att det ska vara trovärdigt att ni har råd och möjlighet att prioritera, och är det någonting som präglar ett seriöst och ansvarstagande politiskt parti är det förmågan att kunna prioritera.
Carl B Hamilton (L):
Finanspolitiska rådet tar ganska lätt på det här med utgiftstaket. Och min fråga, som ännu är obesvarad, till er socialdemokratiska debattörer här är huruvida ni också tar lätt på utgiftstaket och tycker att man bör bryta igenom det. Sedan vill jag bara påminna er om att er partiledare på första maj utlovade en reform eller en förändring av politiken som kostar 37 miljarder.
Det är ingen som har visat någon finansiering av detta från socialdemokratiskt håll. Wanja Lundby-Wedin föreslog att man skulle ta bort den första karensdagen. Det är ingen som har visat upp någon finansiering av det. Jag tror att det är väldigt viktigt att man håller kvar vid utgiftstaken och det finanspolitiska ramverket.
Med den politik som ni förespråkar här kommer räntorna att stiga så småningom, men framför allt har man inga marginaler sedan när det går illa, om det skulle gå illa. Vi har en ganska osäker konjunktursituation. Det finns många som har väldigt skarpa uppfattningar om hur det faktiskt kommer att gå 2010 och 2011, men de prognoserna ska man inte fästa för mycket avseende vid. Ingen vet egentligen hur det kommer att gå.
Och ni kommer att bränna allt krut. Om ni hade varit i regeringsställning nu skulle ni ha bränt allt krut före september och ingenting skulle finnas kvar. Det är det som är ansvarslöshet. Och det är brist på ansvar för dem som faktiskt lever i fattigdom och armod att när situationen förändras har ni inga pengar kvar för att stödja dem.
Carl B Hamilton (L):
Det är en egendomlig debatt det här. Regeringen har haft ett större budgetöverskott och därmed ett större utrymme för expansiva åtgärder än kanske någon annan regering i Europa och någon annan regering i Sverige så länge jag kan minnas, vilket är ganska länge. Det innebär att vi har ett stort utrymme.
Då blir regeringen beskylld för att vara passiv när man nu använder detta utrymme. Sanningen är den att dessa överskott dessvärre smälter samman under 2009. Min bedömning mellan tummen och pekfingret är att vi under 2009 kommer att ha budgetunderskott. Det kommer att bli facit 2009.
När Socialdemokraterna vårdslöst kastar ur sig olika förslag och sprätter i väg pengarna innebär det att man också argumenterar för större budgetunderskott. Det kan man göra i lågkonjunktur, men man ska vara försiktig och säker på att man träffar rätt med de åtgärder som man vidtar, att de verkligen träffar människor och inte institutioner och företag.
Det är människorna som blir arbetslösa, inte branscher till exempel. Monica Green! Det är oseriöst att säga att Anders Borg började sin karriär med att säga att regeringens politik verkar efter två år och att säga att de varsel vi nu ser är ett resultat av hans politik. Det ligger i det uttalandet som du gjorde.
Det är alldeles uppenbart för var och en som kan lyssna på radio och tv och läsa tidningar att det inte är Anders Borg som styr världen mot en finanskris. Anders Borg har förmodligen stor makt i Sverige, men han styr faktiskt inte världen. Det kanske vi på sätt och vis ska vara glada för. Låt mig avsluta med att det är viktigt att man inte bara sysslar med arbetsmarknadspolitik utan är mer framåtsyftande med forskning och utvecklingsarbete.