Ulf Kristersson (M):
Jag tycker att det är bra att vi nu börjar ställa höga, välmotiverade krav på att våra insatser ska ge resultat, att det är en legitim ståndpunkt att socialförsäkringen vill att människor kommer tillbaka i arbete så fort som möjligt - det står inte på något sätt i strid med den vanliga hälso- och sjukvårdens ambitioner att människor ska bli friska - och att vi nu faktiskt inte bara låter tiden gå.
Jag tycker att det finns en hälsosam grundton i detta som jag också kände från utskottets hearing i dag, att vi i dag bryr oss om frågorna på ett annat sätt än vad jag tycker att vi gjort historiskt i Sverige, och det är bra. Vi behöver evidens. Hela idén med att utvärdera detta så pass noggrant och systematiskt är att skaffa kunskap.
Det är ingen upphandling, utan det är stimulansmedel som används för att vi ska se till att de metoder som SBU och Socialstyrelsen bedömer som verkningsfulla ska få ökad volym, så att vi kan undersöka vilka resultat vi får - inte mer och inte mindre. Detta sker redan 2014.
Återigen: Jag är helt öppen för att dra slutsatser därefter, att detta ska vara en stor och väsentlig del av socialförsäkringsinsatserna eller tvärtom att det ska kompletteras med helt andra saker. I detta ligger inget annat ställningstagande. Därvidlag riktar man sin synpunkt till fel institution: Det är inte socialförsäkringen som går in och leker doktor och försöker bestämma vad som ska hända.
I den bredare frågan vill jag säga att hela diskussionen kring psykisk ohälsa nu är hälsosamt stor. Det är bra att vi nu har en bred diskussion om psykisk ohälsa i Sverige, både därför att den speglar att vi har blivit så mycket bättre på att hjälpa människor med somatiska sjukdomar och fysiska besvär tillbaka till arbetet och därför att det moderna arbetslivet i dag understryker så mycket att det är den psykiska ohälsan som riskerar att bli den nya utslagningen från arbetslivet.
Jag tycker att det är utomordentligt bra att vi visar så stort och brett intresse för allt detta. Men då måste vi också leta oss fram till metoder som tidigt gör att människor inte slås ut i långa sjukskrivningar, och där har vi ingen god historik.
Där tycker jag att vi gemensamt kan säga att vi borde ägna mycket möda åt att samspela med den medicinska professionen för att sjukförsäkringen ska fylla den funktion som människor i grund och botten vill att den ska fylla. Den ska vara till för att människor ska få lugn och ro under den tid som behövs för att de ska komma tillbaka till arbete, men det ska inte bli en parkeringsplats för människor som inte får komma tillbaka över huvud taget. Låt oss avvakta till 2014.
Jag kvitterar gärna en betydande öppenhet inför att vi kanske kommer att läsa en och annan utredning lite olika, men i grund och botten är vi intresserade av ny kunskap som hjälper människor att komma tillbaka till arbetet även om de inte fullt ut har blivit friska eller återställda. Det är en missuppfattning i den svenska sjukförsäkringen att man alltid först ska bli helt och hållet frisk, och därefter ska man se om man kan arbeta.
Sjukförsäkringen syftar till att människor ska undvika att människor arbetar med sådant som sjukdom hindrar dem att göra, men det är inte någon yrkesförsäkring som garanterar att man alltid kommer tillbaka till jobbet. Där tycker jag också att vi nu börjar få lite större tydlighet.