KBLab/rixvox huggingface dataset:
Morgan Johansson (S):
Jag pekade bara på att Kent Ekeroth kommer från en riksdagsgrupp där det finns ett antal som är dömda. Att utifrån detta dra alla över en kam och säga att alla som röstar på Sverigedemokraterna har ungefär samma brottsbelastning är fel. Den riksdagsgrupp som du, Kent Ekeroth, företräder har mycket högre brottsbelastning än den genomsnittlige sverigedemokratväljaren har. Åtminstone hoppas jag sannerligen att det är på det sättet.
Ekeroth kan säkert stå där med långa listor på annat, men han kommer inte undan min grundpoäng, nämligen att om han försöker jaga kriminalitet kanske han ska börja i sina egna led innan han använder denna retorik, som är så klassisk. Den har använts från det att nazisterna pekade ut judarna på 1930-talet till förhållandet mellan vita och svarta i 1950-talets USA och till hur man nu håller på i ett antal länder.
Det gäller inte bara Ungern, utan vi ser också sådana tendenser i USA. Man försöker hela tiden märka ut vissa grupper som särskilt brottsbenägna eller farliga. Träder man in på den vägen - och det är ett grundtema i Sverigedemokraternas retorik - sliter man sönder samhället. Då ställer man grupper mot varandra. Det leder fram till mycket svåra konflikter.
Det är precis de konflikterna och det kaoset som Sverigedemokraterna vill åstadkomma, för det är det som ni långsiktigt lever på. Jag har inga som helst moraliska betänkligheter när det gäller att utvisa människor som har begått brott. Jag har själv varit med om att göra det vid ett flertal tillfällen. Det svenska systemet fungerar på det sättet att vi har en grund, och sedan måste man titta på varje enskilt fall.
Men den typ av retorik som Ekeroth ägnar sig åt syftar inte till att bekämpa brott utan bara till att peka ut invandrarna.
Morgan Johansson (S):
Beatrice Ask har frågat inrikesministern vilka konkreta åtgärder han och regeringen är beredda att vidta för att möjliggöra fler utvisningar och avvisningar för att nå den nivå som han uttryckt och om det finns behov av att efterfråga berörda myndigheters synpunkter på lagstiftningen och regler som skapar svårigheter i arbetet. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på frågan. Ett fungerande asyl- och mottagningssystem förutsätter att personer som har fått ett lagakraftvunnet avslag på sin asylansökan återvänder till sina hemländer. Det är en förutsättning för en rättssäker och trovärdig asylprocess.
Det handlar också om att kunna ta emot och frigöra platser i boendena för dem som kommer till Sverige och söker asyl. Det kraftigt ökade antalet asylsökande under 2015 innebär att antalet personer som ska återvända förväntas öka betydligt. Arbetet med återvändande och verkställigheter är en prioriterad fråga för regeringen, och en rad olika åtgärder måste vidtas för att öka antalet återvändanden. I det inbegrips ett förstärkt arbete med att ensamkommande barn ska kunna återvända.
Regeringen avser att föreslå ytterligare medel till berörda myndigheter för att förstärka och effektivisera arbetet med återvändande. Dessutom kommer medel att behövas för att utöka antalet förvarsplatser. Regeringen verkar också för ett bättre och effektivare samarbete med mottagarländerna när det gäller återtagande av personer som ska återvända. För att underlätta arbetet kommer regeringen att föreslå resurstillskott för utplacering av sambandspersoner för återvändande vid svenska ambassader i aktuella länder.
Regeringen har också kommit överens med de borgerliga partierna om att ta bort rätten till dagersättning och rätten till anläggningsboende för vuxna utan barn efter att ett beslut om av- eller utvisning fått laga kraft. En lagrådsremiss kommer att presenteras inom kort. Ambitionen är att lagstiftningen ska träda i kraft i juli 2016. Vidare har Migrationsverket och Polismyndigheten i regleringsbreven för 2016 fått i uppdrag att med bistånd av Kriminalvården genomföra en försöksverksamhet med syfte att effektivisera återvändandet.
Målet är att vistelsetiden för personer som är inskrivna i mottagandet och har lagakraftvunna av- eller utvisningsbeslut påtagligt förkortas genom att fler avlägsnandebeslut verkställs.
Morgan Johansson (S):
Ja, det är klart att det kommer att bli svårt. Detta är en av de största uppgifterna som svensk statsförvaltning har ställts inför på väldigt länge. Vi har 160 000 asylsökande. Många kommer att få stanna, framför allt de som kommer från krigszonerna i Syrien och delar av Irak. Många kommer dock inte att få stanna och måste åka hem.
Det innebär att vi måste skala upp verksamheten ganska rejält under året. Förra året åkte 12 000 hem, alltså ungefär 1 000 i månaden. Det bör sägas för att mota mytbilden om att det inte fungerar över huvud taget. Vi behöver som sagt skala upp.
Det är förstås en resursfråga, och det handlar om förvarsplatser, sambandsmän och lagstiftning. Självklart kommer det att bli svårt. Det är nog ingen som tror något annat. Vi går igenom de hinder och regler som vi kan behöva ändra på. Skulle vi behöva lagstiftning återkommer vi givetvis till riksdagen. Annars kan mycket förändras på förordningsnivå.
En sak som har lyfts upp från flera håll, inte minst från polishåll, är att vi också måste vara beredda att öka både tillsyn och sanktioner på arbetsplatser.
De som blir kvar i Sverige och arbetar illegalt för att försörja sig på något sätt utsätts ofta för en avskyvärd exploatering. De jobbar för 10 kronor i timmen och bor i källare.
Det är helt oacceptabelt av mänskliga skäl men också för att arbetsgivare som utnyttjar arbetskraft på detta sätt tillskansar sig en konkurrensfördel i förhållande till andra företag. Detta måste vi komma till rätta med. Vi ska inte ha en situation där fler och fler människor lever i denna skuggtillvaro.
Hur ser vi då till att komma till rätta med de oseriösa företag som ägnar sig åt detta? Det pågår en utredning som kommer att bli färdig till hösten där vi tittar över både sanktioner och tillsynsmöjligheter på arbetsplatser och arbetsgivare.
Är Beatrice Ask beredd att samarbeta i denna fråga, det vill säga att öka trycket på de oseriösa företag och arbetsgivare som använder sig av sådan arbetskraft och utnyttjar denna situation och dessa människor på ett otillbörligt sätt?
Morgan Johansson (S):
Jag tackar Beatrice Ask för debatten och för klargörandet i slutet. Vi kan nämligen behöva göra en del lagförändringar när vi får resultatet av utredningen om tillsyn och sanktioner mot de arbetsgivare som utnyttjar situationen. Då är det bra att veta att Moderaterna har samma ingång som vi. Låt mig sammanfatta.
Drygt 300 miljoner kronor är avsatta för avvisning i år. Vi kommer att behöva öka den summan, och det återkommer vi med i en ändringsbudget. Vi kommer att behöva ta fram fler förvarsplatser, och det pågår en diskussion om var de ska ligga och hur vi ska kunna skala upp det. Det ställer ganska stora krav på lokalerna eftersom vi talar om låsta utrymmen med en förhållandevis hög säkerhet.
Det gör det inte alldeles lätt att ta fram nya sådana institutioner. Men vi kommer att behöva fler platser. Vi behöver sambandsmän i de länder som berörs och avtal med fler länder. Tidigare nämnde jag Afghanistan. Jag kan också nämna Marocko. Vi behöver kunna avvisa de marockanska gatubarnen i Stockholm och Göteborg, och då måste vi ha ett samarbete med Marocko.
Jag nämnde lagförslaget om att vuxna inte längre ska kunna uppbära ersättning eller få boende. Vi återkommer till riksdagen om det så fort vi kan. Vi har också ett uppdrag till Migrationsverket och polisen att effektivisera. Det är en stor uppgift, men jag är övertygad om att vi kommer att klara av den.
Lätt blir det inte, men samarbetar vi och riksdagen ska vi nog kunna klara det.
Morgan Johansson (S):
När det gäller säkerheten på asylboendena kan man ganska lätt formulera vilken handlingsplan som vi nu arbetar med i konkreta punkter. För det första gäller det att se till att det blir ökad bevakning. Vi har fördubblat antalet väktare och ordningsvakter.
Det är inte bara det att polisen själv är verksam utan också att man utbildar personer på säkerhetsföretag för att de ska kunna bistå med säkerhetsarbetet på boendena. För det andra ska det finnas klara och tydliga regler från början, när man kommer till boendena, så att man får information från början om vad som gäller och vad som kan inträffa om man inte håller sig till de ordningsregler som gäller.
För det tredje har vi principen att om man inte håller sig till ordningsreglerna får man helt enkelt flytta. Om man begår våld eller någon annan typ av brott ska det polisanmälas och utredas, och då ska rättsväsendets apparat dra igång precis som i alla andra fall. Det gäller att vara mycket tydlig på den punkten.
Det finns inte något slags fribrev för människor bara därför att de råkar bo på ett asylboende, utan det är svenska lagar och regler som gäller även där. Huvudregeln är som sagt att den som bråkar och trakasserar andra är den som ska flytta. Sedan kan man hamna i andra lägen.
Precis som Désirée Pethrus sa kan man kanske hamna i läget att den som har blivit utsatt för trakasserier själv skulle vilja flytta, och då måste man hjälpa till med det också. Men huvudalternativet är att det är den som trakasserar som ska flytta. För det fjärde handlar det om att glesa ut.
Vi måste just nu anskaffa 20 000-25 000 nya boendeplatser före sommaren, för att kunna ersätta dem som försvinner - det kan till exempel röra sig om campingplatser - men också för att försöka öka ytorna, så att folk inte ska behöva bo så trångt som i dag. Det är otroligt viktigt, för trångboddheten i sig leder till ökad friktion.
För det femte har vi anvisningslagen, den som nu gör det möjligt att ålägga kommuner att ta emot flyktingar. Det innebär att över 10 000 som i dag har suttit på asylboende men inte haft en placering i kommun kan börja föras ut nu. Det är klart att man kan formulera det i ett särskilt dokument och kalla det handlingsplan. Men det är de här konkreta åtgärderna som vi nu jobbar med.
Kan jag då lova att det aldrig mer kommer att uppstå våld på ett asylboende? Nej, det kan jag inte. Jag tror inte att någon justitieminister någonsin kan lova att det inte ska uppstå våld oavsett vilket sammanhang det handlar om.
Men jag kan lova att vi ska göra allt vi kan för att förebygga att det inte sker och, om det sker, gå in med konkreta insatser för att bekämpa den typ av trakasserier eller våld som det handlar om.
Morgan Johansson (S):
Jag har naturligtvis också grundinställningen att Sverige ska vara ett land där religioner kan mötas och där man kan leva sida vid sida i samförstånd i fredliga former - det är en självklarhet. Jag skulle också vilja säga att det skulle vara ett nederlag om vi skulle börja göra uppdelningar etniskt eller religiöst.
Det är oerhört viktigt att vi redan från början, från första dagen man kommer till Sverige, markerar just detta: Det här är ett land där vi lever tillsammans, alldeles oavsett vilken tro eller etnicitet man har eller vilken bakgrund man kommer från.
Det är ju inte bara de eventuella religiösa konflikterna vi talar om här, utan det handlar också om konflikter från hemländer, där människor kommer från olika länder som kan vara i krig med varandra. Det är erfarenheter som vi har haft under lång tid, under hela den period som Sverige har varit ett stort invandrarland. Sverige ska vara ett land där man möts och där man kan leva sida vid sida. Det måste markeras tydligt redan första dagen man kommer till Sverige.
Och vart kommer man till Sverige första dagen? Jo, man kommer ofta till ett asylboende. Jag har redovisat de konkreta åtgärder som vi vidtar. Det är fråga om ökad bevakning och klara och tydliga regler redan från början. Den som bråkar ska flytta, och det ska också finnas en möjlighet för den som är utsatt att flytta om denna person vill det. Jag fick frågan från Désirée Pethrus: Vad händer efter att någon har gjort en polisanmälan?
Då ska man, naturligtvis i samråd med den som det berör, överväga om denna person kan vara kvar just på detta asylboende eller om denna person ska flytta. Man kan också överväga om den som anklagas för detta ska flytta. Man måste ställa den frågan när det har gått så pass långt att det har gjorts en polisanmälan, det vill säga om de fortfarande ska vara kvar på samma boende eller skiljas åt.
Det är nämligen inte rimligt att människor ska fortsätta uppleva ett dagligt hot. Där tycker jag att man måste vara mycket tydlig. Att man glesar ut, det vill säga anskaffar fler boenden, ser till att ytorna blir större och ser till att trångboddheten blir mindre tror jag också bidrar till att man minskar friktionen.
Jag tror att anvisningslagen ytterligare kommer att förebygga de problem som finns. Det finns ingen anledning att väja för detta. Det är klart att när många människor kommer samman på ganska små ytor, dessutom i ett läge när dessa människor inte riktigt vet vad som ska hända med dem i framtiden, kan det leda till att det blir en frustration och i värsta fall våld.
Men det kan aldrig tolereras från samhällets eller från myndigheternas sida. Jag vet inte om Désirée Pethrus efterlyser någon särskild handlingsplan. Men det som jag har föreslagit här och de åtgärder som vi går fram med är i alla fall ett steg på vägen. Kommer vi att lösa hela frågan? Jag tror att det alltid finns en risk för att sådant här uppkommer nästan oavsett hur bra man jobbar.
Men vi ska göra allt vi kan för att förebygga det så bra som möjligt.
Morgan Johansson (S):
Jag ser ingen motsättning här. Jag tror att vi har ungefär samma utgångspunkter och ungefär samma uppfattning om vad som rent konkret ska göras. Jag har inte hört några invändningar från Désirée Pethrus i fråga om någon av de åtgärder som vi föreslår och arbetar med. Désirée Pethrus säger att det kanske borde gå fortare och borde vara ännu mer. Det kan jag hålla med om.
Ibland känner man att man borde ha gjort någonting ännu snabbare eller ännu tidigare. Men i grunden tror jag att den strategi som vi har är riktig. Om polisen gör bedömningen att hotbilden är så stark mot en person som har gjort en polisanmälan ser jag det som en självklarhet att denna person inte ska vara kvar på det boendet. Eller också ska den som man har anmält för trakasserier inte vara kvar på boendet.
Det är faktiskt precis det som jag säger i mitt interpellationssvar, alltså att man då gör en riskbedömning och en bedömning av om personen bör flyttas från ett asylboende. Jag ser det som en självklarhet att polisen och Migrationsverket tillsammans med den som är drabbad av detta gör en sådan bedömning i det enskilda fallet.
Men här handlar det faktiskt om att försöka förebygga att detta inte händer igen och om att upprätthålla tryggheten på boendena. Jag ser det som en självklarhet att man i ett sådant fall helt enkelt skiljer dessa människor åt på något sätt.
Asylboendena behöver redan från början vara mycket klara och tydliga med att om man inte följer reglerna där kan man inte vara kvar utan kommer att få flytta till något annat ställe.
Morgan Johansson (S):
Mats Green har ställt ett antal frågor, varav de flesta avser mottagandet av ensamkommande barn. Sverige tar ett stort ansvar för människor på flykt. Många av dem som söker sig till Sverige är ensamkommande barn. Till och med mitten av oktober hade det kommit över 17 000 ensamkommande barn. Under de senaste tre månaderna har det kommit mellan 700 och drygt 2 000 barn per vecka. Det är en extraordinär situation. Jag vill börja med att redogöra för hur regeringen hanterar och underlättar de utmaningar som ansvarstagande kommuner ställs inför.
I budgetpropositionen för 2016 redovisar regeringen satsningar på sammanlagt ca 2 miljarder kronor under 2016 för bättre mottagande och snabbare etablering. Bland annat höjs schablonersättningen till kommuner för mottagande av nyanlända med ca 50 procent. Denna ersättning utgår även för ensamkommande barn. Vidare höjs schablonersättningen för asylsökande barns skolgång, också det med 50 procent. Regeringen kommer även att införa differentierade schabloner för statlig ersättning för mottagande av ensamkommande barn.
Syftet är att förenkla regelverket, minska den administrativa bördan för både kommunerna och Migrationsverket samt öka kostnadseffektiviteten. Den 8 oktober beslutade regeringen om en lagrådsremiss om att införa en ny placeringsform, så kallat stödboende, som komplement till befintliga placeringsformer, hem för vård eller boende och familjehem. Med den nya placeringsformen kan kommunerna lättare hitta kostnadseffektiva placeringar som passar individen.
Det kommer framför allt att öka flexibiliteten i kommunernas mottagande. Regeringen har gett berörda myndigheter uppdrag i syfte att underlätta kommunernas mottagande. Socialstyrelsen har getts i uppdrag att se över föreskrifter för hem för vård eller boende, HVB. Inspektionen för vård och omsorg, Ivo, har ett regeringsuppdrag att stärka sin kapacitet med tillståndsprövning för HVB och den kommande placeringsformen stödboende.
Regeringen har även gett Statens institutionsstyrelse i uppgift att utreda förutsättningarna för myndigheten att iordningställa och tillhandahålla minst 1 000 platser i stödboende och HVB för barn och unga i åldern 16-20 år.
Slutligen har regeringen i budgetpropositionen aviserat att den kommer att återkomma med förslag för att skapa ett sammanhållet system som skapar förutsättningar för en effektiv asyl- och återvändandeprocess, främjar en snabb etablering för dem som fått uppehållstillstånd samt bidrar till att ge kommuner och landsting goda planeringsförutsättningar, så att en långsiktighet i mottagandet kan främjas. I detta ingår även att se över statens styrmedel, liksom ersättningssystemet till kommuner och landsting för mottagandet av asylsökande.
Morgan Johansson (S):
Mats Green sa att han skulle återkomma i nästa anförande. Då tycker jag att Mats Green också ska återkomma till vad han vill göra för att klara ut situationen. Det tjänar ju ingenting till att vi pekar finger åt varandra, varken kommunerna i förhållande till Migrationsverket eller Migrationsverket i förhållande till kommunerna. Det viktiga här är att man samarbetar. Jag är också ute och reser en hel del i kommunerna.
Jag var i Trelleborg i måndags. Det är den kommun som jag skulle vilja säga tar det allra största ansvaret av alla landets kommuner för just de ensamkommande barnen. Man har över 700 sängplatser för ensamkommande barn. Varför har man så pass många? Det kommer så många just nu varenda dag till Trelleborgs hamn, ett par tre hundra om dagen och ibland betydligt fler än så.
Malmö är också en kommun som tar oerhört stort ansvar för detta. Malmö besöker jag på måndag. Det kommer alltså väldigt många. Men det är också så att våra system inte är anpassade för så pass många som kommer nu, vilket innebär att vi får flaskhalsar på olika sätt. Migrationsverket hinner inte registrera alla, och de måste först registreras.
Därefter kan man ta beslut om en anvisning, och sedan måste kommunen som personerna blir anvisade till komma och hämta dem. Det är denna enorma logistiska utmaning som vi är mitt inne i. Det finns ingen som tjänar på att vi bara försöker skjuta den här frågan mellan oss, utan här handlar det om att samarbeta mellan kommuner och stat.
I både Trelleborg och Malmö möts jag av attityden att det är detta man vill göra, och när jag talar med Migrationsverket möts jag också av den attityden. Vad kan vi göra från regeringens sida? Mats Green kritiserar oss för att vi inte gör någonting. Men i den budget som vi nyligen har presenterat höjer vi för det första, som jag sa i mitt interpellationssvar, ersättningsnivån med 50 procent för nyanlända flyktingar som kommer till kommunerna.
Vi höjer också ersättningsnivåerna kraftigt - också det med 50 procent - för asylsökande barns skolgång. Det är en rejäl satsning som vi gör. För det andra går vi fram med ett förslag där vi talar om stödboende i stället för HVB-hem. Det är någonting som borde ha gjorts för länge sedan. Det är nämligen inte motiverat att ha en lösning där alla ensamkommande barn måste placeras i just ett sådant boende.
Vissa barn har den typen av problematik att de behöver vård och behandling på ett HVB-hem. Men många av dem har inte en sådan problematik, utan de behöver mindre tillsyn. Då måste man ha denna flexibilitet i systemet. Vi kommer att behöva göra mer i denna ansträngda situation. Alla kommer att behöva göra mer. Kommunerna, staten, regeringen och oppositionen kommer att behöva göra mer.
Därför är det mycket viktigt att vi tillskapar ett samtalsklimat som möjliggör att vi kan träffa de breda blocköverskridande överenskommelser som Mats Green berör. Nu har vi i snart en vecka suttit i sådana samtal, och de pågår mycket intensivt just nu.
Men regeringens inställning är alltså att vi ska försöka lösa detta tillsammans och inte i konfrontation med varandra.
Morgan Johansson (S):
Vi går fram med förslag om stödboenden. Redan den 1 januari vill vi ha denna lagstiftning på plats. Vi ger samtidigt Statens institutionsstyrelse i uppdrag att ha 1 000 platser i beredskap så att man kan börja med detta. Sedan kommer det säkert att fullföljas genom att marknaden också fungerar och att man kommer att kunna få fram fler platser som ska kunna handlas upp det kommande halvåret.
Men det är bra att ha ett antal platser i statlig regi till att börja med. Vi höjer, som sagt, ersättningsnivåerna från den 1 januari. Det är en 50-procentig ökning av ersättningen både för asylsökande barns skolgång och för nyanlända, vilket också är ett stort påslag. Jag tror att vi kommer att behöva göra mer för att stödja kommunerna.
Det är en av de frågor som vi diskuterar i våra överläggningar och som jag tror att vi ska kunna gå i mål med inom kort. Det är viktigt att få ut ett ännu mer förbättrat stöd till kommunerna också i närtid. Det är i princip på det sätt som Mats Green säger, nämligen att det självklart kommer ett läge två.
Vad ska man göra utöver detta i fortsättningen när det sedan handlar om etablering? Jag tror att det till stor del handlar om skolgången. Vi spär på ersättningarna och ökar stödet. Men det måste också ta sig praktiska uttryck.
Det innebär att vi under de kommande åren kommer att få bygga en hel rad nya skolor, och vi kommer att få öppna gamla skolor som man kanske har lagt ned på grund av utflyttning och annat, till följd av att elevtillströmningen kommer att vara så stor. Man kan se det som ett problem att vi bygger skolor. Men för en kommunalpolitiker måste det vara något av det roligaste som finns att få klippa ett band och öppna en ny skola.
Så tycker jag också att man ska se det, alltså att detta är en del i ett samhällsbygge av Sverige. Vi kommer också att behöva bygga en väldig massa nya bostäder. De 250 000 bostäder som regeringen har sagt ska tillkomma till 2020 är ett minimum. Vi kommer att bygga fler än så.
Vi har lagt fram förslag om den största bostadspolitiska satsningen på över tio år på riksdagens bord. Den omfattar sammanlagt 6 miljarder kronor. Jag säger inte att vi i och med de satsningar som vi gör löser alla problem, särskilt inte när vi ser att inströmningen är så pass stor. Men jag säger att det är på det sättet man ska gå till väga, alltså att successivt investera och bygga ut den samhälleliga strukturen när vi nu blir fler i Sverige.
Det är regeringens ingång i detta. Men för att kunna göra detta på sikt tror jag att det är viktigt att man också skapar en politisk stabilitet och en parlamentariskt stark grund att stå på. Därför för vi nu dessa samtal med oppositionen. Och jag tror att vi kommer att gå i mål med dessa förhandlingar inom kort.