Jennie Åfeldt (SD):
Det här är egentligen Julia Kronlids fråga. Jag kommer att läsa upp hennes anförande gällande Riksrevisionens rapport om vägen tillbaka till arbete efter nekad sjukpenning. Jag vill börja med att under punkt 1 yrka bifall till utskottets förslag och under punkt 2 yrka bifall till reservation l av Sverigedemokraterna och Kristdemokraterna.
Riksrevisionens rapport bygger på undersökningar hos flera statliga arbetsgivare om hur dessa arbetar med omställning och rehabilitering. Rapporten visar på allvarliga brister i stödet till individen. Trots att det finns tydliga lagkrav på upprättandet av en plan för individen fungerar varken uppföljning, samordning eller informationsutbyte i processen att stödja den sjukskrivnes återgång i arbete.
Konsekvensen har blivit att personer förutom beskedet om att bli utförsäkrade och nekade sjukpenning dessutom lämnas åt sitt öde och inte får rätt stöd och hjälp för återgång i arbete. Vidare pekade utredningen även på att Försäkringskassan inte delgivits eller inhämtat information från den sjukskrivnes arbetsplats om möjliga planer på anpassning eller rehabilitering.
Det har tyvärr också visat sig vara mer regel än undantag att den sjukskrivne inte erbjuds omställningsmöten mellan Arbetsförmedlingen och Försäkringskassan där den sjukskrivne får viktig information om exempelvis inskrivning på Arbetsförmedlingen och regelverket kring detta, vilket i vissa fall kan få allvarliga konsekvenser för den enskildes ekonomi om reglerna inte följs. Fru talman!
Mot bakgrund av dessa allvarliga brister har regeringen tillsatt en del utredningar, men utskottet anser inte detta vara tillräckligt. Det är därför glädjande att utskottet har kunnat enas om ett tillkännagivande till regeringen där yrkanden från oss i Sverigedemokraterna, Moderaterna, Kristdemokraterna och Centern delvis bifalls.
Socialförsäkringsutskottet anser att regeringen snarast bör ta ett helhetsgrepp för att underlätta för återgång i arbete för den som nekats sjukpenning. Samarbetet och informationsutbytet mellan Arbetsförmedlingen och Försäkringskassan måste bli mer effektivt.
Omställningsmöten måste ske tidigt i processen och vara ändamålsenliga, och effektiva åtgärder för att underlätta återgången i arbete måste tas fram och implementeras. Det är också viktigt att det sker ett informationsutbyte mellan Försäkringskassan och arbetsgivaren i god tid före dag 180 inför ett beslut om nekad sjukpenning.
Utöver detta hade vi ett par andra förslag och har en gemensam reservation tillsammans med Kristdemokraterna som har framfört liknande förslag. Där framför vi bland annat att i stället för att Försäkringskassan tidigt i sjukskrivningsprocessen endast ska informera den försäkrade om ett eventuellt avslagsbeslut bör myndigheten prioritera att i god tid upprätta en individuell och långsiktig plan för återgång i arbete.
Regeringen bör också redan i dag besluta om att Försäkringskassan i större utsträckning ska begära in en plan för återgång i arbete från arbetsgivaren. Vi menar vidare att det måste ske en tätare samverkan mellan Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen när det gäller behovet av förbättrad information om den sjukpenninggrundande inkomsten. Det som kan hända i dag är att en person som av Försäkringskassan anses ha arbetsförmåga blir utförsäkrad trots att personen fortfarande är sjuk.
Samma person bedöms av Arbetsförmedlingen inte vara anställbar och skrivs således in med förhinder. Detta kan senare få konsekvensen att Försäkringskassan nollar personens SGI, alltså den sjukpenninggrundande inkomsten. Detta beslut försätter människor i en omöjlig återvändsgränd och en hopplöst svår ekonomisk situation.
Det här är ett regelverk som år efter år resulterat i mänskligt lidande, och det måste åtgärdas så att bedömningen från Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen stämmer överens. Fru talman!
Utöver det som lyfts fram i betänkandet och i reservationen anser vi att regeringen borde se över systemet från grunden, eftersom personer trots att de jobbat en stor del av sitt liv innan de blev sjuka kan få sin sjukpenninggrundande inkomst helt nollad på grund av informationsbrist och byråkratiska regelverk.
En återgång i arbete borde också kunna göras mycket mer flexibel där återgången kan ske i små steg samt med möjligheten att prova att börja arbeta eller studera på låg nivå med bibehållen ersättning. Genomgående problem är att sjukskrivna personer får alltför svagt stöd och alltför dålig tillgång till adekvat rehabilitering samtidigt som vi har ett alltför fyrkantigt regelverk som utförsäkrar människor innan de är redo att återgå i arbete.
Detta har inte minst märkts nu när vårdpersonal som har ställt upp och vårdat covid-19-sjuka själva har blivit långvarigt sjuka. De har sedan utförsäkrats på grund av ett stelbent regelverk. Den hårda belastningen på vården gör också att tillgången till övrig vård och behandling är begränsad.
I ett sådant läge är det hoppingivande att regeringen nu arbetar med att förändra regelverket för rehabiliteringskedjan för att förhindra inhumana utförsäkringar. Det är dock sorgligt att det skulle krävas en pandemi för att regeringen skulle vakna och agera. Samtidigt bör det sägas att ingen mår bra av för lång sjukskrivning om man har förmåga att återgå i arbete, om än i små steg.
Jag hoppas därför att regeringen tar till sig dagens tillkännagivande och får ordning på stödet till individen i processen att återgå i arbete.