Margareta Israelsson (S):
Breda underhållningsprogram och viss sportproduktion behöver inte nödvändigtvis finansieras av offentliga medel för att produceras. Det tyckte statsrådet redan när hon var ledamot i kulturutskottet, och det är precis vad som har sagts. Vi gläder oss över att vi ska få se någon idrott, och vi väntar med spänning på vilka lag som ska få spela inför svenska folket. Men varför denna politisering?
Det är mer än 15 år sedan Berlinmuren föll. Men varför ska vi plötsligt få en statstelevision i Sverige? Det undrar jag. Det som nu ska bli kvar ska föras upp till diskussion. Varje år ska vi stå och tala om huruvida det var för mycket hockey-VM eller om det var fel låt som vann i schlagerfestivalen. Vi ska inte ha den diskussionen här, statsrådet. Det är alldeles fel. Och varför skapar man all denna oro hos licensbetalare och hos allmänheten över huvud taget?
Det finns en osäkerhet om vad man ska få se på tv, hur mycket man ska betala, eller om man ska låta bli att betala. Det finns en oro hos personalen i bolagen, hos dem som producerar just nu och hos kulturarbetarna som oroas inte bara över a-kassan utan också om ni helt plötsligt ska komma med några nya avtal som omkullkastar inspelningen av någon film eller någon annan produktion. Det här är inte frågor för Sveriges riksdag.
Vi har mycket viktigare saker att göra.
Om det inte finns någon dold agenda, om det handlar om precis samma saker, och om den nuvarande regeringen tycker precis samma sak som den förra regeringen, vilket statsrådet säger - hon säger att det inte är något annorlunda utan att man ska göra precis samma sak bara lite friare och lite gladare - varför kan statsrådet då inte ge mig det svaret på interpellationen?
Jag blir faktiskt lite upprörd. Här krävs nu lite mer än studentpolitik. Nu krävs det regeringsansvar. Den förra kulturministern kallade till sig SVT:s ledning och talade om att man skulle riva upp avtalet. Jag tycker att Lena Adelsohn Liljeroth, som jag känner som en klok person, ska sätta sig ned med SVT:s ledning och tala med den.
Där har man försökt att få en öppning om att inte riva upp avtalet utan behålla det, precis det som statsrådet nu säger, och låta kontrollstationen vara en kontrollstation och inte innebära ett brutet avtal. Det som vi alla får en känsla av är att det finns en önskan om att fatta vassa beslut före nästa val.
Och om det är den bild som vi går ut med till svenska folket, till licensbetalarna, till dem som står bakom kameran och vid mikrofonerna i SVT, i Utbildningsradion och i Sveriges Radio, så är det självklart att de undrar över varför det är så viktigt att fatta ytterligare ett beslut. Tala om för oss: Är det en enskild utredare som ska ha intervjuer med oss? Ska det vara ett parlamentariskt inflytande?
Ska det vara en bred uppgörelse? Eller vad är det som gäller? Statsrådet måste bli klar på den här punkten. Detta skapar en oerhört stor osäkerhet om vad som gäller. Jag skulle kunna använda mina sista minuter till att läsa innantill vad som stod i propositionen om dessa olika kontrollstationer och det som gällde ett effektivare resursutnyttjande.
Vi är alltså inte oense om att vi ska använda resurserna för public service på ett bra sätt. Det är alldeles självklart så. Men säg inte till svenska folket att om ni får bestämma så är det bara vissa program som man ska få se för den licens som man betalar. Jag tror att man förväntar sig mer, speciellt när ni i valet har sagt att ni inte ska röra avtalet.