KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lars Hjälmered (M):
Man får ju ta de organisationer som finns tillgängliga, och då skulle jag säga att EU med alla dess förtjänster och brister är det vi har. Fördelarna med detta överstiger vida nackdelarna. Jag är den första att säga att det måste ske ett antal rätt stora reformer av samarbetet. Jag nämnde några, som jordbrukspolitiken, byråkratin och sammanhållningspolitiken, och vi behöver ha mer av frihandel i det europeiska samarbetet.
Med detta kommer som sagt också att vi kan fatta ett antal gemensamma beslut, såsom att säga vilka krav som ska gälla om man vill sälja en lastbil i Europa. Josef Fransson började med att säga att den brittiska diskussionen föranleder oss att ta en svensk diskussion om ifall vi ska lämna samarbetet, och sedan säger han: Vänta, förresten, vi ska samarbeta lite grann! Det är ju här problemet uppstår, herr talman.
Han säger att vi ska lämna EU men har egentligen ingen idé, annat än fromma förhoppningar och gissningar, om vilken typ av avtal, samarbeten eller effekter detta skulle få för det svenska näringslivet. Det gör mig djupt oroad. För en så viktig arbetsgivare som AB Volvo, som finns i Josef Franssons hemstad och som tillverkar en ryslig massa dieselmotorer, är det en direkt konkurrensfördel att veta att ett enda regelverk gäller i hela Europa - för 28 länder, världens största ekonomi.
Det är en enda marknad. Det vill Josef Fransson och Sverigedemokraterna splittra. Det blir sämre för Volvo att lämna EU och trampa den väg Sverigedemokraterna vill. Återigen, Josef Fransson: Varför vill du försämra för AB Volvo, som är en viktig arbetsgivare i Skövde?
Lars Hjälmered (M):
Det slående i anförandet av Jennie Nilsson från Socialdemokraterna är hur otroligt nöjd hon är med sakernas tillstånd, hur fantastiskt allting är i Sverige. Det finns inga problem och inga mörka moln någonstans. Nyanserna finns där, och vi ser att Sverige i grunden är ett väldigt bra land. För många människor här fungerar det alldeles utmärkt, och det fungerar bra för många företag. Herr talman!
Vi har också en stor utmaning och problem med utanförskapet. För att använda regeringens egna siffror: En vanlig dag är det över 900 000 människor som inte kliver upp, klär på sig, dricker morgonkaffe och ger sig i väg till jobbet. Enligt regeringens egna siffror kommer antalet att öka till bortemot 1 miljon människor som inte jobbar en vanlig dag 2020. Vi ser svårigheterna för unga människor som inte har läst klart gymnasiet och för utrikes födda med lite eller ingen utbildning.
Det har kommit en stor mängd människor till Sverige under de senaste åren. Man kan se på ett historiskt track record över hur det har fungerat i Sverige, och då pratar jag över tid och inte om denna eller den gamla regeringen. Efter åtta år har hälften av dem som har kommit från ett annat land varit i sysselsättning och en av fyra har arbetat. Det är en av våra allra största utmaningar. Samtidigt vet vi att fyra av fem jobb kommer i de minsta företagen.
Då borde den politiska slutsatsen vara: Hur kan vi på olika sätt underlätta för dessa människor och hjälpa dem? Socialdemokraterna arbetar nu för en chockhöjning av skatten på landets småföretagare och entreprenörer, det som man kallar för 3:12-regelverket. Det kan röra sig om ett litet eller stort företag, men väldigt ofta handlar det om vanliga anständiga företagare: bagare, bilplåtslagare och andra som nu får en 25-procentig skattehöjning. Herr talman!
Jag vill därför fråga Jennie Nilsson: Varför chockhöjer ni skatten för landets småföretagare? Hur leder det till fler jobb?
Lars Hjälmered (M):
Låt oss först konstatera att Moderaterna är för snabbspår. Vi har en särskild budgetsatsning på att få nyanlända att komma in i till exempel egen företagsamhet. Det blir också mer skolsatsningar med Moderaternas budget än med regeringens budget. Tillbaka till detta med utanförskapet och villkoren för entreprenörerna. Vi konstaterar att en vanlig dag är det 900 000 människor i Sverige som inte går till jobbet. Det är snart bortåt 1 miljon.
Då borde vi på olika sätt fundera: Hur kan vi underlätta för landets småföretagare och entreprenörer när vi vet att fyra av fem nya jobb kommer där? Den tidigare alliansregeringen tillsatte en utredning som skulle titta över entreprenörskatten, 3:12-regelverket. Inriktningen på den utredningen och den tydliga uppgiften var att underlätta generationsskiften och att förbättra regelverket. Sedan valde denna regering att ändra regelverket. Nu har vi förslaget på bordet med en kraftig skattehöjning.
För en vanlig bagare, ett blomsterbud eller någonting annat innebär det en skattehöjning i storleksordningen 25 procent för den enskilde entreprenören och småföretagaren. Vill man inte lita på mig, för jag förstår att Jennie Nilsson inte alltid är så imponerad av vad en oppositionsföreträdare säger, kan man titta i tidningen Företagaren. Det är organisationen Företagarnas egen tidning. Den har 70 000 medlemmar.
Om förslaget regeringen arbetar med säger de: Resultatet kan beskrivas som företagsfientligt. Sammantaget ger utredningens förslag enligt vår uppfattning sämre förutsättningar för företagande, vilket skulle leda till minskat nyföretagande, färre investeringar och lägre sysselsättning. De fortsätter: Det är återigen mycket företagsfientliga tongångar, något som vi dessvärre har tvingats uppleva vid flera tillfällen under den senaste tiden. Regeringen signalerar att det inte är önskvärt att man ska vara företagare. Det är inte heller önskvärt att anställa.
Hela förslaget andas en negativ attityd mot landets små och medelstora företagare. Jag undrar därför, Jennie Nilsson: Varför vill ni på ett så kraftfullt sätt slå mot just dem som skapar jobben och kan hjälpa oss att trycka tillbaka det stora och ökande utanförskapet?
Lars Hjälmered (M):
Låt mig börja med frågan om kompetens, som Jonas Eriksson lyfte fram. Jag delar åsikten att det här är ett av de största tillväxthindren vi har just nu, och det är klart att en del av svaret är att utveckla det svenska skol- och utbildningsväsendet så att vi lär oss rätt saker och står förberedda för yrkesliv och kanske ett liv som egenföretagare senare. Men bortom det finns också ett behov av att, tycker jag, vårda och utveckla den viktiga arbetskraftsinvandringsreform som Miljöpartiet tillsammans med allianspartierna drev igenom för sex sju år sedan.
Den har varit otroligt betydelsefull, och vi ser att reformen som sådan i grunden är positiv och bra, men vi har stora utmaningar i dag på svensk arbetsmarknad kring tillämpningen av det hela. Det här slår inte minst hårt mot den svenska it-sektorn där man i stället för att se till en samlad helhet när man ska ompröva tillstånd slår ned på en enskild liten felaktighet, och människor som faktiskt arbetar och betalar skatt tvingas lämna landet samtidigt som vi har den breda diskussionen om utanförskapet.
Jag vill börja med att rikta en förhoppning till Miljöpartiet om att vi gemensamt kan ändra och utveckla detta, för vi behöver attrahera fler duktiga människor till Sverige. Herr talman! Det andra jag vill komma in på handlar om entreprenörskapet och entreprenörskapsskatten. Jonas Eriksson nämnde själv hur viktigt det är med tillgången till kapital. Då är vi inne på beskattningen av den enskilde småföretagaren och entreprenören.
Det finns en jättestor oro just nu i landet kring det förslag som regeringen har på sitt bord om en kraftfullt höjd entreprenörsskatt eller ett försämrat 3:12-regelverk som ju för vanliga, anständiga företagare kan betyda otroligt mycket i höjd skatt, både i kronor och ören och procentuellt räknat. Det var alltså det som organisationen Företagarna kallade för företagsfientligt. Då vill jag ställa frågan: Vad anser Jonas Eriksson om detta?
Är det verkligen rimligt att chockhöja skatten för småföretag och entreprenörer så som regeringen nu överväger att göra?
Lars Hjälmered (M):
Jag hoppas - och det menar jag verkligen - att vi kan komma tillbaka till frågan om arbetskraftsinvandring, även om det inte är näringsutskottet som formellt har hand om detta i riksdagen. Om vi tittar på behoven som finns inom viktiga delar av det svenska näringslivet ser vi att det finns ett behov av att attrahera fler talanger och fler duktiga personer till Sverige. Då behöver vi vårda och utveckla det regelverk som finns. Jag tycker också att vi bör titta på de förändringar som skedde 2014 i fråga om att hålla kvar duktiga utomeuropeiska studenter och forskare i landet.
Detta är viktigt inom en lång rad delar av det svenska näringslivet. Låt mig nu komma tillbaka till detta med 3:12. Jag är fullt medveten om att det här är ett utredningsförslag, men problemet för dessa regeringspartier är att det ligger en matta av åtgärder som på olika sätt har försämrat, fördyrat och - framför allt - skapat en stor oro hos småföretagare och entreprenörer. Jennie Nilsson sa i sitt replikskifte med mig att svaret inte alltid är att sänka skatten.
Detta är alldeles riktigt, men det regeringen gör nu är att kraftigt höja skatten för småföretagare och entreprenörer. Detta gör man samtidigt som vi har ett brett utanförskap med över 900 000 människor som inte går till jobbet en vanlig dag. Vi vet att fyra av fem nya jobb skapas i de minsta företagen. Regeringen tittar på förslag som på olika sätt försämrar för enskilda småföretagare. För bagare, bilplåtslagare och blomsterbud - för enskilda entreprenörer och småföretagare - kanske det handlar om en 25-procentig skattehöjning.
Då kan man ställa sig frågan hur detta skulle kunna leda till bättre förutsättningar för dem att driva sina idéer och skapa nya arbetstillfällen. Tvärtom skulle jag säga att inriktningen borde vara att ta fasta på det som var huvudanledningen till att Alliansen tillsatte utredningen, nämligen att underlätta generationsskiften. Jag värjer mig mot regeringspartiernas syn när de talar om stora skatteläckage och målar ut småföretagarna som fifflare. Inriktningen borde snarare vara att man frågar sig hur vi kan hjälpa och underlätta för dem att skapa ytterligare jobb för att vi ska klara av de stora samhällsutmaningarna.
Varför denna skattechock, Jonas Eriksson?
Lars Hjälmered (M):
Nödvändigt för företag, nämnde Håkan Svenneling i sitt anförande. Ja, jag skulle säga att det finns ett antal saker som är helt nödvändiga. Att få fler handelsavtal är en sådan sak. Till exempel vore det väldigt bra om Sverige och Europa kunde få det med länder som Kanada och USA.
Där vet vi att Vänsterpartiet tillhör de verkliga banerförarna, och Håkan Svenneling närmast personligen, när det handlar om att gå emot den typen av handelsavtal som är jätteviktiga för många industriföretag och andra företag i Sverige. Rimliga och bra villkor för småföretagare och entreprenörer är också en sådan sak. Vi har tidigare i dag diskuterat detta med entreprenörsskatten, och där kan man ju nästan gissa vad Vänsterpartiet vill, nämligen strama åt och klämma åt olika entreprenörer. Herr talman!
Jag skulle vilja lyfta fram en annan sak, nämligen detta med fristående aktörer som driver bland annat skolor och vårdcentraler. Där är ju Vänsterpartiet också banerförare när det handlar om breda penseldrag vad gäller vinst i välfärden. I praktiken handlar det om att på olika sätt trycka undan personalkooperativ, stiftelser och privata företag som driver olika typer av verksamheter.
Som göteborgare kan jag ta ett konkret exempel som visar hur det funkar om man är funktionsnedsatt i Göteborg och bedöms ha behov av daglig verksamhet. I Göteborg säger Håkan Svennelings kamrater att som funktionsnedsatt får du bara välja mellan olika kommunala utförare. Jag ställer mig frågan: Varför?
Det rimliga med denna typ av rättighetslagstiftning är att man får sina grundläggande och fullt rimliga behov tillgodosedda och att man själv som funktionsnedsatt avgör om det är assistans eller annat. Jag förstår inte varför Vänsterpartiet är bättre lämpat att avgöra vem som ska erbjuda daglig verksamhet än den funktionsnedsatta göteborgaren själv.
Lars Hjälmered (M):
Moderaternas förslag är att man ska ha ett vinstförbud vid de tillfällen då en verksamhet inte håller rätt kvalitet. Här tycker vi att man ska strama åt ordentligt och på ett sätt vi inte har sett tidigare. Det är fullt rimligt. Låt oss titta bortom Håkan Svennelings retorik och se vad detta innebär i praktiken. Vad är det han och hans kamrater egentligen vill? Det var därför jag tog det konkreta exemplet från Göteborg.
Har man en medfödd eller förvärvad funktionsnedsättning handlar det om basala och viktiga behov för att funka i samhället. Man kan bedömas ha behov av assistans, särskilt boende eller daglig verksamhet. När det gäller den dagliga verksamheten säger Vänsterpartiet i Göteborg att man får välja fritt så länge man väljer kommunal verksamhet. Det innebär i praktiken att man beskär de funktionsnedsattas inflytande och makt över sin vardag. Det är så Vänsterpartiet vill ha det.
Det andra det innebär är att om personalen i dessa viktiga verksamheter vill starta ett personalkooperativ säger Vänsterpartiet nej. Det är så det är i konkret politisk handling. Agendan i den stad där de har styrt i två decennier är att man ska ha mindre inflytande om man är funktionsnedsatt och att vänsterpartistiska politiker ska styra över vilken verksamhet som är bäst.
Jag tycker att vi ska ha tydliga kvalitetskrav och möjlighet att strama åt om man inte lever upp till kvalitetskraven. Men vi ska också vara tydliga med att säga att människor som har fullt rimliga behov, till exempel funktionsnedsatta som behöver daglig verksamhet, ska avgöra var de får dessa tillgodosedda, inte vänsterpartistiska politiker.
Lars Hjälmered (M):
Det vi ska komma ihåg när vi pratar om olika anslag i denna del av statens budget är att när Anna-Caren Sätherberg säger att hon satsar 1 krona som riktas till ett företag höjer hon skatten i storleksordningen 10 kronor för samma företag i den andra ändan. Den stora oron hos många företag gäller regelkrångel, vilket vi ser i undersökningen från Näringslivets Regelnämnd.
Det handlar mycket om den osäkerhet som kommer med regeringens förslag om kilometerskatt, flygskatt, 3:12 och en hel del andra saker. Man är orolig för det som kommer framgent. Jag är den första att skriva under på att det är mycket som fungerar väldigt bra i Sverige. Det är i grunden ett välfungerande land. Vi är inne i en högkonjunktur som innebär stora möjligheter för många människor att komma in på arbetsmarknaden. Det har vi sett under de senaste åren, och det är naturligtvis utomordentligt positivt.
Men jag tycker också att det är viktigt att lyfta blicken och titta framåt och se vad som är de större utmaningarna över tid. Vi vet ju att konjunkturen ibland går upp och ibland ned, och då måste vi fundera på vad som är långsiktigt rätt och bra för Sverige. Då kan vi konstatera att utanförskapet är en jätteutmaning, för samtidigt som konjunkturen är bra och många människor har jobb och jobbar mycket är det 900 000 människor som inte går till jobbet.
Vi kan se att samtidigt som det tuffar på bra för många industriföretag i Sverige har vi en konkurrenssituation som är jättetuff, och där måste vi beslutsfattare fundera på hur vi långsiktigt kan stärka detta. Ett av svaren för oss handlar naturligtvis om besöksnäringen och andra viktiga branscher. Men det handlar också om ett brett reformpaket, om satsningar på startup-företag, om regelförenkling och rimliga skattevillkor mellan Sverige och andra länder.
Där kan jag konstatera, herr talman, att vi ser att regelbördan ökar och att många företag ger underbetyg åt AnnaCaren Sätherberg och Socialdemokraterna. Vi har konkreta förslag att rösta om i eftermiddag; ändå röstar Socialdemokraterna nej till dem. Varför?
Lars Hjälmered (M):
Min professionella bakgrund är ju i den viktiga flyg- och rymdindustrin, så jag vet hur viktig industrin är för Sverige. Den synen delar naturligtvis hela Moderaterna, och det genomsyrar naturligtvis hela vårt budgetprogram. Vi behöver på olika sätt stärka den svenska industrin. Det kan man se i våra förslag när det gäller handelspolitiken, skattepolitiken, infrastrukturen och andra områden. Jag tror dock att det finns en skillnad, och det är ju bra att den kommer fram.
Det är nämligen så att när Anna-Caren Sätherberg säger att hon satsar någonting, till exempel 1 krona, då höjer hon samtidigt skatten för samma företag med 10 kronor. Jag är också i högsta grad för en samverkan mellan näringsliv och akademi; någon sådan aversion finns inte. Jag kan konstatera att det som Anna-Caren Sätherberg säger inte hänger ihop. Ni vill införa kilometerskatt, som vi vet är helt förödande för den viktiga svenska skogsindustrin.
AB Volvo, som är Sveriges största företag, säger att det skulle innebära 400 miljoner kronor i ökade kostnader för dem att införa Anna-Caren Sätherbergs kilometerskatteförslag. De är direkt konkurrensutsatta och kan inte bara vältra över en sådan kostnad. Vi måste vara försiktiga om vi menar allvar med att industrin är viktig, och det är det som genomsyrar vår politik. När det gäller utanförskapet kan man ju räkna på det, och det är i storleksordningen 900 000 människor.
Antingen kan man göra som AnnaCaren Sätherberg och trivialisera detta eller så kan vi se vad som är den stora, relevanta utmaningen. Man kan dividera om att några kanske är förkylda, absolut, men vi kan också konstatera att 250 000 människor har kommit till Sverige de senaste åren, och det är en jätteutmaning att få människor i arbete. Då är det ett politiskt ansvar att se till att fatta beslut för att få människor i arbete, och det är det vi försöker göra i stället för att trivialisera och säga att det här inte är på riktigt. Jag skulle säga att det handlar om människor av kött och blod.
Det här är en av våra största samhällsutmaningar framåt, och vi måste ha politiska förslag som underlättar för företagsamheten och jobben på ett helt annat sätt än vad som kommer med den här regeringen.
Lars Hjälmered (M):
Inför valet 2014 presenterade Miljöpartiet ett valmanifest. Där finns en rubrik som heter Nya jobb. Det finns också en punkt nr 3, där det står: Minska krånglet och kostnaderna för företagare. Företagare ska få ägna sin tid åt att driva företag, och därför måste regelbördan minska. Herr talman!
Man har från Svenskt Näringsliv nyligen gjort en undersökning där man gick ut och frågade ett antal tusen företagare: Upplever du att regelbördan för ditt företag har blivit mindre eller större de senaste två åren? Det var 64 procent, två av tre företagare, som sa att regelbördan och regelkrånglet har ökat de senaste två åren med Miljöpartiet vid rodret. Det är 32 procent, ungefär en av tre företagare, som säger att läget är oförändrat.
Det är 1 procent, en av hundra företagare, som säger att det har minskat. Två av tre företagare säger att det har ökat och säger att det har blivit krångligare att starta och driva företag de senaste åren. Samtidigt har vi Miljöpartiets valmanifest och löfte. Då undrar jag: Hur ser Jonas Eriksson och Miljöpartiet på detta underbetyg som kommer från landets företagare?
Lars Hjälmered (M):
Frågar man företagare är det oftast kompetensförsörjning som just nu kommer upp som den kanske allra viktigaste frågan sett till drag i ekonomin och behov av att kunna attrahera. Men bortom detta finns regelkrångel och regelbörda som en ofta återkommande invändning, inte bara från företagare av kött och blod utan också när man tittar på internationella undersökningar.
World Economic Forum, som har granskat Sverige, säger att regelbördan på arbetsmarknad och skattekrångel är komparativt en nackdel för Sverige. Det kommer olika exempel konkret både lokalt och också nationellt där det på olika sätt ställer till det. Uppgiftslämnande är till exempel ett sådant område. Jag kan konstatera att det gjordes många bra saker av Alliansen.
Man kan titta på det arbetssätt där regelförenkling tydligt prioriterades på ett sätt vi inte ser hos Mikael Damberg eller andra ministrar i dagsläget. Vi vet att det är en nyckelfaktor för att nå framgång när det gäller att ta bort regelbördan. En del av detta är naturligtvis att titta på arbetssätt, hur man systematiskt i ett regeringskansli eller i en lokal kommun kan jobba för att underlätta och ha en bra dialog med till exempel det lokala näringslivet. Därtill handlar det om konkreta politiska förslag.
För några år sedan togs till exempel obligatoriet för revision bort för de flesta företagen. Med ett större hugg kunde man hjälpa och underlätta för många. Beloppen för förenklad faktura har höjts. Jag tror att man måste jobba med båda de bitarna. Herr talman! Det vi ändå ser sammantaget när man frågar företagare, som Svenskt Näringsliv har gjort, är de facto att de ger ett kraftigt underbetyg till regeringen.
Om en av hundra företagare tycker att det i praktiken har blivit enklare att starta och driva företag är det ett underbetyg och någonting som egentligen inte borde få ske, sett till viljan att få mer av entreprenörskap och sådant i framtiden. Vi lägger fram ett antal konkreta förslag. Det är synd att regeringspartierna inte är beredda att gå med oss i dessa viktiga frågor i eftermiddagens omröstning.
Lars Hjälmered (M):
Jag tycker att det är rimligt att använda Mattias Bäckström Johanssons och andra skattebetalares pengar till exempel till forskning och till demonstration av teknik. Det är rimligt i en hel del fall att använda dem till att få in ny teknik på marknaden. Fru talman! Jag vill komma tillbaka till det läge vi hade i Sverige för lite drygt ett år sedan, när det var en diskussion om detta: Kommer vi att ha kärnkraft kvar över huvud taget? Det var någonstans där som hela diskussionen mellan partierna började. Och vi landade i en samlad uppgörelse om detta.
Det handlar - om jag ska vara ärlig - också om att man ger och tar. Politik - låt oss vara ärliga - handlar just om pragmatik och vision. Man ska stå stadigt i sitt parti och i sin egen uppfattning. Sedan gäller det att kunna kompromissa för att nå resultat. Ett exempel på detta är att vi tydligt gör förändringar vad gäller den svenska kärnkraften. Jag kan notera att den avveckling av kärnkraftsskatten som nu kommer är långt mycket snabbare än vad Sverigedemokraterna har föreslagit. Vi ser till att förändra förutsättningarna på riktigt.
Min ambition är att vi gemensamt, dessa fem partier, ska kunna göra någonting bra för vattenkraften för att stegvis stärka den. Som en viktig del har vi att ta vara på ny förnybar energi. Då handlar det om att ge och ta. Jag står bakom detta, för jag tror att det långsiktigt är rätt för Sverige. Vi ser att aktörer i energibranschen med rätta väcker en del frågor: Hur ser framtida marknadsmodeller ut? Man kan ha synpunkter på detaljer i den här uppgörelsen. Men det visas också en erkänsla till mig och andra som har varit med i detta arbete.
Det ger en politisk långsiktighet och stadga. Det tror jag är bra för Sverige.