KBLab/rixvox huggingface dataset:
Bosse Ringholm (S):
När kommer regeringen att presentera sin analys av ytterligare statliga företag som ska säljas ut? Det är en ganska enkel fråga som Maud Olofsson fått tre år i rad. Hon kan inte svara, eller snarare, hon vill inte svara. Hon säger att det pågår en analys i departementet - långbänkens Näringsdepartement.
Där analyserar och analyserar man, men vi får inget veta. Hur ska svenska folket kunna bilda sig en uppfattning om regeringens intentioner när regeringen inte vill berätta för svenska folket? Ska LKAB säljas ut? Ja, sannolikt, eftersom Maud Olofsson inte på något vis har dementerat det. Ska Vattenfall säljas ut? Ja, det finns en risk. Regeringen har inte dementerat det. Ska SJ säljas ut? Regeringen har ingenting sagt.
SBAB, statens bank, ska absolut säljas ut så fort regeringen får tillfälle, men vi får ingenting veta om den närmare bevekelsegrunden. Det är en omöjlig politisk diskussion om man inte vill visa sina kort i debatten, om man säger som Maud Olofsson, att man vill fortsätta att sälja ut statliga företag. Hon kan dock inte svara på frågan vilka och varför. Inte heller har motiven analyserats.
När man får frågan från oss riksdagsledamöter om det arbete som pågår med att sälja ut de statliga företagen och frågor om underlaget säger man: Nej, vi håller på i hemlighet och kan ingenting berätta. Maud Olofsson är inte bara hemlighetsfull, hon drar frågorna i långbänk. Det bästa som kan ske är att Maud Olofsson fortsätter att dra dem i långbänk ett år till, fram till valet 2010.
Då kanske vi kan se till att vi får en ny näringsminister och en ny regering med en annan inriktning, en som värnar om de statliga företagen och inte planerar att sälja ut dem utan att berätta varför.
Bosse Ringholm (S):
Jag tackar för svaret. Sedan jag ställde frågan har Skatteverket rättat till det bekymmer som jag uppmärksammade i interpellationen, nämligen att det finns sådana sekretessregler att myndigheterna inte kan samarbeta i bekämpningen av ekonomiska brott. Det är bra att Skatteverket har rättat till ett fel som de egentligen själva har åstadkommit. Det är alltså inte Anders Borg utan det är Skatteverket som får ta åt sig äran av att ha åstadkommit denna rättelse.
Min andra fråga har jag tidigare diskuterat med Anders Borg, nämligen vad regeringen och Anders Borg gör för att bekämpa skattefusket. Anders Borg och jag har vid ett tidigare tillfälle varit överens om att det Anders Borg hittills har gjort är att fullfölja tidigare socialdemokratiska reformer som fanns i hans skrivbordslådor när han tog över Finansdepartementet 2006.
Jag har därför ställt frågan om han har några nya förslag som han på egen hand har hittat på eller jobbat med. Svaret är att han inte har några sådana. Jag behöver inte förlänga debatten. Jag bara konstaterar att Anders Borg och jag är överens om att det är bra att han fullföljer de gamla socialdemokratiska förslagen mot skattefusk. Några nya idéer har han inte. Jag kan inte anklaga Anders Borg för det, men jag konstaterar att han inte har några nya idéer. Han står tomhänt. Så är det.
Bosse Ringholm (S):
Anders Borg är en mästare i att säga en sak och göra något helt annat. Anders Borg är en mästare i att alltid hålla med om hur viktigt och stort problemet med skattefusket är. Han delar helt min uppfattning om hur viktigt det är. Men han gör ingenting, i varje fall ingenting som han har hittat på själv. Min fråga var: Har Anders Borg några nya initiativ att redovisa när det gäller bekämpning av skattefusket?
Alla hörde att svaret var: Nej, jag har inga nya initiativ. Jag hoppas att möjligtvis de i skatteutskottet eller någon annan kan hitta på något. Men själv har jag inga nya initiativ. Det räcker väl egentligen som svar.
Sedan försökte Anders Borg förlänga sin replik genom att säga: Det är förskräckligt att Socialdemokraterna inte vill ha avgift på den uppskjutna reavinstskatt som man kan använda sig av när man har sålt sin bostad. Det Anders Borg har genomfört är ju en retroaktiv skatt, främmande för svensk skattelagstiftning.
Juristerna var mycket tveksamma, för att inte säga avvisande, till retroaktiviteten i skatten. Vi socialdemokrater tycker definitivt att det är fel att ha en retroaktiv skatt. Men det är en annan diskussion, Anders Borg. Det var inte det jag frågade om. Jag har frågat om Anders Borg har några nya initiativ för att bekämpa skattefusket och skattebrotten. Och han har inga. Det är det han bekräftar. Han är, som sagt var, mästare på att hålla med om att det är ett stort problem.
Men han gör ingenting här. Det är en man med janusansikte.
Bosse Ringholm (S):
Anders Borg bekräftar nu att det han och hans regering har gjort för att bekämpa ekonomiska brott är ett arv från den socialdemokratiska tiden. Men han hade inte en enda ny idé. Jag ber att få återkomma vid en kommande interpellationsdebatt. Jag ger honom en chans till. Då kan han gå hem och tänka på om han kan hitta på något själv. Han har kanske ändå ett år kvar när han kan tänka och hitta på något på egen hand.
Får jag till sist bara säga några ord om den så kallade Stockholmsskatten; den drabbar ju framför allt människor i Stockholmsområdet där det är höga bostadspriser och det därmed blir höga reavinstskatter som då ska betalas i efterskott, som något slags retroaktiv lagstiftning. Det är märkligt att Moderaterna, som anser sig vara ett skattesänkarparti, höjer skatten och inför en skatt retroaktivt på ett område.
Det drabbar inte minst många unga människor som naturligtvis har svårt med sina boendekostnader, inte minst i Stockholmsområdet. Jag får gratulera Anders Borg till att han har introducerat en ny typ av skatt, den så kallade Stockholmsskatten, i skattelagstiftningen under sin finansministertid.
Bosse Ringholm (S):
Det är alldeles uppenbart att Anders Borg är medveten om att regeringen har givit flera statliga myndigheter - han nämnde själv Försäkringskassan, polisen och Skatteverket - mer uppdrag och uppgifter än vad de har fått pengar för. Det normala är att de uppdrag och de pengar som man ger en myndighet hänger ihop. Men Anders Borg är medveten om att det inte hänger ihop. Han säger att man ska återkomma och se om man måste göra någon form av justering.
Då börjar jag känna lite oro. Anders Borg verkar inte ha något grepp om de statliga myndigheternas kostnadsutveckling om han inte kan svara mer preciserat. Han säger att han inte kan svara. Det får jag väl se som ett erkännande av att han kanske känner samma oro som jag över att kostnaderna är på väg att eskalera och att han inte riktigt har kontroll över det.
Vi har sett att det som ökar i regeringens ekonomiska politik är arbetslösheten och budgetunderskottet. De offentliga underskotten blir bara större och större. För en kort tid sedan var det stora överskott. Arbetslösheten ökar kraftigt. Från början sade Anders Borg, Reinfeldt och andra att varsel bara är varsel, det är inte så mycket att bry sig om. Men varsel är nu en realitet i form av arbetslöshet.
Var fjärde ung människa i Sverige går utan jobb i dagsläget, trots att Anders Borg i valrörelsen lovade arbete, arbetslinje och att alla skulle få jobb. Numera lovar Anders Borg lite bidrag, inte så mycket bidrag men kanske lite. Men varannan arbetslös i Sverige får inte ersättning från Arbetslöshetskassan.
Det går åt mer pengar till arbetslösheten av det enkla skälet att arbetslösheten på kort tid ökat och är på väg att fördubblas med Anders Borgs och regeringens passivitet. Då är jag orolig för att regeringen är lika passiv när det gäller kostnadsutvecklingen hos de statliga myndigheterna. Anders Borg har uppenbarligen inget svar utan ber att få återkomma i höst. Det hinner hända mycket.
Anders Borg har tappat styrpinnen i många andra sammanhang, och risken är att han inte heller kan styra på det här området.
Bosse Ringholm (S):
Anders Borg säger att regeringen har en aktiv jobbpolitik. Den jobbpolitiken har resulterat i 100 000 flera arbetslösa det senaste året. Var fjärde ung människa i vårt land går utan jobb. Det är regeringens jobbpolitik. Regeringen har helt tappat greppet om statsfinanserna och de offentliga finanserna.
Från att ha ärvt ett stort överskott är man nu på väg mot ett jätteunderskott på ett par hundra miljarder kronor. Då borde Anders Borg känna lite oro för det faktum att flera statliga myndigheter har fått ett stort uppdrag men för lite pengar. Det är därför polisen går med miljardunderskott. Anders Borg säger att han inte kan avgöra hur mycket de ska få. Men han är ändå medveten om problemet.
Det är väl på ett sätt ett framsteg ändå att han är medveten om att det är ett stort problem. Anders Borg är mästare i att ofta hålla med och säga att han förstår, att han delar uppfattningen, att han är medveten. Men sedan gör han ingenting. Ander Borg är väldigt angelägen om att vi ska göra något åt de arbetslösa. Vi måste ha en arbetsmarknadspolitik, men han har ingen arbetsmarknadspolitik. Vi har aldrig haft så få människor i arbetsmarknadsutbildning som nu.
På ett år har Anders Borg och hans regering halverat antalet personer i arbetsmarknadsutbildning. Det är nu människor skulle få chansen att få en utbildning för att sedan om något år när konjunkturen blir bättre och det finns en efterfrågan på arbetskraft med sin nya utbildning kunna säga: Jag kan ta jobbet, jag har fått en bra utbildning. Nu har Anders Borg halverat arbetsmarknadsutbildningen för de arbetslösa.
Jag är orolig därför att Anders Borg säger en sak och gör någonting helt annat, eller rättare sagt ingenting alls eller väldigt lite. När det gäller de statliga myndigheternas utveckling är det samma sak. Han är medveten om att Polisen har för lite pengar, Försäkringskassan har för lite pengar, Skatteverket har för lite pengar, och så vidare. Men han gör ingenting, han är bara orolig. Det gör mig orolig.
Bosse Ringholm (S):
Tack för svaret på interpellationen, Anders Borg! I många länder är turistnäringen en av de allra största näringsgrenarna. I länder som Spanien och Frankrike är den en betydande del av deras bruttonationalprodukt. I Sverige har vi också en turistnäring som är kraftigt växande och som naturligtvis betyder oerhört mycket för landets ekonomi och för antalet sysselsättningstillfällen.
Ibland uppskattar man att det finns ungefär 10 000 turistföretag i Sverige. Vi vet inte säkert hur många de är egentligen. Det är naturligtvis allvarligt att en växande bransch inom just tjänstenäringen inte uppmärksammas - inte bara statistiskt - som den borde i vår ekonomi.
Det finns säkerligen en historisk förklaring till det här, nämligen att i det gamla jordbrukssamhället - det lever vi fortfarande med - har vi registrerat varenda häst, varenda ko, varenda gris, varenda höna och allt annat. I industrisamhället har vi också relativt väl kunnat klassificera vad som har hänt. Men i tjänstesamhället som har vuxit fram och turistnäringen som växer snabbt finns inte samma precision i statistiken. Det är naturligtvis allvarligt eftersom det är en av våra stora framtidsbranscher.
Därför har frågan väckts, inte minst av organisationerna i branschen. Förtur, som är en av de betydande organisationerna, tycker att det är viktigt att man kan skapa reda i statistiken.
I dag mäter man de här 10 000 turistföretagen på ett sådant sätt att vi inte vet om alla de nya företagen i en av de mest expansiva branscherna, nämligen hästturismen - där man tror att det kanske finns 500 företag - över huvud taget är involverade i den här statistiken. Sedan vet man inte heller särskilt mycket om det som gäller jakt och fiske som också är två expansiva turistbranscher som inte fångas upp av den nuvarande statistiken.
Därför vore det önskvärt att man kunde jobba vidare med Statistiska centralbyrån eller vilken myndighet det nu är som rimligen bör få ett sådant uppdrag av regeringen för att se på vilket sätt man kan fånga upp turistföretagen i fortsättningen så att vi vet hur många turistföretag vi har, hur de utvecklas och vilka branscher de omfattar.
Många av dem är ju branschöverskridande och finns på flera olika håll, och det vore skäl, tycker jag, att finansministern som är ansvarig för Statistiska centralbyrån kanske kunde ge ett uppdrag till SCB att se hur man fångar upp turistföretagen i fortsättningen.
Bosse Ringholm (S):
Det är bra att Anders Borg kan instämma i mina resonemang, men det vore bättre om han kunde dela min slutsats att regeringen skulle kunna ge ett uppdrag exempelvis till Statistiska centralbyrån att se på vilket sätt man i fortsättningen bättre kan fånga upp turistnäringen. Jag inser att det inte är något man kan göra på egen hand och inget man kan göra på kort tid, utan det kommer säkert att vara ett långvarigt arbete, men desto större skäl finns det att påbörja arbetet så snabbt som möjligt.
Därför kvarstår min fråga till Anders Borg: Kan Anders Borg tänka sig att ge ett sådant uppdrag till någon myndighet för att på så vis få i gång en process som gör att vi inte behöver återkomma till den här frågan om något år eller ännu längre tid och säga att ingenting har hänt och vi står kvar på samma ställe som vi gör i dag 2009? Jag inser med tanke på den tidigare debatten att Anders Borg inte vill sänka några arbetsgivaravgifter för turistföretagen.
Det har vi socialdemokrater föreslagit, men jag inser att vi där har olika politiska uppfattningar, Anders Borg och jag. Men i den här frågan om att försöka fånga upp och synliggöra turistföretagen borde Anders Borg - det kostar nog inte särskilt mycket, och kanske inte någonting alls - kanske kunna kosta på sig ett uppdrag till någon myndighet.
Därför återstår min fråga: Vill Anders Borg försöka medverka till att undersöka möjligheterna att få in turismen i statistiken på ett mer ändamålsenligt och effektivt sätt än i dag? Sedan får man fundera på hur man kan agera i ett internationellt sammanhang så att det här kan följas upp i fortsättningen. Det är viktigt att bollen måste få börja rulla även om det kommer att ta tid innan man kommer till slutpunkten.
Bosse Ringholm (S):
Vi kan ta debatten om arbetsgivaravgifterna en annan gång. Vi tycker att både turistföretagen och andra har gjort sig förtjänta sig av detta, men det vill inte Anders Borg. Det är en annan diskussion. Med tanke på det här långvariga perspektivet, att det kommer att ta ett antal år att ändra statistiken, vore det kanske idé om regeringen gjorde en avsiktsförklaring, hade någon intention och kunde ge någon myndighet i uppdrag att få i bollen i rullning. Även om det tar tre, fem, sju eller åtta år är det bättre att få i gång det hela.
Det vore väl synd om Anders Borg skulle vänta så länge så att han inte längre har möjlighet att skicka ut ett sådant uppdrag. Det kan ju vara så på andra sidan 2010 att någon annan skickar i väg uppdraget. Anders Borg har chansen att göra någonting positivt för turistnäringen. Ta chansen!
Bosse Ringholm (S):
Min enkla fråga i interpellationen till Maud Olofsson var: Finns det någonting i regelverket i budgetlagen som hindrar oppositionen från att föreslå egna utgiftstak? Nej, säger riksdagens finansutskotts kansli. Det hade varit enkelt för finansministern att säga att det inte finns några sådana hinder. Då hade vi inte behövt ha debatten. Men i stället säger finansministern att han ska komplicera diskussionen.
Det är han duktig på av det enkla skälet att han inte vill erkänna att hans kollega, vice statsminister Maud Olofsson, hade fel. Jag begär inte att Anders Borg ska spekulera om varför Maud Olofsson hade fel, om det var medvetet, omedvetet, om det var av okunnighet eller av något annat skäl.
Den diskussionen hade det möjligtvis varit intressant att ha direkt med Maud Olofsson. Om hon hade fel på den här punkten - och det är ganska graverande att en vice statsminister är så okunnig - måste man ställa frågan om hon är lika okunnig på en massa andra områden. Måste man granska vad hon säger på alla andra områden med utgångspunkten att hon kanske bluffar där också?
Det är klart att jag inte kan anklaga Anders Borg för Maud Olofssons okunnighet eller om hon bluffar och ljuger på andra områden, men det hade varit klädsamt om Maud Olofsson hade sagt till Anders Borg: Hälsa Bosse Ringholm att jag hade fel och att jag ber om ursäkt! Det kan man faktiskt kosta på sig även i politiken. Man kan ha fel, som Maud Olofsson.
Vi behöver inte spekulera om orsaken till att hon hade fel, men hon kunde kosta på sig en enkel ursäkt. I stället skickar hon hit Anders Borg för att han ska försöka komplicera det hela och tala om något annat, så att hon ska slippa bli påmind om att hon hade fel. Sådant är Anders Borg skicklig på, men jag tror att det är ganska meningslöst att tro att han kan snacka bort det faktum att Maud Olofsson helt enkelt lämnade felaktiga uppgifter gång på gång.
Det är rätt pinsamt för en borgerlig regering.
Bosse Ringholm (S):
Bakgrunden till mina frågor är att de borgerliga partierna i Stockholmsregionen - Stockholms stad, kommunerna och landstinget - har föreslagit regeringen att man ska göra en stor satsning på infrastrukturen med 100 miljarder kronor de närmaste tolv åren. Stockholmsregionens borgerliga majoriteter har generöst sagt att de är beredda att betala hälften. Jag har frågat statsrådet som är ansvarig för kommunikationsfrågor vad regeringen tycker om detta. Statsrådet säger att hon inte har fått något förslag.
Menar de borgerliga i Stockholm inte allvar med detta? Jag förstår att det inte finns någon kontakt mellan regeringen och de borgerliga i Stockholm, men menar de inte allvar? Driver de med oss när de skickar ut förslag? När första förslaget kom kostade kanske portot 5:50. Sedan har regeringen höjt det till 6 kronor. Nästa gång kanske det kostar 6:50, om regeringen höjer portot med nästan 10 procent åt gången.
Det är märkligt att det inte finns någon som helst kontakt mellan de borgerliga i Stockholmsregionen och regeringen. Regeringen har ingen uppfattning om de borgerligas initiativ. Det är uppenbarligen bluffpoker de borgerliga majoriteterna i Stockholmsregionen håller på med. När jag ställer den enkla frågan till regeringen om när beslut kommer att fattas talar Åsa Torstensson om allt annat men inte om vid vilken tidpunkt.
Jag väljer att tolka Åsa Torstenssons avsaknad av svar som att det inte kommer att fattas något beslut om förslaget från Stockholmsregionens borgerliga majoritet. Förslaget är väl glömt. Det vilar i evighet och är bara borta. Till sist: Det vänligaste man kan säga om Gunnar Andréns anförande var att det var förvirrat.
Bosse Ringholm (S):
Det är pinsamt för arbetsmarknadsministern och den moderatledda regeringen att andelen arbetslösa som inte har rätt till arbetslöshetsersättning via försäkringen blir bara större och större. Det är så pinsamt att arbetsmarknadsministern har beställt och fått en rapport om detta.
Men i stället för att då dra slutsatsen att här behöver ske en förändring av regeringens politik väljer arbetsmarknadsministern att i sitt svar tala om helt andra saker. Han talar om att det är hans förtjänst att hans budgetpost har fördubblats. Sanningen är väl att det är just arbetslösheten som är orsaken till att man har tvingats fördubbla budgetposten. Det är väl ingen självvald modell som arbetsmarknadsministern har skaffat sig.
Det är också frapperande att höra arbetsministern säga att det gick så fantastiskt bra och att det var regeringens förtjänst de första två åren under den här mandatperioden när vi fick nya jobb. Men när det nu är så många fler arbetslösa är det inte regeringens ansvar, utan det är marknadens och finanskrisens fel. När det går bra är det regeringens förtjänst, och när det går dåligt är det någon annans ansvar.
Sanningen är ju att regeringen red på den högkonjunkturvåg som fanns när regeringen tillträdde 2006 och att regeringen snarare förvärrade situationen - förvärrade inflationen och förvärrade den ekonomiska situationen - genom jobbavdrag, stora skattesänkningar och allt annat. Nu är det ett faktum att fyra av fem ungdomar inte har någon rätt till arbetslöshetsersättning via försäkringen. Varannan som är arbetslös har ingen rätt till ersättning via försäkringen.
Arbetsmarknadsministern står där och inväntar valet 2010 och kommer att ha ett rekordstort arbetslöshetstal och ett rekordstort utanförskap. Han har lyckats göra många fler arbetslösa och få många fler i utanförskap.
Bosse Ringholm (S):
Jag förstår att arbetsmarknadsministern tycker att det är plågsamt att behöva höra att arbetslösheten ökar och att utanförskapet ökar samtidigt som antalet arbetslösa personer som får utbildning minskar, ersättningsvillkoren försämras och hälften av alla arbetslösa står utanför arbetslöshetsförsäkringen. Jag förstår att det är plågsamt att höra det.
Men arbetsmarknadsministern kan vara säker på att få höra det fler gånger i fortsättningen, för det är en bild som svenska folket inte bara har utan lever med till vardags eftersom fler och fler blir arbetslösa och fler och fler hamnar i utanförskap.
När vi från oppositionens sida försöker ställa frågan varför regeringen inte kan se till att de arbetslösa i varje fall får en chans till utbildning, väljer arbetsmarknadsministern den ganska märkliga vägen att skylla på arbetsförmedlarna genom att säga att det är deras fel att de arbetslösa inte får utbildning. Det är inte sant. Sanningen är att regeringen inte vill att de ska ha någon utbildning. Nu säger arbetsmarknadsministern att Arbetsförmedlingen har fått nya miljarder till sitt förfogande.
Det skulle vara intressant att se om alla dessa miljarder kommer att utnyttjas. Regeringen säger å ena sidan att Arbetsförmedlingen ska hålla igen på insatserna och inte skapa mer utbildning. Det är bra, säger ministern här, att man inte ger så mycket utbildning till de arbetslösa. Regeringen säger å andra sidan att Arbetsförmedlingen har lite mer pengar, underförstått att man inte använder dem.
Det ska bli intressant att se om dessa pengar kommer att användas eller om Arbetsförmedlingen, vilket är en realitet, kan komma att lämna tillbaka pengar just därför att man har fått dubbla signaler från regeringen: Ni får pengar, men använd inte pengarna. Regeringen tycker nämligen att det är bra att arbetsmarknadsutbildningen kraftigt har minskats, att praktikplatserna är på väg att försvinna och att lärlingsutbildningen är borta.
Det finns en enda person i Sverige som har kvar en lärlingsplats inom arbetsmarknadspolitiken. Nej, det går inte att köra med dubbla budskap och att säga som regeringen att det är bra att de arbetslösa inte får utbildning men att Arbetsförmedlingen har pengar. Det ska bli intressant att se om pengarna kommer att användas av Arbetsförmedlingen.