Ann-Christin Nykvist (S):
Kjell-Erik Karlsson har frågat mig om konsumtion av lagligt fångad fisk och miljömärkt fisk. De frågor som ställs till mig berör dels fiskerikontrollfrågor, dels vilka initiativ jag har för avsikt att ta i EU för att förhindra att olagligt fångad fisk distribueras och säljs inom EU samt vilka initiativ jag avser att ta i Sverige för att stoppa införsel av och illegal handel med olagligt fångad fisk.
Därefter frågar Kjell-Erik Karlsson hur korrektheten i fiskproduktinformationen till kunder och konsumenter kan förbättras och garanteras samt hur tillgången på och utbudet av miljömärkt fisk och fiskprodukter kan ökas. Jag vill inleda med att framhålla att olagligt fiske är ett allvarligt hot mot både de aktuella fiskbestånden och en ansvarsfull fiskeriförvaltning.
Från svensk sida är vi därför aktiva på flera nivåer för att driva frågor om illegalt fiske och för att förhindra att illegalt landad fisk hamnar på svenska konsumenters bord. Illegalt fiske är ett internationellt uppmärksammat problem.
Inom FN:s fackorgan för jordbruk, skogsbruk och fiske, FAO, antogs 2001 en internationell handlingsplan mot olagligt, orapporterat och oreglerat fiske, och 2002 antog EU en motsvarande handlingsplan för gemenskapen, som innebar att åtgärder ska genomföras både på internationell nivå och på gemenskapsnivå. Vidare ska åtgärder vidtas inom regionala fiskeriorganisationer och i partnerskap med utvecklingsländerna.
För att tydliggöra hur vi arbetar tar jag utgångspunkt i vårt arbete med att förhindra det illegala torskfiske som bedrivs i Barents hav. Detta svartfiske kan vara så omfattande att ett av de sista starka torskbestånden i världen hotas. Torskbeståndet i Barents hav, som förvaltas gemensamt av Norge och Ryssland, ligger inom Nordostatlantiska fiskerikommissionens konventionsområde.
Bristande kontroll av de landningar, som görs av tredjelandsfartyg, inte minst i många EU-länders hamnar, är ett uppmärksammat problem. Jag sände den 27 januari 2006 brev till EU:s fiskeministrar samt till kommissionären Borg i syfte att få upp frågan för debatt vid jordbruks- och fiskerådets möte den 20 februari 2006. Därefter har även Danmark begärt att frågan ska diskuteras på rådet.
Syftet med denna diskussion är att få till stånd en förbättring av såväl kontrollen av landningarna av tredjelandsfartyg inom EU som NEAFC:s möjligheter att kontrollera detta fiske. Jag kommer vidare att träffa den norska fiskeministern Helga Pedersen den 17 februari 2006 för att diskutera hur jag kan stödja henne i arbetet med att freda världens sista starka torskbestånd. Den svenska fiskerikontrollen har nyligen utvärderats.
I utredningen föreslås att den framtida fiskerikontrollen ska inriktas mot kontroll i hela kedjan från fångst till konsument. Vidare lyfts det fram frågor om ursprungsmärkning, förbättrad tillsyn i transportledet, egenkontroll och imagefrågor. Utredningen har remissbehandlats och inom kort återkommer jag till dessa frågor i en skrivelse till riksdagen. Därtill kommer att kontroll av märkning med mera i förädlingsindustri och detaljhandel utförs av kommunerna och Livsmedelsverket.
Livsmedelsverket avser att vidta ytterligare åtgärder i syfte att stärka kontrollen. Inom den gemensamma organisationen för marknaden för fiskeri- och vattenbruksprodukter regleras hur märkningen ska utformas. Av märkningen ska handelsbeteckning, produktionsmetod samt fångstzon framgå. Med anledning av dioxinproblematiken har Sverige dessutom ett särskilt informationsansvar till svenska konsumenter vid försäljning av viss fisk från Östersjön.
Det är därefter en fråga för kommunernas livsmedelsinspektörer att följa upp och kontrollera att märkningen är korrekt och spårbar. Jag vill även framhålla att konsumenter har makt att påverka eftersom konsumenten ytterst väljer vilka produkter som köps. Fiskbranschen har tagit avslöjandet om illegalt fångad fisk mycket allvarligt och har bildat en arbetsgrupp som syftar till att möta konsumenternas krav på att fisken inte ska vara svartfiskad.
Inom den globala handeln är falsk ursprungsmärkning ett stort problem. Genom att ställa tydliga krav på ursprungsmärkning vid inköp av fisk kan handeln bättre säkerställa att fisken är legalt fångad. I somras presenterade kommissionen ett meddelande som syftade till att initiera en debatt om att miljömärka fiskeriprodukter.
Arbete med meddelandet har nu påbörjats och ordförandeskapet planerar för att rådsslutsatser ska beslutas till sommaren 2006. Parallellt med detta pågår en revidering av förordningen för ekologiskt jordbruk. Där har vattenbruket fått en mer framträdande roll än tidigare. Vårt eget nationella program för vildfångad fisk som utvecklats av Krav, Kontrollföreningen för Ekologisk Odling med stöd av regeringen, har nu varit i gång i drygt ett år.
I nuläget finns Kravmärkta räkor på marknaden. Jag kommer även fortsatt att prioritera det pågående arbetet med att motverka illegalt fiske samt ge konsumenterna bättre information om den fisk som säljs.