Fredrik Schulte (M):
Har Sverige framtidshopp? Känner svenska folket att det blir bättre, att man kan blicka in i framtiden och säga att det här i framtiden kommer att vara ett bättre land att bo i? Det går bättre för svensk ekonomi än vad det har gjort på ett bra tag. Vi har ju en mycket stark global högkonjunktur.
Men om man frågar svenska folket är dess dom mycket tydlig. Den goda ekonomin och känslan av att saker och ting blir bättre hänger inte riktigt ihop. Frågar man svenska folket i opinionsmätningar är det mycket tydliga svaret att Sverige är på väg i fel riktning. Även om det går bra för Sverige som helhet finns det väldigt goda skäl för svenska folket att känna så.
Det första skälet är att klassklyftorna ökar. Tittar man på måtten för klassklyftorna, den så kallade Gini-koefficienten, ser man en mycket stadig och tydlig ökning. Vi ser hur regeringen fortsatt misslyckas med att göra cancervården jämlik. Det är fortfarande skillnad i vilken vård man får mellan dem som har det bra ställt och dem som har det mindre bra ställt.
Vi ser också hur BB-mottagningar i till exempel Sollefteå läggs ned, vilket gör att människor får resa långa sträckor för att få föda barn. Vi ser hur de grupper som under lång tid halkat efter i skolan fortsätter att halka efter. Det andra skälet är att kriminaliteten ökar.
Efter en långvarig utveckling med ökad trygghet och fallande kriminalitet ser vi nu hur våldet och brottsligheten ökar. Det gäller framför allt det som är grövst och det som är organiserat. Människor skjuts ihjäl på öppen gata. Drogförsäljning sker öppet i utanförskapsområden.
Skräcken för att Sverige, det trygga landet, inte längre kommer att vara lika tryggt sprider sig. Det tredje och kanske allvarligaste skälet är att välfärden blir sämre. Skolan är fortsatt medelmåttig jämfört med andra länder.
Regeringen höjer avgifterna i äldreomsorgen, så att maxtaxan höjs och det blir dyrare att bo på vårdboende. Vårdköerna har under de senaste tre åren dubblerats. Barngrupperna har vuxit. Regeringen har presenterat förslag om att blinda ska börja redovisa kvitton.
Man ser förslag från regeringens sida om att klämma åt dem som har det absolut tuffast och jobbigast i samhället: de som är handikappade och de som får stöd genom LSS. Sverige har också ganska låga pensioner jämfört med andra länder. Fru talman! Det här är fallet trots att vi har höga skatter och trots att den rödgröna regeringen har höjt dem påtagligt. Hur kommer det sig att det är på det här sättet?
Hur är det möjligt? Jo, det är möjligt därför att den socialdemokratiska modellen inte fungerar. Det finns tre orsaker till detta. För det första går inte skattepengarna - och skattehöjningarna som den här regeringen har tvingat fram - till välfärden. Mellan var fjärde och var femte skattekrona som man betalar in går till någonting annat, nämligen bidragen.
Trots att Sverige har höjt skatterna och trots att vi har en god och mycket stark högkonjunktur har bidragskostnaderna ökat med nästan 70 miljarder kronor under den här regeringens tid vid makten. För det andra innebär de höga skatter som Sverige har att vi sågar av grenen som välfärden sitter på.
Det innebär att det blir sämre villkor i Sverige för att starta och driva företag och vara entreprenör, vilket gör att vi får sämre tillväxt och därmed får sämre möjligheter att stärka välfärden. Vi kan jämföra Sverige med Schweiz, som har halva vårt skattetryck men får lika mycket pengar in i kassakistan att spendera på välfärden.
För det tredje - och framför allt - innebär de höga skatterna att det inte lönar sig att arbeta och att människor fastnar i bidragsberoende och utanförskap, vilket gör att vi i stället för att kunna prioritera välfärden måste satsa på bidragen. Det är här den stora konflikten i svensk politik ligger.
Vi kommer säkert att få höra här senare från Socialdemokraterna att konflikten i svensk politik skulle handla om välfärdens varande eller icke-varande eller om huruvida alla människor ska ha ett gott liv. Men om det är vi alla överens. Konflikten handlar inte om det, utan om bidrag. Den handlar om huruvida det ska löna sig att arbeta eller om man ska få nästan lika mycket pengar när man går på bidrag. Vi i Moderaterna går till val på många saker.
Vi går till val på att skärpa straffen. Vi går till val på att utbilda fler poliser och avlöna dem bättre. Vi går till val på att strama åt asyl- och migrationsinvandringen, eftersom Sverige inte kan ta hela Västeuropas och västvärldens ansvar för människor på flykt. Vi går till val på att komma åt vårdköerna.
De har som sagt dubblerats under den här regeringens tid vid makten. Men vår främsta prioritering, det viktigaste som vi går till val på, är att det ska löna sig att arbeta. Vi ska sänka skatten för dem som jobbar, speciellt för dem med låga inkomster. Vi ska sänka skatten med 500 kronor i månaden, så att det blir större skillnad mellan att gå på bidrag och att gå till jobbet.
Det är just här som det stora problemet för Sverige ligger. Det lönar sig inte att ta jobb där man tjänar ca 18 000-20 000 kronor, särskilt inte om man har barn. Har man tre barn är det snudd på att man måste få en inkomst på 30 000 kronor för att det ska löna sig att arbeta.
Här har vi roten till de många problem som Sverige har, roten till integrationsproblemen. Människor som kommer från en annan del av världen, inte kan språket och har en stor uppförsbacke in på arbetsmarknaden fastnar i bidragsberoende därför att det inte lönar sig att arbeta.
Det gör att klassklyftorna ökar; när fler fastnar i bidragsberoende blir skillnaden mellan dem som har jobb och dem som inte har jobb större. Det gör också att man måste spara på välfärden. Som sagt: Trots massiva skattehöjningar och en stark högkonjunktur måste Socialdemokraterna och den här regeringen göra åtstramningar och besparingar på välfärden.
Vi måste bryta den destruktiva bidragskarusell som den socialdemokratiska politiken innebär. Vår viktigaste åtgärd och vårt viktigaste löfte är att sänka skatten för dem som jobbar, särskilt för dem med låga inkomster. Alla som arbetar ska få 500 kronor mer i månaden för att gå till jobbet.
Det här kombinerat med åtstramning av bidragen kommer att göra att fler kommer i arbete. Det kommer också att göra att klyftorna minskar och att vi slipper betala ut stora resurser till bidragssystemen och i stället kan satsa dem på välfärden.
Men vi måste också sänka marginalskatterna, inte minst därför att det gör att människor jobbar längre. De som redan har jobb och har en god inkomst väljer i dag i många fall att stanna hemma i stället för att jobba en timme extra.
Jag tänker till exempel på läkaren som kanske får möjlighet att jobba jourtimmar för att beta av vårdköerna men ser hur mer än 50 procent av den extrainkomst han eller hon får försvinner i skatt.
Inte minst innebär sänkta marginalskatter att det blir bättre villkor för företagen när de ska anställa, driva sin verksamhet och bli lönsamma. Jag skulle med de orden vilja yrka bifall till Moderaternas första reservation i det här betänkandet.
Det är med en politik som inriktar sig på att det ska löna sig att arbeta och vara mer lukrativt att driva företag som vi kan bygga ett bättre Sverige.
Då kan vi bygga ett Sverige med framtidstilltro, ett Sverige som inte behöver skära i välfärden på grund av att bidragskostnaderna ökar, som kan komma till rätta med integrationsproblemen och underlätta i stället för att förvärra dem och som kan bli ett bättre land i framtiden. Det blir ett Sverige byggt på hårt arbete, på att det ska löna sig att arbeta, på strävsamhet och på lägre skatter.