KBLab/rixvox huggingface dataset:
Morgan Johansson (S):
Cecilie Tenfjord-Toftby har frågat mig om jag avser att vidta åtgärder för att möjliggöra att Migrationsverket kan förkorta sina handläggningstider. Antalet asylsökande under 2015 var som bekant mycket högt. Dessutom var fördelningen av asylsökande över året mycket ojämn - mer än 100 000 asylsökande kom under perioden september till november. Ett stort antal asylsökande med närliggande ansökningsdatum bidrar till att den genomsnittliga handläggningstiden är fortsatt hög.
När alla som sökte asyl i Sverige under 2015 och 2016 har fått ett beslut i första instans kommer handläggningstiderna att sjunka väsentligt. Migrationsverket bedömer att det kommer att ske under andra halvan av 2017 och att den genomsnittliga handläggningstiden från och med 2018 kommer att uppgå till mellan tre och fyra månader. Regeringen har vidtagit ett flertal åtgärder för att möjliggöra att Migrationsverket ska kunna förkorta handläggningstiderna för asylärenden.
Regeringens satsningar har bland annat möjliggjort att Migrationsverket på kort tid har kunnat genomföra nödvändiga och kraftiga personalförstärkningar. En annan åtgärd, som Cecilie Tenfjord-Toftby också nämner, är att vi i regleringsbrevet för budgetåret 2016 gav Migrationsverket i uppdrag att förkorta handläggningstiderna och öka produktiviteten för asylansökningar såväl på kort som på lång sikt. Migrationsverket har därefter beslutat om ett nytt arbetssätt för handläggning av asylärenden samt om avarbetningsåtgärder.
Utfallet blev att Migrationsverket avgjorde fler asylärenden under 2016 än någonsin tidigare, ca 112 000 ärenden. Det är ungefär dubbelt så många avgjorda asylärenden per år jämfört med 2015, 2014 och 2013 och mer än tre gånger så många jämfört med 2012.
Antalet avgjorda asylärenden per årsarbetare har samtidigt ökat väsentligt sedan 2015 och ligger på motsvarande nivå som åren dessförinnan trots att det finns flera faktorer som påverkar produktiviteten negativt. Migrationsverket hanterar till exempel sedan den tillfälliga lagens ikraftträdande två parallella lagstiftningar, vilket ökar komplexiteten i handläggningen. Dessutom tar det tid för nyanställda att komma in i arbetet och bli lika effektiva som mer erfarna kollegor.
Migrationsverket bedömer att de effektivitetsåtgärder man har vidtagit kommer att medföra ytterligare produktivitetsökningar under de kommande åren. I syfte att fortsätta arbetet med att effektivisera asylprocessen lämnade regeringen flera uppdrag med denna inriktning i Migrationsverkets regleringsbrev för budgetåret 2017.
Morgan Johansson (S):
Cecilie Tenfjord-Toftby har varit kryptisk i sin fråga. De första två styckena i interpellationen handlar om handläggningstiderna för asylärenden. Sedan skriver hon också ett stycke som handlar om att man behöver ha fler anställda och att det finns ett behov av arbetskraft på många håll. Det har jag tolkat som att man bör få ut de asylsökande som i dag sitter och väntar på att få besked på arbetsmarknaden så fort som möjligt.
Det är det jag har svarat på. Det står ingenting i Cecilie Tenfjord-Toftbys interpellation om handläggningstiderna för arbetskraftsinvandring. Det är därför jag har svarat på det sätt jag har gjort. Det finns inte heller någonting i själva frågeställningen om detta. Jag kan dock gärna svara på båda delarna om det behövs. Först och främst ökar effektiviteten kraftigt när det gäller asylärendena. 112 000 beslut på ett år är dubbelt så många som har fattats tidigare.
Och inte bara det, utan produktiviteten, det vill säga antalet ärenden per person, ökar kraftigt. Vi har högre produktivitet nu än vad ni hade på er tid. Varje handläggare fattar fler beslut i asylärenden än de gjorde på er tid. Produktiviteten är högre, och effektiviteten är högre. Det har inneburit att den totala väntetiden har kunnat hållas under någorlunda kontroll. Den ligger nu på i genomsnitt 10,9 månader för asylärenden.
Den kommer att öka något mer, och därefter kommer den att gå ned. Efter hand som man betar av alla dessa asylärenden vi har öppnas också nya möjligheter att omdisponera personal från asylärenden till arbetskraftsinvandringsdelen. Det vet vi att Migrationsverket nu arbetar med, och det ska de fortsätta att arbeta med, för att få ned handläggningstiderna också för detta.
Man kan inte påstå att myndigheten eller regeringen har bromsat upp frågorna. Vi har mer än fördubblat antalet anställda på Migrationsverket på bara ett par års tid. Jag tycker i och för sig att man också kan fundera lite på detta att vi har en del företag som gärna vill rekrytera utomlands. Men vi har fortfarande 350 000 arbetslösa i Sverige.
Vi har dessutom ett stort antal människor på väg in på arbetsmarknaden. Jag tycker att företagen ska fundera lite över om det kanske finns möjlighet att rekrytera också inom landet, bland dem som är arbetslösa här i Sverige. Det tycker jag är en viktig frågeställning att resa. Vad vi gör nu är detta: Migrationsverket jobbar hårdare än man någonsin har gjort tidigare.
Man har en högre effektivitet, man har en högre produktivitet, man kommer att kunna beta av köerna och man kommer därmed att kunna omdisponera personal från den ena kategorin, det vill säga asylärenden, till den andra kategorin, det vill säga arbetskraftsinvandringsdelen. Denna utveckling har vi från regeringens sida varit med om att driva på. Jag har en motfråga till Cecilie Tenfjord-Toftby.
I er budgetmotion vill ni skära ned på Migrationsverket med 500 miljoner kronor. Hur hade ni tänkt att man skulle kunna öka effektiviteten och se till att fler ärenden när det gäller arbetskraftsinvandring ska bli avgjorda om ni ska skära bort en halv miljard kronor från myndigheten?
Morgan Johansson (S):
I Cecilie Tenfjord-Toftbys interpellation nämns inte ordet arbetskraftsinvandring en enda gång, utan hon resonerar om väntetiderna för asylärendena och asyltrycket som vi har. Därför svarade jag på det sätt som jag gjorde.
Jag ser samtidigt framför mig det som kommer att inträffa under det här året, det vill säga att när man successivt betar av de köer som finns kommer man också successivt att kunna sätta av mer resurser till att klara arbetskraftsinvandringsdelen. Då kommer också handläggningstiderna för arbetskraftsinvandringsdelen att minska.
Men för att detta ska fungera, herr talman, måste man ha pengar, och då kan man inte som Moderaterna först säga att handläggningstiderna måste förkortas och mer resurser sättas av för att klara ut de här ärendena och sedan skära ned på myndigheten med 500 miljoner kronor. Hur försvarar Cecilie Tenfjord-Toftby den nedskärningen? Hon har ju suttit här i riksdagen och tryckt på knappen och gått med på Moderaternas motion.
Att skära ned med 500 miljoner innebär att mer än 500 anställda i så fall ryker. Om jag skulle göra den nedskärningen skulle handläggningstiderna både i asylärenden och i arbetskraftsinvandringsdelen öka rejält. Det förstår väl Cecilie Tenfjord-Toftby? Det finns ingenting, vilket hon var inne på tidigare, som pekar på att myndigheten på något sätt bromsar upp. Jag skulle säga att myndigheten har en högre produktivitet och en högre effektivitet än vad den någonsin har haft.
När det gäller asylärenden har vi faktiskt en högre effektivitet nu än vad vi hade 2013 och 2014. Vi har ökat produktiviteten med 40 procent på ett år från 2015 till 2016. Där har alltså varken regeringen eller myndigheten någonting att skämmas för, snarare tvärtom.
Jag delar uppfattningen att det kan bidra till svensk tillväxt och ekonomi att ha en arbetskraftsinvandring som fungerar för dem som behöver specialister. Det är därför vi har den ordning som vi har. Men ingen kan heller trolla med knäna, utan vi har de resurser som vi har, och det bidrar precis inte till att förbättra läget att Moderaterna nu vill skära ned på dem.
Vi kommer under det här året, som sagt, att beta av de köer som finns på asyldelen och se till att man kommer att kunna allokera resurser på annat sätt. Det fungerar i verkligheten redan på det sättet att de som är handläggare av de här ärendena i de allra flesta fall är specialiserade på de här ärendena, men det är klart att när det totala trycket har varit stort har det också varit svårt att hålla handläggningstiderna nere.
Nu ser vi att med det nya läget vi har kommer den situationen också att bli bättre.
Morgan Johansson (S):
Det blev samma nivå på den här debatten som på en studentkårsdebatt. Jag har aldrig sagt att det här kommer att förbättras om några år. Jag har faktiskt gjort två inlägg som har handlat om att vi under det här året kommer att ha möjlighet att beta av den ena kön och därmed kunna allokera resurser till den andra. Dessutom, herr talman, lämnade vi ett sådant uppdrag till Migrationsverket redan före jul.
Vi skrev i Migrationsverkets regleringsbrev följande: "En handlingsplan ska tas fram för hur handläggning av både nya ärenden och förlängningsärenden inom arbetstillstånd kan förkortas betydligt." Den rapporten ska redovisas till regeringen i samband med att man lämnar sin prognos i februari 2017. Det vill säga att redan nästa månad kommer jag att få en återkoppling från Migrationsverket om hur man jobbar. Stå alltså inte här och påstå att jag har sagt att det här kanske kan förbättras inom några år, för så är det inte!
Nu har Cecilie Tenfjord-Toftby haft två chanser på sig att svara på min enkla fråga: Hur ska du kunna snabba upp handläggningen om du samtidigt ska skära ned på Migrationsverket med 500 miljoner? Vi fick inget svar under den här debatten på den frågan. Kanske får vi det under en kommande debatt, vad vet jag.
Men, herr talman, ingen ska tveka om att det är regeringens bestämda uppfattning att handläggningstiderna både vad gäller asylärenden och vad gäller arbetskraftsinvandringsärendena ska minska.
Morgan Johansson (S):
Maria Stockhaus har frågat mig på vilket sätt jag tänker utvärdera sjöfyllerilagen, så att vi kan få veta om lagen har haft någon effekt och hur mycket resurser som har krävts av polisen och rättsväsendet för att kontrollera att lagen efterlevs. Det är naturligtvis mycket viktigt att rättsväsendets resurser används effektivt och att genomförda reformer vid behov följs upp. Det är också så att alkohol och trafik inte hör ihop, vare sig på väg eller på sjön.
Alkoholintag i trafiken innebär att man utsätter både sig själv och andra för allvarlig fara, och det gäller såväl på väg som till sjöss. Under den tid lagstiftningen har varit i kraft har antalet misstänkta sjöfylleribrott årligen minskat i förhållande till antalet genomförda kontroller. Såväl Polismyndigheten som Kustbevakningen har noterat en attitydförändring till alkohol i samband med båttrafik och att de flesta verkar följa den nya lagstiftningen.
Bilden är alltså att lagstiftningen i kombination med de kontroller som görs har en preventiv inverkan på sjöfyllerier, vilket också var ett av skälen till lagändringen 2010. Trenden gällande andelen personer som misstänks för sjöfylleri har varit tydligt nedåtgående.
Morgan Johansson (S):
Jag vill erinra om att det var alliansregeringen och min företrädare Beatrice Ask som genomförde detta. Moderaterna satt här i kammaren och röstade för förslaget. Jag tyckte att det fanns goda skäl att genomföra detta för att minska olyckorna och dödsfallen. Det handlar inte bara om en själv, den som framför båten, utan också om de passagerare som man kanske har på båten. Det är också deras liv och hälsa man ansvarar för.
Jag tror att de flesta löser situationen på samma sätt som man gör på land, det vill säga om man är på fest någonstans kommer man antingen överens om vem som ska köra hem eller så sover man över. Detta är det vanliga. Vad jag förstår vill Maria Stockhaus inte riva upp lagen, i varje fall är det inte vad hon kräver i sin interpellation. Men jag vill fråga henne om det, för på hennes argumentation här i kammaren låter det som om hon vill riva upp den. Vill hon det, eller vill hon inte det? Det vill jag gärna veta.
Vad jag förstod handlade interpellationen om en utvärdering för att se vad som har hänt under dessa år. Det var ett krav som vi socialdemokrater också förde fram när lagen behandlades här i riksdagen 2010. Jag sa då att man efter ett par år bör följa upp vad som hade hänt. Jag kan gå Maria Stockhaus till mötes vad gäller det. Vi kan titta på effekterna och polisresurserna.
Inför denna interpellationsdebatt hämtade vi nämligen in underlag från Brottsförebyggande rådet, Kustbevakningen och polisen. Jag kan konstatera, om jag får dra några statistiksiffror, att antalet anmälda sjöfyllerier under dessa år har minskat med 43 procent. Brå konstaterar att de lagförda sjöfyllerierna har minskat med 40 procent. De grova lagförda brotten har minskat med 25 procent.
Kustbevakningen konstaterar att andelen upptäckta brott per kontroll också har minskat, från 9 procent till 3,5 procent. Kustbevakningen gör bedömningen att det har skett en beteendeförändring, och detsamma säger sjöpolisen. Vad gäller resursanvändningen har man konstaterat att detta inte är något som tränger ut annan verksamhet.
Det finns en ökad regelefterlevnad, vilket har gjort att man faktiskt har kunnat minska antalet kontroller under senare år, och därigenom har man kunnat allokera resurserna på annat sätt. Under dessa år har drunkningsolyckorna minskat. Mellan åren 2004 och 2009 drunknade i genomsnitt 36 personer per år. Mellan 2010 och 2015 är siffran nere i 30 personer. Vi vet att utöver flytväst är alkohol en av orsakerna till att människor omkommer. Uppföljning och utvärdering efterfrågas.
Jag tycker att vi gör så här: Jobbet är redan gjort i och med det underlag som vi hämtade in från myndigheterna inför denna interpellationsdebatt. Vi kommer att upprätta en promemoria med all information som vi har hämtat in vad gäller den statistik som finns tillgänglig, och vi kommer att offentliggöra den. Sedan får var och dra egna slutsatser om effekterna av lagstiftningen.
Man får nog ändå konstatera att den lag som ni införde faktiskt har haft en positiv effekt på såväl regelefterlevnad som säkerhet till sjöss.
Morgan Johansson (S):
Då får jag nog be Maria Stockhaus att förtydliga sig. Vill hon höja gränsen från 0,2 till 0,5? Är det detta hon är ute efter? Vill hon riva upp lagen i den biten? Det var precis det jag frågade efter. Hon resonerar lite, men vågar inte säga vad hon egentligen tycker, utan ifrågasätter bara. Ibland måste man faktiskt vara tydlig i politiken. I interpellationen kräver hon en utvärdering, en uppföljning av vad som egentligen har hänt.
Jag har dragit precis den statistik som vi har hämtat in från Brottsförebyggande rådet, polisen och Kustbevakningen. Den visar att antalet lagföringar minskade under perioden 2010-2015. Det gäller både sjöfylleribrott av normalgraden och det grova brottet. Antalet anmälda brott har också minskat. Antalet drunkningar har minskat.
Regelefterlevnaden har av allt att döma ökat; vid de kontroller man gör anträffar man nu färre personer med en för hög promillehalt än vad man gjorde 2010. Det har gått ned från 9 procent till 3 1⁄2 procent. Detta har medfört att polisen har kunnat styra om sina resurser. Man bedömer att man inte längre behöver göra fullt så många kontroller som man gjorde inledningsvis.
I allt väsentligt skulle jag nog vilja säga att den här lagen har haft en positiv effekt på säkerheten. Men för att gå Maria Stockhaus till mötes har jag i dag sagt att var och en ska få bilda sig en uppfattning om detta och titta på det underlag som vi har hämtat in.
Vi kommer som sagt att upprätta en promemoria på Justitiedepartementet där vi redovisar både Kustbevakningens bedömningar och all statistik som finns för de här brotten, så att man kan följa år för år vad som har hänt, precis som jag sagt. Sedan får var och en bilda sig en uppfattning om huruvida det här har haft effekt eller inte. När Maria Stockhaus ser det underlaget är det möjligt att hon kommer att dra samma slutsats som jag. Jag vet inte.
Men i väntan på det bör hon kanske vara lite tydligare med vad hon egentligen vill. Vill hon riva upp lagen eller inte?
Morgan Johansson (S):
Jag har redovisat effekterna av lagen ur säkerhetssynpunkt i enlighet med det underlag som vi har fått in från myndigheterna. Vi kommer också att sammanställa detta i en promemoria. Sedan får Maria Stockhaus liksom alla andra bilda sig en egen uppfattning om detta.
När det gäller promillegränsen: Antalet lagföringar minskade som sagt för båda brottstyperna, både brott av normalgraden och de grova brotten mot sjöfyllerilagen.
Jag kan nog konstatera att den lagstiftning som ni införde 2010 har haft positiva effekter. Det tycker jag ändå är rätt viktigt att konstatera.
Om det är så att lagföringarna minskar, antalet anmälda brott minskar, antalet drunkningar minskar, regelefterlevnaden ökar och man har kunnat minska sina kontroller just för att regelefterlevnaden ökat tycker jag trots allt att det är en positiv utveckling. Men som sagt kan diskussionen föras vidare baserat på det underlag som vi kommer att presentera.
Med det tycker jag att vi har gått interpellanten till mötes när det gäller uppföljningsfrågan.
Morgan Johansson (S):
Jan Ericson har frågat mig vilka åtgärder jag kommer att vidta för att Migrationsverkets skuld till kommunerna ska betalas i närtid och hur jag avser att agera för att få till stånd en hållbar och långsiktig lösning för kommunerna. Migrationsverkets uppgift är att ersätta kommunerna för deras kostnader efter en bedömning av en ansökan. Varje ansökan granskas för att det ska säkerställas att inte felaktiga utbetalningar sker.
Som en direkt konsekvens av det stora antalet asylsökande 2015 har Migrationsverket från januari till september 2016 tagit emot nära fyra gånger så många ansökningar om ersättning som under motsvarande period 2015. Myndigheten har till och med september i år betalat ut drygt 12 miljarder kronor i ersättningar. Det kan jämföras med de 6,9 miljarder kronor som utbetalades under hela 2015.
Trots omfattande åtgärder hos Migrationsverket för att effektivisera utbetalningarna har myndigheten alltjämt en stor balans när det gäller ansökningar från kommuner och landsting. Migrationsverkets bedömning är att man ska vara nere i normal handläggningstid i början av nästa år. Regeringen anser att den uppkomna situationen är problematisk, inte minst för kommunerna som i många fall får vänta länge på Migrationsverkets bedömning av ansökan.
Regeringen är därför mån om att Migrationsverket, i enlighet med sitt uppdrag i regleringsbrevet för 2016, fortsätter arbetet med att öka takten i utbetalningarna till kommunerna, och jag följer noga myndighetens arbete med detta. När det gäller frågan om att få till stånd en hållbar och långsiktig lösning för kommunerna anser jag att det nya ersättningssystemet för mottagandet av ensamkommande barn och unga, med planerat ikraftträdande den 1 juli 2017, är en viktig komponent.
Avsikten är att de åtgärder som vidtas i det nya ersättningssystemet utöver förenklad administration även kommer att innebära att kommunerna snabbare ska få ersättning för sina kostnader. Slutligen vill jag även nämna att regeringen har tillsatt en utredning vars uppdrag är att se över mottagande och bosättning av asylsökande och nyanlända. I utredningens uppdrag ingår även att se över den statliga ersättningen till kommuner och landsting. Uppdraget ska slutredovisas senast den 31 oktober 2017.
Morgan Johansson (S):
Interpellationssvaret gav ju svar på Jan Ericsons fråga. Han ställde frågan när man kommer att vara nere i normala handläggningstider igen, och det är precis den jag har svarat på. I början av nästa år kommer vi att vara nere på normala handläggningstider igen. Det är naturligtvis inte tillfredsställande att handläggningstiderna har blivit så långa under det här året. Det har skett mot bakgrund av den stora utmaning vi hade när det kom så pass många asylsökande 2015.
Dels har Migrationsverket fått hantera tiotusentals asylansökningar, vilket man gjort under det här året, dels har man fått hantera alla dessa ansökningar. Det är inte 20 miljarder staten släpar efter med. Balansen just nu är 9,6 miljarder. Det är visserligen för högt, och balansen måste ned.
Men det rör sig inte om 20 miljarder, som interpellanten påstår. Vad har vi då gjort? Jo, vi har fördubblat personalstyrkan som arbetar med handläggningarna, och Migrationsverket jobbar nu för högtryck just för att beta av köerna. Beskedet i dag är, återigen, att vi i början av nästa år ska vara nere på normala handläggningstider, det vill säga tre till fyra månader.
Frågan uppkommer då om vi inte bara kan betala ut pengarna rakt upp och ned, utan att granska eller kontrollera. Det förhåller sig dock så att mellan 5 och 10 procent av de ansökningar som kommer in till Migrationsverket avslås, och det görs mot bakgrund av att en del av dessa äskanden på olika sätt inte är rimliga.
Det kan vara att man äskar pengar för kostnader man faktiskt inte riktigt har haft i samband med flyktingmottagandet. En del kommuner kanske helt enkelt äskar mer pengar, som ska ersätta även saker som inte har någon direkt koppling till själva flyktingmottagandet. Av den totala kostnaden är 5-10 procent rätt mycket pengar.
Är det så att balansen ligger på 9,6 miljarder innebär 5-10 procent mellan en halv miljard och 1 miljard. Vi har visserligen bra statsfinanser nu, men de är inte så bra att vi så att säga kan göra felaktiga utbetalningar eller utbetalningar där vi inte granskar ansökan. Vi måste faktiskt ha en kontroll av vad det är för typ av kostnader vi ersätter; det måste göras en granskning.
Jag håller med om att kommunsektorn inte ska vara en bank. Det är därför vi nu jobbar väldigt hårt för att få ned handläggningstiderna, men staten kan inte heller vara en bankomat där man bara matar in ett kort och får ut pengar alldeles oavsett vad det är för kostnader man vill täcka. Det måste helt enkelt göras en granskning av vad det är för typ av kostnader man har, även om pengarna går till kommunsektorn.
Det ska naturligtvis gå mycket snabbare än det gör nu, men eftersom vi har förstärkt antalet som jobbar med detta kommer vi som sagt att vara nere på normala handläggningstider igen i början av nästa år.
Morgan Johansson (S):
Allt kan naturligtvis övervägas, men jag ser betydande bekymmer med detta förslag. Det skulle innebära att man riskerar ett mycket stort dubbelarbete - först betalar man ut pengar, och i efterhand ska man granska och ha en diskussion med kommunerna om vad dessa kostnader egentligen har gått ut på. I värsta fall får man också återkräva pengar. Jag skulle vilja säga att det i nästa skede sätter kommunsektorn i en ännu större osäkerhet än om man gör kontrollen från början.
Jag ser som sagt betydande bekymmer med detta. Jag tycker att det är bättre att vi ser till att sätta av så mycket resurser som vi kan för att handlägga dessa ansökningar på ett bra sätt från början. Det gör vi nu - vi har som sagt fördubblat antalet handläggare. Balanserna minskar under detta år.
De 20 miljarder som Jan Ericson talar om i sin interpellation stämmer inte, utan det rör sig om 9,6 miljarder. Vi ser också hur balanserna minskar efter hand. Vi kommer att vara nere på normala handläggningstider redan om ett par månader - det är ju inte så långt till årsskiftet. I början av nästa år kommer vi återigen att vara nere på 3-4 månaders handläggningstid.
Jan Ericson förde ett resonemang om hur regeringen på detta sätt drar tillbaka pengar som tidigare, totalt sett, har gått till kommunsektorn. Utgångspunkten är visserligen riktig - vi förstärker kommunsektorn kraftigt. Det är 10 miljarder, som vi kallar välfärdsmiljarder, som går ut. Vi gjorde redan hösten 2015 en engångsutbetalning till kommunsektorn på närmare 8 miljarder.
Vi höjde schablonen för asylsökande barn med 50 procent den 1 januari. Kommunsektorn har fått ganska mycket pengar för att kunna klara den här situationen. Hotet mot kommunsektorn nu - vad gäller kostnaden - är inte migrationen, utan det är Moderaterna. I ert budgetförslag drar ni ned nettot för kommunsektorn med 3 miljarder kronor redan från nästa år, 2017.
Vi har en eftersläpning när det gäller utbetalningarna. Men om ni skulle få bestämma hade detta inte varit en temporär situation för kommunerna. Det hade i stället varit en permanent neddragning av resurser till kommunsektorn, just när kommunsektorn behöver de här pengarna som allra mest.