Ulla Andersson (V):
Redan för ungefär sex månader sedan gick det sammansatta närings- och finansutskottet tillsammans med statsrådet igenom läget i fordonsindustrin. Då var också fordonsindustrin närvarande. Redan på det mötet meddelade ett flertal underleverantörer att de behövde hjälp av regeringen på grund av den situation som rådde. De behövde undsättningslån; det var det tydliga budskapet.
Det tog sedan ungefär två månader för regeringen att ta fram ett regelverk för dessa lån. Fortfarande har inte en krona utbetalats - detta trots att vi vet alla vet att fordonsindustrin har en oerhört stor betydelse för Sveriges bnp, för Sveriges teknikutveckling och för jobben. Vi är alla mer eller mindre beroende av den. Därför, herr talman, är det så tragiskt att regeringen inte bryr sig mer än den faktiskt gör.
Om jag nu ska förhålla mig till det regelverk för undsättningslånen som jag har interpellerat om kan man ganska tydligt se att det nog aldrig riktigt var meningen att lånen skulle användas. Regelverket säger att företagen ska vara i akut likviditetskris, det vill säga under någon form av rekonstruktion eller konkursförfarande. Pengarna ska betalas tillbaka inom sex månader, och man ska ha fullgoda garantier.
Vilket företag i den situationen klarar av fullgoda garantier och betala tillbaka pengarna på sex månader? Det säger sig självt att det inte går. Redan när regelverket kom i januari skickade Fordonskomponentgruppen ett brev till regeringen om att lånen troligtvis inte kommer att fungera på grund av regelverkets utformning.
I mars kunde vi läsa om att Riksgäldens generaldirektör Bo Lundgren utdömde regelverken för lånen. Även han meddelade att ingenting hade betalats ut därför att regelverken omöjliggjorde detta. Som svar meddelade regeringen att den jobbar med att se över dessa regelverk. Detta är nu två månader sedan.
I mars kunde vi också läsa i en intervju i E 24, där Fordonskomponentgruppens vd säger så här som svar på en direkt fråga om lånen: "De är fullständigt värdelösa." Han får medhåll av andra inom fordonsindustrin. Jag skrev min interpellation i mars. Det är nu två månader sedan.
På två månader har regeringen sagt att den jobbar med frågan och att den ska se över regelverket. Men ingenting har hänt. Det är samma sak i det svar jag har fått i dag, herr talman: Vi tittar över regelverket, säger regeringen. En snigel framstår som rena sprintern i jämförelse med statsrådet och Näringsdepartementet. Det finns ett talesätt som passar väl in i den här situationen: I nöden prövas vännen.
Det är tråkigt att konstatera att den här vännen, det vill säga regeringen, inte är den vän som fordonsindustrin och näringslivet så väl behöver just nu. Ni klarar inte den prövningen. Det kom en undersökning för ett tag sedan som visar att det går ungefär 2,6 jobb på varje anställd inom biltillverkningen. Det är alltså en multiplikatoreffekt på 2,6.
Det är en bra investering att då satsa på fordonsindustrin eftersom det är fler som berörs och får behålla eller får jobb när den går bra. När regeringen inget gör låter den alltså finanskrisen spela domino med fordonsföretagen, och jobb på jobb går förlorade. I mars månad fördes en aktuell debatt här om fordonsindustrin.
Även då sade statsrådet att det absolut inte ligger någon prestige i frågan och att regeringen ständigt jobbar med att se över verktygen. Nu står vi här i maj månad, statsrådet och jag, och debatterar återigen frågan. Svaret är: Vi jobbar med den. När kommer ändringen av regelverket, statsrådet? När får vi se att det faktiskt händer något? När kommer den första kronan att betalas ut?