KBLab/rixvox huggingface dataset:
Alice Bah Kuhnke (MP):
Kultur- och demokratiministern kommer att fortsätta att göra det hon har gjort: våga ta tag i surdegar och inte slå dövörat till när många röster säger att ett filmavtal inte längre fungerar. Det var så läget var. Om Lavesson har talat med den tidigare kulturministern från sitt eget parti, Lena Adelsohn Liljeroth, vet han att samtalen om den då havererade filmpolitiken initierades redan under hennes tid.
Det var ingen nyhet att vi hade ett filmavtal som inte fungerade. Det har pågått diskussioner under många år. Det den förra regeringen gjorde var att slå dövörat till och att inte våga ta tag i detta eftersom man visste att det också fanns starka intressen som skulle protestera. Jag vill fortsatt mena att det är för tidigt att säga att den nya filmpolitiken inte fungerar.
Den tidigare filmpolitiken och filmavtalet fungerade däremot inte under de sista åren. Det är uppenbart. Till och med parterna som satt runt bordet lämnade det eller stod inte för det man hade avtalet. Politiken var helt ohållbar. Det återstår fortfarande att få den nya politiken på plats. Det kommer att kräva fler åtgärder och fler insatser, och jag kommer att få ha fler samtal med finansministern.
Detta är jag beredd att driva igenom och göra. Men jag är fortsatt övertygad om att detta är rätt väg att gå. Det kan mycket väl vara så att vi behöver skjuta till ytterligare medel och justera. Vi måste se hur branschråden fungerar när nya aktörer nu äntligen får sitta runt bordet. Men resultatet av branschråden, alltså vilken effekt de kommer att ha på hur de nya stöden utformas, har vi ännu inte sett. De kommer att börja gälla först 2018.
Vad gäller riksdagens tillkännagivanden arbetar vi med dem. Jag kommer självklart att tillgodose och följa upp dem. Men vi ska påminna oss om att det, om jag minns rätt, tog i genomsnitt tre år för den tidigare regeringen att svara på tillkännagivanden. Vi och jag avser att agera mycket snabbare än så. Som sagt: Det återstår en hel del.
Det är bekymmersamt med den uteblivna statistiken. Jag är fullständigt beredd att driva, och jag driver redan nu, ett arbete för att se hur vi ska nå ut med de medel som vi har så att de kommer ut till biografer, till film och till syvende och sist också till alla potentiella besökare. Jag har heller aldrig trott att detta skulle vara en dans på rosor eller något som skulle glida smärtfritt förbi, utan tvärtom.
Jag är fullt medveten om att om man förändrar någonting som har funnits under lång tid kommer det inte att kunna förändras utan protester, även om det inte har fungerat, om där finns starka intressen av att det fortsatt ska vara som det har varit. Det kommer sannolikt att fortsätta att komma protester, även om jag är övertygad om att det sakta men säkert kommer att bli bättre.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Tack för generösa råd, Lavesson! Är det någonting som jag aldrig har varit rädd för är det att ta på mig ansvar. Jag är impregnerad av viljan att stå längst fram på barrikaden och alltid ta ansvar för den politik jag bedriver, de idéer jag har och den verklighet jag vill se. Det var just därför jag sa att vi måste ta itu med det här med filmpolitiken, trots att varningsropen, eller snarare viskningarna, kom till mig.
Man sa: Gör inte det. Det kommer bara att bli bekymmer. Men jag sa: Vi måste ju. Någon måste våga. Det var därför jag tänkte att jag skulle göra det så tidigt som möjligt under mandatperioden, så att jag kunde driva det under hela mandatperioden och kanske också under kommande period i en eller annan form. Det här är ett långsiktigt arbete, och det kommer att ta tid. Men jag är fortfarande övertygad. Samma argument som vi hade då kring varför vi gör det är jag fortsatt övertygad om.
Jag är också fullt beredd på att det kommer att bli fler tuffa diskussioner och hårt arbete, och jag kommer att få kämpa, som jag tidigare sa, med både finansministern och andra, för att säkerställa att det finns bra resurser till svensk film. Vi måste också säkerställa att branschråden, som ju inte har funnits länge alls, fungerar. Dem kommer vi också att utvärdera. Utvärdering kommer att vara en röd tråd.
Det är särskilt viktigt i början att man följer upp men att vi sedan också gör reella utvärderingar så att vi ser vad vi mer behöver göra och vad vi behöver justera. Dialogen är förstås en faktor som måste finnas där. Men återigen, mitt beslut från början att driva igenom en ny filmpolitik därför att den tidigare, som var bunden i ett filmavtal, inte fungerade står fast.
Men det kommer fortsatt att kräva hårt arbete.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Christian Holm Barenfeld har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att public service ska vara relevant i framtiden. Public service, eller radio och tv i allmänhetens tjänst, bedrivs självständigt såväl i förhållande till staten som till andra ekonomiska och politiska maktsfärer i samhället. Programföretagen Sveriges Radio, Sveriges Television och Sveriges Utbildningsradio är självständiga aktiebolag.
Verksamheten styrs på en övergripande nivå genom dels fleråriga sändningstillstånd, dels årliga anslagsvillkor. Tillstånden och villkoren beslutas av regeringen enligt de ramar och den inriktning som riksdagen har fastställt. Inför varje ny tillståndsperiod tillsätts en utredning i syfte att utreda och föreslå villkor för public service de kommande åren. Nästa tillståndsperiod inleds år 2020.
I februari tillsatte jag därför en parlamentarisk kommitté med uppdrag att analysera villkoren för radio och tv i allmänhetens tjänst och föreslå nödvändiga förändringar för att skapa fortsatt goda villkor för verksamheten. I uppdraget ingår bland annat att lämna förslag till en ändamålsenlig reglering för public service i ett medielandskap där en allt större del av innehållet distribueras i en onlinemiljö.
Samtliga riksdagspartier är representerade i kommittén som ska lämna sitt slutbetänkande i juni 2018. En av mina viktigaste uppgifter som kultur- och demokratiminister är att värna mediernas, i synnerhet public services, oberoende. Därför är det otänkbart för mig att under en pågående tillståndsperiod uttala mig om public service-företagens verksamhet.
Jag ser fram emot att få ta del av den parlamentariska public service-kommitténs betänkande och är övertygad om att det kommer att lägga en god grund för att public service ska vara relevant även i framtiden.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Tack, Holm Barenfeld, för interpellationen! Jag månar oerhört om public service, och därför månar jag också om diskussion om public service. Vi har tillsatt en parlamentarisk kommitté. Holm Barenfeld är inte representant för sitt parti i den, men just därför blir jag extra angelägen om att detta ska vara en aktiv diskussion inom hela Moderaterna.
Jag tror att vi behöver vara väldigt många i denna kammare som värnar public services oberoende och också public services framtida förutsättningar att bedriva sitt arbete. Precis som riksdagsledamoten beskrev i korta ordalag finns det en rad utmaningar för public service.
En av dem - de är många - handlar om onlinemiljön, som Holm Barenfeld skriver om i sin fråga till mig. Det handlar om hur public service ska vara up-to-date och nå ut och vara angelägen för många, för alla, i de miljöer där vi är mediekonsumenter.
Då är just frågan om online, det vill säga medier på nätet, och sociala medier stor. Att jag kan ta upp just det och gör det utan förbehåll beror på att det är en del av direktiven till utredningen som jag har skrivit fram.
Med det sagt hoppas jag att den parlamentariska kommittén problematiserar frågorna och ger mig och regeringen ett underlag som är ett modernt förslag för hur public service-bolagen ska verka för att behålla sin angelägenhet och fortsätta bygga på sin tillit. Public service-bolagen är oerhört uppskattade. Det är anmärkningsvärt, och något som alla som betalar radio och tv-avgift ska vara stolta över.
När vi mäter tillit till våra olika institutioner ligger de högst och har gjort det i många år. För att de ska ha hög tillit krävs det bland annat att människor kan nås av verksamheten. Och vi lämnar i allt större utsträckning våra klassiska tvapparater och tar del av innehåll på annat sätt. Men vi tar också del av effekterna av public service, till exempel granskande arbete.
Public service granskar sådana som oss, som står i den här kammaren just nu, och makthavare, företag och andra delar av samhället i stort. Och det påverkar även dem som kanske inte lyssnar på just P1 varje morgon. Vi behöver alltså ett bra betänkande som jag också hoppas att det kommer att finnas en bred uppslutning bakom.
Ytterligare ett orosmoment, för mig som ansvarig minister men också för public service som idé, är att ju mer splittring det blir om synen på public services vikt, desto större är risken att vi urholkar public services förutsättningar. Det gäller god finansiering men också vad man ska göra.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Christian Holm Barenfeld går implicit och nästan explicit emot sin partilinje när han talar om finansiering av public service. Kommittén har nämligen redan lämnat sitt förslag till finansieringsmodell, som alla stod bakom. Det gladde mig mycket att det fanns en enhällighet bakom den.
Ifall han går emot sin partilinje är det olyckligt, och då är det diskussioner som behöver föras inom Moderaterna. Jag talar och har talat mycket med moderater som tycker att det förslag som kommittén har lämnat vad gäller finansiering är gott.
Det finns många moderater som förstår vikten av stark och oberoende public service, inte minst med tanke på de tider vi lever i. Det finns många starka krafter och makter som på olika sätt försöker påverka, sprida propaganda och bedriva desinformationsarbete. Kanske är public services betydelse och roll viktigare än någonsin.
Då vore det djupt olyckligt att inte ha en stabil finansiering och ett sändningstillstånd med tydliga ramar som skriver fram oberoendet. Om vi urholkar det kommer vi att få stå till svars för det inför kommande generationer. Jag tror att det här är diskussioner som vi måste ha brett i Sveriges riksdag. Vi behöver vara många demokrater som står upp för public services förutsättningar.
Men vi behöver också stå upp för medier i stort. Även om public service har en särskild roll och en särställning är det många mediebolag som står inför enorma utmaningar. Och vi behöver journalistik som granskar oss makthavare, som jag sa tidigare, och som bedriver sin viktiga roll i demokratibygget. Eventuellt har jag och Christian Holm Barenfeld olika syn när det gäller vissa delar. Jag hoppas inte det när det gäller finansieringen.
Men när det gäller att public service ska nå så många som möjligt och finnas på de plattformar där människor finns för att kunna vara angelägna men också bygga och fortsätta stärka tilliten till dem är vi helt överens.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Ja, diskussion är helt centralt för att vi ska kunna arbeta fram god politik. Just när det gäller public service är jag mån om att diskussionen om deras förutsättningar, innehåll, ramar och oberoende förs i den särskilda ordning som en parlamentarisk kommitté nu arbetar med utifrån tydliga direktiv. Den kommer att lämna förslag i juni.
Därefter tar väl den stora diskussionen vid, också utanför Sveriges riksdag. Jag känner gott hopp, inte minst efter den första delen av arbetet som rör finansieringen, om att det finns en samsyn hos majoriteten i Sveriges riksdag. Vi kommer att kunna garantera ett tydligt oberoende.
Finansiering är nämligen bärande när det gäller att kunna bedriva public service och ett på många sätt demokratiavgörande uppdrag. Jag ser fram emot många intressanta diskussioner och samtal framöver.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Josef Fransson har frågat mig om jag och regeringen anser att det är lämpligt att skattemedel och statliga myndigheter används för att gradera och klassificera nyhetsartiklar och förhindra deras spridning. Josef Fransson har också frågat mig om jag och regeringen delar uppfattningen att väljarna måste avhållas från "irrelevanta fakta".
Frågan ställs med anledning av att myndigheten Vinnova har beviljat medel till ett antal mediebolag för delfinansiering av projektet Faktaassistenten. En mångfald av starka och oberoende medier i hela landet är en avgörande förutsättning för en väl fungerande demokrati.
Medierna granskar olika maktsfärer i samhället och ska genom sin journalistiska profession förmedla nyheter, förklara skeenden och sätta saker i sammanhang. Den fria samhällsdebatten bygger på en rik flora av åsikter och perspektiv. Men de fakta som ligger till grund för de olika åsikterna och perspektiven kan i sig inte relativiseras eller förnekas.
Därför uppstår ett problem i de situationer då rykten och rena falsarier får stor spridning, eftersom samhällsdebatten då riskerar att utgå från falska premisser. Jag vill framhålla att fakta i sig aldrig kan vara irrelevanta.
Däremot kan vissa fakta bedömas vara irrelevanta i ett specifikt journalistiskt sammanhang. I det arbete som de fria medierna utövar är urval av fakta och val av perspektiv viktiga publicistiska bedömningar. På vilket sätt det arbetet sker är inte min sak att bedöma.
Flera aktörer inom mediebranschen har tagit initiativ till att motverka spridningen av felaktigheter och desinformation. Det tycker jag är bra. Men inte heller hur det arbetet utförs ska jag som statsråd ha synpunkter på. Vinnova är en självständig myndighet, och medieaktörernas oberoende är en viktig mediepolitisk utgångspunkt.
Min uppgift, och huvudsakliga prioritering, är att se till att medierna har goda villkor för att kunna driva en självständig och professionell journalistik.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Josef Fransson ställer en rad olika frågor och kommer med en rad olika påståenden. Jag går tillbaka till den fråga som är ställd och som är anledningen till att jag är här i dag.
Josef Fransson frågar mig väldigt tydligt, och det är det jag är här för att svara på: Anser ministern och regeringen att det är lämpligt att skattemedel och statliga myndigheter används för att gradera och klassificera nyhetsartiklar och förhindra deras spridning? Svaret är nej. Fråga nr 2: Delar ministern och regeringen uppfattningen att väljarna måste avhållas från irrelevanta fakta?
Svaret är nej.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Josef Fransson håller en monolog. Jag har svarat på frågorna både skriftligt och, återigen, här. Men om vi inte är måna om att lyssna till varandra blir det ju att man fortsätter att driva sin monolog utan att egentligen komma framåt. Det känns inte som om Josef Fransson vare sig har läst mitt svar eller lyssnat till vad jag säger.
Jag upprepar därför och betonar att jag inte delar uppfattningen att väljarna ska undanhållas irrelevanta fakta. Jag betonar till och med i mitt skriftliga svar och även här och nu att det inte finns några irrelevanta fakta.
Om Josef Fransson utgår från det svaret och tror på mig när jag säger det skulle vi kunna ha en fruktbar dialog om hur vi skapar fler möjligheter för väljare, medborgare och människor i allmänhet att få till sig information och fakta för att sedan kunna bilda sig en egen uppfattning.
Men om Josef Fransson är mer intresserad av att hålla en monolog om saker som inte stämmer, som jag aldrig har sagt och som jag aldrig skulle stå bakom blir det väldigt svårt att bygga ett starkt samhälle och ge människor den möjligheten. Även när det handlade om skattemedel och frågan om hur statliga myndigheter ska arbeta var mitt svar "nej".
Det hade varit glädjande om Josef Fransson hade utgått från det, för då hade vi kunnat föra en diskussion här i denna kammare utifrån vad jag faktiskt säger och vad Josef Fransson säger.
Om jag ändå ska ta Josef Fransson på allvar och lyssna och försöka finna och tolka det bästa ur vad Josef Fransson säger så handlar det om människors möjlighet att få till sig fakta och utifrån detta få journalistik som belyser fakta ur olika perspektiv, för det är ju vad journalister ska göra. Det är det som de ska hjälpa oss med. De ska fördjupa, och de ska granska sådana som Josef Fransson och mig.
De ska ställa frågor kors och tvärs och vända på frågorna och sätta dem i ett globalt perspektiv eller i ett väldigt lokalt perspektiv. Det är vad journalister ska göra med fakta. Det hör till. Det är deras uppdrag, och det är på så sätt de bär vår demokrati.
Om Josef Fransson och jag delar uppfattningen att journalistik är bärande för vår demokrati kan vi också enas om att vi behöver kämpa för att medierna och journalisterna i vårt land får de bästa förutsättningarna att uppfylla sin demokratibärande roll. Jag gör det med kraft som kultur- och demokratiminister genom att prioritera och fokusera på mediepolitiken.
Det gör vi dels genom att ha gjort förändringar i det befintliga presstödet, dels genom ett intensivt arbete just nu för att kunna lägga fram en proposition för denna kammare där vi ytterligare stärker journalistikens möjligheter i vårt land.
Där kommer vi att ha ett särskilt fokus på de vita fläckar som tyvärr har uppkommit, där människor lever i avsaknad av en lokal bevakning som just arbetar med att vända och vrida på perspektiven, fördjupa och granska sådana som mig och dig, Josef Fransson. Sant är sant, och falskt är falskt.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Det är anmärkningsvärt men avslöjande att Fransson så tydligt avfärdar en stor del av svensk mediesektor och insinuerar - eller rent explicit säger - att den driver en ohederlig och vilseledande agenda.
Vi ska inte förvånas, men vi ska vara på vår vakt! Det ligger i linje med Sverigedemokraternas politik att hetsa mot den liberala demokratins kärna och en av våra absolut viktigaste institutioner, det vill säga våra fria medier. Det ligger i deras linje.
De gör så inte bara i Sverige, utan de gör så över hela världen där de får makt och möjligheter till inflytande. Jag vill säga till alla som ser på denna debatt att detta att ifrågasätta journalistiken, att ifrågasätta dem som har till uppgift att granska sådana som mig och sådana som oss här i denna kammare, också är att ifrågasätta vår demokrati och dem som bär den.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Jessica Polfjärd har frågat arbetsmarknads- och etableringsministern vilka nya åtgärder ministern avser att vidta för att motverka åldersdiskriminering på arbetsmarknaden. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Målet för regeringens politik mot diskriminering är ett samhälle fritt från diskriminering.
Sverige ska vara ett land där alla människor har tillgång till lika rättigheter och möjligheter. Ett starkt skydd mot åldersdiskriminering är ett uttryck för ett samhälle som slår vakt om alla människors lika värde och ger alla möjligheter att utvecklas utifrån sina individuella egenskaper och förutsättningar och efter sin egen förmåga.
Regeringen har under mandatperioden vidtagit ett antal åtgärder på diskrimineringsområdet. Det inkluderar förstärkningen av bestämmelserna om aktiva åtgärder, som nu bland annat omfattar alla grunderna i diskrimineringslagen, inkluderat ålder.
Diskrimineringsombudsmannen, DO, har tillsyn över att diskrimineringslagen följs och har därmed en central roll i arbetet mot diskriminering. DO tillfördes permanent 10 miljoner kronor från år 2016 och kommer att få ytterligare 10 miljoner från och med i år för att kunna utöka sin tillsyn över diskrimineringslagen.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Tack, Jessica Polfjärd, för den fortsatta diskussionen! Ja, åldersdiskrimineringen är ett problem som vi alla delar. Miljöpartiet har länge velat att den som vill arbeta längre ska kunna göra det. Nu har regeringen och flera i oppositionen en överenskommelse om pensioner. Den välkomnar jag.
Jag tror att den och de regelförändringar som förhoppningsvis kommer att träda i kraft kommer att påverka äldres möjligheter att delta på arbetsmarknaden. Precis som Polfjärd beskrev finns det studier som visar att det finns en diskriminering som dessutom slår mot kön. Äldre kvinnor diskrimineras särskilt.
Det är just därför som vi behöver säkerställa att lagstiftningen har en effekt. Land ska med lag byggas - det är ett av mina motton. Lagstiftningen har förändrats under de senaste åren. Och i och med de särskilda resurser som vi tillför Diskrimineringsombudsmannen kommer DO att med större kraft kunna utöva sin tillsyn.
Vi i regeringen har också meddelat, så sent som strax före årsskiftet, att vi kommer att tillsätta en utredning som ska se på möjligheterna till sanktioner. Det är nämligen någonting som många intresseorganisationer men också arbetsgivare och andra delar av samhället har lyft. Avsaknad av sanktioner kan bidra till att lagen inte efterlevs i den utsträckning som den bör efterlevas.
Med en tydlig lagstiftning och med en myndighet som utövar tillsyn och som har kraft att göra det hoppas jag att vi tar tydliga steg mot åldersdiskrimineringen.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Ja, vi behöver definitivt arbeta förebyggande. Det finns studier som visar att kännedomen om den lag som nu har varit i kraft i ett år är förskräckande låg hos arbetsgivare.
En av de insatser som vi nu arbetar intensivt med handlar om att föra dialog och skapa förutsättningar för utbildning och kommunikation kring vad lagen faktiskt föreskriver, så att vi inte behöver hamna på efterkälken med repressalier. Det handlar om att bygga upp kunskap om vad lagen föreskriver men också om på vilket sätt detta är lönsamt för hela vårt samhälle. Vi behöver ju människor som arbetar längre.
De som kan och vill ska inte hindras. Självklart delar jag uppfattningen att vi behöver göra förebyggande insatser, och det görs. Men det tål också att påminna om hur hela paketet skapar förutsättningar. Land ska med lag byggas. Det handlar om en tydlig lagstiftning och om förebyggande arbete utifrån de studier som till exempel visar att kännedomen är låg, så att arbetsgivare känner till vad den nya lagen innebär.
Men det handlar också om att titta på om sanktioner kan komma att spela roll. Men allt detta hade varit kraftlöst om vi inte också säkerställde att myndigheten DO - det är kanske ett tydligt fall kopplat till diskrimineringslagen - har resurser. Därför har regeringen prioriterat att förstärka DO kraftigt. Vi har också förstärkt anti-diskrimineringsverksamheter runt om i vårt land.
Många av de verksamheterna arbetar inte enbart med att driva fall utan också med att informera och ge kunskap om vad lagen säger och vilka effekter som ett samhälle fritt från diskriminering kan bidra till. Det som gläder mig alldeles särskilt är att det finns en tydlig enighet hos majoriteten i Sveriges riksdag, för vi kommer att behöva vara många som arbetar med detta på olika sätt.
Moderaterna har engagemang i frågan. Och inte minst vet vi hur stor roll arbetsgivarna och det svenska näringslivet spelar i arbetet mot diskriminering - det gäller alla sju diskrimineringsgrunder. Då tror jag att vi har alla möjligheter att säkerställa att Sverige blir ett land som tar tydliga steg mot att vara ett land fritt från diskriminering.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Att Sverige ska vara ett land som är fritt från diskriminering är för regeringen - vilket vi ofta uttalar - något som inte bara är ord utan någonting som vi prioriterar och investerar i. Det är på alla sätt och vis olönsamt att diskriminera. Vi behöver säkerställa att alla människor som vill bidra till välfärden och till vårt samhälle också får möjlighet att göra det.
Det ska inte finnas hinder som diskriminering i vägen. Det betyder att vi behöver vara många som har fokus på just detta och som är beredda att ta dessa diskussioner. Det finns ett lager av dåliga argument som kommer upp när man ska diskutera vikten av att människor får möjligheter att arbeta även om de är äldre. Det grå guldet tycker jag är ett fantastiskt sätt att uttrycka det på.
Vi har så otroligt mycket erfarenhet och kunskap som vi behöver tanka in i nya generationer. Det finns uppgifter som det krävs mängder av erfarenhet för att kunna utföra. Att Sverige, ett av världens bästa och rikaste länder, inte skulle kunna ta vara på detta är ett underbetyg utan dess like. Här har vi att göra. Vi investerar och satsar.
Vi känner att vi kan bygga på det som vi är överens om i denna kammare, vilket är helt centralt, och det kommer vi att fortsätta att göra. Jag ser fram emot att få komma tillbaka och berätta om vilka effekter detta har haft.