Anna Hallberg (S):
Låt mig backa tillbaka lite grann och säga att ljuset i de mörka tider vi lever i nu ändå är att forskningen har kunnat fokusera på så kort tid och ta fram och få godkända vaccin som nu är ute på marknaden. Förra våren, ungefär vid skiftet februari mars, när jag träffade läkemedelsindustrin sa man att man räknade med att det tar minst tre år, och nu har det gått så här fort. Och det är förhoppningsvis också fler vacciner på ingång.
Med det sagt måste vi naturligtvis, som jag också sa tidigare, jobba för att detta vaccin nu kommer ut och att vi kan säkerställa en global tillgång till de olika vaccinerna. Det vill jag slå fast, och det är verkligen en fråga om internationell solidaritet. Men om det ska finnas vaccin att fördela kommer det immaterialrättsliga regelverket fram. Vi är ju alla överens om att det måste finnas en forskning och ett incitament att ta fram nya läkemedel, i det här fallet vaccin, om det ska finnas något vaccin att fördela.
Då kommer det immaterialrättsliga regelverket in i diskussionen. Det gäller framför allt patent. Det är otroligt viktigt att vi har patent och att det finns ett robust regelverk kring det för att det ska finnas incitament för forskning och även för utveckling av läkemedel. Samhället är helt beroende av att industrin och andra aktörer gör dessa omfattande och kostsamma investeringar i forskning.
Nu har samhället bidragit väldigt mycket i och med att staterna, och inte minst EU, har gått in för att finansiera och ta en risk. Därför har också forskningen kunnat gå så snabbt kring det här aktuella vaccinet. Nu är vaccinet framme, och vilka ska då få ta del av det? Då handlar det om det immaterialrättsliga regelverket, som vi har diskuterat här. Det har lyfts vid flera kriser tidigare, som säkert också Lorena Delgado Varas känner till eftersom hon kan området.
När det kommer en kris är det helt förståeligt att man vill gripa in och se till att hitta lösningar för att fler snabbt ska få tillgång till den aktuella medicinen. Det är helt förståeligt att det är så också i det här fallet. Vad kan man då göra, och vad kan man göra för att använda det regelverk som ändå finns? Jag skulle vilja säga att det som man kallar för flexibilitet enligt Tripsregelverket är skrivningar som ger möjlighet att kräva tvångslicensiering.
Det innebär att vi faktiskt kan tvinga patentinnehavarna att distribuera och sälja det patenterade läkemedlet utan deras samtycke. När vi har haft dessa diskussioner - och det pågår diskussioner inom EU - har man framför allt från EU:s sida rent administrativt framfört att man är villig att hjälpa till med sådana här ansökningar när intresse finns.
Det kan också nämnas att WTO-sekretariatet har tagit fram manualer för ansökningarna om tvångslicensiering, och WTO säger att det inte får vara komplicerat. Det ska inte vara komplicerat. Vi måste alla hjälpas åt så att vi kan använda detta befintliga regelverk. Det är EU:s position just nu, och Sverige ställer sig bakom den och driver också på för att det ska vara enkelt och flexibelt.
När det gäller generikatillverkningen för den inhemska marknaden i andra länder, och i så många länder som det bara är möjligt, är det självklart att vi ska försöka se till att få igång den inom ramen för detta regelverk. Jag ska verkligen som svensk handelsminister verka för att vi ska kunna använda flexibiliteterna i Tripssystemet när det blir aktuellt och när ansökningarna kommer in.
Man ska också ställa krav på WTO och på EU att hjälpa till med ansökningarna.