Jakob Forssmed (KD):
Jag yrkar bifall till reservationerna 4 och 8 i betänkandet. Vi ser orosmoln på den ekonomiska himlen, med handelskrig, brexit, eskalerande konflikter i Mellanöstern och ett Kina som tar sig allt större friheter i att expandera ofriheten.
Vi ser en växande nationalegoism som utmanar internationell samverkan, samtidigt som EU har svårt att samla sig och bli en kraft som motvikt och global ledare. I spåren av detta ökar polarisering och konflikt. Kampen mot fattigdom och klimatförändringar försvåras. Demokrati och mänskliga rättigheter riskerar att trängas tillbaka.
Men denna nationalegoism påverkar också internationell ekonomi, handel och framtidstro. Den kan spä på de dystrare ekonomiska utsikterna, vilket innebär stora ekonomiska risker och kan slå mot ett litet handelsberoende land som Sverige. Herr talman! Vi har också våra inhemska problem, som riskerar att fördjupas när konjunkturen vänder.
Utsatta på arbetsmarknaden hamnar längre från en arbetsgemenskap. Det finns ingen plats för dig. Kommun efter kommun gör nu nedskärningar som drabbar äldreomsorgen. Sjuka äldre blir sämre när ensamhet kryper längs väggarna i väntan på ett äldreboende. Det finns inte rum för dig.
122 000 personer har väntat olagligt länge på vård i ett sjukvårdssystem som inte fungerar. Det finns ingen tid för dig. Herr talman! Välfärdspersonalen i Kommunsverige slår larm om orimliga arbetsvillkor. Kommuner brottas med sviktande ekonomi. Skolmisslyckandena som förstärker utanförskapet är alltför många.
Drömmar och tillväxt hotas när vanliga inkomsttagare inte kan flytta till det nya jobbet för att de inte får tag i en egen bostad. Den trygghetskris som under lång tid växt i styrka har nu slagit ut med kraft. Skuggorna når längre. Herr talman! Nu krävs reformer och prioriteringar.
Moderaternas och Kristdemokraternas budget började detta och tillförde stora resurser till vård, polis, försvar och kommuner. Det blev fler utbildningsplatser och borttagen särskild löneskatt för äldre som jobbar. Breda grupper fick sänkt skatt på arbete, vilket gynnar fler jobb, men också sänkt skatt på pensioner. Vi tillförde resurser till fler äldreboenden och stora vårdreformer. Men mer behövs.
Januaripartierna klarar inte jobbet. Prioriteringar som borde vara grundade i en gemensam samhällsanalys har ersatts av ett slags politiskt påtvingeri. När partiprestigeprojekten ska bockas av är det välfärden och tryggheten som får plocka upp notan.
I stället får vi värnskattsavskaffande, ingångsavdrag, hyresrättsfixerade byggsubventioner, klimatineffektiva åtgärder och så vidare. Det här är ett slags prioriteringsbrist som går hand i hand med en flykt från ansvar. Partier ska genomföra politik de har bekämpat i decennier. Någon annan ville detta, inte vi. Det var de andra som stoppade pengarna till kommunerna, säger man.
Vad gör det med förtroendet för politiken? Och hur påverkas förtroendet när de nya välfärdssatsningarna i själva verket är fikonlöv framför en rätt naken budgetkropp? Storsatsningarna på äldreomsorgen, som det hölls pressträffar om, innebar i stort sett bara att man döpte om redan befintliga pengar.
Lägger man ihop vårändringsbudgeten och budgetpropositionen handlar det i själva verket om nedskärningar som innebär hundratals miljoner mindre till äldreboenden, trots att Finansdepartementet påpekat en brist på tiotusentals platser till 2026. Skolan fick samma behandling. Debattartiklar skrevs om fem nya välfärdsmiljarder, men de var alla aviserade och intecknade redan med M-KD-budgeten.
Detta är januariillusioner som genomskådas när de möter verkligheten. 25 miljarder i reformutrymme hade regeringen, men knappt något nytt till kommunerna. Där blev det mest nedskärningar kvar att fördela. Vi ser det i kommun efter kommun. Vi kristdemokrater prioriterar annorlunda. Vi lägger sammanlagt 8,9 miljarder mer än regeringen på välfärd och trygghet nästa år.
Vi ser att kommunernas kris är både en ekonomisk kris och en bemanningskris. Därför gör vi en 3,4-miljarderssatsning på äldreomsorgen, varav 2,6 miljarder går till äldreomsorgens personal, som i dag hotas av sjukskrivning och stress.
I vårt förslag får kommunerna del av de här pengarna om de förbättrar sig när det gäller aktivt arbete med att minska delade turer och få ett rimligt chefsansvar, en god medarbetarnöjdhet och en ökad delaktighet. Förutom det satsar vi på möjligheter till yrkesutveckling och karriärvägar för omsorgspersonalen med vidareutbildning inom till exempel demenssjukdom och multisjukdom.
Vi återinför och utökar satsningen på personalkontinuitet, som regeringen strök bort, för att öka möjligheterna för personalen att göra ett bra jobb och för att fler ska vilja söka sig till yrket. Men vi fortsätter också att satsa på bättre socialt innehåll och höjda kunskaper om demens. Vi vill storsatsa på äldreboenden. Bristen måste bort.
Inte minst trygghetsboenden med gemenskapsmöjligheter kan motverka den ensamhet som är så skadlig för hälsan. Den moderata och kristdemokratiska budgeten gav stora tillskott till vård och sjukvård. Bland annat infördes nya kömiljarder och standardiserade vårdförlopp för fler sjukdomar, och stora generella resurser tillfördes för att förbereda en primärvårdssatsning.
Till detta vill nu Kristdemokraterna se ytterligare reformer: fler tillgängliga vårdplatser, medel för att förbättra patientlagen, stöd till vård i glesbygd och inte minst mer resurser för att återupprätta LSS. Vi behöver öka tillgängligheten i sjukvården. Jag kan berätta att jag rent personligen just i dag känner ett extra stort behov av det.
Vi behöver göra stora satsningar på kompetensförsörjningen. Vi föreslår en examensbonus för dem som klarar sin utbildning på kort tid så att de snabbare kommer ut med sin kompetens i arbetslivet. Vi behöver också förstärka möjligheten och drivkraften att arbeta om man kan och vill när man är äldre.
Vi behöver satsa på yrkesutbildning, och vi behöver en studiemedelsreform som möjliggör mer av omskolning och att satsa på en ny karriär senare i livet. Herr talman! Tryggheten måste steg för steg återtas. Då duger det inte att underfinansiera polisen, åklagarna, domstolarna och kriminalvården.
Vi kristdemokrater avsätter det som myndigheterna begärt, och vi avsätter mer än så för att de ska kunna öka sin fysiska närvaro i hela landet. Vi vill som ett exempel öppna ett antal nya tingsrätter. Men vi vill också renodla polisens uppgifter och öka det förebyggande arbetet.
Vi tror att de 15 000 polisutryckningar till självmordsförsök som gjordes förra året ofta kan göras bättre av psykiatriambulanser. Därför storsatsar vi på det i vår budget. Det avlastar polisen och förbättrar omhändertagandet av personer i nöd. Vi föreslår mer resurser till samverkan mellan skola, socialtjänst, polis och fritis för att stoppa unga i riskzonen för kriminalitet.
Vi satsar på metodstöd och utbildning för socialtjänsten, fler familjehem och bättre utslussning. Vi avsätter sammanlagt nästan 2 miljarder till rättsväsendet och brottsförebyggande åtgärder. Därtill gör vi en historiskt stor satsning på att barn i ekonomisk utsatthet ska kunna delta i föreningslivet. Det kan skapa hopp, gemenskap och mota psykisk och fysisk ohälsa. Herr talman! Det finns grundläggande samhällsfunktioner som inte fungerar som de ska.
Jag har flera gånger påpekat i kammaren hur tilliten och värmen i ett samhälle då kan få svårare att spridas. Det kan även påverka tillväxt och affärsmöjligheter negativt när det blir mer jag och mitt än vi och vårt. Politiker har ett ansvar att inte svartmåla och att inte underblåsa rädsla för att sedan kapitalisera på den. Men frånvaron av fokus bör inte förväxlas med framtidstro.
Spretigheten i regeringens politik duger inte. Nu måste vi använda våra resurser och vår reformkraft för att gå i närkamp med samhällsproblem vi ser. Med kloka, fokuserade och kraftfulla reformer för trygghet, välfärd och arbete kan vi bygga ett bättre samhälle tillsammans där politiken gör sin del.
Det gör vi gamla och nya svenskar i gemenskaper som familjer, föreningar, församlingar och företag för ett samhälle där vi inte lämnar någon efter men inte heller håller någon tillbaka.