KBLab/rixvox huggingface dataset:
Kristoffer Lindberg (S):
Tack, kulturministern, för svaret! Ja, det är ett huvudmannaansvar. Men det är tydligt att vi har en situation där Skolinspektionens föreläggande ställer till bekymmer för kulturskolan och skolhuvudmännen. Eftersom riktlinjerna som har nämnts uppenbarligen inte löser den problematik som framkommer i interpellationen undrar jag vad ministern tänker göra för att rädda kvar kulturskolan och möjligheten för alla elever att ta del av kulturskolans verksamhet. Det räcker inte att bara peka på kommunerna.
Att elever deltar i kulturskolans undervisning under skoldagen är en ordning som har fungerat väl i Sverige under många decennier. Det har varit en självklarhet. Ska vi tolka det som att det helt plötsligt är en stor katastrof för de tidigare generationerna att de har fått gå ifrån en lektion för att kunna spela sin fiol, tuba, fagott eller kontrabas, som jag spelade, på dagtid i skolan?
Det har tagit en begränsad, liten del av ordinarie undervisning i anspråk. Jag menar tvärtom, att det har varit till stor nytta både för den enskilda eleven och dennes utveckling och för Sveriges roll som en stark musikexportnation. Grunden för ett konstnärligt yrkesval läggs inte sällan i den kommunala kulturskolan. Det tror jag att vi är överens om. Den öppnar dörrar, och den vidgar vyer. Den lyfter människor, och den utvecklar.
Det kan också noteras att kulturskolans samhällsnytta diskuteras i Kulturskoleutredningens betänkande från 2016. Utredningen konstaterar att kultur alltmer kommit att betraktas som en nyttighet som ska "stimulera kognitiv, personlig och social utveckling" och att det är en styrka att konstnärlig verksamhet kan ha den typen av positiva effekter. Instämmer kulturministern i detta? Hur kommer ministern i så fall att agera nu för att lösa situationen som vi debatterar här i dag?
Ministern är fortfarande svaret skyldig.
Aphram Melki (C):
Vi debatterar i dag en fråga som initierades för ett tag sedan. Det hemska kriget i Ukraina och dess påföljder har påverkat många faktorer, inte minst prisnivån på el och drivmedel, på ett drastiskt sätt, vilket föranlett oss i Centerpartiet att presentera flera initiativ för att mildra biverkningarna av de ökade kostnaderna.
För Centerpartiet är möjligheten att leva och verka i hela landet helt central. De höga drivmedelspriserna har inneburit en tuff situation för många, främst för dem som lever på lands- och glesbygd eller som livnär sig inom de gröna näringarna. Samtidigt befinner sig Sverige mitt i en kraftfull grön omställning i hela landet, som måste kunna fortsätta.
Centerpartiet vill sänka utsläppen från transportsektorn, samtidigt som vi behöver underlätta för människor som behöver bilen i sin vardag. Därför har Centerpartiet presenterat ett kraftfullt paket som totalt omfattar 7,4 miljarder kronor för att utsläppen ska minska, inte rörligheten. Vi vill sänka skatten på biodrivmedel som blandas in i bensin eller diesel inom reduktionsplikten.
Vi vill gynna inblandningen av förnybara drivmedel, som sänker utsläppen. Den sänker också kostnaden för drivmedel vid pump. Vi vill stoppa skattehöjningen på rena biodrivmedel, eftersom de annars i regel är dyrare än sina fossila motsvarigheter. Vi vill reformera reseavdraget med ett ökat landsbygdsfokus.
Människor på landsbygden är ofta beroende av bilen för att få ihop vardagen, och därför slår kostnadsökningarna extra hårt mot dem. Vi måste snabbare fasa ut de fossila bränslena, samtidigt som vi ser till att landsbygdsbor inte bär en orimlig del av kostnaden.
Vi vill att den övre avståndsgränsen höjs från regeringens förslag på 8 mil till 15 mil och att ersättningen per kilometer ökar från utredningens förslag på 50 öre till 70 öre. Vi vill öka biodrivmedelsproduktionen i Sverige för att sänka bränslepriset, samtidigt som vi förbättrar klimatet och skapar jobb på landsbygden.
Genom mer produktion i Sverige gör vi oss också mindre beroende av import av fossila drivmedel. Centerpartiet vill snabba på utvecklingen så att Sverige blir nettoexportör av hållbara biodrivmedel. Därför föreslår vi en höjning av Industriklivet med 600 miljoner kronor årligen under 2023-2026 för att öka biodrivmedelsproduktionen i landet.
Vi vill till slut fördubbla dieselnedsättningen, eftersom bränslekostnaden står för en betydande utgift för jordbruket. Återbetalningen är i dag 1,93 kronor per liter; vi föreslår att nedsättningen ökar till 4 kronor per liter.
På längre sikt vill Centerpartiet hellre se en skatteväxling där nedsättningen av diesel växlas till ett lika stort jordbruksavdrag som baseras på jordbruksinkomsten. Fru talman! Eftersom riksdagsmajoriteten i budgetprocessen gav budgetpolitiken en annan inriktning än den vi önskade valde vi i de besluten att avstå.
Praxis är sedan att de följdändringar som kommer av budgeten tillstyrks i riksdagen.
Aphram Melki (C):
Syftet med hemtjänstinsatser är att underlätta och möjliggöra människors dagliga livsföring i det egna hemmet - och i många fall göra det möjligt att bo kvar i det egna hemmet.
Behoven hos omsorgstagare med hemtjänst är ofta komplexa och omfattande, vilket ställer särskilda krav på kompetensen för att den som utses till en fast omsorgskontakt ska kunna utföra sitt arbete på ett tryggt och säkert sätt. Samtidigt är bristande personalkontinuitet i dag ett återkommande problem inom hemtjänsten.
Därutöver upplever många anhöriga att de behöver ta ett stort ansvar för kontakter med olika yrkesgrupper runt omsorgstagaren. Fru talman! Centerpartiet står bakom utskottets förslag i betänkandet om att riksdagen ska anta regeringens förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen.
Förslaget innebär att den som har hemtjänst ska erbjudas en fast omsorgskontakt, om det inte bedöms vara uppenbart obehövligt. Uttrycket "uppenbart obehövligt" syftar till att markera huvudregeln, det vill säga att den enskilda ska erbjudas en fast omsorgskontakt och att utrymmet för avsteg från den skyldigheten är mycket begränsat.
En fast omsorgskontakt ska även bidra till att bryta isolering och känsla av ensamhet hos omsorgstagaren. Bestämmelsen om att den som har hemtjänst ska erbjudas fast omsorgskontakt ska enligt förslaget träda i kraft den 1 juli 2022.
Regeringens förslag innebär även att endast den som har bevis om rätt att använda yrkestiteln undersköterska ska få utses till fast omsorgskontakt. Genom att införa en skyddad yrkestitel för undersköterska ska kompetensen för yrkesgruppen säkerställas samt kvaliteten och säkerheten i vården och omsorgen upprätthållas.
När det gäller motionsyrkandet om språkkrav i hemtjänsten har Socialstyrelsen nyligen redovisat uppdraget om att inrätta ett kompetenscentrum vid myndigheten för att stödja den fortsatta utvecklingen inom äldreomsorgen. Dessutom har Socialstyrelsen fått i uppdrag att ta fram ett språkbedömningsstöd för verksamheter inom äldreomsorgen. Centerpartiet anser att språket är en otroligt viktig faktor också i hemtjänsten.
Därför är vi positiva till att Socialstyrelsen ska titta på frågan. Fru talman! Jag yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna.
Aphram Melki (C):
Redan våren 2020 lyfte Centerpartiet, som första parti, fram behovet av att snabbt ta fram en tillfällig pandemilag för att kunna begränsa smittspridningen. Det behövdes för att på ett effektivt sätt kunna hantera restriktioner, begränsa smittspridningen, ställa om samhället samt kompensera företag och branscher som drabbats hårt av införda restriktioner.
De verktyg som då stod till regeringens förfogande, det vill säga alkohol- och ordningslagstiftningen, var inte tillräckligt effektiva och träffsäkra och garanterade inte kompensation till drabbade. Regeringen svarade efter några månader att en tillfällig lag kunde vara på plats först efter ett år.
Det var efter att Centerpartiet samlade en majoritet i riksdagen och pressade regeringen som arbetet intensifierades. Efter ett intensivt arbete julen 2020 kunde vi här i kammaren fatta beslut om den första pandemilagen som sedan har förlängts. Denna lagstiftning har gett regeringen extraordinära befogenheter att inskränka människors frihet.
Det har varit klart redan från början att den skulle vara tillfällig. Även om covid-19-viruset fortfarande orsakar sjukdom och även skördar liv finns det inte längre behov av den typen av kraftfulla verktyg. Det är därför helt rätt att besluta om att lagen ska upphöra. I betänkandet finns två reservationer.
Vänsterpartiet föreslår att riksdagen ska uttala att regeringen ska ta initiativ till en omfattande vaccinationskampanj. Folkhälsomyndigheten har redan detta uppdrag, fru talman, och samtliga regioner arbetar intensivt med frågan. Kristdemokraterna har föreslagit en uppföljning av pandemilagens konsekvenser för folkhälsan.
Pandemin och även pandemilagen har haft omfattande påverkan på det svenska samhället. Hur det påverkas kommer att följas av såväl Folkhälsomyndigheten som ett stort antal forskningsprojekt. Vi ser därför inget behov av ytterligare riksdagsbeslut i frågan. Fru talman! Jag yrkar därför bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna.
Aphram Melki (C):
Huvuddelen av min politiska erfarenhet kommer från kommunpolitiken. Äldreomsorgen är och förblir en av kommunpolitikens allra viktigaste delar. Hur vi tar hand om våra äldsta och mest sköra medborgare är och förblir kärnan i den svenska välfärden.
Min egen erfarenhet från Järfälla är att vi till stora delar har en äldreomsorg som vi kan vara stolta över. Jag har så många gånger mött medarbetare, äldre och deras anhöriga som varit nöjda, men jag vet också att det finns stora utmaningar kvar att lösa. Pandemin riktade strålkastarljuset mot några av dem.
Det finns vissa utmaningar som med rätta är tuffa. En sådan är hur vi ska kunna få kompetens och välutbildad personal. Sedan finns det andra utmaningar som borde vara lätta att lösa och som, om jag ska vara ärlig, borde ha lösts för länge sedan. En av dem är det vi debatterar i dag, nämligen att lagen har hindrat oss från att ha en och samma dokumentation för de äldre.
Den kommunala äldreomsorgen styrs av två lagar, socialtjänstlagen och hälso- och sjukvårdslagen. Därav har följt att insatser för den äldre ska dokumenteras i olika system beroende på om det är en vårdinsats eller en omsorgsinsats. Detta har lett till merarbete för personalen men framför allt till medicinska risker.
Många gånger har omsorgen inte blivit så bra som den skulle ha kunnat bli.
Med det lagförslag som vi nu ska besluta om blir det möjligt att ha ett elektroniskt system, kallat sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation, som ger verksamheter inom socialtjänsten som avser äldre personer eller personer med funktionsnedsättning och hälso- och sjukvården möjlighet att direkt få tillgång till varandras vård- och omsorgsdokumentation.
Det blir möjligt men inte obligatoriskt. Från Centerpartiets sida tror vi att det är en klok väg att gå. Att omedelbart göra systemet obligatoriskt skulle riskera att göra större skada än nytta. Som gammal kommunpolitiker har jag respekt för att det tar tid att lokalt få nya it-system och nya rutiner att fungera.
Det har framkommit förslag om att staten ska ta ett större ansvar för den digitala infrastruktur som den sammanhållna vård- och omsorgsdokumentationen kräver. Tanken kan vara god men med tanke på de mycket långa startsträckor som staten har för att upphandla nya nationella it-system skulle det innebära att införandet blev kraftigt försenat.
Vi tror därför det är bättre att kommunerna får stöd i form av föreskrifter och vägledningar men sedan själva eller tillsammans med andra får utforma systemen. Fru talman! Jag vill därför yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet i dess helhet.
Aphram Melki (C):
När riksdagen i september debatterade och beslutade om en förlängning av covid-19-lagen och lagen om tillfälliga smittskyddsåtgärder på serveringsställen hade Centerpartiet några principiella invändningar som vi följde upp med reservationer. Som helhet ställde vi oss dock bakom att lagarna skulle förlängas till den 31 januari.
Det var bra att besluten kunde fattas med brett stöd genom en överenskommelse om att regeringen efter halva tiden skulle återkomma med en skrivelse till riksdagen. Det är, fru talman, viktigt att vi kan hitta breda majoriteter i för Sverige viktiga frågor. Nu debatterar vi denna skrivelse. Det är en styrka för Sverige att vi även inför det beslut som riksdagen ska fatta har en bred enighet.
Med tanke på den utveckling vi nu ser med ett ökat antal smittade var det ett klokt ställningstagande i september att låta lagarna gälla fram till den 31 januari. Mycket talar för att de måste förlängas ytterligare. Den svenska vaccinationskampanjen har varit framgångsrik. Snart har mer än 80 procent av befolkningen äldre än tolv år fått två vaccinationer.
Vi är fortsatt oroade över att det finns områden i landet där vaccinationstäckningen är för låg, till exempel i de utsatta områdena. Vi är också oroade över att de regionala skillnaderna när det gäller den tredje vaccinationen är så stor. Bland de äldre som finns på våra äldreboenden är täckningsgraden god, men bland de äldre som har hemtjänst har det i flera regioner gått för långsamt.
Utskottet har tagit del av redovisning från Folkhälsomyndigheten, från Sveriges Kommuner och Regioner och från regeringen. Det är beklagligt att vi fortfarande ser mönstret att vilja lägga skulden på någon annan. Det skulle inte behöva vara så.
Regeringen borde, precis som Coronakommissionen har påpekat, i ett krisläge visa att det är regeringen som styr landet. Fru talman! Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på Vänsterpartiets reservation.
Aphram Melki (C):
Jag tackar Karin Rågsjö för frågan. Vi i Centerpartiet har varit involverade i de stödåtgärder som vidtogs när pandemin startade under 2020. Man kompenserade bland annat företagen, vilket vi var väldigt glada för. Man tog även bort karensdagen.
Det har vi inte varit emot. Det finns en poäng i att man under dessa exceptionella omständigheter kan hjälpa till. Vi vet att många inte ska åka till jobbet när de är sjuka och så vidare, så att vi kan minska smittspridningen. Det tycker vi har varit okej.
Men i stort tycker vi att karensdagen i ett normalt läge är ett instrument som inte ska tas bort. Det är en arbetsmarknadsåtgärd som har med viljan att gå till arbetet att göra och som överskuggar det andra. I vanliga fall är vi alltså inte för att karensdagen ska tas bort.
Aphram Melki (C):
Jag tackar Karin Rågsjö för frågan. Jag ser förstås ett bekymmer med att det finns grupper som har det ekonomiskt svårare än andra. Men Centerpartiet anser att det är en arbetsmarknadsåtgärd som skulle slå åt det andra hållet och på ett negativt sätt om man skulle ta bort karensdagen permanent.
Incitamentet att stanna hemma blir lite större om man känner sig snuvig och inte har covid-19 och det inte finns någon karensdag. Jag pratar om hur det är i vanliga fall. Vi har tidigare haft väldigt långa sjukskrivningstider. Det finns olika kategorier av människor som har tyngre arbeten. Då får man titta på andra åtgärder för att hjälpa dessa människor och underlätta deras arbete.
Men att ta bort karensdagen permanent är ingenting som Centerpartiet står bakom.
Aphram Melki (C):
Tack, statsrådet Anders Ygeman, för svaret! I dag finns det enligt polisen 61 utsatta områden i Sverige. Över 500 000 människor bor just i dessa områden. Ett utsatt område karakteriseras enligt polisen av låg socioekonomisk status, parallella samhällsstrukturer, kriminalitet och dödsskjutningar som bara ökar. Trångboddheten är vanligt förekommande i dessa områden.
Samtidigt växer alternativa samhällsstrukturer och religiös fundamentalism, vilket har skapat strukturer som är helt frånkopplade från rättsstaten. Ansvaret för att lösa situationen faller i dag i huvudsak på enskilda kommuner, vilka många gånger gör ett mycket bra arbete med knappa resurser.
Jag kan till exempel nämna att enbart tre kommuner i Sverige - en av dessa är min hemkommun, Järfälla - har tagit fram en handlingsplan för utsatta områden. Det är inte tillräckligt. Det är statens ansvar att säkerställa att rättssamhället har tillräckliga resurser. Här måste det göras mycket mer, inte minst vad gäller resurser och samordning.
Det behövs en nationell strategi för att omvandla utsatta områden till fungerande, trygga stadsdelar.
Den nationella strategin måste ta sikte på att minska arbetslösheten, säkerställa en likvärdig skola och stärka tryggheten genom att såväl öka den polisiära närvaron som satsa på det förebyggande arbetet och stärka rättsväsendet och insatserna mot den våldsbejakande kriminaliteten.
Sverige behöver ha som mål att det senast 2030 inte längre ska finnas några områden som definieras som utsatta. Allt annat är ett svek mot de 500 000 svenskar som bor i dessa områden. Fru talman! Statsministern har i sin regeringsförklaring lovat att vända på varje sten för att lösa segregationen. Det är bra. Ändå har regeringen och Socialdemokraterna avslagit yrkandet om att ta fram en nationell strategi. Regeringen har haft makten i snart åtta år.
Inget har blivit bättre utan tyvärr snarare sämre. Fru talman! Utifrån detta vill jag fråga statsrådet: Kommer regeringen att ta fram en nationell strategi för att omvandla de utsatta områdena till trygga och säkra områden senast 2030?
Aphram Melki (C):
Tack, statsrådet, för det raka svaret! Jag uppskattar verkligen när man säger ja eller nej. Skolsegregationen är bekymmersam, och hyresvärdar och inställningen till olika bekymmer som finns i våra bostäder är också bekymmersamma. När det gäller om det är en rimlig målsättning med 2030 eller 2032 känns det inte heligt för mig, men vi måste säga ett datum för när vi ska leverera liksom klara kriterier för vad som ska levereras. Jag anser att Sverige har två stora utmaningar.
Klimatutmaningen är både global och lokal. Segregationen däremot är en mycket lokal utmaning. Regeringen har lovat att vända på varje sten för att lösa segregationen. Hittills har resultatet uteblivit, och situationen har bara blivit sämre.
Därför, herr talman, vill jag uppmana statsrådet att visa ledarskap och handlingskraft i denna för hela Sveriges befolkning oerhört viktiga fråga.
Sofia Amloh (S):
Jag tackar ledamoten för frågan. Ja, det var inte länge sedan vi hade den debatten här i kammaren. Vi kan aldrig vara nöjda. Vi kan inte säga att vi har gjort tillräckligt så länge det finns en enda människa som väljer att ta sitt liv. Men vi har gjort en rad saker. Det visade också Riksrevisionens rapport.
Från 2020 har de satsningar som görs faktiskt haft betydande effekter. Jag tror att det var från 2016 fram till 2020 som vi mer än fördubblade pengarna och satsningarna på just det här området med över 1 miljard. Det är satsningar som inte har gjorts historiskt som nu har kommit på plats.
Det finns mer att göra på området, men vi har kommit en bit på väg. Det är påbörjat. Fru talman! Jag har en fråga tillbaka till ledamoten. I dag debatterar vi folkhälsa, och en av de mest genomgående och grundläggande orsakerna till den ojämlika hälsa vi ser i dag är de stora ekonomiska skillnaderna i befolkningen. Det visar otaliga rapporter.
För att vi ska kunna sluta hälsoklyftan som vi har för att vi har ekonomiska klyftor behöver vi ha en politik som utjämnar. Jag undrar vad Kristdemokraterna har för ekonomisk politik för att utjämna de ekonomiska klyftorna, tillika hälsoklyftan.
Sofia Amloh (S):
Jag vill påminna om att Riksrevisionen var tydlig i fråga om det suicidpreventiva arbetet. Det är ända sedan 2008 och fram till 2020 som det inte har gjorts någonting, så jag känner att det finns flera regeringar som har ansvar för att de satsningarna inte blivit gjorda.
Inte minst när ledamotens eget parti Kristdemokraterna hade makten valde man inte att göra de satsningar som nu görs. Det är som sagt många områden.
Jag ser mer i den ekonomiska politiken att när det gäller att sätta sig vid förhandlingsbordet för att ta fram en budget är det kanske inte just Kristdemokraternas främsta prioritering att minska de ekonomiska klyftorna i samhället. Skattesänkningar för dem som har mest får det största utrymmet i den prioriteringen.
Jag ser gärna att vi gör de här satsningarna och har den här utjämningspolitiken, för det är det som kommer att krävas. Ska vi lyckas nå målet att sluta hälsoklyftan inom en generation krävs det en ordentlig fördelningspolitik, en ekonomisk fördelningspolitik. Jag tänker att det fortfarande är Socialdemokraterna som är garanten för den.
Fler partier får gärna ställa sig bakom den fortsättningsvis. Då kanske vi klarar att nå målet framgent.
Sofia Amloh (S):
Det finns en majoritet för fem tillkännagivanden till regeringen i detta motionsbetänkande. Flera av dem gäller frågor där regeringen redan gör eller har satt igång saker. Det är bra saker, och regeringen gör dem redan eller har satt igång dem.
Men vi kan konstatera att det kanske inte är det som berörs i dessa tillkännagivanden som gör att vi tar de riktigt stora kliven för folkhälsan, utan det är det som görs när det gäller den ekonomiska politiken. Det finns otaliga rapporter som visar den brutala sanningen: Det finns en djup, stark sammankoppling mellan de ekonomiska klyftorna och den hälsoklyfta vi har i Sverige i dag.
För att nå framgång när det gäller folkhälsa behöver vi utjämna de ekonomiska klyftorna i samhället. Så, fru talman, vad har Moderaterna för politiska förslag för att utjämna de ekonomiska klyftorna?
Sofia Amloh (S):
Flera av de sakerna tog jag upp i mitt anförande, som ledamoten säkert hörde. Moderaterna har fortfarande ingen ekonomisk politik som kommer att minska klassklyftorna och därmed hälsoklyftorna.
Det sägs mycket bra och fint här, men Moderaterna kanske inte är någon att hålla i handen när det handlar om den ekonomiska utjämningspolitiken. Jag provar att ställa en annan fråga till ledamoten, fru talman. Just nu bereds en skarpare lagstiftning för nikotinprodukter i utskottet.
Moderaterna tycker att smaksättning av e-vätskor med exempelvis godis ska finnas kvar. Men vi vet att det är en garanti för att fler tar steget till att bli nikotinberoende. På yttersta marginalen är detta ett sätt att få fler att sluta bruka nikotin. Fru talman!
Min fråga är om Moderaterna orkar stå emot tobakslobbyisterna för folkhälsans skull.
Sofia Amloh (S):
Vaccinationer är det som lett till att vi befinner oss där vi gör i dag - att vi kan stå här i dag och att vi kan ta oss vidare genom den här pandemin. Jag tänker tillbaka till hur man verkligen kraftsamlade för att få till detta. Vi pratade om hur lång tid det skulle ta att få fram ett vaccin. Vi pratade flera år.
Vi hoppades att det kunde göras tidigare. Sedan, på otroligt kort tid, kunde hela världen kraftsamla, och vi kunde få fram ett vaccin.
Jag kommer ihåg att det var i mellandagarna de första väskorna med vaccin bars in på äldreboenden och att de första äldre fick dosen innan det hade blivit år 2021. Vaccinationerna är otroligt viktiga.
Vi måste fortsätta få fler att vaccinera sig, och jag tror att vi är många som ska bära ansvaret för att ständigt tala om vikten av det och visa på att det är det som tar oss genom pandemin.
Sofia Amloh (S):
Självklart håller jag med om stora delar av det som ledamoten Rågsjö säger. Vi behöver hålla uppe det här. Men vi vet också att det finns otroligt många goda exempel ute i våra regioner. Man har uppsökande verksamhet och informerar. Man gör en rad saker som har betydelse, som får fler att vaccinera sig.
Man ställer också upp vaccinationsbussar i bostadsområden för att göra det så tillgängligt så möjligt. Det var en nationell vaccinationskampanj hela förra veckan. Den kanske inte fick fullt genomslag, men jag tycker ändå att den gick ut ganska tydligt bland mycket annat.
Jag tycker att det är bra att den är gjord, men det hindrar inte att man gör det igen. Vi har haft en nationell vaccinationskampanj. Jag ser gärna att den återkommer.