KBLab/rixvox huggingface dataset:
Åsa Regnér (S):
Niklas Wykman har frågat finansministern hur hon ser på den kostnadsökning för Sveriges äldre som föreslås i regeringens budgetproposition och om hon inte tycker att det är en riktig prioritering att med skattemedel bekosta särskilda boenden och hemtjänst för dem. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen.
Vården och omsorgen om äldre är till absolut största delen finansierad av skatt, och så ska det också vara framöver. De som från den 1 juli 2016 kan komma att få betala en högre avgift än i dag är de som har inkomster som överstiger den högsta avgiften som gäller i dag. De som har ett mindre avgiftsutrymme skyddas också fortsättningsvis av bestämmelserna om förbehållsbelopp.
Till bilden hör också att graden av avgiftsfinansiering genom hemtjänstavgifter har sjunkit genom åren. Den föreslagna förändringen återställer delvis den finansieringsgraden. Regeringen har ansvar för att anta de tuffa utmaningar som Sverige för närvarande ställs inför. Det ska ske samtidigt som viktiga samhällsreformer genomförs. Det innebär att möjliga bidrag till finansiering måste prövas mycket noggrant.
Regeringen har därför beslutat att lägga fram detta förslag som innebär en inkomstförstärkning för staten med 148 miljoner kronor per helår. Regeringen genomför ett antal reformer som berör äldre personer. En satsning på ökad bemanning inom äldreomsorgen genomförs. Den kostar 2 000 miljoner kronor per år under 2016-2018. Under 2016 genomförs en satsning på kompetenshöjning till en kostnad av 200 miljoner kronor.
Skatten för pensionärer sänks så att pensionärer inte betalar högre skatt än löntagare yngre än 65 år vid inkomster upp till ca 120 000 kr per år. Från 2017 avser regeringen att införa avgiftsfri öppenvård för personer som är 85 år eller äldre. Från den 1 september 2015 har bostadstillägget förbättrats med upp till 100 kronor per månad, och högsta möjliga bostadstillägg är nu 5 090 kronor per månad.
Åsa Regnér (S):
Jag tackar Niklas Wykman för hans initiala omsorg. Låt mig komma med en rekommendation. Om Niklas Wykman vill ha en debatt med finansministern om frågor som rör finansministerns grundområde föreslår jag att han formulerar frågor som rör hennes område. Jag redogör gärna för vad vi gör på äldreomsorgsområdet. Vi anslår 2 miljarder till bemanning i äldreomsorgen. Ni har ungefär hälften av det.
Är det något vi vet om äldreomsorg så som den ser ut i dag vad gäller kvalitet och vad äldre uppskattar så är det att det finns tid, att det finns kunnig personal och att det finns människor runt en som man litar på, vilket gör att man äter bättre, ramlar mindre, tar rätt medicin och så vidare. Vi anslår nästan dubbelt så mycket som ni till äldreomsorgen. Det är inget svek utan en jättebra satsning.
Jag tror att även kommunerna och de äldre håller med om det eftersom nästan 1 miljard redan betalats ut sedan årsskiftet. Det var alltså uppenbart ett välkommet tillskott. Jag kan lugna Niklas Wykman med att vi gör många fler satsningar på äldre. Till exempel har vi investeringsstöd till äldreboenden. Vi har också ett särskilt stöd till personer med demenssjukdom.
Vi kommer vidare att inleda ett fallskadeförebyggande arbete, vilket är en viktig vardagsfråga för äldre. Nästa år gör vi även en kompetenssatsning för personal i äldreomsorgen på 200 miljoner som riktar in sig på dessa frågor. Dessutom har vi tillsatt en kvalitetskommission för att hålla fokus på kvaliteten inom äldreomsorgen i framtiden.
För att följa dessa frågor som jag är mycket engagerad i gör jag personligen en resa genom Sverige för att studera olika intressanta exempel på hur kvaliteten inom äldreomsorgen kan förbättras. Vi gör en stor satsning på äldreomsorgen, Niklas Wykman. Ni har ungefär hälften.
Åsa Regnér (S):
Vi redogjorde för att vi skulle göra en rejäl satsning både på äldre och på äldreomsorg, och det har vi verkligen gjort. De sammanlagda satsningarna på äldre och äldreomsorg är på 4 miljarder. Det handlar inte bara om de 2 miljarderna och de andra satsningarna på mitt område som jag talade om utan också om höjda pensioner, höjt bostadstillägg och skattesänkningar.
Våra beräkningar på Socialdepartementet visar att ungefär 15 000 av de 310 000 som har äldreomsorg kommer att drabbas ekonomiskt av den höjda maxtaxan. Det är en liten grupp, men jag tillstår gärna att den finns.
Dessa 15 000 personer får dock i genomsnitt en ganska liten höjning. Vi satsar sammanlagt 4 miljarder per år på äldre.
Mina satsningar redogjorde jag nyss för, och de kommer att stärka äldres livskvalitet, äldreomsorgen och äldres situation i Sverige över huvud taget och möjligheten för dem att göra bra val för sig själva. Det är också vad pensionärsorganisationerna säger när vi talar med dem om den totala satsningen.
Det finns kritik mot besparingen på sammanlagt 148 miljoner - att ställas mot satsningen på 4 miljarder - men den drabbar en mycket liten del av pensionärerna. När maxtaxan i äldreomsorgen infördes stod den för 5 procent av finansieringen av äldreomsorgen.
Det har sedan sjunkit till under 4 procent, men med denna förändring kommer vi upp till ungefär 5 procent igen. Det är ett annat skäl för att höja den. Sammantaget gör vi stora och kvalitetsgrundade satsningar på äldreomsorgen som är mycket efterfrågade och som vi på olika sett ser att Sveriges pensionärer vill ha.
Åsa Regnér (S):
Vi står här för att du har ställt en interpellation, Niklas Wykman. Jag tycker att detta är ett viktigt område, och jag berättar gärna om de satsningar vi gör. Sveriges pensionärer och deras organisationer, som jag träffar ofta, är väldigt nöjda med satsningarna. De har också kritik mot besparingen på 148 miljoner, men de ser att den är betydligt mindre än 4 miljarder.
De samtal vi har handlar om hur vi kan utnyttja läget på ett bra sätt, och de ser att detta kommer Sveriges pensionärer till del. Den senaste öppna jämförelsen, som mäter hur personer med äldreomsorg uppskattar denna omsorg, visar att de allra flesta tycker att den är bra. Sedan finns det mycket att förbättra, och det är därför vi har vidtagit flera åtgärder.
Det är också därför vi har en kvalitetskommission - för att se hur man ytterligare kan förbättra äldreomsorgen i framtiden. Dina inlägg, Niklas Wykman, handlar mycket om det sorgliga faktum att kvinnor i Sverige har betydligt sämre ekonomi än män. I det Sverige som din regering lämnade efter sig har kvinnor ungefär 60 procent av mäns pensioner. Det är väldigt tråkigt, och det beror bland annat på att kvinnor har betydligt lägre inkomster.
Jämställdhetspolitiken, som också faller under mitt område, har utvärderats, och man har sett att kvinnors inkomster inte har förbättrats speciellt mycket i förhållande till mäns under den tid som Niklas Wykmans parti hade regeringsmakten. Det är ett jättestort problem. Därför beslutar vi om exempelvis en tredje vikt månad i föräldraförsäkringen och andra åtgärder som i förlängningen gör att kvinnor och män fördelar betalt och obetalt arbete bättre så att vi kommer bort från fattigpensionärer, där kvinnor dominerar oerhört mycket.
Det gäller att göra saker på olika områden, och det kommer vi också att göra.
Åsa Regnér (S):
Försäkringskassan har framställt om förordningsändringar med anledning av att myndigheten avser att införa efterskottsbetalningar av assistansersättning med förhöjt belopp. Bengt Eliasson har med anledning av detta frågat mig om jag ser några vinster med en sådan regelförändring, om jag ser några risker med den föreslagna regelförändringen och om jag avser att fullfölja förslaget. Jag har nyligen besvarat en fråga i samma ämne.
Av svaret framgår att efterskottsbetalning av assistansersättningen enligt lagen ska vara huvudregel men att Försäkringskassan får betala ut ersättning preliminärt i förskott. Det som nu pågår och det som ligger bakom Försäkringskassans begäran om förordningsändringar är en del i en process som pågått under en längre tid att göra efterskottsbetalningar i stället för förskottsbetalningar till huvudregel.
Syftet är att säkerställa en bättre kontroll och en mer rättssäker hantering av assistansersättningen. Initiativet kommer från den borgerliga regeringen. Jag tycker att vi behöver uppnå en bättre kostnadskontroll inom assistansersättningen. Jag vill i detta sammanhang påpeka att det vanligaste inom våra välfärdssystem är att man får ersättningar i efterhand. Lagen undantar inte dem som beviljats förhöjd ersättning från efterskottsbetalning.
Det är därför angeläget att lagen kan tillämpas på ett likvärdigt sätt för dem som har efterskottsbetalningar jämfört med dem som har förskottsbetalningar. Behövs det en förordningsändring för att detta ska vara möjligt ser jag en vinst i att åtgärda det. Bengt Eliasson tar i detta sammanhang även upp frågan om månadsvisa avräkningar och avräkningar av kostnader i interpellationen. Detta har egentligen inget att göra med de regelförändringar som Försäkringskassan nu har framställt om.
Jag vill understryka att om regeringen skulle besluta om förordningsändringar gäller alltjämt bestämmelsen i socialförsäkringsbalken att assistansersättning ska beviljas för ett visst antal timmar per vecka, månad eller längre tid, dock längst sex månader. I dag tillämpar Försäkringskassan som regel sex månader oavsett om den assistansberättigade har förhöjd ersättning eller inte.
Det innebär att den assistansberättigade även fortsättningsvis kan disponera antalet beviljade timmar under sex månader eller den tid som Försäkringskassan beslutat om.
Åsa Regnér (S):
Tack, Bengt Eliasson, för ditt engagemang i frågan! Det syns att du är engagerad. Det är en fråga om rättigheter, och det är en rättighetslagstiftning. Det är en väldigt fin lagstiftning i den bemärkelsen att den har förbättrat livet för människor som annars hade varit hänvisade till att vara beroende av andra och inte delta i samhället på det sätt man kan göra med personlig assistans.
Jag sa faktiskt inte ordet fusk, men det är klart att man alltid ska beivra det. Jag vill gärna förklara varför denna fråga är angelägen, och då går jag upp ett snäpp.
Jag såg i dag att Bengt Eliasson har skrivit en artikel i Dagens Samhälle med rubriken "Ett anständigt samhälle ska ge stöd vid behov". Det håller jag absolut med om. Där tas den större frågan upp.
Från 2006 och fram till förra året fördubblades kostnaden för den här reformen och är nu uppe i ungefär 30 miljarder. Men ökningen var endast ytterligare 2 000 personer - alltså drygt 2 000 personer men en kostnad på 15 miljarder. Det väcker frågor åtminstone hos mig.
Hela reformen omfattar drygt 16 000 personer, och kostnaden är 30 miljarder. Jag tycker att den här lagstiftningen och den här reformen är oerhört viktiga. Men jag tycker att det är lika viktigt att de som har rättigheterna är de som får samhällets resurser, för i ett anständigt samhälle ska vi ge stöd vid behov, och då ska inte pengar kunna försvinna åt andra håll.
Därför vill jag se över lagstiftningen, för att se hur detta kan komma sig. I den översynen vill jag också väga in det faktum att den vanligaste synpunkt som jag får från funktionshindersrörelsen är att det har blivit snålare med tilldelning av assistans. Folk har blivit av med assistans, menar man, eller också är timmarna för få. Samtidigt ser vi den här kostnadsutvecklingen.
Det är något som inte stämmer här - jag hävdar det. Och jag tycker att jag har ett stort ansvar för att skattebetalarnas pengar används på ett bra sätt. Andra synpunkter som jag får från funktionshindersrörelsen är till exempel: Varför har män mer assistans än kvinnor? Vissa tycker att det är toppen att familjemedlemmar kan vara personliga assistenter. Andra tycker att det skapar ett stort beroende. Vissa tycker att det är jättebra med dubbla huvudmän. Andra tycker att det ska vara bara en. Det finns flera frågor. Du säger att de har utretts flera gånger. Det stämmer.
Men det har faktiskt inte vidtagits särskilt mycket åtgärder från Alliansens sida under den tidigare regeringen, åtminstone inte som har påverkat de frågor som jag ställer. Därför vill jag tillsammans med representanter för funktionshindersrörelsen göra en sådan här utredning. Jag vill att de här pengarna ska komma dem till del som har rätt till det.
Åsa Regnér (S):
Jag känner till gruppen och de stora behoven mycket väl. Det är bland annat föreningen JAG som har debatterat frågan. Jag har deltagit i seminarier och träffat dem, och de har också kommit med skrivelser i den här frågan, och jag förstår deras situation.
Jag tycker att man måste kunna prata om ekonomi i samband med den här frågan, när verkligheten ser ut som den gör. Jag tycker att det är oansvarigt att inte göra det. Jag vet att många tycker att det är svårt att ta upp frågan, eftersom man ibland blir misstänkliggjord, vilket jag inte tycker har hänt i den här debatten, för den är mycket seriös.
Men jag tycker att det är angeläget att hålla reda på hur pengarna används och - igen - se till att de faktiskt kommer de grupper till godo som vi diskuterar. Försäkringskassan tar egna beslut och gör analyser som jag inte ska lägga mig i. De menar att det är rimligt att man jämställer den här reformen med andra system där man betalar i efterskott.
Sedan är det regeringen som måste göra den ändring som vi har talat om. Som jag sa är jag angelägen om individuella behov, för det är vad lagstiftningen är till för, men också om hållbarhet och legitimitet över huvud taget för den här reformen.
Jag känner att det är svårt att åse den här utvecklingen utan att ställa de här frågorna och försöka vidta åtgärder så att man bromsar en utveckling som kanske riskerar hela systemet i framtiden. Jag har en dialog med bland annat JAG. Jag hade senast för två dagar sedan möte med representanter för funktionshindersrörelsen och diskuterade.
Jag tycker att de har mycket kloka inlägg som handlar om helheten. Men jag delar uppfattningen att man ska se individer. Jag tror att jag har redogjort för hur jag ser på det hela.
Åsa Regnér (S):
Jag tackar Bengt Eliasson för denna dialog. I din artikel, som jag har läst väl som du hör, föreslår du också ett möte med politiska partier om denna fråga. Jag förutser att vi inför och under översynen av LSS ska ha ett bra samarbete och en bra dialog med representanter för partier. Inte minst Liberalerna har varit drivande i denna reform.
Jag fortsätter gärna detta samtal och tackar för denna debatt.
Åsa Regnér (S):
Tack, Lars-Arne och Lotta! Jag hoppas att jag gör debatten rättvisa nu - jag försöker komma ihåg var vi avbröt detta viktiga samtal. Under debatten och kanske också under pausen har flyktingmottagandet diskuterats. Regeringen har lagt fram ett antal förslag om ett andrum, om begränsningar av flyktingmottagandet.
Det är med tungt hjärta som vi gör det, men vi tror att det är ansvarsfullt i det här läget. Varför säger jag det i förhållande till den här debatten?
Jo, apropå de frågor som vi debatterar - kvalitet i äldreomsorgen, personalförsörjning och stabilitet - tror jag att det är viktigt att vi satsar på ett bra sätt på alla som finns i Sverige så att vi har ett ordentligt arbetskraftsdeltagande för kvinnor och män och även tar vara på personer, både kvinnor och män, som vill förvärvsarbeta i äldreomsorgen.
Där kommer ett ansvarsfullt flyktingmottagande och integration in. Det är någonting som jag tror är viktigt för ett land som Sverige i framtiden och även en stor tillgång för oss. Lars-Arne ställde frågor om vad som ska fixa äldreomsorgen i framtiden och hur vi ser på det.
Vi tycker förstås att de satsningar som vi har på bemanning i äldreomsorgen, medel för att stimulera investeringar i äldreboenden och medel till kompetensutveckling är en grund för en bra äldreomsorg i framtiden. Det är en rejäl satsning under mandatperioden. Det har aldrig tidigare satsats så mycket statliga medel på bemanning i äldreomsorgen som vi satsar nu.
Uppenbarligen är den satsningen välkommen. Ett sätt att mäta det är att se på årets utbetalningar av medel. Medlen har gått ut på ett bra sätt, det vill säga att det fanns en stor efterfrågan. Jag tror att det är en mätare på att det här var en efterfrågad reform.
Den utredning som vi har tillsatt och som Lars-Arne nämnde tar sig an ett antal framtidsfrågor. I den grund som vi lägger nu, där också många av de frågor som Alliansen brukar peka på i sina förslag tas om hand, satsar vi på bemanning. Vi satsar 2 miljarder per år på det.
Den grunden lägger vi tillsammans med fokus för den här utredningen, som är högre kvalitet och ökad effektivitet i äldreomsorgen, bättre förebyggande och rehabiliterande insatser där de äldres behov ska vara i centrum, tryggad personalförsörjning och översyn av särskilda boendeformer, som Lotta pratar om, på olika sätt. Där har vi investeringsstöd, som hon också pekade på.
Vi tittar på flexiblare former för beslut om äldreomsorg och användning av välfärdsteknologi. Det är frågor som den här utredningen tar upp och som vi tror är strategiska för framtiden. Lotta tar som sagt upp satsningar på trygghetsboenden. Medlen som jag just nämnde kan helt enkelt användas till satsningar på boenden för äldre.
När det gäller RUT är det ju så att de som har fyllt 65 år fortfarande kan göra RUT-avdrag för 50 000 per år och person.
Åsa Regnér (S):
Jag uppskattar den här debatten och andra som vi har haft, för jag vet att de drivs av ett äkta engagemang i de äldres liv. Samtidigt blir jag lite förbryllad. Regeringen anslår nämligen dubbelt så mycket till äldreomsorgsområdet som Moderaterna, och för mig går det inte riktigt ihop. Det här är en stor satsning på bemanning i äldreomsorgen, den största någonsin.
Vi vet att med mer tid och med mer personal kan man tillgodose viktiga behov som tas upp här, till exempel lugn och ro runt måltider, att kunna sitta ned, ha tid och känna lust att äta. Det är en hälsofråga och kan till och med vara en överlevnadsfråga. Det blir mer tid för att förebygga fall, mer tid för att över huvud taget skapa livskvalitet. Dessutom blir det bättre villkor för personalen.
Det är viktigt för personalen, och det är viktigt för de äldre. Det är också viktigt för att det ska bli ett yrke man vill satsa på i framtiden. Moderaterna anslår ungefär hälften så mycket till äldreomsorgsområdet. För mig går det inte riktigt ihop. När det gäller utredningen ska de äldres behov stå i centrum.
Utredningen heter En utredning om kvalitet, och det är fokus för utredningen både nu och i framtiden. Jag har ingenting emot valfrihet. Jag är för valfrihet. Dock tycker jag att det ska vara kvalitet, vem som än ordnar hemtjänst och äldreomsorg, och jag tycker att man ska återinvestera i den verksamhet som är till för de äldre.
Det är viktigt för mig att skattepengarna används på ett bra sätt. Äldres inflytande är helt centralt. Det finns investeringsstöd. Nu talar vi om trygghetsboenden, men när det gäller äldreboenden är det ett faktum att många äldre får vänta länge. Så är det, och därför satsar vi på investeringsstöd.
Under Alliansens tid lades äldreboenden faktiskt ned. Jag vill jobba med det. Jag kommer att jobba med det. Därför satsar vi på det, och därför är det också en fråga för utredningen. Det ska finnas ett tänkande runt det även i framtiden. Där kan det komma in många fler frågor, till exempel sådant som rör teknikanvändning och andra strategiska områden.
När det gäller rättvisa, jämlikhet och även jämställdhet är jag bekymrad över att vi lever i ett Sverige där kvinnor som hela sitt liv har jobbat i äldreomsorgen inte alltid har råd med det äldreboende de vill ha, även om de är biståndsbedömda.
De har helt enkelt haft för låg inkomst, kanske jobbat deltid utan att de velat det och så vidare. Det är ett mycket dåligt resultat som vi tillsammans, under olika regeringar, har åstadkommit. För mig är det därför viktigt att vi, när vi talar om den framtida äldreomsorgen, ser på hela livscykeln för kvinnor och män och att vi arbetar med olika frågor som stärker kvinnorna på arbetsmarknaden.
Ett exempel är förslaget om ytterligare en månad i föräldraförsäkringen som viks till vardera föräldern så att män och kvinnor mer ska dela på både obetalt och betalt arbete.
Alla de frågor som handlar om orättvisa, ojämställdhet och också ojämlikhet under en livscykel vill jag arbeta med samtidigt och på så sätt förbättra möjligheterna för kvinnor och män att när de blir pensionärer kunna välja på riktigt när de kommer i det läget att de behöver hemtjänst och äldreomsorg.
Åsa Regnér (S):
Tack så mycket för debatten! Ja, det är oerhört viktigt att det finns kompetent och engagerad personal och att det är bra villkor för både kvinnor och män när man blir äldre, särskilt när man blir beroende av insatser som äldreomsorg och så småningom kanske kommer till ett äldreboende. Därför satsar vi mycket på det.
Jag gör en resa genom Sverige för att se på goda exempel. Före ajourneringen talade vi om best practice och utbyte av inspirerande sätt att arbeta på.
Jag gör resan för att lära mig mer och helt enkelt få tankar om vilka önskemål som finns i glesbygdskommuner, storstadskommuner och kommuner med många utlandsfödda och hur vi löser det; det gäller olika delar av Sverige. Jag träffar alltid representanter för de äldre, för personer som jobbar i äldreomsorgen och förstås för kommunerna.
Det gäller både privata och kommunala anordnare av äldreomsorg. Det är mycket intressant, och jag gör det som ett komplement till allt det andra som vi gör. Det är ett exempel på att vi verkligen är engagerade i frågan. Det finns sätt att följa äldreomsorgen. Nyligen kom öppna jämförelser som visar att de flesta äldre är nöjda med äldreomsorgen. Men det finns mycket att göra. Även där finns könsskillnader. Kvinnor har fler synpunkter och är mer oroade i äldreomsorgen.
Det finns också institutioner som Ivo, som ska undersöka äldreomsorgen och som man kan klaga till. Det viktiga är att vi ständigt förbättrar. För mig är det oerhört viktigt att säkerställa att vi har en bra äldreomsorg, en äldreomsorg med hög kvalitet, nu och i framtiden.
Åsa Regnér (S):
Tack så mycket, Sofia Fölster! Jag hoppas att vi har fler debatter om detta, för vi behöver helt enkelt ta ett gemensamt ansvar. Du kan lita på att jag kommer att fortsätta ta många beslut om detta. Jag håller med om att mer behöver göras. SKL:s lista finns hos Regeringskansliet, och den betas av. Vi kommer att återkomma om vilka förslag vi kan samarbeta om eller tillgodose. Som jag sa är detta oerhört viktigt för mig.
Skälet till att ensamkommande flyktingbarn tas om hand inom socialtjänsten är helt enkelt att man ska likabehandla alla barn, och jag vill därför vara noga med att den goda kvalitet som finns upprätthålls - samtidigt som vi måste ha en realistisk syn på hur läget är. Det har jag försökt åstadkomma hela tiden, och det kommer jag att fortsätta göra. Regeringen har verkligen tagit sig an frågan.
När det gäller läget i socialtjänsten för ett eller ett och ett halvt år sedan finns det massor av rapporter om hur det var redan då som jag kan rekommendera att man läser. Det innebär att vi startade från ett läge som inte var det bästa.
Som jag sa hoppas jag dock att vi nästa gång inte talar om det, utan jag hoppas att vi talar om hur vi med gemensamma ambitioner och ledarskap kan förvandla det strålkastarljus som just nu - på grund av krisen - finns på den sociala barn- och ungdomsvården till en möjlighet.
Vi vet till exempel, genom den nationella samordnare som finns på området och som har gjort tidsmätningar, att en genomsnittlig socialsekreterare under en vanlig dag i sitt arbetsliv träffar det barn arbetet gäller i 15 minuter. Resten av tiden handlar om dokumentation och utredningar. Det är väldigt nödvändigt - det är viktigt med rättssäkerhet - men barnen måste över huvud taget vara mer i fokus.
Jag hoppas att vi över huvud taget kan få till en diskussion och ett regelverk som verkligen stärker det, så att verkligheten blir bra för dessa barn.