Jörgen Hellman (S):
Det har varit en märklig debatt från vissa håll. Det har debatterats om det är en vanlig politisk ordning i den här riksdagen just nu. Jag känner att jag behöver påminna om en del saker. Efter valet röstade hälften av de nyvalda riksdagsledamöterna nej till frågan om statsministern hade tillräckligt stöd i riksdagen.
Med anledning av detta entledigades alla statsråd, och Sverige styrs nu av en övergångsregering som administrerar i enlighet med regeringsformens bestämmelser. Det här är första gången som en övergångsregering lämnar en budgetproposition till riksdagen. Det gör man utifrån regeringsformen, riksdagsordningen och budgetlagens bestämmelser.
Men där står det inte hur en övergångsregerings budget ska utformas. Därför var det en diskussion mellan regeringens partier, Vänsterpartiet samt Moderaterna, Centerpartiet, Kristdemokraterna och Liberalerna om principerna för denna proposition.
Övergångsregeringen har sedan på ett bra sätt redogjort för dessa principer, och jag upplever att man har tillämpat dem lojalt med överenskommelsen om de principer som ska gälla när det gäller budgetpropositionen för 2019.
Det här ska inte tolkas som att det är partiernas i en övergångsregering politiska prioriteringar, utan det är helt enkelt en övergångsregerings skyldighet att ta fram förslag. Sedan har finansutskottet berett övergångsregeringens förslag till statens budget.
Där har vi passerat långt bortom den terräng för befintlig konstitutionell praxis som kan vägleda hur en sådan process ska gå till. Hur riksdagens partier och ledamöter väljer att agera har inte bara konsekvenser för den ekonomiska politiken 2019, utan här läggs det också grund för en konstitutionell praxis för liknande situationer i framtiden.
Fru talman! I ett läge där landet leds av en övergångsregering måste riksdagsarbetet koncentreras på att få på plats en handlingskraftig regering som åtminstone tolereras av en majoritet av ledamöterna. Det är inte rimligt att en övergångsregering som inte kan avgå om den inte får igenom sin budget ska uppdras att verkställa andra partiers ekonomiska politik.
En nytillträdd regering, vilken den än kommer att bli, behöver lägga fram en ändringsbudget för att göra nödvändiga korrigeringar. Det gäller oavsett vad riksdagen beslutar i dag. Korrigeringar och otillfredsställande beredningar riskerar, fru talman, att förvärra problemen och skapa ryckighet och oklarhet i myndighetsstyrningen.
Vi socialdemokrater anser därför att lämpligaste praxis i detta läge är att riksdagspartierna i stället bör ägna sig åt att försöka bidra till att en regering tillträder. Vi anser att när en ny regering kommer på plats får partierna i riksdagen lägga fram sina egna förslag till ekonomisk politik i rollen som regeringsbildare, som förhandlingspart eller som opposition.
En övergångsbudget är inte en permanent lösning. Den tar sig an de samhällsproblem som gäller alldeles nu - detta för att se till att den statliga apparaten och de statliga myndigheterna fungerar.
Det enda skatteförslag som finns med i denna övergångsbudget är utfasningen av straffskatten för pensionärer, som Fredrik Reinfeldts och Anders Borgs regering införde, samt en ändring i Eurovinjettsystemet för lastbilar. Detta har partierna varit överens om, vilket är mycket glädjande. Fru talman!
Sammanfattningsvis: I slutvoteringen lär övergångsbudgeten som beretts i vanlig ordning och framförhandlats i brett samförstånd stå emot Moderaternas och Kristdemokraternas föga beredda partibudgetförslag.