Pål Jonson (M):
Tack, utrikesministern, för svaret på min interpellation! Huvuddelen av de händelser som vi kommer att diskutera i dag ägde rum för över fem år sedan, både i Kosovo och i Bryssel. Men skälet till att vi behöver diskutera dem i dag i kammaren är att det hela tiden kommer nya uppgifter. Vad som händer är att vi får nya vittnesmål om vad som skedde under Eulex. Vi vet också att hårt arbetande grävande journalister återkommande arbetar med frågan, vilket jag verkligen välkomnar.
Det finns alltså ett antal personer, bland dem Michael Rawlinson, som jag tycker förtjänar att uppmärksammas. Jag vill verkligen lyfta fram deras namn, för de har gjort viktiga insatser för Sverige. Vi behöver helt enkelt gå till botten med vad som skedde i Eulex under perioden från 2014 fram till 2016. Fru talman! Låt mig först ge en kort bakgrund till själva fallet.
Michael Rawlinson, som avled i juli 2018, var en mycket erfaren svensk underrättelseofficer. Han hade en bakgrund på Kustjägarskolan och Fallskärmsjägarskolan, och han hade tjänstgjort i olika omgångar i Kosovo. Under den tid han var chef på kriminalunderrättelsekontoret på Eulex bedrev han också en mycket känslig utredning mot två brottsanklagade italienska domare som också var knutna till Eulex.
Men i samband med att italienaren Gabriel Meucci tillträdde som chef för Eulex kastades allt detta över ända. Meucci sa då att nu var häxjakten på italienare över, och han ville att alla internutredningar mot italienare och andra medborgare skulle läggas ned. Detta är naturligtvis i högsta grad anmärkningsvärt. Det är också någonting som påverkar Sverige, för åtminstone tre personer som var knutna till antikorruptionsutredningen var svenskar, som utförde ett väldigt viktigt arbete där.
Vad som sedan skedde var att Michael Rawlinson togs ur tjänst i mars 2015 och försattes i husarrest efter helt grundlösa anklagelser från Meucci. Rawlinson flögs för övrigt tillbaka till Sverige den 7 april, då han under oklara omständigheter plötsligen blivit allvarligt sjuk av mördarbakterier.
Jag vet att den 19 juni markerade den svenska regeringen i fallet och sa att man inte kommer att förlänga Meuccis mandat om det inte tillsätts en utredning beträffande hur Eulex hade agerat i detta. Tre dagar senar väljer Meucci tillsammans med Ceccarelli att öppna Michael Rawlinsons säkerhetsskåp. Det är alltså en stor skandal som sker. Det är totalt oacceptabelt att man öppnar en svensk underrättelseofficers säkerhetsskåp.
Dels var Michael Rawlinson därmed bränd som underrättelseofficer på Balkan, dels sätter detta andra människors liv i fara. Han hade säkert mycket säkerhetskänsliga uppgifter i säkerhetsskåpet. Fru talman! Jag har inget behov av att på något sätt misstro regeringens intentioner eller vilja att gå till botten med detta vare sig när det kommer till korruption eller till att skydda utsänd personal.
Men jag har ett ansvar som en del av oppositionen att granska regeringens agerande. Jag vill därför ställa två frågor till utrikesministern. Först och främst: Varför sa regeringen helt enkelt inte nej till att förlänga Meuccis mandat? Meucci valde ju att inte angripa korruptionen, som uppenbarligen var ett stort problem inom Eulex, utan han angrep dem som faktiskt jobbade mot korruptionen.
Detta berörde uppenbara svenska intressen i och med att det var flera svenskar som var engagerade i det här. Nu valde regeringen dock en annan väg; man valde att i stället kräva att Meuccis roll skulle utredas. Problemet med det var att man själv inte fick läsa den utredning som man hade beställt. Man fick den i stället uppläst. Inte heller cirkulerades utredningen till de andra medlemsstaterna i EU.
Varför böjde sig regeringen för kravet att inte få läsa utredningen och att inte låta EU:s övriga medlemsstater läsa den?