KBLab/rixvox huggingface dataset:
Maud Olofsson (C):
Leif Pettersson har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder med anledning av situationen i de berörda kommunerna, och när Övertorneåborna och Haparandaborna kan förvänta sig en ändring. Inledningsvis vill jag framhålla att jag delar Leif Petterssons uppfattning att den uppkomna situationen är allvarlig. Det är inte rimligt att boende i kommuner ska tvingas att leva i mörker på grund av att berörda kommuner och det företag som driver gatubelysningsnätet inte kan komma överens om avgifterna för gatubelysningselen.
Jag har tidigare beskrivit regeringens syn på den uppkomna situationen i svar på interpellation 2006/07:29 och riksdagsfråga 2006/07:192. Härefter har Energimarknadsinspektionen begärt att tvångsförvaltningen av Ekfors Kraft AB ska upphöra och i stället ansökt om inlösen av Ekfors Kraft AB.
Regeringen beslutade i samband med detta, den 23 november 2006, att Affärsverket svenska kraftnät ska tillträda och förvalta egendomen för statens räkning om och när en inlösen blir verklighet. Vidare pågår det på kommunens initiativ en rättslig prövning av gatubelysningsärendet i Marknadsdomstolen. Nuvarande tvist har inte något direkt samband med omregleringen av elmarknaden.
Möjligheten för kommuner och företag att driva gatubelysningsnät utan krav på tillstånd eller övervakning enligt ellagstiftningen har funnits sedan före omregleringen. För att i framtiden förhindra att företag som levererar el till samhällsviktig verksamhet avbryter leveranserna vid betalningstvister utreder för närvarande Energimarknadsinspektionen på regeringens uppdrag nuvarande regelverk. Regeringen kommer att återkomma till riksdagen i denna fråga under 2007.
Leif Pettersson skriver vidare att de av företaget kraftigt höjda nätavgifterna för alla kunder i området slår hårt mot kunderna. När det gäller nätavgifterna för överföring av el på ett koncessionspliktigt elnät granskas dessa av Energimarknadsinspektionen enligt ellagen 1997:857.
Jag erfar att Energimarknadsinspektionen nyligen med stöd av ellagen har förelagt Ekfors Kraft AB vid vite att meddela att avgiftshöjningen ska dras tillbaka samt att de kunder som betalat in höjningen ska få beloppet återbetalat. Den akuta situation som Leif Pettersson beskriver uppstod enligt uppgift den 15 augusti 2006 men har sin upprinnelse i en längre tids konflikt mellan kommunerna och det berörda bolaget och är naturligtvis svår för de drabbade invånarna och företagen i berörda kommuner.
Det är därför som jag genast vid mitt tillträde som näringsminister tog initiativ till en översyn av lagstiftningen och att regeringen snabbt fattat de beslut som är nödvändiga för att ansvariga myndigheter ska kunna agera med full kraft. Det står dock inte regeringen fritt att ingripa i uppkomna tvister mellan kommuner och privata företag utan stöd i författning.
Maud Olofsson (C):
Jag kan hålla med Leif Pettersson om att det här är ett väldigt långdraget ärende. Men det som är bekymmersamt, tycker jag, är ju att den förra regeringen underlät att göra någonting under så lång tid. Det här har pågått mycket länge. Det är ingenting som uppkom när jag blev näringsminister. Jag kan också förundras över att man inte har försökt ändra lagstiftningen, både när det gäller regelverket för nätkoncession i allmänhet men också samhällets möjligheter att faktiskt ingripa i den här typen av tvister.
Vi har nu lagt fram förslag för att kunna göra någonting åt det så att vi får en ordning här. När man har en nätkoncession är naturligtvis ett ansvar kopplat till detta. Vi förutsätter att man tar det ansvaret. Det har dock inte skett i det här fallet, och därför har vi nu gett ett uppdrag att se över lagstiftningen så att en liknande situation inte ska behöva uppstå igen.
Leif Pettersson säger att om detta hade skett i någon av storstäderna hade trycket på näringsministern varit större. Jag tycker att trycket är jättestort, för det spelar ingen roll var människor bor när de drabbas av något sådant. Vi har som lagstiftare anledning att verkligen se till att skydda den enskilde. Jag gjorde vad jag kunde när jag tillträdde som minister vad gäller lagstiftningsärendet.
Det finns dock en stor underlåtenhetssynd som åvilar den tidigare regeringen när det gäller just det här fallet. Tillträdet till dessa elbolag och möjligheten att kunna förvalta dem förutsätter att det finns ett visst mått av ordning och reda i bolagen, eftersom ett övertagande måste fungera redan från dag 1.
Den som övertar och sköter förvaltningen av elnätet måste därför ha korrekt underlag och även ha en sådan ekonomi att det blir möjligt. Nu har vi rustat för att kunna åstadkomma det så att folk kan känna trygghet vid ett sådant övertagande. Jag håller med om att den prövning som nu sker i domstol kan ta tid. Vi har emellertid prövat alla andra tillgängliga medel, och det är det sista som återstår.
Vad mig anbelangar har jag gjort precis allt jag kunnat för att snabba på processen, lyft in alla de saker som behövs för att vi ska kunna ta över och få en vettig förvaltning så att människor får tillbaka strömmen. Jag är den första att beklaga att lagstiftningen ser ut som den gör och att det inte gjorts någonting åt den förrän jag tillträdde.
Maud Olofsson (C):
Det är mycket riktigt flera frågor i en och samma, och jag tycker att det är bra att Leif Pettersson engagerar sig i frågan. Det är alldeles utmärkt. Det är ju också en självklarhet att en riksdagsledamot från den regionen engagerar sig i detta. Vad jag försöker säga är att regeringen mycket skyndsamt gjort en mängd saker för att möta den oro och lösa den tvist som finns.
Dels pågår en tvist med kommunen om priset, och där kan vi inte ingripa. Där finns en lagstiftning som gäller. Dels handlar det naturligtvis om hela lagstiftningsdelen. Vad har vi för rättsliga möjligheter att ingripa? Där är jag förvånad över att den tidigare regeringen lät detta pågå så länge.
Det var det jag syftade på med anledning av att Leif Pettersson tyckte att näringsministern nog hade gjort mer om det stått mer om detta i tidningarna. Jag utgår från att alla känner ett stort ansvar för att lösa situationen, och jag tror att det vi nu gör räddar en del framöver. Det sades också att det är viktigt att vi hittar andra vägar än lagstiftning.
Det har gjorts försök. Det har förts rätt utförliga samtal med Ekfors Kraft på det här området, men de har inte varit framkomliga. Vi har många som äger nät, privata ägare, och det normala är att de sköter sig alldeles utmärkt. Det här är egentligen undantaget från den regeln. Vi har försökt komma fram förhandlingsvägen, diskussionsvägen, men inte lyckats.
Det är därför vi måste ta ärendet till domstol, och det är därför vi nu säkrar ersättningen till dem som kan tänkas ta över den delen. Det är också därför vi går fram med lagstiftningsärendena, alltså för att inte hamna i en liknande situation framöver. Vi har säkrat alla de delar som vi från regeringshåll kan säkra för att åstadkomma resultat.
Ifall det finns ytterligare goda idéer om vad som kan göras i sammanhanget är jag naturligtvis mottaglig för dem. Jag har dock hittills inte fått några förslag som inte redan är prövade. Men jag välkomnar verkligen goda synpunkter och idéer i sammanhanget.
Maud Olofsson (C):
Bekymret i den här frågan är att det inte har gått att komma fram till en förhandlingslösning tillsammans med kommunen, länsstyrelsen och andra, trots att vi verkligen har försökt. Det är därför vi måste ta till andra metoder. Jag har påskyndat den processen allt vad jag har kunnat. Jag har insett att vi inte kommer fram förhandlingsvägen utan att vi måste använda oss av lagstiftning. Vi ska nu se till att få en lagstiftning som gör att det här inte händer igen.
Detta är vad jag har gjort. Det är väldigt viktigt att vi är tydliga med att det finns ett lagrum som vi kan utnyttja och att det också finns bolag som kan ta över det här elnätet när domen vinner laga kraft. Sedan säger Leif att det skulle ha varit annorlunda om opinionsbildningen hade varit starkare.
Nu tycker jag ju att det här har uppmärksammats rätt väl, och det med rätta, när vi skriver 2007 och människor inte kan ha gatubelysningen på, eftersom det råder en tvist mellan det offentliga och ett privat nätföretag. Jag tycker alltså att det har varit en ganska stark opinionsbildning, även om jag anser att jag som näringsminister och ansvarig minister har en skyldighet att agera även utan opinionsbildning.
Jag har i det sammanhanget inte följt några opinionsströmmar, utan jag har tittat på om folk har ström eller inte, om de törs gå ut på gatorna eller om de måste ha på sig säkerhetsvästar för att våga ta sig fram. Det är därför jag har varit så målmedveten i att försöka snabba på processen och se till att alla pusselbitar finns på plats så att vi verkligen kan argumentera för de människor som i dag är utan ström.
Det har inte haft med opinionsbildning att göra utan med människors vardag. Jag hoppas att jag snabbt ska kunna återkomma med lagstiftningsförslag och att också domstolsförfarandet kommer att påskyndas så att man får tillbaka strömmen så snart som möjligt.
Maud Olofsson (C):
Jag vill först säga att Centerpartiet har en lång erfarenhet av försvarsomställningar. Vi har modigt nog tagit ansvar för den omställning av försvaret som har behövt göras under lång tid. Det var också Centerpartiet som drev på den förra regeringen och faktiskt jobbade med omställningsprogram på de orter som blev drabbade.
Så långt vi har kunnat utvärdera de tidigare försvarsbeslut som vi var med på men också det som har skett nu har det som vi satte i gång när vi var med om försvarsbeslutet också lett till goda resultat. På de orter som har gjort försvarsomställningar har det stora beroendet av den offentliga sektorn, som försvaret ändå tillhör, minskat. Omställningen till ett mer diversifierat näringsliv har varit bra för många orter.
Närmast till hands ligger Umeå, som drabbades av nedläggning för ett antal år sedan. Hela det området sjuder nu av energi och företagsamhet. Jag skulle kunna peka ut ett antal olika områden som har gått igenom samma utveckling. Jag kan förstå den oro som finns när man lägger ned olika försvarsanläggningar, men jag kan också se att utifrån det som har hänt på de här orterna har småföretagsamheten växt och utvecklats.
Det är därför som jag lyfter fram de generella åtgärderna, därför att om jag skapar ett bra företagsklimat också i Jämtland kommer vi att öka förutsättningarna för de här små företagen att faktiskt verka och växa i Östersund och på många andra orter som har haft bekymmer med ett ensidigt näringsliv. Jag håller med Stefan Wikén om att vi behöver locka dit unga människor, unga familjer, som vill bo och leva i Östersund.
Då tror jag att man måste jobba med en diversifierad arbetsmarknad, och vi måste få många fler att vilja starta och driva företag, inte minst kvinnor, även om Jämtland är duktigt på det. Men vi måste också se till att vi får en servicenivå i de här områdena som gör att det är attraktivt att bo där.
Jag gläder mig naturligtvis åt det som händer i Åre, därför att det om något ju är en signal om ett modernt Jämtland som lyfter in turismnäringen och ser till att man bygger ut kapacitet och annat och lockar till sig nu senast den här typen av tävlingar. Jag tror att det är precis så vi måste jobba med den regionala utvecklingen: att se det utifrån ett tillväxtperspektiv och inte utifrån något slags nollsummespel.
Vi måste se att bristen i många av dessa kommuner ligger i andelen småföretagare. Bristen ligger i att vi behöver ett större och starkare privat näringsliv som växer fram. Det är därför det är så viktigt att lyfta fram det vi har gjort. Konkret har ju Jämtland nytta av de ökade regionala anslag som finns via strukturfonderna.
Att vi har satt fokus på entreprenörskap och innovationer kommer att ge Jämtland ytterligare möjligheter att göra saker som är positiva för Östersund och för övriga delar. Vi stärker forskningsinriktningen, och där har Mittuniversitetet en viktig roll i Jämtland. Alla de här åtgärderna syftar till att skapa en långsiktigt hållbar tillväxt i Jämtland, och det tror jag är den viktigaste åtgärd som den här regeringen kan bidra med och på så sätt också stärka både Östersund och Jämtland i framtiden.
Maud Olofsson (C):
I mitt svar har jag angett att jag kommer att följa den här utvecklingen noga. Det gör jag därför att jag har en djup känsla för den regionala tillväxten och den regionala utvecklingen. I hela mitt politiska liv har jag engagerat mig för att skapa tillväxt och utveckling i hela landet. Jag bor själv i ett område som har haft det bekymmersamt med befolkningstillväxt och annat, så jag förstår rätt väl vad det vill säga. Men det är också därför som jag kan säga: Vi ska inte ha en utveckling där vi bara förlitar oss på den offentliga verksamheten.
Vi måste få en tillväxt i den privata sektorn i många av de här områdena för att vi ska få en bättre tillväxt. Det är därför som jag jobbar med generella åtgärder: för att göra det enklare, roligare och lönsammare att vara företagare, både i Jämtlands län och i Västerbottens län men också i Stockholms län. Alla de här delarna av Sverige måste vara med och bidra för att hela Sverige ska utvecklas på ett positivt sätt. Stefan Wikén tar upp Arbetslivsinstitutet. Det är helt riktigt: Det handlar inte om många jobb.
Vi anslår 60 miljoner för att vi ska kunna säkra en del av den här forskningen men göra den mer anknuten till de universitet och forskningsmiljöer som finns, därför att vi tror att den här typen av forskning, precis som all annan forskning, måste utsättas för konkurrens och måste ha en hög kvalitet utifrån detta.
Om det nu var så - det här får gå tillbaka till Stefan Wikén - att just den här forskningen på just det här organisatoriska området var så viktig som Stefan Wikén hävdar tycker jag att Stefan Wikén borde gå tillbaka till sitt eget län och säga till fackliga organisationer och näringslivsorganisationer: Låt oss nu skramla i ladorna och säkra den här forskningen!
I alla andra institut som jag ansvarar för finns det ett gemensamt ansvar mellan parterna, mellan näringslivet och staten, för att utveckla olika forskningsområden. Det här är väl i så fall ett område där Stefan Wikén och hans partikamrater skulle kunna tänka sig att finansiera en del av det för att få fram en bra forskning. Den möjligheten finns ju.
Slutligen vill jag säga att Östersund måste se framåt, måste se att det som skett på andra orter kommer att stimulera företagandet också i Jämtland och i Östersund. Det handlar om fler småföretagare, mer diversifierad verksamhet, mer nyskapande som inger framtidstro. Där vill jag säga att Centerpartiet varit pådrivande som parti, men också regeringen tycker att det är en bra utveckling.
Det gäller bland annat att ge bättre förutsättningar för turistnäringen, som jag beskrev tidigare. Vi sänker momsen, och vi går vidare med en sänkning av arbetsgivaravgifterna inom tjänsteföretagen. Det blir en förenkling av regelverken, mindre bördor när det gäller kostnader för sjukförsäkring och annat.
Det är den vägen regeringen valt att gå, eftersom vi tror att fler människor, oavsett om de bor i Östersund eller någon annanstans i Sverige, genom en sådan politik kommer att vilja starta och driva företag. Det blir lönsamt, och det blir möjligt.
Maud Olofsson (C):
Jag förstår att Socialdemokraterna inte förstår när vi jobbar med generella åtgärder för småföretag. Det har de aldrig förstått. Sanningen är den att om vi ska få tillväxt i landet måste vi ha ett småföretagsklimat i världsklass. Vi måste kunna konkurrera med övriga världen. Det är ett mycket tufft klimat, och då måste vi också se till att vi verkligen gynnar småföretagen, som kan skapa nya jobb. Vi har från regeringens sida kraftfullt satt ned foten när det gäller just klimatet för småföretagen.
När jag läser motioner och annat från Socialdemokraterna kan jag bara konstatera att där inte finns någonting av detta, utan varje gång man diskuterar hur man ska skapa jobb är det i den offentliga sektorn. Om det inte är ALI så är det något annat nästa gång. Jag tycker att Socialdemokraterna, när de nu står inför omprövningar och annat, ska ta sig en funderare över den statliga och den offentliga sektorns roll kontra den privata sektorn. Om vi ska klara en bra välfärd framöver behöver vi stärka den privata sektorn.
Vi gör allt vi kan för att gynna den, och det kommer även Jämtlands län och Östersunds kommun, liksom andra delar av Sverige, att ha nytta av. Det är den vägen vi kommer att gå. Möjligen kommer den politiska fajten mellan oss att stå om detta. Ni vill värna det offentliga och tror att pengar ramlar ned från himlen. Jag tror att pengarna kommer från produktionen i många små företag runt om i landet. Låt oss ta den diskussionen.
Maud Olofsson (C):
Kent Persson blir inte klokare av mina svar oavsett vilken fråga han har ställt. Jag tror inte att det har att göra med att jag inte svarar, utan jag tror att han inte gillar svaren. Låt oss bortse från det. När Kent Persson tar upp det som pågår i dag kan jag konstatera att det nog finns en kunskapsbrist. Det pågår en hel del som jag gärna vill redovisa. Låt oss börja med industrins energieffektivisering.
Med hjälp av regeringens pengar pågår nu ett program på Energimyndigheten där industrin säger att den ska spara en terawattimme per år i sina produktionsmetoder. Där finns bland andra de stora basindustrierna med. Det är ingen slump att vi försöker göra detta tillsammans med industrin, för vi tror ju att den sparade kilowattimmen är den mest effektiva och mest miljövänliga kilowattimme som vi har.
Om industrin ser att det finns ett samarbete på området mellan stat och näringsliv är den också intresserad av att göra detta. Jag möter ett stort intresse, för det här är också ett sätt att spara pengar. Det andra som man kan se är att vi ger rejäla resurser till Energimyndigheten för att jobba just med energieffektiviseringsprogram på alla möjliga områden. Det pågår många olika program runt om i Sverige som leder till detta.
Ingen kan vara mer angelägen än jag som energiminister om att åstadkomma resultat. Vi har precis infört ett direktiv som handlar om deklarationer när vi bygger bostäder, för det är ett annat område där vi slösar energi. Kan vi få en effektivare energianvändning i byggandet och hitta nya metoder minskar vi energiförbrukningen ytterligare.
Jag tror att det är viktigt att vi ser att det handlar om att på individnivå bli mer kunnig om energieffektivisering, men det handlar också om att jobba med strukturer. Transporter, bostäder och industrin är de tre stora delarna, och vi jobbar med alla tre för att minska energiförbrukningen. Den här regeringen har försökt fokusera på att också få med sig andra länder.
Vi kan nu konstatera att vid de senaste ministermötena har Sverige fått igenom mycket av de ambitioner som vi har ställt upp när det gäller både förnybar energi, klimatmålen och att öka energieffektiviseringen. Den här regeringen har sagt att vi ska ha ned koldioxidutsläppen med 30 procent fram till 2020. Vi fick inte med oss resten av EU på det, men det är ändå intressant att se att det är den här regeringen som driver fram de målsättningarna.
Det var inte det förra rödgröna gänget bestående av Vänsterpartiet, Miljöpartiet och Socialdemokraterna som hade den höga ambitionen, utan det är Allians för Sverige som lyfter fram att vi ska ha höga och ambitiösa klimatmål. Nu får vi dessutom med oss övriga EU på detta. Det skulle vara intressant att se vad Vänsterpartiet, som ju egentligen tycker att vi inte ska ägna oss åt EU-samarbete, gör för analys av samarbetet.
Är det bra eller dåligt att EU nu startar dessa kraftfulla program? Är det bra för framtidens miljö att vi har ett EU som faktiskt kan samla oss och se till att vi har de här ambitiösa klimatmålen? Det skulle vara intressant att veta vad Vänsterpartiet gör för värdering nu när man har sett det som har hänt de senaste veckorna.
Maud Olofsson (C):
Jag tycker att det är väldigt viktigt att se att energirådgivningen är en del av ett mycket stort program. Och jag tror att det är väldigt viktigt när vi diskuterar energieffektivisering att vi inte förlorar oss i detaljerna, även om varje detalj kan kännas otroligt engagerande och otroligt viktig. Men om vi inte lyfter blicken och ser att det här är ett globalt ansvar, om vi inte lyfter blicken och ser att vi måste samarbeta över nationsgränserna för att klara det här förlorar vi oss i de här smådetaljerna.
Jag vill nå resultat på global nivå. Jag vill rädda klimatet. Jag vill se till att vi hittar system som är gränsöverskridande, som innebär att vi gör någonting riktigt, riktigt vettigt. Med det vill inte jag säga att energirådgivningen är fel - den håller vi på att utvärdera just nu - utan jag vill bara säga: Lyft blicken och se att vi behöver göra mycket mer på det strukturella området för att komma framåt. Det är det jag försöker beskriva.
Det är precis det som är regeringens fokus. När det gäller Vattenfall och dess roll kan vi notera att Vattenfall naturligtvis i första hand är en producent av energi. Det är det som är deras uppdrag. Däremot ska de producera energi på ett effektivt sätt. Och det uppdraget har redan Vattenfall och gör redan i dag. Man måste göra det därför att det är ett sätt att tjäna pengar.
När vi jobbar med energieffektiviseringsprogram sker det som ett samarbete mellan Energimyndigheten och industrin. Det är ju så vi jobbar. Återigen, en terawattimme per år ska vi spara genom det här programmet. Det är ett mycket kraftfullt program, och vi ska rikta ännu mer insatser för att jobba med det. När det gäller energirådgivningen och kommunerna håller vi på att utvärdera den verksamheten, precis som vi utvärderar all annan verksamhet.
Vi kommer att föra de här diskussionerna inför det budgetarbete som nu pågår. Jag tycker att det är viktigt att också säga att kommunerna har ett ansvar. Jag ser ju att den kommunala ekonomin förstärks om vi får högre sysselsättning. När fler kommer i jobb ökar också skatteintäkterna för kommunerna och kommunernas möjligheter att också själva ta ett eget ansvar ökar. Till sist: Det är viktigt att vi lyfter blicken.
Det är viktigt att vi ser de stora dragen och inte förlorar oss i detaljerna, även om man kan vara engagerad själv i varje enskild detalj.