Patrik Björck (S):
Jag tyckte att ministern var mig svaret skyldig på min fråga. Om jag har fel och arbetsmarknadsministern uttrycker regeringens stora, kraftfulla agerande i de här frågorna, var finns då resultaten? Varför kan man aldrig leverera någonting när man kommer tillbaka från Bryssel?
Eller är det så, som vi hör från EU-systemet, att den svenska regeringen inte agerar över huvud taget när den kommer ned till Bryssel? Faktum är att den misstanken inte är särskilt långsökt.
Först i arbetsmarknadsutskottet och sedan i EU-nämnden var man tvungen att förtydliga för ministern att för att vi ska kunna acceptera rådsslutsatserna måste dessa innehålla tydliga skrivningar som klargör att arbetsmarknadens parters autonomi och ingångna avtal på arbetsmarknaden respekteras och att alla former av social dumpning ska motverkas.
Om vi är överens om att detta är viktigt, varför uppstod det först en konflikt på hemmaplan där arbetsmarknadsministern och regeringen vägrade att gå med på de här skrivningarna? Det är fakta. Om man sedan följde EU-nämndens utslag och slogs för de här skrivningarna, varför blir det då aldrig några resultat? Jag tycker att det är viktigt att bena upp de här frågorna.
Det finns naturligtvis en stark misstänksamhet från den svenska arbetsmarknadens parter att regeringen pratar med dubbel tunga och inte är riktigt ärlig på den här punkten. Det finns anledning att reda ut det. Nu lyfter arbetsmarknadsministern upp det samråd som varit med statsministern.
Då vill påpeka att det är oerhört viktigt - det kan arbetsmarknadsministern ta med till regeringen - att regeringen kommer till en ny ståndpunkt, en annan än den man tidigare haft i den här debatten, och att vi från Socialdemokraterna och övriga oppositionen förväntar oss ett tydligt ställningstagande av regeringen och Anders Borg när man kommer till EU-nämnden för att samråda inför Ekofin.
Vi förväntar oss att få ett tydligt ställningstagande från regeringen att det inte finns någon som helst möjlighet att Sverige skulle kunna drabbas av ingrepp i den svenska lönebildningen med tanke på det lagpaket som ska antas.
Man har från regeringens sida sagt att man inte tror att det finns någon sådan risk, men man vägrar ändå att ha som ståndpunkt att hävda tydliga undantag och se till att vi får garantier för att Sverige inte ska drabbas av någon inblandning i lönebildningen.
Det skulle kunna vara ett besked från arbetsmarknadsministern här i dag att regeringen nu lite grann går från ord till handling och är beredd att stödja oss socialdemokrater när vi vill slå vakt om svensk lönebildning, svensk arbetsmarknadsmodell, hederliga företagare, svenska löntagare.
Då skulle man denna gång inte behöva släpas till beslut, som man blev i det andra fallet som vi diskuterat med arbetsmarknadsministern då man inte ville gå med på att social dumpning var ett problem. Nu skulle regeringen faktiskt kunna vara med på banan och själv ta initiativ till att få garantier, inför det möte som Anders Borg ska ha med Ekofin.
Om regeringen nu slåss så hårt i Bryssel, var finns då resultaten? Jag tycker att det vore spännande att få en redogörelse av hur arbetsmarknadsministern har flyttat fram dessa frågor bland sina kolleger i Bryssel.