Bodil Ceballos (MP):
Jag håller med om att vi naturligtvis måste ha en väldigt hög kompetens på dem som arbetar på Idea. I vilken biståndsorganisation som helst är det oerhört viktigt att det är hög kompetens. Ministern tog upp frågan om basbudget.
Jag tycker att det är viktigt att organisationerna har ett basbudgetstöd, men vi måste naturligtvis följa den basbudgeten, så att det inte bara går till höga löner. Det är många organisationer som inte skulle klara sig utan en basbudget. Många givare vill bara ge till projekt.
Det innebär att man då måste anpassa all verksamhet till de olika projekten och att man inte har någonting för att kunna sköta den dagliga verksamheten. Basbudgetstöd är alltså väldigt viktigt för många organisationer. För Idea, Awepa, PAO och många andra organisationer är det naturligtvis viktigt att vi bibehåller det, men det betyder inte att vi ska tillåta vilka avarter som helst.
Självklart ska chefer och personal ha skäliga löner, men det sticker väldigt mycket i ögonen när lönerna är så höga som de är på Idea samtidigt som viktig verksamhet ute i fält måste skäras ned. Det är ändå ute på fältet som vi i slutändan ska mäta resultaten. Det är inte resultat som vi ser på Strömsborg, där det dessutom är väldigt dyrt, om jag har förstått saken rätt.
Ministern har nu hunnit sätta sig in i arbetet som biståndsminister. Det var väldigt turbulent under den förra perioden. Då kom också mycket av den kritik som har varit i medierna. Den tidigare ministern tog nämligen inte alltid biståndet, så att säga, i försvar. Självklart ska biståndet granskas, och vi ska lära av de fel som har begåtts.
Men man måste också, som vi tidigare var inne på, ta upp de goda exemplen. För det är inte bara sådant som är dåligt som har hänt. Jag vill komma tillbaka till de riktigt små organisationerna. De arbetar ofta direkt på fältet och direkt med de människor som är berörda. Många som arbetar med bistånd arbetar helt utan lön eller med väldigt modesta löner.
De är en oerhörd resurs när det gäller utvecklingen i fattigare länder, eftersom de kan nå ut till de riktigt svåra miljöerna, där de större organisationerna kanske inte alltid når ut på samma sätt. Men ändå är stödet till civilsamhällets aktörer och organisationer relativt litet i den svenska biståndsbudgeten. För några år sedan, när finanskrisen slog till i Europa, fick vi en minskad biståndsbudget.
Då slog det direkt mot civilsamhällets organisationer, som fick minskningar i sin budget. När sedan budgeten höjdes, när ekonomin blev bättre i Sverige, höjdes inte biståndet via civilsamhällets organisationer i samma utsträckning som det tidigare hade dragits ned. Jag tror att det var fel.
Är ekonomin sämre måste alla vara med och bidra, men när det sedan går bättre bör det andra förhållandet råda, så att det ökar för dem som har varit med och dragit ned.
Jag skulle vilja höra om ministern kan tänka sig den här modellen - att civilsamhällets organisationer kan få en större roll när det gäller biståndet framöver och spela den roll som de faktiskt kan göra. Det är förmodligen mindre korruptionsrisk i de små organisationerna än vad det är i de stora. Och när det någon gång är korruption handlar det om väldigt små summor, till skillnad från i de större.