KBLab/rixvox huggingface dataset:
Sven Bergström (C):
Det gläder mig att Socialdemokraterna hoppas på Centerpartiet. Jag hoppas att vi kan tillgodose era önskemål - om man ser det hela över en lång tid i alla fall, kanske inte just i dag och just här. Jag sade i utskottsbehandlingen och vid justeringen av det här ärendet, precis som flera har understrukit här också, bland andra Lisbeth Grönfeldt Bergman, att det ju var ett enigt utskott. Problemet är när det kommer papper på bordet vid sittande sammanträde.
Då är det lite svårt att tillgodose alla önskemål. Det här är ett sådant exempel. Vill man i verkligheten påverka är det klokt att komma med sina förslag så tidigt som möjligt, gärna vid det första mötet i utskottet. Det är lite intressant att notera hur ni beskriver det hela. Peter Pedersen säger att man fick väldigt mycket tillgodosett, att vi gjorde ändringar och justeringar vid utskottets justering av utlåtandet.
Men vi lyckades inte nå ända fram så att Lars Mejern Larsson blev helt nöjd, därför denna lilla reservation. Samtidigt delar jag Lisbeth Grönfeldt Bergmans uppfattning att det här handlar om de hållbara framtida transporterna i EU:s vitbok. Då är det tveksamt hur långt man ska gå när det gäller att diskutera det ni diskuterar i den här reservationen, låga löner och arbetsvillkor.
Det är klart att vi ska eftersträva att de blir så bra som möjligt. Det ska inte vara ett konkurrensmedel att kunna dumpa arbetskraft på det sätt som ni försöker beskriva här. Men jag tillhör ju EU-minimalisterna. Jag tycker inte att EU ska reglera allt. Så länge vi har nationalstater kvar och EU är ett samarbete mellan självständiga länder kan inte EU lägga sig i allt. Harmonisering av transporter är bra.
Vi måste skapa flöden över nationsgränserna som är smidiga. Det är om detta det här utlåtandet handlar.
Sven Bergström (C):
Om talmannen tillåter kan vi naturligtvis ta en debatt om arbetsvillkor och löntagarnas situation. I partiledardebatten i dag hörde vi att det gavs exempel på att den här regeringen i fyra steg har genomfört jobbskatteavdrag som gynnar just låg- och medelinkomsttagarna. Ett sjukvårdsbiträde får en hel extra lön på ett år just genom att vi systematiskt har sänkt skatterna för låg- och medelinkomsttagarna.
Vi driver en arbetslinje som självfallet gynnar arbete och utveckling i landet och som gynnar löntagarna. Vi har verkligen ingenting att skämmas för när det gäller alliansregeringens arbete med att främja arbetslinjen och sysselsättningen. Jag trodde att vi hade en annan debatt i dag, om hållbara framtida transporter. Då noterar jag att på denna enda lilla punkt var det en reservation från oppositionen. Det får vi acceptera.
Hade ni kommit lite tidigare är det möjligt att vi hade kunnat prata ihop oss också om detta. Det får väl bli en lärdom för framtiden att ska vi bli överens är det bra om vi pratar på ett tidigt stadium.
Sven Bergström (C):
Jag påpekade själv i mitt huvudanförande just det Karin Svensson Smith säger, att ni lånade mitt uttryck i er reservation. Det illustrerar ju att vi inte är särskilt oense i sak. Ni kanske tyckte att det var fyndigt att låna exakt det som jag uttryckte på utskottsmötet, att trafik inte är ett självändamål.
Jag noterar ändå att det vi skriver i utlåtandet är att "utskottets grundläggande inställning är att det inte är trafiken som sådan som bör begränsas utan dess negativa effekter". Det var det som Peter tyckte var att jämföra med krig och kärnkraft. Det står ju inte biltrafik. Det står trafik. Jag utgår från att också oppositionen bejakar rörlighet över gränserna, att människor ska kunna träffas och att godstransporter ska komma fram.
Om Karin Svensson Smith har lyssnat på mig genom åren här i kammaren är det väl ingen hemlighet för henne att jag också betonar just att biltrafiken är ett bekymmer så som den är utformad i dag och att den inte kan fortsätta att öka, särskilt inte i de stora städerna.
Det är intressant att oppositionen nu tar så stora ord i sin mun, den opposition som vid regeringsskiftet 2006 lämnade efter sig den största, den äldsta och den bränsletörstigaste bilparken i Europa. Ni har inte så mycket att redovisa på er meritlista när det gäller just att ta itu med den biltrafik som skapar så mycket utsläpp.
Om vi är överens om detta, låt oss fortsätta arbetet med att skapa ett långsiktigt hållbart transportsystem som det här handlar om. Då måste bilarna finnas i många glesa delar av våra länder. Vi måste främja kollektivtrafik i de stora tätorterna, och vi måste främja sjöfart för de långa transporterna. Egentligen är vi ganska överens om detta. Därför känns det lite avigt att vi står här och debatterar en liten reservation i ett stort och viktigt utlåtande. Det hade varit en styrka om vi hade kunnat vara överens.
Jag får återkomma till kilometerskatten i nästa inlägg.
Sven Bergström (C):
Jag är inte säker att jag klarar att besvara alla frågorna på två minuter, Karin Svensson Smith. Jag är ledsen. Jag tar först frågan om kilometerskatt. Jag är, precis som Lisbeth Grönfeldt Bergman, övertygad om att kilometerskatter förr eller senare kommer att harmoniseras i Europa. Det kommer att bli ett bra system. Samtidigt ska vi inte överdriva effekten av detta. Titta på Tyskland.
Hur mycket har kilometerskatten och Eurovinjettsystemet lyckats minska långtradartrafiken genom Tyskland? Det är knappt mätbart. Överdriv inte att detta skulle vara ett trollspö som på en gång ger oss verkningsfulla instrument. Dessutom finns ett bekymmer som ligger mitt hjärta nära, nämligen hur vi ska klara att utforma ett kilometerskattsystem som inte drabbar skogsnäringen i detta land.
Det är en oerhört viktig näring i mina hemtrakter och norrut, i Norrland, i Värmland, i Dalarna och i Småland. Jag är bekymrad över att en kilometerskatt införs som snabbt gör att stora delar av skogsnäringen blir olönsam. Det vill inte jag se. När det gäller banavgifterna är jag övertygad om att vi har stora möjligheter att effektivisera och rationalisera järnvägstrafiken i Sverige.
Jag kan återigen lyfta fram det jag har sagt tidigare i debatterna, nämligen att den här regeringen satsar mer än dubbelt i järnvägsinvesteringar i vår budget för 2010 jämfört med den budget som ni i oppositionen presenterade för riksdagen 2006. Vi vill ha ett bättre järnvägssystem, mer tågtrafik och mer båttrafik.
Jag tyckte att Lisbeth Grönfeldt Bergman gick igenom fyrstegsprincipen tydligt. Det är en bra princip. Man ska inte bygga nya vägar i onödan. Det är principen i kort sammanfattning, och vi tillämpar den. Men vi som bor i glesare bygder i landet vet att det finns ohyggligt mycket att göra för att ta igen det eftersatta drifts- och underhållsberg som ni lämnade efter er 2006. Därför är det oerhört viktigt att också ha bra vägar i fortsättningen.
Sven Bergström (C):
Nej, det är inte svårt. Karin Svensson Smith var ändå lite självkritisk och sade att de kanske skulle ha kommit med sina förslag lite tidigare. Vi har en grundläggande hållning att om vi kan vara överens i frågor där vi egentligen är överens är det bra om det också framgår av våra dokument, utlåtanden och betänkanden. I trafiksäkerhetsfrågor vinnlade vi oss i den dåvarande oppositionen, under tidigare mandatperioder, om att försöka hitta samlade skrivningar.
Det gläder mig om den attityden också finns hos den nuvarande oppositionen. Det är ibland en styrka att vi faktiskt kan vara eniga. Det hade varit så i utlåtandet om framtida hållbara transporter. Vi är åter vid formuleringen om trafik. Jag är övertygad om att också oppositionen vill främja viss sorts trafik, till exempel gångtrafik och cykeltrafik.
Jag är övertygad om att Peter, Karin, Lars Mejern och jag är överens om att det är kanonbra om vi kan främja den typen av trafik. Det gäller kanske också tågtrafik och båttrafik. Men det är just biltrafiken som ni lät växa så mycket i den största, törstigaste och äldsta bilparken 2006. Tala med lite mindre bokstäver när ni gör er kaxiga på området.
Biltrafiken är ett jätteproblem i våra tätorter från ohälsosynpunkt, trängselsynpunkt och många andra synpunkter. Men i många andra delar av landet är den oerhört angelägen, rent av oumbärlig - i Värmlands skogar och i Peter Pedersens Degerfors och omgivningar. Så är det. Därför ska vi inte göra ned biltrafiken utan vi ska förändra den och se till att vi får elhybrider och så vidare som gör att vi kan köra också bilarna med mindre miljöpåverkan.
Jag noterar att vi behandlar frågan om trafik som helhet. Vi skriver inte explicit om biltrafik. Vi får väl fila på våra formuleringar och lägga fram våra papper lite tidigare från ömse håll. Så kanske vi blir helt eniga i nästa betänkande i denna fråga.
Sven Bergström (C):
Det vore överraskande, Peter, om vi är eniga i varje kommatecken och varje bisats. Vi är fyra partier som samarbetar så framgångsrikt i alliansen. Låt oss fortsätta att läsa på s. 15 och den omdiskuterade formuleringen. I nästa stycke framgår följande: "Att vissa transporter skulle kunna undvikas vid en bättre tillgänglighet är obestridligt." Det är majoritetens text, så lyssna nu: "I vissa fall kan givetvis tillgänglighetsbehovet tillgodoses 'virtuellt', t.ex. genom IT-teknik.
En mer framsynt samhällsplanering i övrigt, t.ex. i urbana miljöer, är självklart också angelägen. Detta är dock ett område som medlemsstaterna själva råder över." Det handlar alltså om stadsplanering. Det här är ett tydligt besked om att hela alliansen, alla partier, står bakom synsättet att vi får skilja på trafik och trafik.
Ökad biltrafik i våra tätorter med nuvarande teknik är besvärande och ett problem, men att därmed döma ut trafiken som helhet är att gå alldeles för långt.
Sven Bergström (C):
Jag är övertygad om att alla debattörer här i dag är ense om att det är fullständigt oacceptabelt med så många drabbade resenärer bara för att det är kallt, kyligt och lite besvärligt läge under en tid. Alldeles speciellt oacceptabelt är det när vi redan för åtta år sedan hade en vinterutredning som, vilket jag sade tidigare, på Björn Rosengrens beställning gick igenom situationen och kom med förslag.
Den dåvarande regeringen hade ändå fyra år - om jag räknar rätt; det var tre och ett halvt, nästan fyra år - på sig att göra något åt detta. När det blev regeringsskifte hösten 2006, vad hade man gjort? Det var då den europeiska järnvägsunionen konstaterade att Sverige tillhörde de allra sämsta i Europa när det gäller att sköta järnvägsnätet och underhålla det väl.
Rosengren och Messing hade haft rätt många år på sig att rusta nätet inte bara när det gäller drift och underhåll i normala förhållanden utan också när det gäller vinterförhållanden. Det är lite fantastiskt när Christina Axelsson säger att regeringen inte har gjort något av vinterutredningen.
Det var ju Rosengren som beställde den 2002 och hade ett antal år på sig att göra någonting av detta, och så lämnade han över en situation som inte alliansregeringen utan den europeiska järnvägsunionen säger är något av det sämsta de har sett. Sedan dess har det faktiskt hänt lite grann. Pia Nilsson, du tyckte inte centerbudgetarna var tillräckligt offensiva, men man ska vara bäst när det gäller.
När vi väl satt i regeringen med en centerminister som ansvarig ökade vi anslaget från 9,4 miljarder till drift, underhåll, trafikledning och infrastrukturinvesteringar år 2006 till 13,6 miljarder kronor 2009.
Banverkets generaldirektör Minoo Akhtarzand använde precis dessa siffror i vår hearing i trafikutskottet för några veckor sedan, så det är inte jag som har hittat på dem. Vi gjorde en 50-procentig höjning, och nu går vi vidare för att fixa till detta så att inte den eländiga vintern ska få ställa till det när det blir snö och kyla igen.
Sven Bergström (C):
Jag tycker att det i grunden är sympatiskt, välkommet och respektabelt att ett antal socialdemokrater här i kammaren engagerar sig i landsbygdsfrågor. Det kommer säkert från hjärtat, som ni säger här, och det är ett starkt engagemang. Det är väl också därför Centerpartiet och Socialdemokraterna i flera kommuner ute i Landsortssverige kan samarbeta. Ljusdals kommun, som Roland kommer ifrån, är en. Bollnäs kommun är en annan.
Vi är jordnära och pragmatiska och vill ha goda lösningar även för landsbygdens folk. Men jag är inte säker på att det är som Gunnar Sandberg säger - att det var bättre förr och att man ska återgå till det. Vill ni ha tillbaka gamla Televerket också, som på nåder delar ut mobiltelefoner? Eller tycker ni att det är bra med mångfald på telemarknaden? Tycker ni att vi ska förbjuda City Mail på postområdet? Hur långt ska man driva det-var-bättre-förr-teorin, Gunnar Sandberg? Du har ju ett inlägg kvar.
Rent principiellt är det enkelt att se att vi har ett bekymmer i samhället med äldre människor som inte så lätt som vi som är åtminstone medelålders kan ställa om till det digitala samhället med betalkort, datorer, pinkoder och allt vad det är vi ska hålla reda på. Jag hade själv en far som under sina sista år hade svårt med det där.
Men att använda inbetalningskort och gå till posten och betala 60 eller 80 kronor bara för att få betala räkningen är inte den optimala lösningen. Därför måste man enligt min mening vara öppen för nya modeller. Jag tog exemplet post i butik, som jag själv tycker har blivit utomordentligt bra. Icabutiken hemma i Forsa kan nu serva på helt andra tider än vad Posten gjorde tidigare.
Men visst måste vi vara uppmärksamma på att det inte blir besvärligheter och nackdelar framför allt för den stora grupp pensionärer som inte har så lätt att ställa om till nya rutiner. Jag litar på att beskedet från statsrådet här i dag om att alla i samhället ska ha tillgång till grundläggande betaltjänster till rimliga priser och att det ska vara kassaskåpssäkert också framöver.
Sven Bergström (C):
Det var välkommet att Anders Borg var betydligt tydligare i sitt andra inlägg än i det första när han läste upp det skrivna mer formella svaret. Det är tillfredsställande att vi förefaller vara överens över alla parti- och blockgränser här i kammaren om att det är angeläget att se till att skapa stabilitet, förutsägbarhet och långsiktighet i reglerna för idrotten. Jag nämnde Idrottsskattekommittén som kom med sitt betänkande 2006. Jag tyckte att det fanns mycket där som vi har kunnat gå vidare med ytterligare.
Jag vill lyfta fram det idrottskonto som inte minst Centerpartiet puffade för tidigt under 2000-talet och som jag tycker kunde vara ett värdefullt inslag för att skapa förutsättningar för svenska idrottsstjärnor att faktiskt finnas kvar i Sverige så att de inte tvingas sticka i väg till Monaco, NHL i Canada eller andra ställen för att kunna skapa sig en liten förmögenhet under de få år som de är på topp som idrottare.
Det vore välkommet om vi i Sverige kunde bli lite bättre på att ta till vara just detta. Finansministern betonar att han inte vill kullkasta förutsättningarna. Han betonar en dialog med de berörda. Det är bra. Det är särskilt välkommet att också Hans Olsson är så tydlig med vikten av att vi faktiskt försöker anstränga oss att skapa enighet över blockgränserna i denna fråga.
När det gäller Handslaget, som vi hade fram till 2006, och Idrottslyftet, som kom senare och som var ett betydande ekonomiskt tillskott till idrottsrörelsen, var det ändå en stor enighet. Jag hoppas att det kan vara enighet i fortsättningen också, även i fråga om att det ska vara idrottsrörelsen själv som ska bestämma hur de pengar som vi anslår från samhällets sida ska användas inom idrottsrörelsen därför att den är så värdefull.
Den stärker barns och ungdomars lust till aktivitet och intresse för att fortsätta med idrott och motion. Det är ett stort samhällsintresse.
Sven Bergström (C):
Jag ber att få tacka statsrådet för svaret på min interpellation. Jag gläder mig särskilt åt att hon delar min uppfattning att buller och höga ljudnivåer är ett utbrett hälsoproblem.
Dock är det ett faktum att en och en halv miljon människor i vårt land inte längre kan lyssna till tystnaden därför att de har ett ständigt brus, buller eller pip i huvudet - till och med ett jetplan, säger de som är hårdast drabbade av tinnitus.
Vi har ett gemensamt ansvar att ta detta växande problem på allvar och försöka hitta en modell för hur vi kan trappa upp arbetet mot detta växande folkhälsohot. Man behöver inte gå längre än till ett derby eller en fotbollslandskamp på Råsunda fotbollsstadion för att se hur oerhört låg medvetenheten är i de här frågorna.
Där hanterar man tutor och andra verktyg som åstadkommer buller på ett sätt som är alldeles aningslöst och som skadar stora delar av publiken. Man är ung, energisk och kanske adrenalinstinn och är inte riktigt medveten om de stora risker som den bullriga miljön och ljudstötarna innebär.
Vi som har stött på människor som har de här problemen har förstått att detta verkligen är något som innebär en avsevärd sänkning av livskvaliteten för dem som är drabbade. Då är det ett ansvar för oss politiker att försöka jobba mycket offensivt, medvetet och långsiktigt för att försöka reducera detta växande folkhälsoproblem. Jag skulle ha önskat att det fanns lite mer substans och målmedvetenhet i Maria Larssons svar.
Även om det är välvilligt och hon delar min bild tycker jag inte att jag har fått svar på min första fråga om på vilket sätt vi kan intensifiera arbetet med att förebygga tinnitus och hörselskador. Hon hänvisar till Arbetsmiljöverket, Socialstyrelsen och till en utredning som är på gång.
Det är jättebra, men jag skulle önska att vi kunde se fram emot ett program från regeringen där man slår fast tydliga mål för hur vi successivt ska trappa ned problemet med ljudterror - jag använder det begreppet ibland - och buller, som är så omfattande i samhället. Jag skulle också önska att vi kunde skärpa ansvaret för dem som orsakar bullret.
På våra arbetsplatser är det sedan årtionden vedertaget att arbetsgivaren har ett ansvar för hur arbetsmiljön är, men på en fotbollsmatch eller en konsert förefaller det inte finnas samma medvetenhet och ansvar för de risker som bullriga miljöer och ljudterror för med sig. Denna omedvetenhet är det angeläget att få bort.
Det är angeläget att få i gång en debatt om frågorna och gärna ett program där vi slår fast tydliga mål för hur vi ska kunna reducera ljudterrorn, bullret, och skapa möjligheter för fler människor att få lyssna till tystnaden och uppleva den storhet som den är.
Här har vi ett viktigt sinne som finns hos varje människa när hon föds och som reduceras i takt med det bullriga samhälle som hon lever i. Skolor och förskolor innebär en första kontakt med bullriga miljöer som är ganska förskräckande för många. Jag skulle önska att ministern kunde utveckla sin syn. Är hon beredd att medverka till att precisera faktiska mål för det här arbetet?
Sven Bergström (C):
Jag tackar så mycket för det utvecklade svaret från ministern. Jag vet att Maria Larsson är starkt engagerad för en bättre folkhälsa, inte minst i alkohol- och tobaksfrågor. Jag skulle önska att hon, jag och förhoppningsvis hela riksdagen skulle kunna enas om att på samma sätt ta itu med detta jättelika och växande folkhälsoproblem. Maria säger att vi behöver ökad kunskap. Självklart ska vi ha det.
Men man behöver ingen ökad kunskap i de centrala frågorna, nämligen att detta är ett jätteproblem och att det behöver tacklas. Jag bjuder gärna med Maria Larsson på en fotbollslandskamp på Råsunda, ett derby mellan Djurgården och AIK eller en rockkonsert i Hultsfred på ministerns hemmaplan i Småland. Man kan enkelt ta med sig en ljudmätare. De finns till och med inbyggda i en del mobiltelefoner numera. Så mäter man vilken ljudnivå man är uppe på.
Då kan man omedelbart se att detta är allvarligt skadliga ljudnivåer. Inga ansvariga myndigheter ingriper. Arrangemanget fortgår som om ingenting hade hänt. Det är inte okej, tycker jag. När vi ser att det är uppenbart att det är skadligt för folkhälsan måste vi ingripa.
En och en halv miljon människor har redan drabbats i dag, och antalet växer, inte minst bland de yngre. Alla vi minns hur det var när man var ung. Man tyckte att man var osårbar och kunde stå ut med vad som helst.
Men om man går med höga ljudnivåer i Iphones eller musikspelare och dessutom har bullriga miljöer i förskolan, i skolan och även på fritiden urholkas motståndskraften i hörselsystemet och man riskerar att få hörselproblem, hörselskador och tinnitus. De som en gång får det blir hårt drabbade.
Alla vi som känner människor som är drabbade av detta vet vilka jätteproblem de har. Jag känner inte till att det finns några sätt att bota det, utan det är en livslång plåga för väldigt många av dem som drabbas. Just därför är det så angeläget att vi arbetar förebyggande och slår fast tydliga mål.
Jag skulle gärna vilja höra om Maria Larsson har några argument emot att vi faktiskt slår fast tydliga mål för hur bullret i samhället ska reduceras? Precis som när det gäller arbetsplatser ska vi inte acceptera bullriga skolmiljöer, idrottsevenemang, diskotek eller vad det nu är. Vi har ett regelverk som funkar bra på arbetsplatser.
Det är paradoxalt om vi inte skulle kunna få fram ett regelverk som fungerar också i övriga miljöer. Där bara rycker man på axlarna och säger att det är som det är. Det finns inget regelverk att stödja sig på. Många kommuner vill ta itu med detta. Jag skulle önska att de hade ett starkare stöd i beslut i regering och riksdag för att gå till offensiven på det här området.
Vi ska naturligtvis se fram emot rapporten från Stig Arlinger. Det är bra att Socialstyrelsen ser över sina allmänna råd. Men de är just allmänna råd och inte skarpa verktyg för att jobba offensivt och framsynt med frågorna för att successivt få ned den ljudterror vi har i många miljöer i dag och som är så skadlig för folkhälsan.
Jag skulle önska att Maria Larsson tog frågan till sig ännu mer och att vi gemensamt kunde jobba för att faktiskt lägga fast mål och skapa offensiva verktyg för att komma till rätta med detta.
Sven Bergström (C):
Jag välkomnar att Maria Larsson är positiv i ord, men jag skulle önska att hon kunde vara lite mer offensiv i det konkreta arbetet med att ta itu med den här frågan. Vi har ett regelverk och ett aktivt tillsynsarbete, säger Maria Larsson. Jag undrar om Maria Larsson har varit på ett enda evenemang under sitt liv där den kommunala miljö- och hälsoskyddsnämnden har gått in och sagt: Här är det för hög ljudnivå.
Vi avbryter konserten. Vi avbryter idrottsevenemanget eller skruvar ned volymen. Har hon varit på ett enda evenemang där detta har skett? Har hon ett exempel från det verkliga livet? Jag har inte det. Jag har inte heller hört någon annan som har varit med om det. Ändå vet vi att det finns ett åläggande, att kommunernas miljö- och hälsoskyddskontor har ett ansvar, en tillsyn över detta.
Men vi vet också att de är hårt pressade av många andra viktiga uppgifter, och de här uppgifterna prioriteras inte. Men har Maria ett enda exempel ser jag fram emot att höra talas om det. Jag har icke varit med om det. Naturligtvis är det så att det kostar lite eller ingenting alls att bryta mot regelverket. Det är häftigt att skruva upp volymen om det är ett musikevenemang eller ett diskotek.
Ju längre kvällen går desto mer skruvar man upp den, i synnerhet om det är alkohol med i sammanhanget. Men det märks ibland inte förrän dagen efter att det nog inte var riktigt bra. Då kan man ha ett ständigt pipande ljud i bakhuvudet eller i örat. Det här måste vi ta itu med om vi känner fullt ansvar för folkhälsan. Jag är orolig för att det här är en tidsinställd bomb, eftersom dagens unga generation är utsatt på ett helt annat sätt än vad vi i vår generation var när vi växte upp.
Effekterna ser vi kanske inte i dag och inte i morgon utan om fem år och tio år. Då har vi ett jätteproblem att ta itu med, som drabbar många människor med lidande. Men också folkhälsan och samhällsekonomin drabbas.