KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ebba Busch (KD):
Staten ska sätta spelreglerna för marknaden. De ska vara långsiktiga och lätta att förstå. Staten ska inte välja vilka företag som blir vinnare eller förlorare. Jag delar statsministerns resonemang - det viktiga är att det vidtas kraftfulla åtgärder nu, och man får ha en öppenhet för att justera längs vägen.
Med dagens förslag är risken stor att staten bidrar till en snedvridning av konkurrensen i ett läge där väldigt många företag har svårt att överleva ändå.
Då är min fråga, herr talman: Ska jag tolka statsministerns svar som att det finns en öppenhet för att justera även i förslaget om arbetsgivaravgifterna, så att det inte snedvrider konkurrensen och så att det även når företag som riskerar att gå under i den här krisen och inte bara räddar vissa?
Ebba Busch (KD):
Antalet vårdade för corona på IVA har börjat minska något samtidigt som dödstalen ser ut att sjunka. Flera länder runt om i Europa lättar nu på sina restriktioner, men pandemin är långt ifrån över. Det är viktigt att säga. Ännu är det för tidigt att dra slutsatser, men även vi måste påbörja en diskussion om framtida scenarier för Sverige.
Vi vet nämligen att det inte bara finns ett sätt att hantera smittspridningen på, vilket Folkhälsomyndigheten har påpekat många gånger, bland annat därför att varje strategi har sina fördelar och nackdelar.
Därför blir frågan om hur Wuhanviruset ska hanteras också en fråga om politiskt ledarskap, för till sist är det regeringen och vi i denna kammare som måste välja mellan de olika strategier som expertisen kan föreslå och mellan deras olika fördelar och nackdelar. Det är därför viktigt med stor transparens.
Demokrati bygger på att det är folket som väljer vem som ska leda landet och att det är folket som väljer det ledarskap som till sist ska ta det avgörande beslutet. Men för att folket ska kunna fullgöra sin demokratiska uppgift måste de få veta vad regeringen har haft för underlag för sina beslut och vilka för- och nackdelar som vägts mot varandra. Detta är ett skäl till att vi i Sverige har offentliga utredningar och utredningstvång.
Som vi har förstått det räknar Folkhälsomyndigheten med att i slutet av maj uttala sig om hur Sverige ska hantera sommaren.
Min fråga till statsministern är: På vilket sätt kommer flera olika scenarier och strategier för detta att presenteras och redovisas så att regeringens beslut blir transparenta och demokratiskt förankrade så att vi allihop kan hjälpas åt att skapa en hög folklig legitimitet för Sveriges fortsatta coronastrategi?
Ebba Busch (KD):
Jag är verkligen enig med statsministerns understrykande av det jag sa tidigare, att krisen är långt ifrån över. Jag delar statsministerns syn att det är viktigt att följa experternas råd och att lita på dem som har stor sakkunskap. Men det är därför vi ser en möjlighet till större transparens framöver än vad vi har haft hittills.
Det jag efterfrågar är alltså på vilket sätt de olika möjliga expertstrategierna och deras för- och nackdelar kommer att redovisas för folket och de folkvalda. Det stämmer att vi har regelbundna möten. Jag har gång på gång uttryckt min tacksamhet och uppskattning över dem, men där har vi inte presenterat denna typ av scenariotänk, som jag tror vore bra för en folklig legitimitet även framgent.
Jag vill inte se någon risk för demokratiskt underskott, och det är därför som jag redan nu frågar statsministern: Kommer han att säkerställa att olika scenarier och strategier redovisas för folket för att öka legitimiteten även framgent?
Ebba Busch (KD):
Vi har gemensamt i Sverige detta år tagit ansvar för att skydda äldre och riskgrupper. Vi kan vara stolta över den solidaritet som människor visat med sin nästa. Alla har offrat något, men de som offrat allra mest är våra äldre och riskgrupperna. Många av dem har varit tvungna att isolera sig i månader. En del har fått se livet springa förbi på andra sidan fönstret.
Andra har fått se hur livet till sist sprungit förbi dem utan att de fått säga ett äkta avsked till älskade söner, döttrar och barnbarn. Vi väntar alla på det vaccin som kan ge oss ett tydligt slut på pandemin, men för dessa utsatta grupper finns det även behov av andra vaccin.
Jag tänker främst på vaccin mot lunginflammation, en sjukdom som helt i onödan tar alltför många liv och, som vi nu vet, ofta är en följdsjukdom till corona. I dag är det upp till varje region att själv besluta om detta vaccin ska ges utan avgift. Alla ger det inte utan avgift. På en del platser kostar vaccinet uppåt 800 kronor.
Här menar jag att vi bör gå in och säga att friheten för äldre och kroniskt sjuka inte ska tummas på, speciellt inte efter denna vår. Det här vaccinet bör vara avgiftsfritt. I vintras köade många äldre för att få vaccinet. De försökte hålla avstånd samtidigt som de hoppades att doserna skulle räcka, men den generella efterfrågan var så stor att inte alla fick vaccinet.
Det är inte osannolikt att tro att mer utsatta äldre inte blev vaccinerade. Socialminister Lena Hallengren var kyligt inställd till detta förslag i söndags. Min fråga är: Delar statsministern hennes syn - att avgiften kan kvarstå i vissa regioner?
Ebba Busch (KD):
Det är helt sant att det nu genomförs satsningar. Alla partier vill det - vi lever ju i exceptionella tider. 100 miljarder lånas upp. Men bara för att man har mycket pengar att spendera betyder det inte att det blir mindre viktigt vad man spenderar dem på. Om dessa lånade pengar ska ge långsiktiga positiva effekter måste de användas rätt även nu. Ett sätt är att hjälpa regionerna att ställa om hur de ger vård.
Här finns det fortfarande en tydlig klyfta mellan KD och S. Vi vill se mer av statligt ansvar medan Socialdemokraterna uppenbarligen är beredda att acceptera att var man bor påverkar vilken vård man får och vilket skydd man får mot sjukdom på ålderns höst. Var man bor i Sverige och vilken plånbok man har borde inte vara avgörande för om man kan få den vård man behöver och om man kan få den i tid.
Detta är vi skyldiga inte minst våra riskgrupper och äldre.
Ebba Busch (KD):
Europa har skakats av en våg av islamistiskt våld. Mordet på den franske läraren Samuel Paty har följts av terrordåd mot kristna i Nice och terrorskjutningen i Wien. Skälet är vår yttrandefrihet, den yttrandefrihet som Samuel Paty försökte lära ut och som Emmanuel Macron har försvarat. Macron har använt sin yttrandefrihet.
Han har uppmanat till att kalla den ondska som drabbat Frankrike vid dess rätta namn: islamistisk separatism. Det är inte islam, för det är inte muslimsk tro i sig som är problemet utan våldsbejakande sekter.
Jag instämmer i Stefan Löfvens uttalande om fördömandet av mordet på den franske läraren, men, särskilt i ljuset av Macrons uttalande, kan jag inte låta bli att notera att statsministern inte nämnde ondskan vid namn. Han lät bli att nämna den radikala islamismen. Mordet på Paty var framhetsat inom de islamistiska parallellsamhällen som existerar i Frankrike.
Patys mördare kände honom inte, hade inga barn på skolan, hade inte sett karikatyren och bodde i en annan del av Frankrike. Mördaren hetsades till handlingen. Även i Sverige finns islamistisk separatism. Hundratals personer lämnade Sverige för att ansluta sig till IS, och många hörde hemma i samma stadsdelar.
Min fråga till statsministern är: Kan en samhällskunskapslärare på varje skola som finns i Sverige visa samma karikatyrer som den franske läraren Paty visade utan att riskera liv eller lem?
Ebba Busch (KD):
Vi vet från rapporter från lärare att det i skolor där islamismen har fått fotfäste finns tabubelagda ämnen och problem med att undervisa om till exempel Förintelsen, tolerans mot minoriteter och yttrandefrihet, även i frågor som kan anses vara heliga. Min fråga till statsministern var inte om han fördömer våld. Det vet jag att han gör. Min fråga till statsministern var inte heller om han står upp för yttrandefriheten.
Det vet jag att han gör. Min fråga var varför statsministern väljer att inte tala rakt ut om våldsbejakande islamism och lyfta fram det på det sätt som Säpo gör, som ett av de största terrorhoten mot Sverige. Frågan var heller inte om en lärare ska kunna visa en karikatyr, utan frågan var hur statsministern bedömer att det är ställt med yttrandefriheten i Sverige och om en lärare kan göra så i dag utan att riskera livet?
Ebba Busch (KD):
Vid det möte som partiledarna hade med statsministern angående coronapandemin den 15 januari tog vi upp problemet med att våra 21 regioner har olika it-system och att de inte är samordnade med varandra. Att diskutera it-system vid statsministerns frågestund kan tyckas lite perifert, man det är faktiskt en mycket viktig fråga, för den har stora konsekvenser för vårdkvaliteten.
Dagens situation innebär exempelvis att om en kalmarit besöker sin mor i Linköping och skulle råka ut för en stroke kan man inte på akuten i Linköping se hans fulla journal eller om han till exempel tar blodförtunnande medicin. Detta kan potentiellt leda till en livshotande situation och till felbehandling.
Att it-systemen inte är samordnade med varandra har också inneburit problem med till exempel vaccinationsrapporteringen, något som Folkhälsomyndigheten också tog upp med socialutskottet den 19 januari. Kristdemokraterna har både i den här kammaren och i samhällsdebatten i stort drivit på för en nationell och obligatorisk standard för alla journalsystem i hela Sverige.
Vi har sett det som ett första steg i processen att avveckla regionerna och låta staten ta över ansvaret för sjukvården. Men för att en nationell standard ska bli verklighet kommer det sannolikt också krävas ett nationellt ledarskap för vården. På mötet den 15 januari tyckte jag mig höra att även statsministern numera instämmer i vår uppfattning och kan tänka sig en gemensam journalstandard.
Min fråga till statsministern är därför om han planerar att agera för att skapa en gemensam standard för journalsystemen i vården i Sverige under den här mandatperioden.
Ebba Busch (KD):
Om jag tolkar det välvilligt hör jag en viljeinriktning åt det här hållet, men jag tycker inte att det räcker. Vi kan styra svensk sjukvård betydligt mer från nationell nivå om vi vill. Jag tror att det är nödvändigt att vi lyssnar på vården och på sjuksköterskorna och läkarna som säger att detta är ett problem. I mötet med patienterna innebär detta hög risk för felbehandlingar, och det finns dokumenterade felbehandlingar.
Vi har en myrstack av förlegade journalsystem som inte pratar med varandra. Jag säger inte att man ska bestämma vilket journalsystem vi ska ha, men det ska vara en standard. Faktum är att vi fick hela den här kammaren med oss, alla partier, på ett tillkännagivande. Regeringen har alltså fått detta uppdrag. Frågan är: Är regeringen och Stefan Löfven beredda att agera på detta, med ett nationellt ledarskap för vården, och föreslå en gemensam standard för journalsystemen i Sverige?
Till syvende och sist kan det faktiskt handla om att rädda liv.
Ebba Busch (KD):
Min fråga föranleds av gårdagens intervju, som statsminister Stefan Löfven sent omsider beviljade SVT. Frågan lyder: Anser statsministern att Sveriges demokrati är hotad? Med tanke på frågans enorma vikt är vi nog faktiskt många som skulle uppskatta ett ja eller ett nej.
Ebba Busch (KD):
När man inte trodde att debattnivån i Sverige skulle kunna sjunka lägre tar Stefan Löfven fram spaden och börjar gräva. Jag kan faktiskt inte tolka den senaste tidens uttalanden och denna intervju på något annat sätt.
Summan av det som sägs är att man från statsministerns håll indikerar att demokratin skulle vara hotad vid ett regeringsskifte där Kristdemokraterna och Moderaterna tar över regeringsmakten. Då undrar jag: Vad har statsministern för fog för att säga det? Med all respekt för partierna här inne kan jag säga att det finns många dåliga förslag som många partier driver.
Men jag har faktiskt inte fog för att säga att ett enda parti driver förslag som skulle innebära inskränkning av yttrandefriheten eller våra fria medier, att man inte står upp för rättsstatens grundläggande principer eller att demokratin skulle vara hotad. Tvärtom har vi i god parlamentarisk ordning gjort upp med andra partier. Det har tjänat Sverige väl och inte hotat demokratin.
Ebba Busch (KD):
Inte ens inför fullbordat faktum, när verkligheten står fullkomligt klar för statsministern i Sveriges högsta beslutande församling efter att vi just hört Vänsterpartiets partiledare, tycks det som om statsministern kan ta in verkligheten: att hans regering saknar nödvändigt stöd för att sitta kvar. Vi ser fram emot misstroendeomröstningen på måndag. Vi ser fram emot att se regeringen Löfven falla.
Jag tänker därför inte ställa fler frågor som får icke-svar utan försöka få svar om en annan verklighet som handlar om det hedersförtryck som drabbar så många i Malmö. Nyligen avslöjade Kvällsposten att en tjänsteman som arbetar med romska frågor i Malmö kommun samtidigt arrangerar romska rättsprocesser som ersätter svenska rättsprocesser. Bland annat har en man friats från anklagelser om att ha våldtagit en 13-årig flicka.
Det socialdemokratiska kommunalrådet Frida Trollmyr, som ansvarar för frågorna och som leder det romska rådet, har tidigare sagt sig inte känna till de alternativa rättegångarna. Men Kvällsposten har avslöjat att det inte stämmer. I september fick Trollmyr reda på detta men svarade då att det inte går att göra något åt frågan eftersom det vore "politiskt självmord". Det är en intressant prioritering men också en intressant iakttagelse.
Det väcker frågan varför det skulle vara politiskt självmord att säkerställa att ett barn som misstänks ha våldtagits får upprättelse i en laglig svensk domstol. Malmös ledande politiker har vägrat kommentera Kvällspostens avslöjande om att parallella rättsprocesser pågår med Socialdemokraternas goda minne på skattebetalarnas bekostnad.
Min fråga till statsministern är vad han ämnar göra och vad han anser om att hans partikamrater vill mörka de här utomrättsliga prövningarna - och varför vi ska tro på S högtidstal mot hedersvåld när prioriteringarna är annorlunda i verkligheten.
Ebba Busch (KD):
Våld mot kvinnor är ett av våra största samhällsproblem. Jag känner mig tämligen trygg med att jag delar den övertygelsen med statsministern och Socialdemokraterna. Men var finns Socialdemokraterna nu när det är skarpt läge i Malmö? Och det är ingen nyhet; det har pågått under lång tid. Låt oss tala om de här 40 punkterna! Det är ett 13 sidor långt dokument.
Men det finns en sak som lyser med sin frånvaro, och det är begreppet hedersförtryck. Många av förslagen i dessa 40 punkter är bra. Ni har Kristdemokraternas stöd i detta, Stefan Löfven. Det som saknas är ert stöd till alla de hundratusentals som bedöms leva under hedersförtryck i Sverige. Vad är beskedet? Var är fördömandet?
Vilka konsekvenser kommer detta att få i Malmö? Står ni upp även för kvinnorna som drabbas av hedersförtryck?
Ebba Busch (KD):
Tack, försvarsministern, för ett starkt anförande! Det är i dag på dagen tre veckor sedan Ukraina för första gången inkom med en förfrågan, en vädjan, om att få eller kunna köpa försvarsmateriel från Sverige. Det har tagit tid, men jag är glad över att vi är vid den här punkten och nu kan fatta det här beslutet. Jag vill tacka för att vi har beretts den möjligheten.
Min fråga är rak, givet att det finns ett så stort stöd i kammaren för att bistå och försöka gör allt vi kan för att stötta Ukraina i detta utsatta och svåra läge. Har regeringen planer på ytterligare åtgärder?
Har regeringen identifierat eller bett Försvarsmakten att identifiera ytterligare delar på Ukrainas behovslista som Sverige skulle kunna avvara framåt?
Ebba Busch (KD):
Innan riksdagen röstade om årets budget påstod Socialdemokraternas partisekreterare att KD-M:s budgetalternativ, som framförhandlats med Sverigedemokraterna och som vann riksdagens gehör, kommer att "slå undan benen för vanligt folk". Det är den budgeten som Magdalena Andersson nu inte tycker att det är något problem att regera på.
Det är i sig förstås lite förvånande givet hur hennes parti tidigare uttryckt sig om saken, men låt oss lägga det åt sidan. Det jag undrar är i stället vilka reformer det är som slår undan benen för vanligt folk. Är det skattesänkningen om 150 kronor i månaden som alla som arbetar får? Är det sänkt skatt och höjda bostadstillägg med upp till 10 000 kronor per år för de sämst ställda pensionärerna?
Är det att vi skjuter till 3,4 miljarder mer än regeringen till sjukvården och påbörjar införandet av en nationell vårdförmedling? Är det att vi höjer polislönerna och ger polisen mer resurser och fler verktyg? Är det att vi sänker kostnaderna kraftigt för att anställa långtidsarbetslösa eller möjligen att vi sänker drivmedelsskatten så att vanligt folk har bättre råd att ta sig till jobbet?
Är det att vi satsar på att ta bort delade turer i äldreomsorgen eller att vi avsätter 2 miljarder mer än ni för att minska storleken på barngrupperna i förskolan? Vilka av dessa förslag slår undan benen för vanligt folk?
Ebba Busch (KD):
Jag noterar att det är ganska skralt på Magdalena Anderssons lista och framför allt att det främsta som lyfts fram är ineffektiva åtgärder. Det är sant att vi tog bort familjeveckan. Vi har i stället riktat om den. Vi har sänkt skatten för alla; jämfört med Socialdemokraterna är det skattesänkningar som inte kickar in vid 22 000 kronor i månaden utan vid 13 000.
Till skillnad från Magdalena Andersson, som valde att prioritera skattesänkningar enbart för dem med de allra högsta inkomsterna och ta bort värnskatten, sänker vi skatten, återigen, för alla och framför allt för dem som har de smalaste och minsta marginalerna.
Jag undrar till sist om anledningen till att Magdalena Andersson har så svårt att ange vad det är som slår mot vanligt folk och varför hon kan tänka sig att regera på vår budget är att hon innerst inne kanske vet att det här faktiskt är en hel del bra förändringar för Sveriges bästa och för dem som har det tuffast i vårt land.
Ebba Busch (KD):
har frågat mig på vilken grund jag har baserat mitt uttalande om att alla hushåll inte har fått elprisstödet som betalades ut under våren 2022. Den förra regeringens modell för så kallad elpriskompensation var utformad på så sätt att elnätsföretag som kompenserat sina kunder för höga elkostnader kunde ansöka om ersättning för detta hos Kammarkollegiet.
Den förra regeringen ställde emellertid inte några formella krav på att företagen faktiskt skulle betala ut kompensation till elkunderna. Elanvändarna var därmed beroende av elnätsföretagens goda vilja. Vidare ansvarar Kammarkollegiet för uppföljningen av den ersättning som betalades ut i våras.
Ingen sådan uppföljning har emellertid genomförts än, eftersom elnätsföretagen har ända till utgången av februari 2023 på sig att genomföra utbetalningar till elanvändare i elområde 3 och 4. Därmed är det ännu inte möjligt att svara på om alla hushåll fått det elprisstöd som betalades eller började att betalas ut under våren 2022. Som jag tidigare påpekat är detta en fråga om rättssäkerhet.
Därför har regeringen beslutat att utbetalningarna till hushåll den här gången ska göras via Försäkringskassan.
Ebba Busch (KD):
Vi ska ta vid där vi började strax före pausen. Detta handlar om att Fredrik Olovsson har frågat mig på vilken grund jag har baserat mitt uttalande om att inte alla hushåll har fått det förra elstödet, som betalades ut under våren 2022. Jag har fått relevanta följdfrågor om hur detta följs upp och om vi ämnar vidta några åtgärder.
I och med att den ansökan har skett till Kammarkollegiet är det Kammarkollegiet som har ansvar för uppföljningen av den ersättning för vilken utbetalningar påbörjades i våras. Som jag tidigare redogjorde för har man februari 2023 på sig att genomföra de sista utbetalningarna till elanvändare i elområde 3 och 4.
Nu närmar vi oss februari. När detta är klart i februari förväntar vi oss någon sorts uppföljning från Kammarkollegiet. Om det där skulle råda tveksamheter i fråga om alla hushåll med rätt till det tidigare elstödet har fått det kommer vi självklart att vara beredda att vidta ytterligare åtgärder.
Jag vill också vara tydlig med hur jag tidigare har försökt uttrycka mig, eftersom jag fick en kommentar om att jag skulle ha påstått att det inte har nått hushållen. Det som jag har försökt förmedla är att det har varit omöjligt att få svar på om alla hushåll som har rätt till det verkligen har fått det.
En faktor är att detta inte har gått via Försäkringskassan, Skatteverket eller annat utan via andra aktörer, från Kammarkollegiet och vidare. Ett krasst konstaterande är att det inte finns någon som kan svara för detta. Det är det som jag har lyft upp. Det finns ett stort frågetecken där.
Det är det som vi har försökt kompensera för när det gäller det nya elstödet, genom att skapa större säkerhet så att vi verkligen kan veta att de som har rätt till elstöd får elstöd.
Det här är ett försök att svara på de tidigare ställda frågorna från Fredrik Olovsson före ajourneringen om hur vi vet detta, hur jag har uttryckt mig och vad vi ämnar göra ifall en utvärdering visar att det inte har nått alla som har rätt till det.
Ebba Busch (KD):
Jag ska vara tydlig med vad mitt syfte har varit med att lyfta fram frågan om att ingen kan redogöra för om alla hushåll med rätt till den tidigare elpriskompensationen med säkerhet har fått den. Det har varit för att peka på vad regeringen har uppfattat som brister, frågetecken och svagheter och försökt kompensera för.
Jag har försökt avhålla mig från att säga att den skulle vara rättsosäker och i stället peka på att den modell vi nu har valt är mer rättssäker. Jag känner mig tryggare med det. Då är frågan hur det här hänger ihop. Bedömningen är att det är svårt att göra ett upplägg via Försäkringskassan för gasprisstödet. Dömer jag helt ut det förra upplägget?
Nej, men jag konstaterar, som jag påpekat i andra interpellationssvar under dagen, att regeringens väg är snabbare och säkrare för det stora elstödet. Vi bedömde dock att det var en mer svårframkomlig väg för gasprisstödet. Säger jag att det förra upplägget var uselt?
Nej, men jag pekar på svagheter i det som vi så långt det är möjligt har försökt hitta en annan väg framåt för. Det har inte bedömts vara möjligt för gasprisstödet.
Jag kan krasst konstatera att det är en svaghet att man i slutet av januari, ganska många månader efter det att man påbörjade utbetalningarna av det förra elstödet, inte kan svara på var man är någonstans.
Det finns en risk att vi står här om några månader och ser brister i den nya varianten som gäller för merparten av stödet som når elkonsumenterna och inte primärt gaskonsumenterna på privathushållssidan.
Ur det perspektivet menar jag att det nog ändå hänger ihop och att regeringen står för de vägval vi gjort, medvetna om bristerna och med avsikt att överbrygga dem där det varit möjligt. Där det inte varit möjligt har vi valt ett liknande upplägg som det förra.
Ebba Busch (KD):
Det är möjligt att jag försöker vara alltför transparent och nyanserad i min argumentation här, men det jag har sagt stämmer. Ingen kan redogöra för om alla hushåll som har rätt till den förra elpriskompensationen har fått den. Det är en svaghet som jag försöker kompensera för. Kommer det att lyckas? Det beror på. Det får vi se när utvärderingen sker av den nya konstruktionen, men det är anledningen till att regeringen har valt en annan väg.
Har jag sagt att det har varit ett alltigenom dåligt upplägg? Nej, men det här är en svaghet som man behöver hålla koll på. Regeringen står för att vi väljer samma - eller ett liknande - upplägg för gaspriskompensationen, och då är det också någonting vi behöver vara extra vaksamma på.
Utöver det vill jag tacka Fredrik Olovsson för de riktiga påpekandena om att när man når slutet av februari är det här en viktig fråga att följa upp om det skulle vara så att det fortsätter att råda frågetecken och att ingen kan svara på den fråga som jag tidigare har ställt. I sådana fall kommer vi i regeringen att behöva åtgärda det.