Mia Sydow Mölleby (V):
Vi debatterar alltså två betänkanden samtidigt. Det ena betänkandet, KU30, gäller propositionen om en ny kommunallag. Det andra betänkandet, KU17, behandlar motioner från den allmänna motionstiden. De hänger ihop, men jag tänkte ändå tala om ett betänkande i taget. Jag börjar med KU17.
I betänkandet finns det flera reservationer, och två är Vänsterpartiets. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nr 3. Den handlar om att kommunerna bör få möjlighet att ansvara för tillfälliga anläggningsboenden för asylsökande. Migrationsverket skulle då kunna hyra bostäderna av kommunen, och kommunen, Migrationsverket och Arbetsförmedlingen skulle kunna avtala om vem som ska göra vad.
I kommunallagen, såväl den nya som den gamla, är det inte helt tydligt om kommunen har denna möjlighet. Det finns oklarheter på det området. Detta skulle ge kommunerna bättre planeringsförutsättningar och, i kombination med möjligheten till ett ökat ansvar för mottagandet, kunna innebära en smidigare övergång för dem som sedan beviljas asyl.
Majoriteten avstyrker förslaget med hänvisning till att kommunallagen nyligen har setts över i en utredning - det behandlas i betänkande KU30 - och att utredningen inte lyfte fram frågan. Det är sant. Utredningen lämnade sitt förslag i mars 2015. Det kan tänkas att frågan om flyktingmottagandet inte var lika högaktuell under den utredningstiden.
Det var hösten 2015, alltså samma år fast senare, det kom väldigt många fler som sökte skydd i Sverige och Europa. Vi kan se att det finns problem i Migrationsverkets samverkan med kommuner och andra myndigheter, och vår uppfattning är att fördelningen av ansvar och befogenheter mellan bland annat kommuner och Migrationsverket bör ses över.
Vänsterpartiet har också en reservation gällande det tillkännagivande som finns med i betänkandet. Vänsterpartiet delar majoritetens uppfattning att det är viktigt att förtroendeuppdragen i kommunen utformas så att fler människor lockas att engagera sig politiskt. Mötenas utformning och förläggning i tid spelar säkert viss roll, och där gäller det att kommuner och landsting tar sitt ansvar.
Vår uppfattning är dock att det är de politiska partierna som har det största ansvaret för att få fler att engagera sig - och att de måste ta det ansvaret. Det är knappast karaktären på mötena i kommunen eller landstinget som avgör om människor blir partimedlemmar; det är snarare hur partierna fungerar som avgör om en person ger sig in i partipolitiken.
Öppna, välkomnande partier där värdet av olika erfarenheter är tydligt kommer också i fortsättningen att kunna rekrytera nya medlemmar - såväl ungdomar som utlandsfödda och andra med ett helt nyvaknat politiskt intresse. Majoriteten skriver särskilt att det är viktigt att ungdomar får möjlighet att påverka den närmaste miljön. Ja, inflytande och möjligheten att påverka är viktigt.
Demokratiutredningen från 2014 bereds för tillfället i Regeringskansliet. Regeringen föreslår också i vårändringsbudgeten för 2017 att Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor ska tillskjutas extra medel för att förbereda inför skolval i samband med valet 2018 och valet till Europaparlamentet 2019. I det betänkande om valfrågor som vi tog beslut om här i kammaren för mindre än tre månader sedan hade jag en reservation.
Jag tyckte då att det vore bra om regeringen prioriterade arbetet med Demokratiutredningens förslag att göra försök med rösträtt från 16 år i kommunvalen, just för att ge ungdomar möjlighet till inflytande, ta till vara det engagemang som finns och öka den politiska aktiviteten bland unga. Övriga i utskottet menade då att beredningen av Demokratiutredningens förslag skulle avvaktas.
Jag kan konstatera att utskottsmajoriteten nu tycker att ungdomar bör ha inflytande i skolan och kommunerna genom exempelvis lokala råd. Jag vidhåller min uppfattning att det vore bättre om det faktiskt genomfördes försök med rösträtt från 16 år i kommunalvalen, precis som Demokratiutredningen har föreslagit.
Med hänvisning till det pågående arbetet med Demokratiutredningens förslag och den satsning på skolval som görs kan jag inte se att det tillkännagivande KU:s majoritet nu gör är behövligt. Angående förslaget om en ny kommunallag, betänkande KU30, delar jag regeringens uppfattning och ställer mig bakom den proposition som har lagts fram till riksdagen. Utskottsmajoriteten har dock valt att lägga fram två tillkännagivanden här.
Ett är jag med på och ett inte. Jag vill därför yrka bifall till min reservation nr 6 i KU30. Det gäller tillkännagivandet om att det program som kommunfullmäktige antar med mål och riktlinjer för verksamhet som bedrivs av privata utförare även bör omfatta verksamhet i egen regi.
I propositionen framhåller regeringen att kommunerna och landstingens nämnder inom de egna områdena ska se till att verksamheten bedrivs i enlighet med de mål och riktlinjer som fullmäktige har bestämt samt de föreskrifter som gäller för verksamheten. Detta gäller även när vården av kommunal angelägenhet med stöd av kommunallagen har lämnats över till någon annan.
Kommuner och landsting har alltså redan i dag ett uppföljningsansvar för all verksamhet. Flera remissinstanser - både stora landsting, till exempel Stockholms läns landsting, och små kommuner, som Degerfors - påtalar också det administrativa extraarbete detta medför för en verksamhet de alltså redan har ett uppföljningsansvar för.
Majoriteten anför att det är av stort värde att verksamheterna hanteras på ett likvärdigt sätt oavsett om de bedrivs i egen eller privat regi, men det är faktiskt stor skillnad på privat drift och egen regi. I den egna verksamheten har det offentliga redan total insyn. Den är öppen, ekonomin går att granska fullt ut och alla medarbetare åtnjuter fullt meddelarskydd.
Kommuner och landsting kan, om de vill, använda programmet för mål och riktlinjer som ett redskap för styrningen även för till exempel uppföljning av sin egen verksamhet. Jag delar dock regeringens bedömning att det är onödigt att tvinga kommuner som kanske inte ens använder sig av privata utförare att ta fram sådana extra program utöver de mål och riktlinjer de redan har.
Kommuner och landsting har redan ett uppföljningsansvar för all verksamhet i egen regi, i enlighet med fullmäktiges beslut. Därmed yrkar jag alltså bifall till reservation 6.