Christian Carlsson (KD):
Kristdemokraterna har stått upp för elevers och föräldrars rätt att välja mellan kommunala skolor och fristående skolor sedan vårt parti bildades på det radikala 60-talet. Det bildades som en motkraft, bland annat för att stoppa planerna på att skriva in marxismen i den svenska läroplanen.
Värnandet av familjen och de fria skolorna har också alltid varit ett utmärkande drag för kristdemokratin i Europa. Vi tänker fortsätta att stå upp för elevers och föräldrars rätt att välja skola, oavsett om de väljer en fristående eller en kommunal skola. Vi tror nämligen på människors fria vilja och förmåga att ta ansvar och på att beslut ska fattas så nära människor som möjligt.
Föräldrar ska därför även fortsatt ha möjlighet att själva påverka vilken skola de vill ge sina barn. I propositionen om ett mer likvärdigt skolval föreslår regeringen flera förändringar som rör skolvalet och landets friskolor.
Förslagen sägs syfta till ökad likvärdighet, men som så ofta fokuserar Socialdemokraterna och regeringen för mycket på elevers bakgrund och för lite på människors möjlighet att påverka sin situation. Regeringen vill för det första helt avskaffa möjligheten för föräldrar att köa till den friskola som de bedömer kan erbjuda den bästa utbildningen för deras barn.
För det andra vill regeringen göra allsidig social sammansättning till det övergripande målet när barn ska antas till en skola. För att nå det målet är man beredd att införa nya oförutsägbara och orättvisa urvalsgrunder som skollotterier och ett kvoterat skolval baserat på barnens postadress.
Utöver detta föreslår regeringen att regeringen själv ska få reglera hur huvudmännens arbete för att nå denna allsidiga sociala sammansättning ska bedrivas. Riksdagen förväntas alltså lämna carte blanche till regeringen i en så viktig fråga som skolvalet, vilket är minst sagt anmärkningsvärt. Det är förstås svårt för oss att överblicka de praktiska konsekvenserna för elever och föräldrar om regeringen här i dag skulle få de befogenheterna.
Men med tanke på tonläget från regeringen och den retorik som skolministern använder sig av när det gäller skolvalet och friskolorna finns det risk att konsekvenserna för elevers och föräldrars rätt att välja skola blir långtgående.
Skolministern har varit mycket tydlig med att skolorna inte ska få tillämpa de föreslagna urvalsgrunderna fritt utan att man måste använda de urvalsgrunder som förväntas leda till en allsidig social sammansättning.
Det kommer att leda till att skollotterier och kvotering i form av geografiskt baserat urval i princip alltid behöver användas eftersom de urvalsgrunderna kan förväntas öka den etniska, socioekonomiska och kulturella mångfalden på skolorna jämfört med exempelvis närhetsprincipen och syskonförtur.
Det blir ett hårt slag mot alla de föräldrar som varje dag sliter med att få ihop familjepusslet med hämtning och lämning på skola och förskola. Fru talman! Med regeringens politik kommer fler föräldrar att se hur lotten avgör vilken skola deras barn får gå på.
Fler kommer att få se hur inkvoterade elever från andra stadsdelar bussas från ena sidan av stan till den andra eftersom de har getts förtur medan de egna barnen i stället får längre väg till skolan eftersom de har nekats plats på samma skola som kompisarna i det egna bostadsområdet. Fru talman! Jag är övertygad om att den sortens skolvalssystem inte kommer att lösa segregationen eller förbättra kunskapsresultaten.
Det skapar inte heller förutsättningar för sammanhållning eller gemenskap på skolorna. Tvärtom finns det risk att det leder till nya motsättningar och mer segregation på skolorna, vilket exempel visar på där man prövat den här sortens kvotering och bussning av elever. Vi kristdemokrater står upp för elevers och föräldrars rätt att välja skola utan kvoterade skolplatser eller skollotterier. Vi säger nej till slopade köer.
Vi gör det därför att regeringens förslag minskar människors möjligheter att påverka elevers möjligheter till antagning vid en viss skola och för att vi anser att det är principiellt fel att barn från vissa typer av bostadsområden ska få förtur därför att deras föräldrar har en viss typ av socioekonomisk bakgrund.
Ett av Socialdemokraternas mantran i skoldebatten är att föräldrar som aktivt väljer att ställa sina barn i kö till en friskola "paxar" platser. Men föräldrar som gör ett aktivt val paxar inte platser. De gör ett aktivt val för sina barn. Fler föräldrar borde göra ett sådant aktivt skolval.
Det påstås också att de borgerliga partierna saknar förslag för att öka likvärdigheten i svensk skola och i skolvalssystemet. Inget kan vara mer fel.
I stället för att låta elevernas bakgrund styra skolplaceringen vill vi stärka likvärdigheten genom att införa ett aktivt skolval för alla och genom att senarelägga tidpunkten för skolvalet så att informationen om den valfrihet som finns kan nå ut till alla inom kommunen innan det är dags att välja. Vår ambition är att fler föräldrar ska göra ett aktivt och informerat val av skola för sina barn.
Det är viktigt eftersom engagerade föräldrar är något som tenderar att förbättra de svenska kunskapsresultaten. En annan viktig sak som vi i dag föreslår från Kristdemokraternas sida är en kommunalt samordnad antagning där alla huvudmän har full insyn i skolvalssystemet.
Detta för att en gång för alla säkerställa att det är eleverna som väljer skola och inte skolorna som väljer elever. Vi yrkar därför bifall till reservation 5. Avslutningsvis, fru talman, vill jag än en gång påminna om att det är tack vare det fria skolvalet och landets friskolor som vi föräldrar i dag har möjlighet att välja skola för våra barn. Vi är inte längre maktlösa i välfärdsstaten.
Tack vare skolvalet har fler barn fått möjlighet att gå i en skola där de inte längre känner att de hålls tillbaka eller lämnas efter. Vänsteralternativet till detta är att makten över skolvalet på olika sätt tas ifrån elever och föräldrar och flyttas tillbaka till kommunala eller statliga skolbyråkrater som genom kvotering eller skollotterier ska styra antagningen utifrån var barnen kommer ifrån eller vad deras föräldrar tjänar.
Kristdemokraterna vill inte ha ett sådant Sverige, men det är tyvärr vad som väntar om Socialdemokraterna och vänstern vinner valet i höst. Därför behöver vi en ny regering, och därför bör man också rösta för ett maktskifte.