Lennart Axelsson (S):
Tack, Maria Larsson, för svaret! Jag kommer från Örebro län, och där finns en ganska stor andel av landets döva samlade då man har skolor och liknande, så i förhållande till länets storlek är det ganska många döva som bor och lever där. Därför känns det extra viktigt att ta upp den här frågan som jag även har ställt interpellationer kring för ett antal år sedan.
Även då såg man att det är en röra kring frågorna om tillgång till tolk. För döva och hörselskadade är möjligheten att få hjälp med tolk en förutsättning för att man ska kunna vara delaktig i samhället och för att samhället ska vara tillgängligt. I dag är det 1 000 dagar sedan utredningen om bristande tillgänglighet som diskriminering lades fram.
Representanter för olika organisationer sitter utanför Rosenbad varje torsdagsmorgon och protesterar mot att regeringen inte har gjort någonting åt det här om att göra brist på tillgänglighet till grund för diskriminering i diskrimineringslagstiftningen.
Det här hänger naturligtvis ihop med det som min interpellation handlar om. Jag hittade en debattartikel som representanter för de berörda organisationerna skrev direkt efter att Tolktjänstutredningen lade fram sitt betänkande.
De skrev bland annat: "Utredningens förslag med en statlig myndighet, innebär bättre och mer likvärdig tillgång till tolk, bättre kvalitetsutveckling och uppföljning samt bättre resurs- och kostnadseffektivitet. Det betyder mer och bättre tolktjänst för samma skattepengar som idag, vilket regering och riksdag har all anledning att säga ja till.
Tolktjänsten har ett demokratiskt uppdrag av yttersta betydelse för dövas, hörselskadades och personer med dövblindhets delaktighet i samhället. Tolkning, t ex användning av teckenspråkstolk, skrivtolk eller dövblindtolk, behövs inom utbildning, arbete och fritid." Det står vidare att utredningen visade vad man har vetat länge, nämligen att tolkverksamheten inte fungerar bra i dag.
"Ansvaret för tolktjänst är uppdelat mellan staten, landstingen, Arbetsförmedlingen, Försäkringskassan och Post- och Telestyrelsen. Tillgång till tolktjänst regleras av delvis motsägelsefull lagstiftning, vilket har lett till en djungel med oklara ansvarsförhållanden och onödig administration.
Idag måste man t ex vara inskriven som arbetssökande på Arbetsförmedlingen för att få bidrag till tolktjänst, detta trots att man redan har ett arbete som man behöver tolk till. Detta är både absurt och kränkande. - - - Tolktjänstutredningen har haft såväl en referensgrupp som en expertgrupp. Båda dessa grupper är helt eniga om behovet av en ny tolktjänstmyndighet, vilket är att betrakta som unikt.
En tydlig nationell huvudman skulle flytta på många av de hinder som finns för att samhället ska kunna utnyttja den resurs som vi är. Vi har viljan och kraften, men mycket av den går åt till att hantera ett onödigt komplicerat system." Den här synen på utredningen och även på direktiven, som man anser vara bra, gör att besvikelsen är stor över att utredningen inte ens kommer att skickas på remiss.
Detta är bakgrunden till en tidigare fråga och till den här interpellationen. Det vore intressant om Maria Larsson kunde utveckla sin syn på att man inte skickar ut utredningen på remiss.