KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jens Holm (V):
Jag har två frågor till Lars Hjälmered. Den ena rör regeringens minskningsmål. Som jag sade i mitt anförande, och det är ingen hemlighet, så vill ni minska med 20 miljoner ton varav en tredjedel, det vill säga ungefär 7 miljoner ton, görs genom uppköp av billiga utsläppskrediter i andra länder.
Det är inte bara jag som tycker att det här är en tveksam metod. Dels innebär det egentligen bara att man skjuter den stora klimatomställningen här på hemmaplan på framtiden, dels innebär det en stor osäkerhet om de här projekten i sig verkligen kommer att leverera någonting. EU:s klimatkommissionär Connie Hedegaard har tagit upp frågan flera gånger.
Och jag tror inte att det är någon slump att stora, viktiga länder som Tyskland, Storbritannien och Danmark alla har bestämt sig för att göra sina utsläppsreduktioner på hemmaplan. De köper inte billiga utsläppsrätter. Jag skulle vilja veta om Lars Hjälmered tycker att det blir fler eller färre klimatinvesteringar ifall en tredjedel av klimatmålet ska klaras av genom uppköp i andra länder.
Anser Lars Hjälmered att det är ett säkrare sätt att arbeta, som regeringen gör, genom uppköp? Vore det inte säkrare ur klimatperspektiv att göra alla minskningar på hemmaplan? Det är bra att Lars Hjälmered tar upp frågan om forskning och ny teknik, men där anser jag att regeringen totalt sviker på solenergiområdet.
Solenergi är en teknik som håller på att växa nu. Vi ser hur det i andra länder är ett område som växer. Svenska företag flyttar tyvärr till exempelvis Tyskland, där det finns en stor solenergimarknad. Men det gör det inte här i Sverige. Ni har exempelvis dragit in det riktade solvärmebidraget. Varför har ni gjort så?
Jens Holm (V):
Att köpa billiga utsläppskrediter i andra länder handlar inte om att hjälpa andra länder. Det är tvärtom så att de länderna hjälper er att nå ert minskningsmål. Vi i Vänsterpartiet tycker att det är otroligt viktigt att vi har ett globalt samarbete. Det är därför som vi avsätter pengar till ett helt nytt additionellt klimatbistånd för att kunna hjälpa utvecklingsländerna.
Vi gör inte, som ni gör, så att vi tar pengar från det ordinarie biståndet och sedan kallar det för ett klimatbistånd. Jag tycker inte riktigt att Lars Hjälmered svarade på min huvudfråga, nämligen om det blir fler eller mindre klimatinvesteringar här på hemmaplan ifall en tredjedel av klimatmålet ska uppnås i andra länder.
För mig är det i alla fall helt uppenbart att när så mycket som en tredjedel av vårt klimatmål uppnås i andra länder skjuter vi den viktiga klimatomställningen på framtiden. Jag tycker att länder som Storbritannien, Danmark och Tyskland är viktiga referensländer i klimatpolitiken. Dessa tre länder har bestämt sig för att göra allting för att uppnå sina klimatmål på hemmaplan.
När det gäller solenergin får den i praktiken inte ett öre, nästan ingenting, från elcertifikatssystemet. Så är det bara. Det är därför som det behövs ett riktat stöd till solenergin. Det finns ett solcellsbidrag, men det minskar ni nästa år. Nu när intresset är enormt, när alla vill sätta upp solceller och bli egenproducenter av el, drar ni ned på bidraget från och med nästa år.
Och det riktade stödet till solvärmen har ni helt och hållet avskaffat. Flera företag inom den här branschen har nyligen gått i konkurs, därför att ni har fört en så dålig politik. Jag tycker att ni måste tänka om på det här området, så att inte fler företag går i konkurs eller flyttar till andra länder.
Jens Holm (V):
Jag förstod inte riktigt vad Anita Brodén menade när hon sade att Bolivia har gjort en kovändning i klimatpolitiken. Visst har deras klimatpolitik förändrats. De röstade exempelvis inte emot resolutionen i Doha, vilket de gjort tidigare.
I allt väsentligt tycker jag att Bolivia har en intressant klimatpolitik där de kritiserar den utvecklade världen, alltså de rika länderna, för att dessa inte tar tillräckligt stort klimatansvar. De kritiserar bland annat den stora användningen av så kallade flexibla mekanismer. Anita Brodén menar att vi kan tacka den svenska regeringens chefsförhandlare i det här avseendet.
Det kom ett förslag från Sidas generaldirektör nyligen om att helt och hållet skrota biståndet till alla latinamerikanska länder, därmed även Bolivia. Kommer Folkpartiet att motsätta sig det förslaget och verka för att biståndet till Bolivia ska finnas kvar? Det vore intressant att få veta.
Anita Brodén talade också om den gröna klimatfonden och vikten av finansiering av den, liksom av andra multilaterala fonder. Det tycker också jag är viktigt.
När jag gav riksdagens utredningstjänst i uppdrag att titta på Sveriges direkta bidrag till de globala miljö- och klimatfonderna visade det sig att vårt direkta bidrag gått ned från 755 miljoner kronor år 2010 till endast 500 miljoner kronor, budgeterat, i år.
Därför vill jag fråga om Folkpartiet kommer att verka för att det anslås mer pengar till de globala miljö- och klimatfonderna och om de kommer att verka för nya och additionella medel, så att man inte stjäl från biståndsbudgeten.
Jens Holm (V):
Det vore bra om vi fick ett additionellt klimatbistånd på riktigt också, inte bara att ni i Folkpartiet gärna vill det. Det är ju resultatet som räknas. Vad gäller det direkta multilaterala bidraget drar Sverige ned det från ungefär 750 miljoner kronor till 500 miljoner kronor i år. Det tycker jag inte är acceptabelt.
Sedan tycker jag att det är jättebra att ni reser till Bolivia som har en socialistisk president, Evo Morales, som jag tycker har lyckats åstadkomma otroligt mycket vad gäller både miljö och fattigdomsbekämpning under extremt svåra omständigheter. Där behövs det ett fortsatt svenskt bistånd.
Det är därför jag är så oroad över Sidas förslag att avskaffa biståndet till Bolivia. Det vore väldigt bra med en tydlig markering från Folkpartiet i det här avseendet, där man understryker vikten av att ha kvar biståndet till Bolivia. Det får Anita Brodén gärna berätta här och nu i den här kammaren.
Sedan skulle jag vilja ta upp en annan fråga, eftersom Anita Brodén talade om andra länders klimatmål, Tysklands, Storbritanniens och så vidare. Den stora skillnaden i förhållande till de länderna är att de gör allting på hemmaplan. De tricksar inte med utsläppsstatistiken och vidtar stora åtgärder i andra länder. Där tror jag att de vinner väldigt mycket trovärdighet.
Jag tycker att det blir symtomatiskt när ni på den borgerliga kanten liksom inte riktigt kan definiera målet till 2050 utan måste prata om nettoutsläpp, vilket innebär att man ska fortsätta att tillgodoräkna sig en mängd åtgärder i andra länder. Det tycker jag inte är trovärdig klimatpolitik.
Jens Holm (V):
Anser Roger Tiefensee fortfarande att Sverige har Europas mest ambitiösa klimatmål? Jag vet att han sade det i en replik till mig i en debattartikel i Dagens Samhälle för ett par veckor sedan. Sedan var det frågan om avgiften på CDM. Både Roger Tiefensee och jag var på plats i Doha.
Sverige motarbetade förslaget att höja avgiften på CDM. Det var ingenting som fanns med i den svenska linjen. Jag blir lite förvånad när jag hör att Centerpartiet ett par månader efter toppmötet i Doha nu är för att höja en sådan avgift. Min huvudkritik mot CDM-systemet är inte projekten i sig. Många av dem är tveksamma.
Vi vet inte om de levererar. Men det faktum att vi kan avräkna projekten på vårt nationella klimatmål innebär att när ni säger att vårt nationella klimatmål är 40 procent är det i själva verket bara 27 procent som sker på hemmaplan. Vi gör inte som Storbritannien, Danmark och Tyskland som gör allt på hemmaplan. De skjuter inte den stora omställningen på framtiden.
Det är en viktig trovärdighetsfråga i klimatpolitiken.
Jens Holm (V):
Jag ställde en fråga om höjningen av avgiften på CDM som går till anpassningsfonden, som är en fond som har funnits under ganska lång tid. Det är alltså inte den nya gröna klimatfonden. Jag tycker att det är märkligt att man står i riksdagens kammare och säger att man vill höja den avgiften när man för ett par månader sedan hade en regering som inte biträdde den linjen då det verkligen gällde i Doha.
Vad sedan gäller Europas så kallade mest ambitiösa klimatmål får jag inte ihop det, Roger. Danmark ska minska sina utsläpp med 40 procent. De gör allting på hemmaplan. De förlitar sig inte på utsläppskrediter i andra länder. Tyskland ska minska sina utsläpp med 40 procent. De gör allting på hemmaplan. Storbritannien ska minska med 32 procent. De gör också allting på hemmaplan. Vi minskar på hemmaplan med 27 procent.
Storbritannien säger att de ska minska med 80 procent till 2050. Ni säger att ni vill ha nettonollutsläpp, och det innebär att ni öppnar för att ni ska kunna fortsätta att tillgodoräkna er en mängd utsläpp som görs på andra områden.
Då måste jag återigen få fråga: Menar du verkligen att det är mer ambitiöst att minska 27 procent här i Sverige mot 40 procent i Danmark, mot 40 procent i Tyskland och mot 32 procent i Storbritannien?
Jens Holm (V):
Jag vill tacka Rune Wikström för hans rättframhet i anförandet. Han talar klarspråk i flera viktiga fiskerifrågor. Det hedrar Rune, tycker jag. Jag skulle vilja prata om en enda fråga, nämligen fiskodlingarna. Jag tror att det finns en ganska stor samsyn där.
Precis som Rune Wikström sade i sitt anförande kan man i princip bara föda upp de här fiskarna på ett sätt: genom att man mal ned andra fiskar till fiskmjöl. Det är ett irrationellt sätt att hushålla med våra redan nu knappa resurser.
Ett annat dilemma med storskalig fiskodling är risken för övergödning, att det läcker ut kväve och fosfor från fiskodlingarna. Ett så bräckligt hav som Östersjön skulle drabbas väldigt hårt om man expanderade fiskodlingarna. Nu vet vi att fiskodlingen växer i Sverige.
Bara mellan 2010 och 2011 växte den med ungefär 30 procent. Man producerade drygt 10 000 ton vid svenska fiskodlingar. Nu vill regeringen satsa på ännu mer fiskodling. Jordbruksverket har tagit fram en nationell strategi för vattenbruk. Snart kommer också vad jag förstått en handlingsplan för mer fiskodling.
Regeringen har ökat medfinansieringen till fiskodlingarna. Man ger alltså mer subventioner till fiskodlingarna. Hur kommer Moderaterna att agera för att subventionerna till fiskodlingar ska bli mindre och för att utvecklingen ska avstanna?
Jens Holm (V):
Jag vill tacka för det svaret och kan säga att jag inte heller är motståndare till alla fiskodlingar på alla platser, men jag är djupt kritisk till att vi antar strategier och handlingsplaner för att den här verksamheten ska expandera i stor skala.
Där ser jag en väldigt stor risk vad gäller att vi måste ha mer foder till de här fiskodlingarna och kanske framför allt risken för övergödning. Det finns även en risk att fiskar rymmer i väg från fiskodlingarna, och det är inte heller bra. Det låter som att vi har en ganska stor samsyn här.
Rune Wikström säger att det är moderat politik att vi inte ska ha subventioner. Hur kommer det sig då att den moderatledda regeringen har arbetat för att subventionerna till fiskodlingarna ska öka? Kan Rune Wikström berätta för mig på vilket sätt Moderaterna kommer att verka för att subventionerna till fiskodlingarna ska minska?
Jens Holm (V):
Vi hörde här tidigare att Moderaterna var kritiska till en utveckling av storskaligt vattenbruk i Östersjön och att man inte vill ha några subventioner till denna verksamhet. Det tycker jag var ett bra och faktiskt lite oväntat klargörande från Moderaterna, men det var bra att få höra det, för Vänsterpartiet tycker ju likadant.
Därför vore det självklart intressant att veta om de andra partierna i regeringen tycker likadant som Moderaterna i den här frågan. Min grundläggande hållning är att det inte är något fel med småskaliga fiskodlingar här och där. Det kan säkert vara bra. Men är det verkligen rimligt att lägga stora resurser på att bygga upp en storskalig verksamhet av fiskodling?
Det är så jag tolkar hela tanken med att man först har en vattenbruksstrategi och sedan ska ha en handlingsplan för ökat vattenbruk och ökad fiskodling. Vi vet att den här verksamheten bara på ett år ökade med 30 procent, så den växer ganska kraftigt.
Du sade själv, Lars Tysklind, att det till exempel handlar om att hitta lämpliga områden för den här verksamheten. Vilka då? Kan du ge några konkreta exempel? Jag skulle självklart också vilja veta vad Folkpartiet anser om ökade subventioner till fiskodlingar. Är det bra eller dåligt?
Jens Holm (V):
Jag tycker att det var bra att få detta klargörande om den mer principiella hållningen från Folkpartiets sida, att detta ska finnas bara på vissa områden där det inte riskerar att leda till övergödning och så vidare.
Jag är dock lite rädd för att om man bara ska ha fiskodlingar i vattenkraftsdammar kommer det inte att motsvara de förväntningar som man bygger upp nu när man har en nationell strategi som ska följas upp med en nationell handlingsplan för ökade fiskodlingar. Det kommer inte att räcka till, men vi kan förstås hoppas. Vi får följa frågan.
Det låter sig lätt sägas att det ska vara höga miljökrav på den här verksamheten, men samtidigt skriver man i betänkandet att regeringens linje är att kostnaden för tillsyn ska sänkas.
Om man drar ned kostnaden för tillsyn kan vi nog räkna med att det blir mindre tillsyn av den här verksamheten i ett läge då vi kanske måste ha ökad tillsyn för att säkerställa att det inte leder till ökad övergödning och att fiskarna har det bra - hur det nu ska gå till i de här minimala dammarna vet vi inte riktigt.
Jag är orolig för att fokus alltför mycket ligger på en storskalig utbyggnad. Sedan skulle jag återigen vilja ställa frågan om subventioner, för den svarade du faktiskt inte på. Tycker Folkpartiet att det är bra eller dåligt med ökade subventioner till fiskodlingar?
Jens Holm (V):
Jag tänkte ta upp två saker i min replik till Irene Oskarsson. Det ena är möjligheterna för Sverige att driva en progressiv fiskeripolitik.
Jag tog tidigare upp Norge i mitt anförande, och jag tror att de flesta som är inne i den här branschen är väl medvetna om att Norge har varit långt mycket framgångsrikare i sin förvaltningspolitik, att förvalta fiskbestånden, än vad EU har varit.
Norge har också utvecklat ett ganska långsiktigt samarbete med Ryssland där man lyckas påverka Ryssland, och det är precis som Jan-Olof Larsson från Socialdemokraterna säger: Norge påverkar också EU, därför att EU måste samarbeta med Norge.
Jag blir lite trött på de här fåniga argumenten mot mig att vi inte ska ha något samarbete alls om fiskeripolitiken inte styrs från EU. Självklart är det inte så. Men EU är inte en optimal organisation för att vi ska lösa de stora utmaningar som fiskeripolitiken innebär.
EU har byggts upp för att man ska skapa en inre marknad där man ska kunna köpa varor och tjänster av varandra. EU har inte som sitt primära mål att man ska rädda miljön, rädda fiskarna eller någonting annat. Det är därför alla de här viktiga frågorna alltid hamnar på efterkälken inom EU. Sedan skulle jag vilja fråga Irene Oskarsson angående fiskodlingar.
Tycker Irene Oskarsson, som Moderaterna sade här tidigare, att det är fel med subventioner till fiskodlingar, ja eller nej?
Jens Holm (V):
Låt mig bara göra väldigt klart att det är Vänsterpartiet i den här församlingen, i EU-parlamentet och i alla andra tänkbara sammanhang som hela tiden försöker att överordna miljöhänsyn, konsumenternas rättigheter, arbetarnas rättigheter och djurens rättigheter framför marknadsfundamentalismen i EU.
Men jag kan vara självkritisk och säga att det fungerar sisådär, därför att marknadstänkandet är så grundmurat inom EU att det är väldigt svårt att lyfta upp de här frågorna. Det är oftast omöjligt för enskilda medlemsländer att gå före på områden där politiken har blivit harmoniserad på EU-nivå. Men vi försöker hela tiden, och det tror jag att Irene Oskarsson mycket väl vet. Just nu pågår det en så kallad reform av fiskeripolitiken.
Vi från Vänsterpartiet spelar in mängder med konkreta förslag till regeringen som vi vill att regeringen ska driva i Bryssel för att det åtminstone ska bli lite bättre. Vissa av dem har vi faktiskt fått igenom. Det vill jag säga är väldigt positivt. Men tyvärr riskerar det här att bli en tummetott av den stora reform som behövs om vi ska ha en fiskeripolitik där man lyssnar på forskarna och följer deras rådgivning.
Vad gäller fiskodlingarna tyckte inte jag att Irene Oskarsson svarade riktigt på min fråga. Det gjorde Rune Wikström från Moderaterna. Moderaterna vill inte ha några subventioner till den här verksamheten. Samtidigt sitter de i en regering som faktiskt har höjt subventionerna till fiskodlingarna. Det tycker jag är lite märkligt.
Jag tycker i synnerhet att det är märkligt när det är en verksamhet som riskerar att ta en massa resurser från andra verksamheter för att det ska bli djurfoder till fiskodlingar, en verksamhet som riskerar att leda till övergödning av Östersjön, som redan nu är väldigt drabbad. Jag vill veta om Kristdemokraterna tycker att det är bra med subventioner till fiskodlingar eller inte.
Jens Holm (V):
Lars Hjälmered försökte förut skjuta över ansvaret för de missade miljömålen på andra. Det är företag, alla vi individer och en massa andra som har ansvaret för att Sverige har missat miljömålen. Men även om alla individer har ett ansvar har ni som sitter i regeringsställning huvudansvaret. Ni har snart styrt i sju år.
Ni har fått rapport efter rapport från Naturvårdsverket som hela tiden säger samma sak: 14 av de 16 miljökvalitetsmålen kommer inte att nås. Vi har fram till 2020 på oss, så det brådskar. Då håller det inte att åter peka på beredningar och utredningar. Vi måste ha en förändring av de styrmedel och gällande beslut som finns om vi ska ha en chans att rädda miljön, för det är vad det handlar om.
Lars Hjälmered tog upp marknadsekonomin som ett sätt att rädda miljön, att man ska sätta ett pris på miljön. Låt oss då använda oss av marknadsekonomin, som är det ekonomiska system vi befinner oss i. Låt oss höja koldioxidskatten, som du själv nämnde, Lars Hjälmered. Det var det som Klimatberedningen föreslog. Men ni höjer inte koldioxidskatten.
Låt oss införa en kilometerskatt på långtradartransporter så att vi äntligen kan minska utsläppen från den tunga trafiken på våra vägar. Låt oss införa en flygskatt. Det blir lite dyrare att resa utomlands, men det ger oss pengar att pumpa in i kollektivtrafiken.
När det gäller utsläppshandelssystemet, som Sara Karlsson från Socialdemokraterna nämnde tidigare, och ett marknadsbaserat system låg det ett konkret förslag på bordet i går om att reformera systemet och göra det lite bättre för klimatet. Ni röstade emot det, Lars Hjälmered. Varför röstar ni alltid emot när ni har chansen att göra det bättre för miljön?
Jens Holm (V):
Lars Hjälmered svarade inte riktigt på de konkreta frågor som jag tog upp. Vi har en marknadsekonomi. Inom marknadsekonomin resonerar man: Låt oss sätta ett pris på det som smutsar ned. Det blir dyrare att smutsa ned, och då får vi också intäkter till det som behöver mer pengar. Jag tog upp koldioxidskatten. Jag tog upp en kilometerskatt på långtradartransporter. Jag tog upp en flygskatt.
Det är tre konkreta exempel på riktade skatter på utsläpp som skulle generera stora resurser till det viktiga klimat- och miljöarbetet. Jag undrar varför Moderaterna inte backar upp det. Jag undrar också varför Moderaterna röstar emot, när man har chansen att reformera det handelssystem med utsläppsrätter på EU-nivå som i dag har havererat, Lars Hjälmered.
Man är inte ens beredd att göra det minimala för att se till att det handelssystemet fungerar, utan man röstade i går emot kommissionens förslag om att undanta 900 miljoner ton koldioxid ut ur systemet. Jag skulle också vilja veta en sak från Lars Hjälmered.
Jag tror att även du och ni borgerliga politiker har träffat representanter från Lantbruksuniversitetet i Uppsala, som är djupt oroade över att de nu får mindre resurser för sin viktiga miljöverksamhet och forskning kring exempelvis djurens hälsa. Ett av skälen till att de får minskade anslag är att vi inte längre har en handelsgödselskatt. Tidigare hade vi en skatt på handelsgödsel.
Det innebar då, precis som vi har pratat om tidigare, att man satte ett pris på utsläppen. Det blev dyrare att använda mycket handelsgödsel. Man fick intäkter som gick tillbaka till miljöarbetet, bland annat till Lantbruksuniversitetets forskning. Det har ni tagit bort, och forskningen drabbas. Det är ännu ett konkret exempel på hur saker och ting har försämrats. Varför gör ni så, Lars Hjälmered?
Jens Holm (V):
Jag har några frågor till Anita Brodén. Folkpartiet är ett parti som står på solid grund på marknadsekonomin. Därför skulle jag vilja veta vad ni anser om en handelsgödselskatt.
Det innebär att man sätter ett pris på det som släpps ut i jordbruket och att vi får in intäkter till viktigt miljöarbete, till exempel miljöforskning på Lantbruksuniversitetet. Det är det ena. Jag tycker också att det var kul att höra att du, precis som vi i Vänsterpartiet, vill att gruvbolagen ska ta ett större samhällsansvar, helt enkelt. Vi i Vänsterpartiet har lagt fram ett konkret förslag om att höja mineralavgiften.
I dag betalar bolagen i praktiken ingenting för det som de tar upp från gruvorna. Tycker Folkpartiet att detta är en bra idé? Och hur ser ni på det som vi lyfter upp i vår reservation om att vi vill att bolagen ska ha en försäkring? Om olyckan är framme ska inte ett bolag bara kunna smita från ansvaret.
De ska ha ett ansvar, och de ska se till att de har en ekonomisk uppbackning för att sanera och återställa efter sin verksamhet. Det var kul att du tog upp terrängkörningen. Förhoppningsvis kan vi bli överens när det kommer ett konkret förslag från Naturvårdsverket.
Jag tycker att det är viktigt att vi lyfter upp frågan, för detta är ett stort problem inte minst i fjällen och när det gäller det som ska vara ett av våra miljömål, nämligen en storslagen fjällmiljö. Terrängkörningslagen är från 1975. Vi borde kunna modernisera den rätt mycket mer och anpassa den till dagens förhållanden.
Jag hoppas att detta ligger inom ramen för det som Naturvårdsverket kommer att komma med.
Jens Holm (V):
Jag tackar för klargörandet om handelsgödselskatten. Vi kanske kan klubba igenom det vid något tillfälle här i riksdagen eftersom det ser ut som om vi kan få majoritet för detta. Det vore bra, inte minst för vår miljö. Det vore också bra för dem som är beroende av de intäkter som handelsgödselskatten tidigare drog in, inte minst forskningen på vårt lantbruksuniversitet.
Jag tycker att det är viktigt att vi får ett svar från Folkpartiet gällande gruvbolagens ansvar. Jag tror nämligen att om vi höjer mineralavgiften - den är i dag faktiskt på en löjligt låg nivå, i praktiken ingenting - till 10 procent av det värde som landas från gruvorna, vilket vi i Vänsterpartiet har föreslagit, får vi också de bolag som är seriösa.
Vi får dem som gör långsiktiga investeringar och vill ta ett ansvar för lokalsamhället och miljön, inte bara de kortsiktiga spekulanter som kommer hit och vill tjäna pengar snabbt. Det tror jag är en av poängerna med att höja avgiften.
Sedan var min fråga det vi lyfter upp i reservationen, nämligen att bolagen ska ha en ekonomisk försäkring för om olyckan är framme eller bara för det de så att säga allmänt ställer till med. De ska ha en ekonomi så att de kan sanera och återställa detta. Det vore bra att veta på vilket sätt Folkpartiet vill driva frågorna om ett större ansvar för gruvbolagen framåt.