Arin Karapet (M):
Jag är uppvuxen i en av våra förorter där situationen tyvärr har blivit värre. Jag har inte svenska som modersmål, och jag lärde mig svenska före min egna föräldrar. Varje gång min språkutveckling gick framåt utvecklades även språket i hemmet.
Jag skulle säga att problemen inte börjar i den övre delen av grundskolan. Vi kan ta en elev som är född i Sverige eller kommer till Sverige i väldigt låg ålder. Det börjar redan i förskolan. För de elever som har utländsk bakgrund handlar det om att komma i kontakt med det svenska samhället och det svenska språket. Visst - de går i svensk skola och kanske har en lärare som har svensk bakgrund och pratar svenska.
Men det är under ett fåtal av dygnets timmar som de kommer i kontakt med någon som är svensk. I övrigt kommer de i kontakt med människor med andra nationaliteter eller sin egen nationalitet, det vill säga den de har från hemlandet. Det handlar om att få in det svenska språket i förskolan. Det handlar om obligatorisk språkförskola. Det handlar om att få in de svenska språkkunskaperna, som man inte får i hemmet. Det är där skon klämmer.
Vi pratar om integration, men oftast integreras man med andra kulturer än den svenska kulturen. Oftast integreras man i andra språk än det svenska språket. Därför är det viktigare att ha tydliga och höga krav på svenska språket från dag ett i förskolan och i grundskolan. Det handlar om att rusta eleverna med rätt verktyg.
Då kommer vi att lösa många av de problem som ministern lyfter fram, till exempel detta med att man kommer upp i gymnasieåldern och vill bli kock eller plåtslagare. Kommer man upp i en högre ålder kanske man inte kan ta igen det. Då kanske det finns andra utbildningsformer som kan tas fram. Men det handlar ju om att det svenska utbildningssystemet slår ut elever med utländsk bakgrund för att man inte ger rätt verktyg vid rätt tillfälle.
Man ska oftast inte ta personliga exempel, men ibland är det bra att göra det. Politiker ska inte bara befinna sig i den här kammaren och på partimöten utan också i andra delar av samhället. Jag kan ta ekvationer som exempel. I Sverige börjar man med ekvationer i matematiken i sjätte, sjunde eller åttonde klass - jag vet inte riktigt.
Men när jag pratar med släktingar från andra länder får jag höra att deras barn börjar med det långt mycket tidigare. I Sverige har vi haft någon form av idé om att det skapar stress om barnen lär sig för tidigt. Jag skulle säga att barn lär sig väldigt mycket under väldigt kort tid. Det handlar om att det är förutsägbart, att man är tydlig från vuxenvärlden och att vi inte har en lekskola, som det är i dag.
I den svenska förskolan är det i dag mest hopp och lek. Det är väldigt lite pedagogik. Så är det. Regeringen kanske kan tillsätta en utredning. Många av barnen är inte vältaliga. Men i andra länder kan barnen vara väldigt vältaliga. Det handlar om att arbeta med ungdomarna och barnen. Då handlar det också om att ha en tydlig inställning.
Vad vill vi som land och som samhälle, och vilken skola vill vi ha? Vilka åtgärder kommer statsrådet att vidta så att fler barn och ungdomar som har utländsk bakgrund och inte har svenska som modersmål kan tillgodogöra sig mer svenska? Vi behöver komma ifrån den situation vi i dag befinner oss i, där elever blir utslagna för att de inte fått rätt verktyg vid rätt tillfälle. Detta är byggt på snällism och inte på att man vill deras bästa.