Anders Borg (M):
Grunden för Monica Greens fråga är vad vi har för sysselsättningsutveckling. Det här går tillbaka till att den här regeringen har en politik för full sysselsättning. Det är det som är målet för politiken, nämligen att vi ska ha ett samhälle som präglas av sammanhållning, trygghet, välfärd för alla och naturligtvis det självbestämmande och den frihet som kommer av att man kan försörja sig genom eget arbete. Låt oss då titta på statistiken.
I februari 2006 var 4 316 000 personer mellan 15 och 74 år sysselsatta. I februari 2010 var 4 451 000 personer mellan 15 och 74 år sysselsatta. Det är alltså en ökning med 134 000.
När det gäller sysselsättningen för personer mellan 16 och 64 år var 4 251 000 sysselsatta i februari 2006, och nu i februari 2010 är det 4 326 000. Det är två utfallssiffror. I det fallet är det 75 000 fler. Om vi jämför gruppen 15 till 74 år, den internationellt godkända statistiken, är det en ökning på ungefär 135 000 personer i sysselsättning.
Det här är naturligtvis en intressant notering att göra, givet att vi har gått igenom den värsta krisen sedan depressionen. Vi fick i dag ESV:s prognos. De räknar med att vi har ett överskott på nästan 2 procent av bnp under 2013 och att det sedan stiger upp till nästan 3 procent lite längre fram.
De räknar utifrån en tillväxtprognos på 2 procent i år och 3 procent de kommande åren. Det är den starkaste återhämtningen, om man bortser från Polen - om jag kommer ihåg till exempel EU-kommissionens tillväxtprognoser. Det skulle betyda att sysselsättningen 2011 till 2013 stiger med 125 000 personer enligt Ekonomistyrningsverket och att arbetslösheten minskar från 9 till 8 till 7 till 6 procent under de kommande åren.
Den öppna arbetslösheten med gamla måttet går ned från 6,6 till 5,3 procent. Det här är naturligtvis en bedömning som ESV är ansvarig för och som de får stå för, men det är klart att det vore glädjande för Sverige om vi kunde se en arbetslöshet som går från 9 till 8 till 7 till 6 procent. Det skulle vara ett uttryck för att Sverige är på väg tillbaka till ungefär de arbetslöshetsnivåer vi hade före krisen. Sedan ska vi naturligtvis arbeta vidare mot full sysselsättning.
Vi är ju aldrig nöjda. Det socialdemokratiska alternativet är att höja skatten för löntagare, höja a-kassan, återställa sjukförsäkringen och dramatiskt höja beskattningen på företag genom att ta bort nedsatta ungdomsarbetsgivaravgifter och återställa förmögenhetsskatten. Det här väcker ett par frågor. Kommer nu jobben? är den stora frågan. Har ESV rätt? Kommer jobben? Får vi 125 000 i sysselsättning de kommande åren? Det kan vi inte veta.
Men vad vi kan vara helt säkra på är att det blir mycket mer osäkert om jobben kommer, om man gör det dyrare att anställa och mindre lönsamt att vara företagare och väsentligt svagare efterfrågan i ekonomin därför att vi höjer skatten för vanliga människor. Nästa fråga är naturligtvis hur mycket arbetslösheten kan minska. Kan vi se 9, 8, 7 eller 6 som prognos de kommande åren?
Arbetslösheten kan minska mycket mindre om man höjer skatten för vanliga löntagare och återställer arbetslöshetsförsäkring och de andra bidragssystemen. Då slår flaskhalsarna till i ekonomin tidigare. Vi kan vara osäkra på om prognosen är 9, 8, 7 eller 6, men vi kan vara helt säkra på att om vi lägger om kursen, drar tillbaka arbetslinjen och gör det mindre lönsamt att arbeta kommer arbetslösheten att bita sig fast på en väsentligt hög nivå.