Hillevi Larsson (S):
Under de senaste åtta åren har det varit ett rekordlågt bostadsbyggande. Även om det har blivit lite bättre har den förbättringen skett från väldigt låga nivåer. När stödet för bostadsbyggande avskaffades för åtta år sedan när den borgerliga regeringen tillträdde störtdök byggandet. Det finns en tydlig skillnad här. När man stöder byggande leder det till nya bostäder. När man inte stöder bostadsbyggande är det marknaden som ska sköta detta.
Men det har ju inte lett till något positivt resultat. Det lilla som har byggts har framför allt byggts för dem som har mycket pengar. Det är det som är problemet. Bostadsmarknaden är ju inte som vilken marknad som helst, utan det handlar också om att en bostad är en social rättighet. Alla måste ha någonstans att bo. Kan inte marknaden tillgodose det behovet måste vi politiker se till att det händer någonting. Annars bygger man sådant som är lönsamt.
När det är bostadsbrist bygger man det som man kan tjäna mest pengar på, och det har ju fått katastrofala konsekvenser. Det är en hel generation som nu står utan bostad. Det gäller ungdomar som inte kan flytta hemifrån eller studenter som inte kan flytta till studieorten därför att det inte finns några studentlägenheter. Det är klart att det behövs en annan politik, men det kommer att ta tid att skapa en sådan politik.
Vi måste också förhålla oss till det parlamentariska läget och till det som vi kan få igenom i den här församlingen. Hittills har regeringen suttit ett par månader, och den förra regeringen satt i åtta år. Jag tycker att man ställer ganska höga krav på en ny regering som har suttit ett par månader efter ett totalt misslyckande under åtta år.
En av de nyckelfrågor som vi bör titta på i framtiden - det här är definitivt ingen enkel fråga att lösa - är skillnaden mellan ägd bostad och hyresrätt. Den skattemässiga diskrimineringen uppgår till mellan 11 000 kronor och 40 000 kronor per år. Det finns också en utredning som stöder att det finns en sådan skattemässig diskriminering.
Man har räknat på en nybyggd hyresrätt och jämfört med en nybyggd ägd bostad. Det är ju inte alltid som den som hyr sin bostad har mer pengar än den som äger sin bostad. Detta kan slå hårt mot den som redan har en ganska dålig ekonomi. Det är också väldigt många som i dag inte har fast jobb, och många som inte har jobb över huvud taget. Massarbetslösheten spelar också in, för den gör att det blir svårare att ta sig in på bostadsmarknaden.
De kan inte få lån för att köpa en lägenhet, utan de hänvisas till hyresmarknaden där det är ett väldigt stort efterfrågetryck och inte finns lika många lägenheter som behövs, framför allt inte i den prisklass som efterfrågas. I framtiden måste vi titta på den skattemässiga diskrimineringen.
När man stoppade stödet till byggande av hyresrätter störtdök ju det byggandet. Sedan har man också gjort det lättare att ombilda från hyresrätt till bostadsrätt. Då blir det lönsamt att äga sin bostad, men risken är att det blir färre hyresrätter och fler bostadsrätter.
Sedan har vi ROT-avdrag och skattemässiga fördelar om man hyr ut delar av sin bostad eller hela bostaden. Allt detta sammantaget leder till en skev balans mellan hyrda lägenheter och ägda lägenheter. Hyresrätten är väldigt viktig för ungdomar och studenter. Det är också viktigt för rörligheten på bostadsmarknaden att det finns hyresrätter. Om man ska kunna flytta dit där jobben finns måste det finnas hyreslägenheter.
Man kanske inte vill äga sin bostad; man vet kanske inte hur länge man ska stanna. Det är alltså en viktig framtidsfråga.