Suzanne Svensson (S):
I dag behandlar vi trafikutskottets betänkande TU17 Sjöfartsfrågor och regeringens proposition 2015/16:158 Genomförande av det nya direktivet om marin utrustning .
Lagen syftar till att genomföra Europaparlamentets och rådets direktiv om marin utrustning, vilket innehåller bestämmelser om krav på marin utrustning och skyldigheter för tillverkare och andra ekonomiska aktörer som tillhandahåller sådan utrustning på marknaden. Lagen innehåller bestämmelser om marknadskontroll och sanktionsavgifter. Avsikten med direktivet är att förbättra sjösäkerheten och förebygga föroreningar till sjöss.
Direktivet avser också att säkerställa den fria rörligheten för sådan utrustning inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, EES. Lagen föreslås träda i kraft 2016. Andra delen av betänkandet behandlar motioner om sjöfart och fritidsbåtområdet från den allmänna motionstiden 2015. Herr talman!
Jag börjar med att yrka bifall till utskottets förslag och därmed propositionen samt avslag på samtliga reservationer. Herr talman! Sverige är ett land med lång kuststräcka, precis som många här påpekat. Sjöfarten är en viktig del i ett sammanhållet svenskt transportsystem.
Ca 90-95 procent av Sveriges utrikeshandel transporteras med hjälp av sjöfart, vilket innebär ca 180 miljoner ton gods. Ca 30 miljoner passagerare per år reser med färja till och från Sverige. Inom den svenska sjöfarten och inom företag kopplade till sjöfarten arbetar uppskattningsvis omkring 100 000 personer.
I dag på morgonen på ett frukostmöte i riksdagen uppgraderades det med ytterligare 10 000. Det är många människor som sysselsätts. Med den ökning som sker av transporter i vårt land och med de prognoser som togs fram av Trafikverket i Kapacitetsutredningen vad gäller väg och järnväg ser vi att sjöfarten kommer att ha en allt viktigare roll framöver.
Det är hos sjöfarten det finns goda möjligheter för kapacitetsökningar. Det är ett år sedan vi debatterade svensk sjöfart och fritidsbåtsfrågor. De frågor som vi debatterade då har regeringen åtgärdat eller tillsatt utredningar om att åtgärda för att stärka och göra svensk sjöfart mer konkurrenskraftig.
Det jag vill börja med är tonnageskatten, som vi har diskuterat mycket i denna kammare och där det har tagit många år att komma fram med ett förslag. Tonnageskatten ses som en viktig symbolfråga för sjöfarten. Där är Sverige näst sista landet av sjöfartsnationerna i EU att införa denna skatt.
Nu säger jag - och jag förmodar många med mig: Äntligen! Tonnageskatten kommer riksdagen att debattera och fatta beslut om den 21 juni för att den omgående ska kunna börja gälla. Regeringen fattade beslut om en svensk maritim strategi för människor, jobb och miljö under förra året.
Strategin spänner över flera departementsområden, och nu arbetar Näringsdepartementet vidare med att utveckla den del som gäller sjöfarten.
I december 2015 gav regeringen ett uppdrag angående regelförenklingar för svensk sjöfart till Transportstyrelsen, Skatteverket och Delegationen för sjöfartsstöd vid Trafikverket att utreda de ekonomiska, praktiska och juridiska förutsättningarna för ett sammanhållet förfarande vid fartygsregistrering och möjligheten att vända sig till endast en myndighet i dessa frågor.
Regeringen vill stärka de maritima näringarna. Det handlar både om att skapa fler jobb och om hållbara attraktiva livsmiljöer. I dag saknas bra statistiskt underlag för att följa upp utvecklingen inom näringarna vad gäller omsättning, antal sysselsatta och antal företag. Därför har regeringen gett SCB i uppdrag att utveckla näringslivsstatistik för de maritima näringarna. Detta ska vara klart den 31 januari 2017.
Det ska också gå igång 2018, så att man återspeglar 2017. I februari 2016 gav regeringen ett uppdrag till Sjöfartsverket att i nära samarbete med Trafikverket analysera utvecklingspotentialen för inlandssjöfarten och kustsjöfarten i Sverige.
I uppdraget ingår att identifiera eventuella hinder för utveckling och vid behov föreslå åtgärder i syfte att främja förutsättningarna för sjöfartens gods- och persontransporter. Utredningen ska vara klar den 31 december 2016.
Extra bra känns det att regeringen har varit pådrivande vad gäller ett förbud mot utsläpp av toalettavfall från passagerarfartyg. FN:s organ IMO fattade ett beslut i april i år om ett förbud. Det ska gälla för nya fartyg från och med 2019. Befintliga fartyg ska vara ombyggda till 2021.
Detta kommer att bidra till att minska utsläppen av fosfor och kväve och därmed minska övergödningen i Östersjön. Detta beslut är bra, inte bara för en hållbar sjöfart och för miljön utan också för den kustnära turismen. När det gäller fritidsbåtssektorn och vårt tillkännagivande förra året angående förarbevis för vattenskoter kan jag säga att ärendet har varit ute på remiss. Departementet arbetar vidare med ett förslag.
Det är lite osäkert när det kommer. Herr talman! I mars 2016 presenterade Sjöfartsverket en ny avgiftsmodell för farledsavgifter som dels ska säkra Sjöfartsverkets grundfinansiering, dels bidra till att minska sjöfartens totala miljöpåverkan. Förslaget innebär ett minskat avgiftsuttag på gods och ett ökat uttag på fartygsanlöp samt en beredskapsavgift.
Vi ser positivt på verkets arbete med att använda farledsavgifterna som styrmedel för att minska sjöfartens miljöpåverkan. Den nya modellen för avgiftssättning är planerad att träda i kraft den 1 januari 2017. Dock har det inkommit mycket kritik från näringen och organisationer för sjöfart och hamnar.
Förslaget innebär en inte försumbar höjning av farledsavgifterna, har jag sett i olika remissvar. För att ta ett exempel skulle det innebära en höjning med 145 procent för inlandssjöfarten. Herr talman!
Därför förutsätter vi att man från Sjöfartsverket i möjligaste mån beaktar inkomna synpunkter och att man, när man ska fastställa avgifterna, beaktar behovet av att underlätta överflyttning av gods från vägtransporter till sjöfart. Herr talman! Vad gäller forskning och utbildning har Trafikverket det övergripande ansvaret för forskning inom transportsektorn och därmed sjöfarten.
Sverige har en stark internationell ställning inom den sjöfartstekniska utvecklingen, där fokus ligger på fartygsbränsle, framtidens drivmedel, bränsleeffektivitet samt åtgärder för att minska sjöfartens utsläpp av luftföroreningar och klimatpåverkan. Här vill jag passa på att lyfta fram sjöfartsnäringen, som bidrar till ekonomiska förutsättningar tillsammans med statliga myndigheter.
Den bidrar också med egna strategier för en bättre miljö och i arbetet med att pröva alternativa bränslen, bygga nya fartyg som är energieffektivare och så vidare. Det har som resultat bidragit till att svensk sjöfarts miljöutveckling är i världsklass. Herr talman! Vad gäller regelverket för inlandssjöfarten har vi under våren behandlat EU:s regelverk för bland annat bemanningsfrågor.
Det är viktigt att anpassningarna till svensk lagstiftning kommer snabbt på plats. Det finns ett intresse för att bedriva inlandssjöfart i både Mälaren och Vänern, och det är viktigt att komma igång. Detta skulle också i en förlängning kunna innebära att mer godstransporter kan flyttas över till sjöfart.
När det gäller Förbifart Stockholm har Trafikverket dessutom klargjort att man inte vill ha stenmassorna på väg, utan de ska fraktas bort sjövägen. Det är bra. Det gäller att tänka nytt i de här frågorna. Regeringen har gjort en överenskommelse med Stockholms universitet, som har fått uppdraget att se över hur regler för cabotage för inlandssjöfarten ska kunna se ut.
Detta ska redovisas den 15 december 2016. Genom motioner har utskottet behandlat frågan om Götaälvbron i Göteborg och haft den uppe till diskussion. Vi konstaterar att ärendet har behandlats i domstol.
Jag vill bara understryka hur utskottet har resonerat genom att läsa ur betänkandet: "Utskottet förutsätter att Göteborgs kommun i enlighet med domstolens beslut kommer att verka för att ett effektivt trafikledningssystem som omfattar samtliga trafikslag som trafikerar bron och vattnet under den införs för Göta älv och är driftklart senast vid den tidpunkt då bron tas i anspråk."
Det är viktigt att så sker. Beslutet har vunnit laga kraft, och man har valt att inte överklaga. Betänkandet innehåller också en del objekt som gäller åtgärder inom Vänersjöfarten, Trollhätte kanal och Mälaren. Det finns naturligtvis också andra viktiga sjöfartsobjekt.
Dessa förslag kommer att behandlas i den kommande åtgärdsplanering som läggs fram i samband med den infrastrukturproposition som kommer i höst eller nästa vår. Herr talman! Den 1 januari 2015 trädde svaveldirektivet i kraft i Östersjön, Engelska kanalen och Nordsjön. Nivån sänktes till 0,1 viktprocent.
Den förra regeringen gav Transportstyrelsen i uppdrag att utreda tillsynen av det nya regelverket, och i juni 2014 redovisade man de synpunkter som man hade för regeringen. Dessa synpunkter delgavs också utskottet under en konferens i början av mandatperioden. Man har här relaterat till konferensen på Viking Grace, och det var också där vi diskuterade detta.
Transportstyrelsen föreslog då att det befintliga systemet med straffrättsliga sanktioner skulle ersättas av administrativa sanktioner och att en luftföroreningsavgift borde tas ut vid överträdelse av svavelbestämmelserna. Efterlevnaden av SECA debatterades även förra året i sjöfartsdebatten. Jag var kritisk till att den förra regeringen inte hade vidtagit tillräckligt med åtgärder.
Nu måste jag vara kritisk även mot min egen regering. Jag kan bara konstatera att det ett år senare ännu inte har kommit någon åtgärd på plats. Därför ansluter vi oss till kritiken, och det blir ett gemensamt tillkännagivande till regeringen om att snarast få regelverket på plats.
Som sista talare för utskottet skulle jag vilja passa på att tacka dels talmannen med kanslipersonal, dels utskottet och utskottets kanslipersonal för ett gott arbete och för en god ton. Jag önskar er alla en skön och avkopplande sommarledighet.