KBLab/rixvox huggingface dataset:
Johan Hultberg (M):
Det är uppenbart att jag och landsbygdsministern inte har riktigt samma syn på verkligheten och vad som har gjorts och inte gjorts från regeringens sida. Min bestämda uppfattning är att vi har haft en regering som har varit alldeles för passiv och för långsam. När det gäller till exempel omställningsstöd var det någonting som jag lyfte här efter sommaren. Det är glädjande att Tillväxtverket häromveckan kom med ett beslut om att man ska finansiera en halv miljon - om jag är rätt underrättad - till ett omställningskontor.
Det är, fru talman, ändå småpotatis i sammanhanget. Jag kan konstatera att bara gränshandeln i Strömstad de senaste tio åren har inbringat drygt 12 miljarder i momsintäkter. Jag kan tycka att man från regeringens sida absolut ska titta på hur man kan stödja en omställning i Strömstad om det är så att till exempel gränshandeln inte kommer tillbaka till de historiskt höga nivåer som den har haft.
Men jag tror ändå - det är min bestämda uppfattning - att det är bättre att vi gör allt vad vi kan för att rädda i grunden livskraftiga och konkurrenskraftiga företag som kommer att få tillbaka sina kunder, om än kanske inte i precis samma utsträckning som tidigare, när vi förhoppningsvis kan återgå till en mer normal tillvaro.
Därför är det viktigt med den typ av insatser som jag specifikt frågade ministern om och som jag inte fick svar på, nämligen: Kan man tänka sig från regeringens sida att sjösätta ett särskilt stöd för företag som har tappat till exempel 90 procent i omsättning för att överbrygga en tid och kunna pausa uppsägningar? Kan man tänka sig andra mer generösa permitteringsersättningar?
Det jag kan konstatera är att till exempel det omsättningsstöd som regeringen har sjösatt var som sämst utformat under sommaren. Då var stödnivåerna som lägst. Det är alltså under de månader som turistföretagen och gränshandeln har sin viktigaste och största tid under året. Då fick man så låg ersättning från staten som möjligt.
Jag konstaterar att de åtgärder som regeringen hittills har sjösatt inte har varit direkt skräddarsydda för Strömstad utan snarare tvärtom.
Johan Hultberg (M):
Jag tackar socialministern för svaret på min interpellation. Bakgrunden till interpellationen är att Sverige har drabbats oerhört hårt av coronapandemin. Vi har sedan i våras haft en mycket omfattande smittspridning, som regeringen tyvärr inte har lyckats begränsa. Man har inte heller lyckats skydda våra äldre i den utsträckning som vi har önskat och haft som ambition.
Den stora smittspridningen i kombination med misslyckandet att skydda våra äldre är förklaringen till att så många som snart 10 000 svenskar har dött med covid-19. Det är en alldeles vedervärdig siffra.
Nu finns det dock ett ljus i tunneln, och det är detta ljus min interpellation handlar om, nämligen möjligheten att vaccinera befolkningen mot covid-19 och därmed rädda liv men också jobb och företag. Riksbanken har bedömt att en försenad vaccination kostar 25 miljarder i månaden.
Genom en snabb vaccination kan vi fortare återgå till en mer normal vardag och rädda liv, jobb och företag.
Därför är det viktigt att genomförandet av den största vaccinationsinsatsen någonsin i vårt land blir framgångsrik och går så snabbt som vi vill och som det går givet de leveranser Sverige är lovat. Fru talman!
Det är inte själva vaccinet utan vaccinationen som räddar liv, vilket EU:s hälsokommissionär slog fast häromdagen. Det räcker inte att doserna kommer till Sverige, utan alla människor i vårt land måste också få vaccinationen utförd.
När nu hälso- och sjukvården är så hårt ansträngd på grund av pandemin borde vi verkligen titta på alla möjligheter att ge hälso- och sjukvården avlastning och ta vara på olika yrkeskategoriers vilja, kompetens och kunnande.
Sveriges farmaceuter har tillsammans med Sveriges apotek sträckt ut en hand till regeringen och sagt att de vill hjälpa till: Ge oss farmaceuter möjlighet att vaccinera på apotek. Detsamma gäller tandläkare: Ge oss möjlighet att vaccinera. Regeringen borde ta denna utsträckta hand. Vi har inte råd att säga nej till goda krafter som vill bidra i detta arbete. Fru talman!
Jag är bekymrad över att regeringen åter lutar sig tillbaka lite grann och hoppas på det bästa. Jag hoppas också att regionerna ska klara av vaccinationen så bra som socialministern tror och hoppas.
Men det är viktigt att vi förbereder oss för problem och att regeringen inte bara är reaktiv utan proaktiv och att man inte bara, som ministern sa i sitt svar, följer dessa frågor noggrant utan agerar, förbereder och planerar.
Man kan redan nu ge Socialstyrelsen i uppdrag att förändra förordningar och föreskrifter så att det blir möjligt för farmaceuter och tandläkare att bidra i vaccinationsarbetet och ge Försvarsmakten i uppdrag att ställa sina resurser till förfogande. Det gäller att ta de utsträckta händer som kommer från goda krafter, såväl privata som offentliga.
Johan Hultberg (M):
Jag ställde i min interpellation två frågor. Den ena var väldigt konkret och specifik och rörde just farmaceuter. Den andra frågan var mer övergripande, att vi ser att hälso- och sjukvården är tungt belastad, och då frågade jag socialministern om hon avsåg att vidta några åtgärder för att säkerställa att vaccinationer kan genomföras på ett bra sätt för att förhindra försening.
Inte heller där har det kommit några svar från socialministern om huruvida man avser att vidta några sådana åtgärder, utan svaret är att man följer frågorna. I min värld, fru talman, är det en väldigt passiv inställning. Det ges inga konkreta exempel på vad man gör för att hantera olika potentiella problem eller vad man har för beredskap för att ytterligare stödja regionerna för att dra nytta av andra samhällsinsatser.
Tyvärr, fru talman, uppfattar jag att det är en ganska passiv inställning från regeringens sida. Det är den inställningen som jag vill försöka påverka här. Vaccinationerna är oerhört viktiga. Det handlar trots allt ytterst om att rädda liv men också, som sagt, om att rädda många av de jobb och företag som nu hotas.
Vi måste också vara medvetna om att vaccination mot till exempel covid-19 inte bara handlar om våren, utan det kommer att behöva göras kontinuerliga vaccinationsinsatser. Antagligen kommer vi alla att behöva påfyllnadsdoser kanske var 18:e månad, och då tycker jag att det är viktigt att vi tittar på möjligheterna att avlasta hälso- och sjukvården och använda farmaceuter.
Det är inte något helt nytt som är påhittat av mig, utan det förekommer i en lång rad andra europeiska länder. Det räcker att gå till våra norska vänner eller till Danmark. Där använder man farmaceuter för att klara av vaccinationerna, så jag tycker att vi i Sverige ska lära av våra nordiska grannar, som för övrigt har klarat av pandemin bättre. Tack för en bra debatt!
Johan Hultberg (M):
Det är glädjande att vi trots allt är överens om vart vi vill. Vi vill komma tillbaka till en vardag där gränsen inte känns, där vi kan röra oss fritt i Norden och där det inte spelar någon roll på vilken sida av gränsen man arbetar eller bor. För mig betyder Norden mycket också på ett privat plan. Min fru är svensk, men vi träffades i Oslo.
Mina barn är svenskar, men vår andre son föddes på sjukhuset Østfold Kalnes, för att det är närmare eller lika nära till BB där som det är till BB på Näl utanför Trollhättan. Det är så livet ska se ut i en gränsregion. Vi lever gränslöst, samarbetar och knyter band över våra gränser. Fru talman!
Hemma från mitt vardagsrumsfönster har jag kunnat blicka ut över havet sent på kvällarna och se silhuetten av färjorna som går mellan Fredrikshamn och Oslo. Nu har Stena Line gett besked om att de lägger ned den linje som de har trafikerat i 40 år. Stena Saga ligger vid kaj i Uddevalla och är ute till försäljning. Det är ett konkret exempel på hur band som knyter samman Norden löses upp.
Nu måste vi knyta band som för oss samman igen. Vi behöver verkligen den motoffensiv som jag var inne på. Vi behöver nya initiativ där vi stärker och utvecklar samarbetet. De boende i gränsregionerna behöver konkreta besked om hur man löser vardagsproblemen.
Arbetspendlarna i Strömstad eller Dals-Ed som inte får lön på grund av att gränsen är stängd kan kanske inte vänta till den 12 februari.
Johan Hultberg (M):
Jag tackar socialministern för svaret på min interpellation, som jag tycker är oerhört angelägen. Bakgrunden till interpellationen är en tudelad oro som jag har. Jag är orolig över den mycket bristfälliga säkerheten inom Statens institutionsstyrelse, med väldigt många rymningar av personer som är där under tvångsvård eller är dömda till sluten ungdomsvård.
Jag är också orolig över att Sis verksamhet i stort inte håller tillräckligt hög kvalitet, att Sis inte tillräckligt bra lyckas axla och fullfölja sitt uppdrag att ge viktig vård och behandling till inte minst ungdomar som är på glid. Vi ska komma ihåg, fru talman, att de allra flesta ungdomar som vårdas inom Sis inte är dömda.
Lejonparten av ungdomarna är där av andra anledningar. Om de inte får hjälp och stöd kanske de utvecklar en brottslig livsstil. De har ofta missbruksproblem, allvarliga psykosociala problem och utmaningar, men de är inte dömda. En liten minoritet är dömda.
Min oro är i mycket att den lilla grupp som vårdas enligt lagen om sluten ungdomsvård stjäl fokus från behovet av att utveckla vården av dem som vårdas enligt LVU.
År 2019 fanns det 663 platser inom Sis för LVU men bara 68 för LSU. Sedan tillkommer dessutom den missbruksvård som Sis bedriver riktat mot vuxna. Det är viktigt att ha klart för sig att det bara är en liten del Sis uppdrag som handlar om att ge vård till ungdomar som är dömda.
Det är alldeles uppenbart, tycker jag och Moderaterna, att Sis inte klarar av att uppfylla det uppdrag de har att ge dömda ungdomar en vård eftersom så många fritas och avviker. Fru talman! En förutsättning för en lyckad vård är naturligtvis att de som är där kvarstannar. I fjol var det hela 26 rymningar.
Det ska ställas i relation till de 68 platser vi talar om. Moderaterna har länge drivit att ansvaret för just de ungdomar som har begått grova brott ska flyttas från Statens institutionsstyrelse till en särskild enhet inom Kriminalvården. Moderaterna tycker heller inte att man ska blanda ungdomar med erfarna kåkfarare.
Det är alldeles uppenbart på det viset att Sis inte - som ministern egentligen var inne på i sitt svar - är rustat för att hantera det klientel som nu kommer med väldigt brottsaktiva ungdomar. Dessa har ett omfattande eget våldskapital men också ett våldskapital i ryggen som kommer från andra kriminella nätverk. Vi har sett fritagningar. Det är oerhört allvarligt.
Det är inte bara så att ungdomar har avvikit på en promenad eller liknande. Det är bättre att ge Sis möjlighet att utveckla sin verksamhet att ge vård och behandling till ungdomar som har psykosociala problem och att de kan fokusera på det genom att flytta ansvaret till den myndighet som har kunskap och kompetens när det gäller säkerhet, nämligen Kriminalvården. Varför vill inte socialministern ta det steget?
Johan Hultberg (M):
Man ska inte blanda dessa ungdomar på avdelningarna, utan man ska ha renodlade avdelningar för ungdomar som vårdas inom ramen för LSU. Detta tycker jag är bra. Moderaterna har länge krävt att man ska skilja LVU-ungdomar från dem som faktiskt är dömda. Nu gör man det inom Sis.
Vi tycker dock att det hade varit mer rimligt att ta steget att flytta ansvaret till Kriminalvården, som ju har kunskap, erfarenhet och kompetens att bedriva en verksamhet som är säker och där inte närapå hälften av de dömda avviker. När jag följde presskonferensen med socialministern och gd Åbjörnsson Hollmark tyckte jag mig bli styrkt i min uppfattning att vi behöver göra denna flytt.
Generaldirektören presenterade ett väldigt omfattande paket av åtgärder som skulle vidtas för att höja säkerheten till en acceptabel nivå.
Hon nämnde att det hade inrättats en ny säkerhetsavdelning som leds av en säkerhetsdirektör, att man nu rekryterar säkerhetsspecialister och underrättelseoperatörer och att detta är helt nya befattningar inom Sis. Man påbörjar också rekrytering av lokala säkerhetssamordnare.
Man har infört personlarm för samtliga anställda som vistas i utomhusmiljöer. Man har tagit bort fria vikter, infört säkerhetshusgeråd och mycket annat. Problemet är, fru talman, att man börjar från en väldigt låg nivå.
Hade man flyttat ansvaret till Kriminalvården hade man börjat med en god säkerhetsnivå och kunnat flytta erfarenheterna från Sis när det gäller vård och behandling till Kriminalvården.
Jag är också bekymrad över hur vårdkvaliteten kommer att påverkas för de ungdomar som inte är dömda, det stora flertal som vårdas enligt LVU, när man går i den här mycket mer repressiva riktningen med högre staket och ökade fysiska skydd. Det gynnar inte nödvändigtvis vården för de andra ungdomarna.
Jag delar dock uppfattningen att säkerhetsarbetet inom hela myndigheten behöver bli bättre. Det är också riktigt, som socialministern sa, att vi även ser många personer som vårdas enligt LVU som avviker.
Jag tycker därför att socialministern borde prata med inrikesministern och komplettera direktiven till den utredning som nu är aviserad med att utreda om man inte ska ta detta steg och flytta ansvaret för de grovt kriminella ungdomarna till Kriminalvården. Detta är också riksdagens mening, fru talman.
Riksdagen gjorde ett tillkännagivande redan i mars i fjol om just detta. Det minsta man kan begära är därför att regeringen låter utreda detta i den utredning som nu är aviserad. Jag hoppas att regeringen kommer att presentera sådana utredningsdirektiv enligt riksdagsmajoritetens vilja.
Johan Hultberg (M):
Som jag var inne på i mitt första inlägg, tror jag att det var, är ett problem att den verksamhet som Sis bedriver inte bara håller usel säkerhet utan också är av otillräcklig kvalitet. Statskontoret gjorde en genomlysning av Sis som man presenterade för regeringen för ett knappt år sedan.
I den framkommer, vilket jag tycker är rätt häpnadsväckande, att inte ens hälften av personalen inom Sis bedömer att vistelsen på institutionen skapar förutsättningar för förändring. Sis motto är: Plats för förändring. Men inte ens hälften av medarbetarna tror alltså att vistelse för en ung person på ett Sis-boende skapar förutsättningar för förändring.
Jag tycker att det är viktigt att man har med sig perspektivet att Sis inte bara kan arbeta med att höja säkerheten, även om vi är rungande överens om att det behövs. Oavsett om vi flyttar ansvaret för de dömda ungdomarna till en särskild enhet inom Kriminalvården, som Moderaterna vill och som det också finns en majoritet för i Sveriges riksdag, finns också ett jättestort behov av att förbättra kvaliteten inom Sis. Jag tror att de här frågorna hänger ihop.
Jag tror att det vore bra för kvaliteten och verksamhetsutvecklingen inom Sis om man befriade Sis från ansvaret för de dömda ungdomarna. Av dem är de allra flesta faktiskt inte 15 år, utan de är betydligt äldre än så. De är i övre tonåren.
Under hösten var 45 av de 67 som då var placerade enligt LSU över 18 år. Jag tycker att det finns all anledning att följa riksdagens tillkännagivande och säkerställa att den utredning som nu ska tillsättas utreder hur ansvaret för ungdomar som är dömda till sluten ungdomsvård kan flyttas till Kriminalvården.
Johan Hultberg (M):
Det här är sannerligen ett komplext problem, och hälso och sjukvård är en oerhört komplex verksamhet. Man ska ständigt vara redo att möta plötsligt uppkomna vårdbehov samtidigt som man utför en mer planerad verksamhet. Nu ska man klara av detta mitt i en brinnande pandemi. Svensk hälso- och sjukvård har dock haft problem med bristande tillgänglighet under väldigt lång tid. Socialministern tog upp att tillgängligheten kanske var på väg att förbättras något under månaderna närmast före pandemin.
Men om vi tittar på produktiviteten inom sjukhusvården under de fem år som föregick pandemin ser vi att den höll på att minska. Det är oerhört allvarligt att produktiviteten minskar och att vi därmed får allt svårare att ge människor vård i tid och inom rimlig tid. Jag tycker att situationen är sådan att regeringen behöver ha ett större nationellt ledarskap. Sätt ett nationellt mål!
Säkerställ att samverkan fungerar på ett bra sätt mellan regionerna! Titta också ut bortom nationsgränserna! Det stämmer att många regioner redan i dag ser på möjligheterna att hitta internationella samarbeten. Min egen region, Västra Götaland, har ett avtal som möjliggör akutsjukvård på andra sidan den norska gränsen.
Som jag nämnde gäller det även förlossningsvård för personer som bor i till exempel norra Bohuslän eller norra Dalsland och som har lika nära eller rent av närmare till Østfolds sjukhus än till Trollhättan. Många gånger är det dock svårt för en region att teckna sådana avtal med nationella aktörer på andra sidan. Norsk hälso- och sjukvård är organiserad på ett helt annat sätt.
Det hade kanske varit bättre om regeringen gett en statlig myndighet ett sådant uppdrag. Fru talman! Sverige ska inte vara ett kösamhälle, men tyvärr är det så det ser ut inom svensk hälso- och sjukvård. Vi behöver stärka patienternas ställning och förbättra tillgängligheten. Regeringen har ett stort ansvar för detta.
Johan Hultberg (M):
Det är bra att prata om miljö och ekonomi på ett samlat sätt. I grunden måste man ha samma utgångspunkt i miljöpolitiken, finanspolitiken och den ekonomiska politiken, det vill säga att hushålla med resurserna. Resurser är inte oändliga, och man behöver se till att man får bra valuta för de investeringar man gör.
Det är där som Moderaterna och en lång rad oberoende granskare har varit extremt kritiska mot den politik som den sittande regeringen - Miljöpartiet - för. Det är för mycket av dyr symbolpolitik som inte levererar tillräckliga resultat. Mångmiljardinvesteringar görs utan ordentliga underlag om de levererar ordentlig klimatnytta. Det har varit problemen med de investeringsstöd som Miljöpartiet har argumenterat för under många årtionden.
Det var samma problem med de gamla Klimppengarna, och vi har sett motsvarande problem med de befintliga stödsystemen. Det går inte att få tydliga svar på om de investeringar, satsningar, som skattebetalarna står för leder till ytterligare utsläppsminskningar.
Moderaternas förra miljöbudget var större än den sittande regeringens, så det handlar inte om att vi är ovilliga att satsa på miljön. Men vi är oerhört angelägna om att det ska vara verkningsfulla och kraftfulla satsningar som levererar resultat. När det gäller rättsväsendet har vi satsat ytterligare resurser för hela kedjan så att effektiva miljöprövningar och effektiva domstolsprocesser kan genomföras.
Låt mig återgå till interpellationens huvudfråga. Jag vill bara understryka att detta är en viktig miljöfråga och en fråga om jobb och tillväxt. Smögenlax och andra företag vill bidra till Sveriges ekonomi, till renare hav och till en bättre miljö. Ministern måste säkerställa att de förutsättningarna kommer på plats.
Johan Hultberg (M):
I det sista inlägget blottade tyvärr miljöministern sin okunskap på området. Jag kan ha viss förståelse för det - ministern har bara varit miljöminister i ett par veckor.
Inom SECA får svavelhalten som sagt vara 0,1 viktprocent. Globalt är det 0,5 procent sedan den 1 januari 2020; tidigare var det 3,5 procent. Ett fartyg kan visst ligga i hamn och ha olika bränslen ombord, och det är som sagt fullt rimligt. Inom SECA gäller 0,1 procent; på världshaven - om jag uttrycker mig så - gäller 0,5 procent. Självklart ska fartyg få ha olika bränslen ombord.
Hamnkontrollen fungerar, men jag tycker att den ska kompletteras och att det vore rimligt att titta på möjligheterna med kontroll till havs. Jag kände inte till det praktiska problem som ministern nämnde med att det skulle finnas en säkerhetsaspekt som hindrar Kustbevakningen från att använda sina flygplan för detta. Jag hoppas att teknikutvecklingen har gått framåt på det här området.
Jag tror också, som ministern var inne på, att det finns möjlighet att använda fartygen och ha sniffrar ombord på Kustbevakningens fartyg eller att rent av utrusta drönare med sniffrar som styrs från Kustbevakningens fartyg. Jag tycker att man ska titta på den här möjligheten. Jag delar verkligen ministerns uppfattningar. På aggregerad nivå har vi ju sett jättegoda effekter.
Miljölagstiftningen efterlevs av de allra flesta. Svensk Sjöfart är i framkant när det gäller miljöarbetet och har väldigt många engagerade medlemmar som också gör mer än vad lagen stipulerar och kräver.
Man vill att sjöfarten ska vara en grön näring som har en viktig roll i de globala värdeflödena och den globala ekonomin men som tar sitt miljöansvar och som bidrar till att vi kan klara klimatmålen från Paris. Men det finns ett och annat rötägg - så är det ju inom alla näringar. Här handlar det också om att upprätthålla en sund konkurrens.
De tidigare mätningar och rapporter som har gjorts visar på att det finns problem med att vissa rederier tycks fuska, och man har sett större problem med bristande regelefterlevnad när fartyg är på väg att lämna kontrollområden. Därför tror jag att det vore viktigt att komplettera den hamnbaserade kontrollen med en sjöbaserad kontroll.
Det är mycket möjligt att det krävs vidare utredning kring dessa frågor, men ett första steg skulle vara att ministern uttalade intresset och viljan att titta vidare på de här möjligheterna.
Denna fråga handlar som sagt både om miljö, om att upprätthålla en sund konkurrens och om att säkerställa att de företag som följer lagstiftningen och kanske rent av gör mer än vad lagen kräver inte straffas utan allra helst uppmuntras och att det finns incitament för dem att fortsätta driva på miljöarbetet.
Johan Hultberg (M):
Moderaterna står ju bakom principen att förorenaren ska betala, och vi tycker att det är rätt att man prissätter utsläpp. Men det gäller att hitta incitament och prissättningar som träffar rätt och som säkerställer att man får de effekter man vill uppnå. När det gäller sjöfarten säger det sig självt - det är få näringar som är så gränsöverskridande som just sjöfarten, och då handlar det väldigt mycket om att försöka hitta internationella och globala lösningar.
Vi har sagt att EU:s utsläppshandel rimligen skulle kunna omfatta också sjöfarten om man inte kommer fram globalt genom förhandlingarna på FN-nivå; det vore ju absolut det bästa. Nu kan både jag och miljöministern glädjas åt att man faktiskt på FNnivå har lyckats komma överens om kraftigt skärpta regler för den globala sjöfarten.
Det är inte bara sjöfarten i till exempel SECA-områdena som nu har hyggligt stränga krav på sig, utan det har faktiskt gjorts en rejäl skärpning av regelverket globalt. Denna interpellation handlar som sagt om att vi i Sverige ska göra vad vi kan för att utveckla kontrollmöjligheterna. Jag är glad över att ministern säger att vi aldrig blir färdiga.
Jag uppmanar verkligen ministern att fortsätta titta på dessa möjligheter och att när det gäller den större frågan fortsätta driva på globalt för att vi ska få bättre kontrollsystem på plats internationellt. Vi vet ju att det globalt handlar väldigt mycket om att man faktiskt inte går över till bättre bränsle utan använder skrubberteknik. Då är det viktigt hur dessa system används.
Det finns två varianter: slutna system, där man tar hand om vattnet, och öppna system, där fartygen renar luften men i stället släpper ut svavlet i havet. Det är naturligtvis problematiskt, och jag uppmanar ministern att driva på för att vi ska ha bra regler kring detta internationellt.