Julia Kronlid (SD):
Vi ska nu debattera socialförsäkringsutskottets betänkande 2020/21:SfU16 som behandlar inkomna motioner och förslag gällande pensioner. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 1. Herr talman! Sverigedemokraterna har en rad förslag för att stärka och höja våra pensioner.
Grundläggande för oss i vår socialkonservativa politiska inriktning är ju att Sverige ska vara ett land med en stark och trygg välfärd, där vi behandlar dem som arbetat och slitit och byggt upp det här landet med vördnad och respekt och ger dem en ekonomisk trygghet. Det är ovärdigt och oacceptabelt att det i dag finns äldre som lever på existensminimum. Vi har därför tidigare i vår budget föreslagit en höjning av garantipensionen med ytterligare 800 kronor i månaden.
I ett betänkande om socialavgifter har vi lyft fram vikten av att regeringen tar tag i och utreder möjligheten att stärka pensionsavsättningarna in i pensionssystemet för att de som arbetat och slitit i ett helt liv sedan ska få ut en större andel av sin lön i pension. Herr talman! Tyvärr tycker jag att en öppen, offentlig debatt om våra pensioner i dag oftast lyser med sin frånvaro.
Det är därför välkommet att i alla fall ha den här debatten i utskottet, där vi behandlar våra motioner, en gång om året, liksom budgetdebatten om pensioner. År 1991 startades en pensionsgrupp för att värna pensionsöverenskommelsen. Att hitta långsiktiga lösningar för våra pensioner så att pensionerna kan stärkas har såklart ett gott syfte.
Jag som tillhör ett av de två partier som inte är med i Pensionsgruppen vill dock framföra att gruppen inte får ta bort möjligheten till en öppen och transparent debatt om vilka reformer som behöver genomföras. Jag måste tyvärr också säga att jag inte är helt nöjd med vad gruppen har åstadkommit sedan 1991, för vi har i dag en situation där det fullkomligt kokar bland landets äldre och pensionärer. Herr talman!
En av reformerna som Pensionsgruppen enats om var att pensionsåldern skulle höjas. Det har man nu också gjort genom att införa en ny, generell riktålder för pension som successivt kommer att trappas upp. Självklart finns det en logik i att vi kan arbeta längre upp i åldrarna i takt med att vi lever längre. Vi anser dock att denna generella höjning inte tar hänsyn till att det inte finns en enda gemensam pensionsålder som lämpar sig för alla individer och alla yrkesgrupper.
De som är utslitna som ett resultat av ett långt och krävande yrkesliv ska inte tvingas att stanna på arbetsmarknaden mot sin vilja och sin hälsa. Dessutom har det kommit rapporter som visar att det inte ger så stor effekt på pensionen som man kanske hade väntat sig. Mantrat "jobba längre, mer pension" visar sig inte stämma för alla, speciellt inte för breda yrkesgrupper som busschaufförer, barnskötare, undersköterskor och städare.
Två extra arbetsår efter 65 handlar ofta bara om några futtiga hundralappar per månad i pension, visar beräkningar som SPF Seniorerna har gjort. Herr talman!
Vi menar att arbete längre upp i åldrarna bör åstadkommas genom en betydligt högre grad av flexibilitet och riktade incitament snarare än med tvång, exempelvis genom rätten att gå ned till deltid eller genom införandet av ett särskilt jobbskatteavdrag för äldre som frivilligt stannar kvar på arbetsmarknaden.
Vi vill därför uppdra till regeringen att riva upp reformen om att införa en ny och högre riktålder för pensionen och i stället införa positiva incitament för att jobba längre upp i åldern. Herr talman! En annan reform som regeringen tillsammans med Pensionsgruppen vill genomföra är att kraftigt begränsa valfriheten inom premiepensionen. Den 1 november 2018 kom hårdare krav från regeringen på de fonder som finns i dagens system.
I ett andra steg lämnades i november 2019 ett utredningsförslag om regelverk för ett nytt kontrollerat upphandlat fondtorg samt om en reglering av en ansvarig myndighet. Arbetet ska slutföras den 31 augusti 2021, något senare än vad det ursprungligen var tänkt.
De skärpta krav som ställdes på fonder 2018 i det som ibland kallas steg ett var bra och nödvändiga krav för att komma till rätta med bedrägligt beteende, oetisk marknadsföring och svårigheter för konsumenter att få korrekt information i sitt premiepensionssparande. Sverigedemokraterna är däremot av flera skäl kritiska till reformen i steg två.
Den här reformen riskerar att leda till att framtidens pensionärer får en försämrad pension och drastiskt begränsad valfrihet för pensionssparande. Det framtida fondtorget kommer dessutom att kraftigt decimera utbudet av fonder. Genom sin omstrukturering och styrning kommer det att påverka valbarheten drastiskt. Detta leder bland annat till att större, globala indexfonder premieras framför mindre småbolagsfonder.
I dagsläget är cirka 290 miljarder kronor, närmare 20 procent, av premiepensionskapitalet placerat i svenska aktier. Det här bör sättas i kontrast till förslaget från regeringen och pensionsgruppen, där endast 1 procent placeras i svenska aktier.
I synnerhet under och efter coronakrisen skulle reformen kunna bli förödande inte bara för enskilda pensionärers premiepension utan också för svensk företagsamhet, där många redan går på knäna.
Vi anser därför att regeringen inte ska gå vidare med den här premiepensionsreformen utan i stället följa upp och utvärdera resultaten av de krav som ställdes på fonder 2018 för att komma åt det som var problemet från början, nämligen oetisk marknadsföring och bedrägerier. Att begränsa valfriheten och slå mot svenska företag på det här sättet är inte rätt väg att gå. Herr talman!
Jag vill också beröra ett ämne som fått mycket uppmärksamhet den senaste tiden, nämligen vikten av jämställda pensioner. Rapporten Varför får kvinnor och män olika mycket i inkomstpension? från Pensionsmyndigheten visar att kvinnor över tid tagit ett större ansvar för obetalt arbete under småbarnstiden och att både föräldraledighet och framför allt deltidsarbete påverkar den framtida pensionsinkomsten negativt.
Ytterligare en viktig skillnad mellan kvinnors och mäns tid på arbetet är att kvinnor i större utsträckning än män är frånvarande på grund av sjukdom. Kvinnor arbetar ofta på arbetsplatser där den psykosociala arbetsmiljön är mycket krävande. De har ofta människovårdande yrken eller serviceyrken som kräver både engagemang och kompetens samtidigt som inflytandet över den egna arbetssituationen ibland är mycket begränsat, vilket kan leda till utbrändhet och sjukskrivning.
Det ser vi också i det mycket oroande ökade antalet kvinnor som sjukskrivs på grund av psykisk ohälsa. Herr talman! Det finns två sätt att bemöta denna problematik. Det ena sättet, som regeringen har anammat, är att förutsätta att kvinnor inte själva är kapabla att fatta beslut om hur mycket tid de vill spendera med sina barn och sin familj under småbarnsåren. Man menar att det är påtvingat och något som ska tvingas bort genom lagstiftande kvotering av föräldraförsäkringen.
Vi förnekar inte att sådana situationer kan finnas, och vi förnekar inte heller att ett gemensamt och uppdelat föräldraansvar är positivt. Vi anser dock att utgångspunkten måste vara att familjerna själva får valfrihet att fördela föräldraförsäkringen och arbetstiderna. Däremot är det helt orimligt att ett ökat ansvar för familj och barn, oavsett om det är en kvinna eller en man som tar det ansvaret, ska drabba pensionerna negativt i den utsträckning som det gör i dag.
Sverigedemokraterna ser det i stället som självklart att föräldraledighet och deltidsarbete för att ge barnen en drägligare tillvaro under småbarnsåren är något som ska värderas högre och ge minsta möjliga negativa effekt på pensionen.
Här har vi lagt fram förslag om att regeringen behöver utreda hur vi på riktigt kan stärka förutsättningarna för detta, bland annat genom att stärka pensionsrätter för barnår och på andra sätt uppmuntra tid med familjen i stället för att kvotera bort tiden.
Vi vill också att regeringen ska verka för mer jämställda förutsättningar i arbetslivet för att förebygga sjukskrivningar. Herr ålderspresident! Jag vill säga något kort om efterlevandestöd och krav för garantipension. Barnpension är ett ekonomiskt stöd som betalas ut automatiskt till barnet i de fall både barn och den förälder det gäller varit bosatta i Sverige vid tidpunkten för dödsfallet.
I det fall föräldern inte anses vara bosatt i Sverige krävs det en ansökan, och det är det som kallas efterlevandestöd. Här har vi tidigare haft en rad förslag om att kräva intyg på att föräldern som bor i ett annat land har avlidit. Vi har också krävt att det ska finnas ett svenskt medborgarskap.
I det här betänkandet behandlas förslag om att efterlevandestöd som i dag betalas ut till barn som får stöd från det allmänna och bor i HVBhem inte ska få efterlevandestöd eftersom det finns liknande regler för underhållsstöd som inte heller utbetalas när det ges stöd från det allmänna. Här finns förslag från Socialdepartementet som ska läggas fram i en proposition i maj. Vi förutsätter att så kommer att ske.
Detta gäller likaså när det gäller att avskaffa en undantagsregel som gör det möjligt för flyktingar och vissa andra försäkrade att tillgodoräkna sig bosättningstid i sitt tidigare hemland. Det är också något vi vill ta bort. Här finns också en utredning från regeringen där det föreslås att man ska gå vidare med förslaget, och vi ser fram emot att förslaget läggs på riksdagens bord.