Beatrice Ask (M):
Låt mig börja med att kort svara på de konkreta frågorna. Kan skyddet stärkas? Ja, det tror jag. Det är dessutom absolut nödvändigt. Hur kan det stärkas? Jag tror inte att det är en enstaka åtgärd som behövs. Jag ska återkomma till detta. Borde man kriminalisera identitetsstöld i sig? Det finns många fördelar med det. USA har en sådan regel. Vi har inte prövat det i Sverige.
Jag har funderat på det inför den här diskussionen, och det finns en del avgränsningsproblem. Det är inte en helt enkel frågeställning. Den får vi lämna därhän, men vi bör ändå grunna över den, för det är definitivt en kränkning att någon använder ens identitet. Sedan kommer vi till det som faktiskt är straffbelagt. Det är rader av kriminella handlingar där man har skaffat sig tillgång till en annans identitet.
Det finns säkert ett och annat problem i lagstiftningen, men jag vill påstå att det framför allt handlar om metodik och utredningskompetens. Hur ska man hantera det hela? En svårighet på nätet är ofta att komma åt vem det är som utger sig för att vara en viss person. Det är ju tillåtet för oss alla att kalla oss för vad som helst och öppna Facebookkonton och annat. Det där är lite knepigt.
Det finns dock åtgärder som jag tycker är viktiga. Ett stort problem togs upp här, nämligen att man får varor som man inte har beställt. Grundregeln är att man inte behöver betala, men det blir väldigt mycket besvär. Där måste rutinerna hos företagen kunna förbättras, så att man faktiskt försäkrar sig om att varan verkligen är beställd. Där finns det en del som kan göras i det civila.
Ett annat fenomen som vi ser ganska mycket av är att man använder andras kontokortsnummer och identiteter. Där finns det möjligheter hos kontokortsföretag och andra att skärpa reglerna, så att man inte enkelt kan komma åt dessa uppgifter. Det är väl självklart att de ska skickas i rekommenderat brev och att man bör ha kontrollåtgärder för att säkerställa att kontokort kommer till rätt person.
Det finns alltså en rad möjligheter att göra säkerheten bättre. Det är ett ansvar som måste ligga på många olika aktörer. Sedan ställer det till oerhört mycket besvär för den enskilde när sådant här sker. Därför är det viktigt, inte minst för oss konsumenter, att vi både i konsumentlagstiftningen och i annat konsumentstöd har en användarvänlighet.
Det går att ta ett större ansvar själv när man ska handla på nätet, till exempel med e-legitimation. Problemet är att det är olika lätt att skaffa e-legitimation beroende på vilken bank man är kund hos och hur anvisningarna ser ut. Riksdagens ledamöter har säkert inga svårigheter med att skaffa sig dessa identitetskort på nätet, men för väldigt många är det både komplicerat och besvärligt.
Här finns det anledning att arbeta för bättre användarvänlighet för att öka säkerheten. Jag ser framför mig att vi behöver skärpa regelverk och metodik på en rad områden. Jag tycker att det är utmärkt att Rikspolisstyrelsen nu i särskild ordning tillsammans med Åklagarmyndigheten tar fram en handlingsplan för hur man ska arbeta mer effektivt mot bedrägerier i vid mening.
Jag ser precis som interpellanten att det finns ännu mer att göra här. Vi har också, som jag nämnde i mitt inledande svar, en del utredningar som arbetar med relevanta frågor.