Jonas Jacobsson Gjörtler (M):
Jag tackar finansministern för svaret. Jag tycker kanske att hon försöker blanda bort korten lite grann när hon talar om annat. Hon styr in på utbildning, PISA-resultat och annat. Alla de saker som finansministern tar upp är både relevanta och viktiga. De behöver säkert studeras närmare både kors och tvärs. Finansministern hävdar att det har redovisats alldeles för lite i budgetpropositionen under alliansregeringens år.
Jag har inget problem med att man redovisar fler saker i budgetpropositionen. I grunden tror jag att det är bra. Kunskap är alltid bra, och om man kan redovisa ytterligare uppgifter ser jag inget problem med det. Finansministerns problem här är dock inte det hon säger att hon vill redovisa, utan det är att hon har ett antal saker som hon absolut inte vill redovisa. Det är det jag tycker är bekymret.
Det duger inte att säga att man har otillräckliga underlag på en del områden och att ha det som förevändning att plocka bort redovisningen på andra områden, där det faktiskt finns en utvecklad metodik för att ta fram underlag. Detta underlag går att ta fram, det har gjorts tidigare och det bör göras även framöver. Det är ett ansvar som finansministern har. Det är tur att finansministern inte jobbar i ett privat företag.
Jag undrar vad som skulle hända om man som ansvarig skulle gå till styrelsen med ett förslag till budget där man vägrar att redovisa några som helst beräkningar för de förslag som man vill ha stöd för? Jag kan försäkra att man inte skulle bli särskilt långlivad på jobbet. Herr talman! Stefan Löfven sa i regeringsförklaringen att "ett tydligt sysselsättningsmål ska styra den ekonomiska politiken".
Exakt samma formulering står i budgetpropositionen. Det är alltså ett sysselsättningsmål, inte ett arbetslöshetsmål. Nu undrar jag, Magdalena Andersson: Vilket är detta sysselsättningsmål? Stefan Löfven har också vid upprepade tillfällen under valrörelsen sagt att en kommande rödgrön regering skulle redovisa sysselsättningseffekten av alla förslag. Jag tror att han uttryckte det som att alla förslag som regeringen lägger fram måste vägas utifrån sin jobbskapande effekt.
Då vill jag fråga finansministern: Hur är det möjligt för er att väga olika förslags effekter på jobb och sysselsättning när ni inte redovisar dessa effekter? Det blir ju inte så lite motsägelsefullt när statsministern säger att sysselsättningseffekterna av alla förslag ska redovisas och finansministern nu står här och säger att sysselsättningseffekterna inte ska redovisas av några förslag. Herr talman!
Jag tycker att det är uppenbart att regeringen inte vill redovisa siffrorna. Skälet är sannolikt att man inser att de föreslagna reformerna leder till lägre sysselsättning, inte högre. Det duger inte riktigt att finansministern hävdar att regeringen gör en samlad bild och en samlad bedömning. Det är en typ av svepande formuleringar som kan betyda vad som helst.
Det som är relevant är att riksdagen och svenska folket behöver få ett underlag som går att studera och mäta och där man kan göra någon form av objektiv bedömning, eller i alla fall ett försök till en sådan. Om vi är överens om att vårt välstånd skapas genom att vi arbetar är det ganska viktigt att vi beräknar, bedömer och mäter effekterna av olika förslag när det gäller just sysselsättning och antal arbetade timmar.