KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jörgen Johansson (C):
Vi kan gå tillbaka till tiden före valet och se vad som egentligen sades. Det har ju förekommit en hel del påståenden om vad vi gick till val på. Det fanns en överenskommelse om att slopandet av fastighetsskatten, eller förändringen av fastighetsskattesystemet, skulle innebära att de regionala klyftorna inte ökade. Under det dryga år som gått har debatten förts fram och tillbaka.
Marie Engström har följt den debatten och vet säkert att de förslag som vi nu har också har en regionalpolitisk profil. Problemet var tidigare att även om vi hade legat kvar på 1 procent och sedan haft 6 000 kronor hade de som bor på landsbygden, med de låga värdena, också fått en ökning.
Nu blir det en nedsättning med 25 procent, till 0,75 procent av taxeringsvärdet, vilket innebär en vinst för dem. Samtidigt får man när man har pengarna i handen en ökning av skatten med 2 procent. Detta ska ses i relation till de 30 procent som har diskuterats under resans gång. Det var därför jag betonade att Socialdemokraterna höjde reavinstskatten med 5 procent när vi gick in i 2000-talet.
Man kan blicka tillbaka och se på den höjningen, som alltså var två och en halv gånger så hög som den vi nu diskuterar.
Jörgen Johansson (C):
Jag ber om ursäkt om jag var för lång i svaret. Jag har i debatterna upplevt att Marie Engström är en analyserande person, och därför ville jag vara fullödig i svaret. Därav det långa svaret. Det är ganska naturligt att Stockholms län får betala en mindre andel. Rent matematiskt fungerar det på det viset. Det är den effekt vi får helt naturligt i och med att vi har haft ett skevt system tidigare. Så blir det - det är helt rätt.
Marie Engström frågar om hur begränsningsregeln ska utformas. Det vore fel av mig som ledamot i skatteutskottet att stå här och spåna kring det. Det är en process som ska ske i departement och så vidare. Jag tror inte att jag som enskild ledamot kan diktera hur det ska vara. Detta vill jag återkomma till. Men jag är övertygad om att vi kommer fram till ett mycket bra resultat.
Jörgen Johansson (C):
Det är klart att man kan fundera över vad man lägger in i begreppet flyttskatt. Jag tror som sagt att vi lägger in olika saker. Att vi räntebelägger uppskovet ser inte jag som en form av flyttskatt - tvärtom. Det är en rimlig form av betalning för ett lån man har. Jag återgår till paret i Bromma och paret i Katrineholm. Varför ska paret i Katrineholm missgynnas?
De får ju gå till banken och låna, och när Riksbanken gör förändringar påverkar det de lån de har fått lov att lägga in för att köpa en bostadsrätt i Bromma. Varför är det inte rimligt med ungefär liknande förhållanden för dem som har ett uppskov, som alltså lånar pengarna av staten? Det är min ena fråga. Sedan har vi det här med uppskovet och framtiden.
Socialdemokraterna har under de senaste månaderna slagit sig för bröstet och sagt att de är partiet som jobbar mot svartjobb, mygel, fusk och så vidare. Samtidigt finns det kanske en helt annan bakgrund. Men ändå. Uppskovet på sikt ställer till en hel del problem, och då är min fråga: Tänker Socialdemokraterna avskaffa uppskovet i framtiden?
Jag vill återknyta till vad jag sade i mitt inledningsanförande: att uppskovet infördes den 8 september 1993 av den borgerliga regeringen. Under 70-talet fanns det ett uppskov, men det slopades 1991 av den socialdemokratiska regeringen.
Jörgen Johansson (C):
Jag får gå tillbaka och klargöra förhållandena. Paret i Katrineholm har inget uppskov. De två paren har exakt samma utgångsläge, men paret i Bromma har alltså "fått" 3 miljoner utan någon som helst egen insats, och det är dessa pengar som beskattas och tas med som ett uppskov. Rimligheten är väl att man när man lånar dessa pengar av staten också ska betala en viss ränta på dem.
Paret från Katrineholm får ju i det här sammanhanget gå till ett bolåneinstitut och låna pengar. Om jag lånade 3 miljoner för två år sedan visste jag inte vad Riksbanken skulle säga och vad ränteläget skulle bli. Det är en ju retroaktivitet, det också, på precis samma sätt som detta med uppskovet. Jag ser liksom inte skillnaden.
Jörgen Johansson (C):
Jag är väl medveten om att problemet med alkoholinförsel är stort i Skåne. Jag nämnde Mälardalen, eftersom länen i Mälardalen har den värsta statistiken sett från ett barnperspektiv. Jag räknar faktiskt dem mellan 10 och 16 år till barn, och det förvånar mig att de över huvud taget kommer i kontakt med alkohol.
Men tyvärr ser samhället ut så i dag, och därför måste man ta detta på allra största allvar. Just Växjömodellen som Christin Hagberg nämner har nått mycket bra resultat. Man har gått in och lagfört föräldrar, vänner och bekanta som har försett barnen med alkohol.
Problemet med Växjömodellen är dock att polisen inte har resurser, utan man har koncentrerat polisskarorna under perioden 1996 fram till i dag till residensstäderna. Det innebär att det tyvärr bara är i dessa städer man kan bedriva den här typen av jakt på illegala nätverk. Det måste bli något slags förändring, och jag betonar återigen att alla grupper i samhället har ett ansvar för detta.
Vi kan inte acceptera att barn kommer i kontakt med alkohol på det sätt de i dag gör. Ska förbränningsskatten tas bort eller förändras? Som jag sade i mitt inlägg har jag förståelse för skattens uppläggning och den miljöstyrande effekten. Det finns en fraktion i detta som man borde hitta en skatt för, och det är plasten. Frågan är bara hur man tekniskt ska klara det.
Man måste tekniskt klara det och få förståelse för en sådan avgift hos människor, för det blir ju en avgift, och även logiskt föra tillbaka något till människor. De frågar sig ju: Vad vinner jag på att göra detta? Så länge vi inte har det instrumentet ska skatten bort, för då är det en fiskal skatt. Men kan vi få den miljöstyrande ska vi ompröva och göra något annat av den.
Jörgen Johansson (C):
Det här är en oerhört komplicerad fråga. Jag delar den uppfattningen. Christin Hagberg säger att man var tvungen att få till något över huvud taget. Det visar på bakgrunden till hela den lagstiftningen som antogs för snart ett och ett halvt år sedan och att det inte var riktigt bra. Det skedde under bilan. Man skulle ha fram något. Det är inte så det ska gå till. Det blir helt oförståeligt.
Det är 31 betalare i landet som har den här skatten, och bolagen smetar sedan ut den på konsumenterna. I min hembygd har detta lagt på drygt 20 procent på varje nota. Det blir totalt oförståeligt, särskilt när man samtidigt kan gå in och se att just kostnaden för avfall har ökat mest i boendeandelen under den senaste tioårsperioden.
Det kan man se i den Nils Holgersson-undersökning som görs varje år. Det är oacceptabelt att det är på det här viset när man inte samtidigt kan visa på miljövinster. Jag har ett exempel: Om du i Stockholms kommun vill källsortera matavfall får du gå till kommunen för att begära tillstånd att göra det. Om du får tillstånd måste du betala en extrakostnad för att göra det. Ett sådant system blir totalt oförståeligt.
Vi kan inte ha det så, utan vi måste se sambanden för människor, varför de ska miljösortera och så vidare, och på det viset också visa på vinsterna. Jag håller med om att om vi kan hitta en modell att utveckla skatten så att den blir miljöstyrande ska de delarna inte tas bort. Att däremot hänföra utsorterat virke till en oljebaserad källa som man därmed måste betala skatt för är orimligt.
Jörgen Johansson (C):
Jag delar uppfattningen att vi ska stimulera återvinning. Jag har framfört det. Om vi hittar de parametrar som kan göra det tydligt för befolkningen varför vi gör en sak är det inga problem. Då ska vi också använda dem. Plasten är ett problem som vi bör komma åt. Där bör ligga en avfallsskatt. Låt oss följa hur utvecklingen går. Finansdepartementet har bollen.
Vi får avvakta och se vad som händer. Vi har ingen motstående uppfattning i frågan. Sedan var det frågan om beskattningen av öl och så vidare. Det finns olika vägar att gå. Regeringen har valt en väg. Den accepterar vi. Sedan får vi följa utvecklingen. Samtidigt gäller det att komma åt de kriminella nätverken. Det är en oerhört viktig framtidsfråga.
Jag sitter sedan många år i en polisstyrelse. Jag ser den förändring som har skett de senaste åren med nya kriminella nätverk. Huvudmannen kan vara i 30-årsåldern, och sedan kan åldern på övriga som arbetar i nätverken vara 14-15. I dag distribuerar de öl till ungdomar på skolor och liknande. I morgon är det andra produkter.
De som har hållit på längst har ett smörgåsbord med droger att servera till ungdomarna. Vi måste komma åt detta på något sätt. Då kanske ett sätt vore att sänka den skatt vi diskuterar för att på så sätt göra det ointressant ekonomiskt. Skatteinstrumentet är oerhört effektivt i de här sammanhangen.
Jörgen Johansson (C):
Vi är överens om problemet. Det är ett bra första steg. Sedan får vi arbeta vidare. Jag ser den lagstiftning vi har vad gäller jakt efter och spaning på den kategorin av illegala nätverk. Den är inte den allra bästa. Problemet är enormt stort.
Det visade sig också i veckan när Systembolagets vd gick ut och krävde att polisen måste få använda provokationsmetoder för att på det sättet få bort den illegala spriten från gator och torg. Polisen ska kunna handla den illegala spriten och därefter sätta dit langarna. Samhället börjar bli mer och mer medvetet om att någonting måste göras och att vi här måste ta i med hårdhandskarna. Det är bra att vi är överens.
Jörgen Johansson (C):
Allt skattefusk ska naturligtvis beivras. Sedan konstaterar vi att förmögenhetsskatten är en frivillig skatt. Det uttalade den förre socialdemokratiske partiledaren. Det är en skatt där Socialdemokraterna hade tagit bort skatten för de allra rikaste. Jag förmodar att det är de allra rikaste som Laila Bjurling hävdar för över pengar till Andorra och liknande.
Men den förmögenhetsskatten var ni ju själva inne och petade i. Sedan gäller det de hushållsnära tjänsterna. Att det här infördes hänger ju samman med att vi visste att det fanns en svart marknad som vi på det här sättet kunde tvätta vit. Det är ju också en fråga om vilka signaler vi sänder ut i samhället. Jag anser att det här var en riktig signal. Vi tvättar alltså pengarna vita.
Vi erbjuder dessutom människor med de vanliga inkomsterna möjligheter att få hjälp med de hushållsnära tjänsterna, så att kanske framför allt kvinnorna kan göra karriär på ett bättre sätt än vad de kunde under det socialdemokratiska styret.
Jörgen Johansson (C):
Jag tror att man måste börja med att fråga sig varför vi har den situation vi har i samhället. Det är inget som har skett under alliansregeringens tid, utan det är en förändring, en värdeglidning i samhället, där Socialdemokraterna har ett mycket stort ansvar. Det är ändå så när det gäller den här typen av skattefelskartor och så vidare som har redovisats att det inte är första gången det redovisas. Det har redovisats varje år.
Därför borde man kanske hårdare ha tagit tag i det här från den tidigare regeringen. Nu har regeringen genomfört vissa saker. Jag är väl medveten om att Socialdemokraterna lade fram förslag som sedan har genomförts av alliansregeringen. Därutöver har man infört omvänd momsskyldighet vad gäller byggsektorn, förutom det som Laila Bjurling nämnde.
Jag vet att man håller på att se över samma system vad gäller skrot- och återvinningsbranschen, eftersom man vet att det är en oseriös bransch. Man har Skatteverkets skrivelse beträffande mindre belopp som jag åberopade här i debatten vad gäller kontaktpersoner som borde kunna tillämpas där. Arbetet går vidare. Jag är helt övertygad om att vi är överens om målet.
Mygel med bidrag ska inte accepteras. Det ska beivras. Men det viktigaste vi har - och det har vi gemensamt, Laila Bjurling - är att ändra attityderna i samhället så att alla inser att man måste bidra till vår gemensamma samhällsbyggnad.
Jörgen Johansson (C):
Vad gäller högre löner är det givetvis så att regeringen inte går in och för någon förhandling, men det är underligt att man kan få ett så bra utfall av en lönerörelse när det är en alliansregering jämfört med när den socialdemokratiska regeringen har suttit vid makten. Flera pusselbitar har fallit på plats. Detta tillsammans med jobbskatteavdraget har gett kvinnorna mer lön.
Om jag bortser från lönerörelsen och bara ser till jobbskatteavdraget är det precis som jag nämnde kvinnor i offentlig sektor - jag tog sjuksköterskan som exempel - som har fått mycket, 12 000-13 000 kronor om året, mer i netto i plånboken, exklusive lönehöjning. Aldrig tidigare har det blivit ett så stort utfall för den här gruppen.
Jag är övertygad om att de pengarna är välbehövliga hos just den gruppen. Det är därför jag säger att den tidigare regeringen inte har lyckats med det här. Men det har den här gjort. Det är därför jag framhåller det, eftersom man hela tiden säger att kvinnorna inte har fått något utfall av det. Men det har de faktiskt fått. Vad gäller reseersättningen går jag inte in och talar om vilken nivå man ska ha.
Jag anser, förmodligen i likhet med Helena Leander, att man bör lägga det på sådant sätt att man stimulerar de förnybara drivmedlen. I debatten som vi hade förra veckan nämnde jag att jag tycker att regeringen ska föra en förhandling med EU för att sänka mervärdesskattesatserna på de förnybara drivmedlen. Men jag konstaterar att de landsbygdsboende i dag har problem.
Därför vore det lämpligt att höja en tidigare låg avdragsnivå.
Jörgen Johansson (C):
Den situation vi har för många på landsbygden är att man inte knäpper med fingrarna och ändrar deras innehav av bilar och liknande. Det tar en viss tid. Under den tiden måste vi se till att man inte avfolkar landsbygden. Därför finns det ett behov av att höja avdragsdelen.
Men jag delar Helena Leanders syn att det också handlar om att satsa på de förnybara drivmedlen, att se till att vi får en vettig kostnadsnivå och att vi får en produktion exempelvis av biogas i olika delar landet för att på det viset hålla ned kostnaden. Som sagt, situationen är - jag får ständigt signaler om det - att det är svårt i dag att bo på landsbygden och pendla till sitt arbete. Det är svårt att få ekonomin att gå ihop.
Men nu har man fått jobbskatteavdragen som hjälper till något i alla fall.
Jörgen Johansson (C):
Givetvis blir man förvånad när man konstaterar att i stort sett lika mycket pengar som den svenska hälso- och sjukvården kostar per år försvinner på grund av skatte- och bidragsfusk. Man måste fråga sig vilken orsaken är. Jag upplever efter två dagars debatt kring frågan om svartjobb och liknande att oppositionen vill lägga skulden för detta förhållande på sittande regering. Ingenting kan vara mer fel. Man måste fråga sig varför vi har den situation vi har.
Jag konstaterar att Socialdemokraterna har det största ansvaret. Man har tillåtit en värdeglidning i samhället. Man accepterar denna företeelse. Trots det har vi nu ett gemensamt ansvar för att försöka ändra utvecklingen. Näringen, facket, politikerna - alla säger att detta inte kan accepteras. I dagens nummer av Restauratören ger man applåder för de nya tagen mot svartjobb.
Vi är alltså överens om att vi måste göra någonting åt detta. Det är en fråga om värderingar, ett område som tidigare regeringar har misslyckats med. Man måste fråga sig: Varför betalar jag skatt? Vad får jag för skatten? Varför ska jag arbeta och inte leva på bidrag? Grundläggande är att alla människor ska se sambanden och sin roll i samhällsarbetet. Som politiker har vi ett extra stort ansvar som förebilder i arbetet.
Finansministern har visat på konkreta vägar för att lösa problemet. Mer åtgärder i form av värderingsförändringar behövs. Varför ska exempelvis en människa med en lön på 20 000 kronor i månaden som köper mat för 300 kronor i realiteten betala 352 kronor mer för varan än den egentligen är värd?
Här måste vi öka insikten om vart pengarna går, insikten om att man hjälper till att betala sin del av den gemensamma kakan och insikten om att kostnaden kan minska om alla betalar. Lyckas vi få ut det budskapet har vi kommit en bra bit på väg. Därutöver behövs polisiära åtgärder, som resurser till Skatteverket och så vidare.
Vad gäller de 225 miljoner kronor som Peter Hultqvist talade om kan jag konstatera att det var ett projekt som Socialdemokraterna tillsatte. Vi har fullföljt Socialdemokraternas politik. I årets budget tar vi bort pengarna. Det var också det som var meningen. När man talar med Skatteverkets generaldirektör säger han mycket tydligt att de klarar 2008 med det anslag som budgeten har i dag. 2009 kan man se vissa problem.
Men indragningen av pengarna var som sagt ett fullföljande av den socialdemokratiska politiken. Peter Hultqvist tar upp ministrar och politiker. Jag håller med om att politiker ska vara förebilder, precis som jag sade. Men vi ska vara lite försiktiga när vi springer och slår varandra i huvudet med det här.
Det är inte många år sedan vi hade en situation där en politiker från Peter Hultqvists parti hade svart dagmamma, obetalda tv-licenser, obetalda parkeringsböter - jag tror att det var 94 stycken - körförbud och så vidare. Samtidigt uttalade hon: Jag är baske mig inte ohederlig! Jag är baske mig ingen fifflare! Men när förändringen gjordes hade man ändå möjlighet att bli partiledare i Peter Hultqvists parti.
Vi ska vara lite försiktiga. Men vi ska också kritisera våra partivänner när de gör saker som vi upplever som övergrepp.
Jörgen Johansson (C):
Jag delar uppfattningen att man ska vara försiktig när man sprider bilder. Men jag konstaterar, vilket jag också gjorde i min inledning, att de senaste två dagarna visar på att man försöker ta partipolitiska poäng på den här frågan. Det är detta som jag vänder mig mot. Jag delar Bosse Bernhardssons uppfattning att alla regeringar, även den socialdemokratiska, har ett ansvar.
Därför är det bra att anslå den ödmjuka framtoning som Bo Bernhardsson trots allt intog i sammanhanget. Naturligtvis ska vi inte tona ned händelser. Vi ska vara tydliga och ge signaler om att det inte är acceptabelt, men vi ska också inse att vi äger problemen gemensamt.
Så har inte framtoningen varit den senaste tiden. När det gäller Skatteverket hade vi en diskussion om ramarna i går. Det gällde både skatten, tullen och så vidare. Vi vet att verken har problem med den demografiska situationen. Fyrtiotalisterna håller på att taxera ut och det ska in nytt folk, och så vidare. Därför har tilläggsanslagen för projekt för tidigare år gjort viss nytta.
Man har fått in nytt folk. Men jag betonar ändock att generaldirektörerna i både Tullverket och Skatteverket är mycket tydliga i sina uppfattningar, nämligen att de klarar 2008 med de tilldelningar som finns i budgeten.
Jörgen Johansson (C):
Jag delar statsrådets syn på det kommunala självstyret. Byggandet av Norviks hamn är en kommunal fråga, och Stockholms kommun beslutade om detta under våren. Om det är en felsatsning är det kommunen som också står för risken. Men det finns givetvis också frågor som berör staten när det gäller detta. Det handlar om järnvägsanslutningar, om väganslutningar och om kapacitet och bärighet på anslutande järnvägsnät.
Mälardalen är en strategiskt viktig region. Här finns en stor marknad - kanske den största i landet - som också kräver en stor hamnkapacitet. Om det finns utrymme eller behov av en stor hamn i Norvik får framtiden utvisa. Vi kan konstatera att vi redan i dag har ett antal kustnära hamnar i Mälardalen. Vi har inlandshamnar i Västerås och Köping.
Nyttjandet av sjöfarten och hamnarna är en strategisk fråga utifrån såväl näringsliv som miljö. Jag förutsätter att regeringen i kommande infrastrukturproposition hanterar sjöfartsfrågorna som de strategiska frågor de tveklöst är. Ca 90 procent av vår export levereras via sjöfarten. Då är hamnar, kombiterminaler och sjöleder mycket viktiga.
En ödesfråga i det inre av Mälardalen är exempelvis utbyggnaden av slussen i Södertälje. Jag förväntar mig att den finns med i den kommande infrastrukturpropositionen. Nu har jag en sådan förhoppning.
Den dialog som regeringen har fört i regionen och den grund man nu också förankrar det beslut i som man tänker ta genom utredningar, exempelvis Hamnstrategiutredningen och så vidare, och den ambition på infrastrukturområdet som jag noterar från regeringen gör mig lugn i dagsläget. Fru talman! Mot den bakgrunden förväntar jag mig också ett positivt besked i de här frågorna under våren i den infrastrukturproposition som regeringen kommer att lägga fram.
Jörgen Johansson (C):
Socialdemokraterna är alltid något sämre, säger Börje Vestlund att jag påstår. Men det är ju så det är. Du hörde din partikamrat Alf Eriksson göra beskrivningen av hur biogasen ska levereras ut på naturgasnätet och den problematik som finns där. Hur kan man låta det gå så långt att det går till Skatterättsnämnden? Dit kom ärendet i augusti i fjol, innan den borgerliga alliansregeringen tillträdde. Det är det jag menar.
Den diskussionen innebär givetvis att du har helt rätt i ditt påstående att Socialdemokraterna alltid är något sämre. När det gäller Stockholmsproblematiken höjer även jag på ögonbrynen. Det är inte bara den socialdemokratiskt styrda ledningen i Stockholms stad utan även i övrigt. Man kan ändå konstatera att det i Stockholm finns en enorm potential för att producera biogas. Här finns många människor som äter mycket. Vi har restauranger.
Vi har fettavskiljare och så vidare - rötslam med andra ord. Potentialen för biogas är enorm. Men vad händer? Jo, de hushåll som vill sortera matavfallet får ansöka om tillstånd för att göra detta, och dessutom får de betala mer om de gör det. Var finns logiken i detta?
Så kan vi inte ha det när det gäller en naturresurs som kommunen, som jag ser det, trots allt har huvudansvaret för att vidareutveckla tillsammans med näringen till gagn för oss som åker biogasbil. Ni är ju inte självförsörjande på biogas till era bilar, Börje Vestlund, utan ni importerar från Linköping och Västerås. Ni skulle kunna exportera biogas till övriga landet om ni skötte era naturresurser på rätt sätt.
Detta är ingen fråga för en näringsminister utan en fråga för kommunfullmäktige i Stockholms stad!