KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lars Beckman (M):
Jag är stolt över mikrobryggerierna i Sverige. Jag tycker att det är fantastiskt att se på utvecklingen som har skett i Gävleborg och i andra delar av Sverige. Entusiaster som vill främja dryckeskulturen tar fram nya spännande produkter som tidigare inte har funnits. Av detta skäl blir jag så olycklig över att regeringen inte har en sammanhållen politik.
Å ena sidan säger man sig ha en livsmedelsstrategi, inklusive drycker, men å andra sidan säger ansvarigt statsråd i intervjuer att hon egentligen är emot gårdsförsäljning, men på grund av januariöverenskommelsen måste man utreda frågan. Å ena sidan sägs i skriftliga svar att detta är välkommet och bra, men å andra sidan sägs i samma svar att man inte är beredd att se över en lagstiftning som inte fungerar. Detta visar på den problematik som regeringen har.
Man driver frågor som man helt enkelt inte tror på. Om man verkligen hade en livsmedelsstrategi, inklusive drycker, som man tror på skulle man med lust ta sig an frågan om gårdsförsäljning. Precis som statsrådet säger är det inte lämpligt att riksdagen lagstiftar exakt hur många centiliter man ska servera vid en provsmakning. Det framstår som löjeväckande. Men just därför måste man förtydliga lagstiftningen.
Det gör man genom att tillåta gårdsförsäljning och göra det enkelt att provsmaka produkterna på de mikrobryggerier som finns. Om man däremot är emot gårdsförsäljning men ändå vill göra en utredning om den får man i så fall förtydliga den lagstiftning som uppenbarligen inte funkar, för verkligheten slår alltid politisk retorik. Jag skulle vilja ha ett klart, enkelt och rakt besked.
Är syftet med den utredning om gårdsförsäljning som regeringen avser att tillsätta att man vill ha gårdsförsäljning och utveckla livsmedelsstrategin, inklusive drycker? Vad vill regeringen?
Lars Beckman (M):
Om man vill att det ska finnas en god samhällsservice och en statlig närvaro i hela Sverige ska man naturligtvis som minister och regering agera när myndigheten går emot den viljan. Eller så, fru talman, tycker man att det är bra. Stå då upp för det, precis som Ulla Andersson säger!
Det är 5 200 gäldenärer i Hälsingland som berörs av det här beslutet. I Sundsvall är det ungefär lika många. När det gäller fastighetsförsäljningarna, som jag nämnde i mitt inlägg, är det ungefär ett försäljningstillfälle i månaden i Hudiksvall med fyra till sex försäljningar där man måste vara på plats.
Det är klart att det blir en försämring om man sedan måste resa till Sundsvall. Jag tycker ändå att finansministern kan ge uttryck för om hon tycker att detta är ett bra eller dåligt beslut. Går det i linje med regeringens och dess samarbetspartiers ambitioner att staten ska ha en hög närvaro?
Stå då upp för det och säg att ni tycker att det är bra att Kronofogden lämnar Hälsingland och att 5 200 gäldenärer får längre till sin myndighet! Säg annars: Nej, vi tycker inte att det är bra att det blir en sämre statlig närvaro. Vi tycker att det är dåligt att det blir en sämre statlig service. Precis så agerade ni med Arbetsförmedlingen.
Där har det såvitt jag förstått gått ut en tydlig styrsignal från regeringen: Ni ska inte lägga ned kontor. Ni ska till och med öppna kontor. Det ska finnas en statlig närvaro. Jag skulle vilja veta om finansministern tycker att detta är ett bra eller ett dåligt beslut.
Lars Beckman (M):
Tack, statsrådet, för svaret! Jag tycker också att det är rimligt att staten ska vara ett föredöme genom att i möjligaste mån köra fossilfritt. Om man vill att andra ska ställa om, till exempel att företag ska ställa om sin fordonspark och köra fossilfritt eller att vi som privatpersoner ska göra det, är det mer än lämpligt att staten själv är ett gott föredöme.
Döm om min förvåning när jag tog fram en rapport från riksdagens utredningstjänst, som publicerades i november förra året, där man frågade vilket föredöme staten är: Hur många elbilar har staten?
När jag i min omgivning här i huset ställer frågan hur stor andel elbilar staten har svarar folk 10 procent, och någon sa till och med 50 procent. Rätt svar är 1,2 procent år 2018!
Detta betyder alltså att 99 procent av de fordon som staten hade 2018 inte var elfordon. Jag tycker att det är undermåligt. Staten är inte det goda föredöme som statsrådet nyss sa att staten borde vara.
Efter fem år med en regering som Miljöpartiet har ingått i är det alltså 1 procent av statens egna fordon som är drivna av el. Det är för lite. Det är inte alls bra. Då kan man titta på de statliga bolagen. Det är ju en fråga som regeringen äger. Regeringen kan i ett ägardirektiv tala om för sina bolag att de ska välja eldrift, till exempel.
Bland de tio största bolagen i Sverige kan vi ta Postnord. De har 9 704 bilar. Antalet fordon med möjlig eldrift är 1 800. Det betyder att 80 procent av fordonen inte har möjlighet till eldrift. Det är kanske inte så många som känner till att en av Sveriges största biluthyrare är ett företag som heter Arento. Det är ett rent statligt företag som tyvärr konkurrerar med näringslivet på ett väldigt osunt sätt.
I Dagens industri har vi nyligen kunnat läsa hur en företagare i Söderhamn fick kasta in handduken när det gäller biluthyrning för att företaget Arento helt enkelt har dumpat priserna. Den privata företagaren tappade en affär om 40 bilar. Då kunde man tänka att det möjligtvis skulle kunna finnas en liten miljönytta med att Arento konkurrerar ut det privata näringslivet, för Arento skulle kunna vara ett föredöme.
Arento hade 2 872 fordon, och av dem hade 121 möjlighet till eldrift. Eller ta Sveaskog. År 2018 hade Sveaskog 807 fordon. Av dem var det noll som hade möjlighet till eldrift, enligt riksdagens utredningstjänst. Noll!
Av 800 fordon hade man inte lyckats upphandla ett sådant fordon. Det är naturligtvis inget fel på ambitionerna från statsrådet: att staten bör vara ett föredöme genom att i möjligaste mån köra fossilfritt. Men verkligheten, herr talman, är långt ifrån regeringens och statsrådets ambitioner. Här måste man ändå fråga sig om regeringen säger en sak till oss medborgare och till företag men agerar på ett helt annat sätt själv.
Jag tycker helt enkelt att man är ett dåligt föredöme.
Lars Beckman (M):
Det är väl bra då att vi inte är överens. Statsrådet och Miljöpartiet säger en sak, nämligen att andra ska ställa om och göra insatser, men det gäller inte den fråga som regeringen verkligen äger själv, alltså att i regleringsbrev och i ägardirektiv tala om för sina statliga verksamheter att man till exempel ska köra med elbilar. Tänk vad det skulle betyda för omställningen om staten hade köpt in 23 000 elbilar!
Då hade man kanske upptäckt att till exempel Tidningstjänst i mitt län Gävleborg skulle säga att det är lite svårt att köra med elbil i Hälsingland, för det finns inte så många laddplatser. Då hade till och med staten kanske upptäckt att det måste finnas en laddinfrastruktur för att man ska kunna ha tidningsutbärning i Hälsinglands inland.
Det är klart att det är lätt att se världen på ett visst sätt, eller köra tunga stenar, när man bor på Södermalm eller i centrala delar av Stockholm och kanske har nära till en Teslaladdare. Men nu finns det som sagt en bra bilpark på väg in som gör att även hantverkare ska kunna vara föredömen.
Sveaskog har alltså enligt Transportstyrelsen och riksdagens utredningstjänst 807 fordon 2019, men n oll fordon med möjlig eldrift - noll! Efter fem år med Miljöpartiet i regeringen, med otaliga debattartiklar om att vi ska ställa om fordonsparken och att Sverige ska vara ett föredöme, har statens egen myndighet noll elfordon.
Den här listan är en riktig skämslista utifrån hur regeringen inte har styrt sina statliga myndigheter och bolag. En av Sveriges största biluthyrare, tyvärr statlig, har 121 fordon med möjlig eldrift av 2 872 bilar, om vi ska använda exakta siffror. Det är inte att gå före. Det är inte att visa vägen framåt. Det är att skambelägga andra och själv agera felaktigt.
Lars Beckman (M):
Jag tackar Saila Quicklund för en mycket bra och viktig interpellation. Uppenbarligen har regeringen stora problem på arbetsmiljöområdet. Man har skapat en myndighet som ska jobba just med arbetsmiljöfrågor men där det verkar vara kaos och hela havet stormar. Precis som Saila Quicklund redogjorde för har företagshälsobolaget Previa haft ett uppdrag.
Previa hoppade av uppdraget eftersom man inte fick utföra arbetet som man själv tänkt sig, det vill säga intervjua de personer som slutat. Det var också så att akademikerfackets lokala skyddsombud slog larm. Man kan inte direkt påstå att statsrådets interpellationssvar är uttömmande. Det väcker en lång rad frågor, precis som Saila Quicklund beskriver.
Det vore intressant att veta vad regeringen är mest nöjd med när det gäller den hårt kritiserade myndigheten. Finns det något mål som man har uppnått med Mynak? Vad är det som gör att statsrådet har förtroende för myndigheten och ledningen? Väljarna och Gävleborna förtjänar svar.
Vad är det som gör att statsrådet anser att myndigheten över huvud taget fungerar? Det finns även andra områden där regeringen verkar ha problem i frågor som rör arbetsmiljö. Nu i veckan har en publikation avslöjat att Arbetsmiljöverket misstänks mörka egen dålig arbetsmiljö. Man har inte diariefört viktiga skrivningar till Arbetsmiljöverket.
Jag skulle vilja ha det korta, enkla och raka svaret på följande frågor: Vad är statsrådet mest nöjd med när det gäller den här myndigheten, som ska jobba med arbetsmiljökunskap, och vad det är det som gör att statsrådet har förtroende för myndighetens ledning?
Lars Beckman (M):
Det är alltså den här regeringen som har skapat Myndigheten för arbetsmiljökunskap, som har placering i Gävle. Det är den här regeringen som har utsett ledningen för den myndigheten. Det är den här regeringen som är ansvarig för arbetsmiljön på alla sina myndigheter. Det är mer än lovligt pinsamt, med tanke på att det är regeringens prestigemyndighet för att jobba just med arbetsmiljökunskap, att den har uppenbara stora interna problem.
Jag tyckte att jag ställde två raka och enkla frågor. Men jag var tydligen otydlig eftersom statsrådet inte besvarade dem. Jag ställer gärna om dem igen. Vad är det regeringen anser har varit mest lyckosamt med den nya myndigheten? Jag tänker då naturligtvis inte på alla konsulter som får jobba med arbetsmiljöfrågor på myndigheten. Det var den ena frågan.
Den andra frågan är: Vad anser statsrådet om att Previa avsäger sig uppdraget för att det inte får utföra det uppdrag som det vill för att kunna reda ut arbetsmiljön på myndigheten? Det verkar finnas en röd tråd genom frågorna.
Arbetsmarknadsnytt avslöjar att det även förekommer en dålig arbetsmiljö på Arbetsmiljöverket, fru talman. Man diarieför inte handlingar på grund av att man är rädd för att den mediala bilden ska skadas. Det verkar vara ett genomgående tema för regeringen.
Det är viktigare med mediala bilder än vad det är med en god arbetsmiljö för medarbetarna. Jag skulle gärna vilja ha svar på de två enkla frågorna jag ställde till statsrådet.
Lars Beckman (M):
Tack, Kjell Jansson, för ditt brandtal för äganderätten! Det står i skarp kontrast till statsrådets svar. Jag delar min riksdagskollega Kjell Janssons uppfattning att äganderätten de senaste fem åren har varit utsatt för en attack i Sverige. Enskilda människor kommer i kläm på grund av såväl regeringens agerande som enskilda myndigheters agerande.
Låt mig ta ett exempel. LRF bjöd in alla riksdagsledamöter från Gävleborg till en småföretagare i Bollnäs som lever på sitt skogsjordbruk. Han har inget annat jobb vid sidan av. Han lever av sitt skogsjordbruk. Han har mark, och han värnar den.
Jag tror nämligen, till skillnad från vissa myndigheter och möjligen vissa enskilda statsråd, att skogsägare värnar sin mark. Det är ju deras pengar på banken, och de har inget som helst intresse av att misskötta sin mark. Helt plötsligt fick småföretagaren ett meddelande att han inte får avverka sin skog därför att en fågelskådare hittat en lavskrika på hans skifte.
Konsekvensen av detta, fru talman, blir att småföretagaren i Bollnäs blir utan inkomst. Han lever på sitt skogsbruk och blir utan inkomst. Detta gick till domstol, och jag tror att han så småningom fick avverka. Detta är bara ett exempel. Vi ser liknande situationer med tjäder.
Tjäder är alltså en fågelart som vi jagar. Men nu har skogsägare fått avverkningsförbud därför att det har varit någon tjäder där. Jag tycker att detta är bekymmersamt, och det skapar en rättsosäkerhet i systemet. I statsrådets svar hänvisas till januariöverenskommelsen och att man har avtalat med andra partier. Men jag är faktiskt intresserad av att få veta vad statsrådet anser.
Vad anser regeringen? Kan statsrådet vara lika klar och tydlig här i kammaren och i talarstolen som Kjell Jansson är? Sitter det i statsrådets själ och DNA att han står upp för äganderätten, den äganderätt som har tjänat Sverige så väl, och den företagsamhet som har tjänat Sverige så väl? Vi kan aldrig acceptera en myndighetsaktivism.
Vi kan aldrig acceptera att äganderätten kränks. Det kan såklart handla om politiska partier som har politiska ambitioner. Om detta parti skulle ingå i regeringen kan man steg för steg, bokstav för bokstav, inskränka äganderätten i Sverige.
Men då är det viktigt att vi i de demokratiska partierna, som står upp för demokrati och äganderätt, sätter stopp - precis som kollegan Kjell Jansson gör i denna interpellation. Han säger: Nu räcker det! Det är precis det som vi moderater säger. Vi står upp för den okränkbara äganderätten. Vi står upp för markägarna och för företagarna, och vi misstror inte till exempel skogsägarna.
Vi tror nämligen att skogsägarna har allt intresse av att värna sin mark, att värna sin skog och att sköta den på ett bra sätt som gör att deras kapital växer och som gör att deras skog kan gå i arv till deras barn. Jag skulle vilja veta om statsrådet delar Kjell Janssons syn på den okränkbara äganderätten.
Lars Beckman (M):
Man vet att statsrådet är ute på hal is när han indirekt anklagar oss moderater för att ifrågasätta allemansrätten. Det är naturligtvis rent trams och ett försök att blanda bort korten. Kjell Jansson har tagit upp ett antal exempel såväl i detta inlägg som i det förra, och precis som han säger sker det systematiska kränkningar av äganderätten i Sverige - jag tog själv upp exempel från Bollnäs.
Nu har jag tyvärr inte den talartiden, men jag skulle kunna ta upp ett antal andra exempel från min valkrets Gävleborg på att det sker kränkningar av äganderätten på olika sätt. Jag uppfattar detta som misstro. Det är misstro mot privata skogsägare, misstro mot företagare och misstro mot kommuner som vill utvecklas.
Ta till exempel Hudiksvall; de har jättefina områden där de vill bygga nära stränderna. De ser att det går att skapa områden där, men det har inte varit så lätt. Nu har ju statsrådet själv varit med och gjort en januariöverenskommelse som innebär att man ska underlätta byggande vid stränderna.
I alla fall säger Centerpartiet att det har gjorts en överenskommelse med Socialdemokraterna om att underlätta byggande vid stränderna - ett förenklat strandskydd. Det säger Centerpartiet, och partiet skriver debattartiklar om det runt om i Sverige. Här står dock statsrådet och säger att vi måste skydda stränderna från att bebyggas. Det visar hur paradoxal den här regeringsbildningen är. Man verkar inte ens veta vad man har kommit överens om.
Vi moderater välkomnar en stärkt äganderätt, och vi välkomnar att kommuner vill utvecklas. Vi välkomnar att människor vill bo och bygga närmare vatten. Det är många som vill bo så, och jag hoppas att intentionen med den här utredningen är att underlätta boende vid stränder.
Lars Beckman (M):
Tack, statsrådet, för svaret! Jag hade under en förmiddag ett rundabordssamtal tillsammans med några av Gävleborgs mest framgångsrika utrikes födda företagare. De verkar i olika branscher. Jag fick med mig deras förslag och tankar: Attityd till företagsamhet och arbete måste förbättras. Det måste alltid löna sig att arbeta i stället för att passivt leva på bidrag.
Det finns lediga arbeten inom många olika branscher, men den sammantagna effekten av olika bidrag gör att det kan vara mer lönsamt att leva på bidrag i stället för att arbeta. Ett stort serviceföretag i Gävle sa att konsekvensen blir att många inte söker de jobb som finns. Det är viktigt att lära sig svenska och att integrera sig i det svenska samhället. Att förstå värderingar liksom inställningen till samhället är också mycket viktigt.
Jag fick med mig ett exempel från en advokat från Ukraina, som gick i en sfi-klass där skillnaden var stor. Några hade inga som helst läs- och skrivsvårigheter. Det säger sig självt att nivån på utbildningen då kan skilja sig åt. Vidare lyfter alla företagare fram skatter som en viktig del i detta.
Man tycker dessutom att vi politiker borde besöka England för att bland annat ta reda på hur det kommer sig att så många personer från Somalia driver företag där, medan man inte gör det i Sverige. Jag tror att det är nyttigt att lyssna på dem som har gjort detta. Jag tror också att det är nyttigt för oss politiker att dra slutsatser av det vi får höra och det som företagarna säger.
Jag noterar att det i statsrådets skriftliga svar fanns väldigt lite av det som de utrikes födda företagarna tycker är viktigast. Regeringen rår som sagt var inte på vare sig låg- eller högkonjunkturer, men den inhemska politiken och att värna konkurrenskraften är regeringen direkt ansvarig för.
Lars Beckman (M):
Jag tror att det är viktigt att vara prestigelös i politiken. I dag på förmiddagen har vi moderater gått ut och sagt att det här med bonus-malus inte fungerar. Det är inte rimligt att svenska skattebetalare subventionerar bilister i Norge. Vi bara konstaterar det helt prestigelöst och lyssnar på forskarvärlden. Det här funkar inte, så vi gör om och gör rätt. Jag tycker att det är en god egenskap i politiken, fru talman.
När någonting landar fel är det alltså inte fel att göra om och göra rätt. I frågan som rör tillståndsplikt för jägares och sportskyttars vapenmagasin är det uppenbart att regeringen och statsrådet har hamnat helt fel. Jag har mött många upprörda jägare hemma i min valkrets, Gävleborg, som inte alls förstår hur regeringen tänker.
Jag har mött sportskyttar som säger samma sak. Det vore märkligt om det skulle vara så att alla andra, de som kan sakfrågan, skulle ha fel och regeringen och statsrådet skulle ha rätt. Jag tror att det vore bättre, och jag tror att statsrådet skulle möta större respekt, om han bara konstaterade: Vi har fel. Vi ändrar oss. Vi ska göra om, och vi ska göra rätt.
Det kan väl inte vara så att statsrådet på fullt allvar tror att det är Sveriges jägare som är ute och rånar på nätterna eller att det är landets sportskyttar som begår grova brott. Jag har sett de uppmärksammade videoklippen som har spritts i sociala medier där statsrådet har en debatt med Sten Bergheden. Jag har också sett andra pressklipp.
Jag är lite nyfiken på det här, för jag visste inte att Sverige har en vapenlobby. Och om vi har en vapenlobby har jag inte förstått varför jägarna och sportskyttarna skulle tillhöra den. Jag skulle därför vilja att statsrådet utvecklar sin syn på den svenska vapenlobbyn. Däremot är jag stolt över Ragnar Skanåker. Jag är stolt över de idrottsprestationer han har gjort och gör.
Jag är stolt över våra svenska sportskyttar, varav några tillhör världseliten. Det är jag stolt över. Jag är stolt över att det finns en majoritet här i Sveriges riksdag som tänker avvisa vad jag skulle kalla för en attack på svenska jägare och sportskyttar.
Jag tycker som sagt att det är en god egenskap i politiken att kunna vara prestigelös, precis som vi moderater är med bonus-malus när vi nu konstaterar att det inte är rimligt att svenska skattebetalare subventionerar norska bilköpare. Det vore bra om även statsrådet var precis så prestigelös i den här frågan.
Det vore bra om han lade sin tid och kraft och sitt engagemang på att lösa det som verkligen är samhällsproblemet och försökte skapa trygghet i Sverige. Statsrådet borde ägna sig åt att åtgärda de problem som faktiskt finns och de lösningar som gör skillnad.
Det handlar sannolikt inte om att lägga fram förslag som försvårar för Sveriges sportskyttar eller jägare. Statsrådet borde lägga sin tid och kraft och sitt engagemang på lagstiftning om att verkligen försöka åtgärda de problem som finns oavsett om det gäller gängbrottslighet eller något annat.
Jag tycker inte att det är värdigt en svensk regering att anklaga Sveriges jägare och sportskyttar för att tillhöra något slags vapenlobby.
Lars Beckman (M):
Jag måste nog påminna inrikesministern om vad han själv skrev på Twitter kl. 12.56 den 22 december 2019 - förutsatt att kontot inte var kapat, men det hade väl i så fall rönt en viss uppmärksamhet: "Polisen vill att vapenmagasin ska regleras för att bättre kunna stoppa skjutningarna. Enligt en ny Sifo-undersökning vill nästan 8 av 10 svenskar att vapenmagasin ska regleras.
Fler partier borde lyssna på polisen istället för på vapenlobbyn." Fru talman! Då måste jag få ställa samma fråga igen: Vilken är den här vapenlobbyn? Vad menade statsrådet när han skrev att man skulle lyssna på polisen i stället för på vapenlobbyn?
Den "vapenlobby" jag har mött är seriösa jägare som gör goda viltvårdsinsatser för Sverige. Jag har mött sportskyttar som jag är stolt över. Det är fantastiskt bra att vi har duktiga, världsledande sportskyttar i Sverige.
Det är märkligt att en majoritet i Sveriges riksdag och en majoritet av Sveriges jägare, intresseorganisationer och andra samtliga har missförstått inrikesministern. Jag tror att man ska ha som grundregel att inte utgå från att alla andra har fel utan försöka ta till sig fakta.
Min konkreta fråga, som jag tror att Sveriges jägare, Sveriges sportskyttar och alla som läste inrikesministerns tweet vill ha svar på, är naturligtvis: Vilken är den vapenlobby som inrikesministern indirekt anklagar andra för att ha lyssnat på - den vapenlobby som statsrådet i sitt förra inlägg sa sig inte ha pratat om? Gör om, gör rätt, var prestigelös! Det tror jag är en bra väg i politiken.