KBLab/rixvox huggingface dataset:
Gunilla Svantorp (S):
Jag har suttit i riksdagen i snart tolv år, och den här frågan har funnits på bordet hela tiden. Den här frågan är ingenting som har kommit just i den här valrörelsen, även om såklart de fem borgerliga partierna vill låta påskina att det är så, att det är just nu som föreslaget har kommit fram. Det var ändå under förra mandatperioden som Skolkommissionen tillsattes.
Richard Jomshof vill gärna skälla på kommunaliseringen men inte så mycket på friskolesystemet. Det bara glider undan; det är inte alls lika allvarligt för vad som händer i skolan i dag. Däremot är kommunaliseringen mycket allvarlig.
Skolkommissionen tillsattes på grund av den starka kritik som har funnits mot vårt skolsystem där likvärdigheten minskar, segregationen ökar och barn inte längre möts i skolan. Frågan cirkulerar runt.
Inget av de fem borgerliga partierna vill över huvud taget prata om att det finns en utmaning i att barn med goda förutsättningar går på vissa skolor där de bästa lärarna finns, medan barn med lite svårare förutsättningar går på andra skolor. Hur vill Richard Jomshof och hans parti att de ska mötas? Kanske Richard Jomshof och hans parti inte vill att de ska mötas utan att det ska vara ett parallellskolesystem även i fortsättningen?
Det var det som fanns innan enhetsskolan infördes. Är det vad Richard Jomshof säger? Han har aldrig några förslag på hur detta ska lösas. I alla fall har jag inte hört några förslag från talarstolen.
Gunilla Svantorp (S):
Skolan är nyckeln om vi ska lyckas, säger Moderaternas Lars Hjälmered. Jag håller verkligen med; det försöker vi säga hela tiden. Frågan är bara om Moderaterna menar att alla barn eller bara vissa barn ska ha rätt att lyckas, när man så kraftigt försöker motverka de förslag för att öka jämlikheten som ligger på riksdagens bord.
Återigen, fru talman, rabblar Lars Hjälmered upp skjutningar, 16 000 barn som misslyckas, brister i skolans studiero och så vidare - alla de utmaningar som skolan har - men inte ett enda förslag till hur man skulle kunna lösa detta. Det förslaget ligger på bordet - att vi ska jämna ut förutsättningarna för skolorna. Men hur det ser ut i skolorna är Moderaterna och Lars Hjälmered inte ett spår intresserade av.
I stället gör man som man brukar, rabblar upp en massa saker som inte alls stämmer: att barn blir integrationsverktyg, att barn ska bussas, att barn ska sorteras beroende på deras etnicitet. Lars Hjälmered och Moderaterna vet att detta inte stämmer. Det handlar om det som jag sa i mitt anförande förut, fru talman: att se till att barn med olika bakgrunder går i samma skola och möts där.
Hur svårt kan det vara att förstå att det är detta som är allsidig social sammansättning? Det är detta hela vårt samhälle bygger på. Men det samhället vill inte Moderaterna ha. Som jag sa förra veckan när vi stod här har Moderaterna avslagit vartenda förslag i denna kammare som syftar till att öka jämlikheten, så jag är inte ett dugg förvånad över att man också avslår detta. Men jag är förvånad över att man fortsätter att sprida en bild som inte är sann.
Jag tycker att det är märkligt gjort av Moderaterna, som ändå säger sig vara ett statsbärande parti, att bidra till att saker som inte är sanna fortsätter att spridas. Varför gör ni det, Lars Hjälmered?
Gunilla Svantorp (S):
Jag skulle vilja påminna Moderaterna och Lars Hjälmered om vad regeringen har gjort de två senaste mandatperioderna eftersom det uppenbarligen har fallit bort. Visst, man kan lägga fram hur många initiativ som helst i utskottet. Men den här regeringen tillsatte Skolkommissionen, som har jobbat oavbrutet väldigt länge för att titta på vad forskningen säger och hur det faktiskt ser ut.
Man har haft oändligt många möten och seminarier, och man har varit runt i hela Sverige. Alla politiska partier har kunnat delta i den diskussion som varit, och jag vet att också Moderaterna deltog. Så kom inte och säg att man inte har haft en chans att påverka de förslag som ligger här i dag! Det är ju så vi jobbar hela tiden. Man gör en utredning, och medan den pågår diskuterar man på olika ställen. Så ser det alltid ut.
Så stå inte och påstå att vi inte har bjudit in! Det har vi visst gjort, självklart. Vi har inte haft någon egen gruppering, men självklart har Lars Hjälmered och Moderaternas tidigare skolpolitiska talespersoner kunnat delta i detta, genom att vara med på seminarier, delta i debatter och lägga fram egna förslag. Det är klart att man har kunnat vara med.
Men det är alltid mycket lättare att rikta fokuset bort från det som det ändå handlar om just nu. Förra veckan handlade det om att vi vill ändra skolfinansieringen, och nu handlar det om skolvalet. Lars Hjälmered och hans kamrater påstår att man kan välja skolplats. Jag skulle vilja säga att det inte är så värst många som kan välja. Man kan önska en skolplats, men sedan har man ingen aning om var någonstans i kön man står.
Ringer man till friskolan och frågar var man står i kön får man inget svar - det är inte transparent. Hur ska man kunna planera sitt liv, menar Lars Hjälmered och Moderaterna, när allting är så hemligt att man inte ens vet var man står i kön?
Gunilla Svantorp (S):
Ja, Riksrevisionen har granskat 85 myndigheter och deras forskning och utveckling. Det handlar om väldigt mycket pengar, nästan 8 miljarder. Det man har tittat på är om styrningen fungerar och är effektiv och hur vi hushållar med statens resurser.
Man har gjort det genom dokumentstudier, genom intervjuer och genom en fördjupad granskning av 5 av de 85 myndigheterna.
Det man har kommit fram till, Riksrevisionens slutsats, är att det inte fungerar effektivt därför att förutsättningarna för att säkerställa kvalitet och hushållning med resurser saknas. Sedan har regeringen tittat på det här, och regeringens bedömning är att utvärdering av forskning och utveckling sker i för liten utsträckning.
Regeringen delar bedömningen att det finns skäl att göra en översyn av den statliga forskningsfinansieringen, och regeringen instämmer i att samordningen av myndigheternas forskning och utveckling mellan olika departement kan förbättras. Regeringen säger också att man självklart kommer att ha en dialog med berörda myndigheter med anledning av denna rapport.
Jag tycker att det är viktigt att också nämna att i den forskningsproposition som lades fram det här året nämns det att det finns skäl att göra en översyn av den statliga organisationen för forskning och innovationsutveckling och då göra den bred och inkludera alla myndigheter som upphandlar, utlyser och egenfinansierar forskning och utveckling.
Det är alltså nämnt redan innan Riksrevisionens rapport kom. Som vi hörde tidigare från ledamoten Hänel Sandström finns det en motion och nu också en reservation. Man vill alltså inte invänta den översyn som är på gång. Jag menar att regeringens åtgärder, att göra en översyn och även ha en dialog med berörda myndigheter, kommer att lösa det som efterfrågas av Riksrevisionen och i den här motionen.
Med det yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet.
Gunilla Svantorp (S):
Det är symtomatiskt för Moderaterna att det här ska ske omedelbums och jättefort. Nu har man hittat världens lösning, och då ska det ske omedelbums. Riksdagens arbete går ju ut på att man gör gedigna utredningar och tittar på vad det är man ska göra. Och det här har regeringen redan aviserat. Redan i fjol när man lade fram forskningspropositionen hade man sett att samordningen mellan myndigheterna när det handlar om deras forskning och utveckling kan bli bättre. Därför fanns det med i den forskningsproposition som lades fram.
Det här är alltså redan på gång. Det är viktigt att vi gör en gedigen utredning om vi ska kunna fatta rätt beslut, och det kommer säkert att komma fram många olika förslag på hur man skulle kunna göra det. Senast i går var vi på samma ställe och lyssnade på forskning.
Vår tidigare statsminister Ingvar Carlsson var där och berättade att på den tiden för länge sedan då han var utbildningsminister hade man en samordnande funktion mellan olika departement, vilket jag tyckte var jättespännande att ta till sig. Det har vi ju när vi tar fram forskningspropositionen, men vi har det inte i vanliga fall. Jag tycker alltså att det finns mycket att titta på, men jag inväntar den översyn som ska göras.
Jag skulle vilja fråga ledamoten Hänel Sandström vad det är hon tror blir så mycket bättre om man skyndar på och gör exakt så som ni tror. Varför vill ni inte vänta in översynen och se om det kommer fram ännu bättre förslag?
Gunilla Svantorp (S):
Jag tror att vi egentligen är ganska sams om vad vi tycker. Det är bara hastigheten som vi kanske har lite olika åsikter om. Jag tycker att det var viktigt att vi i forskningspropositionen identifierade att vi har förbättringsmöjligheter i detta - att vi har ett bra system när vi tar fram forskningspropositionen men att vi behöver se till att det systemet finns hela tiden så att vi har många olika departement som hela tiden arbetar med forskning.
Som vi har sett i rapporten har vi 85 myndigheter som arbetar med forskning och utveckling. Det är klart att då behöver man ha samordning av det hela tiden, inte bara när propositioner tas fram. Men jag väntar med spänning på den översyn som ska göras och de förslag som kommer utifrån den.
Gunilla Svantorp (S):
Nästan varje dag ser vi exempel på att skolan har blivit en marknad. Vi ser att elever har blivit kunder och lärare servicepersonal. Vi ser hur friskolor med orättvisa kösystem sorterar ut de mest lönsamma eleverna, och vi ser en skolpeng som överkompenserar friskolekoncernerna för kostnader som de faktiskt inte har.
Vi ser att sämre lärartäthet och lägre löner är verktyg för att öka vinsten. Vilka åtgärder tänker statsministern vidta för att skolan åter ska bli en viktig mötesplats för barn med olika bakgrunder där kunskap och jämlikhet står i fokus?
Gunilla Svantorp (S):
Något som Thomas Morell inte alls nämnde i sitt anförande är den stora klimatutmaning som vi har, Agenda 2030 och de globala hållbarhetsmålen. Sju av åtta partier i riksdagen stod bakom det klimatpolitiska ramverket - dock inte det parti som Morell tillhör.
Vi säger att vi ska minska utsläppen med 70 procent till 2030, jämfört med 2010, när det handlar om transporter. Nu är ni, Thomas Morell, en del av regeringsunderlaget och har lite mer ansvar än när ni är i en oppositionsroll när det handlar om vad vi faktiskt ska göra.
Ni har i den budget som riksdagen antog häromdagen tagit bort reduktionsplikten. Ni tänker inte ändra reseavdraget utan fortsätta gynna bilister. Ni har dragit in klimatbonusen för elbilar. Ni har sänkt skatten för fossila drivmedel. Ni minskar järnvägsunderhållet. Ni halverar stadsmiljöavtalen.
Men vad jag vet har ni fortfarande inte ändrat klimatmålen, så min fråga till Thomas är: Hur ska vi med er politik uppnå klimatmålen och en reducering med 70 procent?
Gunilla Svantorp (S):
Tack, Thomas Morell, för svaret! Tycka kan man såklart göra, men jag tycker att det är bra om man håller sig till fakta. Mellan 2010 och 2020 har utsläppen minskat med 25 procent. Det räcker inte, men det är ändå en minskning. Ledamoten stod alldeles nyss och sa att vi snackar men inte gör något.
Uppenbarligen har den tidigare S-ledda regeringen ändå gjort någonting, eftersom utsläppen har minskat med 25 procent. Ledamoten brukar i vanliga fall prata sig varm för åkeriföretag, och ledande lastbilsaktörer och uppstartsaktörer inom fossilfria drivmedel efterfrågar en politik som ligger i linje med klimatmålen. Men det är inte det vi ser just nu.
Vi har också under den förra mandatperioden tillsatt 2030-sekretariatet, som just är, som jag inledde med, fakta kring hur det ligger till. Jag tycker nog att ledamoten och hans parti ska titta lite grann på vad 2030-sekretariatet egentligen säger. Vad är det vi har lovat att vi ska uppnå?
Elektrifiering är såklart jätteviktigt, men vi måste göra fler saker än det. Och det var ändå den tidigare, S-ledda regeringen som inledde det kraftfulla arbetet till exempel med laddstolpar. Sedan finns det mer att göra, och det är ju bra att man fortsätter det arbetet. Min fråga kvarstår därför: Vad vill Sverigedemokraterna, som står utanför men ändå innanför, göra?
Gunilla Svantorp (S):
Jag vill fråga ledamoten Stockhaus lite grann om detta med att stoppa nya stambanor, något som är fullständigt obegripligt med tanke på den kapacitetsbrist som råder. Sedan jag kom in i trafikutskottet tror jag att de flesta besök jag har gjort och besökare jag har haft har berört oron kring vad som ska hända när det gäller detta. Hur länge ska vi behöva vänta på förstorade arbetsmarknader?
Det handlar alltså om förstorade regioner - att man som människa kan välja var man vill jobba och var man vill bo tack vare att vi utökar arbetsmarknadsregionerna. År 1970 hade vi 187 arbetsmarknadsregioner; 2020 hade vi 60 stycken. En central del för att lyckas med att utöka arbetsmarknadsregionerna är infrastrukturen.
Sverigeförhandlingen lade faktiskt grunden till det vi ser i dag med nya stambanor, och det var ju en moderat statsminister som låg bakom den. Persontrafiken har ökat väldigt mycket, liksom godstrafiken. Godstrafiken kan dock inte öka mer på grund av kapacitetsbristen. Ett exempel togs upp tidigare från talarstolen.
I dag är det 1 400 bussar som passerar varje dag vid Kallebäcksmotet i Göteborg. Staden har fått bygga om sin infrastruktur på grund av att man inte kan ta tåget från Borås till Göteborg. Vad är Moderaternas vision för framtiden? Hur menar Moderaterna att lösningen på kapacitetsbristen ser ut? I näringslivet är man väldigt orolig.
Gunilla Svantorp (S):
"Vi måste bygga på det system vi har", säger Moderaterna. Är detta visionen för framtiden? Vad är egentligen Moderaternas vision för framtiden? Det måste väl ändå vara att se bortom det vi har här och nu. Man måste kunna göra två saker samtidigt. År 2029 kommer Fehmarn Bält-förbindelsen att vara klar. Vad ska hända med de tåg som kommer där? Ska det bli stopp? Har Moderaterna någon som helst syn på det? Vad kommer att hända?
Hur ska vi koppla ihop övriga världen med Sverige om det blir stopp när man kommer hit? Jag tycker att det är lite spännande att man bara pratar om att vi ska bygga på det vi redan har. Vi behöver ju ny kapacitet.
Vi behöver nya spår, så att det går att flytta gods och så att vi kan utöka den möjlighet som finns för människor att förflytta sig mellan olika städer. Det finns fler städer i Sverige än Stockholm; jag vill bara påminna om det.
När ledamoten Stockhaus i sitt anförande pratade om flyg sa hon att det är viktigt att vi har god tillgång till att ta oss till Stockholm. Det är dock också viktigt att vi har god tillgång till att ta oss till hela övriga landet. Jag är lite bekymrad.
När Moderaterna styrde senast var en av de första saker man gjorde att stoppa Norrbotniabanan, som är så långt bort från Stockholm som det går att komma. Vi ser i dag att det har tagit väldigt lång tid att komma igång igen. Nu finns det en stor oro för att det kommer att ta stopp för något som är viktigt för väldigt många människor i vårt land. Maria Stockhaus svarade inte på frågan. Vad är hennes alternativ till nya stambanor?
Gunilla Svantorp (S):
Tack för frågan! Det är en jätteviktig fråga. Det gäller inte minst kostnadsökningarna, som har stuckit i väg oerhört. Det är väldigt viktigt. Jag ser verkligen fram mot det uppdrag som Trafikanalys har att titta på just kostnadsökningarna. Vad är det som behöver göras för att stoppa de kostnadsökningarna? Om jag inte är helt fel underrättad var det ändå så att Öresundsbron inte heller var samhällsekonomiskt lönsam när den planerades.
I dag är den en kassako för staten. Danmark har ett annat finansieringssystem än vårt. De återinvesterar allting som de i dag får ut av Öresundsbron i ny infrastruktur. När vi började att prata om nya stambanor var det ändå under en Mledd regering som vi hade förhandlingarna. Då hade man inte riktigt den syn som ledamoten Stockhaus har i dag.
De inom näringslivet som jag har talat med, och det är nästan allt näringsliv som finns runt om i de områden där det ska byggas ut enligt planerna, säger att det är absolut avgörande för Sveriges tillväxt. Ibland måste man också våga se lite längre. Det gjorde man uppenbarligen när man byggde Öresundsbron.
Jag tror att det är väldigt många projekt som skulle stanna och aldrig bli av, men som i slutändan skulle ha blivit väldigt viktiga, om man helt och hållet skulle utgå från den princip som Stockhaus tycker att vi ska ha.
Gunilla Svantorp (S):
Jag kan bara konstatera att våra partier har helt olika syn på just denna fråga. Det är spännande när ledamoten Stockhaus talar om prioriteringar. När Moderaterna styrde förra gången och jag satt i utbildningsutskottet valde den moderatledda regeringen att lägga 19 gånger mer på skattesänkningar än på skolan. När det gäller det där med att prioritera är det ingen som riktigt vet vad vi kommer att få se.
Kommer det att bli ännu mer skattesänkningar? Vi ser redan i den budget som finns nu att man satsar på dem som tjänar allra mest. Det där med prioriteringar är viktigt. För mig handlar prioriteringar om att se till att Sverige knyts ihop och att vi får större arbetsmarknadsregioner så att fler människor kan få välja var de vill bo och var de vill jobba någonstans. Där är nya stambanor oerhört viktiga.
Det gäller inte minst för att vi ska kunna öka kapaciteten och få mer gods på våra järnvägar.
Gunilla Svantorp (S):
Det var ett allmänpolitiskt inlägg, får man väl ändå säga. Det handlade inte bara om trafikfrågan. Det är spännande att höra Sverigedemokraternas representant stå och säga att vi socialdemokrater inte förstår hur vanligt folk har det. Jo, det gör vi. Det är därför vi i den budget som jag hänvisar till och som vi läger fram i finansutskottet prioriterar att satsa på välfärden betydligt mer än vad Sverigedemokraterna och deras kamrater gör.
Välfärden kommer nämligen alla till del oavsett var de bor. Det är oerhört viktigt. Satsningarna på välfärden gör att man också kan ge mer pengar till regionerna som sedan i sin tur kan lägga mer pengar på kollektivtrafik så att du, oavsett var du bor, kan flytta dig i ditt län. Det är oerhört viktiga satsningar. Där har ni sverigedemokrater valt att sätta er i knät på Moderaterna.
De kommer alltid att se till att de som har det bäst ställt också är de som får mest pengar. Skattesänkningar när så är möjligt kommer att vara det som är prioriterat. Hur det, Thomas Morell, kan leda till att människor ute på landsbygden får det bättre begriper inte jag och mitt parti. Därför tycker jag nog kanske att Sverigedemokraterna luras. De säger en sak, och sedan gör de någonting helt annat med sin politik.
Det är viktigt att Thomas Morell kan visa: Vad är det ni har gjort som kommer landsbygden till del i den politik som ni precis har sagt ja till och som ni till stor del är med och styr? Vad är det som kommer landsbygden till del?
Gunilla Svantorp (S):
Jag vill påminna ledamoten om det reformpaket för svenska löner och svenska villkor som den tidigare S-regeringen har genomfört. Vi har nya regler som stärker kontrollen, som ledamoten själv sa. Vi har sanktionsavgifter, möjligheter att beslagta fordon om man upptäcker fusk och så vidare.
Det finns en hel rad med åtgärder som den tidigare S-regeringen har vidtagit, oavsett vad ledamoten nu säger. Sedan finns det självklart mer att göra, och det är ju tur. Jag hajade till lite grann när ledamoten pratade om Sverigedemokraternas långsiktiga plan framåt. Det är jättebra att det finns en sådan. Frågan är bara hur den är synkad med Moderaternas långsiktiga plan framöver.
Ibland är de här två partierna väldigt olika, och ibland är de väldigt lika. Frågan är därför vad som kommer att hända med Sverigedemokraternas långsiktiga plan framöver. Det får vi se när Moderaterna sedan ska sänka skatterna så mycket som det bara går för dem som tjänar allra mest. Det kan man vara lite orolig för.
Gunilla Svantorp (S):
Jag tackar statsrådet för svaret. En tågresa mellan Oslo och Stockholm tar i dag fem timmar - i bästa fall. Oftast tar den ännu längre tid.
En åtgärdsvalsstudie visade 2017 att man kan nå målet tre timmars restid genom utbyggnad av befintlig infrastruktur plus ett par nya länkar längs den sträckningen.
Det finns också en nyttoanalys som visar att hela sträckan är samhällsekonomiskt lönsam att bygga och bygga om. Flera utredningar gjorda efter åtgärdsvalsstudien har också visat på vikten av dubbelspår på framför allt Värmlandsbanan.
Den har pekats ut i nationella dokument som en brist. Huvudstäderna Oslo och Stockholm ligger på lite drygt 40 mils avstånd från varandra. Det bor 3 1⁄2 miljoner människor längs vägen, och man passerar väldigt många kommuner - 54 stycken tror jag att det är.
Den är en jätteviktig länk, som inte bara bygger ihop två huvudstäder utan också omlandet längs hela sträckan. Före pandemin företogs 1,4 miljoner flygresor mellan huvudstäderna.
Prognoser visar att 1 miljon av dem skulle ersättas av tågresor om restiden blir tre timmar. Vi kommer alltså att se en nytta för såväl städer och omland som klimat. Vi får dessutom starkare arbetsmarknadsregioner och ökat bostadsbyggande.
Jag ställde frågor till ministern som jag inte tycker att jag har fått svar på. Jag frågade om det pågår någon dialog med den norska regeringen, och det har jag inte fått svar på. Därför upprepar jag den frågan. Jag ställde också en fråga om statsrådet kommer att lägga det uppdrag som de båda myndigheterna i Sverige och Norge efterfrågar i den möjlighetsstudie man presenterade.
Jag fick till svar att beredning pågår, men den har ju pågått hur länge som helst. Det har varit utredning på utredning. Jag tycker verkligen att det är på tiden att statsrådet talar om ifall man tänker göra någonting, inte minst med tanke på att bägge länders myndigheter nu faktiskt har utrett den här möjlighetsstudien.
I möjlighetsstudien har man kartlagt marknadspotentialen och kapaciteten, som ökar. Man har kartlagt kostnader och samhällsnytta, och man har tittat på det ökande resande som kan bli resultatet av minskad restid mellan städerna. Jag ber statsrådet att svara på mina frågor, för jag har inte fått svar.