Annika Lillemets (MP):
Jag tackar för svaret på min interpellation. De finansiella transaktionerna i världen i dag är ungefär 70 gånger större än världens hela bnp. Det är en överväldigande del av ekonomin som i stort sett slipper undan skatt. Allt fler av oss vill rätta till denna obalans genom att införa en skatt på finansiella transaktioner, en så kallad Robin Hood-skatt. Idén bakom en Robin Hood-skatt är enkel.
Man ska se till att de allra rikaste valutaspekulanterna och börshajarna betalar en liten avgift varje gång de handlar på börsen. Man låter sedan intäkterna gå till de fattiga, till bistånd och till att bygga upp en grön ekonomi.
Frankrikes president Sarkozy, Tysklands förbundskansler Merkel, Brasiliens president Lula, Spaniens premiärminister Zapatero, över 100 brittiska biståndsorganisationer och över 230 000 personer har hittills uttalat sitt stöd och är för en sådan skatt.
Även finansmannen George Soros är för, den tyska halvmiljonstaden Nürnbergs kommunfullmäktige är för, 350 framstående ekonomer inklusive Jeffrey Sachs och Joseph Stiglitz är för, och de sistnämnda förespråkar en transaktionsskatt endast mellan institutioner. Därtill har en opinionsundersökning från Storbritannien 2010 visat att en majoritet av befolkningen där är för.
För några veckor sedan ställde sig en stor majoritet, ungefär 80 procent av de röstande, i EU-parlamentet bakom förslaget att man ska införa en skatt på finansiella transaktioner inom EU. Man uppmanar EU-kommissionen att återkomma med förslag på hur den ska se ut.
Men Moderaterna med Gunnar Hökmark i EU-parlamentet och finansministern i spetsen står alltmer ensamma kvar på spekulanternas sida mot skattebetalarna i sitt motstånd mot Robin Hood-skatten. Frågan är vad Moderaterna tycker att vi ska göra för att stävja spekulationen och se till att finansmarknadens aktörer bidrar till skatteunderlaget. Menar Moderaterna och Anders Borg att vi ska fortsätta precis som vi alltid har gjort?
Har vi inget lärt av finanskrisen, och hur många finanskriser ska vi genomgå innan vi lär oss? En transaktionsskatt på ynka 0,05 procent skulle kunna dra in över 200 miljarder euro per år om den infördes i EU. Det är långt mer än det totala biståndet i världen. Skatten skulle inte påverka riktiga investeringar som inköp av fysiska varor och tjänster. Däremot kan den hjälpa till att dämpa den typ av spekulation som bidrog till finanskrisen 2008.
Många av världens främsta matematiker arbetar i dag med att hitta på nya krångliga instrument för att mjölka mer pengar ur börsen, och här arbetar man ofta med extremt små vinstmarginaler. Denna handel med valutor, derivat och andra spekulativa instrument bidrar inte det minsta till den riktiga ekonomin. Den skapar inga jobb, och den bidrar inte till investeringar.
Tvärtom hämmas verkliga investeringar då man förväntar sig högre avkastning av spekulation än en ny mer effektiv och miljövänlig industriprocess. Finansmarknader existerar inte för sin egen skull. De ska serva och smörja den verkliga ekonomin. Men tyvärr är det i hög grad tvärtom. Spekulation är definitivt en mycket stor del av finansmarknaden.
Och för den verksamhet som inte handlar om ren spekulation är en skatt på 0,05 procent som EU-parlamentet har nämnt försumbar. För den som köper aktier för till exempel 100 000 kronor blir skatten 25 kronor. Men för någon som ägnar sig åt datorstyrd spekulativ derivat- och valutahandel och gör hundratals affärer per minut blir skatten kännbar. Sådan spekulation bidrar till att bygga upp bubblor som förr eller senare spricker, och då är det skattebetalarna som får betala priset.
En Robin Hood-skatt skulle innebära att spekulanterna, de som var med och orsakade finanskrisen, tvingades betala tillbaka en liten del av allt statligt stöd som de har fått. Finansministerns argumentation mot en Robin Hood-skatt är ihålig, och jag finner inga som helst hållbara skäl mot en transaktionsskatt i svaret på mina frågor, och jag ber att få återkomma om detta.