KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mikael Damberg (S):
Först vill jag säga att jag förstår den oro som många människor känner när omställningen sker. Men detta är på intet sätt någon ny fråga. Den förra regeringen hanterade exakt samma typ av frågor - kopparnäten monterades ned. Vi har haft en avreglerad marknad i Sverige under väldigt lång tid.
Det vi i den här regeringen har gjort är att vi har fördubblat stödsatsningen inom landsbygdsprogrammet sedan den förra programperioden. Vi har satsat 3,25 miljarder kronor inom landsbygdsprogrammet men även möjliggjort satsningar på 1,2 miljarder kronor för ortssammanbindande nät inom regionalfondsprogrammet i de norra delarna av landet. Vi har alltså kraftigt utökat ambitionen att bygga ut fiber.
Jag säger att Telia har ett väldigt stort ansvar när det gäller att vara tydlig med informationen och möjligheterna att ställa om. Om man ändå ska vara lite noga med siffrorna kan man säga något när det gäller de människor som har tillgång till mobilt bredband, via det mobila nätet. Det är i princip jämförbart med koppartrådarna i dag, i form av överföringshastighet. För de allra flesta människor finns det mobila lösningar.
Det finns inte riktigt det för alla - eller hur? Men det är inte de siffror som det redogjordes för här. Vi har faktiskt inte så dålig täckning mobilt i Sverige att så stora delar av kommunernas medborgare inte har tillgång till den nya mobila tekniken. Men det finns fortfarande människor som kan ha väldigt svårt att få en mobiltäckning som fungerar. Det finns i dag andra tekniska lösningar, till exempel satellit, som kan överföra.
Sedan har i grunden alla partier i Sveriges riksdag varit med om att fatta beslut om en lagstiftning där man ska garantera medborgarna ett minimum när det gäller sådana här typer av uppkoppling - det handlar om att se till att alla människor har möjlighet att kommunicera. Det gällde under den borgerliga regeringens tid, och det gäller under den socialdemokratiska regeringens tid. Det som är skillnaden nu är att vi kraftigt ökar satsningen på fiber.
Men jag kommer också att fortsätta, precis som min företrädare, att sätta väldigt hård press på Telia när det gäller att vara tydlig med information. Det handlar om att man informerar kunder och företag om när omställningen kommer att ske, så att de kan hitta en alternativ lösning som fungerar. Telia kan vara behjälpligt i fråga om det, men Post- och telestyrelsen har också väldigt mycket information om de alternativ som finns.
Mikael Damberg (S):
Då vill jag tacka för debatten. Jag tror inte att det är sista gången vi diskuterar den här frågan, för det handlar verkligen om förutsättningarna för att bedriva verksamhet i företag och att leva och bo i hela Sverige. Den här regeringen har höga ambitioner. Vi har fördubblat stödet till landsbygdsprogrammet för att snabba på fiberutbyggnaden. Vi har dessutom gjort en ytterligare satsning på 1,2 miljarder kronor för att göra mer på fibersidan.
Jag tror absolut inte att man får bortse från människors oro, och Telia har ett stort ansvar för att vara tydlig med information, vägleda och också säga vilka alternativ som finns på marknaden. Kan Telia inte själv lösa frågan kanske det finns andra operatörer som kan lösa frågan. Vi får vara lite försiktiga med hur vi uttrycker oss i den här frågan, så att vi inte säger att det inte finns alternativ för någon där koppartråden inte längre fungerar.
Mobilt bredband fungerar i stora delar av Sverige men inte i alla delar. Det finns också förstärkningsutrustning, och det finns satellitversioner som nu börjar finnas på marknaden och har funnits i Norge, och de öppnar helt nya möjligheter och var inte ett finansiellt möjligt alternativ för fem till sju år sedan.
Jag tror att vi måste hjälpas åt att reda ut det, så att människor inte känner sig helt uppgivna när det på orten kanske de facto finns ett bra alternativ som kan ersätta. Det börjar bli tid att fundera över om målet är rätt formulerat. Har vi kommit så långt att det faktiskt är dags att se på det igen? Vi närmar oss det. Jag tror definitivt att vi måste jobba tillsammans för att den här frågan ska få en fortsatt hög prioritet i hela samhället. Tack så mycket för debatten i dag!
Mikael Damberg (S):
Jag vill inledningsvis säga att bolagen med statligt ägande är en självklar och viktig del av svenskt näringsliv. Det är naturligt och bra att bolagen på olika sätt deltar i samhällsdebatt och utveckling. Det är något positivt och självklart. Ett sätt att göra det på är genom branschorganisationer som driver viktiga frågeställningar för olika branscher och för svenskt näringsliv i stort.
Ibland sker det i överensstämmelse med regeringens linje på området och ibland i överensstämmelse med andra åsikter. I flera fall har bolag med statligt ägande påverkat näringslivet i positiv riktning. Bolagen med statligt ägande lyder liksom övriga svenska aktiebolag under aktiebolagslagen . Styrningen av bolag ska inte blandas ihop med styrning av myndigheter, som sker främst i enlighet med förvaltningslagen.
Enligt aktiebolagslagen ansvarar styrelsen för bolagets organisation och förvaltningen av dess angelägenheter och har, liksom bolagets ledning, att se till bolagets bästa. Det är styrelsen som utser bolagets verkställande direktör och som gör bedömningen av hans eller hennes övriga uppdrag. Jag kan vidare konstatera att det står var och en fritt att inom ramen för regeringsformens bestämmelser om föreningsfrihet sammansluta sig med andra för allmänna och enskilda syften.
Regeringen ställer höga krav på bolagen med statligt ägande, inte minst på området hållbart företagande, och bolagen ska i övrigt agera på ett sådant sätt att de åtnjuter offentligt förtroende. Jag utgår därför från att representanter för bolagen med statligt ägande för fram argument och ståndpunkter i debatten som är balanserade och välgrundade. Jag har mot bakgrund av det anförda inte för avsikt att vidta några åtgärder med anledning av Birger Lahtis frågor.
Mikael Damberg (S):
Då vill jag bara avslutningsvis tacka för interpellationen. Men jag vill också tacka ST för att ha skrivit rapporten för den lyfter ju ett antal principiella frågor, inte minst frågor kring öppenhet och transparens. Där tror jag att vi har något att lära av den här diskussionen. Om man väljer att ingå i en organisation ska man vara öppen med det, förklara syftet med det men också kunna redovisa till exempel vilka kostnader det medför. Den öppenheten och transparensen tror jag är viktig.
Sedan tror jag, precis som Birger Lahti är inne på, att branschorganisationerna är viktiga för partsmodellen i Sverige och kan vara ett stöd också för statliga bolag.
Skulle det visa sig att någon branschorganisation blir väldigt aktiv i någon form av kampanjorganisation och driver en kampanj väldigt aggressivt antar jag att de statliga bolagens styrelser kommer att dra öronen åt sig och säga: Det här är inte ett sammanhang som vi vill vara med i, för vi ska åtnjuta allmänhetens förtroende och se till att vi har förtroende från det offentliga.
Jag vill tacka för interpellationen, herr talman.
Mikael Damberg (S):
Som representant för staten är jag i ägardialogen med de statliga bolagen väldigt tydlig med vilka förväntningar vi har på dem. Om riksdagen till exempel har bestämt att de ska drivas affärsmässigt eller att de till och med har ett samhällsuppdrag, som innebär att de ska åstadkomma en samhällsförändring, är det exakt det som vi följer upp med styrelsen i våra ägardialoger.
Skulle det visa sig att ett statligt bolag helt och hållet struntar i de direktiv som finns för ägarens och statens uppdrag finns ju alltid möjligheten att byta ut styrelsen i det yttersta fallet, eftersom det är styrelsen som har ansvar för verksamheten. Ägardialogen kommer att fortsätta, och vi kommer att följa bolagen väldigt nära.
Men jag upplever att de statliga bolagen oftast försöker agera utifrån vad de tycker är bolagets bästa och att de deltar i samhällsdebatten utifrån det perspektivet. Ibland kommer de att säga sådant som Birger Lahti och jag älskar att höra, och ibland kanske de säger någonting som vi inte tycker var så jättebegåvat. Men då utgår vi igen från att de agerar för bolagets bästa och att de utgår från det allmännas bästa, eftersom det är ett statligt bolag som ytterst ägs av svenska folket.
Om vi blir för mycket åsiktspoliser är jag rädd för att vi kommer att få en situation där man vid exempelvis byte av regering ska bestämma vilka organisationer som statliga bolag får samarbeta med eller inte. Man ska vara lite försiktig med det. För att åtnjuta förtroende måste man också förtjäna förtroende, och det ska statliga bolag göra.
Mikael Damberg (S):
Niklas Wykman har frågat mig hur jag avser att vidta åtgärder för att hindra fortsatt köp av kol från Colombia innan en eventuell försäljning sker. Först vill jag förtydliga att Vattenfalls försäljning av brunkolsverksamheten inte är relaterad till Vattenfalls inköp av stenkol. Stenkolet används i anläggningar som inte står till försäljning.
Rapporteringen om övergrepp vid stenkolsgruvorna i provinsen Cesar i Colombia mellan 1996 och 2006 är allvarlig. Regeringen ställer krav på de statligt ägda företagen att de ska agera föredömligt, vara transparenta, samarbeta, ha ett strategiskt arbete på plats och utgå från internationella riktlinjer i sitt arbete. Ett viktigt redskap i detta arbete är FN:s vägledande principer för företagande och mänskliga rättigheter.
Sverige har som sjätte land i världen nyligen tagit fram en handlingsplan för detta. Principerna är utgångspunkten när vi följer upp frågor om mänskliga rättigheter med de statliga bolagen. Vi är informerade om de utmaningar som finns kring stenkolsbrytning och har en pågående dialog med bolaget om leverantörshantering, där inköp av kol från Colombia särskilt diskuterats. Bolaget har gjort bedömningen att de bäst påverkar genom en aktiv dialog och genom initiativet Bettercoal.
Det är ett samarbete som syftar till att gemensamt med andra energibolag hantera utmaningar i leverantörskedjan. Leverantörshantering är ett ansvar för bolagets styrelse och ledning, där vi som ägare under de senaste åren följt utvecklingen i bolagets arbete för att förbättra leverantörshanteringen. Regeringen har en tydlig förväntan på att företaget ska respektera de mänskliga rättigheterna i all sin verksamhet. Därför kommer vi att fortsätta att följa denna fråga nära.
Mikael Damberg (S):
Jag vill börja med att svara rakt och ärligt på frågan: Ja, självklart kommer jag att föra en dialog med Vattenfall. Jag kommer också gärna att ställa exakt de frågor som Holm har lyft upp för mig här i dag - hur de ser på sitt möte men också hur de ser på relationen med fackföreningsrörelsen på plats. Leverantörsledet är definitivt en sådan sak som vi har diskuterat, och vilket ansvar man har gentemot de leverantörer man har i sin verksamhet.
På det senaste mötet med Vattenfall för inte så länge sedan var ett av mina medskick att jag senare i höst vill ha en återrapportering om dessa frågor, så jag kommer definitivt att återkomma till dem. Det är klart att Vattenfall som bolag säkert också funderar över vilket vägval som är rätt att göra i dessa situationer. I dag vilar det beslutet på styrelse och ledning.
Vi kommer att ställa frågor om hur de resonerar och även hur de anser att de uppfyller de riktlinjer som finns för de statliga bolagen. Detta är en viktig fråga för oss, och för bolaget, vill jag säga. När jag har ställt frågor om detta markerar de att de ser att detta är en svår och viktig fråga. Vi har haft andra statliga bolag som också har befunnit sig på marknader eller varit indragna i situationer som inte har varit helt optimala eller ens lämpliga i alla sammanhang.
Då är frågan hur man tar det vidare, vad man har för strategi, vad man gör för analys och hur seriöst man tar det. Det är det absolut viktigaste - att man gör det på ett transparent sätt. Jag återkommer gärna till frågan längre fram när jag vet mer från bolaget. Jag fick frågan: Vad gör Vattenfall? Sedan 2014 följer vi som ägare Vattenfalls arbete för att hantera just risker och möjligheter i leverantörskedjan och vill ha en högre grad av transparens.
Men Vattenfalls strategi i Colombia har varit att arbeta tillsammans med andra energibolag och tillsammans med det holländska utrikesdepartementet i denna fråga. Det har varit strategin som bolaget har velat jobba med för att också påverka och få en bra utveckling framöver i leverantörskedjan. Det är inte allt stenkol som köps därifrån - det är ungefär 15 procent.
Jag tycker att den här interpellationen är viktig. Frågan om hur Vattenfall hanterar denna situation är viktig också för oss som ägare, eftersom vi måste känna trygghet. Jag är nu inte beredd att säga att jag inte har förtroende för Vattenfall. De säger att de för en dialog, och de har en strategi för att arbeta. De har också lovat mig att återrapportera hur arbetet går vidare. Då finns det ingen anledning för mig att i detta läge säga att jag inte har förtroende för Vattenfall.
Men jag har också höga förväntningar på alla statligt ägda bolag, inklusive Vattenfall, att hantera denna viktiga fråga på ett seriöst sätt.
Mikael Damberg (S):
Jag tackar för en viktig interpellationsdebatt. När det gäller att utkräva ansvar kan man reflektera lite grann över tonläget eftersom inköpen började 2007. Jag antar att den tidigare regeringen gjorde en noggrann avvägning i fråga om lämpligheten och det goda i att börja köpa stenkol därifrån.
Jag antar att det fanns en mycket rationell analys bakom det. Sedan denna rapport presenterades har regeringen haft en aktiv dialog med bolaget och ställt krav på att få redovisat hur bolaget ser på situationen och vad man gör. Det som man har gjort från bolaget är att ha en dialog med gruvbolag, befolkning och den colombianska regeringen. Vattenfalls bedömning och förhoppning är att detta ska leda till framsteg.
Man gör detta tillsammans med det holländska utrikesdepartementet. Syftet man har med dessa dialoger är att förbättra både de sociala ramverken och miljöförhållandena i leverantörskedjorna i Colombia. Det är exakt det som denna dialog handlar om. Sedan finns det en större fråga som handlar om Sveriges förhållande till Colombia och som egentligen handlar om fredsprocessen och fredsförhandlingarna, där inte minst dessa frågor också finns med som viktiga.
Det finns nämligen stora underliggande konflikter i det colombianska samhället som måste hanteras för att fred, försoning och utveckling ska nås i Colombia. Men det är kanske en annan interpellationsdebatt.
Mikael Damberg (S):
Jens Holm har frågat klimat- och miljöministern samt vice statsministern Åsa Romson om vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att EU, dess medlemsländer och andra aktörer alltid ska kunna gå före på miljö- och folkhälsoområdet samt andra viktiga politikområden i ljuset av de pågående förhandlingarna om ett frihandels- och investeringsavtal mellan EU och USA - TTIP. Han har även frågat hur regeringen avser att agera för att förändra skrivningarna om en investeringsdomstol och regulativt samarbete.
Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Jens Holm har i sin interpellation hänvisat till de dokument som nyligen publicerats av Greenpeace. Jag bör inledningsvis klargöra att dessa dokument inte utgör aktuella konsoliderade texter och inte heller är färdigförhandlade texter. Jens Holm påstår att försiktighetsprincipen inte återfinns i textförslagen.
I EU:s förslag till kapitel om god regleringssed och regulativt samarbete, som finns på EU-kommissionens hemsida, finns dock tydliga bestämmelser om att inget ska inverka på tillämpningen av grundläggande principer i EU-rätten, till exempel inom området för riskbedömning och riskhantering. Här omfattas försiktighetsprincipen. Möjligheten att vidta åtgärder och gå före på bland annat miljö- och folkhälsoområdet är reglerad inom både EU- och WTO-rätten.
Regeringen vill se ett så ambitiöst förhandlingsresultat som möjligt för att stödja tillväxt och sysselsättning, samtidigt som möjligheterna att upprätthålla och förstärka skyddet för bland annat miljön, människors och djurs hälsa samt arbetstagare bibehålls.
Vad gäller EU-kommissionens förslag om ett reformerat investeringsskydd och en förändrad tvistlösningsmekanism i TTIP bekräftar förslaget staters rätt att lagstifta för att uppnå legitima allmänna intressen för bland annat miljö och hälsa samt förtydligar att en investerare inte kan förvänta sig att lagstiftningen förblir oförändrad. Ett modernt system för tvistlösning föreslås i form av en investeringsdomstol och en överprövningsinstans för ökad legitimitet, rättssäkerhet och förutsebarhet.
Det finns också regler som underlättar för små och medelstora företag att använda mekanismen. EU-kommissionens förslag utgör därför en god grund för förhandlingarna på området med USA. Förhandlingsresultatets effekter vad gäller tvistlösningsmekanismen kommer att analyseras i detalj, och dess inverkan på Sveriges möjlighet att lagstifta för att uppnå allmänna intressen för bland annat miljön, människors och djurs hälsa kommer att grundligt utvärderas.
Mikael Damberg (S):
Återigen: Båda förhandlingsparterna, både USA och Europa, har varit tydliga med att TTIP inte ska resultera i sänkta skyddsnivåer när det gäller hälsa, miljö eller säkerhet, vilket framgår av förhandlingsmandaten. I EU:s förslag till kapitel om god regleringssed och regulativt samarbete som finns på EU-kommissionens hemsida finns tydliga bestämmelser om att inget ska inverka på tillämpningen av grundläggande principer i EU-rätten, till exempel försiktighetsprincipen. Där finns det inga konsoliderade texter än.
Det finns ingen färdigförhandlad text på detta område än, vad jag vet, och därför är vi inte klara med förhandlingarna om TTIP på det här området. Men EU har varit otroligt tydliga med att de här grundläggande principerna inte är uppe till förhandling. Det är också den svenska positionen att vi inte ska ha en sådan typ av avtal.
Jag vill bara avslutningsvis säga att eftersom förhandlingarna inte är färdiga så kan man se enormt mycket problem och hinder med allting - eller så ser man att det också finns möjligheter. Vi ska ju inte genomföra en dålig förhandling. Europa ska inte komma fram med ett resultat som vi inte tycker är bra. Men det finns också enormt stora fördelar med ett avtal, för både svensk och europeisk handel, med USA som är en viktig marknad för oss.
Jag sa tidigare att den viktigaste marknaden för svenska jobb faktiskt är den amerikanska marknaden. Det finns också ett bredare perspektiv med det här handelsavtalet som inte bara handlar om tullar utan om regulativt samarbete och standardsamarbete. Den största begränsningen för vår handel med USA i dag är just de här icke-tariffära handelshindren som vi kan försöka lösa och utveckla tillsammans. Det finns också en annan och större diskussion, och det är hur handelspolitiken påverkas globalt.
Vilka krav och standarder kommer att gälla globalt för handeln? Här har vi USA och Europa med välutvecklade demokratier och välutvecklade samhällssystem. Jag tror att det är ganska bra om Europa och USA kan utvecklas och samarbeta mer på handelsområdet, för det påverkar också andra länder globalt vilket skulle kunna vara en fördel på lång sikt.
Mikael Damberg (S):
Tack för den här interpellationsdebatten! Det som jag tar med mig från debatten är ett antal medskick där vi har haft lite olika uppfattningar om beloppsgränser. Vi har haft lite diskussioner kring hur det ska organiseras. Det fanns en positiv tanke om kreditgarantierna, som är en annan typ av finansiering, som det kanske har talats om för lite, inte minst för landsbygdens utveckling.
Jag konstaterar dock att Centerpartiet inte har velat tala om demonstrationsutvecklingsfonden. Mikrofond är exakt det som Inlandsinnovation har investerat i, en form av affärsänglar. Det är exakt detta som mikrofonder har som syfte att göra. Man har under åtta års tid i princip haft regeringsmakten.
Det har nästan hela tiden funnits kritik för att det statliga riskkapitalet inte har organiserats på ett tillräckligt effektivt sätt. Jag vill inte gå in på det för mycket, men det är klart att Inlandsinnovation initialt har fått enormt mycket kritik för hur verksamheten bedrevs. Jag har inte gjort någon stor poäng av det i den här debatten, men jag skulle kunna göra det.
Centerpartiets eget ansvar för utformningen av Inlandsinnovation blir väl en del av förklaringen till att man nu kanske inte orkar med att göra förändringar i det statliga riskkapitalet så energiskt. Men jag tror att vi måste göra det. För att få utveckling och kunna göra prioriterade satsningar måste man också göra förändringar.
Jag är dock fortsatt beredd att ta den utsträckta Lovikkavanten och se vad som går att göra för att se hur de här förslagen kan bli så bra som möjligt, så att man gynnar tillväxt och utveckling i hela Sverige, vilket är en naturlig utgångspunkt för Finansieringsutredningens fortsatta arbete.
Mikael Damberg (S):
Penilla Gunther har frågat mig om jag kan förklara vad som menas med formuleringen "av tilldelade medel får 48 000 000 kronor betalas ut först efter beslut av regeringen" i regleringsbrevet för budgetåret 2016 avseende anslag 1:22 Bidrag till företagsutveckling och innovation inom utgiftsområde 24 Näringsliv. Vidare har Penilla Gunther frågat om dessa medel ändå finns för att kunna användas och i så fall till vad eller till vilka.
Formuleringen om att 48 miljoner kronor av tilldelade medel betalas ut först efter beslut av regeringen innebär att denna andel av medlen på det aktuella anslaget tills vidare inte görs tillgängliga för Kammarkollegiet för utbetalningar till Almi Företagspartner AB. Den omständighet som låg till grund för regeringens ställningstagande att tills vidare inte tillgängliggöra de anslagna medlen var att Sveriges flyktingmottagande under hösten 2015 ökade på ett sätt som inte kunde förutses vid framtagandet av budgetpropositionen för 2016.
Detta riskerade att leda till att den beslutade nivån på utgiftstaket skulle överskridas. I propositionen Vårändringsbudget för 2016 har regeringen föreslagit anslagsminskningar på ett antal anslag för att bidra till finansieringen av anslag som i samma proposition föreslås öka. Det aktuella anslaget är ett av dessa. Riksdagen har på regeringens initiativ tidigare förstärkt anslag 1:22 Bidrag till företagsutveckling och innovation, som finansierar Almi Företagspartner AB:s verksamhet.
Trots att anslaget i vårändringsbudgeten föreslås minska med 48 miljoner kronor är anslaget för innevarande år högre än 2015 års anslag. Regeringen genomför samtidigt en mängd åtgärder för att främja integration av nyanlända.
Regeringen har exempelvis föreslagit ett snabbspår för företagare som syftar till att nyanlända med erfarenhet av företagande snabbt ska kunna starta företag i Sverige, ett växa-stöd för enskilda näringsidkare som gör sin första anställning samt 10 miljarder extra årligen till kommunsektorn, med målet att underlätta långsiktig planering och fler anställningar i välfärden. Detta är exempel på insatser som kortar vägen till arbete och sysselsättning och bidrar till en effektiv integration.
Mikael Damberg (S):
Jag vill tacka Penilla Gunther för hennes engagemang och kunskap i frågorna. Jag tror att det är viktigt att fortsätta driva frågorna hur vi får fler och växande företag i Sverige och hur vi får olika grupper att faktiskt behandlas lika när de försöker och vill driva företag i Sverige. Vi har nämligen haft en utveckling där bland annat jämställdhet är en aspekt och där grupper som har kommit till Sverige också har haft lite svårare att ta sig in i de svenska systemen.
Detta är någonting vi har jobbat med under ett antal år, och inte minst Tillväxtverket har gjort en analys av hur detta egentligen har sett ut genom åren. Hur gör vi för att stöden ska ges på lika villkor för alla och komma alla till del? Däremot är jag nog inte beredd att i den här interpellationsdebatten rucka på några av de principer som gäller sedan 2007 om att det är Tillväxtverket som ansvarar för verksamhetsbidraget mellan de olika organisationerna.
Jag tror att det i grunden är en bra ordning att det inte bara är regeringen som fattar politiska beslut om detta utan att myndigheter som jobbar med dessa frågor också gör en bedömning av vilka organisationer som är mest effektiva och hur man ska stötta dem på ett långsiktigt klokt sätt.