Cecilia Malmström (FP):
Ärade ledamöter! Jag ber tusen gånger om ursäkt. Jag hade missat att kammarens sammanträde startade tidigt i morse och hade ställt in mig på att komma hit vid åttatiden i kväll. Jag är verkligen ledsen över detta. Fru talman! Anne-Marie Pålsson har frågat mig på vilket sätt jag anser att Lissabonfördraget stärker och fördjupar demokratin i EU och i dess medlemsländer och om jag avser att ta något initiativ i sammanhanget. Jag är tacksam för att Anne-Marie Pålsson ställer denna fråga.
Ett av de viktigaste skälen till att se över EU:s fördrag, var just att försöka minska klyftan mellan medborgarna och det europeiska samarbetet. Jag är därför tacksam för den här möjligheten att förklara hur jag ser att Lissabonfördraget förstärker demokratin inom EU. Som Anne-Marie Pålsson själv framhåller blir det nu huvudregel att beslut i rådet fattas med kvalificerad majoritet, samtidigt som Europaparlamentet får en större roll. Det är viktigt att se dessa båda delar av beslutsprocessen i ett sammanhang.
Genom att det nationella vetot begränsas i rådet skapas förutsättningar för effektivt agerande i en union med 27 medlemsländer. Samtidigt bevaras en garanti för legitimitet genom att Europaparlamentet, som är den enda direktvalda institutionen på EU-nivå, får ett stärkt inflytande. Men Lissabonfördraget går betydligt längre i att bredda EU:s beslutsprocesser i syfte att släppa in fler samhällsaktörer, öka insynen och därmed göra unionen mer demokratisk.
Lissabonfördraget ger riksdagen och andra nationella parlament i EU-länderna bättre möjligheter att delta i EU:s beslutsprocesser på ett tidigt stadium. Alla nya lagförslag från kommissionen ska skickas ut till de nationella parlamenten samtidigt som de går till medlemsländernas regeringar och till Europaparlamentet. Riksdagen får därmed en chans att reagera tidigt, innan förhandlingarna mellan regeringarna har kommit så långt att det blir svårt att lämna in synpunkter. De nationella parlamenten får dessutom möjlighet att kräva att ett EU-lagförslag omprövas.
EU ska redan nu följa subsidiaritetsprincipen, det vill säga inte ta beslut om saker som sköts bättre på nationell, lokal eller regional nivå. I Lissabonfördraget höjs kraven på EU-institutionerna att hålla sig till den principen genom att ge de nationella parlamenten rätt att kontrollera om principen verkligen efterlevs. Skulle en tredjedel av de nationella parlamenten anmäla att de motsätter sig ett förslag utifrån subsidiaritetsprincipen ska EU-kommissionen ompröva sitt förslag.
Lissabonfördraget skapar också mer utrymme för lokala aktörer och organisationer i det civila samhället. Fördraget kräver att EU respekterar kommunal och regional självstyrelse. Fördraget anger dessutom uttryckligen att EU-institutionerna ska föra en regelbunden dialog med det civila samhället och att kommissionen ska hålla formella samråd med alla berörda parter. EU-kommissionen ska kort sagt genomföra breda remissrundor innan man föreslår ny lagstiftning.
En särskild nyhet är medborgarinitiativet, som innebär att en miljon EU-medborgare tillsammans kan uppmana EU-kommissionen att lägga fram ett lagförslag. Reformen lägger inget tvång på EU-kommissionen, men det blir politiskt svårt att bortse från ett förslag från så många medborgare. Slutligen stärker fördraget öppenheten, vilket är en förutsättning för alla medborgares faktiska möjlighet att delta i den demokratiska processen.
Principen om handlingars offentlighet utvidgas till att gälla alla EU:s institutioner, organ och byråer och en ny regel införs om öppna möten när rådet diskuterar och antar lagstiftning. Regeringen har drivit på aktivt för att Lissabonfördraget ska innehålla skrivningar som främjar demokrati, öppenhet, insyn och delaktighet. Denna linje har haft brett stöd i riksdagen, och jag hoppas att regeringen och riksdagen kan fortsätta att samarbeta för att göra det bästa av Lissabonfördraget.
Inför och under Sveriges ordförandeskap i EU kommer fördragets reformer förhoppningsvis att omsättas i praktiken. Jag kommer i den processen att aktivt verka för att reformerna får stort genomslag och att de möjligheter som Lissabonfördraget innebär förs ut i den svenska debatten.