Marie Engström (V):
Naturligtvis ska vi vara varsamma med skattebetalarnas pengar, och vi ska använda dem där de gör bäst verkan. Då kom jag genast att tänka på möjligheten att sänka arbetsgivaravgifter som Maud Olofsson tog upp i sitt svar just nu. Jag kom att tänka på det som Riksrevisionen skriver om nyttan av att sänka arbetsgivaravgifter som ett medel för att öka sysselsättningen. Det kritiserar man starkt.
Det gäller dels den generella sänkning som har varit av arbetsgivaravgifterna, dels den sänkning av arbetsgivaravgifter som riktar sig till exempel till ungdomar och de förslag som nu har genomförts.
Man menar att om syftet är att öka anställningsbarheten och att öka sysselsättningen vore det mycket bättre att använda pengarna till utbildningsinsatser, kompetenshöjande åtgärder och arbetsmarknadspolitiska åtgärder som direkt kan få människor i arbete, om det är syftet med att sänka arbetsgivaravgifter. Sedan kan man ha andra syften, att öka lönsamheten i företag eller så. Men då får man säga att det är det som man vill göra.
Om det är lönsamt att göra renoveringar och så vidare i flerbostadsbeståndet kan man ju undra varför man pratar om att behoven ändå är så eftersatta. Det får man ta sig en funderare på. Sedan gällde det resurser till kommuner och landsting. Inom ett kollektiv med kommuner och landsting ser det naturligtvis inte likadant ut på alla ställen.
Men jag kan se till Värmland. Där har ju inte bara det inträffat att skatteunderlaget sviktar i många kommuner, de som drabbas hårt just nu. Kommunernas utgifter för försörjningsstöd ökar också. Det visar sig nämligen att många människor som blir arbetslösa inte heller har a-kassa.
Det är ca 15 procent av dem som går ut i arbetslöshet nu som inte har a-kassa, utan de hänvisas till kommunernas försörjningsstöd. Det gör ju att kommunernas ekonomi ytterligare försämras. En annan fråga jag tänkte ta upp med Maud Olofsson är de så kallade IUC-bolagen, de regionala utvecklingsbolag som finns över hela landet utstationerade på 15 olika ställen.
Bland annat finns det ett sådant i Värmland. De lämnade in något som de kallade offert till näringsministern i juni i år. Där visade man på ett handlingsprogram hur man ville ta fram jobbskapande projekt för tillverkningsföretag.
Det som är unikt med IUC-bolagen är att de väldigt mycket bygger på regional kompetens och på det samarbete som finns mellan företag, kommuner, universitet, högskolor, forskningsinstitut och så vidare. Det handlar om den regionala kunskap man besitter ute i regionerna. Jag tror att de väntar på svar på den så kallade offerten.
Det som är så unikt med dem är att det är tillverkande företag man jobbar med. Jag tror att det är viktigt att man jobbar med just tillverkande företag, vidareutvecklar och ger stöd. I sådana delar av landet som till exempel Värmland är det tillverkande företag som i dag drabbas av så mycket varsel. Det är verkligen något att tänka på och ta till sig.
När det gäller möjlighet att kunna låna pengar och få ordning på det finansiella systemet har jag en senare interpellationsdebatt i dag med Maud Olofsson. Jag tänkte vi skulle ta upp frågan om kreditmöjligheter för mindre företag. Vi kan ta den debatten i det sammanhanget.