Kent Ekeroth (SD):
Vi står här och debatterar ytterligare ett förslag som har sitt ursprung i Europeiska unionen. I sådana här ärenden kan man diskutera principiellt om EU ska pådyvla Sverige sina lagar. Och man kan argumentera i sak: Vad är det förslaget innehåller? Det här gick igenom i EU 2013. Det var innan vi satt i EU-parlamentet.
Men sedan dess har vi i EU-parlamentet konsekvent röstat nej till liknande förslag. Vi är motståndare till att EU ska lägga sig i Sveriges processuella rättigheter och hur vi hanterar våra processer här i Sverige. Vi tycker inte att EU ska lägga sig i det här över huvud taget.
Vi föredrar det svenska systemet framför de system som finns i övriga Europa eller det system som EU vill pådyvla oss. Av den anledningen vill jag i första hand yrka avslag på propositionen. Om mitt yrkande om avslag på propositionen inte skulle gå igenom vill jag yrka bifall till vår motion.
I sak kan man anföra följande: Regeringen skriver att det är svårt att tänka sig en situation där en privat försvarare som uppfyller de krav som ställs på en offentlig försvarare skulle ha brottsligt samröre med en misstänkt. Vi anser inte att det är speciellt svårt att tänka sig det.
Speciellt organiserad brottslighet borde ha eller kommer åtminstone att ha stora möjligheter att använda jurister som uppfyller kraven men som ändå är i verksamheten. Jag har inget konkret förslag på hur man ska åtgärda det här, med tanke på risken i fråga om rättssäkerheten för en misstänkt. Men jag tycker att farhågan avfärdas alltför lättvindigt. Detta bör följas noggrant.
I propositionen föreslås också genomgående att möjligheten att begränsa kontakt med försvarare på olika sätt ska snävas in. Förslaget är att det krävs att utredningen väsentligen försvåras, till skillnad från dagens reglering som anger att en begränsning kan göras om det annars medför men för utredningen. Vi anser att nuvarande reglering är en bättre ordning.
Den ordningen verkar i princip alla i kammaren dessutom tycka är bra. Annars skulle väl någon i kammaren någon gång själv ha föreslagit att vi skulle göra en förändring. Den enda anledningen till att vi gör denna förändring nu är: Europeiska unionen. Det tycker inte jag är en anledning som väger tungt nog. Vi vill ju - som alla vet - gå ur Europeiska unionen, inte minst för att EU på ett allt djupare sätt lägger sig i på allt fler områden. Detta kan vi se i justitieutskottet nästan varje vecka.
Vi ser det därför inte som nödvändigt att ändra denna skrivelse bara för att EU vill det. I propositionen står också att lagen skrivs så att den intagna inte får använda vilken kommunikationsutrustning som helst. Men vi instämmer där i vad Kriminalvården anför om att detta bör vara tydligare. Det bör inte råda någon tvekan om att kommunikation endast får äga rum med utrustning som tillhandahålls eller godkänns av Kriminalvården. I det här fallet ser vi ingen anledning att inte vara tydliga.
Sist men inte minst bör det utredas hur försändelser till och från en försvarare ska kunna kontrolleras. Avsikten är att förhindra att otillåtna föremål tas in eller ut av den frihetsberövades försvarare. Det är en rätt naiv ordning att låta detta vara helt oinskränkt. Givetvis måste konfidentialiteten mellan parterna upprätthållas, men man bör överväga hur en bättre ordning skulle kunna skapas.