KBLab/rixvox huggingface dataset:
Magdalena Andersson (S):
Nu har alkohol- och tobaksskatterna just höjts. Vi får väl se vad som blir resultatet av det. Jag förstår inte riktigt varför Erik Andersson tog upp just momsen på secondhandförsäljning. Här råder en väldigt bred enighet om att vi vill lösa den problematiken. Jag var nyligen i skatteutskottet och hade ett väldigt bra möte och fick stor uppslutning i skatteutskottet för regeringens linje att vi vill försöka lösa den frågan som inte var löst när vi kom in i Regeringskansliet.
Det är viktigt att påpeka att det inte är en fråga som regeringen har fattat något beslut om. Vi har haft en diskussion med EU under en längre tid eftersom det bottnar i en EU-lagstiftning. Sedan kom också en dom från Högsta förvaltningsdomstolen. Det är väldigt bra att vi kommer att kunna lösa den frågan tillsammans. Vi kommer med förslag från Regeringskansliet, och vi kan sedan tillsammans lösa den frågan här i riksdagen. Det ser jag verkligen fram emot.
Vi har tidigare diskuterat, Erik Andersson och jag, under eftermiddagen. Det är uppenbart att Erik Andersson tycker att så fort någonting är en skattereduktion är det gratis. Då blir det konstigt att man inte kan ha skattereduktion för gåvor, eftersom det inte kostar någonting när man tar det på skattesidan. Men det blir en minskad skatteintäkt. På så sätt blir det en kostnad för medborgarna.
Hur den ökade skatteintäkten sedan kommer att användas kommer vi att återkomma till i samband med att förändringen sker. Från regeringens sida tycker vi att det är viktigt att den ideella sektorn har goda villkor för att verka. Den genomför väldigt viktiga insatser i samhället.
Magdalena Andersson (S):
Vi har haft många diskussioner om den ideella sektorn här i kammaren, och jag har även varit i skatteutskottet under den här våren. Det är väldigt glädjande vilket engagemang som finns bland många riksdagsledamöter för den ideella sektorn. Det beror naturligtvis på att vi har en väldigt stor ideell sektor i Sverige, vilket är fantastiskt positivt. Jag hoppas att den ideella sektorn verkligen känner vilket stöd som finns från en bred majoritet i Sveriges riksdag. Det finns också ett stort erkännande från riksdagen för det arbete de gör.
Det är ett faktum att vi har dessa frågor uppe och diskuterar dem många gånger i olika interpellationsdebatter men också i skatteutskottet. Jag ser fram emot att vi kan fortsätta att debattera, diskutera och samarbeta om den ideella sektorns villkor under de kommande åren.
Magdalena Andersson (S):
Niklas Wykman har frågat mig om jag står fast vid uttalandet att Sverige befinner sig i ett gynnsamt läge med hänsyn till minusräntan. Vidare har Niklas Wykman frågat om regeringen har för avsikt att verka för att staten gör investeringar i bostäder och hur detta i så fall ska finansieras. Centralbankerna i Sverige, USA, Japan och resten av Europa bedriver en expansiv penningpolitik för att få upp inflationen och resursutnyttjandet.
Trots historiskt låga räntor under en lång tid har näringslivets investeringar inte tagit fart. En viktig orsak till den dämpade investeringstakten är självklart en svag omvärldsefterfrågan och att omvärlden 2015 är betydligt mer osäker än den var före finanskrisen. Det finns även strukturella hinder som dämpar näringslivets investeringar och bostadsbyggandet i Sverige.
Därför är det viktigt att finanspolitiken tar en mer aktiv roll för att vidga de flaskhalsar som skadar investeringsklimatet. Det kommer att skapa förutsättningar för att de närmaste årens låga ränteläge kan resultera i ökade investeringar. För att uppnå detta kommer regeringen att driva en politik för att öka investeringarna i infrastruktur, bostäder, klimatomställning, forskning och utbildning samt förbättra företagsklimatet.
Samtidigt är ordning och reda i de offentliga finanserna grunden för en hög och hållbar tillväxt. De senaste årens ofinansierade skattesänkningar måste ersättas av en ordning där reformer genomförs på ett ansvarsfullt sätt. Alla reformer som regeringen kommer att föreslå i närtid kommer därför att vara finansierade fullt ut.
Magdalena Andersson (S):
Det är ett komplicerat läge som kan vara gynnsamt för vissa investeringar. Men vi ska säga att det är ett komplicerat läge, i Europa och hela världen. Och hur vi kommer att komma ur situationen är inte självklart även om både riksbankerna i de olika länderna och naturligtvis också ländernas regeringar gör allt de kan för att komma ur läget.
Vi kan konstatera att det finns mycket forskning på hur man ska få ned inflationen och hålla inflationen nere, men det har inte forskats riktigt lika mycket på hur man ska få upp inflationen. Samtidigt går det inte att säga annat än att ett lågt ränteläge också kan skapa goda förutsättningar för att få fram investeringar.
När vi har låg ränta under en lång period, på det sätt som bedömningen är att vi kommer att ha och också har haft, finns det alltid en risk för att det bygger upp spekulationsbubblor i ekonomin, snarare än att det går över till reala investeringar. Det finns en risk för att det byggs upp finansiella bubblor med uppblåsta börsvärden eller bostadsbubblor med uppblåsta bostadspriser och att det låga ränteläget snarare leder till bubblor än till reala investeringar.
Frågan är vad regeringen kan göra i ett sådant läge. Vi kan på olika sätt försöka se till att det läge som vi har med mycket låga räntor kan leda till ökade investeringar snarare än till uppblåsta bubblor. Det är också det som den här regeringen försöker göra.
Därför har vi föreslagit ett stort investeringspaket för bostäder, bland annat en stimulans för att bygga fler hyresrätter, liknande en investeringsstimulans som fanns tidigare och som enligt utvärderingar har haft goda effekter. Därutöver ger vi ett särskilt stöd till kommuner som ska se till att det kommer fram mark för att man ska kunna bygga. Många påpekar nämligen att kommunerna ofta är en flaskhals just när det gäller att få fram tillgänglig mark för att bygga på.
Det är något som ofta påpekas. Därutöver tillsatte den tidigare regeringen en hel del utredningar gällande plan- och byggprocessen som den här regeringen kan behandla och gå vidare med på olika sätt för att underlätta byggprocessen. Här finns alltså ett ganska brett paket som dessutom innehåller renoveringar av miljonprogramsområdena. Det är alltså vad vi kan göra när det gäller bostadssidan.
När det gäller företagssidan handlar det om att i det här läget underlätta rekrytering på olika sätt. Trots att vi har många arbetslösa säger många företag att de har problem att hitta rätt kompetens. Ett annat sätt att jobba för att vidga flaskhalsar är att se till att människor som är arbetslösa får den utbildning som krävs för att kunna ta framtidens jobb. Det handlar också om att jobba med en aktiv näringspolitik, om att göra investeringar som behövs för näringslivet.
Ett exempel är den järnvägsinvestering som regeringen berättade om i dag och som ökar järnvägsunderhållet med närmare 20 procent. Det är naturligtvis betydelsefullt för svenska exportföretag som nu sitter och överväger om de ska investera mer för att kunna producera mer i Sverige och sedan också kunna exportera mer. Det handlar dock även om de näringslivssatsningar som regeringen avser att göra.
Magdalena Andersson (S):
Niklas Wykman ger en ganska målande beskrivning av läget efter åtta år med borgerlig regering. Vi har flaskhalsar i ekonomin, alltför hög skuldsättning bland hushållen och en rad andra problem i svensk ekonomi.
Det finns stora problem att ta tag i för en ny regering, och det kommer vi att göra. I det läge vi befinner oss, med mycket låg ränta, bör det finnas förutsättningar för företag att göra fler investeringar i Sverige. Inte minst för privatpersoner, som funderar på att bygga sig en villa, är det ett gynnsamt läge med mycket låga räntor.
Det kanske gör att det tippar över och man tar lån för att bygga en ny villa. Det är något som Sverige verkligen behöver. Vi behöver fler investeringar i småhus men också i bostadsrätter. Ett lågt ränteläge gör det möjligt för fler företag att få ihop kalkylen och kunna bygga bostadsrätter.
Med det låga ränteläget, tillsammans med det investeringsstöd som regeringen föreslår, hoppas och bedömer jag att vi kommer att få fart på bostadsbyggandet i Sverige, också när det gäller hyresrätter.
Magdalena Andersson (S):
Fredrik Schulte har frågat mig om jag anser att det skulle bli ett större utrymme för en mer expansiv finanspolitik under innevarande mandatperiod om överskottsmålet avvecklades. Låt mig börja med att konstatera att det finanspolitiska ramverket har tjänat Sverige väl sedan det etablerades av Socialdemokraterna och Centerpartiet i mitten av 1990-talet. En bärande del i det budgetpolitiska ramverket är målet för det offentligfinansiella sparandet.
Tanken när vi etablerade målet för det offentligfinansiella sparandet var aldrig att den offentliga sektorn skulle gå med överskott om 1 procent i all evighet utan att nivån på målet skulle omprövas i framtiden. Jag vill i detta sammanhang understryka att regeringen inte har för avsikt att avveckla målet för det offentligfinansiella sparandet. Däremot verkar det finnas anledning att se över målnivån för sparandet så att det är anpassat till de utmaningar som vi ser framför oss.
Den offentliga bruttoskulden har minskat från ca 70 procent av bnp när målet infördes till ca 40 procent 2006. I dag är den offentliga sektorns skuldkvot fortfarande ca 40 procent av bnp. Det demografiska tryck som förutsågs när ramverket antogs är nu en realitet. Vi ser att andelen äldre i befolkningen ökar. En konsekvens av en åldrande befolkning är bland annat att sparandet i ålderspensionssystemet minskar.
En bibehållen målnivå för det offentliga sparandet skulle kräva att staten ökade sitt sparande betydligt för att kompensera för detta. Då ålderspensionssystemet är konstruerat för att vara stabilt framstår det inte som att en sådan kompensatorisk åtstramning är motiverad. Ett sparande i balans framstår mot denna bakgrund som mer ändamålsenligt för Sverige framöver. Regeringen har nu gett Konjunkturinstitutet i uppdrag att analysera konsekvenserna av att ändra målnivån för det offentligfinansiella sparandet till ett sparande i balans.
Eftersom de offentligfinansiella underskotten är så stora kommer reformer att behöva finansieras fullt ut i närtid även med en förändrad målnivå. På längre sikt frigörs dock ett utrymme för angelägna offentliga investeringar i infrastruktur, bostäder, klimatomställning, forskning och utbildning.
Magdalena Andersson (S):
Sverige ser annorlunda ut i dag än när överskottsmålet infördes. Sedan överskottsmålet infördes har det regelbundet utvärderats, och det har kommit skrivelser till riksdagen från regeringen om hur man ser på överskottsmålet. Det är alltså en fråga som har varit uppe till diskussion flera gånger. Jag har alltid varit tydlig med att jag tycker att det är viktigt att när man har ett mål håller sig till det målet. Det tycker jag inte att den tidigare regeringen gjorde i slutet av den förra mandatperioden.
Men jag har också varit tydlig med att jag ser att det kommer att komma ett läge där vi behöver se över nivån på överskottsmålet. Det är därför vi har gett Konjunkturinstitutet uppdraget att se över vad konsekvenserna blir om man skulle ändra målnivån. Det ska naturligtvis bli intressant att se vad de kommer fram till. Jag tycker att det är angeläget att utvärdera överskottsmålet.
Det gjordes till exempel en skrivelse till riksdagen 2010. Det togs fram en departementsskrivelse 2010 som var en väldigt genomgripande analys av överskottsmålets nivå och dess funktionssätt. Jag tror också att det är bra att Konjunkturinstitutet får titta på det. Vi får se om det behövs ytterligare underlag, och vi får se vad de kommer fram till.
Däremot tycker jag att det är ganska stor skillnad att se över nivån på överskottsmålet, alltså nivån för det offentligfinansiella sparandet. Det är skillnad mellan att titta på den delen av ramverket och att göra vad Moderaterna nu kräver, nämligen att vi ska se över hela det finanspolitiska ramverket. Det är en helt annan politik än den man förde i valrörelsen, när Moderaterna gick till val och lovade tydligt att man skulle nå överskottsmålet på 1 procent till 2018.
Det var ett väldigt tydligt löfte från Moderaterna i valrörelsen. Man har gått från det löftet till att i dag vilja se över hela det finanspolitiska ramverket. Det var intressant när det preciserades från Moderaternas sida. Man undrar naturligtvis: Vill ni inte längre ha någon målnivå alls för det offentligfinansiella sparandet? Är ni emot utgiftstaken? Är ni emot att kommunsektorn ska vara i balans? Vill ni att kommuner ska kunna gå med stora underskott? Är det Finanspolitiska rådet ni vill avskaffa?
Vad är det egentligen Moderaterna vill göra? Framför allt måste man säga att det är en väldigt stor omsvängning från valrörelsen, när ni sa att ni skulle nå överskottsmålet på 1 procent till 2018.
Magdalena Andersson (S):
Fredrik Schulte har helt rätt i att man ska spara i goda tider och använda pengarna i dåliga tider. Därför har jag heller aldrig kritiserat den borgerliga regeringen för att man minskade de överskott man ärvde av den socialdemokratiska regeringen och använde dem under krisåren 2008-2009. Det var bra att man då använde de pengarna. Sedan hade vi socialdemokrater gärna sett en annan inriktning på det, men att man drev en expansiv finanspolitik under de åren har jag aldrig kritiserat.
I slutet av förra mandatperioden blev dock konjunkturen något bättre. Men trots att konjunkturen blev bättre fortsatte underskotten att öka. I takt med att konjunkturen förbättrades, fortsatte den borgerliga regeringen att låna till stora, ofinansierade skattesänkningar.
Det gör att det inte går att hitta någon som helst konjunktureffekt om man ser på hur statsfinanserna utvecklades under åtta år av borgerlig regering, utan det är ett sluttande plan, från överskott hela vägen ned till ett stort underskott som vi sedan ärvde. Hade det varit en konjunkturpolitik man drev hade underskotten minskat i slutet av mandatperioden, men så var det inte, utan de fortsatte att öka. Så går det naturligtvis inte att fortsätta.
Även Moderaterna insåg senare att det var slut på ofinansierade skattesänkningar. Nu låter det som om Moderaterna pratar mycket om ofinansierade skattesänkningar igen. Vi får väl se vad som kommer i er budget. För mig är det tydligt att vi nu måste koppla ett fast grepp om de offentliga finanserna och om statsbudgeten. Vi kan inte fortsätta den moderata politiken med ofinansierade skattesänkningar, utan nu handlar det om att kunna finansiera våra reformer.
Vad de borgerliga partierna nu vill är däremot väldigt oklart. Det står i det utskottsinitiativ som man har tagit i finansutskottet att man vill se över hela ramverket. Det är något helt annat än man sa i valrörelsen, när man skulle nå 1 procents överskott år 2018, vilket för övrigt skulle innebära besparingar i 40-miljardersklassen. Det ska bli intressant att se när Moderaterna presenterar dem i sin vårmotion. Vad är det Moderaterna vill?
Var står man nu? Det var hela det finanspolitiska ramverket som man ville se över i utskottsinitiativet. Då undrar jag: Vad är det man vill ändra på? Ska man inte ha något mål för offentligfinansiellt sparande? Ska vi inte ha några utgiftstak? Ska kommunerna kunna gå med stora underskott? Eller är det Finanspolitiska rådet som ska avskaffas? Vad är det som är fel?
Magdalena Andersson (S):
Fredrik Schulte säger att vi lade fram förslag på exakt samma sätt som alliansregeringen. Det är inte korrekt, för vi hade ett bättre saldo. Jag föreslog att man skulle göra av med mindre pengar än den borgerliga alliansregeringen gjorde båda de år som jag som ekonomisk-politisk talesperson lade fram budgetmotioner för riksdagen.
Det beror på att det i takt med att läget förbättrades fanns anledning att göra av med lite mindre pengar. Då hade vi mött det här läget med en bättre nivå på saldot än vad vi har i dagsläget. Vi ärvde underskott som var de största sedan budgetsaneringen. Så stora underskott i de offentliga finanserna har vi alltså inte haft sedan krisen på 90-talet.
Det vi nu har föreslagit i riksdagen är en budget där man finansierar alla reformer krona för krona och på så sätt kopplar ett fast grepp om de offentliga finanserna. Vi gör också det som vi har sagt före valet. Det kommer att komma ett läge där det är dags att se över nivån på det offentligfinansiella sparandet. Jag tycker inte riktigt att Fredrik Schulte svarar på frågan: Vad är det i det finansiella ramverket som man vill se förändringar i?
Man har tagit ett utskottsinitiativ där man säger att man vill se över hela ramverket. Man är väldigt otydlig med vad det är man vill göra. Att se över hela ramverket är något helt annat än vad Moderaterna pratade om i valrörelsen. Det löfte man gav var att man skulle nå överskottsmålet på 1 procent senast år 2018.
Det kommer att bli mycket intressant att följa Moderaterna under den kommande tiden i parlamentet, i riksdagen, för att se hur man ska spara de 40 miljarder som man har lovat, särskilt som man har sagt att man inte ska ta det på välfärden. Då återstår väl 40 miljarder när det gäller försvaret, polisen eller den samlade utbildningsbudgeten. Det ska bli intressant att följa.
Magdalena Andersson (S):
Erik Andersson har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att se över de skatter och avgifter som påverkar företagen. Nya, kunskapsintensiva och växande företag är viktiga för jobb- och värdeskapande. Det ska vara enkelt att starta och driva företag, att kunna växa genom att investera, anställa fler eller exportera. Skatter och avgifter är en komponent i detta.
Andra viktiga områden är till exempel internationellt konkurrenskraftiga ramvillkor, väl fungerande och effektiva stödsystem samt god tillgång till kompentent personal. Även samverkan mellan universitet och näringsliv, liksom matchning mellan entreprenörer och idéer samt rörlighet mellan sektorer och branscher, är viktigt för företagande. Det är viktigt att påpeka att det när det gäller skatters och avgifters effekt på företagande och näringsliv inte bara är storleken på skatteuttaget som påverkar.
Det är också viktigt att skattesystemet är robust mot skatteplanering och därmed bidrar till lika förutsättningar mellan företagen, att befintliga skatter upplevs som legitima och rättvisa samt att skatteredovisning och betalning inte är onödigt administrativt betungande. Åtgärder inom skatteområdet kan därför förbättra företagsklimatet i landet även om de inte explicit syftar till att sänka skatteuttaget. När det gäller bolagsskatt som procent av bnp ligger Sverige under genomsnittet i OECD.
Snittet för 2012 var 2,88 procent, och Sveriges bolagsskattekvot låg då på 2,57 procent. Även som andel av de totala skatteintäkterna ligger Sverige under OECD:s genomsnitt, som var 8,53 procent jämfört med 6,08 procent för Sverige. Den svenska bolagsskattesatsen på 22 procent är också lägre än snittet för OECD, som är på 23,4 procent.
Regeringen har tillsatt flera utredningar med ambitionen att förbättra företagsklimatet. Den nämnda nya entreprenörskapsutredningen ska till exempel redogöra för hur beskattningen av entreprenörer och ägare av företag är utformad i ett urval av viktiga konkurrentländer.
Magdalena Andersson (S):
Hur skatter påverkar företagsklimatet handlar också om hur man använder skattepengarna. På Erik Andersson låter det som om alla skattehöjningar eller skatteförändringar nödvändigtvis är negativa för företagsklimatet. Men om man använder pengarna på ett begåvat sätt kan det faktiskt stärka företagsklimatet.
Annars skulle det vara betydligt färre jobb och sämre tillväxt i länder som har högre skatteuttag än i länder som har lägre skatteuttag, och det är väldigt svårt att hitta något belägg för den tesen. I stället handlar det om att ta ut skatterna på ett begåvat sätt och sedan också använda pengarna på ett begåvat sätt. Här har regeringen förslag på en rad satsningar som kommer att förbättra företagsklimatet.
Det handlar till exempel om de ökade satsningar på järnvägsunderhåll som vi presenterade i dag och som betyder mycket för svenska företag. Detta innebär upp till 20 procents ökning av järnvägsunderhållet, vilket naturligtvis underlättar för företag att få fram de insatsvaror man behöver till fabriken och också få ut sina exportprodukter från fabriken och vidare ut i världen.
Behovet av en väl fungerande järnväg är någonting som näringslivet ofta tar upp när man diskuterar med dem. Jag träffade ett gäng företagare från Stockholmsregionen för några veckor sedan. De beskrev hur jobbigt de tyckte det var att rekrytera inte minst unga personer till företagen, eftersom det är sådana problem på bostadsmarknaden här i storstadsregionen.
Det handlade till exempel om ett dataspelsföretag som behövde rekrytera unga ingenjörer som har studerat vid universitet i andra delar av landet och som man nu vill rekrytera till Stockholm. Bostadsmarknaden var ett verkligt hinder för dessa företag när det gällde att rekrytera, och det är klart att en satsning på att bygga nya bostäder, inte minst i våra storstadsregioner, också möjliggör för de här företagen att kunna rekrytera.
På samma sätt vill vi genomföra satsningar på företagsklimatet, bland annat via det innovationsråd med samverkansprogram som statsministern kommer att leda och som kommer att vara ett forum för nya idéer. Där kommer man att diskutera det svenska näringslivets vidare utveckling i Sverige, och det ska också vara basen för ett antal samverkansprogram.
För ett litet land som Sverige som ska klara sig i den globala konkurrensen är det såklart bättre att näringslivet tillsammans med forskningen och politiken diskuterar hur vi ska kunna använda våra resurser på allra bästa sätt för att bygga Sverige starkt inom de områden där vi har potential än att var och en sitter på sin egen kammare och funderar.
Magdalena Andersson (S):
Jag noterade också att Erik Andersson tyckte att järnvägssatsningen var för liten. Då var det ju väldigt synd att Erik Andersson satt här i kammaren i december och röstade emot en satsning på järnvägen. Jag ser fram emot de stora järnvägssatsningar som nu kommer i den moderata skuggbudgeten i början av maj. Det ska bli intressant att följa detta.
Vad gäller Entreprenörskapskommittén har vi gjort om uppdraget till den och har, precis som Erik Andersson påpekar, sagt att man ska se över beskattningen för entreprenörer och ägare i ett urval av viktiga konkurrentländer. En del andra skattefrågor har vi flyttat över till andra utredningar, och det beror på att skattefrågor, inte minst 3:12-frågorna, är oerhört lagtekniskt komplicerade.
Vi har gjort bedömningen att det är bättre att göra dem i särskilda skatteutredningar, och därför har den utredning om översyn av beskattning vid ägarskiften i fåmansföretag fått i tilläggsuppdrag att också göra en större översyn av 3:12-regelverken. Det är en översyn som kräver väldigt stor detaljkunskap, och därför har vi bedömt att det är bättre att se över det i ett rent skattesammanhang.
Här kan vi också påpeka att det sedan tidigare finns en utredning om skatteregler för incitamentsprogram, och det är självklart att om det kommer förslag på förändringar som är förnuftiga och vettiga kommer vi att titta på dem. Däremot är det tydligt att vi behöver driva en mer ansvarsfull ekonomisk politik än vad man tidigare har gjort. Den tidigare politiska eran med stora ofinansierade skattesänkningar som har skapat stora underskott i de offentliga finanserna kan inte fortsätta.
Nu handlar det om att ta ett fast grepp om de offentliga finanserna.