Mona Sahlin (S):
Nina Lundström har ställt ett antal frågor om vilka åtgärder jag avser att vidta för att öka konkurrensen inom byggbranschen, effektivisera överklagandeprocesserna, förebygga onödiga överklaganden, möjliggöra till- och frånval för hyresrätter, möjliggöra för konsumenter att välja boende med eller utan inredning samt möjliggöra en blandning av olika upplåtelseformer i ett och samma kvarter eller en och samma byggnad.
De tre första frågorna är som hämtade från de kommittédirektiv om översyn av plan- och bygglagen som regeringen beslutade om den 27 juni 2002. Det visar också att det är frågor som är av stor vikt och betydelse för det framtida samhällsbyggandet. I direktiven till PBL-kommittén anges bland annat att kommittén ska överväga om nuvarande former för planering och plangenomförande är ändamålsenliga och om samordningen med annan lagstiftning är lämpligt utformad.
Kommittén har också enligt direktiven haft att analysera hur konkurrensaspekterna beaktas samt att pröva om och hur planeringen kan ge bättre förutsättningar för ökad konkurrens inom bland annat byggsektorn. Direktiven anger vidare att kommittén ska redovisa vilka åtgärder som kan vidtas för att effektivisera beslutsprocessen och förkorta dess längd.
En ny samlad instansordning för prövning av överklaganden ska redovisas liksom överväganden om kompletterande regler om möjligheterna att överklaga olika typer av beslut. Kommittén ska enligt direktiven också redovisa vilka lagstiftningsåtgärder som behövs för att uppnå en så effektiv och smidig samordning som möjligt mellan plan- och bygglagen, miljöbalken och andra lagar.
Den parlamentariska kommittén avlämnade sitt slutbetänkande om planering och byggande i september förra året under namnet Får jag lov? I betänkandet redogör kommittén för sina överväganden inom de olika områdena. Det redovisas också ett antal förslag till förändringar i plan- och bygglagen som ligger i linje med det som lagts fast i direktiven.
Kommitténs förslag till reformering av lagstiftningen är omfattande, berör många samhällsintressen och har sänts ut på en bred remiss. Remisstiden var satt till den 17 februari i år. Just nu arbetar vi inom Miljö- och samhällsbyggnadsdepartementet med att sammanställa de över 400 remissvar som vi har fått in.
Med hänsyn till betänkandets omfattning och remissinstansernas antal och stora intresse av materialet bedömer jag att en proposition kan överlämnas till riksdagen under det första halvåret 2007. En annan fråga som Nina Lundström har tagit upp är hyresgästernas möjlighet att göra så kallade tillval och frånval. Det är i dag - inom vissa ramar - möjligt för en hyresvärd och en hyresgäst att träffa avtal om tillval och frånval.
Det förekommer på hyresmarknaden olika system för detta. Exempelvis erbjuds hyresgäster olika slag av tillval av utrustning eller underhållsåtgärder mot ett hyrestillägg. Samtliga system bygger på att hyran baseras på lägenhetens bruksvärde. Det är för närvarande inte aktuellt att införa något kostnadsbaserat system för tillval och frånval. Nina Lundström har också tagit upp frågan om möjligheten att välja boende med eller utan inredning.
Som Nina Lundström väl känner till finns det inte något hinder mot att överlåta en fastighet - till exempel en fastighet som är bebyggd med ett radhus - eller en bostadsrättslägenhet som helt saknar inredning. Däremot är det inte möjligt att med bindande verkan träffa avtal om upplåtelse av bostadslägenhet som saknar inredning. Under lång tid har en viktig utgångspunkt varit att bostadslägenheter ska ha en viss grundläggande standard.
Lägsta godtagbara standard innebär bland annat att det i en lägenhet ska finnas anordning för uppvärmning, tillgång till varmt och kallt vatten, avlopp, toalett, tvättställ, spis och kylskåp. Om kravet på lägsta godtagbara standard tas bort finns det risk för att undermåliga lägenheter hyrs ut och att människor tvingas att leva under inte godtagbara förhållanden. Det är mot denna bakgrund inte aktuellt att avskaffa reglerna om lägsta godtagbara standard.
När det gäller Nina Lundströms sista fråga, som avser möjligheterna att blanda olika upplåtelseformer inom ett och samma kvarter eller i en och samma byggnad, kan jag inte se att plan- och bygglagstiftningen utgör något hinder mot detta. Redan i dag är det i nybyggnadsområden vanligt att vissa delar av ett kvarter tas i anspråk för uppförande av bostadshus med äganderätt medan angränsande tomter i samma kvarter bebyggs med bostäder för uthyrning eller sådana som upplåts med bostadsrätt.
I traditionella stadsmiljöer är upplåtelseformerna hyresrätt och bostadsrätt vanligt förekommande inom ett och samma kvarter, om än inom olika fastigheter. En ny möjlighet att förena olika upplåtelseformer inom en och samma byggnad trädde i kraft den 1 januari 2004. Genom ändringarna har det blivit möjligt att bilda tredimensionellt avgränsade fastigheter.
En fastighet kan därigenom till exempel avgränsas på ett sådant sätt att de nedre våningsplanen utgör en fastighet vars bostäder och lokaler upplåts med hyresrätt medan de övre våningsplanen bildar en särskild fastighet där bostäderna upplåts med bostadsrätt. Jag vill avsluta med att säga att jag ser positivt på en utveckling som leder till att samtliga upplåtelseformer i högre grad än i dag blir representerade i våra bostadsområden.