Roger Haddad (L):
Det här är en viktig debatt. Den handlar främst om utbildning och forskning. Liberalerna har, som tidigare sagts i talarstolen, aktivt medverkat till att försöka befästa och behålla Sveriges roll och position som forskningsnation. Jag är oerhört glad att vi för drygt ett år sedan fick igenom en ytterligare satsning på 13,6 miljarder på svensk forskning.
Nu är det dags för regeringen att leverera ur denna forskningsproposition. Det gäller allt från unga forskare och doktorandernas villkor till hur vi klarar den långsiktiga rekryteringen. Men det gäller också den fria forskningen. Jag lyssnade noggrant på Sverigedemokraternas ledamot i utbildningsutskottet, som inledde med att säga att han inte ville påverka den akademiska friheten.
Politikerna ska inte lägga sig i hur forskarsamhället använder sina resurser, menade han. Men, fru talman, jag konstaterade när jag lyssnade på inlägget att det var just det Sverigedemokraterna ägnade sig åt i olika termer och bakom rubriken makronivå. Sverigedemokraterna vill, till skillnad från Liberalerna, styra mer i politiken när det gäller forskning. Det är uppenbart.
Liberalerna är starka anhängare av akademisk frihet på riktigt. När det gäller den fria forskningen och till exempel forskningsrådens roll, forskningsinfrastrukturen och Vetenskapsrådet handlar det om oerhört kunniga och erfarna akademiker. Det är de som ska pröva inkomna ansökningar. Det är de som ska bedöma och internationellt granska om ett visst område är något vi ska lägga våra skattepengar på eller inte.
Det är inte Liberalerna och inte Sverigedemokraterna. En annan viktig del i forskningspropositionen som återspeglas i betänkandet och i våra förslag där vi följer upp det hela är forskarskolor. Jag vill särskilt nämna lärarutbildningen. För två år sedan underkände Universitetskanslersämbetet hälften av landets lärarutbildningar utifrån ett antal parametrar.
En av de viktigaste orsakerna var bristande koppling till forskning och tillgång till forskarutbildade lärare på lärarutbildningarna. Här är det oerhört viktigt att UKÄ fortsätter att ha ett öga på samtliga lärarutbildningar. Det handlar om att se var man kan samla fler lärarutbildningar, inte minst ämneslärarutbildningen, så att man kan få en kritisk massa även på forskningsområdet.
Vi följer också upp detta med excellenscentrum. 40 miljoner finns i år i Vetenskapsrådets budget. När jag träffade generaldirektören i går i ett annat sammanhang frågade jag: Hur blir det med excellenscentrum? Kommer de snart? Resurserna finns, men utlysningen har ännu inte skett.
Det är oerhört viktigt att forskningspropositionen och det som riksdag och regering har fattat beslut om levereras och blir en faktisk realitet så att vi snabbt, förhoppningsvis nu under sommaren, kan utlysa de här pengarna och komma igång med excellenscentrum från och med hösten och nästa år.
Det vi särskilt vill lyfta upp i dag, fru talman, i den forskningspolitiska debatten är FoU-avdraget, där vi ser att näringslivets investeringar och satsningar på forskning och utveckling har sjunkit de senaste 15 åren. Även om Sverige är bland de bästa i världen när det gäller forskning och utveckling är det ändå en bekymmersam och negativ trend.
Liberalerna har lagt fram ett antal förslag i betänkandet som Socialdemokraterna tyvärr har avslagit. Vi vill höja anslagen till forskningsfinansiärer och lärosäten för att kunna medfinansiera samverkansprojekt. För att stimulera företagens forskning är FoU-avdraget bland de mest effektiva instrumenten.
Men även med de förändringar som har gjorts 2020 och nu senast 2021 ser vi att detta för de större företagen har en marginell ekonomisk effekt. Vi ifrågasätter om det över huvud taget behövs något tak för FoU-avdraget.
Det är bättre att ta bort taken och uppmuntra inte minst små och medelstora, men även större, företag att investera i forskning och etablera sig i Sverige. Med detta kommer jag till de särskilda forskningssatsningarna i betänkandet. Här har vi reservation 23, som jag vill yrka bifall till.