Agneta Börjesson (MP):
Vi debatterar nu betänkandet KU16, Ändrade mediegrundlagar . Det är ett betänkande som handlar dels om regeringens proposition, dels om ett antal motionsyrkanden och ett tillkännagivande från KU.
Jag måste inleda med att hålla med Björn von Sydow om att även med dagens beslut har vi en bra bit kvar innan vi har samma skydd i digitala medier som i de tryckta skrifterna.
Jag tror att det kommer att behövas en hel del lagstiftningsprocesser innan vi får en lagstiftning som är helt mogen för att skydda oss på nätet, men det går framåt. Den parlamentariska Mediegrundlagskommittén, med representanter för samtliga riksdagspartier, arbetade under en längre tid med att utreda frågor på tryck- och yttrandefrihetsområdet.
Det handlade om skyddet för den personliga integriteten i databaser med utgivningsbevis, reglerna om preskription och ansvar för information i databaser och behovet av en delegationsbestämmelse i grundlagarna för produktinformation.
De fick också ett tilläggsdirektiv att titta på hur en reglering om så kallade neutrala tobaksförpackningar förhåller sig till tryckfrihetsförordningen och lämna förslag till ändringar i grundlagen. Kommitténs betänkande Ändrade mediegrundlagar överlämnades i september 2016.
Betänkandet har remissbehandlats, och remissvaren var i huvudsak positivt inställda. I samband med utredningen hade Miljöpartiet en hel del funderingar när det gäller den så kallade arvsynden för ansvariga utgivare.
Vi menade att man som princip borde ha gått längre och att den som var ansvarig utgivare när publiceringsbeslutet fattades är den som ska uppbära ansvaret vid en eventuell process om tryckfrihetsbrott.
Men vi menar samtidigt att det nu aktuella förslaget till grundlagsändring är ett steg i rätt riktning, då den så kallade arvsynden kortas från i princip oändlig tid till ett år. I övrigt har tidigare talare i denna debatt redogjort för innehållet i förslagen.
Men jag vill ändå nämna den punkt som väl har kommit att dominera debatten sedan regeringen lämnade sin proposition till riksdagen.
Det har kommit uppvaktningar, vanliga mejl, många massproducerade mejl och andra former av uppvaktningar från personer som menade att det fanns otydligheter i regeringens förslag när det gällde att minska möjligheterna för databaser som Lexbase att fritt publicera stora, sökbara register över känsliga uppgifter.
Jag tror inte själv att det dåvarande förslaget skulle ha lett till att det skulle bli svårt att inhämta uppgifter om huruvida någon dömts för brott. Alla domar skulle även med det förändrade förslaget fortsatt vara offentliga handlingar.
I stället menar jag att förslaget till lagstiftning hanterade gränsdragningen mellan integritet och tryckfrihet genom att införa en möjlighet att hindra för allmänheten sökbara register som omfattar just denna typ av uppgifter av särskilt integritetskänslig karaktär.
Jag måste erkänna att jag var beredd att stå bakom det förslag som regeringen lade fram, och jag beklagar att vi inte nådde hela vägen fram med en fullständig lagstiftning. Men samtidigt hoppas jag att en ny utredning kan reda ut de eventuella frågetecken som finns kvar och flytta fram positionerna.
Nu står vi eniga om att be regeringen att utreda frågan på nytt. Med detta yrkar jag bifall till KU:s förslag.