Mikael Damberg (S):
Först ska jag tacka interpellanten och den andra ledamoten som har deltagit i debatten. Jag tror nämligen att det här är en jätteviktig fråga för vårt land. Att få hela Sverige att fungera med modern infrastruktur i form av telekommunikation och bredband är en förutsättning för att människor ska kunna verka i det moderna samhället i dag, sköta sina bankärenden, sköta kontakter med myndigheter och få information.
Men också för företagare är naturligtvis mycket av det här en förutsättning för att de ska kunna bedriva en bra verksamhet i hela Sverige. Vi talar nu mycket om besöksnäringens utveckling - till exempel. Besöksnäringen når verkligen platser som kanske inte traditionellt sett har haft den uppkoppling som vi talar om i större städer.
Ibland kan man tro att vi politiker bara lever med beslut, propositioner och utredningar. Men jag tror att det är få av oss som inte någon gång har bråkat med våra telebolag om täckningen, om huruvida kartorna stämmer eller inte och om huruvida de har tillräckligt tryck i systemet för att man ska kunna använda sina telefoner.
Där har Post- och telestyrelsen en enormt viktig roll för att granska bolagen och se till att de lever upp till de krav som ställs men också vad man har lovat konsumenterna. Alla här i kammaren är medvetna om att vi har en avreglerad marknad där staten egentligen bara har ansvaret för den grundläggande bottenplattan, en bottenplatta som jag tror att väldigt få av oss tycker räcker för att bedriva en fungerande verksamhet runt om i Sverige. Jag köper problembilden.
Jag köper det ansvar som Telia har för att vara mycket tydlig med information. Det kan också handla om områden där Telia inte har bäst täckning. Då har man ett ansvar för att informera de andra teleoperatörerna, som kanske har bättre täckning, så att de kan överta abonnemang och jobba med de medborgare som drabbas.
Jag vill inte säga detta för att släta över, men det finns en del tekniska lösningar, fast alla inte fungerar överallt. Människor som känner oro inför den här frågan tycker jag ska kontakta Post- och telestyrelsen för att få reda på vilka möjligheter som finns.
Det finns ju till exempel möjlighet att förstärka signaler, så att man får in signaler till ett företag som ligger så att man inte riktigt tar emot. När det mobila bredbandet fungerar är det ungefär jämförbart med koppartråden i dag - det är ungefär samma hastighet. Sedan finns det områden där det saknas täckning.
Då finns satellittelefoni som en möjlighet, något som bara för fem till sju år sedan inte var ett alternativ. Men nu säger Post- och telestyrelsen att det har utvecklats ganska ordentligt, inte minst i vårt grannland Norge, som också har jobbat mycket med detta. En del av operatörerna för satellittelefoni kommer från Norge, och de gör det möjligt att operera också i områden där det inte är särskilt bra förhållanden.
Åter till vad regeringen gör: Vi har fördubblat stödet och rullat ut fiber, som vi tror är den absolut bästa formen av bredband långsiktigt eftersom det hanterar alla eventualiteter i framtiden och gör att vi har ett robust system som verkligen kan leverera. Det är det vi gör. Kopplat till det sista som sas: Det är en del regler och oklarheter. Det är inte så enkelt att hantera allt detta. Därför har vi valt att satsa på bredbandskoordinatorer.
Vi tror att den funktionen kan få kommuner, landsting och regioner att göra gemensamma satsningar ihop med byalag eller städer i lokala församlingar som vill driva frågan. Vi har sett att de kommuner och regioner som har tagit ett grepp har kommit mycket längre än en del andra kommuner och landsting.