KBLab/rixvox huggingface dataset:
Isak From (S):
Jag tackar ministern för det tydliga svaret. Det är klart att det allmänna uppdraget har varit mycket viktigt. Det är mycket viktigt att vi har ett ideellt engagemang, och det är mycket viktigt att vi har eftersöksjägare som klockan tio en lördagskväll kan ge sig ut och spåra ett vilt som är påkört.
Det är också mycket viktigt att vi ur ett jägarperspektiv har möjlighet att informera om betesskador och om utfodring, så att det görs på rätt sätt. Det är mycket tråkigt att vi har eftersöksjägare som blir hotade. Det är något som vi i den här kammaren måste ta på största allvar. Det är inte okej.
Jag måste konstatera, Sten Bergheden, att Moderaterna inte lade några pengar på någon ny viltmyndighet vare sig i regeringsställning eller i opposition. Sten Bergheden ska därför kanske lobba in i sitt eget parti om Moderaterna till varje pris vill fortsätta att skapa ytterligare oreda genom att tillföra ytterligare en myndighet. Jag har ingenting mer att tillägga om det.
Jag ser att denna regering tar ett helhetsansvar när det gäller att vara aktiv i hela landet. Det är något som det här landet tidigare har saknat under ett antal år.
Isak From (S):
Tack, statsrådet, för ett väldigt tydligt svar! Det är många som efterfrågar en jämlik sjukvård. Man kan fråga sig, och man kan fråga Moderaterna och väljarna: Vad ska pengarna gå till? Ska vi betala administration och sjukvårdsdirektörer, eller ska det gå till vårdpersonal?
Precis som statsrådet väldigt väl förklarade är det inte en utredning. Det är många utredningar som har förevarit, och alla har pekat i den riktningen: att det behövs mer samordning, framför allt för den högspecialiserade sjukvården. Det är märkligt att Sten Bergheden och Moderaterna inte vill se en jämlik sjukvård och jämlika möjligheter runt om i landet.
Stockholmsregionen, Västra Götaland och Malmö går faktiskt före och lämnar oss andra efter, bland annat Västerbotten, Dalarna och Norrbotten. Det är väl rimligt att vi en gång för alla, även om den nuvarande indelningen har hållit i många hundra år, börjar titta på moderna förutsättningar.
Sedan är det så att det är utifrån de politiker som faktiskt ska tillträda, som faktiskt ska ta besluten: Hur ska varje region fungera? Vilken indelning ska vi ha? Jag har min mamma boende i Falköping i Västra Götaland.
Som västerbottning blir man faktiskt ganska imponerad när man ser hur kollektivtrafiken fungerar även ute i glesbygden i Västra Götaland på ett helt annat sätt än den har förutsättningar att göra i Västerbotten, som jag är ifrån. Man kan också titta på vad det här kostar.
Om vi tittar på hur mycket vård man får för pengarna ser vi att man får mer i de tre regioner som går före. Man får mer högspecialiserad vård för pengarna. Nej, jag tycker att det är dags. Jag önskar statsrådet lycka till. Vi ska ge all den stöttning vi kan för att det här ska gå i hamn så snart och så smidigt som möjligt.
Isak From (S):
Det är klart att ett stort arbete har lagts ned. Efter Mats Svegfors utredning 2007 startade ett arbete med nya regioner. I norra Sverige samlades man i kommittéer och kom fram till vilken väg man skulle gå. Det slutade med att tre län ansökte om att kunna gå fram i en gemensam region.
På detta svarade Stefan Attefall i den tidigare regeringen med en debattartikel i Dagens Nyheter, där han konstaterade att det var tveksamt om mandatet fanns och att man skulle fortsätta arbeta underifrån och så lite bludder - alltså ingenting. Man slog undan benen för allt det regionala arbete som faktiskt hade lagts ned.
Så hanterade den tidigare regeringen denna viktiga fråga. Så såg den tidigare regeringen på att ge likadana förutsättningar. Till Sten Bergheden vill jag nog ändå säga att vi har fått ett mandat. Socialdemokraterna var väldigt tydliga när vi gick till val: Vi ska skapa bättre och likvärdiga förutsättningar.
Det är också vad regeringen och regeringsförklaringen har ställt fram: Vi ska skapa bättre förutsättningar regionalt. Vad folket efterfrågar, Sten Bergheden, är att när man blir sjuk, till exempel får en stroke, en hjärtinfarkt eller cancer, ska man få bästa möjliga vård på kortast möjliga tid. Nu har utredning efter utredning visat att så inte är fallet.
Det behövs betydligt bättre möjligheter i form av likvärdig sjukvård, likvärdiga möjligheter till kollektivtrafik och regional utveckling. Lycka till, ministern!
Isak From (S):
Jag kunde inte undgå att gå upp i denna viktiga fråga. Tack minister Sven-Erik Bucht för svaret! Tack också till Edward Riedl, som skriver många interpellationer. Den här interpellationen är bra. Fru ålderspresident! Är viltförvaltning förenligt med EU-rätten? Ska man blanda ihop viltförvaltning med fri rörlighet och handel med varor och tjänster?
Viltförvaltningen vilar i alla andra fall på EU:s art- och habitatdirektiv. I alla andra fall av upplåtelse av jakt ställer markägaren, jakträttsinnehavaren och svenska staten villkor för upplåtelse av jakt och försäljning av jaktkort. Fru ålderspresident!
Varför är det så att i fråga om den fria fjälljakten har staten valt att medvetet ha en öppen tolkning med fri jakträtt? Det som både Sven-Erik Bucht och Edward Riedl redovisar får konsekvenser på vissa håll.
Det blir omöjligt att upprätthålla en fungerande ordning och viltförvaltning. Därför är de krav som har kommit från kammaren och från landet, från berörda regioner och län, om att strama upp regelverket rimliga.
De som bor och verkar i länen förvaltar viltstammarna hela året, och de ska ges en rimlig möjlighet att delta. Det handlar inte alls om att stänga ute utländska jägare, utan det handlar om att få ett fungerande regelverk på plats.
Länsstyrelsen i Västerbotten hade mellan 2005 och 2006 ett regelverk på plats med jaktguidestvång under de första hektiska veckorna. Det fungerade mycket väl. Det handlade om att få balans och ordning på de mest utsatta fjällsluttningarna.
Det är rimligt att länsstyrelserna och ansvariga viltförvaltningsdelegationer får möjlighet att utforma ett regelverk som fungerar just för det länet. Trycket är olika. Vi vet att det råder högst tryck i Jämtland. I delar av Västerbotten råder ett högt tryck. I delar av Norrbotten är det mer varierande.
På vissa orter är trycket hårt från framför allt norska jägare eftersom det råder strikta restriktioner för ripjakten i Norge. De väljer att åka över till Sverige, och i vissa fall missköter de sig.
Det gäller långt ifrån alla, men det krävs att vi politiskt beslutar om fungerande regelverk för viltförvaltning i fjällen.
Isak From (S):
Jag vill bara göra ett medskick till allmänhet och åhörare: Jämför aldrig viltförvaltning med fri rörlighet för handel med varor och tjänster! Det låter sig inte göra i något annat fall. Vi har faktiskt 28 000 utländska jägare som bidrar till besöksnäringen genom att välja att komma hit och lösa jaktkort. Många av dem kommer till fjällen, och många av dem sköter sig.
Det ska de få fortsätta att göra, men vi behöver regelverk i fjällen, precis som det finns regelverk för privata markägare, skogsbolag och jakträttsupplåtare som upplåter jakträtt för älgjakt, vildsvinsjakt och skogsfågeljakt i andra delar av landet. Många av dem som kommer hit kommer för att jaga både älg, vildsvin, kronhjort och rådjur.
De bidrar till besöksnäringen, men vi ska inte blanda ihop viltförvaltning med fri rörlighet för varor och tjänster.
Isak From (S):
Jag kan konstatera att när regeringen tillträdde hade vi inte ordning och reda i rovdjursförvaltningen. Vi hade en överklagandecirkus utan dess like. Den här regeringen har skapat ordning och reda. Regeringen består av två partier där ingångsvärdena är olika. Där får man göra avvägningar. Det har regeringen gjort.
Vi har tagit tag i talerättsfrågan, överklagandefrågorna och frågan om när beslut ska komma. Vi har flyttat beslutskedjan till en domstol och så vidare. Vi har samtidigt också fört diskussioner och haft samtal med EU-kommissionen. Vi ska komma ihåg att Sverige hade ett antal prövoärenden i EU-kommissionen emot sig när det gällde vår vargförvaltning.
Det har vi sopat bort från mattan. EU-kommissionen tycker nu att detta funkar ganska bra. Likväl kan vi konstatera att vi gjorde en överenskommelse om att se över viltförvaltningsdelegationerna. Vi kan konstatera att det i den översynen var ganska tydligt att de flesta inte tyckte att det skulle vara några politiker med i delegationerna. Vi har inte tagit bort politikerna.
De är fortfarande i majoritet, och det kommer att bli viktigt att man inför val tar reda på vad de olika partierna lokalt och regionalt vill och tycker i viltförvaltningsfrågor. Det är inte bara vi nationellt som har betydelse i dessa frågor. Vilka ledamöter som ingår beror på var man befinner sig i landet. Där jag kommer ifrån har också samerna ett mandat.
Jag kan också tycka att det finns skäl att naturbrukarna kommer med, som en motvikt till den stora skogsnäringen, som är representerad. Sedan får vi utvärdera hur det fungerar att naturintresset har ett mandat till.
Isak From (S):
I jaktlagsbetänkandet använde sig regeringen av den tidigare regeringens och tidigare landsbygdsministern Eskil Erlandssons utredning som grund. Man tog också till sig remissinstansernas synpunkter när det gäller hur detta skulle utformas. Det är ju, Åsa Coenraads, regeringarna som utformar propositionerna.
Sedan avslog de borgerliga partierna och Sverigedemokraterna i första hand hela propositionen. Vi hade ju kunnat göra ett tillkännagivande för att styra upp om det hade funnits några frågetecken. Men i stället avslår man detta helt och hållet, och det är därför de borgerliga partierna får massiv kritik ute i Landsbygdssverige och från LRF:s medlemmar. Hur i hela friden tänkte man?
Här avslår man detta, som man jobbat så länge med att få ordning på, för att man ska kunna göra regionala avvägningar. Nu får vi jobba utifrån detta. Som jag sa i mitt anförande försöker vi nu arbeta fram frivilliga överenskommelser. Men att lägga fram en sådan proposition här i riksdagen, med denna opposition, verkar inte görligt.
Isak From (S):
Regeringen kommer nog att återkomma även i den frågan, för det är klart att vi också ser en dålig likvärdighet mellan länsstyrelserna. Ledamöterna i viltförvaltningsdelegationerna får olika rätt och möjlighet till utbildning i dessa viktiga frågor och olika möjlighet till stöd. Detta tror jag är helt oacceptabelt och något som man naturligtvis måste rätta till.
Sedan, Åsa Coenraads, blir det lite patetiskt när det gäller vildsvinsfrågorna. Ni har avslagit en proposition som lagts fram för Sveriges riksdag för att skapa någon form av ordning och reda, och så ställer ni oss till svars för det. Fråga era bönder ute i markerna och ute i länen och distrikten!
Vem bär ansvar för att gårdarna bökas upp, åkrarna trampas ned och sommarstugeägarnas tomter förstörs? Vem bär ansvar för att grannens skogsmark förstörs? Det beror ju på att viltförvaltningen inte fungerar för att någon har missbrukat sin äganderätt.
Det vi kan göra nu är att försöka skapa förståelse och någon form av avtal, inledningsvis i alla fall, så att vi kan komma bort från de allra värsta avarterna.
Isak From (S):
Åsa Coenraads frågade: Är dagens regelverk perfekt? Vi lever ju i en tid när det händer saker. Det har gått ett antal år sedan den borgerliga regeringen tillsatte djurskyddsutredningen som lämnade sina förslag. Nu har Eskil Erlandsson lämnat kammaren, så han kan inte svara på frågan om varför den absoluta merparten av alla delar i den utredningen blev liggande.
Vi försöker nu att samla ihop allt. Ska vi lämna en proposition till Sveriges riksdag ska den vara väl avvägd. Den ska vara relevant och medföra förbättringar. Därför ser vi på vilka delar i utredningen som vi kan använda. Vilka delar måste vi gå vidare med och förmodligen utreda ytterligare?
För när vi kommer till denna kammare, så kommer ledamöter som Åsa Coenraads att säga: Det här och det här är ju inte utrett, så kan vi ju inte göra. Så hanterar inte vi frågor. Vi gör det ordentligt, och vi avser att komma tillbaka till Sveriges riksdag när det hela är färdigt och väl avvägt. Beroende på vilka frågor som kommer upp stämmer verkligheten och regelverket inte alltid överens.
Men vi har den ordningen att det finns ansvariga myndigheter, till exempel Jordbruksverket som hanterar mycket av den dagliga rutinen, och länsstyrelserna som hanterar mycket av kontrollerna.
Isak From (S):
Som är väl känt för många har vi debatterat de här frågorna tidigare. Man kan konstatera att fem och ett halvt år är en lång tid. Men fem och ett halvt år av förberedelser stämmer inte. Mig veterligen tillträdde den här regeringen efter valet 2014. Vi får möjligtvis räkna från den tidpunkten.
Alla djur, och då naturligtvis även pälsdjur, som handhas av människor ska enligt den socialdemokratiska modellen ha goda förutsättningar. Vi bryter inte ut delar och säger att det inte ska vara tillåtet med uppfödning av en viss sorts djur. Vi ställer inte grisar mot får, eller minkar mot getter.
Getterna har naturligtvis ett minst lika stort behov av ett gott djurskydd. Minknäringen regleras i huvudsak genom föreskrifter. Ett sådant arbete bereds nu inom Regeringskansliet. Om Jens Holm vill ha ett ytterligare förtydligande får han väl använda sig av något av riksdagens instrument, alltså en fråga eller en interpellation till ansvarigt statsråd.
Isak From (S):
Vi kan ändå konstatera att det föds upp minkar. Skulle vi inte föda upp minkar i Sverige skulle de födas upp någon annanstans. Jens Holm tog upp i sitt anförande att den industrin går väldigt bra, och det gör den för att man har hög kvalitet och friska djur. Djuren har fina skinn. Sedan kan jag som jägare tycka att minkar borde leva i det fria, och sedan är det jägarna som på gammalt trappervis skjuter pälsdjuren. Men nu är det inte så.
Vi har ett handelssystem. Det handlas med päls. Pälsdjur föds upp runt om i världen, och vi har att förhålla oss till det. Självklart ska alla djur efter sina behov ha bra villkor när de handhas av människor. Vi har för avsikt att tillse det i fortsättningen, även på minkarnas område.
Isak From (S):
Tack, Åsa Coenraads, för anförandet! Tack också för tydligheten, i vart fall när det gäller äganderättens betydelse för Alliansens agerande. Man följer tydligt jordägarnas remissvar. Man följer inte LRF:s första remissvar.
I slutet kallar Åsa Coenraads propositionen för en skrivbordsprodukt.
Som jag sa i mitt anförande var den utarbetad av Jaktlagsutredningen och låg i princip färdig på regeringens bord när regeringen tillträdde - bortsett från att den tidigare regeringen hade glömt att ta del av remissinstansernas synpunkter på hur en tillsyn ska kunna fungera och vad som är möjligt att genomföra.
Det är en sak som den här regeringen har fört in. Då tycker Åsa Coenraads att det helt plötsligt blir otydligt. Sedan kvarstår, Åsa Coenraads, att grundproblematiken är att Moderaterna och Alliansen säger sig inte ha förtroende för Sveriges myndigheter.
Detta är en sådan specifik sakfråga som det är extra viktigt att avgöra regionalt så att länsstyrelserna faktiskt kan utöva tillsyn och göra regionala avvägningar. När vi justerade försökte vi komma till rätta med detta. Vi aviserade att vi skulle kunna gå med på en gemensam skrivning och ett tillkännagivande till regeringen.
Men Alliansen och Sverigedemokraterna yrkar avslag på punkt 1! Det är rätt viktigt, herr talman, att ha med sig i den fortsatta debatten.
Isak From (S):
Jag tackar Eskil Erlandsson för anförandet även om jag inte kunde höra honom bringa någon klarhet i varför han har svängt.
När Eskil Erlandsson tillsatte Jaktlagsutredningen och egentligen arbetade fram hela grunden för det förslag som nu ligger på vårt bord var det precis som både jag och Eskil sa: Det förekommer stora utfodringar som inte tas om hand. Vi har redan nu jordabalken, precis som Eskil Erlandsson redovisade.
Vi har miljö- och hälsoskyddslagstiftningen i miljöbalken, som också kan användas men som inte används. Vi var bägge förmodligen ganska överens om att det behövde göras en insats på området. Och om vi nu var lite osäkra på vad som stod här fanns det möjlighet att göra ett gemensamt tillkännagivande till regeringen.
Men Eskil Erlandsson och hans parti yrkar faktiskt avslag på punkt 1 i propo-sitionen. Man yrkar avslag, för man vill inte ha någon reglering av den felaktiga utfodring som pågår. Och man skickar in olika former av tvivel: Det är otydligt skrivet, man har inte förtroende för myndigheten och så vidare. Det ser väldigt olika ut runt om i landet.
Det är därför som jag har tyckt att det är bra att länsstyrelsen ska ges ett reellt inflytande över detta. Det hade vi kunnat komma överens om. Ska det bli någonting måste ju också tillsynen fungera.
Isak From (S):
Eskil Erlandsson talar om vad skälet är. Skälet är väl snarare att Eskil Erlandsson nu har hemfallit till att lyssna mer på Jordägareförbundet än på sin tidigare organisation LRF. Det torde bli en diskussion mellan LRF:s medlemmar om det. Det är nämligen helt klart att i september tillskrev LRF oss alla och tyckte att det här var tämligen bra. Efter att Alliansen hade väckt sin motion kom ett gemensamt brev.
När motionen var offentlig och lagd på riksdagens bord kom det en skrivelse. Detta måste LRF:s ordförande svara på gentemot sina medlemmar. Det är ingenting som vi kan ta i debatten här. Men det är ett faktum. Man ville avslå regeringens förslag. Allting här handlar om att man vill sätta käppar i hjulet för regeringen, som vill reglera den olagliga och osunda utfodringen.
Det bygger på Jordägareförbundets förslag att man ska kunna utfodra stora mängder vilt och sälja för dyra pengar. Eskil Erlandsson har här i kammaren tydligt tagit ställning för den starka jordägaradeln mot de svaga arrendebönderna. Det är det som är fakta i kammaren i dag. Fakta är att Alliansen har yrkat avslag på regeringens förslag om att få till en ordning. Fakta är också att Eskil Erlandsson har bytt knä.
Tidigare kanske han har suttit i LRF:s knä, men nu sitter han i Jordägareförbundets knä.
Isak From (S):
Jag kan inte undgå att begära ordet i en så viktig fråga. Tack, Alexandra Anstrell, för interpellationen, och tack, Anna Ekström, för svaret! Jag tror att det är av stor vikt att frågan debatteras.
Med tanke på den oro som florerar ute i landet, inte bara på de naturbruksgymnasier som nu kan drabbas av en eventuell förändring utan även hos kommuner och de elever som står inför kommande val, vad de ska prioritera och så vidare, kan det vara av största betydelse att det kommer ett tydligt beslut om hur man tänker sig att göra.
Jag känner igen strömningarna av oro från när Jan Björklund och Alliansen drev igenom Gy 2011, inte helt och hållet genomtänkt. Nu landade vi i det, och man har jobbat utifrån det.
Då blir det naturligtvis oro vid de naturbruksgymnasier som berörs - det gäller framför allt ekoturism, jakt, fiske, guidning och så vidare - och vid de gymnasieskolor som har haft kompletterande utbildningar eller där man har läst olika delar.
Skolverket har föreslagit en ny inriktning, och det är klart att den kan slå mot naturturismen.
Det har ofta förespeglats att det här är någon form av låtsasutbildning som inte ger arbete, men precis som de moderata debattörerna har lyft fram är naturturismen en sektor som växer väldigt mycket.
Jag har som politisk representant jobbat i det nationella skogsprogrammets programråd, och där lyfter man fram naturturismen, jakt, fiske och besöksnäringen som en mycket stor och växande näring kopplad till skogen.
De allra flesta lyfter ju fram maskinförarutbildningen, den tunga utbildningen inom naturbruksgymnasiet, som väldigt viktig att satsa på. Men för att elever ska välja att söka utbildning även i jakt, fiske och besöksnäring är det av stor vikt att dessa inriktningar kan finnas på de skolorna, för många av eleverna kanske går vidare och blir entreprenörer i skogssektorn.
Det är ju en sektor som till viss del är beroende av årstiderna. En entreprenör verksam inom ekoturism kan under våren syssla med skogsplantering, hyggesrensning och röjning, under sommaren med fisketurism och under hösten med jaktguidning.
För alla inblandade är det av stor betydelse att det blir förtydligat vad som kommer att hända med de här utbildningarna. Jag har stark tilltro till att regeringen och statsrådet gör de avvägningar som behöver göras och ser till alla de här sektorernas framtid, för det är sektorer med en stark framtidsanda.
Isak From (S):
Jag tackar Anna Ekström. Skolverket är naturligtvis statens och regeringens myndighet, och den jobbar med det uppdrag som den har fått. Men det är ändå ganska tydligt att Skolverket inte har läst och tagit del av det som kommit från de fyra arbetsgrupperna inom det nationella skogsprogrammet samt de omkring 150 remissynpunkterna på de fyra arbetsgruppernas förslag.
Hade de gjort det hade de sett att det finns en stor efterfrågan. Man lyfter också fram det stora utbildningsbehovet inom sektorn som något som är helt och hållet nödvändigt att komma till rätta med. Vi är socialdemokrater båda två, statsrådet.
Vi har jobbat och drivit på för att en ung människa som söker gymnasieutbildning ska få en så bred grund att stå på som möjligt. Under livet kommer man inte att bli vid sin läst. Vi jobbar inte för att man ska bli kvar vid sin läst utan för att man ska kunna göra många olika val och kunna gå vidare. Efter att man har läst sin gymnasieutbildning och prövat på ett yrke kanske man vill byta inriktning.
Om man har jobbat i en skogsmaskin kanske man ser arbete som till exempel naturturistguide eller jaktguide som en fortsättning, eller så vill man läsa vidare till jägmästare. Det här är ett område som vi kommer att behöva stärka på alla sätt vi kan även inom de högre utbildningarna, så att vi får fram nödvändig kompetens till sektorn.
Jag hoppas att statsrådet tar med sig synpunkterna härifrån och ser det tydliga engagemang som finns här i Riksdagshuset för naturbruksgymnasierna.
Isak From (S):
Statsministern! Devisen "Hela Sverige ska leva" har kanske aldrig varit mer aktuell. Från runt om i landet har det länge kommit rapporter om hur statlig verksamhet läggs ned och centraliseras. Samhällsservicen förändras i dess spår. Den parlamentariska landsbygdskommittén som regeringen tillsatte redovisade nyligen i sitt betänkande att 10 000 jobb har centraliserats till Stockholm de senaste tio åren.
Detta är dagsaktuellt i och med Luftfartsverkets beslut. Hur ser statsministern på Landsbygdskommitténs förslag för att vända utvecklingen och med politisk styrning utlokalisera 10 000 statliga jobb till hela landet för att faktiskt få service i hela landet?
Isak From (S):
Tack, Johan Hultberg, för anförandet! Det var mycket fint. Det lät nästan lite "sossigt": Starka miljöhänsyn ska prägla skogsbruket och skogsbruket måste göra mer - det kan jobba lite hårdare. Vi är förmodligen helt överens om det.
När det gäller kommande investeringar har det alldeles nyligen presenterats en ganska stor investering som Sunpine gör i Piteå för att framställa biodrivmedel av tallolja. Jag kan tänka mig att branschen är lite orolig inför kommande val.
Ska man fortsätta omställningen mot ett biobaserat samhälle eller ska man ändra på någonting? Det är väl snarare det som blir den stora frågan som branschen ställer. Vad vill egentligen politiken? De borgerliga partierna och Sverigedemokraterna utmålar ju regeringens politik som ett fullständigt haveri. Samtidigt ser vi att branschen går bättre än någonsin. Fler investeringar görs.
Mer pengar går till skogsindustrin och mer pengar kommer ut ur den. Det håller inte riktigt ihop. När det kommer till äganderättsfrågorna och talerätten, som Johan Hultberg snuddade vid, kan jag fråga: Känner Johan Hultberg till Änokfallet? Där bestämde Högsta förvaltningsdomstolen att miljöorganisationerna hade talerätt.
Politiskt behöver det ju inte ändras på något sätt. Högsta förvaltningsdomstolen har redan beslutat att man hade talerätt. Man gav miljöorganisationerna talerätt. Änokfallet ligger också till grund för mycket av det som nu och framöver händer, särskilt när det gäller den fjällnära skogen.