KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ulf Nilsson (FP):
Försäkringskassan och den tidigare myndigheten är en del av ett system. Väldigt mycket av den kritik vi ser här handlar om det gamla passiva systemet där rehabilitering inte fungerade, där kontakter med arbetsgivare inte fungerade och där sjukskrivningar fick löpa på länge.
Jag menar att det vore väldigt klädsamt om Siw Wittgren-Ahl kände något slags medansvar för att sjukskrivningarna och förtidspensioneringarna gick i höjden som de gjorde under de senaste tio åren. Alla de aktiva åtgärder som vi har fått väl beskrivna här tidigare syftar till att hjälpa människor tillbaka till ett friskt, aktivt arbetsliv. Socialförsäkringar är en rättighet.
På den punkten är vi helt överens. Den som är sjuk, den som har tappat arbetsförmågan, ska ha rätt till bra ersättning. Den som inte är sjuk ska inte ha rätt till någon ersättning. Så enkelt är det. Det är min och hela alliansens uppfattning vill jag påstå.
Ulf Nilsson (FP):
Den viktigaste delen av Kalle Larssons fråga är egentligen inte vad som hände tidigare utan hur vi ser på situationen nu. Där kan vi konstatera, medan vi väntar på att göra en större utredning, att den individuella prövning som Migrationsverket gör av skyddsbehövande flyktingar från Irak, till exempel, leder till att det stora flertalet får stanna. Det leder till en mycket generösare bedömning än den man gör i många andra delar av Europa.
När det gäller tolkningen av lagen fanns det olika motioner om olika detaljer i den. En sak är uppenbar - samtliga partier låg bakom beskrivningen av väpnad konflikt och så vidare. Men Kalle Larsson och några till menar att det borde ha tolkats på ett annat sätt. Det är väl ärligt att Kalle Larsson säger att han och de andra misslyckades med arbetet.
Ni har producerat en lag som nu tolkas på ett sätt som inte var avsett. Det är innebörden i det du sade. Jag tycker att det är att underkänna ert arbete, men det är lite för tidigt att säga det. Det ni skrev om rätten till skydd från väpnad konflikt var så felaktigt formulerat att domstolarna konsekvent tolkar lagen annorlunda än vad riksdagen menade. Men jag tycker som sagt att det är för tidigt att säga det.
Vi var också eniga om att det skulle vara domstolsprövning och inte politiska beslut i enskilda ärenden. Kalle Larsson tangerar hela tiden detta i debatten. Det handlar om att rycka in och ändra lagen så fort det dyker upp någonting och att faktiskt fatta politiska beslut i enskilda ärenden.
För att sluta där jag började: Hur man än tolkar begreppet väpnad konflikt - enligt Genèvekonventionstolkningen eller inte - ger Sverige en fristad för många människor som kommer från områden där det definitionsmässigt inte råder väpnad konflikt. De får ändå en fristad på grund av sitt skyddsbehov efter individuell prövning.
Ulf Nilsson (FP):
Det är ett ganska komplicerat arbete att se över en lagstiftning. Det enkla svaret är det som flera andra talare har sagt här - det är för tidigt att gå in och arbeta med förutsättningarna att vi ska göra om lagstiftningen. Om jag försöker med en bild att få in fakta kan jag subjektivt göra det konstaterande som jag och flera andra har gjort här, nämligen att Sverige ger många människor som kommer hit asyl. Det är positivt.
Därför känner jag mig inte akut orolig. Jag är helt öppen för att konstatera att vi kommer att tänka oss att göra förändringar när vi slutligen får in rapporter om hur lagen förändras. Men det är helt enkelt för tidigt att göra det arbetet nu. Det första riktiga ifrågasättandet av hur lagen ska fungera kommer för min del att äga rum vid nästa årsskifte, när utredningen kommer.
Ulf Nilsson (FP):
Folkpartiet har varit mycket aktigt i migrations- och integrationsdebatten. Inte minst hade vi det som ett av våra huvudteman i valet 2002. Vår kritik redan då mot den socialdemokratiska regeringen handlade om att ni inte gjorde någonting åt utanförskapsområdena i storstäderna. Ni gjorde ingenting åt massarbetslösheten bland de människor som var nyanlända och hade fått uppehållstillstånd. Ni gjorde ingenting åt de växande köer av människor som ständigt överklagade i väntan på beslut.
Ni gjorde ingenting åt alla de människor som gömde sig, stannade här och levde hemligt trots avslag. Nu sker det någonting. Nu sker de utredningar, som Göte Wahlström avfärdade lite grann, om hur vi ska hjälpa nyanlända och asylsökande att hitta en roll i arbetslivet och i samhället. De borde ha tillsatts för tio år sedan när flyktingströmmarna till Sverige ökade.
Men det gjordes inte med den socialdemokratiska politiken. Den rättssäkra instansordningen genomfördes innan regeringen avgick, och det har jag aldrig förnekat. Det var väldigt bra, men ett rättssäkert domstolsförfarande när det gäller asylansökningar borde också ha genomförts betydligt tidigare.
Vi kan rada upp saker alltifrån arbetslinjen i stället för bidragslinjen och utredningar om att hjälpa människor in i samhället till domstolssystemet för att visa varför vi tycker att den socialdemokratiska regeringen gjorde väldigt lite under sin regeringsperiod.
Att vi har varit många migrationstalesmän visar bland annat att migrations- och integrationsfrågor är frågor som engagerar Folkpartiet liberalerna väldigt mycket. Vi är väldigt många som är engagerade i de frågorna. Det är ingen tillfällighet att vi har deltagit aktivt i den debatten genom åren eftersom vi i vår liberala tradition tycker att öppna gränser, kontakt över gränser och människor från olika kulturer som möts i grunden är något väldigt positivt.
Ulf Nilsson (FP):
Jag var väldigt aktiv redan i valrörelsen 2002, och jag minns hur Socialdemokraterna alltid har svajat på den punkten. I dagens reservationer ser vi att det snarare är Miljöpartiet som vill driva på beslut om arbetskraftsinvandringen medan Socialdemokraterna är bekymrade över att myndighetsprövningen inte går till på det sätt som man tänker sig.
Historier som den om Fredrik Malm är kanske intressanta när Göte Wahlström skriver sin självbiografi om hur det har gått till i utskottet och om hur folk har suttit och hållit i händerna på någon ledamot. Det intressanta sakligt sett är vilken reservation eller motion som Fredrik Malm ställde sig bakom. Som jag uppfattar det fanns det ingenting om detta med felaktiga domslut i något folkpartidokument som presenterades i kammaren av Fredrik Malm. Det andra är mer kuriosa som Göte Wahlström berättar.
Ulf Nilsson (FP):
Vi hamnar i retoriska diskussioner här, men det är helt rätt som Bodil Ceballos säger, att vi ska se människorna. Det är därför vi står här och diskuterar. Jag tror att vi alla känner ett ärligt engagemang och verkligen funderar och tänker över de här frågorna. Behandlar vi människor rätt? Drabbas människor på ett eller annat sätt mycket negativt på grund av de beslut vi har fattat i riksdagen? Det är fruktansvärt viktiga frågor som man också måste kunna leva med i längden.
Men risken är fortfarande att man hamnar väldigt fel om man hoppar upp i ett enskilt fall och säger att så här borde det vara, eftersom man inte har den helhetskunskapen som politiker. Jag vill påstå att inte någon av oss har det. Vi har inte heller den juridiska kompetensen. Mitt svar blir att jag som person och politiker försöker följa vad som händer när det gäller utvisningar och asylärenden.
Jag försöker skaffa mig en så bra helhetsbild som möjligt. Vi får hjälp av en utredare som också skaffar oss en helhetsbild av det. Sedan får vi alla som är aktiva i de här frågorna sätta oss ned och diskutera om vi tycker att det är någonting principiellt som behöver förändras. Rent subjektivt och spontant tycker jag ändå att den stora flyktingström som har riktats till Sverige som helhet verkar ha hanterats bra.
Jag säger "verkar" för jag sitter inte inne med hela sanningen, men med tanke på hur många som får asyl oavsett vilka länder de kommer ifrån tycker jag ändå att Sveriges migrationsmyndigheter verkar ha hanterat det här på ett anständigt och humant sätt. Men vi får fortsätta att följa utvecklingen, och det kommer, som sagt var, en utredning efter årsskiftet.
Ulf Nilsson (FP):
När det gäller arbetskraftsinvandring har det för mig som folkpartist varit en väldigt viktig fråga under de senaste åren att vi inom regeringen ska komma överens på ett så smidigt och bra sätt som möjligt under förutsättning att lagar, bestämmelser och avtal följs. Vi ska göra det enkelt för människor från andra länder att på kort tid få tillstånd att komma hit och arbeta. Jag ser fram emot den proposition som vi hoppas ska komma snart och att den ska innehålla förslag om detta.
Jag är väldigt glad över att en majoritet, de fyra allianspartierna, faktiskt har lyckats enas om huvudlinjerna för hur man på ett enkelt sätt ska kunna komma hit och söka arbete. Jag är också väldigt glad över att Miljöpartiet stöder det, för Miljöpartiet hade inte lika snabbt kunnat sy ihop en sådan proposition med sina oppositionskamrater om ni hade varit i majoritet. Det finns folkpartister som i debatten och så vidare har tyckt att man skulle gå ännu längre.
Jag kan också se att det finns argument för det som Bodil Ceballos tar upp, men samtidigt finns det nackdelar med att införa lagstiftning retroaktivt. Därför är jag ändå nöjd med att vi har kommit så långt att det blir goda möjligheter för människor att söka arbete på ett enkelt sätt, och det kan även finnas goda möjligheter för människor att lämna landet tillfälligt men komma tillbaka för att söka arbete.
Sedan får det här inte blandas ihop med asylpolitik, som Bodil Ceballos själv har sagt. Det ska inte vara en räddning för människor som man egentligen tycker borde ha asylskäl, om man nu tycker det. Svaret är alltså att jag är väldigt nöjd med att vi har tagit det här steget. Sedan kan man alltid diskutera om man skulle kunna hitta ytterligare steg, men vi har lyckats få enighet om ett bra förslag som öppnar för arbetskraftsinvandring.
Ulf Nilsson (FP):
Faktum kvarstår: Under tio år har påfrestningarna på kvaliteten vuxit. Grupperna har blivit större och lärartimmarna färre, och urholkningen har varit ca 20 procent. Det är ett tungt arbete att bryta det, och ingen har lovat att vi ska kunna byta tio års nedgång till en återställare efter ett och ett halvt år. Mikael Damberg använde uttrycket "långsiktighet".
När vi nu har haft en långsiktig neddragning av resurserna till utbildningen under den socialdemokratiska regeringen hälsar jag välkommet att ni nu är med på en långsiktig uppbyggnad igen. Men det är där vi är. Ambitioner talar Mikael Damberg om. Ja, ambitioner är väl att ha bra kvalitet och bra undervisning och att många av de studenter som satsar på utbildning får en bra utbildning och klarar sig bra?
Det är väl inte särskilt ambitiöst att prata om 50 procent oavsett vad det är för kvalitet i undervisningen och oavsett hur många studenter som klarar sig? Jag tycker att hög kvalitet, och i det här fallet, eftersom vi talar om högskolan, hög akademisk kvalitet, det är att ha hög ambition.
Sedan är det naturligtvis så, när det gäller budget, med vår regering som med alla tidigare regeringar i modern tid, att innan en stor forskningsproposition lämnas - den lämnas vart fjärde år - kommer inga löften om vad den innebär rent ekonomiskt, utan det får vi se längre fram. Det är förhandlingar inom regeringen och så vidare, och så var det i er regering också. Ingen kan stå här och nämna några exakta siffror för forskningsbudgetar de närmaste fyra åren.
Men att fokus kommer att ligga på kvaliteten och på att resurserna fördelas där det finns kvalificerad forskning och kvalificerad utbildning och inte efter något slags kvantitetstänkande, det är helt tveklöst.
Ulf Nilsson (FP):
Det var synd att Socialdemokraterna inte tänkte lite grann på de yrken och utbildningar där det faktiskt är brist och inte gjorde några satsningar på dem förra perioden, utan i stället bara räknade för att försöka få upp de här 50 procenten. Faktum är att den borgerliga regeringen på ett och ett halvt år har höjt det riktade anslaget med öronmärkta pengar, framför allt till humanister och samhällsvetare men även naturvetare, med 360 miljoner.
Jag skulle gärna se att det blev mer, men det är ändå en tydlig markering. Vi har också, vilket Socialdemokraterna borde ha gjort för länge sedan, höjt andelen platser för läkarutbildningar och tandläkarutbildningar. Jag bor i Skåne. Där far folk över till Danmark för att de inte får plats på den svenska läkarutbildningen. Det har alltså varit en kvalitetssatsning som borde ha varit gjord för länge sedan.
Så även om det totala platsantalet minskar, framför allt för att ungdomar väljer att inte läsa på högskolan, görs det riktade satsningar på viktiga bristyrken som läkare och tandläkare.
Ulf Nilsson (FP):
Det är svårt att dra gränser. Det är ju väldigt mycket inom utbildningspolitiken som går ihop och hör ihop, och väldigt många av de andra debattörerna före mig nämnde bland annat förändringarna i gymnasieskolan och resurserna och kom med angrepp om det, så det var naturligt att svara på det. Jag kan hålla med om att det inte ingår i betänkandet, men det hör tydligt ihop.
Miljöpartiet säger att man inte var med i regeringen, och det är ju helt riktigt. Men Lage Rahm får ändå komma ihåg att ni hade gemensamma budgetförslag. Ni hade gemensamt ansvar för de statsbudgetar som antogs förra perioden och på det sättet också ansvar för utbildningsbudgeten. När det gäller 25:4-regeln får man påminna om att vi har ganska många möjligheter att komma in på högskolan redan i dag.
Som sagt var: Minst en tredjedel ska högskolorna anta på urval på grund av betyg. Sedan har vi en tredjedel som ska antas via högskoleprovet, alltså oavsett betyg. Och högst - där är det inte minst utan högst - en tredjedel får högskolorna själv bedöma bland annat utifrån relevanta yrkeskunskaper och så vidare.
Det finns alltså väldigt många möjligheter, plus att det bara är 9 procent av samtliga högskoleutbildningar där det över huvud taget sker någon konkurrens och något urval. Det viktigaste för att få människor som kanske kommer från miljöer där det inte finns en studietradition, där man inte förväntas läsa vid högskolan och så vidare, är att ha en bra skolutbildning och ett fungerande studiestödssystem.
En bra skolutbildning gör att människor inte slås ut redan i grundskolan genom att valfriheten att välja teoretiska studier är borta när man kommer till åttan och nian. Att via genvägar släppa in människor för att de har sämre förkunskaper tror jag inte på.
Ulf Nilsson (FP):
Den här gången tog Lage Rahm upp en hel del som egentligen inte ingår i betänkandet. Det har jag ingenting emot, men för att koncentrera mig på huvudfrågan, som gällde 25:4-regeln, vill jag upprepa att det, för det första, redan finns många olika sätt att komma in på högskolan som inte handlar om att man tävlar med gymnasiebetyg. För det andra tycker vi att vuxenutbildningen är viktig. Regeringen förbereder en lag med ökad rätt att kunna genomgå vuxenutbildning om man inte har högskolebehörighet.
För det tredje finns det ett regleringsbrev som säger att högskolorna ska arbeta för att bredda rekryteringen, och det arbetet ska redovisas i årsredovisningen. För det fjärde finns, som sagt, Valideringsdelegationen som lämnat sin slutrapport. Den remissbehandlas för närvarande och kommer så småningom att beredas för att därefter leda till någon form av handlande från regeringens sida. Man har alltså gett Valideringsdelegationen ett tilläggsdirektiv och visat att man tar dess arbete på allvar.
Det pågår således ett arbete om hur vi bättre ska validera dels reell yrkesverksamhet och kompetens, dels det som inte minst är viktigt och som ingen egentligen talat om i dag, nämligen de utländska utbildningarna. Det måste bli ett slut på att människor som kommer från andra länder och har bra utbildningar ska läsa om hälften fastän de egentligen inte skulle behöva det. Också det är en viktig utmaning där Valideringsdelegationen pekar på möjligheter att jobba med. Vi jobbar alltså med dessa frågor.
Ulf Nilsson (FP):
När det gäller studiemedlen har utbildningsministern vid några tillfällen sagt att han hoppas kunna höja dem under mandatperioden. Vi har också tillsatt en studiesocial utredning som ska lämna ett förslag; det gäller särskilt studenter med barn, alltså studerande föräldrar. Vi får återkomma till den frågan.
Det var ju en mycket blygsam höjning, som för övrigt Folkpartiet stödde, som åstadkoms under förra mandatperioden. Vad beträffar studentinflytandet är det i allra högsta grad viktigt att det behålls och utvecklas även om kårobligatoriet avskaffas.
Vi på allianssidan har arbetat aktivt för att avveckla kårobligatoriet, och de riktlinjer som gavs i direktiven från regeringen handlade om att just försöka hitta en lösning där man kan fortsätta att ha ett oberoende studentinflytande och oberoende kårer, och i Lunds och Uppsala nationer, som får möjlighet att leva vidare.
Jag kan bara säga att den utredning som nu är på remiss har lämnat ett antal förslag; det gäller även förslag till finansiering av godkända kårer och nationer. Jag väntar på att remissvaren ska komma in. Sedan kommer jag att tillsammans med mina alliansvänner, och naturligtvis även andra, fundera över hur det ska utformas på bästa sätt.
Vi har en utredning som trots allt har kommit med ett antal ganska bra förslag till hur man ska kunna avskaffa obligatoriet och ändå garantera att det finns organ för studenter att kunna utöva demokratiskt inflytande, studie- och utbildningsbevakning, skriva remisser på de förslag som kommer och så vidare. Det är en viktig fråga. Den är under arbete, och jag hoppas att alla, även Vänsterpartiet, deltar i dialogen när den kommer upp.
Ulf Nilsson (FP):
Toppen och botten är olyckliga ord för dem som nöjer sig med en filosofie magisterexamen - om man kallar det för botten. Jag förstår att Eva Olofsson inte menar så. I dag har vi kommit till den situationen att betydligt fler än 50 procent av dem som studerar på grundnivå är kvinnor.
Sedan blir de hälften, och när det gäller professorer är andelen väldigt låg. Det är naturligtvis något som hela regeringen är mycket medveten om, och därför arbetar vi nu bland annat med Tjänsteutredningen. Den blev färdig för någon månad sedan och är nu ute på remiss.
Den har ett antal förslag för att underlätta karriär och även en viss trygghet vid tjänstetillsättningar för alla människor, inte minst för kvinnor. Det finns många förslag som jag är beredd att peka på. Jag kan inte komma på alla nu, men ett förslag är att man till exempel när man har barnledigt ska få förlänga tidsbegränsade tjänster som man har för att kunna meritera sig till att söka andra tjänster.
Universitetet är väldigt gammalmodigt när det gäller sådana bestämmelser. Vi är medvetna om problemen. Jag har själv inte hunnit läsa utredningen, men vet att det finns en hel del förslag och tycker att det är en väldigt viktig fråga. Det kommer naturligtvis hårda förslag från regeringen. Det är därför man har avslutat utredningen och sänt ut den på remiss.
Jag kan från hela alliansen, inte minst från Folkpartiet med vår tradition, garantera att vi verkligen kommer att göra vad vi kan för att öka jämställdheten i karriärvägarna på universiteten.
Ulf Nilsson (FP):
Jag tycker aldrig att det finns anledning att skryta eller slå sig för bröstet för att man är human. Men jag tycker att vi kan konstatera att Sverige både tidigare när det gäller flyktingmottagande, även om det inte fungerade så bra, och nu ändå tar sitt ansvar. Under det år som har gått har Sverige beviljat fler uppehållstillstånd än vad jag tror att vi någonsin har gjort. Och det är rätt. Det ska vi göra.
Men jag tycker att det är fel att antyda att Sverige ligger bakom någon politik som skulle syfta till etnisk flyktingpolitik eller kraftigt återhållsam flyktingpolitik, som någon sade här. Sådan är inte vår flyktingpolitik. Herr talman! Jag ska fatta mig kort. Kalle Larsson sade att vi inte skulle lura honom att diskutera EU-politik.
Och det är klart - jag tycker att det vore rätt ointressant att diskutera EU-politik i största allmänhet med Kalle Larsson i dag. Men vad som är intressant att få veta är om Kalle Larsson och Vänsterpartiet tycker att vi även i fortsättningen ska sträva mot en gemensam EU-politik för flyktingmottagande. Det är en nyckelfråga. Om man tycker att vi ska utveckla en sådan politik är det på EU-kommissionsnivå som man kan ha någon kraft bakom orden.
Det är på den nivån som vi kan påverka Grekland eller andra länder om vi tycker att de hanterar frågorna felaktigt. Det är inte Sverige som land som kan lösa de problemen. Däremot är detta naturligtvis viktigt. Det är den frågan det gäller. Har vi ett gemensamt intresse från Vänsterpartiet och alliansen av att utveckla en gemensam EU-politik för flyktingfrågor?
Den andra frågan är att vi kan ändra på lagar och regler. Kalle Larsson antyder att vi säger det men inte menar något. Vi ska ha en utvärdering om ett år. Det är mycket möjligt att flera av oss kommer att tycka att det finns saker som bör förbättras. Då kommer vi att föra fram det i en debatt både inom alliansen och offentligt. Men vi kan inte göra brandkårsutryckningar för varenda sak som händer. Då är EU ett mycket kraftfullare redskap.
Ulf Nilsson (FP):
Diskussionen om vård för alla människor i Sverige på lika villkor är en väldigt viktig diskussion. Det är en viktig fråga som Gunvor G Ericson tar upp. Den hör naturligtvis också samman med allmänna flyktingpolitiska frågor. Min och Folkpartiets utgångspunkt när det gäller asylfrågor är att vi ska ha en rättssäker ordning.
Men när en person får nej på sin ansökan om uppehållstillstånd i Sverige efter möjlighet att överklaga och så vidare får vi också acceptera att en del människor måste lämna landet och i värsta fall mot deras egen vilja. Detta är inte samma sak som att inte alla människor har vissa grundläggande mänskliga rättigheter.
Man har inte alla medborgerliga rättigheter om man vistas i Sverige illegalt. Men man har rätt till liv och hälsa. Därför är det enligt Folkpartiets och min personliga uppfattning en stor human skandal att Sverige under så många år inte har tagit tag i dessa frågor.
Vi ser många exempel på oacceptabla konsekvenser. Jag träffar till exempel engagerade människor från Röda Korset som har berättat om hur personer med diffusa trötthetssymtom inte har blivit mottagna på mottagningar men återkommit ett halvår senare med en redan utvecklad cancertumör.
Andra har nekats vård vid diffusa smärtor som visat sig vara blindtarmsinflammation som leder till komplikationer. Det är ständigt en mängd sådana situationer där människor i receptionen tvingas fatta beslut: Ska vi ta emot den här människan som inte har en patientbricka, eller ska vi inte ta emot henne?
Läkare vittnar om att dessa beslut bryter mot den grundläggande läkareden och det som över huvud taget alla som jobbar i vården utgår ifrån, nämligen att rädda liv. Sverige är ett av de få länder som inte ger gömda och papperslösa vård. Paul Hunt, FN:s sändebud i de här frågorna, nämndes i interpellationen. Han konstaterar att Sverige är dåligt på just den här punkten.
Han konstaterar också att det inte vore förenligt med några större kostnader om denna lilla grupp fick större möjligheter till vård på samma villkor som svenskar och övriga boende i Sverige. Nu är utgångspunkten för den här diskussionen av det under tolv års socialdemokratiskt regerande inte har hänt någonting.
Både Vänsterpartiet och Miljöpartiet har under den tiden agerat för en förändring. Men det har man inte lyckats åstadkomma. Alla vet att allianspartierna har haft delvis olika utgångspunkter i flyktingpolitiken. Men vi har samarbetat väldigt bra. Vi har till exempel tillsammans med Miljöpartiet infört arbetskraftsinvandring och öppnare gränser. Jag är väldigt glad över att det i årets budgetproposition finns ett löfte om en utredning om vård för gömda och papperslösa.
Det är ett steg framåt som är betydligt större vad den gamla regeringen tog på tolv år. Jag ser fram emot att vi inte ska behöva dröja alltför länge. Jag har stora förhoppningar om att socialministern nu ser till att det kommer bra direktiv och att vi får ett bra förslag ganska snart till våren.