KBLab/rixvox huggingface dataset:
Peter Hultqvist (S):
Jag vill bara understryka att arbetet med inriktningspropositionen fortfarande pågår. Jan R Anderssons beskrivning av uppstarten av hemvärnet som någon sorts milisgrupp under andra världskriget stämmer. Det handlade mycket om att organisera det så att man inte skulle få en uppkomst av frivilligkårer utan ha det inom samhällets hägn och inom ett nationellt försvarstänkande.
Det är också riktigt att hemvärnsorganisationen har utvecklats till en hög grad av professionalism, att man har en bra utbildnings- och övningsverksamhet och att man är väl lämpad att genomföra en lång rad olika typer av uppgifter där man bistår samhället väldigt konkret på många sätt i samband med olika händelser.
Jag kan konstatera att utöver de militära uppgifterna bidrog hemvärnet med ett stöd omfattande 99 000 timmar förra året till olika typer av samhälleliga insatser. Detta visar hemvärnets väsentliga roll. Jag kan inte se att det handlar om antingen eller, utan det är handlar om både och när det gäller hemvärnet. Hemvärnet är en del av den samlade Försvarsmakten.
Jag har inte heller uppfattat att ÖB tänker i termer av antingen eller, utan han omfattas också av ett både-och-tänkande. Sedan måste det vara tillåtet att ha olika typer av nyanser i det här sammanhanget under en beredningsprocess, men eftersom jag inte känner till hur era resonemang har gått i utskottet har jag ingen anledning att kommentera detta i någon djupare mening.
I Försvarsberedningens rapport har vi fört fram att man skulle kunna tänka sig en förstärkning av utrustningen när det gäller hemvärnet.
Det har bland annat genomförts ett projektarbete med exempelvis granatkastare där man inom ramen för Dalabataljonen, som jag själv har besökt för att ta del av deras arbete, har haft en mycket intressant och utvecklande övningsverksamhet. Det tycker jag är ett oerhört lovvärt initiativ som vi bör stimulera inför framtiden.
Jag ska självklart inte föregå vad vi kommer fram till när det gäller inriktningspropositionen, men jag är ändå principiellt positiv till att utveckla hemvärnet i riktning mot en högre nivå av beväpning. Exakt hur det kommer att se ut får vi återkomma till.
Då måste man också i sammanhanget se till hur man utrustar denna organisation, utvecklar den och, framför allt, hur man rekryterar till organisationen.
Peter Hultqvist (S):
Det behövs nog både grundplattor och flera tilläggsplattor som innehåller olika dimensioner. Hemvärnet är en del i en bredare palett av åtgärder som måste vidtas. Interpellanten och jag har tidigare nämnt granatkastare. En verksamhet har pågått en tid och har visat sig fungera bra.
Det är en uppgift som har gjorts tydlig på ett kompetent sätt. I olika sammanhang har också luftvärnsrobotsystem nämnts. Man måste ha respekt för att olika system kräver olika typer av kompetens. Det är ett avancerat vapensystem som kräver mycket resurser.
För att systemet ska fungera krävs omfattande utbildning och träning, framför allt för skytten. Det kommer också att behövas någon form av sensorer för att säkert kunna ta ut och identifiera fientliga mål. Vi är alltså inne på rätt komplexa system som kräver mycket tid i form av övning och utbildning samt pengar.
Man ska ha klart för sig när man värderar och identifierar att något måste göras att det kan ligga en rätt avancerad ambitionshöjning bakom, och det kan få effekter på andra vapenslags möjligheter att fungera. Man måste alltid väga in den typen av helheter.
Utan att gå händelserna i förväg känner jag att granatkastarutvecklingen är fullt genomförbar. Det finns bevis för att den fungerar på ett bra sätt i praktiken.
Interpellanten har rätt i att i samband med invasionen av Krim har vi sett en modernisering av gamla strategier från den ryska sidan. De erfarenheterna visar hur det kan gå till i dag.
Det handlar inte alltid om den typen av storskaliga krig som har funnits historiskt sett, utan här handlar det om att vara beredd på många olika scenarier. Precis som vi har sagt tidigare är hemvärnet en stor del av arméstridskrafterna. Det är en viktig resurs för att övriga krigsförband ska kunna verka i ett väpnat angrepp.
Det handlar bland annat om det som interpellanten pekar på, nämligen att kunna mobiliseras relativt snabbt i sammanhanget. Vi har en rätt gemensam syn i frågan. Sedan kan nyanser i hastigheter och vad som ska göras exakt möjligen skilja sig åt. Men jag tror inte att det är fråga om några oerhörda åsiktsdifferenser.
ÖB har ett helhetsansvar för hela försvaret. I den organisation som han har yttersta ansvaret för ingår också hemvärnet, som jag tycker utvecklas i en positiv riktning.
Peter Hultqvist (S):
När det gäller värnpliktsförbandens kvalitet i förhållande till andra delar av Försvarsmakten ingår nu 7 500 värnpliktsutbildade i förbanden. Enligt de regelverk som gällde fram till jul har dessa inte kunnat övas.
Regeringen har fattat ett beslut om att aktivera plikten för dessa grupper. Inom Försvarsmakten förbereds nu inkallelser till repetitionsövningar eller krigsförbandsövningar. Detta sker för att man ska kunna öva med fullständiga förband. Det var ett viktigt beslut.
För att upprätthålla kompetensen hos krigsplacerade värnpliktiga är övningsverksamheten oerhört viktig. Jag kan tänka mig situationer där den typen av övningar har deltagande av förband ur hemvärnet. Vi får väl se hur Försvarsmakten väljer att organisera detta.
Hemvärnet ska användas i brett perspektiv både som ett komplement till Försvarsmakten i olika uppgifter och civilt. Det är viktiga principer. Jag vill än en gång understryka att 99 000 timmar i stöd till samhället förra året vittnar om att organisationen är väl använd.
Hemvärnet har en folklig förankring och popularitet bland allmänheten i stort. Det är värdefullt. Många i hemvärnsförbanden har rekryterats ur den gamla värnpliktsorganisationen. De har oftast den bakgrunden. Jag tror att vi alla är intresserade av och har ambitionen att utveckla hemvärnsverksamheten.
Vi får återkomma i frågan.
Peter Hultqvist (S):
Lena Asplund har frågat mig om jag och regeringen står fast vid att FXM ska avvecklas samt hur jag och regeringen i så fall tänker organisera främjandefrågorna för att garantera en fortsatt hög transparens. Regeringen har tidigare bedömt att nödvändigt exportstöd som utförs av Försvarsexportmyndigheten kan, med bibehållna krav på affärsmässighet och transparens, bedrivas med högre kostnadseffektivitet inom en annan myndighetsstruktur.
Exportstödet spelar en viktig roll i den samlade materiel- och logistikförsörjningen av försvaret, likaså för den långsiktiga utvecklingen av den i Sverige verksamma säkerhets- och försvarsindustrin. Den uppföljning som Statskontoret har genomfört av Försvarsexportmyndigheten beskriver olika aspekter som haft betydelse för den verksamhet som bedrivits sedan myndigheten bildades 2010. Uppföljningen har däremot inte omfattat frågan om en förändring av den befintliga myndighetsstrukturen för exportstödet.
Beredningen av Statskontorets rapport pågår i Regeringskansliet. Regeringen kommer att återkomma till riksdagen med förslag och information avseende exportstödet i den utsträckning som detta kräver.
Peter Hultqvist (S):
Riksdagen har ju beslutat om en oförändrad budget för den här verksamheten till och med 2015. Från 2016 ligger det en besparing på 20 miljoner kronor i budgeten. Det är en tredjedel av ekonomin som i så fall försvinner. Det är en rätt stor andel av den samlade ekonomin. Riksdagen har ställt sig bakom en kraftig neddragning av anslaget för exportstödet.
Däremot har man inte hanterat frågan om vilken organisation det ska handla om. Det är en så pass kraftig neddragning man föranstaltar om att man borde ha med ett organisatoriskt tänk när det gäller hur man tänker sig framtiden. Regeringen har inledningsvis sagt att vi har velat avveckla den här myndigheten. Vi lade fram ett besparingsförslag på 30 miljoner kronor för i år.
Det är en kraftig neddragning, men vi var också beredda att ta konsekvenserna i organisationsfrågan. Som läget är just nu - om man ska utgå från riksdagsbeslutet, menar jag - finns det en oklarhet om vad som egentligen blir framtiden i sammanhanget. Det kanske är det perspektivet som nu är det mest intressanta att diskutera. Hur hanterar vi de beslut som är fattade?
Regeringen kommer naturligtvis att återkomma med sin analys av situationen. Vi har tidigare i huvudsak förordat att verksamheten ska ha sin tyngdpunkt inom ramen för FMV. Nu har vi också fått Statskontorets underlag och rapport, där man bland annat pekar på dubbla roller för staten: i den ena rollen ska man ha förhandlingar med industrin, och i den andra rollen ska man ha anskaffning från industrin.
Statskontoret har också pekat på vikten av att hålla isär uppgifter och kostnader. Vi har sagt att oavsett vilken organisationsform man väljer måste man ha en myndighetsstruktur som är relevant och lever upp till det som Statskontoret säger. Man måste ha ordning på pengarna och på affärerna. Det måste också finnas en transparens som är kopplad till de krav som lagstiftningen ställer.
Det är också viktigt att säga, för det finns saker i sammanhanget som är av en sådan natur att de inte ska redovisas. De omfattas av sekretess. Vi kommer att bereda och gör redan ett beredningsarbete med rapporten som Statskontoret har redovisat.
Vi kommer att ta med alla de här parametrarna när vi slutligen lägger fram våra förslag på hur man ska gå vidare i sammanhanget. Det är väldigt viktigt. Försvarsexportmyndigheten har presenterat ett underlag för 2016 som också är med i beredningsprocessen.
Om man bara ska gå på det exakta läget just i dag är frågan: Hur hanterar man den neddragning på 20 miljoner som riksdagen har fattat beslut om när det gäller 2016, och vad får det för konsekvenser för organisationsfrågan? Jag ställer den frågan för att visa att situationen inte är enkel och entydig från något håll sett.
Vi sitter alla i en situation där det finns saker som måste beredas och utredas och där man måste titta på konsekvenserna av framtida hantering.
Peter Hultqvist (S):
Bara för att vara tydlig: Det finns inget löfte, halvlöfte eller 25- eller 10-procentslöfte eller någon öppning om att vi kommer att återkomma med att myndigheten överlever - så att vi är klara över det.
Däremot vill jag ha en öppenhet på det sättet att man med öppna ögon analyserar läget och i den process som kommer tar in alla parametrar som Statskontoret och andra har pekat på.
I budgetpropositionen pekar vi på följande: Exportstödjande verksamhet ska fortsatt ses som ett medel för att främja en kostnadseffektiv materielförsörjning ur ett livscykelperspektiv. Exporten ska stärka företagens möjligheter att behålla och utveckla den kompetens som krävs för att underhålla och vidmakthålla Försvarsmaktens materielsystem.
Försvarsexportmyndigheten avvecklas under 2015, då nödvändigt exportstöd fortsatt kan genomföras inom en annan myndighetsstruktur med bibehållna krav på affärsmässighet och transparens men med högre kostnadseffektivitet. Det är regeringsståndpunkten, som ligger i botten.
Men det hindrar inte att man bereder Statskontorets olika uppslag och tar till sig alla bitar i diskussionen. Det är klart att det också är av intresse att ta till sig vad som sker i andra länder och hur de har lagt upp detta. Jag representerar en politisk inriktning som vill ha en stark, fungerande försvarsindustri.
Men vi ser också behovet av en försvarsindustriell strategi, där vi har markerat behovet av nationella, väsentliga säkerhetsintressen som hittills har omfattat stridsflyget och undervattenssystemen men där vi också har en öppenhet för att placera in fler system. Vi har en grundpositiv inställning till att vi ska ha en försvarsindustri.
I grunden handlar det om att försörja svensk försvarsmakt med materiel. Men om man har en försvarsindustri måste man också vara beredd att exportera - det ingår i själva grundkonceptet. Där har vi oerhört många exempel på lyckad och väl genomförd export där vi har fått respekt för de produkter som tillverkas i Sverige.
Exempelvis systemet JAS Gripen är på många sätt en framgång. Där har vi senast Brasilienaffären, som jag tycker att alla kan känna en stolthet över att vi är på väg att kunna fullfölja. Vi kommer att jobba vidare med de här frågorna och återkomma till riksdagen.
Men jag vill också peka på att vi utifrån det läge som är har ett gemensamt problem i form av att riksdagsbeslutet innefattar så pass kraftiga neddragningar 2016 att den opposition som fick igenom det beslutet bör fundera på organisationsfrågan.
Ett borttagande av en tredjedel av resurserna är så pass rejält att det får inverkan på myndighetens möjlighet att överleva. Jag skulle vilja uppmana er att säga att ni kanske behöver utveckla er politik i det sammanhanget.
Peter Hultqvist (S):
Denna debatt tycker jag har varit rätt givande, och den har belyst många aspekter på problemet. Vi har inte förenklat situationen och har inte heller förfallit till överdriven partipolitik, utan jag tycker att de problemställningar som har lyfts har varit relevanta och bra. Vi är nog överens om detta med transparens.
Vi är nog också överens om affärsmässighet och högre kostnadseffektivitet. Det är klart att det ligger en luddighet i begreppet "annan myndighetsstruktur". Det är inget svårt att erkänna det. Det är bland annat det som vi håller på att titta på, hur det ska se ut. Som jag sa inledningsvis hade vi ambitionen att FMV skulle ha en central roll i det här sammanhanget.
Men innan jag kommer till den punkten och är beredd att uttala exakt hur det ska se ut krävs det ytterligare beredningsarbete. Det är väl ett beredningsarbete som också ni kanske måste göra på er kant. Jag upprepar detta med den stora besparing 2016 som ni drev igenom.
Den är av så pass stabilt slag att man bör fundera igenom vad det får för organisatoriska konsekvenser när det gäller myndighetens överlevnadskraft eller om man ska göra på något annat sätt. Även om nyanserna och tidsperspektiven är olika har vi en gemensam hantering att göra där.
Peter Hultqvist (S):
Lena Ek har frågat mig vilka åtgärder jag har vidtagit och vilka åtgärder jag kommer att vidta för att försvaret ska sluta använda brandskum som innehåller giftiga kemikalier. Regeringen och Försvarsmakten har en hög ambitionsnivå när det gäller att minimera miljöeffekterna av Försvarsmaktens verksamhet. Enligt förordningen med instruktion för Försvarsmakten ska myndigheten bidra till att det generationsmål för miljöarbetet och de nationella miljökvalitetsmålen som riksdagen fastställt nås.
För att åstadkomma detta har Försvarsmakten bland annat antagit en egen miljöpolicy och egna miljömål. Försvarsmaktens miljöfarliga verksamhet prövas vidare enligt miljöbalkens bestämmelser. Svar på interpellationer Regeringen och Försvarsmakten tar frågan om de högfluorerande ämnenas miljöeffekter på stort allvar. Sedan ett antal år tillbaka sker därför Försvarsmaktens övningar av brand- och släckningsinsatser i princip uteslutande med vatten.
Försvarsmakten har dock hittills inte kunnat finna ett alternativ med samma förmåga till snabb och effektiv släckning som skum med högfluorerande ämnen. Vid bränder i trånga utrymmen, till exempel i ett stridsflygplan där det även kan finnas skarp ammunition, krävs en mycket snabb och effektiv släckning. För att kunna genomföra skarpa räddningsinsatser, med syfte att rädda liv, lagerhåller därför Försvarsmakten fortsatt släckskum som innehåller högfluorerande ämnen.
Försvarets materielverk håller på att genomföra en utredning för att hitta alternativ till det släckskum som nu lagerhålls. Först därefter kan Försvarsmakten fatta beslut om en eventuell ersättning av det nuvarande släckskummet.
Peter Hultqvist (S):
Självfallet har jag stor respekt för det som interpellanten tar upp här. Jag kan konstatera att Försvarsmakten arbetar med denna fråga. Man arbetar i princip uteslutande med vatten när man förbereder hur man ska hantera denna typ av situationer. Men när det gäller stridsflygplan krävs det en särskild förmåga.
Om det händer någonting gäller det att snabbt åstadkomma en nedkylning. Det finns ett särskilt regelverk för militär luftfart. Enligt detta regelverk måste släckning och nedkylning påbörjas inom högst 90 sekunder efter att brandförloppet har startat. Inom 60 sekunder därefter ska evakuering och livräddande insatser kunna påbörjas.
Detta handlar alltså om att snabbt kunna släcka en brand och kyla ned ett havererat flygplan. Det är avgörande för att hinna få ut flygföraren innan värmen i förarutrymmet riskerar att bli dödlig. När Swedavia hanterar denna fråga har man alltså inte samma scenario som man har inom Försvarsmakten. För att redovisa detta fullt ut: Övning sker med vatten.
Man använder vatten i så stor utsträckning som möjligt. Men man lagerhåller denna produkt om den typ av insatser som jag nyss redogjorde för skulle vara nödvändiga.
Man övar cirka tio gånger per år med denna typ av brandskum för att upprätthålla kompetensen att hantera detta. Försvarsmakten är väl medveten om att detta bör utrangeras.
Men man har alltså inte hittat ett fullgott alternativ än för att nå upp till det regelverk som gäller för militär luftfart. Jag vill också påpeka att produkten är laglig. Liknande produkter används i civil räddningstjänst, även om Swedavia är ett väldigt intressant exempel.
Nu är det också så att Försvarsmakten genomför ett utredningsarbete för att titta på hur man kan hitta alternativa släckmedel, och i det sammanhanget studerar man självklart Swedavias erfarenheter och ser om det i någon mening är överförbart i sammanhanget. Det finns dock, precis som jag sa tidigare, en skillnad i kravbilden beroende på att man hanterar stridsflyg.
Sedan 2013 pågår ett omfattande utredningsarbete för att skapa en nationell lägesbild när det gäller platser där fluorbaserat släckmedel använts. Utredningsarbetet pågår i syfte att komma till rätta med eventuella problem i sammanhanget. Jag kan inte på något sätt säga att Försvarsmakten negligerar eller nonchalerar de här problemen.
Utifrån det jag har tagit reda på och kan se i sammanhanget bedrivs ett aktivt arbete för att komma till rätta med situationen, men man måste också ta hänsyn till de krav hanteringen av just stridsflyg ställer.
Peter Hultqvist (S):
Jag kan konstatera att vi har varit i regeringsställning sedan i oktober. Den här verksamheten inom Försvarsmakten pågick även under de åtta år ni satt i regeringsställning. Frågan är vad ni gjorde i sammanhanget för att lösa detta i Försvarsmakten. Man kan alltså bolla tillbaka den biten, och även interpellanten hade en central möjlighet att agera i sammanhanget.
Det är fel att säga att det inte är skillnad på Försvarsmaktens situation och det civila flygets situation. Stridsflygplan är någonting speciellt och kräver en speciell hantering. Det handlar om en pilot i en cockpit, och man behöver kyla ned väldigt snabbt för att kunna rädda personen i ett akut läge.
Tyvärr har man alltså ännu inte kunnat hitta ett fullgott alternativ. Jag tycker inte att man på något sätt ska måla upp en bild av att Försvarsmakten inte jobbar seriöst med de här frågorna. De utredningar som genomförs är ingående.
Provtagningar görs på de platser där detta har använts, och utomstående konsulter tittar på det och kan bedöma om det på något vis skulle kunna misstänkas att Försvarsmakten inte skulle vara relevant i sina bedömningar.
Jag tycker alltså att man måste ha utgångspunkten att det som görs i Försvarsmakten när det gäller detta ändå är ett seriöst arbete. Min bild är att man är beredd att ta in alternativa släckmedel om man bara hittar fullgoda alternativ. Problemet är att man inte är framme än.
Sedan övar man med vatten i så stor utsträckning som möjligt, och man övar med fluorfritt släckskum sedan ett antal år tillbaka. Man gör så mycket man kan i sammanhanget, men det handlar om den lilla avvägningen av vad som händer i ett skarpt läge och hur man kan rädda liv just då.
Utifrån de speciella förhållanden stridsflyget omfattar har man inte tagit steget till att avveckla detta eftersom man bedömer att förmågan att klara ut en sådan situation då skulle försämras. Tyvärr är det alltså en avvägning mellan olika storheter. Jag har inga aktier i det här på något sätt och därmed ingen anledning att försvara en viss typ av brandskum eller att vi ska ha det här kvar till varje pris.
Jag har i stället samma grundinställning som interpellanten, det vill säga att det är bra om vi kan komma ur detta. Samtidigt har jag respekt för den typ av bedömningar som Försvarsmakten tyvärr tvingas göra. Man sitter nämligen med en daglig verksamhet med den här typen av risk, där förmågan att kyla ned i ett givet läge kan vara avgörande för om man klarar pilotens liv eller inte. Det måste också värderas i sammanhanget.
Min bedömning är att man nu gör ett omfattande arbete, och jag hoppas att det så småningom ska leda till att man hittar fullgoda släckalternativ.
Peter Hultqvist (S):
Vad gäller ämnenas skadliga effekter har jag ingen anledning att argumentera mot interpellanten. För mig handlar inte debatten om det, utan vi kan säkert vara överens om analysen. Ni hanterade detta i åtta år, så det ligger ett ansvar hos er också. Ska jag spetsa till debatten kan jag undra varför ni inte löste det med Försvarsmakten då.
Vi har givetvis ett ansvar att föra frågan vidare. Precis som när ni hade regeringsmakten föreligger nu när vi har regeringsmakten faktaförhållandet vad gäller hur man hanterar en skarp situation där man snabbt måste kyla ned ett havererat krigsflygplan. Här har man ännu inte hittat alternativa metoder som löser problemen på ett tillfredsställande sätt.
Det finns en brist här, och vi måste givetvis hitta en lösning. Man övar tio gånger per år med detta brandskum. Den mesta övningsverksamheten sker med vatten eller skum som inte innehåller denna typ av ämnen.
Man genomför nu ett utredningsarbete där man tittar på alla de platser där man har använt denna typ av medel och ska göra handlingsplaner för att åtgärda eventuella effekter av detta. Här används fristående konsulter.
Enligt min sammanlagda bedömning tar Försvarsmakten seriöst på denna fråga och arbetar aktivt med den, och jag hoppas att vi ska få se lösningar på de problem som interpellanten tagit upp.
Peter Hultqvist (S):
Stig Henriksson har frågat mig om jag har låtit genomföra en grundlig analys som jämför Finlands och Sveriges kostnadseffektivitet på försvarsområdet och vad jag i så fall drar för slutsatser av jämförelsen. Stig Henriksson frågar också om jag, i det fall en analys inte gjorts, avser att initiera en dylik analys och i så fall när.
Det är inte problemfritt att göra jämförelser mellan länder eftersom det alltid finns olikheter som kan göra utfallet missvisande. Det kan skilja vilka kostnader som räknas med, men framför allt vilka effekter man vill uppnå. Även nära grannländer som Finland och Sverige har olikheter även om likheterna är många. Finland har till exempel kvar värnpliktssystemet. Vi har ett system för rekrytering baserad på frivillighetens grund.
Motiven för denna förändring, som riksdagen beslutade om med knapp majoritet 2009, var bland annat att göra förbanden användbara och tillgängliga redan i fred. Då ett enskilt angrepp mot Sverige bedömdes osannolikt under överskådlig tid såg den dåvarande regeringen inget behov av en insatsorganisation som först efter mobilisering kan försvara Sverige. Sedan dess har det säkerhetspolitiska läget i vårt närområde försämrats.
En konsekvens av detta är regeringens beslut i december 2014 att göra det möjligt för Försvarsmakten att genomföra repetitionsutbildning med krigsplacerad värnpliktig personal. Regeringen återkommer under våren till den fortsatta utvecklingen av försvaret i en försvarspolitisk proposition för åren 2016-2020. Vi har ett nära samarbete med Finland, och det fördjupas nu inom flera områden. Jag förutser ett långtgående samarbete som bygger på förtroende och engagemang.
Vi har bland annat beslutat att samarbeta kring operativ planering för att skapa en option för gemensamt agerande vid kris eller konflikt, vilket är ett viktigt och stort steg för våra länder. Jag vill också framhålla att vi med stort intresse följer utvecklingen i våra andra grannländer Norge och Danmark och drar lärdom av deras erfarenheter inom olika områden, till exempel vad gäller personalförsörjning.