Carl Bildt (M):
Jag tror att Anne Ludvigsson och jag har exakt samma uppfattning i huvudfrågan vad gäller att stödja en reformprocess i Turkiet i syfte att bereda vägen för Turkiets fulla medlemskap i Europeiska unionen. Det finns mycket som återstår att göra. Jag vill göra en liten korrigering. Man hade rätt att demonstrera den 1 maj. Det var bara det att myndigheterna av skäl som enligt min mening är dubiösa förbjöd demonstration på just Taksimplatsen. Det tycker jag att det finns anledning att kritisera, men demonstrationsrätten fanns där i alla fall.
Sedan var väl polisens uppträdande sådant att det mer påminde om äldre tider än om modernare europeiska tider. Generalkonsulatet i Istanbul är mycket viktigt. För ett antal år sedan, det är väl nu nästan tio år sedan, skulle jag tro, hade man fattat beslut om att lägga ned det. Jag tillhörde då dem som var mycket aktiva i opinionsbildningen för att vända på det beslutet. Det blev i stället de facto en förstärkning genom institutet som tillkom och genom att man så småningom via Sida har satsat ökade medel.
Själva generalkonsulatet är i dag en rätt liten del av det som egentligen sker i Istanbul, men en viktig del, för det svarar rätt mycket för kringverksamhet och administration och den politiska ramen för en omfattande politisk verksamhet i Turkiet centrerad kring Istanbul och självfallet Ankara. Sedan har vi en del ekonomiska problem.
Dels har vi de allmänna ekonomiska problemen på utrikesförvaltningen, som jag hade förmånen att få ärva från den tidigare regeringen. Vi försöker nu få detta i balans. Dels har vi haft speciella problem i Turkiet som har att göra med omräkningen eller budgeteringsvalutan, som man nu har ändrat från dollar till turkiska lira. Be mig inte förklara detta i varje enstaka detalj. Gör jag det kommer det förmodligen på ett eller annat sätt att bli fel.
Det är till ytterlighet komplicerat. Alla är överens om att detta borde ha gjorts tidigare än vad det har faktiskt har gjorts. Det hade undvikit en del av problemen. Men nu har det i alla fall gjorts, och när jag har talat med dem där nere har de uttryckt en tro på att detta kommer att förbättra det hela.
Bara för att rätt ska vara rätt: Om man tittar på det som faktiskt har skett efter detta, på den faktiska budgeten och på skillnaden mellan utfallet för 2007, hur mycket pengar det gjordes av med på generalkonsulatet då, och den budget de nu har, ser man att det är en ökning med 16 procent. Det ger lite perspektiv.
En del av detta, om vi nu ska vara alldeles ärliga, och det ska man vara i sådana här sammanhang, är att vi har ökade bostadskostnader på grund av att det har tillkommit personal där nere också för den konsulära verksamheten och migrationsverksamheten. Men även detta måste vi i utrikesförvaltningen lära oss att hantera. Vi har ett ökat tryck på oss att klara konsulära frågor och migrationsfrågor utan att vi nödvändigtvis får så mycket extra pengar för det som vi kanske skulle vilja - även om en viss tillförsel av extra medel faktiskt fås.
Men det är en ökad budget för generalkonsulatet. Det viktiga är att vi på alla möjliga sätt vill slå vakt om detta generalkonsulat i framtiden, liksom den omfattande och viktiga verksamhet som med utgångspunkt i såväl Istanbul som Ankara bedrivs för att stödja den demokratiska reformprocessen i Turkiet samt dialogen mellan civilisationer, religioner och kulturer, där Turkiet är något av ett nyckelland för framtiden.