KBLab/rixvox huggingface dataset:
Christina Axelsson (S):
Ministern säger att det är rimligt att se vad den här målsättningen och dokumentet från Vägverket leder till. Men ministern säger samtidigt att han inte vet vem som ska göra uppföljningen och hur den ska ske. Jag tycker att det är lite anmärkningsvärt.
Det är viktigt att vi ser till att förarna av utryckningsfordonen har den kunskap och kompetens som de behöver ha för att framföra de här tunga fordonen.
Ministern, som är socialminister, måste väl ändå känna att det är viktigt ur folkhälsosynpunkt att ambulansförare och andra utryckningsförare har en ordentlig utbildning.
Jag vill uppmana ministern att ta upp den här angelägna frågan inom regeringen och föra upp den på bordet och se till att det händer någonting mer än att man säger: Nu har de kommit med ett dokument. Nu får vi se vad det blir av det. Jag tror att det är en angelägen fråga att göra något innan det händer något. Det är en stor generationsväxling på gång.
Det kommer många unga förare, och med ett godkänt B-körkort är man också berättigad till att köra en ambulans, och det tycker inte vi socialdemokrater är bra. Jag hade hoppats att ministern skulle ha något annat svar att ge på den här frågan än vad ministern just har presterat. I övrigt ber jag att få önska en trevlig sommar.
Christina Axelsson (S):
Tack så mycket för svaret, ministern! Min interpellation ställde jag när jag satt och lyssnade till den förra interpellationsdebatten, där Patrik Björck inte fick svar på de frågor som han ställde. Nu har vi ställt frågorna igen, både Patrik och jag, för att vi ska vara på den säkra sidan att vi verkligen ska få svar på våra frågor.
Jag delar Patrik Björcks oro över hur regeringen samfällt diskuterar det här med arbetsrätten och lagen om anställningsskydd och vad det egentligen är som ligger bakom det. Jag blev framför allt orolig när jag såg svaret, där det står att större hänsyn tas till små och medelstora företag.
Då undrar jag vad det är som är på gång helt enkelt. Det har ju vid flera tillfällen väckts diskussioner i den här andan, inte minst av vice statsminister Maud Olofsson som vid flera tillfällen har sagt att man måste diskutera regelverket.
Nu börjar det bli ganska hårt tryck på regeringen från företagare på att man gör det man lovade dem inför valet och gör något åt det här. Men från min sida sett behöver inte lagen om anställningsskydd försvagas, som en del företagare tycker, utan den måste i stället förstärkas.
Inte minst visar den disputation som skedde i fredags vid Umeå universitet på att om vi ska göra någonting med lagen om anställningsskydd ska vi förstärka den och inte försvaga den. Därför är jag ivrig att nu få höra arbetsmarknadsministerns svar på frågan om vad som kommer att hända med lagen om anställningsskydd i framtiden.
Christina Axelsson (S):
Det som ministern säger är ju tydligt. Det är inga förändringar på gång. Jag har inte hört vad ministern menar med det som står i svaret: Framför allt bör större hänsyn tas till de små och medelstora företagen. Vad menas med det?
Menar man att man på något sätt har tankar på att ändra lagen om anställningsskydd för framför allt dessa företag? Jag skulle också vilja fråga ministern hur han ser på regelverket i den nya lagen om sjukförsäkring som klubbades i riksdagen häromdagen.
Den påverkar ju också lagen om anställningsskydd i och med att man efter sex månader ska prövas mot hela arbetsmarknaden. Då måste man ju flytta och byta arbetsgivare om man har möjlighet till det. På så vis sätts också lagen om anställningsskydd ur spel.
Jag skulle vilja ha en reflexion över det från arbetsmarknadsministern och även när det gäller små och medelstora företag. Vi värnar ju alla om småföretagare. Vi ser att Sverige behöver fler småföretagare. Småföretagare behöver kunna anställa. De som är anställda måste ju känna att de har trygghet i sin anställning.
Då är det oerhört viktigt att man inte gör lättnader för den typen av företag.
Christina Axelsson (S):
Blir man klok eller inte? Jag förstår inte detta riktigt. När ministern avger ett svar till oss där det står att arbetsrättens funktion och utformning kommer att diskuteras är det naturligtvis regeringen som kommer att diskutera. Det är inte andra som diskuterar. I så fall skriver inte arbetsmarknadsministern det i ett svar.
Därför har jag precis samma fråga som Patrik Björck. Diskuterar man att göra förändringar när det gäller små och medelstora företag? Eller förlitar man sig helt på arbetsmarknadens parter?
Dessutom fick jag inget svar på frågan hur man ska stärka regelverket när man samtidigt försämrar det i och med den nya sjukförsäkringen. Hur kommer det att gå med de personer som efter sex månader blir tvungna att sluta sin anställning för att eventuellt börja en annan eller hamna ingenstans?
Hur har man tänkt sig lösa det? Jag vill också passa på att önska en trevlig sommar.
Christina Axelsson (S):
Jag tackar ministern för svaret. De klimatförändringar vi ser framför oss är en väldigt viktig fråga. Men jag blev lite förvånad när jag läste ministerns svar och ingången på detsamma. Jag hade förväntat mig att ministern skulle beröra hur vi undviker översvämning i Mälaren.
Det är egentligen det som är huvudproblemet som jag tar upp i min interpellation. Som jag påpekade är det problem med avrinning som gör att det kan bli översvämning och därmed risk för erosion och risk för ras och skred.
Ökningen av den samlade avbördningskapaciteten är väl det enskilt enklaste sättet att minska risken för översvämning. För närvarande är avbördningen 805 kubikmeter per sekund, men den skulle behöva fördubblas enligt Klimat- och sårbarhetsutredningen.
Den viktigaste avbördningspunkten, som har analyserats flera gånger om, är Slussen vid Söderström. Den ska byggas om, och då är det viktigt att man också får till den maximala avbördningen. Runt omkring Riksdagshuset har vi Stallkanalen och Norrström under Riksbron. Här finns inte så mycket mer att göra. Även Hammarbyslussen kan bidra något, men potentialen där är inte heller så stor.
Sedan är det Södertälje sluss och Södertälje kanal. Också där är det viktigt att man får till det. Jag skulle vilja höra hur ministern ser på frågan om hur vi ska få till en ökad avrinning av Mälaren. Jag är också medveten om att vi när landisarna smälter kan få en "tvärtomrinning", det vill säga att vatten rinner in i Mälaren.
Ministern påminner om att de berörda transportmyndigheterna arbetar aktivt med frågan om risk för ras och skred. Vi fick också en redogörelse för det när trafikutskottet hade sin utfrågning i början av mars månad. Det säger sig självt: Vägar och järnvägar som byggs i dag ska finnas i kanske 100 år till.
Det är självklart att vi måste bygga med all den kunskap som vi har nu. Mer vatten kräver större trummor, högre broar och stabilare banvallar och vägkroppar. Det behövs också en annan typ av asfalt. Och det krävs forskning för att veta vad som är bäst.
Men som de sade vid utfrågningen är de största problemen, kostnaderna och utmaningarna de vägar och järnvägar som redan är byggda. I vissa fall är de 100 år gamla. Det var därför jag frågade vad som händer nu när ministern kommer med sin infrastrukturproposition.
Kommer man då att starta ett arbete för att se över de tekniska egenskaperna på det som redan är byggt? Har statsrådet skaffat sig den informationen, så att vi kan få en ordentlig genomlysning redan nu i höst?
Christina Axelsson (S):
Tack för det, ministern, fastän jag inte riktigt förstår. Det är jätteviktigt att man arbetar med internationellt klimatarbete. Det vet jag också att regeringen gör. Men det var inte det jag diskuterade. Jag diskuterade avbördningen av vatten i Mälaren om det så skulle behövas. Där tycker jag att jag ännu inte har fått något svar från ministern om hur ministern tänker sig att det ska kunna ske.
Det gäller också ur en infrastruktursynpunkt, inte minst med tanke på vad som kan hända om vi får en översvämning. Det är inte bara vägar och järnvägar som står på spel. Det är också mycket av den IT-infrastruktur som vi har byggt upp som ligger i olika tunnlar. Det kom fram väldigt tydligt när vi hade utfrågningen i trafikutskottet att det var vad man var orolig för.
Jag frågade också ministern vem som ska ge råd till kommunerna i Mälardalen för att förebygga risker med ras och skred. Inregia har på uppdrag av Klimat- och sårbarhetsutredningen gjort en inventering av kommunernas hantering av översvämningar, ras och skred. Jag förutsätter att ministern har tagit del av den. Det är intressant läsning.
Det går visserligen inte att utläsa vilken kommun som svarar vad. Men man kan också se svaren lite generellt. En del vet och kan hur man ska behandla de här frågorna, och andra behöver mer information. Fler kommuner uppger att frågan om ett förändrat klimat ännu inte har satt sig i den kommunala planeringen.
Signaler från experter och myndigheter är inte tillräckligt tydliga, säger de. Det tycker jag ger signaler om att det behövs mer information och mer tryck från Vägverket, Banverket, SGI med flera just för att man ska kunna planera för en bra infrastruktur.
Jag frågade om förutsättningarna för att låta SGI hjälpa fler kommuner utifrån det svar jag fick vid den utfrågning vi hade i trafikutskottet. Där sade SGI:s representant att de får förfrågningar från länsstyrelser och kommuner lite här och var i landet i allt större uträckning men att de varken har uppdrag eller resurser att gå in och fungera som stöd.
På min fråga om SGI:s fortsatta roll svarar ministern: Målet är att effektivitet och kvalitet i plan- och byggprocessen ska säkerställas genom utnyttjande av rätt geoteknisk och miljögeoteknisk kompetens. Jaha, och var finns den om inte på SGI? Kommunerna säger själva i den rapport jag refererar till att de 25 miljoner som finns i statsbudgeten inte räcker.
Jag vill höra hur infrastrukturminister Åsa Torstensson ser på detta framöver och om vi kan förvänta oss klarläggande i infrastrukturpropositionen om den hjälp och det stöd som kommunerna kan få för att hantera detta. På vilket sätt kommer ministern att uppmärksamma detta? Det var precis den fråga jag ställde.
På vilket sätt uppmärksammar regeringen problemet med ändrat klimat vid planering av investeringar i infrastrukturen i Mälardalsregionen? Hur kan man helt enkelt hjälpa till? Min fråga är också: Vad görs för avbördningen av Mälaren?
Christina Axelsson (S):
Jag vet inte om ministern lyssnade tillräckligt uppmärksamt på vad jag sade i mitt förra inlägg. Jag sade nämligen att det internationella klimatarbetet är viktigt, och vi vill på intet sätt förringa det arbetet. Det är emellertid också viktigt att jobba med effekterna här hemma. Det är glädjande att ministern nu säger att det kommer att bli en ombyggnad av Södertälje sluss och att man kommer att öka avrinningskapaciteten på slussen.
Det är väl det besked vi fått i denna interpellationsdebatt. Samtidigt är det viktigt att ministern tar SGI ad notam när de säger att de varken har uppdrag eller resurser för att gå in och fungera som stöd åt andra kommuner och länsstyrelser.
Det är därför viktigt att ministern i nästa regleringsbrev, som kommer att utformas under hösten, ser till att SGI får det uppdraget så att de kan fullfölja det och vara det stöd som kommunerna efterfrågar. Då är det angeläget att även se över den hjälp och det anslag som finns i budgeten så att det verkligen räcker till. Jag tror att det är en av våra viktigaste uppgifter för att rädda det vi har.
Jag tror vidare att vi måste vidta fler åtgärder i Stockholm, inte minst för att säkra den IT-infrastruktur som finns i olika tunnlar. Ministern känner väl till att Gamla stans tunnelbanestation för några år sedan var endast elva centimeter från att översvämmas, och det gällde även många andra tunnlar som innehåller IT-kablar och annat.
Därför är det angeläget att se över frågan och göra det skyndsamt.
Christina Axelsson (S):
Jag gick in i den här debatten, för när jag motläser det svar jag fick i min första interpellation om just Mälaren och översvämningsrisken och vad ministern gör för vägar och järnvägar undrar jag: Är det samma person som har svarat på de här interpellationerna?
I mitt svar står det nämligen att i planeringen av investeringar i infrastrukturen tar Vägverket och Banverket hänsyn till klimatförändringar. I det svar som nu levereras står det dock att det inte är meningsfullt att diskutera järnvägs- eller sjöfartslösningar enbart kopplade till området runt Mälaren. Men om vägarna och järnvägarna är runt Mälaren, var ska man annars koppla dem, undrar jag.
Man måste väl ändå koppla till där järnvägarna faktiskt finns. Är det inte det som är viktigt? Sin vana trogen skyller infrastrukturministern på den förra regeringens tillkortakommanden. Nu är det halvtid för ministern, och man kan fråga sig vad det bidde under de här åren. Jag håller med Pia Nilsson: Det bidde ingenting.
Än så länge har vi i alla fall inte sett något resultat, och det är det jag frågar efter.
Hörde jag fel i den förra interpellationsdebatten? Ministern sade faktiskt att Sjöfartsverket nu funderar på hur man ska bygga om Södertälje sluss så att avbördningskapaciteten ska kunna öka med, om jag minns rätt, 300 kubikmeter per sekund. Hörde jag fel, ministern?
Menade inte ministern att detta arbete faktiskt pågår och att man faktiskt kommer att bygga om Södertälje sluss? Det var ju det ministern svarade på min interpellation. Jag tycker att dessa svar och vad ministern säger rimmar väldigt illa. Det vore bra om ministern tar chansen att rätta till det missförhållandet och berätta hur det egentligen är.
Christina Axelsson (S):
Nu är det ju ny majoritet i det här huset. Det är nya kvastar som ska sopa. Då undrar man var kvasten är och vad det är som sopas. Det bidde inte ens en tummetott. Än så länge har vi inte sett någonting. Då säger man alltid: Ni har regerat i tolv år och då har det inte hänt någonting. Bara ur minnet måste jag ändå få säga att något har det varit i alla fall.
Några kvastar har gått under de tolv år som jag har suttit i riksdagen. Vi har byggt ut järnvägen runt Mälaren och fått kvartstrafik i pendelsystemet. Vi har en ny Årstabro. Vi har Årstabergs station. Vi har nya tåg som snurrar runt Mälaren. Vi har nya tunnelbanevagnar i Stockholm. Vi har pendeltåg till Bålsta för dem som bor i norra delen. Vi har stombussar, de blå bussar ni kan se.
Vi har fått tunnelbana till Skarpnäck. Vi har byggt norrortsleden. Vi har byggt Södra länken. Vi har byggt motorväg, snart ända fram till Nynäshamn och även till Norrtälje. Ombyggnad av Centralstationen har gjorts, vilket inte bara gynnar oss som bor i den här regionen utan hela Sverige. Vi hade under försöket med trängselskatter i Stockholm en massiv satsning på flera tåg i pendelsystemet men också på direktbussar.
Och vi har fattat beslut om att vi ska ha dubbelspår till Nynäshamn. Nu förväntar vi oss att ministern åtminstone säger någonting om vad ministern vill göra. Det var trevligt att höra att det pågår en projektering av Södertälje sluss.
Men jag förväntar mig faktiskt att ministern ändå, trots det här svaret, tar de översvämningsrisker som finns i Mälaren på så stort allvar att ministern gör vad ministern kan under de fyra år som ministern får vara minister, om det håller hela tiden, för att försöka minska risken för översvämning, ras och skred i Mälardalen.
Christina Axelsson (S):
I går visade ett inslag i Rapport att det är ännu mer bråttom, ännu mer viktigt, att vi minskar utsläppen.
Om vi ska klara målet 20-20-20 till 2020 - målet att minska växthusgaserna med minst 20 procent, att minst 20 procent ska vara förnybart och att vi ska energieffektivisera med 20 procent - måste vi nog börja nu. Trafiken står för 30 procent av utsläppen.
Därför måste vi få fart på kollektivtrafiken, och då krävs investeringar. Också Cederschiöld, som haft regeringens uppdrag att göra den så kallade Stockholmsförhandlingen den här gången - det har ju varit många före honom - säger att det krävs stora investeringar i kollektivtrafiken.
Den första av mina frågor till ministern var: Varför ska stockholmarna betala mycket mer för sin infrastruktur än andra invånare i Sverige? Här får man betala dels via skatten, dels via trängselskatten. Då svarar ministern att det är tveksamt att öronmärka skatter.
Visst, det hade kanske varit bättre om vi kunnat kalla det för avgift och haft att disponera pengarna i regionen, men menar ministern att intäkterna av trängselskatt ska gå till ytterligare skattesänkningar för dem som redan fått stora skattesänkningar? Är det det som menas med att det är tveksamt att öronmärka skatter?
Ministern säger också att resultatet av folkomröstningen är svårtolkat och påstår att man hade att förhålla sig till 15 olika folkomröstningar. Nu var det så att ett införande eller inte av trängselskatt skulle beslutas i Stockholms fullmäktige, som sitter inte långt från detta hus, så naturligtvis skulle stockholmarna vara de som folkomröstade.
Det var de som skulle bestämma över den frågan. Det fanns de bland ministerns nuvarande kamrater som före valet lovade att det inte skulle bli någon trängselskatt alls. Jag tror inte att de egentligen brydde sig om vad som stod på valsedlarna. Huvudsaken för dem var att det blev ett nej.
Därför är det viktigt att nu säga att vi bejakar det stockholmarna faktiskt röstade om, det vill säga att trängselskatten ska gå till vägar och kollektivtrafik i regionen. Nu kanske jag kan få ett direkt svar på min fråga av infrastrukturministern, alltså hur det kommer att bli i framtiden.
Ministern måste väl hålla med om att trängselskatten, mot bakgrund av det jag frågar - varför man inte får behålla den - ska gå både till vägar och kollektivtrafik. Det är trångt i kollektivtrafiken. Det saknas bussar. Det saknas infartsparkeringar. Det är trångt i tunnelbanan. Det är trångt på tågen. Varför vill inte ministern redan nu säga att det kommer att satsas mer pengar på kollektivtrafiken?
Det kan inte vara bara en kommunal uppgift att sörja för det, utan det måste även i fortsättningen ges incitament från statens sida. Om trängselskatterna också ska få en miljöstyrande effekt måste man öka på andra sidan.
Då måste man öka kollektivtrafiken, och då behövs det resurser.
Christina Axelsson (S):
Att stå i talarstolen här i dag, infrastrukturministern, och yvas över att man har fattat beslut om Citybanan är lite magstarkt. Det fanns både beslut och uppgörelser om den när den nya regeringen trädde till. Vad gjorde ministern? Hon tvärnitade och såg till att banan utreddes en gång till.
På så sätt fördröjdes det hela med drygt ett halvår. Där får man verkligen tänka efter. Minnet är inte fullt så kort. Sedan var det frågan om ytterligare resurser till Banverket. Ministern ger med den ena handen och tar med andra. Samtidigt tog man i vårpropositionen bort 120 miljoner från Banverket. Det är väl smällar man får ta, som man säger.
Sedan var det frågan om Kraftsamling och 44 projekt. Tio är nu avbockade. Vi som åker pendel varje dag hoppas naturligtvis att många fler ska bockas av. Det är viktigt att fortsätta det arbetet. Jag brukar säga att det ska gå tätt och rätt och att det ska vara snyggt och tryggt. I så fall blir kollektivtrafiken attraktiv.
Det är väl det vi måste bygga på. Gunnar Andrén påpekade att vi inte har varit så eniga i den här regionen. Nej, det är helt rätt, Gunnar. Vi har inte varit det. Men jag tycker ändå att vi har jobbat oss samman inom ramen för en bättre sits. Vi har jobbat oss samman inom ramen för många andra frågor. Nu är vi överens om vad som behöver göras.
Men vi är inte överens med den nya regeringen om hur detta ska betalas, att stockholmarna ska straffas och betala sina kostnader flera gånger om. Det är vi inte överens om. Innerst inne tror jag inte att Gunnar Andrén heller är överens om det.
Nu har en uppföljningsgrupp tillsatts som ska se över Stockholmsförhandlingarna. Det framgår att trängselskattens effekter med mera ska följas upp. De effekter jag tror att gruppen kommer att finna är att miljöprofilen går förlorad om man inte också satsar på kollektivtrafik.
Annars känner folk att de får ta bilen eftersom det inte finns något annat alternativ. De får betala. Det betyder att det är dyrare att köra bil här än någon annanstans. Ibland känns det som att det är smällar man får ta. För att öka marknadsandelen av kollektivtrafiken har detta utretts flera gånger om.
Jag satt själv med i en utredning om kollektivtrafikens framtid. Det har nyligen varit en utredning, Koll framåt. Man säger i den utredningen att det nu inte behövs fler utredningar. Nu är det handling som krävs. Jag frågar återigen, ministern, var handlingen är. Var kommer effekterna?
Om inte 50-50-fördelningen av trängselskatter ska gälla, att de ska gå till både vägar och kollektivtrafik, avser ministern att ta initiativ till att i stället öka statsbidragen till kollektivtrafik så att vi får en god kollektivtrafik i Stockholmsregionen?
Christina Axelsson (S):
Först till Gunnar Andrén: Det var inte för att se över finanserna som ministern satte i gång den där utredningen, utan det var för att titta på om man behövde Citybanan eller inte. Och därmed fördröjdes projektet drygt ett halvår. Så var det. Nu har vi hört ministern prata och prata, och jag vet fortfarande inte riktigt vad man kommer att göra åt kollektivtrafiken i Stockholmsregionen.
Att det ska gå tätt och rätt och vara snyggt och tryggt och att det finns 44 punkter som man nu håller på och bockar av - vajert, säger vi på stockholmska. Det är tio punkter avklarade. Det är bara 34 kvar, och innan de är färdiga kommer vi att ha 34 nya punkter som också behöver bockas av. Det här arbetet fortsätter ju och måste fortsätta.
Men jag blir orolig när ministern i svaret säger att det även fortsatt är kommuner och landsting som ska ansvara för att sörja för en god lokal och regional trafikförsörjning med kollektiva färdmedel. I den här regionen betalar vi något som heter trängselskatt.
När vi beslutade att vi skulle ha trängselskatten - för det är det interpellationen handlar om - sades det att miljöavgifter, trängselskatt, innebär att avgiften tas ut i biltrafik i syfte att minska köer och förbättra miljön. Intäkter återförs till Stockholmsregionen för investeringar i kollektivtrafik och vägar. Det kan ingen säga något emot, för så stod det på valsedeln.
Jag tycker att det är märkligt, ytterst märkligt, att ministern som är från Centerpartiet nu kommer och säger att det var så många andra som tyckte andra saker att nu tycker vi inte så. Nu ska alla pengar gå till vägar. Nej, ta pengar och satsa! Om man inte tar de här pengarna måste man satsa andra pengar för att vi ska få en miljöeffektiv kollektivtrafik i det här länet.