KBLab/rixvox huggingface dataset:
Maud Olofsson (C):
Basindustrin har gjort bra investeringar för att effektivisera produktionen. Men det finns alltid mer att göra. Hela industrin i Europa står inför jätteutmaningar i det sammanhanget. Det är klart att både hushåll och transportsektorn har en viktig del i detta. Nu måste alla hjälpas åt.
Då måste vi hitta nya smarta lösningar så att vi som konsumenter ser att vi också kan styra vår elanvändning till de tider på dygnet där efterfrågan är lite mindre. Det är en utmaning för Sverige, och det är något att fundera över hur vi kan hjälpa till med modern IT-teknik och andra system för att göra det möjligt för enskilda och företag att vara energismarta.
Basindustrin har sålt en del av sina energitillgångar, vilket de i dag är djupt olyckliga över. Men en del av basindustrin, till exempel Södra skogsägarna, har gjort stora investeringar och jobbar med både massaproduktion och energiproduktion. Det är en god affär. Vi ska konstatera att framöver kommer vi att ha många producenter som jobbar med olika delar som tillsammans ger en god ekonomi.
Regeringen har i samtal med basindustrin och kraftindustrin försökt att komma till ett läge där vi dels ökar produktionen av energi, vilket sker nu, 130 miljarder, dels ökar energieffektiviseringen, vilket sker nu i det program vi har tillsammans med basindustrin, dels får långsiktiga avtal.
Apropå frågan säger mina rapporter att fler och fler av basnäringarna får dessa avtal, vilket gläder mig. Vi ska komma ihåg att vi behöver större energiföretag för att också orka teckna dessa långsiktiga avtal. De små företagen har mycket svårare att klara den delen. De rapporter jag har fått säger att det fungerar väl.
Om vi politiskt ska klara de långsiktiga investeringarna i miljardnivå krävs det också långsiktiga politiska villkor. Det är därför jag har lagt ned så mycket tid på att försöka avdramatisera energifrågan och skapa mer av samsyn. Jag hoppas att Socialdemokraterna orkar diskutera både klimatfrågan och energifrågan samtidigt så att vi kan ge de långsiktiga villkoren till dem som ska investera.
Vi i Sverige behöver få en samsyn om vad som behöver göras på energipolitikens område. Det är ett givande och tagande från oss alla. Det kommer att gagna svensk basindustri och industrin över huvud taget. Jag hoppas att den del vi diskuterar nu leder till en diskussion hos Socialdemokraterna om hur vi kan hitta varandra i energifrågan framöver.
Maud Olofsson (C):
Det är bra om Jasenko Omanovic är ute och pratar basindustri, men jag skulle gärna vilja vara med och lyssna på vad ni säger. Svaret måste bli precis samma som det jag säger, annars ges en felaktig bild. Det är långsiktiga avtal. Jag vet att det sker fler investeringar, att överföringskapaciteten ökar och att det sker energieffektiviseringar.
Men det handlar också om långsiktiga politiska spelregler. Om det inte blir långsiktiga spelregler törs man inte göra energiinvesteringar. Det är bara så. Det är bra om vi kan få en debatt där frågan löses. Det är bra för svensk basindustri, för svensk politik och för klimatfrågan om vi hittar en gemensam lösning.
Jag hoppas att den konstruktiva diskussion som vi har haft här också leder till att vi kan ha en fortsatt sådan konstruktiv diskussion mellan regeringen och oppositionen. Jag ser fram emot den.
Maud Olofsson (C):
Jag kan inte som talman säga om ni ska svara på frågorna. Det är upp till debattörerna. Det är riksdagens allmänna debattregler, i princip som i en vanlig kammardebatt, där man kan ställa frågor och motfrågor till varandra. Något fel är det inte. Man kan alltid diskutera formerna för det i övrigt.
Maud Olofsson (C):
Makten utgår från folket. I valrörelsen redovisade vi vad vi tänkte göra. Svenska folket sade: Det vill vi att ni gör. Vi talade mycket tydligt om vilka bolag det handlade om. För mig är detta den yttersta demokratin. Har vi sagt till våra väljare att det är de här bolagen som vi tänker lyfta fram till försäljning har vi också en skyldighet att göra det. Efter det att vi tillträtt som regering gick jag igenom bolagen för att se om de var försäljningsfähiga.
När så var fallet tog vi också de återstående tre bolagen till riksdagen för beslut. Det är viktigt, tycker jag, att säga att det redan fanns ett beslut utifrån en socialdemokratisk proposition om tre bolag för försäljning. Det beslutet är redan taget i riksdagen.
Om Kent Persson på djupet är så intresserad av den här analysen, genomgången och dokumentationen kan Kent Persson rikta sin kritik också mot den tidigare socialdemokratiska regeringen. Det hade också - om jag får ha synpunkter - varit rimligt från Riksrevisionens utgångspunkt att göra det.
Vi har inte kunnat hitta någon typ av analys eller genomgång när det gäller de tidigare tre bolagen. De tre bolagen var inte ens föremål för en diskussion i en tidigare valrörelse. Det som är viktigt att säga är att de här bolagen är inne i en försäljningsprocess. Vi i regeringen tar naturligtvis ställning till eventuella intressenter, till dem som kan vara intresserade av att köpa de här företagen. Är det rätt köpare?
Får vi rätt pris? Vad händer på marknaden? Men det går inte att ta ställning innan man vet vilka som är intresserade, utan hela försäljningsprocessen bygger naturligtvis på den bedömning som vi under resans gång gör när det gäller vad som är ansvarsfullt sett från bolagens synpunkt, sett från marknadens synpunkt och sett från skattebetalarnas synpunkt.
Jag tycker att det är väldigt viktigt att se att i ett demokratiskt samhälle och i ett demokratiskt system är det ytterst väljarna som avgör vad som ska hända och ske. Har vi lovat någonting i valrörelsen har vi skyldighet att också fullfölja det. Där kan man säga att det som var Socialdemokraternas bekymmer var att de aldrig över huvud taget kommunicerade detta. I nästa steg gäller det ett antal bolag som finns kvar.
Vi har sagt i budgetpropositionen att vi ska göra en genomgång av dessa. Det åvilar mig att göra det. Nu åvilar det Mats Odell att se till att försäljningsprocessen fullföljs på ett positivt och bra sätt så att skattebetalarna får resurser. Sedan kan vi använda den sortens resurser för att minska statsskulden, se till att få bra ordning på ekonomin så att vi kan göra det som vi är duktigast på, nämligen kärnverksamheterna i den statliga verksamheten.
Maud Olofsson (C):
Analysen av vilka företag som ska säljas och varför är redan gjord. Den gjorde Allians för Sverige innan vi tillträdde. Det var det som vi lade fram för väljarna och sade: Det här tänker vi sälja. Den analysen har vi redan gjort. Vi vill inte äga företag som kan verka på en konkurrensutsatt marknad. Vi tycker inte att staten ska äga. Det är, som Kent Persson också säger, en politisk fråga. Men vi har redovisat det för väljarna.
Om det är så himla viktigt med en analys - jag har respekt för att Kent Persson tycker så - varför fanns inte den kritiken när det gäller de bolag som Socialdemokraterna lade fram en proposition om här i riksdagen? Vad är det som gör att det gäller de här tre bolagen som vi har lagt fram en proposition om och inte de tre tidigare?
Om det ska riktas kritik ramlar den kritiken i så fall ned på den tidigare socialdemokratiska regeringen och alliansregeringen i lika stor omfattning. Det vi sade i budgetpropositionen var att vi skulle göra en analys, och det handlade om de återstående bolagen. Vi äger fortfarande en massa bolag som vi behöver gå igenom och se: Ska staten äga det här? Vilket samhällsansvar finns i de här bolagen? Finns det delat kommersiellt ansvar och samhällsansvar?
Finns det renodlat kommersiellt intresse i de här bolagen? Den genomgången ska jag göra, och den ska jag återkomma till. Vad händer på marknaden? Ja, det beror på vem som köper. Ingen av oss, vare sig Kent Persson eller jag, vet vilka som är köpare. Det kan inte heller någon myndighet veta. Det kan man bara ta ställning till när man vet vem som är intresserad. Då kan man göra en avvägning. Och vi kommer att göra en avvägning: Ska vi sälja till de här?
Är det rätt köpare? Är det rätt pris? Vad händer på marknaden? Den delen kommer vi att följa mycket aktivt. Vi har en del avskräckande exempel från när Björn Rosengren höll på. Vi får hoppas att den här regeringen kan lära sig av den processen och se till att det blir bättre i de här sammanhangen. När vi träffade Riksrevisionen ställde jag frågan: Har Riksrevisionen nu fått all den information som man vill ha?
Svaret var ja. Med det har vi nöjt oss. Jag tycker att det är bra med en stark riksrevision som granskar det regeringen gör. Det är absolut nödvändigt. Den ska också vara oberoende i det stycket. Vi har varit noga med att redovisa all den information som har funnits. Vi har förklarat för Riksrevisionen att det vi skrev i budgetpropositionen handlade om de återstående bolagen.
Det är också därför som vi framhärdar: Om vi går till väljarna och begär mandat för att sälja de här bolagen och väljarna säger ja har vi också en skyldighet att fullfölja det. Ytterst vilar våra mandat på medborgarnas ansvar, det de har gett oss mandat att göra.
Maud Olofsson (C):
Nu måste vi ta saker och ting i rätt ordning. Först förberedde vi oss i alliansen två år före valet. Där diskuterade vi vilka företag som vi var beredda att sälja ut och som vi inte tyckte att staten skulle äga. Vi gjorde det utifrån en analys där vi säger att staten inte ska äga en massa företag som andra ägare kan sköta lika bra och att vi vill ha det på en konkurrensutsatt marknad.
Den analysen kan Riksrevisionen naturligtvis inte ta del av, därför att den inte omfattar den revisionsperiod som det här är fråga om. Det redovisade vi för väljarna. Väljarna sade: Vi vill att ni säljer. Med det underlag som fanns sade väljarna det. Sedan skrev vi i budgetpropositionen att vi skulle gå vidare och analysera de övriga statliga bolag som finns kvar i ägandet utifrån detta: Verkar man på en kommersiell marknad?
Finns det ett blandat ansvar mellan samhällsuppdrag och kommersiellt, eller finns det bara ett kommersiellt intresse? Den analysen ska jag göra. Vi har förklarat för Riksrevisionen att tågordningen är den här. Vi kommer naturligtvis under hela försäljningsprocessen att se på vilka som är lämpliga köpare, hur det här ska gå till och vilket pris vi ska ha. Det är med den ansvarsfullheten som vi tar oss an uppgiften.
Jag beklagar bara att Riksrevisionen inte har velat lyssna på den förklaring som vi har gett kring de skrivningar som finns i budgetpropositionen, att just den analysen handlar om de återstående bolagen. Det har vi tydliggjort för Riksrevisionen. Alla ska vara helt klara över att det här är stora värden. Jag tror att både Kent Persson och jag inser att det är ansvarsfullt. Jag vet, med den erfarenhet som Kent Persson har i de här frågorna, att det är ansvarsfullt.
Så känns det också för oss som sitter i regeringen. Jag tycker bara att det är viktigt att beskriva att den här processen nu tar vid och att vi kommer att se till att skattebetalarnas resurser förvaltas på ett mycket bra och framåtsyftande sätt. Sedan får väl andra utvärdera i nästa steg.
Maud Olofsson (C):
Anders Ygeman har ställt ett antal frågor till mig med anledning av att Volvo Aero beslutat sig för att avveckla sin verksamhet i Bromma. Jag har i kontakter med Volvo fått redovisat skälen som ligger bakom detta svåra beslut. Skälet är främst att verksamheten gått med stora förluster under många år. Den verksamhet det handlar om gäller underhåll och service av flygmotorer som utnyttjas i linjetrafik av olika flygbolag.
Min bild är att Volvo Aero tar detta beslut just för att säkerställa sin långsiktiga internationella konkurrenskraft och därmed företagets fortsatta tillväxt och utveckling. Jag har förståelse för de anställda som drabbas av nedläggningen och som därför står inför stora förändringar. Jag har förstått att bolaget ska försöka hitta arbetstillfällen i andra delar av Volvo Aero eller på andra företag inom Volvokoncernen. Regeringen är mycket väl medveten om betydelsen av den kunskapsintensiva industriproduktionen.
Grunden för en framgångsrik svensk industri är bland annat tillgång till kvalificerad arbetskraft och långsiktiga satsningar på forskning och utveckling. Regeringen har därför i budgetpropositionen aviserat en stor forskningssatsning som fram till och med 2009 kommer att höja nivån på forskningsanslagen med 900 miljoner kronor. Tillsammans med industrins egna FoU-satsningar läggs därmed grunden för en fortsatt stark svensk industri.
Regeringen avser att fortsätta föra en kontinuerlig dialog med de branscher och sektorer som är avgörande för Sveriges tillväxt och välfärd, där flygindustrin naturligtvis är en viktig aktör. Vi genomför nu en politik som ska göra Sverige till ett av världens bästa länder att starta och driva företag i. Denna politik inbegriper naturligtvis såväl stora industrier som små och medelstora företag.
Maud Olofsson (C):
Anders Ygeman säger att det startas upp liknande verksamheter runtom i Europa. Ja, det är möjligt. Men den enhet som funnits i Bromma har gått med förlust i tio år. Det är klart att det en lång tid som Volvo har försökt att få den här verksamheten att gå med plus. I det här skedet kan jag förstå varför nedläggningen sker.
Vad Volvo sagt till mig och som gör att jag upplever att de känner ett ansvar för de anställda och att de vill anstränga sig är att det här gäller en kompetens som kommer att vara till nytta för Volvokoncernen och att de kommer att anstränga sig allt de kan för att man ska kunna få jobb inom andra verksamheter inom Volvo. Sedan gäller det övriga insatser. Ja, jag förstår om Anders Ygeman inte tycker om de här insatserna, för hade ni tyckt om dem hade ni väl genomfört dem under den förra regeringen.
Sanningen är den att under den socialdemokratiska regeringens tidsperiod, tolv år, har arbetslösheten ökat, ökat, ökat, ökat. Utslagningen har ökat, ökat, ökat, ökat. Det har lett till att över en miljon människor en vanlig dag inte går till jobbet. Vi accepterar inte detta. Man har rätt att få ett jobb. Man har rätt att få en lön. Man har rätt att få arbetskamrater.
Men då måste vi också se till att det vid den rationalisering som sker naturligt i en del av företagen samtidigt blir en tillväxt av nya företag som kan anställa, som kan växa och som kan bli lika framgångsrika som en del av våra storföretag i dag är i Sverige. Det är ju det som varit brister under en mycket lång tid som gör att så många människor i dag står utanför. Jag känner mig otroligt trygg med den politik som vi har föreslagit.
Jag känner mig otroligt trygg när jag pratar med företagen och de säger: Nu tror vi på det här. Nu kommer vi att kunna göra satsningar. Nu vågar vi göra investeringar. Stockholmsregionen har goda förutsättningar, kanske bättre än många andra regioner, att växa och bidra till Sveriges tillväxt. Vi i den här regeringen ska göra allt vi kan för att uppmuntra Stockholmsregionen att ta ansvar för att utveckla svensk ekonomi tillsammans med alla de andra regionerna runtom i Sverige.
Maud Olofsson (C):
Det är intressant att höra att Vänsterpartiet äntligen bejakar EU-samarbete. Det är en nyhet så god som någon. Det är bra att det visar sig att EU kan spela en roll i det här sammanhanget och att det finns en stor uppslutning kring det. Kent Persson säger att vi lägger en våt handduk över investeringarna. Jag måste ha uttryckt mig otroligt dåligt eller också vill han inte lyssna.
60 miljarder kommer att investeras på energiområdet fram till 2010 i nya energislag. Många av de miljarderna gäller just det förnybara. Vi styr det med elcertifikat. Det systemet har vi båda varit med att ta fram. Vi investerar lika mycket pengar i nätutbyggnad och i att se till att vi klarar säkerheten, vilket också är en viktig del. Bas-el är med och finansierar nya satsningar på förnybar energi.
Vi försöker snabba på tillståndsprocessen så att det ska bli möjligt att göra investeringar och enklare för företagen att gå in. Vi behöver några flera som investerar på det här området. Vi gör insatser för att energieffektivisera. Vi beräknar en terawattimme per år i det här industriprogrammet. Lyssna och se vad som sker. Lyssna också på dem som i dag är oroliga för jobben.
Lyssna på basindustrin som har det jättetufft. Lyssna på den miljon människor som står utanför och inget hellre önskar än att vi ska bli lyckosamma när det gäller företagsutvecklingen. Jag tror att de fackliga organisationerna vet vad jag menar. De är oroliga för att jobben flyttar utomlands. Vi måste klara av att förena en politik för flera jobb och bättre miljö med en bra energipolitik. Vi måste klara av att diskutera det samtidigt.
Jag hoppas verkligen att vi så långt det är möjligt i enighet kan hitta en väg. Industrin och jobben vill ha den politiska enigheten. De vill ha en långsiktig lösning. Det är det jag försöker få med den politik som vi för i den nya regeringen.
Maud Olofsson (C):
Ulrica Messing har frågat mig om statens ägande i Sveaskog. Därutöver vill Ulrica Messing att jag mer utförligt redogör för min inställning till vad staten bör äga och inte äga. Regeringen kommer att återkomma till riksdagen med sin syn på staten som ägare. Vår inställning är att staten bara ska äga företag där det finns tydliga motiv till att staten äger dem. Vilka företag det är fråga om kommer vi att presentera efter en noggrann genomgång av flertalet bolag. Motiven för statens ägande kommer att prövas noggrant.
Vi har inte någon tidtabell för detta arbete; det väsentliga är att genomgången blir väl gjord. Vi får inte glömma att det handlar om stora värden som vi förvaltar. Det sammanlagda värdet på bolagen motsvarar runt hälften av den svenska statsskulden. Sveaskog kommer att ingå i den genomgång som jag nyss nämnde. När Sveaskog förvärvade Assi Domän 2001 drev vi i Centerpartiet igenom att Sveaskog skulle sälja mark till enskilda skogsbrukare. Det har nu pågått i några år. Den processen har genomförts på ett bra sätt, och den vill jag se en fortsättning på.
Genom att Sveaskog säljer mark kan staten lämna ersättningsmark i de fall där staten vill köpa mark av enskilda skogsbrukare för att bilda naturreservat. Det är en uppgift som ingen annan kan ha. Sveaskogs miljöprofil har varit betydelsefull och givit bolaget rollen som en föregångare inom skogsbruket. Skogens betydelse som råvara för industrin, för den fortsatta utvecklingen av biobränslena och som bas för rekreation måste vi naturligtvis värna om. Även i dessa avseenden kan Sveaskog ha en roll att spela.
Maud Olofsson (C):
Jag tror inte att någon i regeringen har uttryckt sig särskilt slarvigt i frågan, snarare tvärtom. Vi har varit noga med att inte säga att detta ska säljas och detta ska vara kvar. Vi har verkligen betonat att det måste ske en analys. Det är viktigt att vi som ägare funderar över när det är rimligt att staten äger och när det inte är rimligt. Det är precis den analysen som vi nu håller på med. Vi återkommer när den är färdig.
Det är viktigt att säga att det inte kommer att vara någon slarvig genomgång. Det är klart att det finns en massa värden. Vi har redan talat om att till exempel Vattenfall inte ska säljas ut, av just det skälet. Med samma noggrannhet har vi också talat om vilka bolag som vi tänker sälja. Det är ingen som kommer att ägna sig åt något slarv i detta sammanhang, utan det blir en noggrann genomgång.
Det kan hända att vi landar i olika ideologiska ställningstaganden utifrån partitillhörighet, men det är en helt annan sak. Naturligtvis är det så att svenska folket har ett alldeles speciellt förhållande till skogen. Men jag kan inte tro att det är det statliga skogsägandet som har gett det förhållandet.
Det är nog snarare så att vi har haft väldigt många privata skogsägare runtom i vårt land som har skött skogen på ett alldeles speciellt sätt. Det ser vi när vi gör avsättningar för biologisk mångfald och annat. Det är ofta det privata skogsbruket som har skyddsvärda skogar eftersom man har skött dem på ett särskilt sätt. Vi såg det i samband med stormen Gudrun och nu med stormen Per.
När sådant händer slår det an en särskild hjärtesträng hos oss allihop. Jag vill hylla det privata ägandet när det gäller den delen. Man kan också säga att det långsiktiga tänkande som det privata skogsbruket står för har varit mycket värdefullt för svensk ekonomi.
Skogen kan ge oss fantastiska resurser framöver, både i form av energiproduktion och av andra produkter som kan komma från skogen. Jag välkomnar det samarbete som finns mellan det privata skogsbruket och Sveaskog, men också det samarbete mellan skogsbolagen som pågår just nu. Tittar man på det som Sveaskog har gjort bör man komma ihåg historien bakom.
När vi kom överens med er socialdemokrater om försäljningen av delar av Sveaskog var ni inte jättepositiva i början. Men en överenskommelse är ett givande och tagande och gemensamt landade vi på att 10 % skulle säljas ut. Mina erfarenheter av det, på mycket lokal marknadsnivå, är att det har varit bra.
Det har stärkt det privata skogsägandet, det har fått snurr på skogsfastighetsmarknaden och det har stärkt skogsnäringen. Jag kommer att noga följa hur Sveaskog sköter denna del. Bara i dag är man uppe i 3,4 % av de tio, och jag vill att man ska uppfylla det riksdagsbeslut som vi fattade om detta.
Det är bra för skogsnäringen att vi får många ägare och många som tar ansvar för att skogen fortsätter att spela en viktig roll i svensk ekonomi.
Maud Olofsson (C):
Det var bara för att jag lyssnade på Ulrica Messing som jag drog den slutsatsen att Sveaskog var de enda som hade varit riktigt aktiva när det gäller att värna miljövärden och skogsbruket. Jag tycker inte att det är så. Det är en felaktig bild. Jag tror också att det är en mix av ägande - ägande av stora och små, privata och offentliga - som ska finnas. Vi ska komma ihåg att kyrkan till exempel också är en stor skogsägare i svensk skogsnäring.
Det var ju för att Socialdemokraterna ideologiskt var så emot det här att sälja en del från Sveaskog som vi var så nöjda med att vi åtminstone fick igenom en del av försäljningen från Sveaskog. Det fanns naturligtvis ett ideologiskt hinder i detta, men vi är ändå nöjda med att ha fått igenom ett sådant beslut tillsammans med den gamla regeringen och att man nu också ser till att åstadkomma detta och att komma upp i de 10 % som vi har slagit fast.
Det är också viktigt att säga detta: Ja, vi är nöjda med hur Sveaskog sköter sig, men det finns också delar i det privata skogsbruket, framför allt det småskaliga, som jag vill lyfta fram därför att det så sällan lyfts fram.
Det är i stället de stora bolagen, Sveaskog och andra, som lyfts fram i skogsdebatten, medan jag menar att de små privata skogsägarna har spelat en helt avgörande roll för landsbygdens utveckling, för ekonomin på landsbygden och också för hur vi har hittat bra produktionsmål även inom skogsbruket. Jag ser ju också nu, när vi lägger resurser på forskning och annat, hur vi kan stödja skogsnäringen.
Hela bränsleproduktionen från cellulosafibrer och annat kan ju ge oanade möjligheter för svensk skogsnäring. Vi måste ha tydliga mål, och vi måste jobba gemensamt i Europa, gärna med USA, för att åstadkomma en sådan här utveckling. Jag tror att Sverige kommer att vara världsledande här framöver i att ta fram teknik för att till exempel göra bränslen från cellulosa.
Jag ser framför mig att både Sveaskog och det privata skogsbruket kommer att spela en viktig roll i det.