Maria Arnholm (L):
Jag tackar Johan Andersson för en lång lista med en del kloka och del, tycker jag, mindre kloka förslag. Jag kan nu lägga Avesta till den lista med kommuner som jag samlar på som jobbar med detta på ett bra sätt. Nynäshamn har jag besökt och Kungsbacka är jag på väg att besöka. Där har kommunalpolitikerna tagit det här ansvaret.
Jag sade också till landshövdingarna i går att jag tycker att länsstyrelserna ska ta ett större grepp, för de har möjlighet att inom ramen för sitt uppdrag verka för detta i sina regioner. Det gäller att se till att fler i Dalarna och fler i Halland följer Kungsbackas och Avestas exempel. Att driva detta på regional nivå tror jag är en väg att gå vidare, eftersom jag i likhet med Socialdemokraterna, tror jag, i det längsta vill undvika lagstiftning.
Jag hoppas att detta också är något som Delegationen för jämställdhet i arbetslivet kommer att ta upp i sitt betänkande i höst. Jag vill gärna peka på sådant som vi har gjort för att understryka att vi, enligt mitt sätt att se det, är på gång. Vi har gjort en del, men vi har också sådant som ligger framför oss. Jag nämnde att barnbidraget numera går till båda föräldrarna.
Jag har också i en tidigare interpellationsdebatt här i dag påpekat att man numera bara får ta ut max 90 föräldraledighetsdagar efter att barnet har fyllt fyra år. Det är också en viktig jämställdhetsreform. Det gäller att fortsätta jobba med jämställdhetsintegrering utifrån de nya kunskaper som utredningen innehåller. Där tror jag att frågan om maskulinitet, vad det är att vara pojke och man, är en avgörande fråga.
Då handlar det om alltifrån hur man jobbar i förskolan och skolan till de uppdrag som Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor nu håller på att jobba med. Det finns väldigt intressanta slutsatser i deras första rapporter. Jag håller på att ta fram en strategi för att vi ska få fler män i förskolan.
Det är en fråga som har fått förnyad aktualitet, vill jag påstå, av mycket dramatiska och sorgliga händelser alldeles nyligen. Men vi får inte backa tillbaka och säga att vi ska göra förskolan till en mansfri miljö. Låt oss i stället se till att vi får kloka, goda och välutbildade män att vilja jobba i förskolan. Vi behöver faktiskt vara med och slåss om kompetensen.
Jag har åkt upp till Norrbotten och Västerbotten och träffat gruvföretagen där, och de håller nu på att se till att kvinnorna går ned i gruvorna. Vi behöver på samma sätt slå vakt om vår offentligt finansierade verksamhet och se till att man också där kan välja personal ur hela befolkningen. En annan viktig jämställdhetsreform är att införa karriärtjänster för lärare. Läraryrket är ett mycket kvinnodominerat yrke.
Där ska man kunna förkovra sig och få betalt för det men också inom sjuksköterskeyrket, som jag vet sker i flera landsting nu. Det tycker jag att man ska gå vidare med när det gäller socialsekreterare, arbetsterapeuter och många andra viktiga kvinnoyrken. Arbetet mot våld i nära relationer har pågått väldigt intensivt under alliansregeringens period. Det har avsatts mycket pengar.
Nu sitter Carin Götblad och filar på ett slutbetänkande till juni om hur vi kan gå vidare med frågan. Det är i hög grad en fråga om maskulinitet, män och jämställdhet. Avslutningsvis har regeringen tillsatt en utredning för den framtida jämställdhetspolitiken.
Landshövdingen på Gotland, Cecilia Schelin Seidegård, ska titta på vad som har hänt de senaste tio åren och vad det innebär för en fortsatt progressiv jämställdhetspolitik.