Annie Lööf (C):
Detta betänkande rör det som gjorde mig politiskt intresserad, nämligen mänskliga fri- och rättigheter, grundläggande fri- och rättigheter, att enskilda människor har okränkbara rättigheter gentemot det offentliga. Det är också frågeställningar som intresserar mig i min civila roll i den juridiska sfären. Det här är för mig ett av de absolut viktigaste områdena för konstitutionsutskottet, att skydda de grundlagsfästa mänskliga fri- och rättigheterna.
Det är av den anledningen jag också är uppe i debatten, även om delar av mitt anförande kommer att tangera tidigare talare, Andreas Norlén. Detta är också ett betänkande där vi från utskottets sida är eniga. Det betyder inte att vi är eniga i sak i frågeställningarna som berörs, men på grund av beredningsarbetet av två tunga utredningar på området, Integritetsskyddskommittén och Grundlagsutredningen, avstyrker vi samtliga motioner, inklusive några undertecknade av mig själv.
Motionsbetänkandet behandlar 13 motioner angående integritetsfrågor, negativ föreningsfrihet, stärkande av äganderätten och diskriminering. Det är viktiga frågor, och det är frågor som kräver sin beredning. Fru talman! Hur ökar vi människors makt på bekostnad av oss rikspolitiker? Hur säkerhetsställer vi människors grundläggande rättigheter och friheter när vi stiftar lag? Regeringsformens 2 kap. handlar om just detta. Regeringsformens 2 kap.
om medborgerliga fri- och rättigheter innehåller paragrafer som lägger band på oss lagstiftare i vårt arbete. Detta kapitel var under Grundlagsutredningens lupp och bereds för närvarande i Regeringskansliet. Jag skulle i stället vilja fästa uppmärksamheten på det arbete som Integritetsskyddskommittén har gjort. Integritetsskyddskommittén är en parlamentariskt sammansatt kommitté som sedan 2004 har arbetat med att kartlägga och analysera lagstiftning som rör personlig integritet. Slutsatser presenterades i mars 2007.
I januari 2008 presenterade kommittén sitt slutbetänkande med ett batteri av förslag för att stärka den enskildes privatliv. Vi kan konstatera att alla partier var helt eniga. De förslag som vi i kommittén lade fram förutsätter jag blir verklighet, framför allt den föreslagna grundlagsbestämmelsen om att medborgare ska skyddas från hemlig och omfattande kartläggning och övervakning från det allmännas sida. Det skulle ytterligare stärka 2 kap.
regeringsformen, och integriteten skulle få ett självständigt värde i regeringsformen. Ett rejält integritetsskydd kommer att skapas, och ny lagstiftning kommer att bli föremål för en proportionalitetsbedömning. En annan viktig poäng är att undantag från grundlagsbestämmelsen enbart kan finnas i lag. Dessutom kommer ett minoritetsskydd att slå in. I regeringens budgetpropositioner från hösten 2007 och hösten 2008 skrivs att man ska ta hänsyn till integriteten i lagstiftningsprocessen.
De har förklarat att vid kommande lagstiftning "ska intresset av en effektiv brottsbekämpning noga övervägas mot de konsekvenser de nya bestämmelserna kan medföra för rätten till personlig integritet". En begränsning av skyddet för den personliga integriteten måste alltid vara proportionerlig, nödvändig och ändamålsenlig.
Sedan den 1 januari 2008 verkar också Säkerhets- och integritetsskyddsnämnden, som utövar tillsyn över de brottsbekämpande myndigheternas användande av hemliga tvångsmedel. Det är positiva steg i att värna integriteten, även om vi kan både bli bättre som lagstiftare på att bevaka skyddet och finna verktyg som gör det möjligt att det efterlevs. Jag tror på den bestämmelse kommittén föreslår där huvudregeln är förbud mot övervakning och kartläggning.
Det är viktigt med grundlagsskydd eftersom det binder lagstiftare i hur vi kan agera. Vår föreslagna grundlagsbestämmelse är dessutom teknikneutral och riktar in sig på det som är känsligt, det vill säga övervakning och kartläggning i betydande mån. Med detta ansluter vi oss till det som finns i många länder i vårt närområde. För mig som politiker kommer ledstjärnan alltid att vara att stärka de medborgerliga fri- och rättigheterna.
Det kan aldrig handla om att stärka statens rättigheter, utan det är fråga om människornas. Av den anledningen ser jag också det som naturligt att ha såväl en negativ föreningsfrihet, det vill säga rätten att inte tillhöra en förening, som en positiv föreningsfrihet, rätten att tillhöra en förening. I dag har vi enbart den positiva föreningsfriheten uppräknad i 2 kap. regeringsformen.
I enlighet med min motion hade jag önskat att båda friheterna hade stått med som grundläggande skydd i regeringsformen och inte enbart i Europakonventionen. Jag yrkar bifall till förslaget i konstitutionsutskottets i betänkande.