KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lena Ek (C):
Jag förstår att alla de som bor runt Vänern och i Vänernområdet har djupa och starka känslor för Vänern och de kulturvärden som finns däromkring. Det vill jag till att börja med säga. Samtidigt måste jag säga att jag inte förstår vad Jonas Gunnarsson vill. Det vore bra att få höra det klart uttryckt.
Länsstyrelserna har tillsammans med vattenmyndigheterna det regionala ansvaret för miljövård och vattenförvaltning. Vad gäller Vänern finns ett nära samarbete med Vänerns vattenvårdsförbund där alla viktiga aktörer finns med. Vill Jonas Gunnarsson inte att till exempel kommuner, eller andra stora vattenägare, ska kunna vara med i det, eftersom han talar om en stark myndighet och om att hålla samman detta?
Nu försöker vi, med den organisation som finns, se till att alla berörda parter, alla aktörer, bidrar med sin kunskap och tar ansvar för det som behöver göras för Vänern. I arbetet med att revidera åtgärdsprogrammet enligt EU:s ramdirektiv för vatten kommer det att efter samråd med kommunerna tas fram planer för hur det ska hanteras.
Kommunal planering och kommunal naturvård är naturligtvis oerhört viktigt i det sammanhanget. När man talar om förbuskning borde kanske de som har djuren, det vill säga bönderna i området, få viss uppskattning eftersom också betestrycket avgör hur mycket förbuskning som sker i olika områden. Vi har redan avfärdat en av Jonas Gunnarssons tankar.
Att höja och sänka vattenstånd är faktiskt inte bra med tanke på klimateffekten, de stora hundraårsregn som förekommer, de skredrisker som finns i delar av området och de översvämningar som många har lidit av i det här sammanhanget. Det måste göras på ett annat sätt, och då finns det myndigheter som har ansvar för det. Alla berörda aktörer är med.
Dessutom har jag tillsatt Vattenverksamhetsutredningen som tittar på eventuella ändringar i reglerna, sådana som möjligen behövs. Det har jag inte hört Jonas Gunnarsson nämna än, utan det är en stark myndighet som ska finnas. HaV har ansvar för vattenfrågor, vilket jag tycker är viktigt. Det är en viktig reform som alliansregeringen gjort, att ha sett till att vattenfrågorna är utpekade i HaV.
Naturvårdsverket har sina uppgifter, och kommuner som parlamentariska organ är givetvis mycket viktiga i det här sammanhanget. Jag tror att det är samverkan mellan de olika enheterna som möjligen gör situationen bättre.
Lena Ek (C):
Låt mig börja med att säga att jag ärligt uppskattar Jonas Gunnarssons engagemang för den känsliga miljön i och runt Vänern. Som miljöminister blir jag glad ju fler som engagerar sig för sådana värden. Vi vet att vi har många känsliga fågelarter i och runt Vänern - 50 arter häckande sjö- och våtmarksfåglar. Det är mycket viktigt för den biologiska mångfalden.
Många av dem är spännande - fisktärna, storlom, fiskgjuse, man kan fortsätta uppräkningen. Regeringen har sett till att Havs- och vattenmyndigheten har ett utpekat ansvar. Naturvårdsverket har ett utpekat ansvar.
Vi har beslutat om Natura 2000-områden så sent som för ett år sedan i norra Vänersnäs skärgård, Tösse skärgård, Sunnanå, Vänersborgsviken, Djuröarna, Brommö skärgård, Kalvö skärgård, Kållands skärgårdar, Fågelöarna, Gullspångsälven, Varaskogen, Onsö och Tjursholmarna. Det är naturligtvis för att bevara sådana värden.
Efter att vi debatterat dessa frågor kan jag fortfarande inte uppfatta vilka förslag Jonas Gunnarsson egentligen för fram. Vi har pekat ut särskilt känsliga områden. Jag tror inte att vi ska ha en enda stark myndighet. Jag tror att det är viktigt att vi har HaV som expertmyndighet och Naturvårdsverket som expertmyndighet.
Jag tycker att det är viktigt att den kommunala självbestämmanderätten finns och inte urholkas. Plan- och bygglagen är kommunernas instrument för planering av till exempel byggnation och infrastruktur.
För att kommunerna ska kunna ta hänsyn till sådana frågor försöker vi hjälpa till exempelvis genom extra anslag till SMHI vad gäller klimat- och vattenfrågor och genom annat planeringsunderlag som kommunerna kan använda. Sedan måste alla aktiva, bekymrade, berörda parter runt Vänern tillsammans, i samverkan, lösa frågan hur det rent faktiskt ser ut i Vänern.
Lena Ek (C):
Ärade ledamöter och åhörare! Gunilla Carlsson i Hisings Backa har frågat mig på vilket sätt jag ska se till att ärendet om Göteborgs skärgårdsskjutfält ska beredas så att det blir ett beslut som tillvaratar både Försvarsmaktens och Göteborgs stads intressen.
Bakgrunden till Gunilla Carlssons fråga är att miljöprövningsdelegationen vid Länsstyrelsen i Västra Götalands län den 21 december 2010 lämnat Försvarsmakten tillstånd enligt miljöbalken till militär verksamhet vid Göteborgs skärgårdsskjutfält. Det beslutet har överklagats till mark- och miljödomstolen vid Vänersborgs tingsrätt, som med eget yttrande överlämnat ärendet till regeringen för prövning.
Ärendet bereds för närvarande inom Regeringskansliet, Miljödepartementet. Aktuellt skjutfält är en sådan miljöfarlig verksamhet som omfattas av tillståndsplikt enligt miljöbalken. Balkens krav innebär att en samlad prövning görs av de olika miljöeffekter som en verksamhet riskerar att medföra. En sådan prövning är viktig för att vi ska kunna upprätthålla skyddet för människors hälsa och för miljön.
Regeringskansliet eftersträvar alltid att handlägga ärenden snabbt och effektivt utan att rättssäkerheten eftersätts. I vissa ärenden krävs att yttranden inhämtas från myndigheter och andra berörda. I det aktuella ärendet har bland annat kommunstyrelsen i Göteborgs kommun och miljö- och klimatnämnden i Göteborgs kommun beretts tillfälle att yttra sig.
Jag kan inte föregripa prövningen av det aktuella ärendet, men som regel kommunicerar vi sådana yttranden med dem som överklagat ett beslut och med dem som ansökt om tillståndet. Jag kan försäkra Gunilla Carlsson att regeringens beslut kommer att vara förenligt med vår lagstiftning och våra internationella åtaganden på området.
Lena Ek (C):
Detta är ett stort och komplicerat miljöärende. Det innebär att det är många myndigheter och intressenter som ska ha möjlighet att dels yttra sig, dels uttala sig om de andras yttranden. Det gör tyvärr att det tar tid. Vi försöker verkligen skynda på ärendet, eftersom vi är fullt medvetna om att människor bekymrar sig och att det är mycket diskussion.
Men vi måste vara noggranna med den hantering som formellt ska ske i ett sådant här ärende. Samrådsförfarande kan man också mycket väl ha. Det har varit uppvaktningar på departementet, och det är fortfarande så att jag väldigt gärna tar emot. Men jag får inte uttala mig i ett pågående ärende, för det är ministerstyre.
Just nu bereds frågan. Men jag kan enligt grundlagen mycket väl lyssna och träffa människor som är bekymrade och funderar över vad som händer och förklara beslutsgången. Det har jag sagt att jag är beredd att göra, och det säger jag fortfarande att jag är beredd att göra. Att det sedan är ganska knökigt i min kalender och att man får vara ute i god tid för att hitta ett datum är en helt annan sak.
Men mitt erbjudande att träffa representanter för dem som bor i området står självklart fortfarande kvar. Det är det arbetssätt som jag försöker ha som miljöminister när det gäller många av dessa stora och svåra frågor där vi har avvägningar mellan olika samhällsintressen. Just den här frågan är mycket bekymmersam, eftersom det är två riksintressen som står emot varandra. Vi måste ha ett försvar. Det försvaret måste kunna öva.
Det måste också kunna samöva med internationella styrkor för att det ska vara optimalt i händelse av kris. Det följer ett annat beslutssystem. En miljöprövning ska avväga de olika riksintressena och samhällsintressena.
Därför är det väldigt viktigt i en beredningsprocess att olika åsikter kan föras fram och att det också finns tid och möjlighet att kommentera yttranden från den andra sidan. Det är därför som det tar tid. Jag är ledsen att det tar tid.
Men det är också en grundbult i den demokratiska processen att olika intressen ska kunna både yttra sig själva men också yttra sig över motpartens inlagor.
Lena Ek (C):
Nu får vi räta upp debatten lite grann. Ärendet kom in till Miljödepartementet i januari i år. Innan dess låg det hos mark- och miljödomstolen, som har varit i Göteborg, haft syn på stället, sammanträtt och diskuterat frågan. Nu ligger ärendet i Regeringskansliet. Det innebär att ärendet är öppet.
Alla intresserade parter, också enskilda, har möjlighet att lämna in yttranden. Dessa yttranden kräver en viss tid. Det säger reglerna - och det är viktigt. Sedan kan dessa yttranden kommuniceras med varandra och innebära nya yttranden.
När vi sedan ser vad de olika parterna har sagt i de olika delfrågorna i ärendet är det naturligtvis bra att också ha ett samråd, det vill säga man träffas, diskuterar och lyssnar på varandra. Det här sker enligt samma mall som för alla andra ärenden.
Jag förstår att de som bor i området är bekymrade och funderar över vad som händer. Jag förstår också att de tycker att den sammantagna processen i alla de olika sex stegen har tagit lång tid. Det är så med komplicerade miljöärenden.
Icke desto mindre har jag inlett ett arbete i en femstegsraket som jag har redogjort för i annat sammanhang i kammaren för hur vi ska få en snabbare miljöprövning, som ur miljösynpunkt fortfarande är effektiv, tydlig och transparent för de inblandade. Nu lever vi med de regler vi har, och det är viktigt att följa dem.
I regelsystemet finns möjligheter - det vet interpellanten - för alla berörda att yttra sig, att begära samråd, att finnas med i hela diskussionen. Men det tar lite tid när olika myndigheter och intressenter ska få tid på sig att yttra sig, ärendet ska hanteras i departement och sedan ska de yttra sig igen.
Vi försöker ärligt att skynda på ärendet. Vi försöker ärligt att ha en diskussion med försvaret om hur mycket övningstid som behövs. Det är precis den avvägningen som just nu pågår. Olika intressenters åsikter ska vägas samman. Det här är ingen lätt fråga. Vi behöver en levande skärgård.
Vi behöver ett fungerande försvar. När samhällsintressen på det sättet stöter emot varandra måste det få ta en viss tid att reda ut saker och ting. Jag träffar gärna berörda och lyssnar på dem. Det står jag fortfarande fast vid.
Lena Ek (C):
Vi behöver ett fungerande försvar. Detta försvar behöver kunna öva i olika naturtyper i Sverige och behöver även kunna ha internationella övningar. Vi behöver också ha en fungerande miljö och en fungerande boendemiljö. Avvägningen mellan de här olika riksintressena sker just vid miljöprövningen.
Frågan om Göteborgs skärgårdsskjutfält har överklagats i många olika led och ligger nu hos regeringen. Miljödepartementet bereder frågan. Det har vi gjort sedan i januari. Det innebär att vi hunnit ta in yttranden från olika intressenter. Det är fullt fritt också för enskilda, alla föreningar och alla politiska organisationer att yttra sig i ett sådant här förfarande.
Man ska också kunna yttra sig över varandras yttranden. Den här processen pågår. Vi försöker göra det så snabbt och så rejält och transparent som det bara är möjligt.
Självklart vet både Miljödepartementet och Försvarsdepartementet hur det ser ut i Göteborgs skärgård, så vi kan kanske sluta med detta med att det är en överraskning att människor bor där. Det tycker jag är ganska fånigt. Det är klart att alla vet det.
De flesta av oss har väl njutit av att i olika sammanhang vara i de här områdena och besökt rätt många människor som vi känner i de här områdena, så det argumentet kan vi kanske sortera ut. Självklart träffar jag gärna dem som vill diskutera sådana här frågor. Även om jag inte kan uttala mig mitt under beredning kan jag alltid lyssna. Och självklart kan jag naturligtvis träffa kommunstyrelsen i Göteborg. Det är inga problem alls. Det gäller bara att hitta en tid.
Så det raka svaret på frågan blir ett ja. Jag hoppas att vi kan bli färdiga med det här ärendet så snart som möjligt, eftersom jag vet att det har pågått i sex olika omgångar i olika instanser under en lång tid. Jag vill också bli klar med detta, kan jag säga.
Lena Ek (C):
Ärade ledamöter! Ärade åhörare! Helene Petersson har frågat mig vad jag avser att göra för att användningen av det farliga ämnet kreosot inte ska ske i andra sammanhang än dem som tydligt har angivits av Kemikalieinspektionen. Helene Petersons fråga har sitt ursprung i den pågående rättsliga prövningen av stolpfundamenten för Sydvästlänken.
Som Helene Peterson som erfaren riksdagsledamot väl känner till kan jag inte kommentera en pågående prövning av detta slag. Jag vill dock framhålla följande: Träskyddsmedlet kreosot är mycket farligt, och användningen av detta ämne är därför mycket hårt reglerad.
Träskyddsbehandling med kreosot får endast utföras av yrkesmän, och inom EU är användningen endast tillåten till och med den 1 maj 2018. Utvecklingen av alternativ följs löpande av Kemikalieinspektion. En ny bedömning av frågan kommer att göras senast 2018. Även användningen av kreosotbehandlat trä är hårt reglerad.
Där barn riskerar att exponeras och där man riskerar hudkontakt är användningen av kreosotimpregnerat virke förbjuden. Anledningen till att kreosot godkändes av Kemikalieinspektionen för användning som träskyddsmedel inom EU för en begränsad period var främst bedömningen att det sett ur ett livscykelperspektiv inte fanns något miljömässigt bättre alternativ.
Kemikalieinspektionen är den myndighet som i Sverige fattar beslut i enskilda ärenden om godkännande av träskyddsprodukter som innehåller kreosot. Våra kommuner och länsstyrelser har viktiga roller som tillsynsmyndigheter. Jag kan försäkra interpellanten att jag noga följer denna frågas fortsatta utveckling.
Lena Ek (C):
Allra först vill jag säga att det ärende som interpellanten tänker på men som inte jag kan yttra mig om är överklagat till mark- och miljödomstolen, där man också använder miljöbalken i beslutsunderlaget. Det kanske är ett klargörande som är bra.
Kreosot har en dubbelreglering. Lagstiftningen om kreosot regleras huvudsakligen genom EU:s bekämpningsmedelslagstiftning och kemikalielagstiftning. De godkännanden som finns för kreosot gjordes under det gamla biociddirektivet.
De anses fortfarande gälla, men användningsområdet har inskränkts som ett första steg mot det förbud som kommer att gälla 2018. Användningen av kreosot för behandling av trä är begränsad. Huvudregeln är att kreosotbehandlat trä inte får importeras, överlåtas eller användas.
Undantag gäller, som nämndes, för yrkesmässigt och industriellt bruk, till exempel för järnvägar och kraftledningar. Men även här finns inskränkningar. Man får inte heller använda det i sådana fall om det innebär att barn riskerar att exponeras eller om man riskerar hudkontakt, till exempel vid användning på lekplatser, inomhus eller på trädgårdsmöbler. Det här poängteras särskilt.
Användningen av kreosot kan också inskränkas på grund av arbetsplats- eller miljölagstiftning. Det finns alltså en mängd lagstiftningar som sammantaget reglerar användningen av kreosot. Avsikten är att användningen ska fasas ut.
Man kan fråga sig vem som bär ansvaret. I Sverige är Kemikalieinspektionen den myndighet som godkänner biocidprodukter innan de får släppas ut på den svenska marknaden. Det är också kemikaliemyndigheten som reglerar användningen. Det finns tre godkända produkter i dagens läge.
Kommuner och länsstyrelser har tillsyn över detta. Det är förorenaren som betalar sanering av marken. Det är huvudprincipen i svensk miljölagstiftning. Det gäller också i sådana här fall.
Den som använder kreosot måste vara medveten om att man också i fortsättningen har ett ansvar för hanteringen av det impregnerade trä som man har använt. Det tycker jag är mycket viktigt att poängtera i det här fallet. Nu tittar vi i Regeringskansliet väldigt mycket på kemikalieområdet.
Det är en viktig fråga för regeringen och Regeringskansliet. Det är därför som finansministern påpekar att vi nu tittar på ekonomiska styrmedel som komplement till den traditionella regleringen som inriktar sig på farliga ämnen, minskad användning, substitution eller förbud.
I budgetpropositionen har vi aviserat en utredning om ekonomiska styrmedel för miljö- och hälsofarliga ämnen i nästa års budgetproposition.
Lena Ek (C):
Den analys som först europeiska myndigheter och sedan Kemikalieinspektionen har gjort tar in alla olika aspekter i en så kallad livscykelanalys. Man kan diskutera hur bra det är, men det är så det gamla beslutet har fattats. Det är ett gammalt beslut som styr användningen i dagens läge.
Det nyare beslut, som innebär att kreosot är förbjudet från 2018, är bra. Vilka alternativ finns det? Det finns värre kemikalier eller värre ämnen. Det pågår en teknikutveckling när det gäller en kombination av tryck- och värmebehandling av trä.
Jag tror att det är det som ligger närmast som ersättningsprodukt. Jag kan i dagens läge inte säga hur långt man har kommit med detta. Men om man får ett förbud för ett ämne eller en produkt som används mycket brukar forskning och teknikutveckling sätta i gång. Det har redan skett. Jag hoppas verkligen att ersättningsprodukter ska komma fram så snart som möjligt.
Det är verkligen inte bra med kreosotanvändning. Det må vara så att kreosot, enligt också mycket gamla beslut, inte faller under regeln om skatt på bekämpningsmedel. Men däremot gäller bekämpningsmedelsavgiften. Det finns alltså en ekonomisk belastning på detta farliga ämne som också ska verka som ett styrmedel.
Jag tycker att det är viktigt att den som använder kreosot faktiskt är medveten om svensk miljölagstiftning grundar sig på att förorenaren ska betala. Det gäller även i det här fallet.
Lena Ek (C):
Kreosot regleras till största delen av europeisk lagstiftning. Vi arbetar för att den möjlighet som finns till omprövning 2018 inte ska användas och för att det ska finnas substitut. Sverige kommer genom Kemikalieinspektionen att jobba för att ämnet ska fasas ut, helst tidigare än så.
Det är viktigt att säga, eftersom jag fick en fråga i förra replikskiftet, att det tar ungefär två år att dra en fråga genom Regeringskansliet, från att den väcks, med utredning och underlag som ska fram, fram till att den föreläggs riksdagen. Vi är väl halvvägs i detta förfarande. Nu har vi diskuterat frågan om kemikalier och tittar på ekonomiska styrmedel för detta, vilket vi har aviserat i budgetpropositionen.
Det är självklart att kreosot är en del av detta arbete. Jag hoppas få återkomma till riksdagen i den här frågan nästa år.
Lena Ek (C):
I en regering behöver man väga in faktorer från olika delar av samhället. Reglerna om miljökontroll i och runt Ärna finns i det tillstånd som givits. I tillståndsbeslutet föreskrivs 19 villkor.
Utöver det första så kallade allmänna villkoret handlar fyra villkor om buller, fyra om klimat och utsläpp till luft, sju om utsläpp till yt- och grundvatten och tre om kontroll.
Jag förstår naturligtvis att det finns mycket diskussion och att människor är bekymrade, som vid all verksamhet som inbegriper industriell aktivitet eller försvarets aktiviteter. Det har jag full förståelse för.
Därför är det också så att länsstyrelsen och dess miljöprövningsdelegation efter en prövotid kommer att föreskriva ytterligare slutliga villkor som handlar om in- och utflygningsvägar för det eventuella civila linjeflyget. Det handlar om utsläpp via dagvatten till Fyrisån, som någon nämnde, och om uppsamling av glykol. Det handlar också om utformningen av stationsområdet för det eventuella civila linjeflyget och dess belägenhet.
Under prövotiden ska Försvarsmakten dessutom genomföra kompletterande utredningar i dessa frågor. Miljöprövningsdelegationen har beslutat att fyra provisoriska föreskrifter ska gälla under prövotiden. Här finns alltså miljövillkor, kontroll och prövotid. Här finns också krav på Försvarsmakten.
Sedan har länsstyrelsen och miljöprövningsdelegationen överlåtit åt tillsynsmyndigheten att fastställa villkor för bland annat bulleråtgärdernas utformning och dimensionering, ytterligare eventuella åtgärder för hantering eller omhändertagande av glykol och ytterligare eventuella åtgärder avseende spillvattennät eller reningsanläggningar. Det finns alltså ett stort antal miljövillkor som ska vara uppfyllda av Försvarsmakten.
Beslut om hur man ska utveckla flygplatsen fattas sedan lokalt och regionalt. Det handlar väldigt mycket om hur man använder det kommunala planeringsmonopolet. Uppsala kommun har möjlighet att själv besluta på vilket sätt man ska styra den eventuella utbyggnaden av Ärna.
När regeringen fattar beslut tittar vi naturligtvis på de grundläggande 19 miljövillkoren, som jag har redogjort för, den kontroll som finns och det som ska göras utöver detta. Försvarsmaktens argument väger alltid väldigt tungt i sådana här sammanhang.
Är Försvarsmakten inblandad i ett tillståndsärende ska det med automatik hänvisas till regeringen för att man ska kunna göra en sammanvägning mellan olika former av riksintressen och andra intressen. I budgetpropositionen föreslår regeringen att Försvarsmakten får i uppdrag att stödja polisen med helikopter för transporter av bland annat polisens nationella insatsstyrka.
I den utredning som föregick regeringens förslag i budgetpropositionen lyftes Ärna fram som ett alternativ för tillfällig basering av helikopterstödet, vilket skulle kunna bli aktuellt vid insatser för att skydda kritisk infrastruktur, till exempel kärnkraftsanläggningen i Forsmark, någonting som jag tror är oerhört viktigt också för människor som bor i Uppsala och Uppsalaregionen.
Lena Ek (C):
Jag skulle vilja sluta med att säga att jag i allra högsta grad förstår människors oro när det gäller den här typen av verksamhet. Nu är det ju så att omfattningen, om det eventuellt skulle byggas ut civilt flyg på Ärna, inte blir större än när det var flygflottilj. Däremot är de kvarvarande verksamheterna på Ärna oerhört viktiga.
Jag har nämnt dem och vill inte gärna upprepa dem, men det hänger ihop både med Akademiska sjukhuset och dess helikopterservice och med nationella insatsstyrkan. Det är kanske inte så konstigt att försvaret för fram samordningsfördelarna, eftersom det är oerhört dyrt med nya sådana här anläggningar.
Man kan samlokalisera, som till exempel på F 17 i Ronneby och F 21 i Luleå, där civil flygverksamhet bedrivs på flygplatsens ena sida medan den militära bedrivs på den andra sidan. Det visar sig att det är effektivt att samjobba när det gäller bansystem, flygledningstorn och inflygningshjälpmedel som används av båda parterna.
Om man är angelägen om verksamheten på Ärna ska man nog fundera lite över argumenten fram och tillbaka i det här sammanhanget. Jag som miljöminister är naturligtvis oerhört angelägen om att de olika miljöskälen ska hanteras.
Det ska vara viktigt att det följs upp att den tillsyn som vi har i Sverige och som jag faktiskt tror att vi kan lita på följs och sköts.
De 19 villkor som finns för tillståndet - de handlar om buller, om klimat, om utsläpp i luft och i yt- och grundvatten och om kontroll - och de ytterligare krav som föreskrivs försvaret hanterar sammantaget de problem som den här verksamheten ger och eventuellt kommer att ge upphov till.
De minskar påverkan för både människa och miljö.