Peter Rådberg (MP):
Det har behövts många hundra år av politisk kamp för att bygga upp ett samhälle med rättssäkerhet och med respekt för individens integritet, något som det dock går mycket fort att avveckla. Den grundläggande fråga som den här debatten handlar om är om vi vill ha en stat med obegränsad rätt och möjlighet att övervaka och avlyssna allt som vi gör.
Vi minns alla vad som hände för cirka tio år sedan då staten på ett omänskligt sätt bokstavligen förstörde många människors liv genom Säpos spaningar på oskyldiga människor. Det ledde fram till en av vår tids största skandaler. Det jag nu pratar om är svensk nutidshistoria och något som inte får hända en gång till.
Det lagförslag som nu ligger på våra bord ger regeringen och myndigheterna obegränsad rätt att avlyssna medborgare när det gäller e-post, telefon, mobiltelefon och sms. Det finns inga definitioner eller begränsningar utan bara det vaga begreppet "yttre hot". Propositionen ger rätten att tolka vad som menas med just "yttre hot".
I praktiken är det försvarsministern som ges befogenheter att övervaka och tolka detta. Det anser jag är helt oacceptabelt i en rättsstat. Regeringen kan avlyssna vem och vad den vill. Det behövs ingen domstols eller myndighets godkännande.
Miljöpartiet delar de farhågor som Säkerhetspolisen, Amnesty International med flera uttrycker - att den föreslagna beskrivningen av nya hot är så vag att det inte går att förutse vilka företeelser som kan komma att bli föremål för verksamhetens intresse.
Jag vill återge vad Advokatsamfundets generalsekreterare Ann Ramberg säger: Jag vill understryka att det här är mer omfattande än vad man tillåter i George Bushs USA. Där har man infört en skyldighet att gå till domstol när man ska ägna sig åt signalspaning. Det är dock något som den borgerliga regeringen och försvarsminister Mikael Odenberg tar ganska lätt på.
Jag vill också när jag ändå är i gång återge vad Oscar Swartz - skribent, IT-veteran och författare säger. Han säger nämligen att det tekniska system som regeringen vill installera - alltså en statlig superdator - hanterat av Försvarets radioanstalt, FRA, de facto kommer att avlyssna hela svenska folket.
Vad diskussionen egentligen handlar om är vilken information som systemet ska låta superdatorn dra ut och spara samt procedurerna för att hantera detta. Försvarsministern vet att det när systemet väl är på plats räcker med att ändra några programrader för att det ska vara möjligt att dra ut och spara annan information.
FRA-lagen inleds så här: Försvarsunderrättelseverksamhet skall bedrivas till stöd för svensk utrikes- och säkerhets- och försvarspolitik samt i övrigt för kartläggning av yttre hot mot landet.
Man ändrar alltså skrivningen från, som vi tidigare talat om, "yttre militära hot" till "yttre hot", vilket nu inkluderar allt från flyktingströmmar till räntespekulationer och, sannolikt, fildelning. Vad betyder "yttre hot"?
Den generella avlyssningen av svenska folkets telefon- och e-posttrafik är ett sådant kliv bort från rättssäkerhetsprincipen - att enbart enskilda brottsmisstänkta ska kunna utsättas för integritetskränkandet - att detta är att se som ett paradigmskifte i svensk rättshistoria.
Om man lägger fram ett förslag om att inskränka denna rättighet för våra medborgare är det rimligt att kräva att regeringen motiverar varför just den här nya lagen ska införas. Men i propositionen finns det ingen rimlig motivering till att man ska ha just de här åtgärderna. Bevisbördan måste ligga på den som vill ha rätten att avlyssna i vårt privatliv.
Regeringen måste konkret berätta vad den vill skydda oss från och hur denna avlyssning skulle kunna vara till hjälp med detta. Det handlar om att sätta sig över rättigheter som är skyddade både i Europakonventionen och i regeringsformen och som är grundläggande medborgerliga rättigheter.
Både den tidigare regeringen och den nuvarande regeringen har valt att bortse från den pågående parlamentariska utredningen om situationen vad gäller den personliga integriteten - Integrationsskyddskommitténs slutsatser. Det är därför, oavsett politisk inställning, högst förvånande att man i fråga om regeringens proposition inte väljer att invänta kommitténs slutsatser. Nu är Cecilia Malmström inte här i kammaren.
Man ska kanske inte prata om dem som inte är närvarande i kammaren. Men Cecilia Malmström, vår EU-minister, har gjort ett tappert försök att ge en förklaring just till att hela svenska folket skulle avlyssnas. Hon säger: Ingrepp i den personliga integriteten måste vägas mot ändamålet.
Framtidens säkerhetspolitik måste därför inrikta sig på att arbeta förebyggande mot ett brett spektrum av hot, med terrorism som det kanske mest påtagliga exemplet. Hon nämner till exempel terrorhändelserna i London och det som hände i Madrid. I samma andetag säger hon att det inte finns någon hotbild mot Sverige.
Också för mig som liberal är det självklart att se till att ett förslag som detta inte kränker den personliga integriteten, säger hon. Men det är väl precis det som propositionen handlar om. Cecilia Malmström verkar inte ha förstått vad den här lagstiftningen går ut på. Det känner jag i den här debatten - man vill ha kakan och samtidigt äta den.
Remissinstanserna skrev att de ville ha ett klargörande om gränsdragningen mellan vad polis, säkerhetspolis och försvarsmyndigheter ska göra. Detta avfärdas kategoriskt av regeringen utan närmare förklaring. Dock finns det en kort beskrivning på s. 17 i propositionen. Där finns det en beskrivning av vad man vill övervaka. Bland annat nämns terrorismen. Det står också att man ska övervaka grov internationell brottslighet.
Men det är ju rent polisiära uppgifter. Jag måste också citera vad som står på s. 17 i propositionen: "Det finns också en rad andra fenomen som kan påverka Sveriges säkerhet negativt och i vissa fall få säkerhetspolitiska konsekvenser. Hit hör t.ex.
olika typer av försörjningskriser, ekologiska obalanser, miljöhot, etniska eller religiösa konflikter, stora flykting- och migrationsrörelser samt ekonomiska utmaningar - - -. Snabba, effektiva och samordnade åtgärder från statsmakternas sida för att möta denna typ av hot eller påfrestningar kan i många fall underlättas av den förvarning .
som en effektiv underrättelseverksamhet kan bidra med." Fru talman! Det betyder i klartext att FRA ska ägna sig åt alla stora nationella och internationella politiska frågor som över huvud taget finns och diskuteras i dag. Den texten på s. 17 är helt enkelt makalös.
Är det här uppgifter som FRA och Sverige ska syssla med? Är avlyssning den rätta metoden för att till exempel lösa miljöhoten, som det står på s. 17? Det jag framför nu är det som står just i propositionen och det som vi ska förhålla oss till. Men majoriteten kommer säkert med största sannolikhet att göra sin egen tolkning och säga att det här inte kommer att hända och så vidare.
Men jag läser vad som står i lagtexten, om det skulle gå igenom, och det är det som jag tycker är intressant. Jag är ändå mycket glad över att oppositionen har gjort gemensam sak och att vi kan bordlägga just den här propositionen, som innehåller många brister, i minst ett år. Försvarsministern har försvarat förslaget med att avlyssning endast gäller den Internettrafik som passerar våra gränser.
Men då berättar han inte att en stor del av den norska och 90 procent av den finska trafiken nästan alltid går via Sverige. Han berättar inte heller att huvuddelen av den inhemska svenska Internettrafiken också via servrar i utlandet passerar landgränsen innan den går fram. Fru talman! Jag måste avslutningsvis kommentera begreppet terrorism.
Efter den 11 september 2001 är det helt legitimt att komma med nästan vilka förslag som helst i terrorismens namn. Övervakningar på våra flygplatser där man inte ens får ha med sig en deciliter cocacola eller en fotfil för att det kan räknas som en säkerhetsrisk. Det är inte på det sättet vi ska bekämpa terrorismen.
Men att hotbilden har blivit större i och med att Sverige åtagit sig att delta i den internationella kampen mot terrorismen är helt klart. När Sverige inte är hotat av terrorism ska vi införa en övervakning av hela Sverige för att det finns länder som för en självdestruktiv utrikespolitik. Att regeringen handlar på det här sättet skyddar inte vårt lands självbestämmande.
Det är att ge upp självbestämmandet. Jag yrkar bifall till de två reservationerna.