Lena Ek (C):
Ärade ledamöter! Ärade åhörare! Matilda Ernkrans har frågat mig om hur regeringens position gällande klimatmål för EU till 2020 hänger ihop med skrivningarna i vårpropositionen om att Sverige ska vara pådrivande för en ambitiös global klimatöverenskommelse. Herr talman! EU var tidigt ute och beslutade om mål för 2020 i syfte att få andra länder att följa efter.
Det lyckades såtillvida att det fick andra länder att också presentera mål och att göra utfästelser. Däremot är summan av de här utfästelserna långt ifrån tillräcklig.
Jag ser väldigt allvarligt på att utsläppen av växthusgaser i världen fortsätter att öka, att de utfästelser om utsläppsminskningar som hittills gjorts under klimatkonventionen är otillräckliga och att vi har ett stort gap till de nivåer som vi skulle behöva för att nå tvågradersmålet. Mer behöver alltså göras såväl före 2020 som därefter.
Enligt IPCC, den internationella klimatpanelen, bör industrialiserade länder som grupp minska utsläppen med minst 25 till 40 procent till 2020 jämfört med 1990. Utan tvekan är det så att Sverige och EU ska vara föregångare och driva på när det gäller klimatmål.
Det ger oss också förutsättningar att fortsätta leda arbetet internationellt med att minska de stora utsläpp som sker utanför EU. Regeringen verkar fortsatt för att förutsättningarna ska öka för att EU ska kunna skärpa sitt klimatmål för 2020 från minus 20 procent till minus 30 procent. Jag och regeringen vill också att EU ska besluta om ambitiösa utsläppsmål för 2030 och 2040.
EU kan på så sätt trycka på andra länder att göra detsamma och samtidigt ge europeiskt näringsliv och beslutsfattare efterfrågad långsiktighet vad gäller klimatpolitikens inriktning. Sverige och regeringen är pådrivande för en ny klimatöverenskommelse genom sitt agerande i en rad frågor i tillägg till den om klimatmål. Regeringen verkar exempelvis för en snabb ratificering av Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod.
Det är världens enda, hittills, rättsligt bindande åtagande om utsläppsminskningar. Sverige skapar förutsättningar för framsteg i den viktiga förhandlingsfrågan om rättvisa, så kallad equity, i en framtida global klimatöverenskommelse, bland annat genom att förra året ha arrangerat en stor internationell workshop på temat och naturligtvis också genom ett oändligt antal bilaterala kontakter.
Personligen förhandlade jag vid senaste partsmötet i Doha frågan om skador och förluster som uppkommer av klimatförändringarnas effekter, och jag tänker fortsätta mitt engagemang i denna fråga och i andra viktiga frågor.
Sverige har drivit och fått gehör för att EU, tillsammans med andra parter, ska arbeta för att identifiera olika vägar för att öka klimatfinansieringen med syfte att uppfylla det gemensamma åtagandet om att vid samma år, 2020, årligen mobilisera 100 miljarder amerikanska dollar.
Som föregångare på klimatområdet och för att minska utsläppsgapet till 2020 jobbar Sverige också med olika initiativ som kompletterar arbetet under klimatkonventionen. Här vill jag särskilt nämna det globala samarbete som Sverige tillsammans med fem andra länder drog i gång för drygt ett år sedan och som handlar om att minska utsläppen av de kortlivade klimatgaserna, de som inte förhandlas i FN:s klimatförhandlingar.
Det är kortlivade klimatpåverkande luftföroreningar. Den koalition som initiativet har lett till växer konstant och inbegriper i dag trettiotalet intresseorganisationer och drygt 30 länder. Vi jobbar också med de kvinnliga miljöministrarna. Vi jobbar med en reform vad det gäller fossilbränslesubventioner och ett otal andra initiativ för att just se till att vi klarar det tvågradersmål som är så viktigt för klimatet.