Monica Green (S):
Jag skrev den här interpellationen i januari. Jag gjorde det eftersom det var en sådan turbulens här under hösten när de borgerliga ledamöterna krävde att skatten skulle sänkas ytterligare. Om vi inte gick med på det skulle allt rämna. Alla regler skulle falla. Och den ekonomiska politiken skulle falla sönder om inte vi gick med på ytterligare skattesänkningar för dem som tjänar mest. Därför skrev jag interpellationen i januari.
Som Anders Borg vet har riksdagen regler om att han ska svara mig inom två veckor. Det har Anders Borg inte gjort. Han har nonchalerat mina krav på att få ha den här debatten. Och jag ska naturligtvis vara ödmjuk och tacksam nu för att Anders Borg har tid med mig, en vanlig enkel ledamot, och tar den här debatten. Jag upprepar frågorna från i höstas.
Ni stred i höstas för att få sänka skatterna med ytterligare 3 miljarder kronor. Det var utöver de 134 miljarder som ni redan hade sänkt skatterna med. Ni var tvungna att sänka skatterna mer. Ni anordnade seminarier, och det var olika professorer som fick uttala sig om hur viktigt det var att få sänka skatterna ännu mer.
Och om vi inte följde budgetreglerna, som ni påstod att vi inte skulle göra, skulle förtroendet för svensk ekonomi falla. Nu har det visat sig att Anders Borg och de borgerliga ledamöterna inte fick igenom förslaget. Vi röstade emot. Vi tyckte att det någon gång fick räcka med dessa ständiga skattesänkningar. Man skulle sätta Sveriges ekonomi på prov ytterligare. Det är ju det som har hänt.
Ni lånar mer och mer. Anders Borg säger: Vi har minskat statsskulden. Ja, det har ni gjort genom att sälja ut kyrksilvret, de statliga egendomarna. Men budgetunderskottet har blivit gigantiskt - 87 miljarder kronor. Vi tyckte att det var nog. Sedan inträffade nyårsnatten, och Anders Borg fick en uppenbarelse: Nej, nu ska vi nog inte sänka skatterna mer. Nu räcker det.
134 miljarder räcker. Nu ska vi ta resten krona för krona. När det gällde skattesänkningarna med 134 miljarder var det inte krona för krona, men nu är det så. Den minnesgode vet förstås att Anders Borg sade detta också i februari 2010: Nej, nu räcker det med skattesänkningar. Och efter att han hade vunnit valet fortsatte han med skattesänkningar, vilket har försämrat servicen till medborgarna.
Jag vet att Anders Borg påstår att servicen inte har försämrats, men vi som är ute i sjukvården, i äldrevården, i förskolorna och i skolorna ser att det är precis det som har inträffat. I och med att ni har sänkt skatterna med 134 miljarder har ni gjort servicen till medborgarna sämre än vad den annars skulle ha varit.
Min fråga från januari kvarstår: Varför var det så viktigt att sänka skatten före nyår med 3 miljarder? Vad var det i våra budgetregler som det var så noga med? Vad var det som skulle gå sönder? Anders Borg har ju efter nyår kommit på att det inte var så viktigt längre.
Nu är inte skattesänkningar prioriterade, åtminstone inte under några månader i valrörelsen, för Anders Borg vet att människor i det här landet vill ha en god välfärd. Jag vill säga att vi fortfarande har ett bra land, och vi har en god välfärd, men vi är på väg utför. Vi får färre anställda inom välfärdssektorn per 1 000 invånare, och de som jobbar där får det allt stressigare.
Vi har ett bra land att leva i. Jag vill inte att det förstörs.