Jesper Skalberg Karlsson (M):
Jag tackar landsbygdsminister Sven-Erik Bucht för detta svar. Som statsrådet nämner finns det i dag möjlighet att använda sig av motorfordon om man har dispens när man jagar till exempel älg. Men många funktionsnedsatta får dispens bara för en förflyttning om dagen. Man har en såt, och när man har jagat denna såt är jakten för dagen över.
Man får kanske jaga en timme, och sedan är det bara att åka hem. Det är mycket tråkigt. Man kan fundera på om detta är ändamålsenligt. Förutom att man ofta har begränsningen att man får göra bara en förflyttning om dagen, kan det också vara så att man får göra bara 15 förflyttningar med motorfordon per år.
Utöver att man får göra bara dessa 15 förflyttningar måste man också innan man ger sig ut ha en egen liten turtabell för vilka förflyttningar man tänker göra. Den ska man ha med sig under hela jakten, så att naturbevakare och polis kan läsa den. Utöver det får man inte heller alltid korsa en myrmark eller en liten bäck om den inte har någon bro.
Jag har läst lite grann om detta ämne inför denna debatt, men jag ska erkänna att detta inte är ett ämne där jag är allvetande. Som statsrådet säger är det ganska komplicerad materia. Det är olika lagstiftningar som man vill peta i. På Svensk Jakt läser jag om en kille som heter Alexander Eriksson, som är rullstolsburen efter en ryggmärgsskada som han fick vid en allvarlig trafikolycka.
För honom handlar det om att han bara ska kunna jaga bäver och kanske hare. Det är ju märkligt att man inte kan komma i mål med de arterna när man i någon mening har kommit i mål med älgjakten. Älgen är ett betydligt större djur. Jag vill lyfta fram särskilt två citat i artikeln.
Det ena kommer från länsstyrelsen själv, som har kommenterat en överklagan från Alexander Eriksson efter att han har fått ett beslut. Man skriver: "För övrigt anser Länsstyrelsen att jaktlagstiftningen borde ses över med avseende på rullstolsbundnas lika rätt till småviltsjakt." Det tycker jag är ett välkommet besked. Jag skulle även vilja ta upp Alexanders sista citat i artikeln, nämligen: "Man blir nerbruten av att ha med myndigheter att göra."
Det tycker jag är väldigt talande när det gäller just sådan här komplicerad materia. När det gäller ett uppdrag till Naturvårdsverket tycker jag att det är välkommet. Jag tycker att det är bra om frågan fortsatt kan beredas i Regeringskansliet och kanske prioriteras upp där och på Näringsdepartementet.
Även innan man kommer i mål med komplicerade lagförändringar kan man nämligen försöka samtala med de länsstyrelser som är problematiska.
En del länsstyrelser har i dag ett helt okej arbete utifrån den lagstiftning riksdagen ändå har lagt på deras bord, men länsstyrelserna i till exempel Västerbotten och Norrbotten gör helt andra tolkningar än övriga länsstyrelser i landet.
Eventuellt kan man därför under en övergångsperiod, innan man kommer i mål med Naturvårdsverkets översyn, förtydliga för dessa länsstyrelser hur det egentligen ska gå till. Det är kanske inte ett uppdrag som ligger främst på statsrådet själv, eftersom det vore ministerstyre, men man kan åtminstone förordna det eller lägga det i ett regleringsbrev till ansvariga myndigheter - att just förtydliga vad det är som gäller i nuvarande lagstiftning.