Sten Tolgfors (M):
När det gäller Peter Jeppssons fråga måste jag svara att det inte är det specifika fallet som interpellationen handlar om. Däremot har Peter Jeppsson ställt en skriftlig fråga till mig som handlar om det specifika fallet, och den frågan kommer han att få ett svar på. Låt mig notera, när nu kritiken kommer, att det om jag är rätt underrättad var 1999 som Kockums blev utlandsägt. Det var inte under den här regeringen.
Jag vet inte om protesterna från Jeppsson fanns då, men det är förstås möjligt. Annars är det nog lite som Jan Björklund sade i en tidigare interpellationsdebatt, nämligen att varje bransch vill ha en statlig strategi för just sin verksamhet. Då var det it och skolböcker det handlade om - nu är det försvarsindustri. Så kan det möjligen vara. Låt mig också konstatera att försvarsindustrin internationaliserades långt innan politiken gjorde det.
Långt innan Göran Persson skrev under den nya materielförsörjningsstrategin på Harpsund - vi tog sedan över den - internationaliserades ägandet. Det som brukar kallas svensk försvarsindustri är i hög grad en utlandsägd industri verksam i Sverige. Många av de företag vars namn vi så väl känner är utlandsägda. Det finns undantag. Det är dock inte bara ägandet som är internationaliserat utan också utvecklingen.
Det förekommer inte längre någon utveckling i Sverige av projekt som är avsedda endast för svensk användning och med särskiljande svenska specifikationer. Det finns i princip ingen sådan. Anledningen till det är att vår marknad är nio miljoner medan marknaden ute i världen är mycket större. Inget företag har råd att lägga resurserna på att utveckla för den lilla marknaden.
Sverige är det minsta av LOI-länderna i EU. Vi är det minsta av de sex stora försvarsindustriländerna. Hans Wallmark har en väldigt viktig poäng i att om vi skulle börja sända signalen och stänga vår lilla marknad för de andra stänger vi också den stora marknaden för den industri som verkar i Sverige. Dessutom har detta bäring på interoperabilitet.
Vi vill inte längre ha särskiljande specifikationer för svensk materiel i Sverige, för det hindrar oss från att samverka med andra. Det gör också att materielen blir mycket dyrare än den annars skulle bli. Jag konstaterar igen att Socialdemokraterna inte har några pengar som backar upp de här kraven, inte för ett enda av de projekt som man har kritiserat att regeringen har konkurrensupphandlat.
Det saknas miljarder, inte miljoner, för att leva upp till de åtaganden som man här gör. Om denna strategi ska leda till något måste det rimligen vara mer inhemsk upphandling och mer inhemsk utveckling, och de pengarna har inte Socialdemokraterna och har heller aldrig haft. Vad som däremot är viktigt för att stödja industrin i den tid vi nu lever i är något helt annat, och det är Socialdemokraterna emot. Jag talar om exportstödet och den nya myndigheten FXM.
Där har industrin 60 procent av sin marknad generellt, men många företag ligger på 80-90 procent. Ett enskilt företag jag känner till har uppemot 95 procent av sin orderstock på export. Politikens ansträngningar behövs där för att stödja industrin så att den kan vara kvar och vara stark i Sverige också i framtiden. Vad jag minns sade Socialdemokraterna nej till den nya exportstödsmyndigheten.
Jag undrar om det nejet kvarstår. I så fall innebär det att man slår undan benen för en hel del av de statliga aktiviteter som vi gör för att stödja den industri som verkar i Sverige. Jag vill dock gärna säga att jag helt och hållet delar Peter Hultqvists beskrivning av kvaliteten i den svenska undervattensförmågan. Jag vill i ett avslutande inlägg gärna återkomma till några saker som är särskiljande för svensk industri i förhållande till andra länders industri. Jag tyckte att Peter Hultqvist väl beskrev kunskapen i en av dem.