Niklas Wykman (M):
Tack för ett engagerat svar, finansministern! I dag har många av oss, inte bara vi som bor här i Stockholm utan runt om i hela Sverige, fått uppleva en fin dag. Jag gick tidigt till ett möte med barn- och utbildningsnämnden och kände att det för första gången var varmt och skönt ute.
Det är en sådan dag då vårt land, Sverige, är ett ställe man kan älska att få verka och bo i. Många människor har det bra här, precis som runt om i världen där allt fler människor får det allt bättre. Samtidigt är det bräckligt och oroligt. Vi är också tvungna att ta hänsyn till många av de problem som finns runt omkring oss. Även här i vårt land finns det problem.
Solen har också fläckar; det finns mörker också i ljuset - eller vad man nu väljer att kalla det. En av fläckarna är definitivt att allt fler människor står allt längre bort från arbetsmarknaden. Herr talman!
Enligt till exempel Arbetsförmedlingen och dess bedömningar står de som befinner sig långt ifrån arbetsmarknaden ännu längre ifrån den än vad de har gjort tidigare. Det är en brant uppförsbacke för många människor att komma in på arbetsmarknaden. Herr talman!
Antalet människor som står långt ifrån arbetsmarknaden har vuxit, delvis beroende på att skolan inte har hållit den kvalitet som den borde men också därför att det har kommit många människor till Sverige som inte har de förkunskaper som ofta krävs på arbetsmarknaden här. När människor står långt ifrån arbetsmarknaden under en längre tid sjunker givetvis livskvaliteten, och då försämras hälsan.
Då biter sig också kriminaliteten fast, och allt fler människor rekryteras till gängkriminalitet eller grov kriminalitet, vilket i sin tur leder till att människor känner en större otrygghet och känner sig mindre hemma i vårt samhälle. Herr talman! Finansministern har gjort ett antal saker som jag tycker är mycket bra för att stärka integrationen i Sverige. Det var rätt att ta bort vårdnadsbidraget; det är mycket bättre att arbeta än att vara hemma och leva på bidrag.
Jag tycker att de satsningar som har aviserats på skolor i utanförskapsområden är lovande om än lite otydliga än så länge. Det har varit bra att finansministern och regeringen har behållit jobbskatteavdragen, som troligtvis är den mest sysselsättningsskapande reform som har genomförts i Sverige. Det finns många bra saker med det som Magdalena Andersson gör. Moderaterna vill gå vidare med fler satsningar på obligatorisk förskola, förlängd skoltid och förstelärare.
Det finns många saker som ytterligare skulle kunna bidra till att bryta utanförskapet. Det kan handla om att förstärka jobbskatteavdraget eller om att ta ned marginalskatter. Att detta skulle vara mycket bra har bland andra LO, Bertil Holmlund med flera vidimerat gång på gång, så lite mer av detta vore givetvis bra.
En annan fläck i allt det ljusa är jämviktsarbetslösheten, som förväntas bita sig fast eller till och med öka något enligt Konjunkturinstitutets prognoser, från 6,7 till 6,8 procent. Jämviktsarbetslösheten handlar om den arbetslöshet som politiken, inte konjunkturen, styr över.
Om man tar bort konjunkturen får man en jämviktsarbetslöshet, och den stiger marginellt med regeringens politik enligt Konjunkturinstitutet. Moderaterna har tagit fram mål för sysselsättningen: en halv miljon fler jobb och halvering av jobbgapet. Min fråga till finansministern är: Hur ser finansministern på dessa mål, och tror hon att de kan vara värdefulla för Sverige?