KBLab/rixvox huggingface dataset:
Raimo Pärssinen (S):
Jag tycker också att det är skönt att vi kan ha en resonerande ton mellan oss. När det gäller heltider sa jag att vi på den offentliga sidan vill lösa det via kollektivavtal, eftersom vi tror att det ger större flexibilitet. Vi är inte emot deltider men vill att heltid ska vara den grundläggande normen i avtalen. Det är precis som Katarina Brännström sa: Vi har inte lyckats bra tidigare.
Så är det absolut - jag ska inte förneka det. Vad vi vill göra nu: Om vi kan få ett centralt kollektivavtal om detta kan det sedan implementeras i alla kommuner. Den lösningen är vi säkert helt överens om. När det gäller visstider: Jag vet inte hur många ute i handeln som är anställda på noll procent. Det brukar kallas entimmeskontrakt.
Det betyder att du får jobba om någon ringer efter dig. Vi kan ta tjejen som jobbar i en butik i Gävle som exempel. Hon blev föräldraledig. Hon hade ett bra jobb, 30 timmar i veckan. Hon blev, herr talman, ersatt av fyra personer, två på tio timmar i veckan och två på fem timmar i veckan.
Det leder till att många, speciellt ungdomar och kvinnor, finns i den här snurren och inte kan få ihop sitt liv och sin ekonomi, och det leder också till fattigdom. Vi menar att det finns ett bekymmer här, och det finns tyvärr ett utnyttjande av detta också. Detta vill vi se över.
Vi vill också svara upp mot kritiken från EU-kommissionen gentemot staten Sverige men framför allt se vad vi kan göra för att i en del fall städa upp och i andra fall hjälpa både företag och anställda som finns i den här snurren.
Raimo Pärssinen (S):
Som Katarina Brännström vet är jag inte så förtjust i RUT eller ROT. Volymmässigt ligger det runt 18 miljarder kronor eller något sådant. Det fungerar så i ekonomin att om du tar pengar och subventionerar en bransch händer det något annat någon annanstans i svensk ekonomi. Det handlar om var du får störst nytta av pengarna.
Jag tycker personligen att det vore jättebra om vi kunde använda en del av ROT-pengarna för att börja rusta upp lägenheter. Det är ju stor bostadsbrist i Sverige. Det beror på hur man väljer att använda pengarna. Vad jag tror har varit bra för Sverige är att vi genom den svenska modellen liksom har tryckt på kraven på att produktiviteten ska stiga.
Är det ett företag som inte bär sig därför att de måste betala vissa löner har vi sagt: Okej, då får de lägga ned. På så vis har vi tryckt fram nya företag, satsat mer på utbildning, ny teknik och så vidare och haft en framgångssaga under 1900-talet.
Nu är det tyvärr inte så som Fredrik Malm sa i sitt anförande, att vi har hög produktivitet, utan den har faktiskt varit mycket dålig. Jag sa detta apropå produktivitet. Visst måste vi väl prova alla vägar som finns.
Men att satsa på kompetens, bra utbildning och praktik, så att man fort kan bli produktiv i sitt arbete, tror jag är viktigare än att generellt sänka arbetsgivaravgifter och så vidare. Det var också bland annat det vi fick höra i går när vi besökte Saco.
Raimo Pärssinen (S):
Detta har varit en interndiskussion som vi har haft i många år. Hur ska vi handha detta? Vi har försökt trycka på partivägen, precis som Désirée Pethrus nämnde tidigare, men det har inte riktigt fungerat. Vi tror att den rätta vägen är att gå via kollektivavtalsmodellen och de lösningarna. Alla vill inte ha heltid heller. Det kan också variera över livscykeln ute i arbetslivet, och då är avtal bättre.
Vi förordar ingen absolut rättighet, att alla ska ha rätt till heltid, för det fungerar inte i verkligheten - det vet vi - så det är kollektivavtalsvägen som vi ska gå. Många av frågorna och motionerna som har kommit upp, bland annat från Vänsterpartiet, har goda ansatser, men vi vet samtidigt att parterna sitter och förbereder förhandlingar om turordningsregler och lagen om anställningsskydd, precis som Saco sa i går.
Det finns andra saker, till exempel visstidsregler. Man har hittat olika lösningar för det inom olika fack. Men för att kunna hitta bra vägar framåt förbereder man samtidigt förhandlingar om det. Därför säger vi nu att vi, lite strikt uttryckt, visst kan medverka tillsammans med parterna i det här, men ge dem först chansen att hitta lösningarna.
De varierar över landet, och de varierar beroende på bransch och livssituation för den enskilda fackliga medlemmen. Låt parterna försöka först. Om de inte klarar det måste vi naturligtvis försöka hjälpa till.
Raimo Pärssinen (S):
Jag ska först säga att vi nu har förhandlingar inom SKL, Sveriges Kommuner och Landsting. Våra förtroendevalda ska få i uppdrag att påbörja förhandlingarna där. På den privata sidan driver de andra facken de här frågorna. Vi hotar absolut inte med någon lagstiftning. Vi vill gå kollektivavtalsvägen. Det var svar på den frågan.
När det gäller den andra frågan, om lagen om anställningsskydd, finns det ett utvecklingsavtal mellan parterna. Jag tycker synd om den kvinnan, ifall hon ska jobba i 30 år på samma ställe utan att få kompetensförstärkning eller ny kompetens och bara göra samma jobb. Med dagens snabba förändringstakt i arbetslivet är det såklart lätt att hamna utanför om man bara sitter och gör samma jobb.
Det finns ett gemensamt ansvar för företagen och facken att driva på så att man kan få ny kompetens. Det värderar tjänstemännen högt i sina avtalsförhandlingar nu. Och det är jätteviktigt. För den skull vill jag inte öppna för ett godtycke från arbetsgivaren. En arbetsgivare ska inte kunna säga: Det är jag som bestämmer vad som är kompetens.
Alltså är det jag som bestämmer vilka som får vara kvar medan andra får gå. Det är viktigt att hålla fast vid att det ska finnas ett objektivt rättesnöre att hålla sig i. Jag tror att det kan bli en inlåsningseffekt på grund av lagen om anställningsskydd om man inte får försörjning, ny kompetens, på sin arbetsplats. Det är beklagligt.
Och därför är det viktigt, både för rörligheten på arbetsmarknaden och individen, att man ska kunna bygga på sina kunskaper i sitt arbete.
Raimo Pärssinen (S):
Jag håller med om att trösklarna kan vara höga, speciellt för ungdomar som inte har klarat gymnasieskolan eller särskilt för den arbetslöse som inte får adekvat utbildning till nästa jobb. Då är det höga trösklar. Där är vi helt överens. Utbildning är alltså avgörande. Det hör vi när vi rör oss i landet. Det viktiga är att man kan få in arbetskraft som är välutbildad och snabbt kan komma i arbete.
Däremot är jag inte lika övertygad som Fredrik Malm om att det handlar om momssatser eller arbetsgivaravgifter. En arbetsgivare på Brynäs i Gävle sa till mig: Det är inte viktigt om det blir lite mindre i arbetsgivaravgift. Det viktiga är att jag kan få någon som snabbt kommer i arbete. Jag har också lite mer kvalificerat arbete.
Jag skulle vilja ha ett stödjande utbildningssystem som gör att jag kan testa killen eller tjejen under en tid, samtidigt som jag vet att han eller hon har en bra utbildningsbakgrund men kan förfina sina kunskaper i mitt företag och på så vis kan komma in i jobb. Jag tror att flera av nycklarna ligger där.
Och nu kan vi tyvärr konstatera att det är en stor missmatchning när det gäller att företag inte hittar rätt kompetens. Det är en stor brist. Och vi måste genast försöka åtgärda det på rätt sätt, för att fler ska komma i jobb men framför allt för att vi ska kunna tillverka mer, exportera mer och få i gång ekonomin på ett bättre sätt. Det måste vara den absolut första punkten.
Jag säger alltså ja till kunskap, kompetens, utbildning och praktik, men inte till momssänkning.
Raimo Pärssinen (S):
I grund och botten handlar det om hur vi vill använda statens resurser. Det är väldigt viktigt att skolsystemet bidrar till att fler unga får bättre kunskaper och gör det lättare att passa in. Vi måste kunna satsa när det gäller vuxna som finns i arbetslivet men som blir arbetslösa. Man måste ha en bra omställning så att de anställda på Ericsson kan få nya jobb.
Det är viktigt för vår konkurrenskraft, och det ökar rörligheten inom arbetsmarknaden. Sedan är det också viktigt att regeringen riktar blicken även mot industrin. Vad ni har gjort är att ni har tittat på servicetjänsterna och riktat dem mot privata hushåll - det gäller ROT och RUT. Men industrin har ni glömt bort, tyvärr.
Förre statsministern Reinfeldt sa ju att industriarbetaren var practically gone, alltså i princip borta, eller att det var ett särintresse. Fredrik Malm, fortfarande är ryggraden för Sverige den miljon människor som jobbar antingen direkt eller i anslutning till exportindustrin som också ger oss goda intäkter. Det gör att man kan bygga vidare på våra utbildningssystem.
Det ska vi ha mera fokus på, inte bara på avdragen eller momssänkningen. Jag tror inte att det är detta som skapar jobben i framtiden.
Raimo Pärssinen (S):
Nu har vi återigen fått höra ett utfall mot svensk fackföreningsrörelse från Sverigedemokraternas Sven-Olof Sällström. Han har sagt här i kammaren att det inte finns någon konflikt mellan arbete och kapital. Någon sådan existerar inte. Däremot gillar han inte fackföreningar. Han är den enda som i riksdagen har hållit ett långt anförande riktat mot Transportarbetareförbundet, fast det inte var någon därifrån som var närvarande.
Sven-Olof Sällström är irriterad över att fackföreningsrörelsen i sin frihet som en rörelse själv bestämmer kriterierna för om någon ska bli medlem i IF Metall, Transport och så vidare. Det tycker han är fel. Han säger att alla borde få en automatisk rätt att bli medlem. Det kallar han för likhet inför lagen.
Men det är fria fackföreningsrörelser och fria parter. Det kallar Sven-Olof Sällström för maktstrukturer. Det kallar jag för ordning och reda. Titta på de länder där det knappt finns någon fackföreningsrörelse, eller där den är starkt försvagad, och se hur arbetsmarknaden där ser ut, Sven-Olof Sällström!
Vi har en tradition här i Sverige där vi har byggt upp starka fackföreningsrörelser för att få balans mellan arbete och kapital. Det har tjänat Sverige väl. Vi har haft en hög produktivitet. Vi har en flexibel fackföreningsrörelse som sagt ja till nya investeringar och ja till innovationer. Detta har hela tiden främjat landet.
Vi har sagt nej till arbetsgivare som har låg produktivitet och vill sänka löner. I sin tur har det lett till att vi måste tänka nytt och hela tiden jaga det som är bättre. Då har det kommit fram nya produkter. Mot detta står Sverigedemokraterna som ett stort hot mot fackföreningsrörelsen.
Raimo Pärssinen (S):
Nu var det Pappersindustriarbetareförbundet som åkte på en snyting av Sven-Olof Sällström. Nu hävdar han att alla ska ha rätt att bli medlem och företrädas av Pappersindustriarbetareförbundet. Men så funkar det ju inte. Då finns det väl skäl för fristående föreningar att ange vad som krävs för att bli medlem.
Som sverigedemokrat erkänner du inte ens att det finns en konflikt mellan arbete och kapital. Din konflikt ligger mellan kulturer, Sven-Olof Sällström, inte på arbetsplatsen som sådan. Den ligger mellan människorna på arbetsplatsen, i kulturerna.
Det gör att det blir fullständigt hopplöst för dig att föra någon typ av facklig kamp eftersom det inte finns någon konflikt. Ni har försökt starta en fackförening som är opolitisk. Den heter Löntagarna, eller något sådant, men jag vet inte hur det går med den.
Ni lägger fram förslag i riksdagen om att några på en arbetsplats vill bilda en fackförening och att det ska finnas en förhandlingsskyldighet från arbetsgivaren. Ni lägger fram förslag som är direkt riktade mot fackföreningarna, som att första maj ska avskaffas eftersom första maj sliter isär landet. Det är sådana förslag ni lägger fram. Nu lägger ni fram förslag om att öka undantagen i lagen om anställningsskydd.
Det är för att ge arbetsgivarna ännu mer makt och för att det ska kunna finnas mer godtycke på arbetsplatserna. Det är Sverigedemokraterna i sin prydno, ett högerpopulistiskt parti som påstår sig värna löntagarna när vi vet att det är precis tvärtom. Jag vet att Sven-Olof Sällström inte är någon stor älskare av fackföreningsrörelsen.
Raimo Pärssinen (S):
Jag går inte upp här för att jag vill ha någon kredd från Hanif Bali. Men om han inte känner till det kan jag meddela honom att vi faktiskt har haft överläggningar med Moderaterna när det gäller den här frågan. Då sa vi: Vi har ingenting emot en översyn - absolut inte. Men varför kräver ni att den ska gå på gamla direktiv? Vad har du för svar på den frågan? Vi var så nära varandra.
Ändå säger ni nej. Ni vill faktiskt ha den här oppositionen. Ni vill ta den här matchen på något vis. Då blir det lite löjligt, tycker jag. För det finns väl en seriositet i det hela också? En regering är fylld av politik och ideologi som pekar åt ett visst håll. De här direktiven pekar åt en borgerlig regerings politik.
Om man vill ha en riktig översyn kommer det att bli en översyn. Vi sa ja till det. Men ni kräver att det ska vara de gamla direktiven. Kan riksdagen konstitutionellt sett över huvud taget tala om för en regering vilka direktiv den ska skriva? Svara på det, Hanif Bali! Varför söker ni strid i denna fråga? Ni kunde ha slopat de där gamla direktiven.
Nej, sa ni, det går inte. Ni ville ha det här kriget, och då får ni det. Men förklara för mig och för oss alla varför de gamla direktiven skulle gälla! Ni är positiva till en översyn. Det är vi också.
Raimo Pärssinen (S):
Ska vi ha den världen här i Sveriges riksdag att vi ändrar konstitutionen och regelverket för konstitutionen genom votering om ett ärende i arbetsmarknadsutskottet? Är det detta Hanif Bali säger? Var finns seriositeten? Så fungerar det inte, eller hur? Ni säger att ni vill ha en förutsättningslös översyn. Varför försöker ni då tvinga på direktiv som säger att vi ska titta om vi kan privatisera?
Är det förutsättningslöst? Om man skriver direktiven ord för ord här i kammaren, är det då förutsättningslöst? Hanif Bali nickar. Han tycker att det är bra, för då blir det borgerlig politik. Vi leker inte i Sveriges riksdag. Vi försöker behandla ärenden seriöst. Vi pratade med er och sa att vi gärna kan vara med på en översyn. Regeringen har ingenting emot det.
Men varför ska ni tvinga på den era gamla direktiv och gamla förslag om vad som ska utredas och vad som ska ingå? Det är ni som har ställt till det med Arbetsförmedlingen. När den förra generaldirektören utnämndes var det ett stort hallelujamöte. Nu skulle allting fixas! Men sedan gick det bara bakåt. Det kom massiv kritik hela tiden.
Till slut sa ni före valet att det skulle göras en översyn. Det fanns ett tryck och en stark kritik mot att det fungerade så dåligt. Nu drar ni upp det gamla kravet i stället för att försöka komma överens om en översyn av det hela. Ni kräver att denna översyn ska utgå från borgerlig politik och era borgerliga värderingar. Det ska privatiseras mer. Är det förutsättningslöst?
Det är synd att inte Elisabeth Svantesson är här och tar debatten. Jag vill inte heller ge Hanif Bali någon kredd. Det bär mig emot just nu.
Raimo Pärssinen (S):
I mitt anförande sa jag att det inte är riksdagen som skriver direktiv. Det är regeringen som tillsätter utredningar. Sällström säger att utskottet skulle kunnat ta tilläggsdirektiv, men det går inte. Vi kan inte ta tilläggsdirektiv och skicka till regeringen. Det är regeringen som skriver direktiv, punkt slut. Så fungerar det. Vad är det Sällström vill utreda?
Ni har fällt regeringens budget och tagit borgarnas budget. Fortsätt med fas 3, fortsätt med lotsar, sätt inte in några tidiga insatser och fortsätt med jobbcoacher! Det är det ni har röstat genom och sagt: Vad bra vi gjorde detta!
Nu har vi en riktig högerpolitik understödd av Sverigedemokraterna. Nu vill ni ha en utredning för att se hur mycket ni kan privatisera av arbetsmarknadsåtgärderna och Arbetsförmedlingen. Det är hur naket som helst. Sällström är i högerhörnet så att det stänker om det genom sina förslag och sin politik.
Det finns tre andra, mer seriösa, partier på den borgerliga kanten som inte har samma retorik som Hanif Bali utan som faktiskt tänker på vilket regelsystem som finns och som vet vad vi ska förhålla sig till. Vad gäller inställda möten: Efter det debacle ni ställde till med fick utskottet göra om planeringen ett par gånger.
Nu rullar vi på och behandlar våra motioner och så vidare. Men det är ni som ligger bakom kaoset.
Raimo Pärssinen (S):
Låt oss alla som hör denna debatt konstatera att Sven-Olof Sällström och Sverigedemokraterna stöder borgerliga direktiv till en översyn av Arbetsförmedlingen som innebär att man ska se vad man kan privatisera. Betyder det att fler företag som anordnar fas 3 ska släppas fram? De har ju blivit starkt kritiserade. Jag visste inte att Sverigedemokraterna tyckte om fas 3.
Är det fler lotsar och jobbcoacher som ska få göra pengar på arbetslösheten? Ni står för en borgerlig politik. Det visade ni när ni fällde vår budget i höstas.
Nu försöker ni att opponera mot oss genom att fortsätta ställa er bakom en borgerlig politik som handlar om gamla direktiv i en gammal politik för en sönderfallen arbetsförmedling. Sven-Olof Sällström säger att han inte har något emot privata företag, men jag talar om att göra pengar på arbetslösheten.
Utskottet kan inte säga vilka direktiv som ska skrivas av en regering. Det är bara regeringen som kan skriva direktiv. Hanif Bali for med osanning och sa att vi jublade när direktiven kom. Vi hade inget med direktiven att göra, för det är regeringen som skriver dem. Det var högerregeringen med sina liberala, nya idéer som man försökte testa.
Vi tyckte inte om direktiven, men vi tyckte att det var bra att man äntligen fick tummen ur för att göra en utredning efter alla misslyckanden inom Arbetsförmedlingen. Tack igen, Sven-Olof Sällström! Ni är rena rama högern.
Raimo Pärssinen (S):
Jag tackar Roger Haddad för en seriös debatt. Jag tackar även Annika Qarlsson. Det går inte att skriva direktiv till regeringen härifrån. Jag har inte begärt någon utredning från KU om detta, utan jag bara konstaterar det. Men ni hade seriösa inlägg här, vilket gläder mig. Det är klart att Arbetsförmedlingen ska bli en matchningsspecialist, vilket vi är överens om.
Det har visat sig att det är stora problem i fråga om att rekrytera folk. Detta är ingenting att bråka om. När det gäller alla de andra stora uppdrag som Roger Haddad beskriver här på ett utmärkt sätt är det klart att det är stora utmaningar och mycket att göra. Då är det synd att ni sänkte förvaltningsanslaget.
Vi kan titta på hur många sökande varje handläggare på Arbetsförmedlingen hade att hantera, och detta kan Roger Haddad bättre än jag. Om vi går tillbaka fyra år i tiden var det 30-35 per handläggare. I dag är det 110 per handläggare. Då är det klart att det behövs mer resurser och också personella resurser till handläggningen. Därför tycker jag att det var synd att vårt förslag till budget föll.
En annan sak som jag tänkte på var det som sades om dålig kohandel. Det var kanske en dålig kohandel. Men det var kanske en dålig kohandel mellan Socialdemokraterna och Folkpartiet, vad vet jag. När vi diskuterade detta med er sa vi att det var okej med en utredning, en översyn, men inte med de gamla direktiven. Det är då det blir lite konstigt, Roger Haddad.
Det är klart att Arbetsförmedlingen ska utvärderas och ses över, och det kommer att ske genom hela mandatperioden. Det är jätteviktigt.
Raimo Pärssinen (S):
Vi är helt överens om att en jättestor utmaning för Arbetsförmedlingen och för hela samhället är etableringen. Här finns det ett arbete i respektive parti, vilket vi känner till. Regeringen jobbar naturligtvis också stenhårt med denna fråga. Vi får se vad som kommer ut av det. Men vi är överens om att det måste bli bättre. Det krävs mer resurser, och vi måste svara upp mot stora behov. Därför tror jag inte att det kommer att vara något bekymmer i Sveriges riksdag.
När det gäller direktiv är det vanliga, precis som Annika Qarlsson sa, att man byter utredare och ändrar lite i direktiven. Men något som man måste ta i beaktande var att det var precis motsatt tillfälle när ni satt i regeringen. Då åkte ni på en besparing på Regeringskansliet på 300 miljoner, tror jag. Nu är det 200 miljoner.
Då är det lätt att se var man snabbast kan spara. En utredning kostar ungefär 1 miljon kronor, och man har ett kansli på runt 20 personer med gamla direktiv. Visst ska vi se över Arbetsförmedlingen. Det kommer snart att ske nya översyner av Arbetsförmedlingen också. Men vi hade kunnat vara helt överens om detta i stället för att hålla på och bråka om gamla direktiv. Det är därför som jag säger detta.
Men jag säger det inte med någon aggressiv ton till vare sig Roger Haddad eller Annika Qarlsson. Hanif Bali undantar jag faktiskt. Vi har faktiskt kunnat komma överens om detta, nämligen att vårt skötebarn i arbetsmarknadsutskottet, Arbetsförmedlingen, måste fungera bättre.
Jag tycker att det här är en diskussion där det blir slag i luften eftersom vi egentligen är överens om att Arbetsförmedlingen verkligen måste ses över, och det är ett förändringsarbete på gång. Men jag undrar: Varför dessa gamla direktiv?
Raimo Pärssinen (S):
Jag tänkte att vi skulle fortsätta att prata om detta med kollektivavtal. Det finns en skarp ideologisk skillnad mellan oss socialdemokrater och Moderaterna. Den gäller synen på arbetsmarknaden. Jag kan inte förstå varför Elisabeth Svantesson med emfas pratar om företag utan kollektivavtal.
Kollektivavtal är ju något som stipulerar ordning och reda, som ser till att man får ut sina försäkringar, får sina rättigheter. Men hela tiden är det så viktigt för Elisabeth Svantesson och Moderaterna att se till att prata om dem som inte har kollektivavtal. Moderaterna håller nu på att ompröva hela sin politik. Man är i omprövningarnas tid. Men då kommer man tyvärr ändå med samma gamla politik.
Man pratar om skattesänkningar och så vidare. Men det kanske finns en omprövning som kommer upp till ytan, som kanske har bubblat med länge. Det handlar om synen på arbetsrätten. Ni hade er partistämma då ni fattade beslut om att ni ville göra förändringar när det gäller arbetsrätten.
Nu hör vi det återigen, när Svantesson säger att ni vill förändra lagen om anställningsskydd, att det ska gälla även företag utan kollektivavtal, att de skulle kunna få olika stöd. Varför, Elisabeth Svantesson, är det så viktigt för er moderater att det ska vara färre kollektivavtal och att förändra lagen om anställningsskydd? Ger det fler jobb?
Eller är det bara en gammal moderat ideologi som bubblar fram?
Raimo Pärssinen (S):
Elisabeth Svantesson har nog inte riktigt lyssnat när jag har talat i kammaren. Vår socialdemokratiska ideologi bygger på att vi investerar i kunskap, vi investerar i bostäder, vi investerar i infrastruktur och vi investerar i att fler ska kunna ta del av kunskaper. Vi vill bygga en kunskapsnation, och vi vill göra det på ett solidariskt sätt.
Elisabeth Svantesson har varit arbetsmarknadsminister och prövat alla dessa skattesänkningar med ett uselt resultat. Det kan väl ingen säga någonting emot? Det blev på det sättet. Nu fortsätter ni ändå att föreslå skattesänkningar eftersom det kommer att lösa alla bekymmer. Men det är inte så, och det vet Elisabeth Svantesson. Men varför lämnar ni inte denna gamla linje som ni hela tiden försöker hålla fast vid?
Jo, därför att ni ideologiskt är moderater, och ni moderater vill ha en skattepolitik som gör att Sverige ska vara ett lågskatteland. Det är det som ni är ute efter. Det talas om att alla ska kunna leva på sin lön - det är alldeles riktigt - men med jättestora klyftor. De skattesänkningar som ni föreslår gör nämligen att Svantesson och övriga högavlönade tjänar mer på det. Detta är ideologiskt grundat i Moderaterna.
Det kommer man inte ifrån. Alltså blir det större skillnader i landet och inom arbetsmarknaden. Detsamma gäller kollektivavtalen. Inom de företag som inte har kollektivavtal är det generellt sett mindre ordning och reda. Det kan man fråga arbetsgivarorganisationer, som skriver kollektivavtal, om. Det blir illojal konkurrens och skillnader.
Det kommer att bli ett ännu större resultat av det moderata tankesättet. Ni befinner er långt åt höger ideologiskt sett.