Cecilia Widegren (M):
Tack, statsrådet, för att du hade möjlighet att komma hit till riksdagen och debattera dessa viktiga frågor! Jag gav ett löfte för ett år sedan att vi skulle mötas här i riksdagen igen och följa upp det som då sas, de löften som gavs och självklart vad som har skett på området för patientsäkerheten i stort och inte minst för vårdhygien och vårdsmuts.
Grunden för detta är självklart att man den dag då man behöver vård, behandling och omsorg, när man är utsatt och sjuk, inte ska drabbas ytterligare av en undvikbar vårdskada eller av någon infektion eller annat på grund av dålig hygien eller brister i städningen. Detta duger inte i en välfärdsstat 2016.
En nollvision är en grundförutsättning för att vi också ska kunna jobba mot en tydlig målbild. Resan dit är dock fortsatt väldigt lång. Fru talman! Jag är förvånad över att statsrådet väljer att inte räkna upp hur verkligheten fortfarande ser ut.
Över 700 patienter avlider årligen inom svensk hälso- och sjukvård för att man inte gjorde helt rätt från början. Det finns ett antal vårdskador och infektioner som fortsatt drabbar människor inom hälso- och sjukvården. Detta säger rapporten Skador i vården . Socialstyrelsens studie visar att över 100 000 patienter årligen drabbas av en vårdskada.
Det skulle innebära att vid ungefär 12 procent av alla vårdtillfällen i Sverige i dag finns något slags brist i patientsäkerhetsarbetet. Av dessa handlar 40 procent om vårdrelaterade infektioner. De hade alltså kunnat undvikas om man hade haft ett systematiskt arbete och hade jobbat med hygien på ett mer rättssäkert sätt.
Brister i städning är en del av detta. Som patient kan man säkert uppleva det som oerhört beklämmande att de lokaler man befinner sig i är snuskiga och inte hygieniska. Fru talman! Av detta skäl har jag valt att ställa ett antal frågor om vad som har gjorts sedan vi stod här för ett år sedan. Regeringen har ett ansvar utifrån patientsäkerhetslagen, som var den första samlade lagstiftning som Sverige fick på plats under alliansregeringens tid.
Regeringen måste självklart se till att ha kraftfulla handlingsplaner för att verkställa de tydliga mål och målbilder som Sveriges riksdag har satt upp. Statsrådet lovade för ett år sedan att göra det som Riksrevisionen sagt. Han sa: För min del är den närmaste tidens åtgärder inriktade på att ta fasta på den kritik som Riksrevisionen har förmedlat.
Det handlar till exempel om tillsyn, stöd och långsiktig nationell styrning samt fördjupade och viktiga förslag för att komma till rätta med undvikbara vårdskador. Jag önskar att statsrådet hade lyft upp några av de konkreta åtgärder som han har vidtagit med anledning av detta, eftersom det var ett fokusområde för honom. Propositionslistan till riksdagen är, som vi känner till, fortfarande tom.
Till riksdagen kommer inga konkreta åtgärder om vad man vill förbättra eller förstärka på området. Det här hade varit ett lämpligt tillfälle att också lyfta upp kommande satsningar eller det som man vill göra för att stärka patientsäkerhetsarbetet. Jag hoppas nu att statsrådet tar tag i frågorna och tydliggör de konkreta handlingarna för att göra skillnaden märkbar så att det inte bara blir ord. Det handlar inte bara om att prata utan även om att göra.
För att få detta på plats krävs ett ledarskap, vilket Sveriges riksdag efterfrågar.