Thomas Östros (S):
Lars-Ivar Ericson tar upp flera frågor som jag ska försöka ta upp i mitt svar, både generellt när det gäller företagarpolitiken och när det gäller den regionalpolitiska frågeställningen, på samma sätt som Anders Bengtsson gör. Jag tycker att den bästa strategin är att se vad det finns för styrkor i regionen som man kan bygga vidare på. Anders Bengtsson pekar på det som är så oerhört viktigt, att det är en småföretagarbygd.
Det finns en entreprenörskapstradition, ofta inom den industriella sektorn. Det finns en tradition av att vara initiativkraftig, att organisera sig själv, se till att driva ett företag. Det är ingen dålig utgångspunkt. Många orter i Sverige har snarare det första steget, att förändra en kultur. Här finns en kultur av företagsamhet som är viktig.
Vi arbetar brett för att stimulera företagandet. Det får också stor effekt. Det senaste året startades 42 000 nya företag i Sverige. Det är mer än på 20 år. Visst har vi en uppgång som är kraftig i företagandet. Vi arbetar på bred front. Det handlar om regelförbättringar. Aldrig någonsin tidigare har vi varit så ambitiösa när det gäller att konkret förbättra regelverket för företagen.
Nu har vi drygt 330 förslag som är under genomförande för konkreta regelförbättringar. Dessutom går vi vidare med att sätta målen väldigt högt när det gäller vad vi ska nå de kommande åren av regelförenklingar på skatteområdet. Vi gör strategiska skattelättnader som är viktigt också i den här regionen, exempelvis nästa år en mycket kraftig arbetsgivaravgiftssänkning för soloföretag när de anställer sin första medarbetare.
När vi nu får en sådan allmän kraftig uppgång i efterfrågan i samhällsekonomin - det är det som händer nu, hushållen börjar efterfråga alltmer av varor och tjänster - är det viktigt att stimulera företagandet i samma veva för att expandera möjligheterna till sysselsättning i småföretag. Det kommer under nästa år. Den privata tjänstesektorn är den sektor som kommer att växa sysselsättningsmässigt i Sverige. Vi ser det nu.
Industrin rationaliserar, ökar produktiviteten, ökar produktionen och investerar kolossalt mycket i Sverige men behöver inte lika många anställda som förr. Det är robotar, datorer och mycket annat som sköter de jobb som människor skötte förr. Industrin är kolossalt viktig, men den stora sysselsättningsökningen kommer att komma i tjänstesektorn, ofta i form av leverantörer till industrin eller, och också alltmer, till hushållen.
Men jag tror inte på skatteavdrag för städning i hemmet som den stora lösningen. Vi vet från våra grannländer att det har gett några hundratal arbeten i hela landet, som i Finland exempelvis. Det tror jag inte är lösningen utan en ekonomisk politik och en företagarpolitik som stimulerar till investering och sysselsättning. Om Scanias framtidsplaner kan inte jag uttala mig. Det är en sak som företagsledningen beslutar om.
Dock brukar jag notera att Scanias företagsledning väldigt ofta talar om Sverige som produktionsort i framtiden, om rationaliseringar och ökad produktivitet med Sverige som hemmabas. De brukar hålla en mycket hög profil i den debatten och peka på att i Sverige går det, om man har en stark företagsledning och en bra facklig organisation som bidrar till detta, att bedriva produktionen på ett mycket konkurrenskraftigt sätt.
Det handlar alltså om att utgå från småföretagartraditionen i Östra Göinge. Vi ska naturligtvis fortsätta att föra diskussionen om infrastrukturen och vilka förbättringar som kan göras där. Det är inte basalt min fråga, utan det är infrastrukturminister Ulrica Messing som hanterar den. Men också utbildning, kunskap, omvandling, förnyelse och ett gott samarbete mellan stat och region kan leda till mycket fina framtidsutsikter efter en jobbig period.