Johan Andersson (S):
Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Vi har i kväll att debattera betänkandet om cykelfrågor. Det handlar om ett trettiotal motionsyrkanden från den allmänna motionstiden inom området cykel och cykelpolitik.
Man kan tydligt konstatera att cykel är ett fordonsslag som har fått allt högre och tyngre status de senaste åren. I såväl nationella som lokala satsningar jobbar man mycket med en förbättrad infrastruktur för cykel, men det finns fortfarande en hel del kvar att göra.
Den tidigare regeringen och framför allt den nuvarande samarbetsregeringen är väldigt tydliga med att det finns en ambitionshöjning inom detta område. I ett flertal kommuner har man politiskt fattat beslut om så kallade cykelplaner eller strategier där man har ambitioner om prioriteringar. Oftast har man också avsatt medel till det. Sedan kan man naturligtvis alltid diskutera om mer medel till detta.
Det finns mycket kvar att göra när det gäller den här delen. Det finns också ganska lågt hängande frukter om vi hanterar det här på ett bra sätt. I Trafikverkets rapport Transportsystemets behov av kapacitetshöjande åtgärder - förslag på lösningar fram till år 2025 och utblick mot år 2050 framgår det att andelen korta cykelresor är ca 10 procent.
Prognosen visar att ca 20 procent av korta arbets- och fritidsresor med bil skulle kunna ersättas av cykelresor. Om vi gör det här på ett bra sätt skulle man kunna öka det ännu mer, naturligtvis.
Det är i allra högsta grad viktigt att vi försöker styra om fler av dem som i dag åker bil till att använda cykel.
Där har vi ett uppdrag som politiska företrädare, oavsett om vi är verksamma i riksdagen, i kommunfullmäktige i Motala eller i Region Skåne, att se till att det här värvet verkligen genomförs. Jag vill också passa på att belysa en annan sak som vi inte har pratat så mycket om än så länge, och det är cykel utifrån ett folkhälsoperspektiv.
Jag tror att alla människor är medvetna om folkhälsotanken, men det gäller att ta till vara detta och verkligen genomföra någonting också. Jag har i mitt civila liv jobbat en hel del med cykel genom åren. Jag är i dag ordförande i Motala AIF som arrangerar Vätternrundan. Det är en organisation som har vuxit otroligt de senaste åren.
I dag har vi ungefär 30 000 deltagande i olika motionslopp i samband med Vätternrundanveckan som äger rum andra veckan i juni. Jag kan konstatera att redan i dag är taket nått när det gäller Vätternrundan. Vi har ett tak på 23 500 deltagare, och det har vi redan nått för innevarande år.
Intresset ökar för varje år, och det är därför oerhört viktigt att vi underlättar både för den vardagliga cyklingen och för möjligheten till motionscykling. I september 2010 tillsatte den dåvarande alliansregeringen den så kallade Cykelutredningen med den dåvarande Europaparlamentarikern Kent Johansson som särskild utredare.
Kent och hans utredningsgrupp gjorde ett väldigt gediget arbete, och vi som har jobbat med cykelpolitiken ett antal år hade nog stora förväntningar på att nu skulle dessa förslag realiseras och det skulle komma något konkret ur det. Utredningen överlämnades i oktober 2012 till alliansregeringen. Men efter det har det dessvärre inte hänt särskilt mycket när det gäller Cykelutredningen.
Därför tycker jag att det känns extra positivt att vi är näst intill ett enigt utskott - vi är inte fullt eniga, när det gäller frågan som vi behandlar nu - som kommer att rikta två tillkännagivanden till regeringen. Det första tillkännagivandet handlar om en cykelstrategi.
Jag tycker att den här debatten med all tydlighet visar att vi har behov av att genomföra ett sådant arbete, där vi fokuserar på den sammanhängande infrastrukturen mellan de olika huvudmän som i dag har ansvar för detta - kommuner, regioner och den nationella nivån - och framför allt också trycker på vikten av att cykeln får en tydlig egen status som transportsätt.
Det andra tillkännagivandet handlar om regelförändringar när det gäller cyklister över 15 år som har möjlighet att använda körbanan även där det finns en cykelbana. Detta tycker jag är en svårare fråga att hantera.
Jag ställde en skriftlig fråga till infrastrukturministern i samband med att vi skulle behandla cykelbetänkandet just om att cykla på körbanan samtidigt som det finns en cykelbana. Det jag kan konstatera i det svar som avlämnades från infrastrukturministern är att det finns en positiv syn i regeringen.
Därför tycker jag att det känns väldigt bra att vi nu från utskottet också går fram med tillkännagivandet om att grundligt belysa möjligheten att genomföra detta. Återigen, det är dock en fråga som inte är helt enkel att svara ja eller nej på, utan det gäller verkligen att man belyser det här.
Efter att vi behandlade frågan i utskottet har jag försökt lyssna in på hemmaplan med polisen, företrädare från NTF och företrädare från branschen - personer som är väldigt insatta i de här frågorna. Jag måste säga att jag har fått väldigt spridda bilder av hur frågan ska kunna hanteras. Det är alltifrån "ge er inte in i den frågan, rör den inte" till "ja, lös frågan på något sätt".
Därför har jag stora förväntningar på att det som regeringen kommer att återkomma till riksdagen med kommer att vara väl belyst. Jag kan också konstatera att Kent Johansson i sin cykelutredning inte heller lämnade något förslag i den frågan utan vägde de olika alternativen mot varandra. Något konkret förslag lades inte fram.
Med dessa ord, herr talman, vill jag yrka bifall till förslagen i betänkandet och avslag på reservationerna.