Eva-Lena Jansson (S):
Jag ska ta upp problematiken kring förtroendeuppdrag och arbetslöshetsförsäkringen. Reglerna för ersättning till arbetslösa är av ett sådant slag att arbetslösa med politiska förtroendeuppdrag, oavsett om uppdraget är på 75 procent eller enstaka dagar i månaden, måste avsäga sig uppdragen för att inte bli av med sin a-kasseersättning. Det är egentligen horribelt - vi pratar om svensk demokrati.
Ett exempel på detta är en arbetslös fritidspolitiker i Örebro som utförsäkrades från a-kassan efter 90 dagar på grund av reglerna för deltidsarbetslöshet. Det politiska förtroendeuppdraget hade en tidsåtgång på ca nio dagar per år och ansågs enligt den ansvariga a-kassemyndigheten vara betydande del av heltid. Enligt kommunallagen 4 kap.
11 § har förtroendevalda rätt till den ledighet från sina anställningar som behövs för att de ska kunna fullgöra sina uppdrag. Detta innebär att uppdraget inte räknas som en del av anställningen. Att en person som har haft ett förtroendeuppdrag och arbetat sedan skulle tvingas avsäga sig samma uppdrag för att det helt plötsligt räknas som ett deltidsarbete är absurt. Det här är ett exempel, men det finns naturligtvis fler.
Jag har debatterat frågan här i kammaren med den tidigare arbetsmarknadsministern Sven Otto Littorin. Han medgav att han hade sett problematiken i sin roll som tidigare partisekreterare för Moderaterna, och han höll med om att det här var ett problem. Jag upplevde att vi hade en arbetsmarknadsminister som då insåg att detta var en viktig fråga att hantera.
När det gäller just detta att få vara förtroendevald är det viktigt. Vi tycker att det är viktigt att politiker ska kunna komma från alla yrkeskategorier men också kunna vara arbetslösa och få delta. Pensionärer ska kunna få vara politiker. Ingen ska hindras utifrån dagens roll. Några är sjuka, och det finns möjlighet också för dem att vara politiskt förtroendevalda.
Ju fler med olika bakgrund och erfarenhet som deltar, desto bättre blir besluten. Som arbetslöshetsförsäkringen är utformad utestänger den en stor grupp medborgare, något som inte är önskvärt. Därför måste vi ändra dagens regelverk så att även arbetslösa får rätt att ha politiska uppdrag utan att utförsäkras. Sedan finns det ytterligare en del, och det gäller dem med fackligt förtroendeuppdrag.
Människor kan i dag inte ta fackliga uppdrag då de inte är a-kassegrundande trots att de ersätts för förlorad arbetsförtjänst. Det uppfattas alltså som att man jobbar, och därför måste man ta ledigt. Men det är inte a-kassegrundande. Men när man har ett fackligt uppdrag kan man bli avstängd från a-kassan om man blir arbetslös därför att man inte står till arbetsmarknadens förfogande.
Vi har ett regelverk som är väldigt komplext och som hindrar människor från både politiska och fackliga uppdrag. Detta blir nu ett hinder för många att våga sig på ett fackligt och politiskt uppdrag. Hösten 2009 lämnade IAF en skrivelse till regeringen där man föreslår en lagändring. Förslaget skulle innebära att ett fackligt arbete utanför den egna arbetsplatsen, där den förtroendevalda får ersättning för förlorad arbetsförtjänst, likställs med vanligt arbete och därmed blir a-kassegrundande.
Vi vill därför att regeringen ser över möjligheterna att frånvaro från anställning som är kopplad till ett förtroendeuppdrag jämställs med förvärvsarbete i arbetslöshetsförsäkringen. Vi anser därför att regeringen bör återkomma till riksdagen med ett förslag där IAF:s skrivelse kan vara en utgångspunkt. Jag uppfattar, herr talman, egentligen att det finns en bred samsyn i de här frågorna.
Men ändå väljer den borgerliga minoriteten och även Sverigedemokraterna att avstyrka motionen, vilket jag tycker är synd. Jag tycker att de borde tillstyrka den i stället. Med det yrkar jag bifall till reservation 5.