Yvonne Andersson (KD):
Det här är en mycket intressant debatt. Finns det något politikområde där det är angeläget att vi hittar så många gemensamma synsätt som möjligt är det väl forskningen. Fru talman! Jag vill först yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer.
Sedan vill jag påminna, fru talman, om att när vi för fyra år sedan lade fram en forskningsproposition var det ett genombrott i svensk forskning. Det hade aldrig tidigare lagts fram en forskningsproposition där det var inbyggt både en forskningsproposition och en innovationsproposition.
Detta var ett genombrott som alliansregeringen gjorde för att vi skulle närma oss de medel och pengar som gav möjlighet till en samverkan med bland annat näringslivet. Det här var vårt genombrott.
Jag har själv varit med och arbetat för propositionen och var glad för den rejäla satsning vi gjorde på Vinnova, på innovationskontor, strategiska områden som också skulle mynna ut i innovationer. Jag vägrar totalt att ta emot någon kritik för att vi gav mest till grundforskning.
Det visar på att kammaren över huvud taget inte vet hur tidigare forskningspropositioner har sett ut. Där har man gett pengar till grundforskning. Att det har kommit lite småfiler under mandatperioderna med branschprogram och så vidare är den lilla delen som kom under det tidigare regeringsalternativet och som vi hoppas inte kommer tillbaka.
Vi har försökt att hitta en balans för att nå triple helix-modellen, som egentligen för över på kunskapsmodellen, det vill säga innovationer-kunskap-utveckling eller samhälle-näringsliv-universitet - samverkansmodellerna.
Jag kan inte här och nu säga att det var optimalt. Inspelen, Thomas Strand, finns med som ett kontinuum.
Det är allt från Kungliga Vetenskapsakademien och Sveriges unga akademis inspel, ren och skär grundforskning kopplad till universitetsforskning, till Svenskt Näringsliv och Ingenjörsvetenskapsakademien med stora inslag med mer pengar. Låt oss titta på inspelen.
De har inte heller förekommit tidigare, och jag är gammal nog att säga detta. Här har vi inspel som inte ens kan mätas. Det är fråga om makten över pengarna på ett kontinuum, allt från - om jag ska vara grov - KVA till Svenskt Näringsliv. Det är det här vi har att operera mot.
Det är den dåliga balansen till förmån för universitetsforskning. Den får nog Socialdemokraterna själva stå upp för. Den har förflyttats till ett sammanhang ihop med näringslivet. Det var fråga om att stärka Sveriges ställning som forskningsnation.
Det var det stora och övergripande syftet med den forsknings- och innovationsproposition som kom för fyra år sedan. Det syftet finns kvar. Det fanns tre huvudområden, nämligen att stärka fri forskning, se till att forskningen har högsta kvalitet och relevans samt nyttig forskning.
Jag tyckte att det var mycket balanserat, men vi kan inte ge pengar till områden där det inte finns mottagare. Utgångspunkten var utmaningar som finns i klimat, miljö och fattigdom - tidens tecken, så att säga, som finns i vår omvärld.
Vidare ska Sverige vara konkurrenskraftigt inför framtiden. Också det var balanserat. Vi har jobbat i den riktning som Thomas Strand nu eftersträvar. Jag välkomnar att Socialdemokraterna inser att denna inriktning är den bästa.
Vi har dessutom jobbat mot en inriktning och lagt ett uppdrag till Vetenskapsrådet för att kunna kommunicera forskningen så att vi når större plattformar för att få triple helix-modellen i ökad utsträckning. Samtidigt behöver vi den grundläggande forskningen, och vi har förstärkt humaniora som var näst intill utarmad på vissa områden.
Vi har försökt ta alla under armarna, och det kunde vi göra eftersom vi gav så mycket pengar till forskning. Det har aldrig tidigare funnits så mycket pengar till forskning och innovation som vi i alliansregeringen har gett. Det finns saker som vi behöver gå vidare med, och det är intressanta och spännande uppdrag.
I det ena tycker jag att vi ska ta ett rejält steg, och det är att ge ytterligare medel till skolforskning så småningom. Det vi också behöver titta över är rymdforskningen. Där sker förändringar hela tiden, och alliansregeringen har tydligt sett till det.
Jag vet att inte minst Betty, som dessutom är ledare för rymdnätverket här i riksdagen, har lyft fram den här viktiga forskningen.
Jag tror att det är viktigt inför framtiden att vi i Sverige är klara över att samtidigt som vi vill att våra unga och äldre ska ha stora möjligheter att forska är det inte de unga forskarna som har bekymmer, som det ser ut i dag på lärosätena. Bekymmer har de som i dag är 40-50 år och inte har hunnit göra klart sina forskningsprojekt.
Vi har alla i utskottet fått en redovisning av det. Det här måste vi ta tag i. Det är jättebra att vi får fram unga som blir doktorander, men de måste få möjlighet att forska vidare genom postdoktorala tjänster. Man måste få klara sin forskning också när man är 50 år. Det är jätteviktigt att vi satsar hårt på det.
Det är också väldigt viktigt att vi tar ett ytterligare grepp för att se hur vi kan förena de olika forskningar som behövs. Det är grundforskningen som är rent universitetsbaserad, och det är den mer näringslivsanpassade forskningen som är tillämpad i den delen. Då vill jag passa på att säga att jag önskar att vi med tydlighet kan se det här i en kommande forskningsproposition.
Det kanske är lite svårt att analysera när det gäller den proposition som är lagd. Men alla de tre delarna - från universitetsbaserad forskning till konkurrensbetonad forskning som vi har via Forskningsrådet och till innovationsforskning som vi har med näringslivet - finns i vår forskningsproposition som vi lever med i dag. Och de ska finnas i 2012 års forskningsproposition.