KBLab/rixvox huggingface dataset:
Isabella Lövin (MP):
Tack, ledamöterna, för frågorna! Jag börjar med att vända mig till Lars Beckman, som i sin fråga redovisar antalet fordon för 2017 men hävdar att det är 2018. Där vill jag nog först och främst föra till protokollet att siffrorna som ledamoten redovisar inte stämmer.
Det är så här: De statliga myndigheterna ska sedan den 1 februari 2009 endast köpa miljöbilar, enligt förordningen om miljö- och trafiksäkerhetskrav för myndigheters bilar och resor. Miljöbilar har definierats sedan alliansregeringens tid som bilar som släpper ut högst 120 gram. Det har också funnits en viktfaktor.
En mycket tung bil får därmed större utsläppsutrymme. Detta innebär att det är den gamla miljöbilsdefinitionen som har gällt fram till den 1 juli 2018, då vi införde bonus-malus-systemet. Sedan har det varit, skulle jag säga, en beklagansvärt lång omställning innan vi har kunnat komma fram till en ny miljöbilsdefinition.
Den kommer enligt planerna att trädda i kraft den 1 mars i år. Därmed kommer det att bli en kraftig skärpning av miljöbilsdefinitionen.
Man kan i stället titta på siffrorna för 2018 och lägga ihop bensin, el och dieselbilar och ta med i beräkningen att även etanol, gas och biodrivmedel används i de andra fordonsslagen. Då kommer man fram till helt andra siffror än dem som Lars Beckman redovisar. Elhybrider och elbilar är uppe kring ungefär 12 procent.
Sedan ska man komma ihåg att utryckningsfordon - brandbilar, ambulanser, polisbilar etcetera - är undantagna från miljöbilskraven. Det är ca 25 procent av statens bilar. Och 3 procent av de lätta lastbilarna var utryckningsfordon. Sedan gäller det principen om att staten ska vara en föregångare.
Det är givetvis så. Att alla fordon som handlas upp, förutom utryckningsfordon, ska vara miljöbilar är något som vi i regeringen står fast vid och som vi kommer att fortsätta att ställa krav på. Regeringen presenterade en klimathandlingsplan före jul.
Där går vi fram med en lång rad åtgärder för att stärka miljöpolitiken och klimatpolitiken för att se till att vi uppnår klimatmålen och inte minst målet inom transportsektorn, som är att utsläppen ska minska med 70 procent till 2030.
Precis som jag redovisade i mitt svar har vi en lång rad reformer och åtgärder för att få bort de fossila bränslena helt och hållet. Här har vi förstås också väldigt viktiga verktyg i form av miljöledningssystemen. Det är naturligtvis någonting som också gäller för de statliga bolagen.
Man måste se till att ha väldigt bra koll på sina utsläpp och se till att man bidrar till att nå klimatmålen.
Isabella Lövin (MP):
Tack, ledamöterna, för ytterligare respons och frågor! Vi är inne i en stor omställning av hela samhället. Vi måste bort från de fossila bränslena.
Att en moderat ledamot hävdar att klimatfrågan är ett av partiets prioriterade områden när ni samtidigt i er skuggbudget går fram med att sänka bensin- och dieselskatten och satsa 6-7 miljarder av skattebetalarnas pengar på att göra det billigare att släppa ut skulle jag kalla för löjeväckande.
Vi har infört ett bonus-malus-system som trädde i kraft den 1 juli 2018. Det gav stor effekt på försäljningen av nybilar redan sista halvåret 2018. När vi tittar på slutsiffrorna för 2019 kommer vi att se en väsentlig ökning av antalet laddbara bilar och elbilar.
Jag kan inte helt gå i god för siffrorna, men i december var det alltså runt 15-16 procent som var laddbara bilar av nybilsförsäljningen. Då kan man knappast säga att det inte har gett någon effekt.
Jag vill beklaga att vi inte snabbare har kunnat komma fram med en miljöbilsdefinition som tydligare styr våra myndigheters inköp, och jag vill återigen påpeka att de siffror som ledamöterna hävdar gäller 2018 är för 2017. Vi kan kontrollera det efteråt. Jag förstår att ni har en källa, men departementet har kollat och det stämmer inte.
Misstag kan göras. Vi ser en snabb omställning när det gäller den privata försäljningen, men naturligtvis behöver vi se till att våra myndigheter snabbt får en klarhet i vad som är en miljöbil.
Från och med den 1 mars kommer det att vara tydligt att det är samma definition som för en bonusbil inom bonus-malus-systemet, det vill säga högst 70 gram utsläpp per kilometer. Det är en högst väsentlig skärpning från den definition som Alliansen införde på 120 gram, som dessutom var viktbaserad.
Marléne Lund Kopparklint säger att vi straffar vanliga människor. Det är knappast sant, eftersom vi inför en bonus på upp till 60 000 kronor för nybilar. Vi inför ett bränslebyte som gör att alla människor som har en bil och som tankar är med i omställningen.
Vi tvingar nämligen in en högre grad av förnybara drivmedel i bensin och diesel, vilket är ett sätt att underlätta för alla att kunna vara med i omställningen. Vi ska också titta på ett konverteringsstöd för den som har en bensin eller dieselbil så att man kan konvertera till gas eller el eller för att köra 100 procent förnybart i sin existerande bil. Alla ska kunna vara med i den här omställningen.
När det gäller miljöbilszoner har vi också andra intressen att ta hänsyn till i våra innerstäder. På Hornsgatan i Stockholm har vi haft luftkvalitetsmätvärden som absolut inte är acceptabla för de barnfamiljer som bor där. Det här är ett hälsoproblem.
Att städerna ska ha möjlighet att inrätta miljöbilszoner i vissa begränsade områden i våra städer är knappast att förbjuda över 1 miljon dieselbilar, vilket ledamoten hävdar. Det är ganska skrattretande. Sedan vill jag säga att jag inte är nöjd med att de statliga företagen inte har en högre andel av bilar som går på eldrift.
Det kan dock vara så att de tankar förnybart.
Isabella Lövin (MP):
Jag tackar Lars Beckman för följdfrågorna. Jag vill verkligen påpeka att elbilsförsäljningen per capita är högre i några av våra glesbygdsområden än vad den är i Stockholms innerstad.
Att hitta laddmöjligheter om man bor i exempelvis Jämtland går bra - det finns något som kallas Green Highway - men i Stockholms innerstad är det svårare både att hitta parkeringsplatser och att äga en bil än vad det är på landsbygden. Så ska det också vara eftersom det finns kollektivtrafik i våra storstäder. Regeringen har satsat enormt mycket på att bygga ut laddinfrastrukturen.
Som jag nämnde tidigare finns i klimathandlingsplanen att se till att det finns laddinfrastruktur där det finns vita fläckar längs våra större vägar. Vi kommer att tillsätta en elektrifieringskommission bland annat för att adressera det som gäller elektrifieringen av den tyngre vägtrafiken. Det är ett enormt arbete som pågår just nu.
Vi behöver arbeta tillsammans med den privata sektorn och bilindustrin, och det är precis vad vi gör. Vi behöver gå i takt så att det blir en omställning som går så snabbt som det behövs. Från och med den 1 mars kommer det att vara tydligt vad som är miljöbilsdefinitionen, och den kommer att gälla för alla statliga myndigheter. Miljöbilsdefinitionen används också som förebild för företag och kommuner.
Bonus-malus-krav och förmånsbeskattning styr företagen, och här ska vi genomföra en skärpning av båda delarna under mandatperioden och se till att det blir en tydlig omställning för både den privata sektorn och de statliga företagen samt naturligtvis för våra myndigheter.
Isabella Lövin (MP):
har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att stoppa de mobila verkstäderna och de mobila tankstationerna. Inledningsvis vill jag säga att jag delar interpellantens uppfattning att det är angeläget att miljöfarliga ämnen inte hamnar i naturen med anledning av den aktuella typen av mobil verksamhet.
Mobila verksamheter av det här slaget omfattas av krav i miljöbalken på att till exempel utföra de skyddsåtgärder, iaktta de begränsningar och vidta de försiktighetsmått i övrigt som behövs för att förebygga, hindra eller motverka att verksamheten medför skada eller olägenhet för människors hälsa eller miljön.
Miljöbalken innehåller också krav på att alla som bedriver en verksamhet eller vidtar en åtgärd är skyldiga att skaffa sig den kunskap som behövs för att skydda människors hälsa eller miljön mot skada eller olägenhet. Detta innebär bland annat en skyldighet att kontrollera sin verksamhet för att förhindra skador på miljön.
En förutsättning för att kraven i miljöbalken ska kunna uppfyllas är att verksamheten bedrivs på ett sådant sätt att eventuellt spill inte sprids till omgivande mark, mottagande vatten eller avloppsnät, vilket som utgångspunkt innebär att verksamheten bör bedrivas i en verkstadslokal.
Även om mobila verksamheter av den här typen inte omfattas av krav på anmälan eller tillstånd enligt miljöbalken kan den myndighet som bedriver tillsyn besluta om åtgärdsförelägganden eller förbjuda verksamheten om miljöbalkens krav inte följs. Sådana förelägganden eller förbud kan förenas med vite.
Tillsynsmyndigheten, som i dessa fall är den kommunala nämnden, ska också anmäla överträdelser till polis eller åklagare om det finns misstanke om brott. Det är här viktigt att alla ansvariga myndigheter har ett nära och väl fungerande samarbete.
Mot bakgrund av den omfattande regleringen på området och de möjligheter som finns för tillsynsmyndighet, polis och åklagare att ingripa planerar regeringen för närvarande inte att se över miljölagstiftningen.
Isabella Lövin (MP):
Jag tackar Thomas Morell för att han lyfter upp en mycket viktig fråga. Regeringen anser att det är oerhört viktigt med ordning och reda på våra vägar. Vi anser också att det är oerhört viktigt att nå klimatmålen, att nå miljömålen och att hålla oss till vår miljölagstiftning.
Regeringen har vidtagit en rad åtgärder för att skapa ordning och reda på vägarna och förbättra regelefterlevnaden. Bland annat har vi gett ett uppdrag till Polismyndigheten i regleringsbrevet att motverka illegal cabotageverksamhet.
Vi har också tillfört 100 miljoner kronor för åren 2017-2020 för att motverka osund konkurrens och illegal cabotageverksamhet, vilket bland annat har resulterat i att 400 poliser och polisanställda bilinspektörer har vidareutbildats för att förbättra kontrollen av tunga fordon på väg. Men vi anser att vi behöver göra mer.
Därför tillsatte regeringen i oktober en utredning för att se över hur kontrollverksamheten för yrkestrafiken på väg bedrivs och lämna förslag på förbättrande åtgärder för att fler ska följa reglerna på området. Utredningen ska också föreslå en samlad kontrollverksamhet med mer effektiva vägkontroller.
Redan i dag har vi väsentligt höjt både kompetensen och verksamheten genom bland annat flygande kontroller på vägar och bättre utbildning för bilinspektörer och poliser. På miljösidan är det kommunerna som har ansvaret för tillsynen.
På lokal och regional nivå arbetas det med att förbättra samarbetet mellan olika myndigheter för att komma åt den här typen av miljöbrott, som också är kopplad till andra brott. Vi har också sett över sanktionsmöjligheterna.
Utredningen ska ge förslag om sanktionsväxlingar, det vill säga ändra påföljderna till sanktionsavgifter. Detta ska redovisas i november 2020. Det görs alltså väldigt mycket från regeringens sida, och regeringen är medveten om problemen och absolut besluten att komma åt illojal konkurrens.
Det handlar om både arbetsvillkor och miljöefterlevnad och miljöhänsyn. Vi måste naturligtvis också se till att vi kan premiera de miljömässigt hållbara transporterna. Jag tycker att det är en viktig poäng som Thomas Morell lyfter fram.
Det är klart att illegal cabotageverksamhet som är billig på grund av dåliga förhållanden och villkor konkurrerar ut exempelvis frakt på järnväg, som kanske kostar något mer men är mycket mer miljömässigt hållbar i längden. Med det sagt är frågan i hög grad aktuell.
Regeringen följer den, en utredning är tillsatt och vi jobbar också med andra medel för att kunna gynna dem som flyttar över gods till bland annat järnväg genom ekobonus.
Isabella Lövin (MP):
Tack, Thomas Morell, för fördjupade frågor - och bildvisning! Detta är något som jag absolut inte kan bedöma utifrån det som ledamoten visar här, men det är självklart så att miljölagstiftningen och miljöbalkens hänsynsregler gäller all verksamhet i Sverige.
Är det så att det begås något som skadar miljön, till exempel att det kommer ut diesel eller andra skadliga ämnen i miljön, är det inte lagligt. Vi har en tillsynsmyndighet för det. Det stämmer inte som ledamoten säger att ingenting har gjorts. Jag har redogjort för vad som har gjorts.
Det har tillförts väsentliga resurser till Polismyndigheten och utbildningsverksamhet, och det finns en utredning på gång för att komma med fler förslag på hur vi kan förbättra kontrollverksamheten ytterligare. Jag anser att det är av yttersta vikt av miljöskäl men också av konkurrensskäl.
De som har sjysta transporter ska premieras och inte slås ut av illojal och i många fall illegal konkurrens.
När det gäller hur vi ska kunna flytta över mer gods till järnvägen vill jag påpeka för Thomas Morell, som ju företräder Sverigedemokraterna, att om vi ska ha plats på våra spår för mer gods och mer persontrafik behöver vi bygga nya stambanor.
Jag konstaterar att Sverigedemokraterna inte stöder att vi ska bygga höghastighetsjärnväg. Höghastighetsjärnvägen handlar om att vi ska kunna flytta över en hel massa av persontrafiken till en bana och göra plats på den andra banan för mer godstrafik och mer regional trafik och att vi också ska kunna få mer effektivitet i hur man kan underhålla och reparera banor utan att det blir stopp.
Vi har helt enkelt inte kapaciteten i dag för att öka trafiken så mycket som vi skulle behöva för att klara klimatmålen. Där har jag alltså en fråga tillbaka till ledamoten - varför Sverigedemokraterna inte stöder byggandet av nya stambanor. Vi behöver helt enkelt bygga ut kapaciteten så att vi har möjlighet att flytta över mer gods.
Då tror jag också att de som köper upp godstransporter kan känna sig tryggare med att leveranserna kommer i tid. Detta är en stor investering för Sverige, och det är ingenting som kommer att realiseras på fem eller tio år, men vi behöver tänka långsiktigt om vi ska klara omställningen.
Då är det inte bara omedelbara problem här och nu vi ska tänka på, utan vi måste lyfta blicken och göra det som kommer att vara århundradets infrastrukturinvestering för Sverige. När stambanor byggdes senast var hundra år sedan, så vi behöver verkligen se att vi har ett helt annat transportbehov och en helt annan befolkning i dag.
Utöver detta är mitt svar till ledamoten att den utredning som är tillsatt ska redovisa ett deluppdrag om sanktionsväxlingar, påföljder och sanktionsavgifter i november 2020. I övrigt ska uppdraget redovisas den 1 mars 2021.
Polisen har redan i dag i uppdrag att göra flygande kontroller och att öka arbetet med att kontrollera dessa transporter.
Isabella Lövin (MP):
Jag tycker att jag har varit väldigt tydlig i mitt svar. Regeringen tar denna fråga på största allvar. Vi har tillfört resurser till Polismyndigheten. Det är 400 poliser och bilinspektörer som har utbildats för att få särskild kompetens i dessa frågor. Man har fått i uppdrag att göra flygande inspektioner. Vi har tillsatt en utredning som kommer att redovisa sina deluppdrag i oktober och sedan i mars nästa år.
Vi har också sett över sanktionsmöjligheterna. När det gäller miljöfrågan pågår samarbete mellan tillsynsmyndigheter och övriga myndigheter för att man på ett bättre sätt ska kunna åtgärda detta. Jag instämmer i Thomas Morells upprördhet över att det kan pågå illegal verksamhet på våra vägar; det ska det inte göra. Regeringen tar denna fråga på yttersta allvar.
Jag kan lägga till att denna fråga är uppe även på EU-nivå. Genom EU:s mobilitetspaket, som syftar till att säkerställa sund konkurrens, introduceras även smarta färdskrivare för att säkerställa effektivare kontroller av bland annat cabotage- och utstationeringsregler.
Coreper godkände överenskommelsen den 20 december, så ett formellt antagande verkar vara på gång under våren 2020. På det viset kommer det att bli betydligt enklare att följa åkarna och göra kontroller när det behövs. Detta är ett positivt steg framåt, för denna verksamhet ska inte få finnas utan ska definitivt bekämpas.
Isabella Lövin (MP):
Staffan Eklöf har frågat mig om regeringen kommer att se till att bekämpningen av almsjukan på Gotland fortsätter och vad regeringen har för långsiktig strategi för att bevara almen i Sverige. Staten har sedan almsjukan upptäcktes på Gotland år 2005 och till och med år 2018 investerat ca 37 miljoner kronor för att bekämpa almsjukan på ön.
En del av dessa resurser har satsats i projektet Life Elmias som bland annat syftade till att utrota almsjukan på Gotland och att långsiktigt säkerställa de naturvärden inom Gotlands Natura 2000-områden som är knutna till alm och ask. Projektet innebar en kraftsamling med EU-stöd på ca 21 miljoner kronor från Lifefonden. Projektet startade i augusti 2013 och avslutades i december 2018.
Resultatet av projektet innebar inte att syftet - att utrota sjukdomen från ön Gotland - uppnåddes. I dag är almsjukan spridd över hela ön, men spridningstakten har dämpats och Gotland har fortfarande kvar ett bestånd av friska almar.
Naturvårdsverket, Skogsstyrelsen och Länsstyrelsen i Gotlands län har efter att Lifeprojektet avslutades inlett en ny samverkansprocess för att kunna göra en säkrare bedömning av förutsättningarna att lyckas med sjukdomsbekämpningen på lång sikt. För att kunna fatta ett långsiktigt beslut vill Naturvårdsverket ha säkrare uppgifter om hur mycket alm som finns på Gotland och om almbeståndets och de almsjuka trädens åldersfördelning.
Naturvårdsverket vill också ha ett samlat kunskapsunderlag om almens biologiska värden. Myndigheternas ambition är att uppgifterna och underlaget ska vara sammanställda senast under hösten 2020. Länsstyrelsen i Gotlands län ansvarar för att ta fram denna information. I väntan på beslut har Skogsstyrelsen och Naturvårdsverket skjutit till riktade medel för fortsatta bekämpningsåtgärder som pågår nu och fram till sommaren.
Planen är att en almsjukeinventering ska genomföras under sommaren. I den budget som riksdagens beslutade om för 2019 sänktes anslaget till åtgärder för värdefull natur betydligt.
I Naturvårdsverkets svar från december 2018 på länsstyrelsens begäran om fortsatt finansiering av bekämpningen av almsjuka konstaterades att de stora neddragningarna gjorde att Naturvårdsverket inte kunde finansiera den fortsatta bekämpningen. Men tack vare att regeringen återställde anslaget kan Naturvårdsverket nu finansiera det arbete som pågår i år.
Myndigheterna arbetar alltså vidare med frågan och kommer därefter att ta ställning till hur arbetet för att bekämpa almsjukan ska bedrivas i fortsättningen. Regeringen följer myndigheternas arbete.
Isabella Lövin (MP):
Jag vill börja med att tacka Staffan Eklöf för den insikt som han beskriver kring sambanden mellan olika arter i ekosystem. Det är verkligen grunden för all klok förvaltning och allt skydd av värdefull natur, som vi dessutom i dag har ett akut behov av att tänka långsiktigt om.
Det handlar om att skydda våra inhemska nordiska arter i ett förändrat klimat. Almsjukan kom redan på 50-talet och är ett exempel på hur en skadesjukdom kommer till vårt land från andra breddgrader och det inte finns någon naturlig resistens mot den.
Det är någonting som vi kommer att se mycket mer av i takt med klimatförändringarna och de extrema väderhändelser och annat som de för med sig. Därför behöver vi jobba långsiktigt med skydd av värdefull natur.
Vi behöver också jobba utifrån den strategi som Skogsstyrelsen skisserar när det handlar om hur vi ska kunna anpassa skogen och skogsbruket inför klimatförändringarna.
Skogsstyrelsen har i sin rapport Klimatanpass ning av skogen och skogsbruket föreslagit ett antal åtgärder för att förebygga skador långsiktigt och kostnadseffektivt, bland annat att öka andelen blandskog, lövskog och tall samt att se till att skogen är ståndortsanpassad och stormsäker och har en hög grad av variation. Åter till almsjukan.
Nu är det myndigheterna som arbetar med den här frågan. Regeringen har inte strategier för enskilda arter. Regeringens prioritering är att vi ska skydda värdefull natur och att vi ska ha biologisk mångfald. Det är våra myndigheters uppdrag att jobba med de här frågorna på det mest ändamålsenliga sättet.
Om de får mindre pengar i anslag är det naturligtvis svårt för myndigheterna att kunna prioritera bland alla de områden där det behövs åtgärder och skydd. Det gäller alltifrån tillståndet i våra hav och förorenade områden till skydd av enskilda arter.
När Sverigedemokraterna var med om att skapa drastiska nedskärningar i miljöbudgeten genom att ge sitt stöd till M-KD-budgeten innebar det förstås att Naturvårdsverket inte kunde fortsätta med all den verksamhet man behöver göra. Man valde då i det här fallet att skära ned på just detta anslag. Nu har man satt i gång med det igen, tack vare att regeringen anslog pengar.
Sverigedemokraterna fortsätter också att motarbeta insatser för naturvården i Sverige. I er budgetmotion för 2020 vill ni skära bort 215 miljoner från regeringens förslag till naturvårdsanslag. Det kommer knappast att bli mer skydd av värdefull natur med mindre pengar. Den ekvationen går inte ihop.
Mitt svar är alltså att det naturligtvis är oerhört viktigt att förebygga invasioner av invasiva arter och att skydda värdefull natur, men när det gäller almen väntar vi nu på den inventering och det kunskapsunderlag som myndigheterna arbetar tillsammans med under 2020.
Isabella Lövin (MP):
Jag vill börja med att understryka att våra myndigheter nu under 2020 arbetar för att förbättra kunskapsunderlaget. Jag är övertygad om att man också har kunskap kring vaccination och möjligheter till detta. Jag skulle också vilja understryka, Staffan Eklöf, att det knappast endast är arten alm som har ett antal andra arter knutna till sig som är beroende av varandra.
Hela naturen är konstruerad på ett sådant sätt att det är fungerande ekosystem där olika arter är beroende av varandra. Det allra mest kostnadseffektiva sättet att skydda och bevara arter är faktiskt att skydda värdefull natur, där naturen så att säga tar hand om sig själv. Att människan ska behöva gå runt och vårda och vaccinera varje enskilt träd är knappast en hållbar framtid.
Vi behöver se till att stärka naturen så att vi har en variation som gör att det finns motståndskraft mot sjukdomar, klimatförändringar, extrema väderhändelser och annat som kan påverka naturen tillfälligtvis.
Det är otroligt viktigt, och där är vetenskapen helt överens: Vi behöver skyddade områden, i skogen och i andra naturtyper, för att stärka resiliensen eller motståndskraften hos naturen mot sjukdomar, skadeinsekter, extrema väderhändelser, invasiva arter och annat.
Om Sverigedemokraternas besked här är att man tänker ta pengar från skydd av värdefull natur för att vaccinera enskilda träd på Gotland tror jag att Sverigedemokraterna är fel ute. Därmed inte sagt att det är uteslutet med vaccination som en åtgärd.
Som ledamoten sa är den typ av vaccination som i dag används i södra England och även i Nederländerna någonting som är väldigt dyrt. Man kan använda det för enskilda träd som betraktas som särskilt värdefulla, men man måste då upprepa det varje år. Det är en väldigt bekymmersam situation.
Vi kan se med egna ögon hur naturen förändras framför våra ögon här och nu. Vi har haft den varmaste vinter som uppmätts i Sverige på nästan 300 år, sedan mätningarna började. Det är klart att det också förändrar vår natur.
I det sammanhanget måste jag säga att det är oerhört kortsiktigt av Sverigedemokraterna att i detta läge ta bort 4 miljarder ur klimatbudgeten, de åtgärder som är nödvändiga för att förebygga de värsta konsekvenserna av att vi här i Sverige får fyra, fem eller sex grader varmare klimat än vad växtlighet, djur och ekosystem är anpassade för.
Det är precis det vi upplever just nu. En och en halv grads uppvärmning av den globala medeltemperaturen innebär minst det dubbla i Norden - minst det dubbla. Det vi ser nu är faktiskt fem sex grader varmare temperatur än normalt i Sverige. Jag har sympati för ledamotens omsorg om almen. Jag delar den.
Men jag är också orolig över att vi inte har tillräckligt kraftiga klimatreformer och åtgärder och att Sverigedemokraterna inte stöder det, när vi ser hur naturen förändras och blir mer sårbar på grund av klimatförändringarna.