Thomas Östros (S):
Jag får också tacka. Det är första gången på mycket länge som jag hört en konkret idé från Kristdemokraterna om det utbildningspolitiska innehållet. Det var nu när Torsten Lindström förespråkade etnisk kvotering. Det var intressant. Det har jag tidigare inte noterat. Det var längesedan vi fick någon konkret idé från Kristdemokraternas sida. Jag tycker inte att det är en särskilt bra lösning.
Jag tror att det är en lösning som är mycket lätt att ifrågasätta ur ett rättssäkerhetsperspektiv och ett rättviseperspektiv. En mycket bättre idé är att anamma hela det arbetssätt som propositionen och idén om den öppna högskolan innebär, att det i högskolans grunduppdrag ska finnas ett uppdrag att aktivt rekrytera och bidra till att förändra den sociala och etniska sammansättningen i högskolan.
Här finns ju jättefina exempel de senaste åren, där högskolor arbetar med långsiktigt samarbete med gymnasieskolor i utsatta delar av storstaden till exempel för att attrahera och locka till vidare studier. Man samverkar lärare emellan och högskolelärare med gymnasieelever och visar i praktiskt arbete att högskolestudier är något som kan vara mycket intressant för dig som elev i framtiden. Det kan vi återkomma till.
Det finns rader av verktyg att använda sig av, ifrån den öppna högskolan, nätuniversitetet och collegeutbildningarna till det pedagogiska utvecklingsarbete som pågår på högskolan. Nu handlar det om den vidare frågan om rekrytering av lärare.
Också här är det viktigt att notera att sedan regering och riksdag fattade beslut om en ny lärarutbildning - en utbildning som liknar utbildningarna till civilingenjör, läkare och andra mycket starka yrken i samhället mer än vad lärarutbildningen gjorde förr - och reformen genomfördes har också attraktionskraften för lärarutbildningarna ökat markant.
Det är fler antagna, det är fler som söker, det är fler förstahandssökande och det finns i dag ett intresse för att bli lärare som vi inte har sett på många år. Det är ett tydligt tecken på att den typen av insatser ger effekt. Vad beror det då på? Exempelvis att man faktiskt ger studenterna på en lärarutbildning möjlighet att vara med och välja och påverka sin utbildning under utbildningens gång.
Så har vi det i rader av andra mycket starka yrkesutbildningar. Det är klart att det ska dimensioneras efter samhällets behov men det måste också vara möjligt för studenten att känna, vartefter man studerar, vilken inriktning man ska välja. Det har lockat nya studenter. Det handlar också om kopplingen till forskning och forskarutbildning, någonting som Kristdemokraterna alltid har visat ett ointresse för.
Det är faktiskt viktigt för lärarutbildningarna att få en grund i forskning, en vetenskaplig grund där man också som student ser att det på institutionen i fråga, i den delen av universitetet, bedrivs väldigt intressant forskningsarbete som befruktar utbildningen. Det gäller även det faktum att man när man i dag går en lärarutbildning blir behörig till att gå forskarutbildning.
De forskarskolor som startas runtomkring i landet, kopplat till lärarutbildningarna, är också de en signal till lärarstudenterna om attraktionskraften och kvaliteten i lärarutbildningen. Det har naturligtvis också mycket att göra med villkoren på arbetsmarknaden.
När framtida studenter ser att lärartätheten ökar i skolan och att löneutvecklingen har varit mycket bättre de senaste tio åren jämfört med de 20 åren dessförinnan ser de att det finns en möjlighet att få en väldigt fin yrkeskarriär. Det innebär också att man söker sig till lärarutbildningen. Det dystra för Kristdemokraternas del är ju att de i princip har sagt nej till alla dessa förändringar. Nu har vi fått ett förslag, för första gången på länge, på vad man ska göra.
Jag tycker inte att det räcker.