Catharina Elmsäter-Svärd (M):
Isak From får det att låta som om det inte händer något alls längre upp i landet. För att det inte ska råda någon förvirring vill jag påminna om att vi där har Ådalsbanan, som snart är färdig, och Haparandabanan, som är färdig om ett år, och vi har för inte så länge sedan invigt Botniabanan. Det är stora projekt som drar mycket resurser.
Jag skulle vilja komma tillbaka till Carina Adolfsson Elgestams diskussion om punktligheten och det som vi alla söker och strävar efter. Det är både en utmaning och en svårighet när det gäller infrastruktur. Vi har långa ledtider för den ekonomiska planeringen och den fysiska planeringen. Man kan ha vilken uppfattning man vill om detta.
Men det har hittills aldrig investerats så mycket i järnväg som har gjorts de senaste åren och som ligger i plan de kommande tolv åren precis som det görs på vägar. Vi fattade beslutet om åtgärdsplanering för snart ett år sedan. När vi kommer fram till år 2021 kommer vi fortfarande att ha, om ingenting annat mer görs, kapacitetsproblem och flaskhalsar.
Det är därför som det är så viktigt att använda kunskaper, insikt och information från våra forskare. Det gäller att titta på: Hur ser läget ut i dag? Vi har höjt anslaget för drift och underhåll och ökat anslaget för investeringar. Men vi har också reinvesteringar. Vi måste se på det. Hur ser till exempel kraftförsörjningen ut de kommande åren?
Vi kommer om några år att se att vi har problem med det om ingenting görs. Hur har vi det med våra kontaktledningar? Det nämndes som exempel. De rivs ned. Det skapar problem när tåg stannar. Då kan inte andra tåg komma förbi eller komma om, utan det blir stopp. Det påverkar hela tågsystemet, inte minst för att vi har kapacitetsproblem. Vi måste också titta mer grundligt på hur det ser ut med bärigheten på våra spår. Hur ser underlaget ut? Hur ser rälsen ut? Hur ser våra växlar ut?
Det vi står inför den här vintern och till viss del också förra vintern är inte bara vinterrelaterat. Men det blir extra problematiskt när vi har haft vintrar som har sett ut som denna. Det är därför angeläget att titta på vad som mer behöver göras och lyfta blicken lite. Isak From nämnde själv att han tidigare satt i landstingstyrelsen och i regionstyrelsen.
Vi kan se att som underlag för den åtgärdsplanering som vi har fattat beslut om ligger varje regions tankar, prioriteringar och vilja. När vi nu har dem samlade skulle vi kunna tänka ett steg till. Var får vi ut mest kapacitet tidigare i systemet om det är möjligt? Jag tittar nu på några av åtgärdsplaneringarna. Vi kan ta Östergötland som ett exempel igen.
Man talar om Ostlänken. Det är trångt på spåren på Södra stambanan. Det finns inte mycket som görs på Södra stambanan under de kommande tolv åren. Det har mycket varit hänvisat till diskussionen om höghastighetståg. Om vi tittar framför allt i mellersta och södra Sverige ökar tågresandet och inte minst arbetspendlingen. Den utvecklingen vill vi se fortsatt.
Därför är min strävan framåt: Hur och på vilket sätt kommer vi att kunna öka kapaciteten så att vi gör det mer rimligt att kunna transportera gods på ett tillförlitligt sätt? Hur ska människor kunna fortsätta att använda sig av kollektivtrafik och gärna pendling på våra lokala och regionala banor? Det är där vi har utmaningen. Där är regeringens fattade beslut om åtgärdsplaneringen en bra grund.
Men vi måste göra mer.