Lars Hjälmered (M):
Ganska nyligen kom en rapport från Riksrevisionen. Man hade granskat näringspolitiken och detta med effektutvärderingar. Lite förenklat sa Riksrevisionen att man inte med hundra procents säkerhet kan säga om näringspolitiken är riktigt effektiv. Detta tycker jag manar till eftertanke kring hur vi använder skattebetalarnas pengar på ett effektivt sätt. Fru talman! Låt mig börja i en annan ände.
Näringspolitiken handlar om att människor ska kunna ha ett jobb att gå till, att det skapas nya företag och att företag omdanas och utvecklas. Den handlar om att via näringslivet, när hjulen snurrar, kunna säkra välfärdens finansiering.
Inte minst i denna pågående coronapandemi har vi kunnat se vilket slag det kan ge när tusentals, till och med tiotusentals, människor nästan på dagen sägs upp på hotell, på restauranger, i butiker och hos många andra viktiga arbetsgivare. Näringspolitiken, som kan vara både nationell och lokal, är alltså utomordentligt viktig för att underlätta, stödja och hjälpa landets företagare.
Då menar jag inte bara nu i krisen utan i stort och generellt. Det är naturligtvis helt rimligt att vi tar ordentligt med skattepengar och använder dem till områden som forskning, till exempel demonstration av ny teknik, så att man kan samverka. Fru talman!
Till exempel i min egen hemstad Göteborg har det länge skett stora satsningar på fordonsforskning för att stegvis utveckla ny teknik, inte minst inom områden som elektrifiering, hybridisering och liknande, och för att minska miljöutsläppen men också naturligtvis, för att tala klartext, för att kunna säkra jobben ute på Hisingen på AB Volvo och på Volvo Personvagnar.
Vi kan se i forskningspropositioner över tid från både röda och blå regeringar och brett i näringspolitiken med årliga beslut att det sammantaget läggs tiotals miljarder kronor, beroende på hur man räknar, i olika former av stöd till företag och företagare. Då är det viktigt att dessa pengar används på ett kostnadseffektivt sätt.
Rapporten från Riksrevisionen är inte den första kritiken eller synpunkten som har kommit. Redan för fyra eller fem år sedan kom den så kallade Entreprenörskapsutredningen med ett antal förslag om hur man bättre kunde följa upp och utvärdera näringspolitiken. Ibrahim Baylans företrädare lät olyckligtvis dessa förslag ligga på skrivbordet utan att gå vidare med dem.
År 2017, tror jag, kom Riksrevisionen med kritik. Det föranledde riksdagen att fatta beslut om att ge ett uppdrag, ett så kallat tillkännagivande, till regeringen med inriktning på att följa upp och effektutvärdera näringspolitiken och företagsstöden.
I en budgetproposition häromåret valde näringsministern att ange att detta var fullgjort, alltså att man hade gjort allt i enlighet med kravet och önskemålet från riksdagen om att bättre följa upp att det hushållas med skattebetalarnas pengar. Nu har kritiken kommit. Fru talman! Min första fråga är: Hur ser Ibrahim Baylan på denna kedja, där man har ansett att man har gjort vad man kan och vad man ska men där det sedan kommer förnyad kritik?
Slutligen var en av mina huvudfrågor till näringsministern: Kan han på heder och samvete garantera att skattebetalarnas pengar används på ett kostnadseffektivt sätt? Jag noterar att han inte svarar på den frågan i sitt svar. Det tycker jag tarvar ett svar.