David Josefsson (M):
Jag tackar statsrådet för svaret. Den som läst om Göteborgs historia vet att staden från början är byggd i ett träsk. Med hjälp av holländska ingenjörer kunde marken dräneras och kvarteren breda ut sig mellan hamnkanalerna under 1600-talet. Vad inte riktigt lika många vet är att också älven i mångt och mycket är byggd av mänsklig hand. Egentligen var det Nordre älv som var huvudvägen från havet upp i älven.
Den del av älven som löper genom centrala Göteborg var från början närmast träskmark, täckt av breda vassbälten. Det som de holländska ingenjörerna gjorde när staden anlades var alltså lika mycket att skapa farbart vatten som att skapa byggbar mark. Hundratals år av muddring har därefter befäst älvens sträckning. Detta är också en av anledningarna till att staden i dag är extremt exponerad för klimatförändringar.
Det som historiskt varit Göteborgs livsnerv, älven och hamnen, riskerar att i framtiden bli vår största fara. En stad byggd i ett träsk innebär utmaningar. När extremväder blir allt vanligare ökar också risken att Göteborg tidvis kan hamna under vatten. Fru talman! Att Göteborg blir särskilt utsatt beror på att tre faktorer samverkar.
När stormar drar in från havet trycks havets vattenmassor upp mot land, samtidigt som tillflödet från älven ökar. Vattennivån ökar då från två håll. Lägg på det ett ihållande regn som nu inte har någonstans att ta vägen, då magasinen som älven utgör redan är fulla. Därför behöver Göteborgs stad klimatsäkras till väldigt stora kostnader - uppemot 30 miljarder, bedömer kommunen.
Finansieringsansvaret för dessa kostnader är ganska oklart. Regeringen har tidigare hänvisat till enskilda fastighetsägare och kommuner. Det är också det som statsrådet inleder med i sitt interpellationssvar. Det är det lätta svaret, fru talman. Men precis som statsrådet konstaterar är frågan komplex, och även staten har ett ansvar, exempelvis genom statliga myndigheter som ansvarar för viktig infrastruktur.
De åtgärder som statsrådet nämner att regeringen har vidtagit är absolut positiva. Men konsekvenserna av översvämningar vid extremväder i Göteborg kan bli på en betydligt värre nivå än exempelvis ras, skred eller erosion, även om de riskerna på intet sätt ska förringas. Statsrådet hänvisar vidare till den nationella strategin för klimatanpassning och de uppdrag som kommer ur den.
Problemet är, som jag ser det, fru talman, att regeringen i den nationella strategin slår fast att det ska vara enskilda fastighetsägare och kommuner som i huvudsak ansvarar för åtgärderna, vilket i Göteborg inte blir tillämpligt med tanke på såväl omfattningen av åtgärderna som konsekvenserna av översvämningar. Den strategin svarar helt enkelt inte upp till den specifika frågan.
Därför menar jag att en särskild och dedikerad utredning borde tillsättas, en utredning som går igenom hur finansieringsansvaret skulle kunna se ut för åtgärder i den storleksklass som krävs i Göteborg. Det är i mitt tycke inte rimligt att tro att enskilda fastighetsägare tillsammans med Göteborgs stad ensamma kan finansiera eller genomföra sådana åtgärder. Därför får statsrådet gärna förtydliga vilka uppdrag inom ramen för den nationella strategin för klimatanpassning som han menar.
Vilka svar är det vi får på frågan om finansieringsansvaret i exempelvis Göteborg?