KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lars Thomsson (C):
Jag tackar för svaret från statsrådet. Enligt beräkningar från LRF som vi har sett är det väldigt tydligt att vi rör oss uppåt i kostnadsbilden. Det är 5,7 miljarder i den senaste beräkningen, och det har stigit rätt snabbt på bara en månad. Man säger att det är en försämrad lönsamhetskalkyl med i storleksordningen 1 miljard 2021 och att det kommer att vara ytterligare 1 miljard 2022. Detta kommer nog statsrådet att se på torsdag.
Eller det är kanske ännu kraftfullare fall när det gäller lönsamheten. Vi vet också att det är rätt många grenar i jordbruksnäringen som inte får någon kompensation på marknaden över huvud taget. Grisnäringen är en sådan. Äggnäringen tror jag också är i precis det läget. Jag ska ge ett praktiskt exempel för att visa hur svårt detta kan vara. Jag kan berätta om en genomsnittlig gotländsk gård - det är ett verkligt fall - där de har 300 hektar åkermark och 500 nötdjur. De omsätter 5 miljoner.
I förhållande till de 5 miljonerna får de en kostnadsökning på 750 000. Det är alltså 15 procent av omsättningen, rakt upp och ned, på ett bräde, när det gäller de fyra faktorerna. Detta slår otroligt fort. Det svar som statsrådet gav var att det ska vara enkla och effektiva insatser. Jo, det är korrekt. Men jag saknar verkligen en sak: Det ska vara snabba insatser.
Det är nästan det viktigaste - att det går snabbt. Därför måste regeringen återkomma fort. Jag ser också att vi måste återkomma med insatser som gör att vi klarar svensk konkurrenskraft i livsmedelsnäringen men också klimatomställningen. Det kan inte vara tal om att vi ska sänka reduktionsplikten. Tar man bort reduktionsplikten går man egentligen ifrån klimatlagen, och det kan aldrig vara någon lösning.
Lars Thomsson (C):
Infrastrukturministern! Jag vill börja med att tacka för ett väldigt bra seminarium för en vecka sedan. Vi pratade om den andra av våra två bastransporter, nämligen färjetrafiken. Det blev väldigt bra klargöranden om vad som gäller för den upphandlingen framöver. Detta är vi glada för. Gotland är fortsatt en ö som inte har några tåg. Vår enda snabbtransportlösning är flyg.
Därför är vi mer beroende av flyg än någon annan region i det här landet, tror jag. Just nu går det hyfsat bra för flygsektorn. När det gäller Gotland har man uppnått ungefär 60 procent av 2019 års nivå.
Vi har i dag i storleksordningen 37-40 avgångar per vecka till framför allt Bromma. Bromma fungerar väldigt bra - jag flyger där varje vecka - men Arlanda fungerar desto sämre. Det är en stor obalans mellan Bromma och Arlanda. Vi går mot en sommar med rekordbokningar till Gotland.
Vi har ungefär 52 avgångar framåt, men i sommar kommer det att bli 95. Då är vi uppe i ungefär 75 procents förmåga i förhållande till 2019. Vi är alltså inte uppe i mer än tre fjärdedelar av den kapacitet som vi hade 2019.
Det är ändå bra, för många andra regioner är betydligt sämre ute. Ett stort aber är den bristande funktionen på Arlanda. Jag vet många gotlänningar som har varit där i upp till två och en halv timme innan avgång och ändå missat flyget.
Detta gör att vi i praktiken missar chansen till återuppbyggnad av ekonomin i den hårt ansatta flygbranschen eftersom funktionen inte är den som den borde vara. Mycket handlar om säkerhetspersonal, och jag vet att mindre flygplatser, däribland Visby, därför lånar ut och hyr ut sin säkerhetspersonal.
Jag ska ta ett exempel på den diskussion och den stämning som nu finns. Brommautredaren Magnus Persson var på Arlanda den 8 maj, och han beskriver det som en Kafkaupplevelse. Han stod i kö i nästan två timmar och hann precis med planet.
Han är frustrerad över att det saknas krishantering och att processen är katastrofal och funderar över sin slutsats att Bromma skulle kunna läggas ned. Han trodde att Arlanda skulle klara återstarten efter pandemin, men det fungerar ju inte.
Vad kan regeringen göra för att höja kapaciteten på Arlanda? Detta är faktiskt väldigt allvarligt för branschens återhämtning.
Lars Thomsson (C):
Jag tackar statsrådet för svar. Jag tycker att de insatser som tidigt under pandemin sattes in vad gäller flyget var rätt så rimliga. Vi är glada för det som gjordes för att starta upp Gotland. Vissa saker behövdes inte för branschen klarade faktiskt det själv. Men det är som är väldigt påtagligt nu är den enormt tuffa lönsamhetsutmaning som finns i branschen.
Det finns många företag med stor ekonomisk ryggsäck. Samtidigt finns det en kapacitetsbrist. Jag har redan nämnt Arlanda. Men det finns även brist inom branschen vad gäller personal, piloter och andra. Det gör att denna bransch på riktigt är hotad när det gäller att återhämta sig ekonomiskt. Och utan ekonomiska muskler klarar man ingenting annat heller. Det är väl känt.
Statsrådet liksom jag själv är starka teknikoptimister och tror på omställningen. Att man blir klimatsmart i flygbranschen är faktiskt ett baskrav. Klarar man inte det kommer branschen att dö ut. Men jag ser med stor glädje på den omställning som nu sker mot elflyg, och biojet är på väg.
Och det kanske mest positiva är elektrobränslen, e-bränslen, som kanske är slutlösningen på mycket. Jag ska återvända till min fråga om Arlanda, eftersom jag inte upplevde att jag fick något svar på om regeringen kan göra mer insatser för att få fart på Arlanda och få Arlanda att fungera bättre. Arlanda är sedan lång tid tillbaka motorn i svenskt flygnav, och också den ekonomiska motorn för att vi ska klara resten av Flygsverige.
Vad kan regeringen göra för att få fart på Arlandas återhämtning?
Lars Thomsson (C):
Vi vet alla att klimatomställningen absolut är helt akut; det finns ett kort fönster att göra något åt detta. Samtidigt ser vi den tydliga trenden att tillståndsprocesserna runt om i Sverige bromsar de nödvändiga klimatinsatserna. Jag tänker till exempel på Kaunis Iron och Cementa.
Men jag tänker också på elledningar som det kan ta tio år att komma fram med, vindkraftsparker som tar åtta till tio år, havsvindkraftsparker som det krävs fem parallella processer för att få tillstånd för och metaller som vi behöver bryta för batteritillverkning. De insatser jag har sett från regeringen så här långt är helt otillräckliga. Vi kommer nu i en situation där tillståndsprövningen faktiskt bromsar den snabba klimatomställningen.
Min fråga till minister Bolund är: Kommer regeringen att förändra tillståndsprocesserna och miljöbalken så att vi hinner med klimatomställningen i tid?
Lars Thomsson (C):
Min fråga går till landsbygdsministern rörande kostnadskrisen i jordbruket, som är högst alarmerande. Dagens rapport som kom från Jordbruksverket instämmer i stort i LRF:s bedömningar att det innebär att för åren 2021 och 2022 tappar man inkomster i storleksordningen 2 miljarder, det vill säga 25 procents inkomstbortfall. Det är helt dramatiskt.
De som drabbas främst är de unga, de nyinvesterade, de svagare jordbruksbygderna och den djurproduktion som har långa ledtider för att ställa om sig. Centerpartiet har drivit på att vi ska få en nödmiljard. Men vi har också drivit på för att vi ska dubblera nedsättningar av dieselskatten till 4 kronor litern. Min fråga till landsbygdsministern är: Vad vill regeringen göra?
De signaler som kom i dag på miljö- och jordbruksutskottets möte från statssekreteraren var synnerligen passiva.
Lars Thomsson (C):
Utöver detta läge finns också ett väldigt osäkert omvärldsläge, som Jordbruksverkets rapport inte tar hänsyn till. Oavsett om det eskalerar eller inte gör det att kostnadskrisen med all säkerhet kommer att bli långvarig. Därför finns det ett väldigt stort behov av snabba åtgärder från regeringen. Det går liksom inte att ducka nu. Det finns också ett stort behov av långsiktiga åtgärder för att stärka konkurrenskraften om vi ska ha något jordbruk kvar.
Lars Thomsson (C):
Elförsörjning är någonting centralt för alla samhällen, till och med Gotland. Vi behöver ha en ny elkabel. Vi har i praktiken haft stopp på elförsörjning till nya etableringar sedan 2007. Vi var lovade det av den förra regeringen 2009, men Svenska kraftnät drog tillbaka det löftet 2017. Nu lyckades vi från Centerpartiets håll förhandla in det i regleringsbrevet för 2020. Det gör att det nu pågår en nätutredning som jobbar på.
Det är extremt centralt för att vi ska komma vidare med klimatomställningen på Gotland, för att vi ska klara en elförsörjning med kvalitet på Gotland och för att Cementa ska kunna ställa om i tid. Mina frågor är rätt så tydliga: Får vi något tydligare besked? Får vi en kontrollstation längs vägen, eller ska vi vänta ännu ett år till?
Lars Thomsson (C):
Det är en enorm tidspress. Klimatfönstret håller på att stängas till 2030. Cementa är den andra eller tredje största utsläppspunkten i Sverige, och de vill bygga om och ställa om sin produktion till 2030. Det innebär att vi måste få besked om att det blir en kabel - inte om den tekniska utformningen utan om att det blir en kabel. Det beskedet behöver verkligen komma fort, och jag hoppas att statsrådet kan hjälpa oss genom att säga att det blir en kabel.
Jonny Cato (C):
Centerpartiet och Liberalerna är de två enda partier som har öppnat för att göra en positionsförflyttning i statsministerfrågan. Vi har öppnat för att inleda blocköverskridande samtal, och sådana har som ledamot Ling vet förts under de gångna veckorna. Vi lyckades inte komma hela vägen fram. För Centerpartiet var det ett stort steg att inleda förhandlingar med Socialdemokraterna.
Nu är det dags för övriga partier att ta ansvar i den mycket svåra regeringssituation som landet befinner sig i. Hur Centerpartiet kommer att agera de kommande veckorna får vi återkomma till.
Jonny Cato (C):
Centerpartiet har varit tydligt genom hela valrörelsen och även efter valet med vad som är våra positioner. Återigen är Centerpartiet ett av få partier som har öppnat upp för att göra en positionsförflyttning inne i kammaren. Det krävs att man vågar ta denna situation seriöst. Miljöpartiet har till och med gått ut och sagt att de inte kommer att släppa fram en regering som de inte själva sitter i, även om det är en socialdemokratiskt ledd regering.
Det kallar jag att stänga dörrar, och det behöver vi mindre av i denna svåra situation. Centerpartiet är berett att ta ansvar för att Sverige ska få en handlingskraftig regering. Därför har vi också, trots att det har varit svårt för oss, inlett samtal med Socialdemokraterna om just en mittenregering.
Jonny Cato (C):
Jag vill först vara tydlig och säga att vi är helt överens om att Sverigedemokraternas politik, inte bara på rättsområdet utan i allmänhet, är skadlig för Sverige. Detta är kanske en av få saker som Centerpartiet och Vänsterpartiet delar uppfattning om. Jag skulle inte påstå att Centerpartiet släpper fram Sverigedemokraterna och ger dem fritt fram.
Då hade vi inte haft den svåra regeringssituation som vi har, där vi till och med röstade nej till vår egen statsministerkandidat för att stänga ute Sverigedemokraterna från inflytande. I budgetomröstningen har Centerpartiet valt att följa praxis. Även om vi är inne på ett nytt område med övergångsbudget har vi valt att lägga fram vår egen politik, rösta för den och sedan inte delta i resterande omröstningar.
Att Sverigedemokraterna har valt att agera på ett annat sätt och frångå praxis måste ju de stå till svars för - inte Centerpartiet.
Jonny Cato (C):
Jag vill vara tydlig med att Centerpartiet är antirasister varje dag i veckan. Centerpartiet har inte bara i valrörelsen utan även efter valet varit tydliga med hur vi ser på Sverigedemokraternas inflytande.
Om det nu är så att Vänsterpartiet så gärna hade sett en mittenregering hade man kunnat underlätta denna process genom att släppa fram en sådan i stället för att ställa en massa krav som skulle försvåra för Centerpartiet och Liberalerna att gå med på en mittenregering. Vänsterpartiet har alltså inte heller gjort processen lättare under de senaste veckorna. Man var också tydlig i kammaren i dag med att man inte kommer att släppa fram en regering som man själv inte har inflytande över.
Då blir det svårare för Centerpartiet och Liberalerna, så jag menar att Vänsterpartiet också har ett stort ansvar i detta.
Jonny Cato (C):
Det har ju blivit tydligt här i kammaren att Sverige befinner sig i ett svårt parlamentariskt läge. I denna situation har Centerpartiet valt att lägga fram en begränsad budget med mycket reformutrymme kvar. Centerpartiet har genom åren varit väldigt tydliga med att vi anser att en satsning på hela rättskedjan behövs, precis som jag redogjorde för i mitt anförande, och det kvarstår. Men i detta parlamentariska läge har vi valt att lägga fram en mer begränsad budget.
Jonny Cato (C):
Att Centerpartiet och Sverigedemokraterna inte riktigt delar uppfattning om hur man ska hantera det svåra parlamentariska läget är ganska tydligt. Vi tyckte att det var en svår avvägning huruvida vi skulle lägga fram en egen budget eller inte, men i den här situationen valde vi att göra det för att tydliggöra vissa av de satsningar som vi vill göra. Men vi tyckte också att det var dags att ta ansvar, och därför har vi lagt fram en begränsad budget men som ändå tydliggör vissa skillnader.
Samtidigt har vi varit tydliga med, både tidigare och nu, att det behövs satsningar på hela rättskedjan. Som en konsekvens av detta satsar vi mer på polisen.
Jonny Cato (C):
Centerpartiet kommer att följa praxis och rösta på vårt förslag och vår reservation, och oavsett vilket räcker inte Sverigedemokraternas, Kristdemokraternas och Centerpartiets röster tillsammans till. Det jag tycker är lite beklämmande är att Adam Marttinen väljer att rikta frågorna och aggressionen mot mig och mot Centerpartiet, som faktiskt delar er åsikt i denna fråga och som har en reservation.
Det vore mycket mer relevant att ställa frågan till de andra partierna här inne, som inte har några förslag i kammaren i dag på skärpta straff och skärpta åtgärder mot djurrättsrelaterad brottslighet. Jag tycker att vi i hela trygghetsdebatten just nu slår väldigt mycket på varandra fast vi är överens. Det är ibland ganska små skillnader. Men när vi faktiskt inte är överens mellan olika partier är det de som ska få frågor - inte vi som faktiskt vill gå väldigt långt i dessa frågor.
Jonny Cato (C):
Tryggheten i vårt land är en ytterst aktuell fråga och utgör på många sätt och på många håll i landet en stor samhällsutmaning. I denna debatt handlar det om att kombinera nya kraftfulla åtgärder med en stor rättssäkerhet.
I förra veckan hade vi en diskussion om rättshjälpsdirektivet och vikten av att försvara kraftfulla åtgärder mot kriminalitet samtidigt som vi värnar rättssäkerheten och därmed förtroendet för rättsväsendet, som är avgörande i denna viktiga och svåra samhällsutmaning.
För att den upplevda och faktiska tryggheten ska öka samtidigt som förtroendet för rättsväsendet stärks är det viktigt att samhället på ett bra sätt kan bemöta såväl den grova kriminaliteten som vardagsbrottsligheten. Centerpartiet anser att det är viktigt att öka polisens förmåga och vilja att utreda och klara upp såväl mängdbrottslighet som vardagskriminalitet.
Det finns tydliga indikationer på att åklagare i dag använder sig av förundersökningsbegränsning i en alltför stor omfattning. Man kan få intrycket att det på flera håll uppfattats som en skyldighet snarare än en möjlighet att begränsa förundersökningarna. Därför är det viktigt att följa upp regelverket om förundersökningsbegränsning och dess tillämpning, som i dag leder till att brottsutredningar läggs ned i onödan.
Centerpartiet vill därför att regelverket om förundersökningsbegränsning ska ses över för att fler brott ska utredas. Detta vore bra för att minska såväl mängdbrottsligheten som vardagskriminaliteten. Att bekämpa den grova organiserade brottsligheten, som tyvärr finns runt om i hela vårt land, är en oerhört angelägen fråga.
En avgörande del av detta är att kunna genomföra rättsprocesser på ett effektivt och rättssäkert sätt. Därför är satsningar på hela rättsväsendet helt avgörande för att vi ska kunna bemöta dagens brottslighet på ett bra och effektivt sätt. En oerhört viktig del i bekämpningen av den grova organiserade brottsligheten är att vittnen vill och framför allt vågar medverka i rättsprocesserna.
Därför är det väldigt bra att det finns en bred majoritet i utskottet för att titta vidare på ytterligare åtgärder för att stärka skyddet av vittnen. Det kommer förhoppningsvis att leda till fler uppklarade brott inom den grova organiserade brottsligheten.
Vi kan konstatera att det på flera håll alltjämt pågår arbete i syfte att förbättra säkerheten och tryggheten för vittnen och andra som framträder inför domstol för att fler ska vilja och våga vittna. Ur ett rättssäkerhetsperspektiv tycker Centerpartiet däremot att anonyma vittnen är fel väg att gå. Herr talman! Vi i Centerpartiet står givetvis bakom samtliga av våra reservationer.
Jag yrkar bifall till reservationerna 18 och 19.
Jonny Cato (C):
Jag tror att alla partier ska rannsaka sig själva. Debatten har de senaste åren handlat väldigt mycket om polisen, Säpo och så vidare, men hela rättskedjan behöver stärkas. Självklart kan man diskutera vem som tidigare har satsat vad.
Men jag väljer att konstatera att den budget som vi nu presenterar har en satsning på 335 miljoner kronor mer på Kriminalvårdens verksamhet än den budget som faktiskt Sverigedemokraterna bidrog till att få igenom i riksdagen, nämligen M-KD-budgeten. För mig är det relevanta vilka utmaningar vi står inför här och i dag och vad vi ska göra för att få bukt med dem.
Då är jag glad och stolt över att vi tillsammans med regeringen konstaterar att Kriminalvården har en bra verksamhet, en verksamhet som behöver utvecklas och satsas mer på de kommande åren. Jag är helt övertygad om att de 335 miljonerna kommer att göra skillnad på riktigt, och det är jag glad och stolt över.
Jonny Cato (C):
Det är trots allt så att Kriminalvården klarar sitt uppdrag i dag - så är det. Överbeläggningarna är på väg, och det är därför som vi nu gör satsningar för att undvika dem. Men situationen här och nu klarar man. Även om den är prekär på sina håll runt om i landet ser vi att man klarar av uppdraget. Jag kan bara konstatera att jag tycker att Sverigedemokraterna har ett stort ansvar för den budget som ni medverkade till att få igenom i Sveriges riksdag.
Det vore mer relevant att ställa frågan till M och KD varför man inte då valde att satsa mer på Kriminalvårdens verksamhet än vad regeringen, Liberalerna och Centerpartiet gör i dag. Återigen: Det blir väldigt mycket diskussioner fram och tillbaka i trygghetsdebatten om vem som satsar på vad och vem som inte satsar på vad. Jag väljer att se det som väldigt positivt att många partier här inne ser att Kriminalvården har ett stort behov som vi behöver satsa mer på de kommande åren.
Jonny Cato (C):
Centerpartiet kommer att fortsätta lägga fram skarpa förslag för att motverka terror. Vi kommer att ingå i de samtal som har påbörjats under 2015 och 2017 och som fortsatt pågår. Men jag tror inte att det är en skräll när jag säger att Centerpartiet inte kommer att samtala med Sverigedemokraterna. Vi kommer fortsatt att rösta på våra politiska förslag i den här kammaren.
Jonny Cato (C):
Jag tror inte att någon kan påstå att Centerpartiet har backat från att ge ett tillkännagivande till regeringen, inte minst vi i justitieutskottet. Jag tror att vi är det utskott som gör flest tillkännagivanden av alla här inne i kammaren. Ingen kan väl någonsin betvivla att vi kommer att ta kampen med regeringen där vi inte är överens. Det gäller även terrorn.
Jag hoppas dock att vi kan lämna ytterkantspartierna hemma och att vi övriga sex partier kan fortsätta att ha breda överenskommelser i den här oerhört viktiga frågan.
Jonny Cato (C):
Ett rättssäkert samhälle är grunden i en välfungerande demokrati. Det är oerhört viktigt att medborgarna i ett land känner en stark tilltro till rättsväsendet och tillit till rättssäkerheten. Regeringens förslag om införandet av rättshjälpsdirektivet är till stora delar väldigt bra, men det finns delar som direkt skulle kunna skada förtroendet för rättsväsendet och rubba tilliten till rättssäkerheten.
Jag tänker såklart på det omdiskuterade förslaget att åklagare ska ges rätt att förordna offentlig försvarare utanför domstolarnas kontors- och beredskapstider för en misstänkt som är gripen eller anhållen och som har ett brådskande behov av en försvarare. Det innebär ett direkt avsteg från principen i svensk rätt att offentlig försvarare förordnas av domstol.
Regeringens förslag har fått stark kritik från en rad viktiga aktörer inom rättsväsendet, däribland Åklagarmyndigheten, Advokatsamfundet, Ekobrottsmyndigheten och Justitiekanslern. Kritiken handlar först och främst om att det är rent principiellt fel att låta den misstänktes motpart, åklagaren, utse vem som ska biträda den misstänkte.
Advokatsamfundet lyfter i linje med denna princip bland annat fram att det är viktigt inte bara att åklagaren de facto är opartisk utan även att den misstänkte upplever åklagaren som just opartisk. För Centerpartiets del menar vi att det är direkt felaktigt utifrån ett rättssäkerhetsperspektiv att låta Åklagarmyndigheten utse ombud.
Under tiden som denna fråga har varit aktuell har jag blivit kontaktad av advokater runt om i landet. Jag måste säga att jag blir direkt orolig när advokater och Advokatsamfundet med flera riktar så pass stark och skarp kritik mot förslaget ur ett rättssäkerhetsperspektiv och regeringen trots denna kritik inte väljer att tänka om och lyssna in kritiken.
För det finns en annan väg framåt, en väg som regeringen nu helt plötsligt verkar dela. Vi är helt överens om behovet av möjligheten att förordna offentlig försvarare utanför domstolarnas kontors- och beredskapstider för att stärka rättssäkerheten. Precis som har framförts av flera remissinstanser är ett joursystem inom domstolarna den lösning som Centerpartiet vill se.
På så sätt ges möjligheten att förordna offentlig försvarare dygnet runt, hela året, utan att vi behöver kompromissa med rättssäkerheten. Det är beklagligt att regeringen går fram så här pass sent med rättshjälpsdirektivet utan att ha säkrat en bred majoritet i Sveriges riksdag trots att man har haft flera år på sig att implementera direktivet.
Regeringen behöver se till att ett nytt förslag som stärker rättssäkerheten i stället för att urholka den skyndsamt kommer på riksdagens bord för beslut. Det finns ett par saker man aldrig får tumma på i en välfungerande demokrati, och rättssäkerheten är utan tvekan en av dem.
Jonny Cato (C):
Jag ska fatta mig kort i denna sena timme. Jag yrkar bifall till Centerpartiets reservation, nr 1. Inledningsvis vill jag säga att regeringens proposition om genomförande av barnrättsdirektivet och några andra straffprocessuella frågor till stora delar är bra. Dock finns det några saker som Centerpartiet saknar och särskilt vill lyfta fram.
Direktivet omfattar enligt regeringen inte utredningar om brott som misstänks vara begångna av någon som inte fyllt 15 år och som bedrivs enligt lagen med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare. Centerpartiet instämmer inte i uppfattningen att de barn under 15 år som är misstänkta för brott ska undantas från direktivets tillämpning utan anser att även dessa fall måste omfattas av den nya lagstiftningen.
I betänkandet anges att utredningar mot barn under 15 år som är misstänkta ytterst syftar till att ge socialtjänsten klarhet i vad som har hänt för att den ska kunna sätta in resurser. Dock har vi vid ett antal tillfällen de senaste åren sett uppmärksammade fall som tydligt visat på behovet av att vid allvarliga brottsmisstankar kunna vidta ytterligare rättsliga åtgärder.
Genomförande av barnrättighetsdirek-tivet och några andra straffrättsprocessuella frågor Frågan om bevistalan är viktig både ur ett brottsofferperspektiv och ur ett barnperspektiv. Denna fråga diskuterade vi här inne för någon vecka sedan, vilket ledde till ett tillkännagivande i frågan. Det är därför onödigt att fördjupa sig ytterligare här i dag. Vi kan konstatera att det är bra att vi nu har ett tillkännagivande på plats, och vi väljer därför att endast lämna ett särskilt yttrande i denna fråga.