KBLab/rixvox huggingface dataset:
Siv Holma (V):
Jag fick inte svar på frågan om socialtjänstlagen och den beskrivning som Anne Nilsson hade skrivit till mig om, att man tror att detta fungerar och att spelmissbrukare omfattas. I verkligheten är det precis tvärtom. Då finns det anledning att göra något.
För några veckor sedan besökte jag tillsammans med några ledamöter från kulturutskottet Svenska Spel AB i Sundbyberg. Jag vill passa på att tacka dem för ett mycket informativt möte. De beskrev hur de lägger in olika hinder för att hindra spelberoende och spelmissbruk. Det är ett arbete som bedrivs i samarbete med sådana som har kompetens på området spelberoende och spelmissbruk. Det finns ju också den andra sidan, nämligen marknadsföring.
Precis som Kent Olsson var inne på är det stora summor. Svenska Spel uppfattar inte helt oväntat att deras marknadsföring inte är speciellt aggressiv. Summorna kan vara kring 2 miljoner kronor om dagen. Jag kan inte med bästa vilja försvara denna marknadsföring som inte aggressiv.
Med tanke på vår restriktiva syn på marknadsföring av alkohol borde vi ta lärdom av det området och föra det vidare till spelområdet. Kan statsrådet dela denna principiella synpunkt och utgångspunkt? Jag har ytterligare två synpunkter.
Den första är att det naturliga vore att spelfrågorna lades på Socialdepartementet, speciellt med tanke på att det främsta motivet för en reglerad spelmarknad är att det sociala ansvaret är överordnat vinstintresset. Den andra synpunkten är att politiska partier ska leva som de lär.
Om partier anser att vi ska ha en reglerad spelmarknad för att klara de sociala hänsynen ska man inte ansöka om tillstånd för att själv bedriva till exempel nätpoker. Jag vill fråga om statsrådet delar också denna ståndpunkt som jag har.
Siv Holma (V):
Jag ska börja med att klarlägga att jag absolut inte delar Moderaternas uppfattning att man ska låta utländska spelbolag ta över. Jag anser att det skulle innebära att vi inte kan ha den reglerade spelmarknad som vi har. Och vi skulle inte kunna ha det sociala hänsynstagande som enligt mitt sätt att se är överordnat vinstintressena.
Vi har också större möjligheter att använda de överskott som finns till bra saker i välfärden, till exempel idrott. När det gäller det svar som Morgan Johansson gav mig om socialtjänstlagen tror jag också att de ambitioner som statsrådet redovisar finns.
Men tyvärr måste jag ta till mig att det inte fungerar så i verkligheten. Då kan man resonera på följande sätt: Är det lagstiftningen som det är fel på? Finns det andra åtgärder? Jag känner ju till åtgärdspaketen, som jag för övrigt tycker är riktiga och viktiga och en bra start som man ska fortsätta med.
Men jag tror att vi har kommit i ett sådant läge att vi ska ta till oss att spelmissbrukare inte får rätt till behandling, trots alla goda intentioner från vårt håll här i riksdagen. Då behöver vi göra någonting. Jag tror att den beskrivning som ordföranden i Spelberoendes förening gjorde är riktig.
Jag har också från annat håll hört talas om personer som har hamnat i dessa svårigheter och som inte har fått hjälp i form av till exempel terapi. Det är beklagligt att det är på det sättet. Jag skulle gärna vilja att vi gemensamt kunde göra någonting åt detta.
Siv Holma (V):
Jag tackar för de svar som försvarsministern har lämnat. Som ni säkert förstår hade jag önskat få tydligare besked, men jag ser interpellationen som ett tillfälle att även bevaka att ärendet inte får onödigt lång tid på sig.
Försvarsministern sade att det ska komma ett beslut 2008. Som amatör tycker jag att det tar lite väl lång tid.
Jag skulle vilja vädja till försvarsministern att göra det som går att göra för att skynda på processen, så att vi får testverksamheten på plats. Jag tycker att det är bra att det finns ett brett stöd för verksamheten från vänster till höger. Jag hoppas att Näringsdepartementet också är involverat.
Man kan tycka att jag från min sida borde ha ställt interpellationen till näringsministern. Men jag valde att ställa den till försvarsministern, därför att det i grund och botten handlar om ett försvarsbeslut.
Jag tror att försvaret i sammanhanget har en nyckelroll för att detta ska kunna förverkligas på ett bra sätt. Det finns en del andra frågeställningar, men jag bestämmer mig för att avvakta utvecklingen.
Jag vet att det förutom jag finns flera som kommer att bevaka utvecklingen. Vi får återkomma.
Siv Holma (V):
Jag har väl sagt det mesta i den här frågan. Jag får återkomma. Jag vill bara säga att det är klart att Vänsterpartiet har uppfattningar vad gäller utländsk militär närvaro i vårt vackra, fina land.
Vi har som principiell utgångspunkt att det ska vara verksamheter som har en nära koppling till FN. Jag tror att det finns all anledning för försvarsministern att också bevaka detta.
Jag delar försvarsministerns uppfattning att detta inte får bli någon form av vinstdrivande affärsverksamhet. Det är viktigt att man behåller tanken vad gäller kärnverksamheten i de här frågorna.
Jag vill också bredda den här testverksamheten så att det inte bara blir militär testverksamhet utan att det även finns civil sådan, till exempel testverksamhet när de gäller krishantering. Jag nämnde också detta med räddningsverksamhet, och det finns andra civila ändamål som också ska finnas med i det här sammanhanget.
Med detta vill jag önska fru talman, försvarsministern och alla andra som är i kammaren en god jul och ett gott nytt år.
Siv Holma (V):
Jag tackar statsrådet Maria Larsson för svaret. Jag saknar ett tydligt svar på min fråga om statsrådet är beredd att utreda möjligheten att skärpa socialtjänstlagen så att den även omfattar rätten till behandling för spelberoende. Förra året ställde jag samma fråga till motsvarande statsråd i den socialdemokratiska regeringen, Morgan Johansson.
Han svar var det som också verkar vara Maria Larssons svar, det vill säga att det inte behövs. Statsrådet hyser förhoppningen om att det är självklart att personerna ska få den hjälp de behöver, och de ska inte avvisas. Men det är faktiskt vad som händer. Spelberoendes förening i Malmö har under förra mandatperioden uppvaktat socialutskottet med krav på rätt till behandling i socialtjänstlagen, och det utan resultat.
Föreningens ordförande Anne Nilsson menar att många riksdagspolitiker tror att spelmissbrukarna får den hjälp de behöver - detta eftersom det sedan år 2002 finns spelmissbruk med i förarbetena till socialtjänstlagen. Det är väl ungefär samma uppfattning som statsrådet kanske har. Men i praktiken fungerar det i verkligheten inte så att spelmissbrukarna får hjälp. Det fungerar olika ute i kommunerna.
Där det inte fungerar alls innebär det onödiga kostnader i form av rättsliga prövningar. Det är kostnader som drabbar både den enskilde och samhället i stort. Vi skulle kunna komma ifrån detta om rätten till behandling för spelberoende klart framgick i socialtjänstlagen.
Vänsterpartiet kan också konstatera att det är steg i rätt riktning att Statens folkhälsoinstitut i samarbetet med Spelinstitutet nu finansierar en utökning av jourtelefonen för spelberoende. Det är bra att man också samarbetar för att utveckla behandling via Internet för spelberoende.
Det behövs ett fortsatt arbete för att utveckla behandlingsmetoder för att skapa en acceptans hos socialsekreterare och andra myndighetspersoner så att spelberoende erbjuds behandling. Som jag tidigare nämnde står det endast en rad inskriven i förarbetena om att även behandling för spelberoende ska erbjudas. Men det finns inget i själva lagtexten. Det är inte tillräckligt.
I en enkätundersökning som Statens folkhälsoinstitut har utfört svarar 43 % av socialsekreterarna att de inte anser sig ha några kunskaper om spelproblematiken. Visserligen bedriver Folkhälsoinstitutet ett utbildningsarbete. Men en förändring i själva lagtexten skulle naturligtvis förstärka betoningen av spelberoendeproblematiken ytterligare.
Delar statsrådet min och Vänsterpartiets uppfattning att möjligheten till behandling mot spelberoende borde införas i själva lagtexten i socialtjänstlagen? Herr talman! Jag har också en del andra frågor. Men jag avvaktar med dem till nästa inlägg.
Siv Holma (V):
Med tanke på de svar som Maria Larsson ger vad gäller rätten att få behandling och frågan om detta ska skrivas in i socialtjänstlagen kan jag bara konstatera att problemet i verkligheten är att man inte får den vård som man är i behov av.
Därför anser vi att man bör förstärka socialtjänstlagen. Det kunde vara ett sätt att gå för att få till stånd en förbättring. Det kan finnas andra saker.
Statsrådet talade om utbildning och ifrågasatte siffran att 43 % av socialsekreterarna säger att de inte har tillräcklig kunskap om spelproblematiken. Jag kan informera om att det inte är min siffra; det är Statens folkhälsoinstitut som har utfört enkäten.
Då undrar jag och de andra som är intresserade av de här frågorna: På vilket sätt kan man få en förbättring till stånd när det gäller rätten till behandling? Finns det alternativa vägar som statsrådet kan tänka sig? Jag skulle vilja återkomma till frågan om de unga, som andra också har varit inne på.
Lotteriinspektionen gjorde 2005 en Sifomätning om spelande på Internet. Ni känner säkert till att det framkom att det är klart flera män än kvinnor som spelar via Internet och att yngre spelar mer än äldre. Det finns ett handlingsprogram mot spelberoende. Problemet med överdrivet spelande och spelberoende minskar med tilltagande ålder.
Problemen är alltså som störst i de yngsta åldersgrupperna. Maria Larsson skriver i sitt svar att Svenska Spel på eget initiativ har tagit fram åldersgränser. Jag tycker inte att det är acceptabelt att spelanordnaren helt och hållet bestämmer åldersgränsen på spelen.
Ansvaret att sätta åldersgränsen tycker jag borde vara en del av tillståndsgivningen. Jag frågar om Maria Larsson delar min och Vänsterpartiets uppfattning att det krävs en skärpning av kontrollerna av åldersgränserna hos ATG:s och Svenska Spels ombud.
Jag undrar också om statsrådet delar vår uppfattning att tillståndet ska kunna dras in i de fall då man bryter mot reglerna och att det är statens ansvar.
Avslutningsvis undrar jag om statsrådet delar min uppfattning att det naturliga vore att spelfrågorna lades på Socialdepartementet, speciellt med tanke på att det främsta motivet för en reglerad spelmarknad är att det sociala ansvaret är överordnat vinstintresset. Staten har ett stort ansvar. Vi vet också att det kommer stora inkomster från AB Svenska Spel.
Men AB Svenska Spel saknar i dag direktiv motsvarande Systembolagets för hur bolaget ska informera om de negativa skadeverkningar som spelandet innebär för den enskilde och för samhället. Det tycker vi skulle kunna avhjälpas om regeringens ansvar för frågorna samlades under Socialdepartementet.
Siv Holma (V):
Upprinnelsen till detta att Socialdepartementet borde ha hela ansvaret är att det sociala ansvaret är överordnat vinstintresset. Jag förstår att ni inte har diskuterat det i allianspartierna, men jag har i alla fall uttryckt ett starkt önskemål om det.
Statsrådet efterlyser kunskapen om huruvida man verkligen får vård eller inte. Jag har lyssnat på Spelberoendes förening som jag tycker har rätt kompetens för att kunna uttala sig om dessa frågor.
Jag får en signal med väldigt tydlig information från Spelberoendes förening att det ser väldigt olika ut i landets kommuner. Då ligger det väl nära till hands att se över de här frågorna och se till att lagstiftningen blir tydligare. Det är någonting som vi här i riksdagen kan göra. Det finns väldigt stora skillnader.
I en del kommuner finns det tydligen kompetens så att man får vård, och i andra har man inte rätt att få det. Förutom att man har detta missbruk och söker vård hamnar enskilda missbrukare i en process där man måste besvära sig gentemot kommunen och driva frågan.
Det innebär onödiga kostnader, och det är ett onödigt sätt att bedriva verksamhet. Man borde i stället ta tag i de missbruksproblem som man har för tillfället. Jag tycker att det borde finnas ett större engagemang hos statsrådet. Jag har nu hyllat tanken att Socialdepartementet ska ha hand om detta, och jag tycker att det här borde vara en fråga för Maria Larsson.
Siv Holma (V):
Jag vill börja med att uttala att jag har samma uppfattning som Anneli Särnblad har vad gäller moderata kulturpolitiker i landsting och även i kommuner. Framför allt i landstingen finns tyvärr den här uppfattningen, och jag tycker att kulturministern borde få till stånd en ändring i sitt parti när det gäller synen på kultur.
Sedan är det riktigt att Vänsterpartiet lade fram en alternativbudget med drygt 1 miljard mer till kulturen. Jag tycker att det är synd att man raljerar på det sätt som kulturministern gör. Politik handlar ju om att välja, om att prioritera. Och vi tycker att det nu är kulturens tur med tanke på att statsfinanserna aldrig har varit så goda som de nu är.
Någon gång måste ju kulturen få komma i det läget att man satsar på den. 1 miljard mer till kulturen kan jämföras med vad alliansregeringen satsar på skattesänkningar. Det rör sig om mellan 40 och 50 miljarder.
Jag tycker att det borde vara ganska rimligt att även kunna få in mer pengar till kulturen, som så väl behöver de slantarna. Sedan handlar det om det här med att få till stånd en utredning, eftersom ansvaret nu inte är så tydligt, vilket amatörkulturens organisationer har uttalat.
Och vi har också analyserat oss fram till att det behövs en sådan. Precis som kulturministern säger är det olika departement som har vissa delar av de här frågorna. Varken Folkbildningsrådet eller Kulturrådet anser sig ha ansvar för amatörkulturen.
Jag tycker i och för sig att det är ett positivt besked att inte hela det här utredningsförslaget är förkastat, att Regeringskansliet håller på att diskutera och analysera frågeställningen.
Jag hoppas att det kommer att leda till att vi får en utredning, för det behövs för att amatörkulturen, precis som vi är överens om, berör så många människor och är så viktig att det samhälleliga ansvaret måste bli tydligare. Därför behövs det en utredning. Jag skulle vilja ställa en fråga i samband med det här.
Eftersom ni nu analyserar, kan ministern ge besked om när ministern tror att ni har analyserat färdigt? När kan vi förvänta oss ett besked om det blir en utredning eller inte? Kan det beskedet komma till exempel när vårekonomiska propositionen läggs snart om ett par månader? Eller hur länge tror ministern att vi behöver vänta på ett sådant besked?
Siv Holma (V):
Det är klart att det finns olika ideologier, som också har gått till val, precis som kulturministern säger. Vi har ett valresultat att förhålla oss till. Jag noterade bara att statsfinanserna är oerhört bra. Kulturens tur har kommit. Vi i Vänsterpartiet tar vårt ansvar och vill ge mer pengar till kulturen.
Det handlar inte om att på något sätt vara ekonomiskt lättfotad, om jag så uttrycker det. Jag kan villigt erkänna till alliansregeringen när det gäller kulturbudgeten att det inte blev de neddragningar som man hade kunnat befara.
Samtidigt kan man säga att före valet talade alla alliansregeringens partier om att de skulle satsa mycket mer på kulturen. I dag kan man säga att det återstår en hel del att göra. Jag måste också säga att alliansregeringens partier har väldigt olika uppfattning.
Det verkar som om det saknas en gemensam kulturpolitik, också med tanke på att Folkpartiet och Lars Leijonborg häromveckan gick ut i ett utspel som kulturministern genast var inne på att tillrättalägga. Vi behöver mer. Jag skulle vilja avsluta med en krönika som jag läste som Ida Westin skrivit i tidningen Kulturen.
Det låter som följer: "Kulturen frodas i ett komplicerat näringssystem och ju mer den utökas finansiellt och geografiskt desto större blir dess avkastning i form av delaktiga, toleranta och fantasifulla människor. Därför måste staten finansiera barns och ungdomars möjlighet till konstnärlig utövning. Och därigenom, som bonus, föds en och annan stjärna."
Siv Holma (V):
Jag får börja med att tacka för svaret på interpellationen. Därefter måste jag, tyvärr, konstatera att svaren på mina konkreta frågor måste betecknas som icke-svar. Jag har noterat att finansministern uttalar att det är regeringens ambition att bedriva en ansvarsfull spelpolitik där stor vikt ska läggas vid de spelberoendes situation när framtidens spel- och lotteripolitik utformas. De här frågorna har utretts sedan år 2004.
För ett år sedan, i januari 2006, presenterade Lotteriutredningen sitt resultat. Ministern anger att utredningens förslag för närvarande bereds inom Regeringskansliet. Kan ministern ange en tidpunkt för när förslag om en ansvarsfull spel- och lotteripolitik kommer till riksdagen? Herr talman! Det hade varit bra om ministern hade kunnat uttala sig för bättre ålderskontroller.
Jag frågade vad ministern avser att göra för att förbättra ålderskontrollen när det gäller tillgång till olika spel. För finansministern verkar åldersgränser inte vara något problem bortsett från att han kallt konstaterar att de ska hållas. Vidare säger han att Svenska Spel är en egen juridisk person och att han har fullt förtroende för att dess styrelse och verkställande ledning hanterar åldersgränserna på ett ansvarsfullt sätt.
Problemen med åldersgränserna och med att dessa inte hålls kan väl ändå inte ha undgått finansministern? Delar ministern min och Vänsterpartiets uppfattning att barn och unga bör skyddas så långt det är möjligt från att utsättas för risken att bli spelberoende? Och delar ministern vår uppfattning att det bör införas en åldersgräns för köp av lotter och för alla spel som innebär insatser med pengar?
En av mina frågor gällde vad ministern avser att göra för att förbättra ålderskontrollen. Delar ministern min och Vänsterpartiets uppfattning att det krävs en skärpning av kontrollen av åldersgränserna och att i de fall ombuden i ATG och Svenska Spel bryter mot reglerna deras tillstånd ska kunna dras in? Herr talman!
När det gäller min fråga om problemen kring Casino Cosmopols verksamhet stöder sig ministern på Kasinoutvärderingen där det framgår dels att det inte finns några tydliga samband mellan kasinoetablering och spelberoende på kasinoorterna, dels att kasinona haft endast marginell inverkan på omfattningen av det illegala spelet. Enligt ministern bekräftar även polisen att kasinona inte är speciellt brottsutsatta.
Herr talman! Jag vill belysa frågan om samband mellan kasinoetablering och spelberoende. Enligt en forskningsrapport från Centrum för socialvetenskaplig alkohol- och drogforskning vid Stockholms universitet av Lars Westfelt, Statliga kasinon i Sundsvall och Malmö , ökade antalet spelberoende i Malmö från 2 000 till 4 000 på tre år efter etableringen. Det finns flera olika aspekter att väga in i ökningen.
Men det går inte att bortförklara ökningen med att kasinot bara haft marginell betydelse. Delar ministern min uppfattning att etablerandet av kasinot haft stor del i fördubblingen av antalet spelberoende i Malmö? Herr talman! När det gäller påståendet om att det saknas tydliga kopplingar mellan kasinon och brottslighet återkommer jag till den punkten i mitt nästa inlägg.
Siv Holma (V):
Finansministern vill göra ett stort nummer av vänsterpartierna som har olika uppfattningar om spelpolitiken. De har funnits innan den nya regeringen tillträdde, så det är ingen hemlighet. Man ska inte kasta sten i glashus. Jag vet att det finns en spänning även inom alliansregeringen.
Det viktigaste är att föra fram det vi tycker är viktigt från våra utgångspunkter. Jag lovade att jag skulle ta upp kopplingen mellan kasino och brottslighet.
I Expressen säger Tommy Kangasvieri, chef för finanspolisen vid Rikskriminalpolisen, den 18 januari att kasinot är ett naturligt led i kriminellas konsumtion och att det i den kriminella kulturen ingår att "flasha" på kasinon. Lotteriinspektionen har vid flera tillfällen rapporterat upptäckter av rödfärgade, tvättade och förfalskade sedlar på Casino Cosmopol i Stockholm och i Malmö.
Rödfärgen kommer från färgbomber i värdetransportboxar och bankautomater. Från Casino Cosmopol i Göteborg har elva anmälningar gjorts för november 2006. Motsvarande rapporteringssiffra från Cosmopol i Stockholm är två. Vad tror finansministern att orsaken är till att Kasinoutvärderingen inte beaktat dessa uppgifter som Lotteriinspektionen rapporterat in? Herr talman!
En annan aspekt på problematiken är de särskilda arrangemang som erbjuds de så kallade stamkunderna eller storspelarna. Svenska Spels vd Jesper Kärrbrink uttalar sig i Expressen den 10 januari i år och säger att spelare kan bjudas på såväl taxiresor som hotellnätter. Anser ministern att de nämnda arrangemangen är förenliga med en ansvarsfull spelpolitik och att man därmed visar hänsyn till de spelberoendes situation?
Herr talman! Mina avslutande frågor handlade om att dels agera för att begränsa spelreklam, dels att se till att en större andel av spelvinsterna riktas till forskning och behandling. Dessa frågor besvarar ministern med att de för närvarande bereds i Regeringskansliet. Då är min fråga: Kan ministern ange när dessa frågor är färdigberedda och när förslagen kommer till riksdagen?
Siv Holma (V):
Om jag vore finansminister och hade hand om spelfrågor skulle jag komplettera Kasinoutvärderingen med just dessa frågor. Nu exemplifierade jag dem med uppgifter som fanns i massmedierna, men jag skulle vilja rekommendera finansministern att lyssna mycket noga på Spelberoendes riksförbund.
Många av de utgångspunkter som jag och Vänsterpartiet har utgår just från de aspekterna. De spelberoende möts ännu inte av samma respekt som andra som är beroende av till exempel alkohol, droger eller läkemedel.
Jag tycker att det lyssnas alldeles för lite på de spelberoendes röst. Jag har också en känsla av att Finansdepartementet ser till inkomsterna och allt vad man kan göra med pengarna.
Naturligtvis har man väl goda ambitioner att ha någon form av social spel- och lotteripolitik, men jag har samma invändningar som Lars Wegendal. Jag tycker att frågorna borde ligga på Socialdepartementet eftersom det handlar om sociala konsekvenser.
Det skulle också innebära att det skulle vara en garant för att de sociala konsekvenserna kom i första rummet. Nu har jag varit hård i min kritik av organiseringen. Den fanns även på den gamla regeringens tid, och visserligen var vi med i regeringsunderlaget, men alla frågor var vi inte överens i, det vet Anders Borg också. Det här var en sådan fråga.
Jag upplever att Vänsterpartiet ligger närmare till exempel Kristdemokraterna och Centerpartiet i dessa frågor.
Siv Holma (V):
Jag delar mycket av det som Helene Petersson har redogjort för här i talarstolen. Jag vill också säga något positivt om det som minister Jan Björklund sade om Paavo Vallius utredning och att man prioriterar den högt. Jag hoppas att vi också får se ett resultat av det.
Jag noterar att Jan Björklund passar när det gäller ursäkten. Vi kan väl i nästa inlägg ändå få höra hur Jan Björklund resonerar. Jag har kvar frågorna kring läromedel och om det finns planer på att arbeta med att förbättra stödet till dem.
Vad jag förstår är huvudproblemet produktionen av läromedel. I läroplanen finns det som Helene Petersson tog upp om att man ska informera om de nationella minoriteterna, deras historia och språk. Det finns i läroplanen. Jag lyssnade på Tornedalsradion för några månader sedan.
De besökte Stockholm och talade med både vuxna och unga med rötter i Tornedalen. Det slog mig att inte ens de ungdomar som hade tornedalska rötter kände till att vi har fem erkända nationella minoriteter. Där behöver det göras väldigt mycket.
Jag vet att det finns något som heter Sweblul - Sveriges byrå för nationella minoritetsspråk med koppling till EU. De har erbjudit sig att medverka så att man på skolorna ska kunna uppfylla läroplanen när det gäller den här informationen. Vad anser statsrådet om det?