Linda W Snecker (V):
Låt oss vara ärliga och säga vad den här debatten egentligen handlar om: en positionsförändring i svensk politik. Det var nu ett tag sedan den skedde, så man märker den nästan inte längre.
Men det var när jag förra veckan fick en kram av en afghansk tjej, som utanför Riksdagshuset manifesterade sin oro över tvångsutvisningarna som sker till Afghanistan, som jag insåg att jag har vant mig. Jag har vant mig vid det hårda tonläget. Jag har vant mig vid att papperslösa jagas.
Jag har vant mig vid att gränskontroller är något som behövs. Det var därför jag behövde den där kramen förra veckan - för att bli påmind om att vi alla behöver ta hand om varandra. Jag vägrar att vänja mig. Gränskontroller och id-kontroller är en del av det politiska maktspelet.
Men det är en del av spelet som är annorlunda, för det är den del av spelet som tar människors liv. Det är den del av spelet som skickar tillbaka människor till döden. För ett år sedan debatterade vi en annan positionsförändring, den om id-kontroller. Det var en lucka i lagen som gjorde att id-kontrollerna inte skulle gälla under två veckor under sommaren.
Först var det Sverigedemokraterna som lyfte fram frågan. Sedan var det regeringens tur. Luckan skulle täppas igen, och det var bråttom. Det var så bråttom att inte ens remissbehandling kunde ske. Så ser en positionsförändring ut.
Jag sa då i den debatten att jag skämdes för dem som röstade på Socialdemokraterna eller Miljöpartiet och trodde att de röstade för solidaritet, gemenskap och en human och värdig flyktingpolitik. Jag skäms fortfarande. Jag är stolt att tillhöra det enda partiet som fortfarande kämpar.
Vänsterpartiet vill se en mänsklig och välkomnande flyktingpolitik i Sverige och Europa. Alla ska ha möjlighet att söka skydd undan förföljelse och kunna få sina asylskäl prövade på ett rättssäkert sätt och ges goda möjligheter att starta ett nytt liv i sitt nya hemland.
Det är genom ett utbyggt och välfungerande mottagningssystem som vi hanterar det faktum att ett stort antal människor söker sig till Sverige och Europa, inte genom att stänga gränserna. Vänsterpartiet var emot förslaget att införa gräns- och identitetskontroller när det antogs i riksdagen liksom vi var emot att förlänga och ta bort karenstiden för kontrollerna.
Införandet av gräns- och identitetskontroller har resulterat i inskränkningar i asylrätten som Vänsterpartiet starkt motsätter sig. Vänsterpartiet delar inte heller bilden av att den allmänna ordningen och den inre säkerheten är eller har varit hotade.
Ett av argumenten som användes för införandet av kontrollerna var att det skulle tvinga övriga stater i Europa att ta ett större ansvar. Vi å vår sida uttryckte oro för att införandet av kontrollerna skulle leda till en dominoeffekt med stängda gränser genom hela Europa som följd. Det är precis det som nu har skett.
Införandet fick inte övriga länder i EU att ta ett större ansvar utan fick direkt motsatt effekt. Gränserna mellan Europas stater är numera stängda nästan överallt för människor på flykt. Nya repressiva förslag läggs fram i snabb takt.
Det är avtal med Turkiet, Afghanistan och en rad afrikanska länder som tecknas, och biståndsinsatser för att stoppa människor på flykt genomförs. Det är en farlig utveckling som äventyrar asylrätten och mänskliga rättigheter. Riksrevisionen har nu granskat gränskontrollerna och menar att instruktioner, styrning och uppföljning har brustit från centralt håll.
Allvarlig kritik riktas mot regeringen. Riksrevisionen anser att regeringen borde ha tagit ett större ansvar för att säkerställa att det funnits fullgoda beslutsunderlag och tillräcklig uppföljning av insatserna. Bristerna i regeringens underlag, menar Riksrevisionen, gör att det i viss mån framstår som oklart vad regeringens beslut har grundats på.
Riksrevisionen menar att förlängningen av gränskontrollerna utan ordentlig styrning och uppföljning medfört risker, särskilt då polisen redan är i en ansträngd situation. I sammanhanget ska vi påminna oss om att Polismyndigheten inte bara avstod från att begära att gränskontrollerna skulle införas utan den motsatte sig det.
Polisen motsatte sig införande av gränskontroller. Regeringen frångick därmed den ordning som regleras i utlänningsförordningen som innebär att det är den ansvariga myndigheten som ska lämna en framställan om återinförande av gränskontrollerna. Det finns väldigt mycket som måste åtgärdas när det kommer till gränskontrollerna.
Vänsterpartiet instämmer med Riksrevisionens rekommendationer om en tydligare ansvarsfördelning mellan myndigheter och om polisens beredskapsplanering. Men framför allt måste vi ha en regering som står upp för asylrätten och som inte utvisar barn till länder där det pågår krig.
Det är en regering med råg i ryggen och ett stort och rött dunkande hjärta. Den regeringen finns inte i dag. Men det finns ett parti som aldrig kommer att vika sig, som alltid kommer kämpa för dem som har det svårt och som alltid kommer att stå upp för asylrätten. Jag är medlem i det partiet. Jag yrkar bifall till reservationen.