KBLab/rixvox huggingface dataset:
Johan Löfstrand (S):
Ministern målar upp en vacker bild av hur den svenska landsbygden ser ut. Det finns en framtidstro, och det finns en vilja att utveckla. Men det finns också en väldigt stor bisterhet. Det finns en stor hopplöshet, och det är många som känner att de inte blir sedda. Mobiltelefonin fungerar inte på landsbygden.
Man känner att man inte får stöd i viktiga frågor kring att man kanske skulle vilja bredda sin verksamhet till att vara mer än bara en livsmedelsproducent. Man får kalla handen när man säger att man vill pyssla med vindkraft eller biogasproduktion. På område efter område säger regeringen nej.
Ministern målar upp en fin bild, och jag är ganska säker på att det parti som ministern företräder står bakom många av de fina orden och den fina vision som han beskriver. Tyvärr får man inte igenom ett dyft. På område efter område är det ju Finansdepartementet och Moderaterna som sätter agendan. Man säger nej till metanreduceringsstöd.
Man är mot att skapa övergångsregler när man ska införa kvotpliktssystemet, som kan stjälpa en väl fungerande etanolproduktion. På område efter område säger Finansdepartementet nej.
Den vision som målas upp nu är inte en vision för Alliansen, och framför allt inte för flertalet av partierna inom Alliansen. Moderaterna och ett antal andra regeringsföreträdare har jag lyssnat på ett flertal gånger, och de säger att det inte är ett dugg viktigt att öka produktionen. Det handlar om att vi ska ha en fri marknad, där alla aktörer ska få klara sig på egna meriter.
Ministern har ju inte fått speciellt mycket pengar för att kunna förverkliga några av de idéer som man har lagt fram. Den utvärdering som nu har gjorts kring Matlandet Sverige visar att det finns väldigt få konkreta resultat.
Det mesta har inte lett till vare sig fler jobb eller speciellt mycket exportinkomster.
När ministern målar upp den vackra bilden och beskriver med fina ord hur landsbygden ska se ut undrar jag: När ska vi få en sammanställning kring hur problematiskt det faktiskt är? Jag tycker att det är viktigt att gå in i denna fråga med öppna ögon och se problemen.
Vi har i dag problem med att skapa sysselsättning på landsbygden, och då måste vi skapa en politik för detta. Vi måste se till att stärka landsbygden, vi måste se till att utveckla landsbygden och vi måste ge landsbygden förutsättningar att klara sig på egen hand. Det kan handla om allt från att förbättra mobiltelefontäckningen till att stimulera de företag som är aktiva i den här branschen.
Ministern säger att han är nöjd. Då är min fråga till ministern: När kommer vi att få se resultat, om nu regeringen har vidtagit ett antal åtgärder? När kommer vi att få se resultat i form av ökad produktion, förbättrad kvalitet och fler företag inom den här sektorn?
Johan Löfstrand (S):
Ministern säger att Matlandet Sverige och ett antal andra satsningar har gett resultat och att man har utrett det hela. Den utvärdering som har gjorts är ju en ganska rejäl bibba.
Jag har inte läst riktigt hela, kan jag väl erkänna, men jag fastnade vid de följande två meningarna: "På den övergripande nivån kan vi för det första konstatera att målen om tillväxt och sysselsättning på landsbygden inte är på väg att infrias. Både ekonomin och sysselsättningen på landsbygden utvecklas sämre än för Sverige i sin helhet." Sedan går det vidare i ungefär de ordalagen.
Detta är som sagt bara ett utdrag ur en väldigt tjock utvärdering, men allt kan inte vara frid och fröjd om den här textdelen finns med. Jag säger inte att regeringen och ministern inte har gjort något.
Det finns ett antal saker där man har lyft upp frågor som har gett resultat, men det jag menar är att med en alliansregering kommer vi inte att få en levande landsbygd.
De motstående intressen som finns - å ena sidan den marknadsfundamentalism som råder inom Finansdepartementet och å andra sidan viljan att kanske stimulera en del småföretag på landsbygden - går inte ihop.
Min avslutande fråga är: Hur kommer ministern att agera för att få igenom de förslag som finns om att förbättra konkurrenskraften och stimulera eget företagande, att kanske skapa möjligheter till att få en livsmedelsproduktion som är bra mycket större än den är i dag.
Johan Löfstrand (S):
Landsbygdsministern säger att det är ett komplicerat system och att det är fler parter än bara regeringen som är inblandade. Jag håller med. Jag kan instämma i att detta inte är någon enkel materia. Jag är helt övertygad om att regeringen och Regeringskansliet har jobbat oerhört mycket med att få fram det material vi har i dag.
Det ska bli väldigt intressant att i jul eller i februari eller när det nu blir få läsa regeringens slutgiltiga förslag eller åtminstone det förslag som finns då. Det är lite sorgligt att vi i riksdagen inte är mer inblandade. Jag tror att det skulle vara nyttigt att kunna ha mer diskussioner, även om vi har informella samtal, vilket jag är glad över.
Däremot är jag orolig när ministern säger och fortsätter att säga att 2014 är ett mellanår. Ja, det är ett mellanår, och jag förstår att det finns komplexiteter som gör att det inte går att göra precis hur som helst. Men för de här företagarna kommer de här två åren, som det troligen blir, att få oerhört stora konsekvenser.
Det vore oerhört sorgligt om vi hamnade i en situation där en del av det kulturarv som vi har jobbat i generationer med att bygga upp skulle slås undan på grund av ett eller två år, på grund av att regeringen i stället prioriterar skattesänkningar. Det finns en annan del där jag inte riktigt håller med ministern. Ministern säger att det inte är regeringens fel, utan det är EU som har en sen process. Det är mycket riktigt att EU har en sen process.
Vi hade nog alla varit glada om det hade skett tidigare. Men det är regeringen som har prioriterat hur budgetpengarna ska fördelas. Och under 2014 och 2015 och sannolikt även 2016 får landsbygdsprogrammet avsevärt mycket mindre pengar. Det är en prioritering man har gjort för att klara budgettaket, för att regeringen i stället ska kunna sänka skatten. Hade regeringen velat hade man kunnat skjuta till pengar.
Vi socialdemokrater skjuter till exempel till 371 miljoner ytterligare, förutom de pengar som regeringen har lagt, för att vi ska få en bättre balans. Jag kan förstå att det finns problem, men man ska vara medveten om att det är en tydlig prioritering från regeringen. Man har mindre pengar i början för att man ska klara budgettaket, på grund av att man har andra utgifter.
Det är tydligt. Regeringen hade alltså kunnat göra annorlunda även om man har tidsbrist. Åter till frågan. Vi har fortfarande inte fått svar på hur de här lantbrukarna ska klara sig.
Jag tror att det är oerhört viktigt att man tar sig en funderare kring hur vi ska klara kontinuiteten under 2014 och 2015 när det gäller de små lantbruken, som är oerhört beroende av olika typer av ersättningar. Vi vill att de ska bedriva den här typen av miljövård. Därför måste vi hitta ett sätt så att de blir kompenserade för det oerhört viktiga arbete de gör.
Jag skulle vilja vädja till ministern. Kan inte ministern se om det finns något sätt att faktiskt stötta de här lantbrukarna, så att de klarar sig under mellanåren?
Johan Löfstrand (S):
Det ska bli spännande och intressant att se regeringens förslag som ska läggas fram. Jag hoppas att man där har hittat ett sätt att se till att hela Sverige kan leva. Det sorgliga är att det kommer att bli ett mindre landsbygdsprogram. Utifrån att det blir mindre pengar kommer delar av programmet att få stryka på foten.
Det ska bli spännande att se om det kommer att vara osthyveln eller kniven som kommer att ta bort vissa delar. Den diskussionen och debatten får vi ta senare. Det vi diskuterar och debatterar just nu rör ett antal lantbrukare som, åtminstone vad jag har förstått, fått tydliga besked om att de inte kommer att få ersättningarna under 2014 och med största sannolikhet under 2015.
De kommer inte att bli kompenserade på något annat sätt. Det problematiska är att i de utsatta miljöerna med ett antal företagare som gör ett föredömligt jobb för att behålla ett kulturarv och för den specifika miljön i skärgården finns inte den stöttning man har fått tidigare. Det är vad interpellationen handlar om.
Jag frågar återigen: Jag ska till Valdemarsvik och Sankt Annas skärgård efter jul. Vad ska jag säga till lantbrukarna som där förlorar pengar som är avgörande för huruvida de ska kunna bedriva sin verksamhet eller inte?
Johan Löfstrand (S):
Tack så mycket, landsbygdsministern, för svaret! Det var inte speciellt mycket nytt. Vad man kan konstatera är att de stimulanser och åtgärder som ministern lyfter fram för att vi ska kunna skapa en levande landsbygd är inte mycket.
Jag tror till exempel inte att krogmomsen är lösningen på landsbygdens utmaningar, men där kanske vi har olika uppfattningar. Ministern säger att det är viktigt att bredda företagarnas inkomster. Jag håller helt med.
Vi hade precis en interpellationsdebatt om hur mindre lantbrukare ska klara sig och hur sysselsättningen ska finnas kvar i till exempel skärgården. Där tar regeringen bort de sidoinkomster som företagen skulle kunna ha genom miljöersättningar. Då breddar man inte utan snarare snävar in och gör att företagare får mindre möjligheter att klara av att driva sin verksamhet.
Vi socialdemokrater vill ha ett Sverige där man kan bo och leva överallt. Vi vill ha en strategi och en regionalpolitik som är värd namnet. Därför vill vi satsa.
Förutom att vi vill genomföra ett antal förslag som innebär att vi faktiskt får en större närvaro av det offentliga på landsbygden och att vi ser till att vi har kommunikationer och ett bredband som fungerar samt ett antal andra åtgärder vill vi arbeta för att stimulera landsbygden. Vi säger till exempel att vi vill bredda näringen.
Vi vill se till att fler företagare får möjlighet att vara energiproducenter och gröna producenter. Vi tror att om man inför ett metanreduceringsstöd skulle det innebära att fler lantbrukare skulle få sina kalkyler att gå ihop. Vi satsar pengar för att man ska kunna utveckla solenergi. Det andra vi säger är att samhället måste vara tydligare och gå före.
Därför är vi tydliga med att offentliga upphandlare måste hitta sätt att stimulera och premiera svenska produkter. Det är oerhört viktigt att vi jobbar med det. Det är någonting som borde ha gjorts för länge sedan. Det tredje vi föreslår är ett ganska stort tillskott till landsbygdsprogrammet.
Vi föreslår 371 miljoner mer än regeringen för ett utbyggt landsbygdsprogram, för vi ser att de pengarna behövs för att vi ska kunna utveckla landsbygden men också för att uppnå de miljömål som vi faktiskt har satt upp. Sedan den borgerliga regeringen tillträdde har sysselsättningen inom jordbruket minskat med 20 procent.
Över 15 000 jobb har försvunnit inom den svenska basproduktionen av livsmedel. Samtidigt har regeringen infört satsningen Matlandet Sverige. Där har man satt upp som mål att landsbygden ska få 20 000 nya arbetstillfällen till 2020.
Min fundering blir då: Är Matlandet Sveriges nya utmaning att vi fram till 2020 ska skapa 35 000 nya jobb? Vi har ju tappat 20 000, och då måste vi väl hämta dem innan vi kan skapa de nya 15 000?
Johan Löfstrand (S):
Det är bra när det blir lite stuns i debatten. Det är viktigt att vi diskuterar de här frågorna. Jag hoppas att vi under de kommande månaderna får en ordentlig diskussion om hur vi ska utveckla landsbygden, för jag tycker att det är oerhört viktigt. Vi socialdemokrater menar att här finns det potential att skapa många nya arbetstillfällen, men då måste man våga.
Ministern säger att man har infört ett metanreduceringsstöd. Det man har gjort är att ge en ostkant. Man har infört ett litet pilotprojekt som än så länge inte har definierats, men de pengar som har tillförts räcker inte på långa vägar till det skriande behovet av investeringar som skulle behöva göras. Vidare säger ministern att exporten av livsmedel har ökat.
Det är väl bra, men importen av utländska livsmedel ökar desto mer. Ministern säger också att livsmedelsföretagen har blivit fler. Det tycker jag är positivt. Men man ska vara medveten om att Matlandet Sverige har kostat 1 miljard och mer därtill, och det har inte givit speciellt många nya arbetstillfällen.
Snarare fortsätter trenden att antalet sysselsatta både inom jordbrukssektorn och inom livsmedelssektorn minskar. Sedan till ministerns påhopp på oppositionen om ett antal politiska förslag, och vi kan börja med kilometerskatten. Det är helt korrekt att vi vill införa en vägslitageavgift.
Skälet till detta är mycket enkelt: Vi behöver se till att få ordning och reda på den svenska transportsektorn. Det är i dag som vilda västern. Det som är det största problemet är att miljön får klä skott allra mest. Den stora belastning som detta skulle innebära - och som ministern säger - rör sig om småpengar i sammanhanget.
Det stora dilemmat för åkerinäringen i dag är den osunda konkurrens som råder och som vi kan se just nu. Jag är ganska säker på att åkerinäringen håller med mig om problembilden.
Det är en osund konkurrens och stora problem i sektorn som regeringen inte tar tag i. Vi håller också på att få en väldigt ålderstigen fordonsflotta på grund av att Sverige är ett av få länder i Europa som inte inför system där man stimulerar företagen att använda sig av en miljövänlig fordonsflotta. Jag tror inte att kilometerskatten kommer att vara det som avgör huruvida vi kan ha en levande landsbygd eller inte.
När det gäller de bensinskattehöjningar som Miljöpartiet vill ha ska man vara medveten om att det kvotpliktsförslag som regeringen har lagt fram och som inte innebär någon höjning av koldioxidskatten genererar mellan 500 och 600 miljoner i intäkter till statskassan på grund av att drivmedel beskattas på ett annat sätt.
Det är ju en dold koldioxidskattehöjning, men man kallar det inte för det. Statskassan får mer, och miljöåtagandet blir sämre. Slutligen: Jag ställer min fråga ytterligare en gång. Sysselsättningen har minskat med över 20 procent och nästan 15 000 jobb har försvunnit inom den här branschen.
Är det meningen att vi fram till 2020 ska ha 35 000 nya jobb för att man ska uppnå Matlandet Sveriges mål om att skapa fler jobb till 2020?
Johan Löfstrand (S):
Som jag sade kan jag hålla med ministern om att det inom livsmedelssektorn finns en viss positiv utveckling. Jag håller med om att det är bra. Jag kan också hålla med om att det som var bra med satsningen på Matlandet Sverige har ju varit att frågorna generellt har lyfts fram. Det förs ju en större diskussion i dag än för sju åtta år sedan om landsbygden och landsbygdens utveckling.
Det är positivt. Det som jag är kritisk emot är att det har kostat mycket pengar och vi har inte fått ut tillräckligt mycket "pang" för dem. Det är min ena bedömning. Min andra bedömning är att det är långt kvar tills vi når det mål som regeringen har satt upp om 20 000 nya arbetstillfällen inom sektorn.
Snarare har utvecklingen varit negativ både när det gäller arbetstillfällen och i fråga om den mat som produceras. Samtidigt har importen ökat under de senaste åren, vilket är problematiskt.
Det behövs därför ytterligare satsningar än bara de pengar som regeringen satsar och som i vissa fall skulle främja exporten, men som inte på något sätt stöttar den inhemska produktionen. Vi socialdemokrater vill införa ett branschprogram som är tydligare och som lyfter fram branschen och ger den en större möjlighet att jobba med utveckling.
Vi är tydliga med att vi vill att kommunernas upphandlingsprocesser ska fokuseras på produkter som framställts med respekt för svenskt djurskydd och andra sådana garantier. Vi vill också att sektorn ska bli en större energiproducent.
För att nå dit krävs det pengar och resurser.
Johan Löfstrand (S):
Jag vill börja med att tacka ministern för det långa svaret, men tyvärr var det inte speciellt mycket svar på de frågor jag hade ställt. Jag är dock glad att ministern delar min oro över utvecklingen i Östersjön. Det finns mycket att göra, och det behövs mer än bara vackra ord för att lösa övergödningsproblemen.
Tyvärr är det fråga om prioriteringar. Återigen har regeringen gjort prioriteringar som gör att miljön får stå tillbaka för andra intressen. Ministern säger att pengarna till landsbygdsprogrammet har minskat och att det är skälet till att stödet försvinner. Det är helt korrekt. Men det här är en prioritering som regeringen har gjort.
Regeringen har gjort kraftiga nedsättningar i det svenska landsbygdsprogrammet. Bakgrunden är att regeringen måste klara sitt budgettak för att ha råd med skattesänkningarna. Förutom detta minskar landsbygdsprogrammet också på grund av att regeringen och statsministern har förhandlat bort delar av de pengar som annars skulle ha tillfallit landsbygdsprogrammet inom EU:s budget.
Vi socialdemokrater har tänkt annorlunda. Vi socialdemokrater satsar 371 miljoner mer än regeringen på landsbygdsprogrammet för att vi ska klara en del av de miljöåtgärder som vi tycker är så viktiga och som nu kommer att försvinna.
De stöd som nu försvinner är viktiga, och ministern har vid ett flertal tillfällen visat att de är oerhört viktiga för att bekämpa övergödning i Östersjön.
Så sent som i förra veckan publicerades en artikel i Svenska Dagbladet där det konstaterades att många av miljöersättningarna är oerhört kostnadseffektiva i förhållande till den miljönytta som de ger. Resultatet av regeringens prioriteringar kommer inte att vänta på sig. Resultatet kommer att bli att de lantbrukare som i dag har stöden kommer att sluta.
De kommer att sluta att odla fånggrödor, övergå till andra grödor och plöja upp kantzoner. Det kommer i sin tur att innebära stora problem med övergödning. Vi menar att detta är allvarligt av ett antal olika skäl. Först och främst handlar det om att en nedskärning av landsbygdsprogrammet är ett slag mot landsbygden i stort.
Landsbygden måste stå stark om vi ska klara de olika miljöhot och miljöprövningar som vi står inför. En nedräkning av landsbygdsprogrammet hotar faktiskt landsbygden som helhet. Det andra skälet är att vi i kammaren faktiskt har fattat beslut om ett antal miljömål.
I och med att regeringen tar bort ett antal av ersättningarna kommer det att bli svårt att uppnå de miljömål som Sveriges riksdag har ställt sig bakom. Den tredje delen som jag tycker är allvarlig är att det är sorgligt att Sverige ska drabbas av trovärdighetsproblem i miljöfrågan.
Ministern säger ena stunden att Sverige ska vidta ett antal miljöåtgärder. Det ska vi göra tillsammans för att skydda Östersjön. I nästa stund tar regeringen bort miljöåtgärderna. Skapar inte det ett stort trovärdighetsproblem?
Är det inte problematiskt att Sverige och ministern ena stunden säger att åtgärderna är oerhört prioriterade för att klara målen och i nästa stund tar bort de miljöåtgärder som man tidigare har varit tydlig med är viktiga?
Johan Löfstrand (S):
Det var inte mycket till klargörande. Ministern ägnade mer tid åt att förklara hur det europeiska jordbrukssystemet fungerar än åt att svara på mina frågor. Det tycker jag är lite olyckligt. Vi socialdemokrater anser att det landsbygdsprogram som finns i dag är viktigt. Därför skjuter vi till en avsevärd mängd pengar.
Vi vill behålla det som vi anser är viktigt i landsbygdsprogrammet. Bland annat innehåller det ett antal miljöersättningar. Regeringen har gjort en tydlig prioritering där man har minskat landsbygdsprogrammet. Konsekvenserna blir väldigt tydliga. Konsekvensen blir att ett antal miljöersättningar inte kommer att betalas ut.
Det kommer också att innebära att ett antal andra ersättningar till exempelvis skärgårdsbönder i den kommun som Lena Ek själv kommer ifrån som bedriver ett väldigt viktigt miljöarbete för att behålla den unika skärgårdsmiljö som man har där inte heller kommer att betalas ut. Regeringen har gjort tydliga prioriteringar.
De här prioriteringarna kommer att få konsekvenser för miljön. Det tycker jag är oerhört olyckligt, både ur ett strikt miljöperspektiv, det vill säga att vi kommer att få mindre miljönytta, och ur ett förtroendeperspektiv.
Miljöministern konstaterar i en artikel i början av november att Östersjön måste bli renare. I artikeln konstateras att det görs ett väldigt gott arbete. Sverige bidrar på ett mycket bra sätt. Man säger till exempel att Sverige och regeringen prioriterar att minska läckaget från jordbruket.
Så säger man i november. Nu i januari kan vi konstatera att de här stöden, som ministern för några månader sedan sade var oerhört viktiga för att klara övergödningsproblemen, inte kommer att förnyas, åtminstone inte 2014 och troligen inte heller 2015.
Jag skulle vilja fråga ministern vad hon menar när hon i sitt svar säger att 2014 blir ett mellanår, och därmed blir det en förlängning av det nuvarande landsbygdsprogrammet. Rätta mig om jag har fel, men den information jag har fått är att de miljöersättningar som har betalats ut inte kommer att förlängas 2014. Är det inte så, eller?
Min fundering är: Hur är det för 2014? Är det ett mellanår där det bara är en förlängning av det nuvarande landsbygdsprogrammet, eller är det någonting annat?
Min andra fundering är: Anser inte ministern att det är oerhört problematiskt att Sverige och ministern ena stunden deklarerar att åtgärderna för att minska miljöpåverkan är oerhört viktiga och sedan, två månader senare, stryker just dessa ersättningar och säger att de här ersättningarna inte ska betalas ut?
Johan Löfstrand (S):
Det var åtminstone ett försök från ministern att svara på min fråga. Men inte heller denna gång fick jag något svar utan bara en halv mening om andra åtgärder som regeringen vidtar. Jag kan hålla med om att regeringen vidtar ett antal bra åtgärder för att minska övergödning i Östersjön.
Men de åtgärder som interpellationen handlar om är åtgärder som rör jordbruket och problematiken kring övergödningen i Östersjön. Där har vi än så länge inte fått höra vad ministern anser. Socialdemokraterna skjuter till pengar för vi anser att landsbygdsprogrammet är oerhört viktigt.
Gällande borttagandet av ett antal miljöersättningar är jag helt övertygad om att många lantbrukare har stor kunskap om hur de ska bedriva sitt förvärv, och det gör de med bravur. Men de miljöersättningar som i dagsläget finns är ju en ersättning för att man gör någonting lite extra.
Jag vet att flera lantbrukare som i dag har så små marginaler att den kantzon som de får ersättning för att hålla öppen kommer att sås igen för att ta igen det som man förlorar när ersättningarna försvinner. Och när kantzonen väl har såtts igen en gång tar det ett antal år innan man uppnår de positiva effekterna igen.
Likadant är det med ett antal andra miljöersättningar. Eftersom miljöersättningar utgår för någonting som man gör är det viktigt att det finns en långsiktighet. Tyvärr är regeringens politik på det här området inte speciellt långsiktig. Jag vill avsluta med frågan: Är det inte problematiskt för trovärdigheten för Sverige att man nu tar bort dessa stöd?