Peter Eriksson (MP):
En viktig del av demokratin handlar om kontrollmakten. Regeringen styr Sverige, men riksdagen har huvudansvaret för att makten kontrolleras och granskas. Målet med det är att Sverige ska skötas på ett effektivt och rättssäkert sätt. Demokratiska beslut ska genomföras. Medborgarna ska ha god insyn i vad som händer. Korruption och godtycke ska undvikas, och de lagar och regler vi har ska gälla även för regeringen.
Kontrollmakten består av en rad olika delar. Dagens betänkande från KU är en del i detta. Det är den del av KU:s granskning som handlar om regeringens administrativa regler och rutiner och hur själva regeringskansliet utvecklas och sköts. Det är en granskning som vi gör varje år med lite olika inriktning. Man kan säga att den är en del av det parlamentariska vardagsarbetet.
Den leder sällan till någon större medial uppmärksamhet eller stora rubriker men är trots det inte oväsentlig. Jag tänkte här ta upp ett par av de frågor som utskottet i sin granskning anser vara värda att uppmärksamma. Det är för det första tydligt att den besparing som KU gjorde för Regeringskansliet i 2011 års budget har haft viss effekt. Antalet tjänstemän i Regeringskansliet har minskat.
Nu har dock Socialdemokraterna gjort en kovändning och låter tillsammans med regeringspartierna anslaget öka för 2012, vilket sannolikt betyder att vi de närmaste åren får se en ökning av byråkratin i Regeringskansliet. Men den som lever får se.
I samband med fjolårets granskning fann utskottet en del oklarheter och problem i regeringens och Näringsdepartementets bemyndigande för Sjöfartsverket att ingå internationella överenskommelser. I år har vi därför fortsatt och breddat denna granskning till att gälla bemyndiganden till förvaltningsmyndigheter mer generellt.
Det är enligt regeringsformen regeringen som företräder Sverige och ingår internationella överenskommelser. Ett uppdrag åt en myndighet att företräda Sverige måste grunda sig på ett klart och tydligt bemyndigande, särskilt när det gäller att ingå en internationell överenskommelse. Här finns det klara brister.
Det har inte funnits en klar bild över vad som har bemyndigats och till vilka och inte heller över vilka överenskommelser som slutits. Bemyndiganden har varit alltför generella och lösa i kanterna, och rutiner för efterkontroll har inte funnits. Det här är ett område där regeringen måste skärpa sina rutiner och arbetssätt för att man ska kunna säga att arbetet fungerar på ett nöjaktigt sätt.
Under hösten har vi också genomfört en särskild granskning av beslutsärenden inom UD. Frågan har varit om grundlagsreglerna för hur beslut i Regeringskansliet ska tas följs i verkligheten. Det vanliga enligt regeringsformen bör vara att beslut fattas av regeringen som kollektiv, och endast vissa ärenden bör fattas av departementschef, av annat statsråd eller av tjänsteman inom departementet.
I stort kan sägas att granskningen visar att beslutsordningarna fungerat som reglerna säger och som praxis i övrigt i Regeringskansliet utvecklats. Men som så ofta när man tittar närmare på en fråga hittar man ett annat problem. Den här gången handlar det om att det uppenbart är förenligt med stora svårigheter att få tillgång till allmänna handlingar från UD. KU begärde att få ut 150 olika handlingar.
Trots att begäran skickades flera gånger tog det mycket lång tid innan en stor del av handlingarna kom fram. Faktum är att det tog månader innan en del handlingar överlämnades, och några kom över huvud taget inte. 20 akter kom till KU först efter 40 dagar eller senare.
Det här skedde trots att vi den 1 januari 2011 fick en ändring av lagen där KU:s rätt att få del av handlingar från regeringen för sin granskning förstärktes. Tyvärr finns det mycket som talar för att KU:s svårigheter att få del av handlingar från UD inte beror på någon tillfällighet och inte heller är något som bara KU har upplevt. Tvärtom tycks även journalister och allmänhet haft detta problem under lång tid.
Jag kommer därför att ta upp frågan om tillgång till allmänna handlingar i en större granskning under det kommande året. Det är helt oacceptabelt att UD eller andra departement inte klarar av att förverkliga de grundlagar som Sverige under lång tid har varit stolt över och som innebär att alla ska ha möjlighet att ta del av allmänna handlingar utan dröjsmål.
Till detta finns också ökande krav på att Regeringskansliet som andra myndigheter ska använda sig av ny teknik på ett sätt som gör att allmänhetens tillgång till arkiven i större utsträckning blir möjlig så att man direkt kan ta del av arkiven utan omvägen över förfrågningar och utskrifter från myndigheten. Fru talman! Jag yrkar på godkännande av utskottets anmälan.