Beatrice Ask (M):
Det är självklart att socialtjänstens underlag är otroligt viktigt för domstolarnas beslut. Det är vi helt överens om. Det jag försökte säga tidigare var att det är förment av justitieministern att ge socialtjänsten råd om hur de skulle kunna förbättra detta. Jag försökte i mitt första inlägg redovisa hur man arbetar för att förbättra metodutveckling och annat när det gäller riskbedömningar.
Jag tror också att det finns anledning för kommunerna att fundera över de rapporter som finns om hur man använder bedömningssamtal. När det gäller domstolarna och barnperspektivet menar Eva Johnsson att det finns brister hos domstolarna.
Med det antal olika ärenden som finns i en domstol är det svårt för domare att kunna allt om alla frågor. Det handlar om väldigt många ärendetyper. Det finns ett aktivt arbete i domstolarna för att öka kompetensen, inte minst när det gäller barnperspektivet.
I förra årets regleringsbrev ställde vi krav på återrapportering om hur Domstolsverket har gjort insatser för att domstolarnas kunskaper om barns utveckling och behov ska säkerställas i domstolarna. Barn ser ju på tillvaron och världen på ett lite annat sätt många gånger.
Det är viktigt att man i sin bedömning i domstolarna har det perspektivet med sig. Jag har inte sett några återrapporter av det uppdraget ännu, men det finns ett sådant krav. Det ska bli väldigt intressant att se. Mitt intryck är ändå att man gör en hel del och att det är någonting som har ökat i omfattning.
Ett bekymmer i sammanhanget är naturligtvis inte bara domstolarnas kompetens, utan vi har ett reellt bekymmer när det gäller att få jurister att välja familjerätt och denna typ av frågor. Humanjuridiken är inte på förstaplats bland juriststuderandes önskemål om inriktning, fördjupning och framtida anställning.
Här har vi anledning att fundera över på vilket sätt som vi ska säkerställa att det finns ordentlig juridisk kompetens i dessa ofta väldigt svåra fall, där det krävs både särskilda kunskaper och en förmåga att arbeta på ett bra sätt vid väldigt komplexa bedömningar.
Jag är lite bekymrad över att det är så svårt att rekrytera duktiga jurister till detta område, och framför allt att vi inte får den mängd som kanske skulle behövas. Det har vi naturligtvis anledning att fundera över framgent. Inom Domstolsverket finns det, som sagt, en medvetenhet och ett konkret uppdrag att faktiskt redovisa på vilket sätt man arbetar för att i domstolarna förbättra kompetensen när det gäller barnperspektivet. Det är viktigt.
Sedan får vi i riksdag och regering se till att vi också tar oss an de lagstiftningsfrågor som kan finnas. Med det nya regelverk som vi har efter riksdagens senaste beslut om gemensam vårdnad tror jag att det kan bli en förändring. Det handlar väl inte om att domstolarna i första hand är rädda. Men vi ska vara klara över att det för ett antal år sedan mer eller mindre skulle vara gemensam vårdnad till varje pris. Riksdagen har successivt tydliggjort att det inte ska vara gemensam vårdnad till varje pris.
Det är alltså en vändning i den politiska inriktningen, eller i varje fall en nyansering. Denna nyansering hade domstolarna inte från början. Och det är klart att det tar lite tid innan sådant implementeras i praktiken.