Ann-Charlotte Hammar Johnsson (M):
Jag tackar näringsministern för svaret. I våras sa näringsministern i en interpellationsdebatt att det där och då var för tidigt att svara på om riksdagen var en del av den process som kommer att ligga på bordet vid ett beslut och att bolaget fattat beslut om att undersöka olika möjligheter att skapa en ny ägarstruktur för brunkolsverksamheten till dess att beslut har tagits och något nytt händer. Och det är ungefär samma sak i dag.
Näringsministern sa då också att han trodde att frågan skulle komma att diskuteras igen, vilket den gör och kommer att göra, om det skulle bli aktuellt att Vattenfalls styrelse kommer tillbaka med resultatet av sonderingarna inför en förändrad ägarstruktur. Den 22 september gav Vattenfall via ett pressmeddelande beskedet att de kommer att ta ytterligare steg i processen för försäljning av tyskt brunkol - detta som ett steg i att ställa om energiportföljen. Avsikten är att sälja gruv- och produktionstillgångar i Tyskland, lät man meddela.
I det sammanhanget har man ändå kommit en bra bit på vägen från i våras med försäljningen, även om man inte är framme vid köpare. Även om det inte är klart att det blir en affär och inte heller att det finns en exakt köpare som är aktuell är ju inte en affär en affär förrän man vet att det är en affär - för att ta upp det här med att spekulera.
Med detta sagt vill jag fråga näringsministern om han och regeringen nu har kommit till klarhet med regelverket, huruvida det statuerar att regeringen ska gå till riksdagen och om det eventuellt kommande läget, det vill säga försäljning, kräver eller inte kräver att man gör så. Den frågan kan ju belysas utifrån exempel på fallbeskrivning, oaktat affär eller ej. Det står så här: Enligt statens ägarpolicy ska regeringen vända sig till riksdagen för beslut som rör statliga bolag om det innebär väsentliga ändringar av verksamheten.
Jag tänker mig att jurister arbetar för regeringen och att ni gör en analys utifrån vilka vägar ni har att gå och att ni då också gjort bedömningen att en så stor förändring som den affär Vattenfall planerar med försäljning av brunkolsverksamheten i Tyskland är eller inte är i ett läge där det föreligger att regeringen ska komma till riksdagen. Frågan är hur vi ska tolka det.
Näringsministern säger också i sitt svar att om det blir aktuellt med en affär kommer riksdagens berörda utskott att informeras. På vilket sätt tänker sig då näringsministern att informationen ska ske? Är det försäljningsinformation enbart till utskott, som nämns i svaret, eller är det mer? Eller är det så att ministern också avser en process där kammaren informeras om ett sådant beslut? I så fall: Hur gör man det till folkets främsta företrädare?
Jag har en fortsättningsfråga på temat analys av möjliga vägar och om de juridiska bedömningarna utifrån ställningstaganden från er regeringspartner Miljöpartiet. Det har i samhällsdebatten framkommit att Miljöpartiet vill behålla verksamhet men säger att de inte har majoritet i kammaren för det. Hur går detta ihop? Med anledning av detta följer frågan om Mikael Damberg som ansvarig minister har kommit fram till slutsatsen att kolbrytning kan fortsätta vid ett sådant bolagsstämmobeslut.