Sonia Karlsson (S):
Varje år ställer finansutskottet frågan: Har Riksbanken fört en bra penningpolitik? Detta sker i utskottets återkommande utvärdering av penningpolitiken under den senaste treårsperioden, som nu omfattar perioden 2006-2008.
Denna gång innefattar treårsperioden en internationell finanskris som med full kraft drog in över Sverige hösten 2008 och som krävde att Riksbanken snabbt vidtog åtgärder för att begränsa krisens effekter och värna stabiliteten på finansmarknaderna. Vid förra årets utvärdering avseende perioden 2005-2007 var utskottets grundläggande bedömning att Riksbanken fört en väl avvägd penningpolitik under perioden.
Utskottet noterade dock att mot slutet av 2007 och inledningen av 2008 började inflationen stiga på ett sätt som inte fångades in i Riksbankens prognoser. Utvärderingen visade vidare att Riksbanken, i likhet med så gott som alla prognosmakare, gjort felbedömningar av tillväxt- och sysselsättningsutvecklingen. Vid förra årets debatt, den 16 juni, var inflationen över 4 procent.
Det var då den högsta inflationen på 15 år samtidigt som hushållens och företagens förväntningar om den framtida inflationen började stiga över inflationsmålet på både ett, två och fem års sikt. Uppgången förklaras till stor del av den internationella prisuppgången på olja och livsmedel. Under perioden steg priset på råolja från omkring 70 dollar per fat till över 140 dollar per fat sommaren 2008.
Uppgången förklaras också av stigande bostadsräntor och ett tilltagande kostnadstryck på grund av den snabbt avtagande produktiviteten i näringslivet. Analyser visar att den svaga produktivitetsutvecklingen samt den stigande internationella inflationen är de viktigaste orsakerna till det svenska inflationstrycket under utvärderingsperioden.
Från slutet av 2007 pressades inflationen upp av främst kraftigt stigande priser på energi och livsmedel samtidigt som tillväxten i såväl Sverige som omvärlden började dämpas bland annat på grund av den ökade turbulensen på de internationella finansmarknaderna.
Enligt Riksbanken handlade de penningpolitiska övervägandena under de tre första kvartalen 2008 om att hantera de motstridiga krafterna - ett stigande inflationstryck kontra en svagare konjunktur och en lägre tillväxt. För att förhindra att den höga inflationen skulle bita sig fast i ekonomin höjdes reporäntan ytterligare under 2008 till 4,75 procent i början av september.
När den globala finanskrisen drastiskt förvärrades under hösten 2008 förändrades förutsättningarna för penningpolitiken enligt Riksbankens underlagsrapport. Den tidigare konflikten mellan att stabilisera den reala ekonomin och stabilisera inflationen försvann. Konjunkturnedgången fördjupades snabbt samtidigt som priset på olja och råvaror föll.
För att klara inflationsmålet och mildra effekterna av den finansiella krisen sänktes reporäntan i tre steg under hösten till 2 procent i december 2008. Av underlagsrapporten framgår att Riksbanken, i likhet med så gott som alla prognosmakare, missbedömt produktivitetens utveckling under perioden. Samma iakttagelse gjorde utskottet i förra årets utvärdering.
Utskottet anförde då att underlagsrapporten vore ett bra forum för att presentera djupare analyser över orsakerna till varför man missbedömt produktiviteten och utvecklingen på arbetsmarknaden. Utskottet saknar dock denna typ av uppgifter i årets underlagsrapport, men vi anser fortfarande att framtida rapporter, om möjligt, bör kompletteras med lärande analyser av detta slag. Med andra ord: Det bör finnas med i nästa års underlagsrapport!
Jag vill också understryka att den mycket svaga produktivitetsutvecklingen under senare år är djupt oroande. I vår reservation om den ekonomiska politiken framför vi att en produktivitetsdelegation borde tillsättas då kunskap om produktivitetsutvecklingen är så central för beslut om den långsiktiga ekonomiska politiken.
När det gäller penningpolitiken under 2006-2008 konstaterar utskottet att både den internationella och den svenska inflationstakten stigit under perioden, bortsett från hösten 2008, samtidigt som tillväxttakten avtagit. Utskottet anser, efter genomgång av Riksbankens inflationsbedömningar, att Riksbanken ganska väl fångade den stigande inflationstrenden under perioden.
Däremot är det tydligt att Riksbanken underskattade styrkan i inflationsuppgången. Riksbanken förutsåg inte den mycket kraftiga uppgången i de internationella råvarupriserna under 2007 och 2008. Med facit i hand innebär detta att Riksbanken sannolikt borde ha höjt reproräntan snabbare under framför allt 2006 och kanske under 2007 för att motverka det inflationstryck som började mot slutet av 2007.
Samma bedömning gjorde utskottet i förra årets utvärdering. Utskottet konstaterar, i likhet med i förra årets utvärdering, att de kraftigt stigande priserna på energi, livsmedel och råvaror var svåra att förutse. Vår genomgång visar också att ingen prognosmakare förutsåg råvaruprisuppgången och dess effekter på den svenska inflationen.
Vi kan också konstatera att Riksbankens prognoser stod sig väl i jämförelse med övriga prognosmakares. I den första penningpolitiska rapporten för 2008 skrev Riksbanken att osäkerheten i bedömningarna är stor och att penningpolitiken hade att hantera å ena sidan en hög inflation och ett högt kostnadstryck och å andra sidan turbulensen på de finansiella marknaderna och riskerna för en dämpad konjunktur.
Men trots den stora osäkerheten fortsatte Riksbanken att höja reporäntan vid ytterligare tre tillfällen, som jag nämnde tidigare, till en nivå i början av september 2008 på 4,75 procent för att motverka den stigande inflationen och inflationsförväntningarna. Strax efter Riksbankens räntehöjningsbeslut förvärrades situationen på finansmarknaderna dramatiskt.
I spåret av finanskrisen försvagades både den internationella och den svenska konjunkturen kraftigt mot slutet av 2008 samtidigt som inflationstrycket avtog markant.
Inflationstakten föll ned mot knappt 1 procent mot slutet av året, och inflationstakten har fortsatt falla under 2009 till minus 0,4 procent i maj. Enligt utskottets mening innebär detta, med facit i hand, att även Riksbankens räntehöjningar under 2008, särskilt höjningsbeslutet i september, kan ifrågasättas. Utskottet noterar också att oenigheten i direktionen var större än den normalt brukar vara.
Vid räntebeslutet i september reserverade sig tre ledamöter, det vill säga hälften av direktionen, mot såväl beslutet att höja räntan som Riksbankens prognos över den kommande ränteutvecklingen. Med detta sagt konstaterar utskottet att det var mycket svårt att förutse den drastiskt förvärrade finanskrisen och den mycket snabba nedgången i inflationen och konjunkturen.
Vår genomgång av prognoserna visar att ingen prognosmakare förutsåg krisen eller styrkan i nedgången. Så gott som samtliga prognosmakare, inklusive Riksbanken, räknade så sent som under sommaren 2008 med att Sveriges bruttonationalprodukt skulle stiga med omkring 2 procent under 2008. Utfallet blev en nedgång med 0,2 procent.
Även om man med facit i hand kan ifrågasätta vissa delar av penningpolitiken under utvärderingsperioden framhåller utskottet den stora anpassningsförmåga som Riksbanken uppvisade i samband med att finanskrisen eskalerade, precis som Ulla Andersson sade tidigare. Riksbanken var mycket snabb med att anpassa penningpolitiken till den nya situationen när det i slutet av september 2008 stod klart att det ekonomiska och finansiella läget dramatiskt hade försämrats.
Räntorna sänktes snabbt och kraftigt, och dessutom vidtog banken omfattande åtgärder för att värna den finansiella stabiliteten och säkra tillgången på likviditet i samhället. Nu senast i maj har man också förstärkt valutareserven. Vi är i utskottet övertygade om att Riksbankens agerande under finanskrisen bidragit till att mildra krisens effekter och lagt grunden för ekonomins återhämtning.
Utskottet anser också att Riksbankens öppenhet har bekräftats under krisen. Vi har en väldigt öppen riksbank. Herr talman! Jag yrkar härmed bifall till finansutskottets förslag.