Stefan Attefall (KD):
Jag håller med Börje Vestlund om vikten av att vi minskar och bekämpar det som är ren korruption och, framför allt, också skattefusk i olika avseenden. Det handlar inte bara om att skatteintäkterna blir mindre när det fuskas med skatteinbetalningar, utan det handlar också om att man skapar en osund konkurrens mellan olika aktörer. Man slår i praktiken helt enkelt ut hederliga företagare.
Det gör också att människor vänjer sig vid att agera utanför lagens råmärken. Man börjar röra sig med svarta pengar och liknande saker och vänjer sig vid detta om det blir för omfattande. Det i sig sprider en kultur som jag tror är förödande för samhällsmoralen. Vi är överens om att det är viktigt att jobba med detta. LO-distriktets rapport indikerar att det finns en hel del att göra.
Men det som är viktigt att poängtera är att lagstiftningen är så utformad att man som upphandlande myndighet kan och bör se till att man för in bestämmelser i avtalet med leverantörerna så att de exempelvis står ansvariga för att underleverantörerna fullgör sina skyldigheter. Myndigheterna har också rätt att häva avtalet eller ta till någon annan sanktion om skyldigheterna inte efterlevs. Det finns ganska mycket i lagstiftningen.
Jag tror att problemet många gånger är att det inte finns tillräckligt mycket kompetens ute i kommuner, i landsting och även i statliga myndigheter när det gäller att jobba med upphandling. Upphandlingslagstiftningen kan vara alltför komplicerad ibland. Vi ska göra allt vi kan för att förenkla den. Men man måste också lära sig att hantera lagen, och här ser vi brister. Det tycker jag också att LO-rapporten indikerar. Man nyttjar inte lagens möjligheter fullt ut.
Vi känner också till exempel på anbud som kommer in där man vid en mycket elementär besiktning kan se att det inte är rimliga priser som erbjuds. Det kan inte ske på ett hederligt vis. Ändå ringer inga klockor. Ibland kan man faktiskt avbryta. Det finns stöd i lagen för detta. Det finns till och med förslag när det gäller de EU-direktiv vi jobbar med där man också skärper detta i olika avseenden.
Men det finns ett område som jag tror att vi måste ta på oss som ansvariga politiker, framför allt på riksnivå. Det handlar om att vi måste förbättra stödet till dem som jobbar med upphandling. Det gäller kompetens, rådgivning och utbildning. Här har vi förslag på regeringens bord, som nyligen har kommit in, om hur man ska organisera upphandlingsstödet centralt.
Det kan bidra till att man hjälper aktörerna på det här området att bättre leva upp till lagens intentioner och utnyttja lagen på bästa möjliga sätt. Jag tycker att det är viktigt att komma ihåg att det förenklingsarbete som vi jobbar med på EU-nivå men också i Sverige har som syfte att det ska vara lätt att använda lagstiftningen. Men sedan kokar det ändå ned, tycker jag, till några viktiga saker.
Ute i kommuner och landsting måste statusen på dem som jobbar med upphandling höjas. Jag brukar lite skämtsamt säga att i privata företag sitter inköpschefen i företagsledningen, och i kommunerna sitter ansvariga för offentlig upphandling i källaren, en bra bit bort från kommunalrådet. Tyvärr är det så.
Den som är ansvarig för upphandlingsfrågorna i kommunen ska ha en central position i kommunledningen, för det är en central funktion. Det handlar både om att kompetensen ska vara hög och om att det finns enormt stora ekonomiska värden att spara om man sköter upphandlingsfrågorna på ett bra och korrekt sätt.