Mats Odell (KD):
Peter Hultqvist har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att stävja den bild av godtycke från regeringens sida som avvecklingen av flera generaldirektörer skapat. Peter Hultqvist ställer frågan mot bakgrund av att det, enligt hans beskrivning, är ett flertal generaldirektörer som fått lämna sin befattning och att detta föranlett Generaldirektörsföreningen att reagera genom att kräva sakliga och tydliga regler för uppsägning. Låt mig inleda med några klarlägganden om skillnaden mellan arbetsrätt och arbetsgivarpolitik.
Sett ur ett arbetsrättsligt perspektiv är utgångspunkten att myndighetschefer anställs för bestämd tid. Under tiden för en sådan anställning har de ett högre anställningsskydd än vad som följer av lagen om anställningsskydd, LAS. Å andra sidan föreligger ingen rätt till förnyad anställning när anställningstiden löper ut.
Peter Hultqvist hävdar att krav förts fram på sakliga och tydliga regler för uppsägning. Detta kan inte stämma, av den enkla anledningen att den nu aktuella kretsen enligt reglerna i LAS inte kan sägas upp under anställningstiden. Däremot omfattas myndighetscheferna, med några få undantag, av reglerna i lagen om offentlig anställning, LOA, avseende förflyttningsskyldighet.
Dessa regler infördes i och med den så kallade verksledningspropositionen som behandlades av riksdagen 1988 och innebär att en myndighetschef under en pågående anställningsperiod av två skäl kan förflyttas till en annan statlig anställning där det tillsätts på samma sätt - antingen av organisatoriska skäl eller, som det heter, av hänsyn till myndighetens bästa. Om en förflyttning aktualiseras ska denna grundas på objektiva och sakliga skäl.
En myndighetschef som motsätter sig en förflyttning kan begära att frågan prövas i domstol i enlighet med reglerna i lagen om rättegången i arbetstvister. Jag vill också understryka det självklara att en person som flyttas i enlighet med nämnda regelverk behåller samma anställningsvillkor i den nya anställningen.
Ur ett arbetsgivarpolitiskt perspektiv ska regeringen som arbetsgivare för myndighetscheferna naturligtvis eftersträva att uppträda professionellt och tydligt. Regeringens övergripande ambition är att den chef som av någon anledning förflyttas till annan statlig anställning, oftast till Regeringskansliet, ska förses med arbetsuppgifter i relation till den kompetens personen i fråga besitter.
Den bild jag inhämtat visar också entydigt att så är fallet även i praktiken; de före detta myndighetschefer som i dag är verksamma i Regeringskansliet bidrar med sin kompetens och erfarenhet på ett utomordentligt sätt till att viktiga arbetsuppgifter kan genomföras.
När chefer med relativt kort varsel lämnar sitt chefskap i förtid och flyttas till en anställning i Regeringskansliet kan det vara svårt att omedelbart ha en plan för vilka arbetsuppgifter denne ska utföra.
Då måste det, vilket också enligt min mening är fallet, vara en högt prioriterad fråga för det ansvariga departementet att snabbt identifiera lämpliga arbetsuppgifter baserade på den kompetens personen i fråga besitter och utifrån det agera. Peter Hultqvist antyder att regeringen godtyckligt flyttar på myndighetschefer och att åtgärder bör vidtas för att detta ska stävjas.
Min och regeringens ambition är att genom ett ambitiöst reformprogram åstadkomma förändringar som är till det bättre för Sverige. Ett av mina bidrag i detta arbete är att förändra myndighetsstrukturen. Regeringen har således under mandatperioden beslutat att avveckla 27 myndigheter och samtidigt beslutat att inrätta 13 nya myndigheter.
Därutöver har såväl verksamhetsmässiga som institutionella förändringar av myndigheternas respektive uppdrag genomförts. Att det mot denna bakgrund finns myndighetschefer som förflyttats till Regeringskansliet beror naturligtvis inte på godtycke från regeringens sida. Jag ser det i stället som en helt rimlig konsekvens i tider som präglas av förändring.
Jag kan därvidlag också försäkra Peter Hultqvist att regeringen även framgent kommer att ta ansvar för att före detta myndighetschefer i Regeringskansliet erbjuds arbetsuppgifter i relation till deras respektive kompetens och erfarenhet. De statliga myndighetscheferna är en viktig grupp för regeringen, och regeringen har redan tidigare aviserat att man avser att i juni avlämna en skrivelse på temat regeringens utnämningspolitik.
I det sammanhanget kommer en fördjupad och kvalificerad redovisning av regeringens syn på rollen som myndighetschef och frågor relaterade till rekrytering, utveckling och avveckling att samlat redovisas för riksdagen.