Kent Ekeroth (SD):
Jag yrkar bifall till vår reservation i detta betänkande. Strafflindring vid med-verkan till utredning av egen brottslighet Sverigedemokraterna anser att det är positivt med denna reglering av strafflindring vid medverkan till utredning av egen brottslighet. Men vi anser även att man i likhet med tidigare förslag från Sverigedemokraterna ska införa ett system med så kallade kronvittnen, det vill säga att strafflindring ska ges även när en tilltalad medverkar till utredning av andras brott och inte bara de egna.
Som det konstateras i propositionen på s. 13 har Danmark en sådan ordning. "Det ska beaktas om gärningsmannen lämnat upplysningar som är avgörande för utredningen av andras brott." Även Norge har en liknande lag. Frågan om kronvittnen har behandlats tidigare i Sverige. Bland annat Fängelsestraffkommittén angav i SOU 1986:14 ett antal skäl till att man var emot det.
Beredningen för rättsväsendets utveckling hänvisade i SOU 2005:117 till Fängelsestraffkommittén och lade till ytterligare ett skäl till att kronvittnen inte ska införas. Vi instämmer inte med de bedömningar som har gjorts tidigare utan vill se någon form av kronvittnessystem i likhet med vad man har i bland annat Norge, Danmark och Storbritannien.
Ett av argumenten mot kronvittnessystemet som framfördes i Fängelsestraffkommittén var att ett kronvittnessystem skulle uppmuntra till ett beteende som annars ses som mindre tilltalande, att skvallra på andra. Det är ett ganska anmärkningsvärt argument emot. Att uppmuntra till att ange brottslingar är knappast mindre tilltalande utifrån ett samhällsperspektiv.
Det andra argumentet som framfördes var att dominerande brottslingar kan få fördelar gentemot så att säga svagare brottslingar genom att med lögner om andra svagare individer, som de inte har så mycket att frukta från, eller genom dimridåer om svårutredda händelser försöka skaffa sig fördelar. Men tanken med ett kronvittnessystem är givetvis att så att säga komma upp i näringskedjan i den kriminella världen.
Huvudsaken är inte att komma ned i näringskedjan. På samma sätt som det i propositionen utvecklas en tillämpningsordning för strafflindring vid egen brottslighet ska den givetvis definieras för utredning av andras brottslighet. På s. 22 i propositionen står det: "Strafflindring kan emellertid inte komma i fråga i alla situationer där den misstänkte i och för sig är villig att medverka." Det ska givetvis vara fallet även vid ett kronvittnessystem.
Skrivningarna får givetvis regleras noga - det handlar om att komma upp i näringskedjan - men det går att göra, precis som det går att reglera många andra detaljer i lagen generellt sett. Även det är därför ett ganska svagt argument. Ett tredje argument enligt kommittén är att polisen, för att detta ska ge en positiv effekt, måste förespegla den misstänkte vissa fördelar.
Man menar att polisen eller åklagare skulle frestas att ge ett sken av större fördelar än domstolen kan förväntas ge. Detta är också ett mycket svagt argument. Det kan ju regleras att polis eller åklagare får krav på sig att tydligt redogöra för att det är domstolen som avgör påföljd och straffmätning men att medverkan till utredning tas i beaktande enligt lagen.
Det är en informationspunkt som man kan ha tydliga direktiv för. Slutligen har det även anförts att bevisvärdet av uppgifter från ett kronvittne kan ifrågasättas. Men den diskussionen finns även vid medverkan till utredning av egen brottslighet och har diskuterats i utredningen.
På s. 18 i propositionen står det: Det är naturligtvis en given utgångspunkt att beviskraven upprätthålls även i de fall där den tilltalades egna uppgifter ligger till grund för utredningen. Behövliga utredningsåtgärder ska alltså vidtas för att kontrollera riktigheten av den misstänktes uppgifter, precis som enligt den nuvarande ordningen. Detsamma gäller givetvis även vid ett kronvittnessystem. Det finns ingen skillnad där.
Uppgifter som ett kronvittne, enligt vårt sätt att se på det, lämnar ska vara verifierbara, konkreta och av väsentlig betydelse för utredningen. Det kan till exempel handla om uppgifter om var stöldgods, ett efterlyst vapen eller en kropp finns, var ett brott eller ett möte ska ske, alltså någonting som kan vara så pass konkret att man ska kunna få en strafflindring.
Precis som regeringen anser att det bör finnas goda förutsättningar att upptäcka eventuella felaktigheter vid medverkan till utredning av egen brottslighet anser vi att det även finns goda förutsättningar att upptäcka felaktigheter i ett kronvittnes uppgifter. Jag har samtalat med flera personer inom olika delar av rättsväsendet och brottsbekämpningen.
Enligt mitt sätt att se på det framgår det att det finns en efterfrågan på att införa ett kronvittnessystem i Sverige. Hur stor strafflindringen ska bli får diskuteras närmare. Men fördelarna överväger de eventuella nackdelar som kan finnas och som jag ändå tycker är ganska svaga. Snabbare handläggningstider, speciellt i mindre komplicerade ärenden, skulle kunna vara ett resultat av ett kronvittnessystem.
Andra resultat skulle vara kortare häktningstider och färre häktningar med restriktioner, vilket är bra ekonomiskt och mer humant, samt incitament för misstänkta att berätta om sin egen och andras brottslighet, vilket ökar chanserna att lagföra personer högre upp i hierarkin och liknande. Som vi ser det finns det med andra ord fler fördelar, inte minst ekonomiskt men även resursmässigt, som kan hjälpa de brottsbekämpande myndigheterna.
Ur ett moraliskt och rättsvårdande perspektiv finns det större möjligheter att lagföra människor som tjänar mycket på brottslighet och som utnyttjar och skadar andra människor och staten. Vi menar också, vilket kanske ligger lite vid sidan om detta betänkande, att ett införande av ett kronvittnessystem förutsätter att det ställs högre krav på vittnesskydd.
Vi anser, vilket vi får återkomma till, att det bör tillsättas en utredning om hur detta skydd kan förbättras och med en tydlig budgetering och ett tydligt ansvar inom rättsväsendet, kanske med en grupp som är speciellt utbildad för att hantera just vittnesskydd.
Utöver detta bör Sverige införa möjlighet till anonyma vittnen, vilket ska kunna inkludera vissa kategorier inom rättsväsendet, till exempel spanare eller andra, för deras säkerhet, så att de inte ska bli igenkända när de utför sitt jobb. Men det får vi återkomma till.