Göran Pettersson (M):
Offentlig förvaltningspolitik, som utskottets betänkande handlar om, är kanske inte det mest publikdragande ämnet. Det är ändå i grunden ett väldigt viktigt ämne, för det är hur vi organiserar och leder stat och kommuner som på många sätt är ryggraden i en stat, i ett samhälle.
När man lyssnar på en sådan här debatt kan man tro att ämnet är mycket alternativskiljande mellan de båda blocken. Men studerar man det lite närmare kan man konstatera att det är väldigt mycket som vi är överens om. I en debatt bör man lyfta fram det som man tycker olika om, och det tänker jag försöka göra. Jag börjar med att kommentera Mats Pertofts inlägg om politikersjukan.
Han lyfte fram fenomenet att man i majoritet har lättare att identifiera sig med myndigheterna och att det är när man är i opposition som man kanske har en större förmåga att förnya sig och titta framåt. Jag tror att Mats Pertoft har rätt i den observationen.
Jag tror också att den motion som s, v och mp har skrivit mycket väl skulle kunna ha lett till en spännande debatt om motionen hade lagts till förra regeringens förslag inom området.
Oppositionen har en viktig roll i att vara lite argare, att vara lite mer krävande och att vara en blåslampa på majoriteten. Till delar lyckas ni kanske med den uppgiften, men i vissa delar brister ni. Jag tycker att det är bra att Socialdemokraterna genom Agneta Gille framför kravet på ständig reformering.
I en statlig förvaltning måste det finnas en önskan till ständig reformering. Det är också bra att medborgarperspektivet lyfts fram, för det har väl inte riktigt varit det vägledande för Socialdemokraterna när de i många år varit i regeringsställning. I stället har man verkligen identifierat sig med staten. Om man gick ut och frågade medborgarna skulle de nog svara att staten var Göran Persson. Jag tycker alltså att det är trevligt att ni börjar se medborgarperspektivet.
När det gäller rättssäkerheten är det inga problem. Myndighetssammanslagningar föreslår ni, och det är verkligen något som Alliansen kan bejaka. Att det ska vara mål och resultatstyrning är också sådant som vi alla står bakom. När utskottet skulle behandla motionen blev vi inte eniga.
Majoriteten och majoritetstexten i betänkandet tar egentligen upp att det som lyfts fram i motionen också nämns i propositionen. Möjligtvis kan det finnas en nyansskillnad i argheten, men precis som man säger att vissa saker hör ungdomen till hör väl vissa saker oppositionsrollen till.
Jag vill belysa några frågor där det faktiskt skiljer sig - frågor där majoriteten är hungrigare än oppositionen och där majoriteten har mer av utvecklingsperspektiv och förändringsperspektiv än oppositionen. En skillnad rör myndigheternas opinionsbildning.
Regeringen lyfter i propositionen fram att det är väldigt viktigt att vi inte har myndigheter som lägger sig i opinionsbildningen, att vi inte har opinionsbildande myndigheter. I grunden är det en demokratifråga, för det är i denna kammare som folkets makt utövas. Det är i denna kammare som de valda ombuden finns, och det är vår uppgift att opinionsbilda.
Det är inte upp till våra myndigheter att överta den rollen. Här finns det ibland en sammanblandning. Givetvis ska myndigheterna bedriva informationstjänst avseende de ämnen som de ansvarar för. Men när det glider över till att mer bli opinionsbildning är det fel. Då är det inte en bra demokrati.
I propositionen lyfter regeringen fram att det gäller att vara väldigt noggrann och att särskilda krav ska ställas när man är ute i gränslandet. En annan fråga där jag tycker att propositionen är lite vassare gäller uppföljningen av förvaltningsutvecklingen. Givetvis finns sådant med även i motionen.
Men i propositionen tar man upp vikten av jämförelser med förvaltningar i andra länder och talar om att använda expertorganisationen OECD och det arbetet. Det tycker jag saknas i motionen. Det som mest lyser med sin frånvaro i motionen - det finns säkert politiska skäl till det - är förvaltningen och EU.
I propositionen lyfter man fram behovet av att den statliga förvaltningen blir duktigare på att jobba med Europafrågor. Trots allt är det så att det genom vårt medlemskap i Europeiska unionen förvaltningsmässigt blir en starkare kontakt med EU. Det finns ett stort behov av att vår förvaltning är duktig inom det området, av flera skäl.
Ett skäl är att man kan vara ett bra stöd för politiken och förvarna om olika saker som kommer. Det handlar också om att man är duktig på att genomföra de direktiv som kommer. Ibland upplevs just sådana här regler från EU som ett hinder för medborgarna och för politiker på olika ställen.
Men ofta bottnar det i att vår förvaltning inte är tillräckligt kunnig, snabb och förtänksam när det gäller EU-frågor. Det är tre viktiga skillnader som jag har funnit. Ytterligare något som jag gratulerar s, v och mp till när det gäller att tycka nästan som vi gäller utnämningsmakten.
Er motion är mycket bra eftersom ni lyfter fram att det ska vara öppenhet och professionalitet - det är nästan så att jag kan känna en konkurrens. Vid utnämningen av verkschefer får det inte vara så att statsministern i innerfickan har en svart bok där han har en lista över personer som han tycker ska bli verkschefer.
När vi rekryterar till en så viktig befattning som den att vara verkschef ska det göras öppet och konkurrensutsatt så att vi får den bästa mannen eller kvinnan på jobbet, oavsett vilken relation personen i fråga har till politiken.