KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mats Odell (KD):
Sylvia Lindgren har frågat mig vilka initiativ jag avser att ta för att ta till vara hyresrättens alla fördelar. Interpellanten har även frågat mig vilka initiativ jag avser att ta för att underlätta och ge de som vill bo i hyreslägenhet valfrihet att göra det. Jag delar helt interpellantens åsikt att de olika upplåtelseformerna har olika, men lika viktiga, roller att spela på bostadsmarknaden.
Många vill äga sin bostad med den trygghet och ofta långsiktigt goda investering som det innebär, medan andra vill bo i hyresrätt som har stora förtjänster genom hög service och flexibilitet. Jag håller med om att hyresrättens fördelar inte alltid tillräckligt lyfts fram i den bostadspolitiska debatten. Regeringen uppfattar hyresrätten som central för en flexibel bostadsmarknad och vill utveckla hyresboendet också i framtiden.
Hyresrätten är bland annat ett nödvändigt inslag på bostadsmarknaden för att tillgodose flexibla arbetsmarknader. Regeringen strävar efter en bostadsmarknad med en balans mellan olika boendeformer som skapar möjligheter att välja den boendeform som passar den enskilde bäst.
Det är därför oroväckande att antalet hyresrätter ökade med 4 procent mellan 1990 och 2006 medan bostadsrätterna under samma period ökade med 36 procent, visserligen från en låg nivå. Förutsättningarna för att den negativa trenden för hyresrätten ska kunna vända är en fungerande hyresmarknad.
Här i Stockholm kännetecknas situationen på bostadsmarknaden av långa bostadsköer, svartkontrakt och omfattande och oreglerad andrahandsuthyrning. Betänkandet om EU, allmännyttan och hyrorna kommer mycket lägligt då det bland annat innehåller förslag för att komma till rätta med den i dag dåligt fungerande hyresmarknaden. Regeringen ser fram emot att ta del av remissvaren som inkommer i september. Därefter kommer vi att ta ställning till förslagen i betänkandet.
Som ett steg i regeringens arbete att utveckla hyresrätten att bli mer flexibel och därmed ta till vara de fördelar som den har i förhållande till andra boendeformer har regeringen tillsatt en utredning om tillval och frånval. Utredaren ska överväga hur förutsättningarna för hyresgästerna att göra olika så kallade tillval och frånval vid hyra av lägenheter kan förbättras.
Parterna på hyresmarknaden har sedan tidigare varit eniga om att det är viktigt att enskilda hyresgästers önskemål om avvikelser från ett normalt hyreskontrakt tillgodoses så långt som möjligt. Nu gäller det bara att hitta formerna och regelverken som möjliggör dessa önskemål. Utredningen ska presentera sitt betänkande senast den 26 september i år.
Mats Odell (KD):
Sylvia Lindgren låter väldigt solidarisk och som den som har slagit vakt om hyresrätten. Hon lever i detta dagligen. De som vill ombilda är de som vill spekulera på skattebetalarnas bekostnad. Sylvia Lindgren skuldbelägger dem som vill ombilda och köpa sina bostäder. Det må hon gärna göra. Men hur är det egentligen med Socialdemokraternas förhållande till hyresrätten? Vad har hänt under er regeringsperiod? Jag var inne på detta i mitt svar.
Mellan 1990 och 2006 ökade andelen bostadsrätter med 36 procent och hyresrätterna med 4 procent. Under er regeringsperiod, mellan 2000 och 2006, ombildades uppskattningsvis 73 000 hyresrätter till bostadsrätter. Socialdemokraterna har, fru talman, med andra ord regerat över hyresrättens återtåg.
Man har genom sin hantering framför allt, och det är det som är det allvarliga, låtit hyresrätten bli ointressant för dem som vill investera i hyresrätter. Det är det som är grundproblemet. Man investerar inte i hyresrätter i den utsträckning man borde. Man gjorde det inte under er period, och man gör det inte tillräckligt mycket nu heller. De som har och förvaltar hyresrätter anser inte att det är tillräckligt väl placerade pengar, utan man säljer dem i stället till sina egna hyresgäster.
Det är mer lönsamt för både dem som äger fastigheterna och dem som köper. Detta är ett underkännande av den politik som har förts. Det är detta vi nu försöker rätta till så att det ska bli mer intressant att faktiskt investera i hyresrätter och att behålla hyresfastigheter i stället för att sälja dem till hyresgästerna. Det är detta som är målsättningen med regeringens politik.
Jag tycker ändå, fru talman, att Sylvia Lindgren har en hel del att själv svara för. Ni lämnade här i Stockholm efter er en bostadskö på över 200 000 personer. Nu är det över 230 000 personer som står och väntar på bostäder här i staden.
Om jag jämför med våra nordiska grannhuvudstäder så kan man på dagen få en hyresrätt nästan var som helst i Oslo till priser som är fullt jämförbara med dem i Stockholm. Samma sak gäller i Helsingfors med en annan politik på det här området som gör att man har en fungerande hyresmarknad. Det är ju detta som är problemet med er politik. Er enda lösning är att återgå till subventioner.
Tror Sylvia Lindgren att det går att subventionera bort en bostadskö på 230 000 personer här i Stockholm? Jag tror inte att någon mer än Sylvia Lindgren och hennes partikamrater faktiskt tror det.
Mats Odell (KD):
Sylvia Lindgren sade i sitt förra inlägg att det snart inte finns några hyresrätter. Då kan jag meddela att det vid årsskiftet fanns 1 904 613 hyresrätter i Sverige. Det är 47,1 procent av bostadsbeståndet. Så Sylvia Lindgren uttryckte kanske en lätt överdrift. Hyresrätten har fördelar. Initiativen jag nämnde i mitt svar är ju en förbättring av bostadsmarknadens funktion som vi arbetar med.
En utredning är ute på remiss, vilket jag tog upp i mitt svar. Det finns fördelar, men det finns också en risk, även om det inte finns några studier som säger det. Jag är nämligen rädd för att många som bor i hyresrätt på lång sikt faktiskt förlorar ekonomiskt på det, eftersom deras boendekostnader går till en fastighetsägares räntor och amorteringar, medan fastighetsägaren tar hela värdestegringen.
De som bor i hyresrätt kan förlora jämfört med dem vars boendekostnader går till egna räntebetalningar, amorteringar och avgifter till bostadsrättsföreningen. Jag blev faktiskt glad häromdagen när jag hörde Carina Moberg, som är någon sorts talesman för Socialdemokraterna i de här frågorna. Hon sade så här: Det är väl så att vi socialdemokrater inte har diskuterat det i tillräckligt stor utsträckning. Vi tror att många människor någon gång under sitt liv vill äga sitt boende.
Det ska vara lättare att låna till bostadsköpet, säger Carina Moberg. Det finns inget konkret förslag här ännu, men Carina Moberg vill gå längre än regeringens kreditgarantier som bara ger garanti för att en ränta upp till 100 000 kronor blir betald. Man inför en möjlighet där egentligen individen får stå för hela risken själv genom att faktiskt betala en högre ränta på de lån han eller hon får garantier för att kunna ta.
Det här tror vi att man kan vidareutveckla, säger Carina Moberg den 27 maj i Sveriges Radio. Fru talman! Det är glädjande att Socialdemokraterna också börjar få upp ögonen för att det här att kunna äga sitt boende är något många medborgare vill. En undersökning som gjordes av Skanska för ungefär ett år sedan visar att nio av tio ungdomar ville äga sin första bostad.
Jag vet inte om det är realistiskt, men det är vad de själva ville i den undersökningen. Många vill ha en hyresrätt som sin första bostad. Jag tror att det är viktigt att det finns hyresrätter. Det har misskötts gravt under er period. Det viktigaste måttet på det är att vi här i Sverige under de senaste decennierna har byggt ungefär hälften så mycket som i våra grannländer.
Det var en bostadspolitik som nu gör att vi har gigantiska bostadsköer inte bara i Stockholm utan i fler och fler kommuner. År 2002 fanns det köer i 61 kommuner. I den senaste mätningen var det - tror jag - 135 kommuner som visade på bostadsbrist. Jag tycker inte att Sylvia Lindgren och Socialdemokraterna har så mycket att yvas över i frågan.
Låt oss gemensamt se efter vad vi kan göra för att förbättra situationen så att det blir fler som vill investera i hyresrätter, vill ha kvar dessa hyresrätter, inte sälja dem i första hand till sina hyresgäster utan fortsätta att förvalta dem. Det är inte attraktivt i dag med de regler som har gällt.
Mats Odell (KD):
Hur paradoxalt det än kan låta tror jag att Sylvia Lindgren och jag är överens på den här punkten, nämligen att det är viktigt för individen att det finns gott om hyresrätter, att det är möjligt, som Sylvia Lindgren säger, när barnen flyttar ut att enkelt hitta en hyresrätt. Och det ska finnas hyresrätter där jobben finns. Det är helt rätt. Det är avgörande för tillväxten och den långsiktiga välfärdsutvecklingen i vårt land.
Problemet är att det har gått åt precis motsatt håll. Vi har halkat efter hela tiden med den politik ni har fört. Det är därför den nu måste läggas om. Sylvia Lindgren kommer tillbaka till att det inte finns en hyresrätt att byta mot hyresrätt. Nej, just det.
Den politik som har förts, som inte skapar förutsättningar för att investera i fler hyresrätter, leder till det problem som Sylvia själv så talande beskriver.
Mats Odell (KD):
Eva-Lena Jansson har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder mot att AP Fastigheter, som ägs av de fyra första AP-fonderna, förvärvar det statliga företaget Vasakronan. Innan jag svarar på frågan vill jag kort beröra interpellantens kommentarer om när en försäljning av Vasakronan kan vara lämplig att genomföra. Jag ser att det finns ett bra intresse för Vasakronan som har ett attraktivt fastighetsbestånd. Värdet på företagets fastigheter har ökat under det senaste året.
Den framgångsrika försäljningen av Vin & Sprit har därtill visat att företag med starka varumärken och stabila kassaflöden fortfarande är mycket attraktiva för investerare, trots oron på de finansiella marknaderna.
I fråga om ett eventuellt intresse för Vasakronan från AP Fastigheter AB, och därmed från AP-fonderna, kan jag bara säga att det buffertsystem som AP-fonderna utgör bygger på att fonderna placerar i aktier och andra tillgångsslag för att få så hög riskjusterad avkastning som möjligt.
Vilka tillgångar som fonderna får placera i bestäms av de placeringsregler som slagits fast i förhandlingar mellan de fem partierna bakom pensionsöverenskommelsen och som Sveriges riksdag sedan ställt sig bakom. Fastigheter tillhör de tillgångsslag som fonderna kan välja att placera i. I slutet av 2007 fanns drygt 41 av AP-fondernas knappt 900 miljarder kronor placerade i fastigheter och andra så kallade alternativa investeringar.
Dessa alternativa investeringar har givit ett positivt bidrag till avkastningen i fonderna och därmed varit till gagn för såväl dagens som framtidens pensionärer. Jag har därför ingen anledning att vidta några åtgärder mot att AP-fonderna genom AP Fastigheter visar intresse för att förvärva Vasakronan eller andra kommersiella fastighetsbestånd som finns till salu. Regeringen kommer att utvärdera alla seriösa intressenter på affärsmässig och lika grund. Det är basen för vårt arbete.
Mats Odell (KD):
Jag tycker att jag har svarat utförligt på frågorna. Vi utesluter ingen seriös köpare. AP-fonderna, som också är mitt ansvarsområde i regeringen, är en del av vårt pensionssystem. De är buffertfonder som ska vara med och säkra att den så kallade bromsen inte slår till i pensionssystemet vid fluktuationer i konjunkturen. Alla pensionsförvaltare har ett intresse av att ha en diversifierad portfölj.
De svenska AP-fonderna har ett intresse av att vikta upp fastigheter i sina portföljer. Det är någonting som de bedömer själva. De har fått placeringsregler som de följer, och de ska anpassa det här så att de får bästa möjliga riskjusterade avkastning. Det är något helt annat än att staten äger.
Vi har en politik som går ut på att de här fonderna ska få köpa tillgångar i privata bolag. Vi säger inte i reglerna att de inte får köpa företag som är delägda av en stat eller som ägs helt och hållet av en stat. De är fria att köpa de tillgångar som styrelserna finner vara förenliga med de avkastningskrav som fonderna har.
Dessutom vill jag när det gäller rådet säga att ledamöterna där har alla förutsättningar att vara beslutsmässiga i de bolag som de har att granska.
Mats Odell (KD):
Jag noterar med glädje att Eva-Lena Jansson läser tidningarnas näringslivsbilagor och läser alla de experter som uttalar sig kors och tvärs i de här frågorna. Jag vet inte vem hon lutar sig mot, för de har helt olika uppgifter. Det finns i alla fall läsning varje dag, med spekulationer i de här frågorna. Jag ägnar mig inte åt att utgå från det, utan jag utgår från verkligheten i stället.
Samma experter dömde helt ut möjligheterna att sälja Vin & Sprit och få ut något värde som var nämnvärt. De fick fel på den punkten. När det gäller Vasakronan finns det ett bra intresse, som jag sade. Regeringen kommer inte att sälja något av dessa bolag förrän vi ser att det är rätt tidpunkt, rätt pris och rätt köpare.
Svaren på de frågor som Eva-Lena Jansson ställer har vi den dagen när vi öppnar slutbuden på Vasakronan.
Mats Odell (KD):
Det är alltid intressant att diskutera med Eva-Lena Jansson, inte minst vad gäller den här typen av affärsangelägenheter. Eva-Lena Janssons ängslan i de här frågorna har naturligtvis en ideologisk grund. Ni socialdemokrater är nu helt motståndare till varje försäljning. Det finns inte på en skala det som ska säljas.
Det är bara det att när ni själva hade makten sålde ni bolag för 116 000 miljoner kronor, utan att göra de analyser som vi nu gör, utan att ha ett råd som granskar detta.
Försäljningen av Teliaaktier för 85 kronor till en miljon svenska småsparare gör inte att Eva-Lena Jansson är någon vidare konsult som ska tala om för mig och regeringen hur vi ska hantera de här frågorna.
Mats Odell (KD):
Matilda Ernkrans har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att bredda remissunderlaget till betänkandet om EU, allmännyttan och hyrorna, inte minst ur ett barnperspektiv. När man upprättar en remisslista finns det ett antal aspekter att ta hänsyn till, och vi anser att vi tillgodosett det när betänkandet remitterats till 90 listade remissinstanser. Remisslistan består av domstolar, myndigheter, kommuner och organisationer.
Jag håller med interpellanten om att barnperspektivet är viktigt, och jag förutsätter att några remissinstanser kommer att analysera förslagen i betänkandet även utifrån den aspekten. De instanser jag närmast tänker på är Boverket, Socialstyrelsen och Hyresgästföreningen. Det står dessutom alla organisationer fritt att lämna synpunkter på remissen även om man inte finns med på själva remisslistan.
Dessa synpunkter behandlas på samma sätt som de som inkommer från de listade instanserna. Allmänt kan jag i detta skede säga att regeringen inte har någon ambition att lägga fram förslag som leder till marknadshyror eller som tillåter att hyrorna höjs så kraftigt att människor får svårt att bo kvar.
Det är heller inte utredningens förslag att hyreshöjningar skulle kunna ske med någon "automatik", som interpellanten skriver, utan endast när man kan påvisa en varaktig bostadsbrist på en viss ort och först efter en hyresförhandling i vilken Hyresgästföreningen är en part. Förslaget i betänkandet går ut på att stärka bruksvärdessystem och inte införa marknadshyror, som felaktigt framförts i debatten.
Ett fungerande bruksvärdessystem är ett viktigt skydd för hyresgästerna, däribland barnfamiljerna, mot oskäliga hyreshöjningar och för att de ska känna trygghet inför framtida boendekostnader.
Mats Odell (KD):
Låt mig börja med Eva-Lena Jansson. Hur kan neddragningar bidra till fler bostäder? Ja, jag vet inte hur Eva-Lena Jansson och hennes parti själv har tänkt sig detta. I den sista budgeten som ni hade i regeringsställning var det 3 miljarder i subventioner till produktion av bostäder. I ert budgetalternativ för nästa år är det 250 miljoner.
Så där är det kanske samma förklaring som förväntas från Eva-Lena Jansson och hennes parti. Sanningen är, precis som det också konstateras i en rapport från en arbetsgrupp som fanns under den förra socialdemokratiska regeringen, att det är den allmänna ekonomiska utvecklingen som är helt avgörande för nivån på byggandet, alltså efterfrågan och hushållens framtidsförväntningar. Just nu ser vi en ökad inflationsoro.
Precis som har sagts i debatten finns det väldigt många som i dag vill sälja. De som vill köpa är färre. Marknaden påverkas naturligtvis av omvärldsfaktorer som gör att människor är mer försiktiga när de gör bostadsinvesteringar. Det slår naturligtvis också på efterfrågan på nybyggnation.
Jag vill gärna säga till Matilda Ernkrans att jag beklagar att Makalösa föräldrar uppenbarligen inte fanns med på den här listan. Jag har inte varit medveten om detta. Jag kommer att se till att det omedelbart går i väg ett exemplar av utredningen och en begäran om att de ska komma in med remissynpunkter. Jag är uppriktigt ledsen över att de inte fanns med. Jag är glad över att jag fick reda på detta.
Jag kommer att noggrant läsa de synpunkter som de kommer med. Sylvia Lindgren! Ja visst, vi ska behålla och utveckla allmännyttan. Jag tror att vi har ett gemensamt intresse av det. Det vi ändå måste ta fasta på är det som Mona Sahlin faktiskt gjorde.
Hon tillsatte en utredning, Michaël Koch, för att försöka avvärja det hot som även hon upplevde fanns, att allmännyttan i Sverige skulle tvingas att övergå till så kallad social housing . Det finns en skillnad mellan Mona Sahlins direktiv och de tilläggsdirektiv som vår regering har gett Michaël Koch. Nu fick han också uppdraget att komma med förslag till att åtgärda det hotet. Den utredningen är som sagt ute på remiss.
Jag uppmanar alla som har synpunkter på den att skicka in remissvar. Vi kommer att ta del av samtliga svar som kommer in och väga in dem när regeringen så småningom fattar beslut.
Mats Odell (KD):
Först vill jag ta upp det Matilda Ernkrans säger. Nej, vi har inte alls glömt barnen. Jag räknade ju upp de remissinstanser som har att tillvarata barnperspektivet: Socialstyrelsen, Boverket och Hyresgäströrelsen, för att nämna några exempel. Ditt påstående kan jag faktiskt inte köpa.
Jag ska också säga att perspektivet att allmännyttan skulle vara det enda alternativ som finns för Sveriges barnfamiljer är lite snävt. Vår ambition är att Sveriges barnfamiljer, antingen de har en eller två vårdnadshavare, ska ha ett rikt utbud av valmöjligheter. Många vill kanske ha en hyresrätt, andra vill ha en bostadsrätt.
En del vill ha ett radhus, andra vill hitta ett hus på landet. Det vore mig fjärran att satsa bara på en av dessa möjligheter. Vi måste se till att det finns en vid valmöjlighet. Vi satsar nu dessutom på ägarlägenheter, som innebär en ny upplåtelseform. Det är kanske inte alla som flyttar in direkt i en sådan, men det blir personer som lämnar andra boendeformer, och vi får i gång flyttkedjor. Till slut blir en billig hyresledighet ledig för någon ung person eller en ung familj. Det måste byggas mer.
Det är väldigt viktigt. Sylvia Lindgren låter som om hon och hennes parti skulle vara garanten för att ingenting ombildades. Under de två föregående mandatperioderna ombildades under er ledning 73 000 hyresrätter i Sverige till bostadsrätter.
Eva-Lena Jansson talar om de 15 miljarder som enligt Mona Sahlin ska fram till upprustning av det så kallade miljonprogrammet, som ni har lämnat efter er i ett skick som nu kostar inte 70 miljarder som man trodde utan - jag såg en siffra häromdagen - 400 miljarder. Så mycket kostar det att städa upp efter byggnation och förfall av detta.
Där räcker inte de 15 miljarderna, som ju huvudsakligen skulle bestås av andra, kommuner och det privata näringslivet.
Mats Odell (KD):
Ulla Andersson är en innovativ politiker. Nu har hon uppfunnit att vi har "frusit" statsbidragen. Regeringen fattar inga sådana särskilda beslut om de generella statsbidragen. Det är riksdagen som efter förslag från regeringen anvisar medel på anslagen i statsbudgeten.
Låt mig dock säga att det är viktigt att komma ihåg att arbetslösheten är historiskt låg för närvarande och att 90 procent av kommunerna och landstingen uppvisade ett positivt resultat 2007. Två tredjedelar av kommunerna uppvisade ett resultat per invånare som översteg 500 kronor, en ökning från cirka en fjärdedel 2003.
Bakgrunden är, precis som jag var inne på i mitt svar, att vi har en väldigt god utveckling på arbetsmarknaden, bland annat beroende på de reformer som regeringen i strid med oppositionens intentioner har genomfört. Det är också viktigt att slå fast att vi just nu arbetar med budgetpropositionen. Det är inte sagt vad som kommer att stå när det gäller statsbidrag.
Det är en fråga som för närvarande bereds i Regeringskansliet och som kommer att finnas med i den kommande budgetpropositionen.
Mats Odell (KD):
Jag hävdar med bestämdhet, och Ulla Andersson har inte kunnat motbevisa den tesen, att vi inte har skurit ned någonting på kommunsektorn. Vi har inte skurit ned någonting. Som jag sade i mitt inledningsanförande har kommunsektorn under åren 2005-2007 haft överskott på mellan 13 000 och 15 000 miljoner kronor varje år.
Ja, det ser sämre ut för framför allt landstingen under de kommande åren, det är alldeles riktigt. Vi arbetar för närvarande med budgeten och hur de här sakerna ska hanteras under åren framöver. Det är ett ganska omfattande arbete som behöver göras i den delen. Staten har väldigt stora överskott för närvarande, det är alldeles riktigt. I en högkonjunktur med en så hög skattekvot som vi har i Sverige måste det vara på det viset.
Vi måste också se till att vi inte använder överskotten så fort de dyker upp till konsumtion. Vi har ett stabiliseringspolitiskt problem. Vi har haft och har fortfarande näst intill ett fullt kapacitetsutnyttjande inom ekonomin.
Att då späda på ytterligare med en expansiv finanspolitik, oberoende av vilken typ av utgifter det är, leder bara till höjda räntor och åtstramningar i andra delar av ekonomin som slår hårt mot de sämst ställda i samhället. Det vår regering har gjort är att sänka inkomstskatterna för låg- och medelinkomsttagare så att hushållen ska få bättre resurser. Det har varit oerhört framgångsrikt.
Det har lett till en remarkabel ökning av antalet sysselsatta och antalet arbetade timmar. Det är detta som är garanten, Ulla Andersson, för att kommunsektorn har bättre förutsättningar också inför en eventuellt sämre konjunktur.
Det vi ser för närvarande är en avmattning av konjunkturen, beroende på extremt höga råvarupriser på bränslen, livsmedel och annat som innebär att man får en inflationsimpuls i ekonomin som gör att vi, allt annat lika, kommer att få högre räntor. Det här är någonting som slår hårt också på kommunsektorn.
Det pågår för närvarande ett arbete med hur budgeten ska utformas för de kommande åren när det gäller kommunsektorns ekonomi.
Mats Odell (KD):
Det är nog många som skulle behöva en liten tårta från Vänsterpartiet om det stämmer som Ulla Andersson nu är inne på att Vänsterpartiet vill höja skatterna för låg- och medelinkomsttagare. Ska man uppfatta det så att de sänkningar som nu har gjorts för vanliga människor med låga och medelstora inkomster ska återställas, att skatterna ska höjas igen?
Jag vet inte om Ulla Andersson är den matematiklärare som kanske ska ha den allra största katedern med tanke på det som ni skriver i er rapport. Ni säger att ni vill anställa 150 000 fler människor i kommunsektorn och att det skulle kosta i storleksordningen 30 miljarder kronor. Vi har tittat på det här på Finansdepartementet, och det visar sig att de direkta kostnaderna för att anställa 150 000 personer i kommunsektorn inte uppgår till 30 miljarder utan till 65 miljarder.
Ni har räknat åt skogen fel. Ni har tagit halva kostnaden. Vad är det för löner som de här människorna ska ha? Det är fullständigt orimligt att tro att man kan anställa 150 000 människor för 30 miljarder. Det är halva lönen, men kommunalråden ska få tårta av Vänsterpartiet. Ja, det är en klen tröst.