Helena Lindahl (C):
Jag vill börja med att prata lite grann om de bolag som den svenska staten äger helt eller delvis. Det är 49 bolag. När man frågar människor om de vet hur stort ägande som staten har när det gäller bolag framkommer det att inte så många är medvetna om att det är så pass många bolag.
Tillsammans har de bolagen ungefär 163 000 anställda, och de representerar stora värden. Tillsammans har de ungefär 460 miljarder kronor i värde - det är rätt mycket pengar. Majoriteten av de statliga bolagen verkar inom konkurrensutsatta marknader inom en mängd olika områden.
Det är ingen hemlighet att Centerpartiet och övriga allianspartier säger att statens uppgift normalt sett inte ska vara att äga och driva företag, utan vi tycker att staten ska ange ramar och regler för näringslivet och företagen. Det finns en inbyggd problematik i statligt ägande i grunden.
Det är att staten får två roller, det vill säga sitter på två stolar samtidigt, både som lagstiftare och som bolagsägare. Precis som flera har påpekat tidigare i talarstolen är staten en stor bolagsägare och kommer också att vara det under överskådlig tid. Därför är det viktigt att bolagen drivs på ett långsiktigt, professionellt, värdeskapande och hållbart sätt.
Dessutom har flera av bolagen viktiga samhällsuppdrag, där fokus inte bara är på ekonomi utan även handlar om andra vinster för samhället. Det är också viktigt att påpeka att när statliga bolag verkar på en konkurrensutsatt marknad ska de verka på marknadsmässiga villkor för att säkerställa en effektiv konkurrens.
Ann-Charlotte Hammar Johnsson och även Per-Arne Håkansson har tydligt gått igenom det betänkande som vi pratar om i dag, nämligen det om Riksrevisionens rapport kring risker i de statliga bolagen. Det är bra att vi är ense i den här frågan.
Jag tror att det är viktigt att regeringen kommer med en samlad bild av riskerna i den stora bolagsportföljen.
Det är ju 49 hel- och delägda bolag, och även om vi kan ta del av bolagsrapporter eller gå på bolagsstämmor och läsa oss till väldigt mycket tror jag i ärlighetens namn att de flesta här inne känner att tiden inte alltid räcker till för att sätta sig in i 49 hel- och delägda bolag och dessutom göra analyser av vilka risker som finns.
Därför är det bra att regeringen förhoppningsvis kommer att lämna en sammantagen bild av risker i den statliga bolagsportföljen. Jag skulle vilja nämna två saker som Ann-Charlotte Hammar Johnsson också tog upp. Det är viktigt hur regeringen hanterar uttagen från de statliga bolagen.
De är ju inte mjölkkor och har hur mycket pengar som helst. Jag tänker till exempel på att man gjorde ett extra uttag från SJ på 1,7 miljarder i fjol. SJ är ett bolag som har ganska stora investeringar som de bör göra när det gäller underhåll men också andra investeringar i till exempel maskinparken.
Då kan man börja fundera. När regeringen tar ut 1,7 miljarder kanske det påverkar bolaget negativt när det gäller de frågorna. Jag tror att man skulle behöva tänka ett eller två varv kring det. En annan fråga är Akademiska Hus, där man plockade ut 6,5 miljarder.
Med tanke på hur mycket bostäder och annat som vi behöver bygga i Sverige, inte minst för studenter, är frågan om det verkligen är rätt läge. Är det något slags risk att ta ut så mycket pengar i utdelning? Med det sagt vill jag yrka bifall till utskottets ställningstagande till Riksrevisionens rapport. Jag vill också ställa mig bakom Alliansens särskilda yttrande om vår principiella uppfattning om statens ägande av bolag.