Cecilia Dalman Eek (S):
Det är intressant att arbetsmarknadsministern tar upp frågan om matchning som vi har debatterat under lång tid och påpekat att den faktiskt inte sker. Arbetsförmedlarna får inte göra de typer av insatser som behövs. Det är precis den typen av reglering som denna regering ägnar sig åt. Det är en långtgående detaljreglering. Men plötsligt kliver ministern här tillbaka och tar inte det ansvar som behövs. Det talas om kompetensöverföring.
Problemet är att verket självt har konstaterat att man inte har pengar. Man har krav på sig att öka antalet inspektioner, men det finns inte pengar och resurser för att ta hand om den kompetensöverföringen. Man kommer inte att ha råd med kompetensöverföring. Det är en av de saker som jag kritiserar arbetsmarknadsministern för att inte ta ansvar för.
En uppfattning som arbetsmarknadsministern och jag trots allt delar är att fler arbetsplatser behöver få besök av inspektörer som ett led i tillsynsarbetet. Men det målet förfuskas på ett mycket cyniskt sätt när det sker samtidigt som verkets inspektörer blir färre. Det kan vara så att man börjar jaga fler pinnar i statistiken på ett sätt som innebär att man gör fler ytliga inspektioner.
Men den kompetensdränering som nu sker kommer på sikt att innebära att man i dessa ytliga inspektioner bortser från den helhet som behövs. Det är den jag talar om. Den är viktig. Den handlar om trovärdigheten i den svenska statens arbetsmiljöarbete. Det äventyrar den här regeringen. Den arbetsmiljöinspektör som vill leverera pinnar i statistiken kan gå ut på ett bygge. Det gjorde jag för ett par veckor sedan. Där finns i dag många olika företag.
Förra veckan var jag på ett bygge i Frölunda i Göteborg. Där var platschefen ett eget företag, betongfirman var ett eget företag, ställningsbyggarna var ett, han som installerade den tillfälliga elen var ett. Ni förstår hur det är. Den inspektör som jag följde med kunde lätt ha rapporterat fem pinnar i statistiken den dagen på en och samma arbetsplats. Det blir inte högre kvalitet för att inspektörerna skriver fler rapporter.
Detta påminner om den kritik som ibland, sann eller osann, riktas mot polisens nykterhetskontroller. När det är mycket trafik - en tisdag eftermiddag klockan fem - går det lätt och snabbt att göra många nykterhetskontroller. Men det är kanske inte då som de gör störst nytta. Detta är en uppenbar risk när man sköter Arbetsmiljöverkets anslag på detta sätt. Ett gott arbetsmiljöarbete är arbetsgivarens ansvar.
Det är helt rätt. Statens tillsyn behövs för att alla anställda ska känna sig trygga på jobbet. Då kan man arbeta effektivt i stället för att oroa sig för psykosociala problem, för belastningsskador och för olyckor. Med ökad stress ökar belastningsskadorna, och särskilt på kvinnodominerade arbetsplatser. På byggarbetsplatser sker fortfarande en dödsolycka varje månad. Det är inte värdigt ett land som Sverige.
Därför är det bra att arbetsmarknadsutskottet nyligen har beslutat om en nollvision för dödsolyckor på arbetsplatser. Mot bakgrund av detta nya beslut skulle jag vilja veta hur arbetsmarknadsministern menar att kompetensdräneringen och personalminskningen på Arbetsmiljöverket stöder nollvisionen.
I själva verket är det nog snarare som en jurist på Arbetsmiljöverket, som har nära till pensionen, säger: Inspektören åker ut och skriver ett krav bara för att han eller hon måste göra det. Vad kravet står för är en annan sak. Men det ger verket de pinnar man vill ha. Hur stöder kompetensdräneringen nollvisionen för dödsolyckor på arbetsplatser?