Kerstin Lundgren (C):
En ekonomisk politik som sätter jobben i första rummet - där jobben växer till växer också ekonomin till - är en viktig förutsättning för att vi ska kunna bistå andra, bistå förtryckta och konfliktdrabbade människor och hjälpa fram en hållbar värld.
På grund av den ekonomiska politik som förts under de senaste åtta åren har faktiskt biståndet ökat med 10 miljarder. Under hela den tiden har vi också legat på enprocentsnivån.
Det är då i tider av kris, en global ekonomisk kris, inte bara den kris vi har sett i EU. Demokrati, mänskliga rättigheter, jämställdhet, kvinnors möjligheter samt klimatet har varit prioriterade teman under de gångna åtta åren.
Sveriges bistånd ska göra skillnad, inte bara i ord utan också i handling.
Vi kan också se av den resultatredovisning som finns i regeringens budget att Sverige fortsatt gör skillnad på flera av de områden som prioriterats - trots att vi har en diskussion kring resultatredovisningen och hur den ska formuleras för att den ska kunna följas upp på ett bra sätt av riksdagen.
Det finns alltid på alla områden möjligheter att göra bättre - även här. Det som är viktigt är naturligtvis att det inte kastar år från år, för då kommer man inte att kunna följa något. Då blir det hela tiden nya utgångslägen eller ingångsvärden, som det så populärt heter i dag. Vi har varit tydliga med att satsa för att försöka nå millenniemålen.
Vi bidrar specifikt när det handlar om fyra av fem. Det handlar om kvinnors hälsa, mödrahälsovården och de reproduktiva rättigheterna. Det är också i det sammanhanget värt att understryka vikten av att lyfta hbtq-personers mänskliga rättigheter. De är hårt ansatta i dagens värld.
Från Centerpartiets sida vill vi utveckla en hållbar värld - socialt, ekonomiskt och ekologiskt. Post-2015 måste ha det fokuset. Från vår sida har vi lyft tanken på att göra om och göra nytt utifrån den post-2015-agenda som vi förväntar oss att se.
Det handlar om att vi utvecklar politiken för global utveckling, som nu har drygt tio år på nacken, till en politik för hållbar global utveckling. Vi hade gärna sett en parlamentarisk utredning komma till stånd på det området, men vi får väl anledning att återkomma i den delen. Herr talman!
Konflikter leder till väldiga bakslag när det gäller utvecklingsområdet. Vi ser det i Afrika, sub-Sahara, där konflikter raserar vad som uppnåtts i utvecklingssamarbete under många år.
Klimatförändringar kastar också om de utvecklingsresultat som vi har uppnått. Världsbankens president är tydlig, precis som Ban Ki Moon, och säger att om vi inte ser klimatfrågan som en del av utvecklingsagendan riskerar vi att kasta oss tillbaka 20 år när det gäller uppnådda resultat.
Jag hörde från World Economic Forum att finansministern i ett afrikanskt land var tydlig med att säga: Ni pratar om klimat å ena sidan och om utveckling å andra sidan. För oss är de två förenliga. Det är samma sak. Det är väl lite grann så som vi måste se det.
Vi måste få ihop en agenda som samlar ambitionerna globalt utan att missa de viktiga områdena när det gäller MR, demokrati, kvinnor och kvinnors möjligheter.
Det handlar också om utbildning och om insikten om att biståndet, eller de globala insatserna den vägen, inte är den ensamma lösningen, utan det är ett komplement som kan växla in flera aktörer för att göra större skillnad. Det är det som vi måste se när vi tittar på post-2015. Nästa år kommer att bli oerhört viktigt.
Det handlar om att förena de globala agendorna på klimatområdet med utvecklingsagendan, att få ihop dem till en agenda. Då handlar det om att profilera vilka insatser vi ska göra men också om att säkra de ekonomiska resurserna.
Vi från Centerpartiets sida är beredda att arbeta i hela biståndsbudgeten för att göra skillnad. Det kan inte vara så att vi bara ser biståndet som en insats på några områden och att vi sedan ska komma med någon helt ny penningpåse för att prata klimat. Vi måste se det hela som ett.
Därför är vi glada över att det nu verkar finnas en samsyn, åtminstone när jag lyssnade till Stefan Löfven i förra veckan här i kammaren. Han var tydlig med att säga att klimatfinansieringen kommer att fullföljas som utlovats. Det är vår hållning, och vi är glada över att vi från alliansregeringens sida var beredda att satsa de 300 miljoner som vi markerade.
Jag noterar att den nuvarande regeringen inte har betalat ut de första 150 miljonerna, som vi avsåg att betala ut i samband med Berlinmötet. Men vi är glada över att vi kan ha en samsyn i fråga om att vi ska stödja och stärka den klimatfond som måste till.
Det är viktigt för att kunna lösa uppdraget under nästkommande år, men det måste göras på ett smart sätt som gör att det inte bara är budgeten som finansierar, utan att varje budgetkrona drar till sig ytterligare resurser. Då kommer vi att kunna klara de gemensamma målen. Annars kommer vi att få se nya besvikelser och nya svårigheter att nå en samsyn globalt.
Med det, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna. Jag vill bara säga att vi har valt att inte följa upp våra krav i motioner som är undertecknade av mig, på grund av vad som hände här i kammaren. Vi har valt att släppa dem, men vi släpper såklart inte de tankar och de förslag som ligger bakom dem.