KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jasenko Omanovic (S):
Jag tackar ministern för svaret. Jag kan inte börja på något annat sätt än att beundra ministern för intelligenta politiska drag.
Det finns ingen enskild politiker i svensk historia som har gjort sådana ingrepp i den svenska modellen som finansminister Anders Borg. Det finns ingen som med sådan precision har gjort angrepp på den svenska modellen utan att många har märkt av det.
Herr talman! Det är till och med så att om man hade tittat på Sverige utifrån hade man kanske trott att finansministern är Robin Hood. Men detta är inte Robin Hoods värld, detta är Sverige.
Vår kung har bara formell makt och sitter inte på någon skattkista. Det är egentligen så att all makt utgår från folket. Där har finansministern hittat en skattkista som han har flyttat pengar från.
Där har finansministern hittat 100 miljarder av löntagarnas pengar som han på bara ett år har flyttat till sin skattkista. Sedan fördelade han förmodligen dessa pengar.
Jag har tidigare haft debatter med finansministern om detta. Han har inte varit så öppen i denna dialog. Svaren har varit lite suddiga. Men om man tittar på statistiken har han delat ut dessa 100 miljarder. 25 miljarder har gått till de 10 procent som utgör den rikaste delen av den svenska befolkningen.
1 miljard har gått till de 10 procent som utgör den fattigaste delen av befolkningen. Ministern resonerar förmodligen på det sättet att dessa människor ändå är fattiga och kan nöja sig med 1 miljard. Finansministern har även varit kreatör av de nya moderaterna.
De gamla moderaterna var emot höga skatter. De nya moderaterna är för låga skatter. Det är en märklig skillnad. I finansminister Anders Borgs Sverige ska det löna sig att arbeta.
Men allt annat ska vara olönsamt, till exempel om man råkar vara arbetslös eller om man förlorar sin arbetsförmåga. Det är fruktansvärt olönsamt i Sverige i dag. Detta kan de 70 000 utförsäkrade vittna om.
De som, som ett straff, har fått en sjukdom som minskar deras arbetsförmåga kan intyga hur olönsamt det är att inte ha arbetsförmåga i Sverige i dag.
Jasenko Omanovic (S):
Det är intressant att när jag skriver en interpellation till finansministern som handlar om sociala avgifter kommer det upp ett antal moderater som pratar om utanförskap.
Det jag lyfter i frågan, herr talman, är att finansministern har tagit 100 miljarder från löntagare och lagt in i sin skattkista. Sociala avgifter betalas ju bara av dem - nu kan de moderater lyssna som varit med i debatten - som arbetar.
Man måste alltså vara löntagare för att betala sociala avgifter. Det är lagstadgat här i kammaren. Det intressanta är: Vad har utanförskapet med sociala avgifter att göra? Det finns ett samband, det håller jag med om. Om man som löntagare råkar tappa sin arbetsförmåga hamnar man i ert utanförskap. Det håller jag med om.
Då blir man straffad för att man inte längre har en arbetsförmåga. Det kan intygas av de 70 000 utförsäkrade som har slängts ut. De har kanske, som socialförsäkringsministern säger, socialbidrag. Det kan vara så att man har den räddningen, herr talman.
Man pratar om att det ska löna sig att arbeta. Löntagarna betalar det som finansministern pratar om. Det är ett avtalat utrymme som löntagare har avstått ifrån i en överenskommelse. Löntagare har avstått från ett visst löneutrymme för att betala in i sina försäkringar.
Så kommer finansministern och plockar 100 miljarder från dessa försäkringar. Det är där grundproblemet ligger. Ni skapar utanförskap med det genom att tvinga 30 000 människor in i fas 3. Jag har tidigare deklarerat vad jag tycker om fas 3 och vad den påminner mig om.
Finansministern vet att jag tycker att det liknar systemet för hur en del kommuniststater har löst sina strukturella arbetslöshetsproblem. Det har jag upplyst finansministern om tidigare. Problemet i dag är: Vilka satsningar har man gjort på utbildningsväsendet? Vad har man gjort?
Högskoleplatserna har minskat i antal, komvuxplatserna har minskat och arbetsmarknadsplatser har också minskat i antal. Vad har man gjort för satsning? Var är den satsningen? Den finns i Anders Borgs skattkista, 100 miljarder. Där gömmer den sig. Det är färre som går högskoleutbildning och som får chansen.
Det är färre som får komvuxplats, och det är färre som får utbildning. Arbetslösheten är på 8 procent, och långtidsarbetslösheten är högre än tidigare. Dessutom har vi en grupp som vi inte har haft tidigare, och det är de utförsäkrade.
Det är människor som har förlorat sin arbetsförmåga men som har betalat den här sociala avgiften och i dag finns utanför. De finns i det utanförskap som Moderaterna har skapat.
Jasenko Omanovic (S):
Nu får vi höra här av finansministern att vi har en grym internationell konkurrens och att vi därför ska vara grymma mot dem som är sjuka. Jag får inte ihop ekvationen, herr talman, att bara för att vi har en grym internationell konkurrens ska vi ta 100 miljarder från löntagarna. Det har finansministern gjort.
Och till vem har han gett dem? Jo, han har gett 25 miljarder till de 10 procent av befolkningen som är rikast. Då är vi inte grymma längre - eller? Jag förstår inte riktigt vad finansminister vill. Kvar står ju att 100 miljarder har gått från försäkringar till skatter.
Och vad jag förstår av det sista inlägget är det väldigt bra för svensk ekonomi att vi har flyttat pengar från försäkringar till skatter. Vi har sjukskrivningar som ökar, och sjukförsäkringsavgiften som ska täcka det är minskad för nästa år. Prognosen är att minska den avgiften, samtidigt som utgifterna ökar.
Arbetsmiljöverket, som ska jobba förebyggande och för att motverka sjukskrivningar, får minskade resurser. På alla fronter är det minskade resurser till det som ska gynna löntagare.
Finansministern har med denna flytt av 100 miljarder ökat inkomstskatten för löntagare med 5,5 procent, för det är under hans tid man har höjt den allmänna löneavgiften.
Jasenko Omanovic (S):
Jag har varit på praktik en dag. Jag var på praktik med polisen och tittade på hur man tillämpar lagen om klampning, sanktionsavgiften och så vidare. Det tog inte mer en än dag för mig att förstå att detta måste förstärkas; det måste ändras. Jag tänkte då: Varför är det så?
Jag sitter nu för nionde året i riksdagen och den tredje mandatperioden. I åtta år satt jag i socialförsäkringsutskottet. Där såg jag den handlingskraft som Alliansen hade när man skulle förändra allt. Man skulle ut med fuskare.
Det var till och med så när man avskaffade den bortre parentesen i sjukförsäkringen att människor var tvungna att ta ambulans för att komma till Arbetsförmedlingen. Det finns ett sådant fall. Då tänkte jag: Varför är det så här? Varför har man inte varit lika kraftfull här?
Varför tog det sju år och tio månader att förstå att man behöver komma med ett förslag om klampning, om 74 ton och om annat? Jag funderade verkligen på varför det tog så lång tid för Alliansen. Varför blev det så? När man skulle jaga folk i sjukförsäkringen gick det ju å andra sidan jättesnabbt.
Det gick jättefort, utan att man reflekterade. Där visade man handlingskraft. Här fanns det ingen handlingskraft. Men jag vet vad svaret är, herr talman. Det förklarade ju förra statsministern Fredrik Reinfeldt.
Näringslivet är ett särintresse, inget annat. Det var så Fredrik Reinfeldt kallade det svenska näringslivet. Det visar exakt det jag har upplevt under mina nio år som riksdagsledamot. Under åtta år visades handlingskraft när det gällde att jaga folk ut ur sjukförsäkringen.
Men i trafikutskottet visades inte någon handlingskraft för att underlätta för näringslivet i Sverige, och så blir det när man ser på näringslivet som ett särintresse. I dag ser vi här, som Maud Olofsson säger, ivriga bävrar.
Nu är det en befrielse i Alliansen, känns det som. Nu har de äntligen förlorat regeringsmakten och får tycka vad de vill, och det hörde vi faktiskt en moderat här i talarstolen säga.
Äntligen har man förväntningar på regeringen, och det är självklart att man har på en regering som ska leverera, för den förra regeringen, med statsministerns i spetsen, såg ju näringslivet som ett särintresse.
Jag hoppas, herr talman, att Alliansen med dess ivriga kraft tillsammans med oss fattar riktigt viktiga beslut för den svenska näringen i stället för att käbbla här i riksdagen. Vi måste verkligen vara konstruktiva för den svenska näringens skull.
Jasenko Omanovic (S):
Det gläder mig att Sten Bergheden jämför vår kraft från oktober till i dag med de åtta åren som ni hade på er. Vi skulle tydligen ha levererat lika mycket under den här tiden som Alliansen hade åtta år på sig att göra. Det är glädjande med sådana förväntningar. Det är bra att Sten Bergheden och Moderaterna har höga förväntningar på oss, för vi kommer att leverera.
Det var intressant att vi har så många poliser som är yngre än 23 år. Jag är verkligen förvånad att de är så många. Men Sten Bergheden säger här i talarstolen att vi har så många poliser och att så många poliser skulle sägas upp. Sänkningen av socialavgifterna handlar ju just om ungdomar under 23 år.
Det är det ni har lagt kraft på med den sänkningen. Det är glädjande att det är så många poliser som är yngre än 23 år, men jag har svårt att tro det. Herr talman! Jag vill avsluta med att säga att vi har haft sju månader på oss.
Vi har gjort en del och kommer att göra ännu mer. Vi kommer att lyssna på er och vara konstruktiva i det vi gör. Vi kommer att lyssna på näringen, för vi vill skapa bättre förutsättningar för yrkestrafiken.
Och vi kommer inte att behöva skämmas över att vi inte har gjort saker under sju år och tio månader. Det kan jag lova.
Jasenko Omanovic (S):
Jag beskrev er som ivriga bävrar, Anders Åkesson, för det är så jag upplever er med tanke på alla de tillkännagivanden och annat som ni nu gör. Det känns som om ni haft en istid under åtta år. Så upplever jag det, och det är den upplevelsen jag förmedlar. Det var en istid på åtta år då ni inte kom till skott.
Det tog sju år och tio månader att komma med förslag, till exempel om klampning. Nu när ni är i opposition verkar det som att ni äntligen har möjlighet att agera. Ni har jättestora förväntningar på regeringen, vilket är bra. Det är bra att vi har en riksdag som har stora förväntningar på regeringen.
Jag kan berätta att regeringen kommer att agera, inte bara i en specifik fråga som den här, utan i alla frågor kommer regeringen att agera. Regeringen tittar på det som är bäst för Sverige ur alla aspekter. Det är den utgångspunkten regeringen har.
Regeringen kommer inte att ha några särintressen hit och dit utan kommer att agera för hela Sveriges bästa. Det kan handla om högskoleplatser, längre fordon och allt möjligt annat. Det är utifrån Sveriges bästa som regeringen alltid kommer att agera. Det kommer regeringen att ha som utgångspunkt.
Jasenko Omanovic (S):
Hade jag varit Anders Åkesson skulle jag definitivt inte ha använt uttrycket snack men ingen verkstad. Efter att ha suttit åtta år i trafikutskottet utan att det hände något skulle jag inte ha använt det uttrycket, men det är upp till var och en att använda sig av de argument man vill.
Jag tycker inte att man efter sju år och tio månader med snack men ingen verkstad nu, efter sju månader, kan komma och säga till oss att vi inte har gjort någonting. Vi har gjort en hel del.
Man ska inte utgå från särintressena i samhället. I så fall blir det som det var under sju år och tio månader i trafikutskottet, från 2006 till 2014, då det inte hände så mycket sådant som näringen behövde.
Vi lovar att det kommer att hända mer både för näringen och för Sverige.
Jasenko Omanovic (S):
Tack, ministern, för svaret! Det här är en väldigt intressant debatt. Jag skulle vilja börja 2006, fru talman, när regeringen Reinfeldt tillträdde. Då hade man ungefär 70 miljarder i överskott, och det var en bra situation på arbetsmarknaden.
År 2014, när man lämnade regeringsbyggnaden, lämnade man 90 miljarder i underskott. Då hade man sålt vår gemensamma egendom för 170 miljarder. Nu undrar kanske fru talmannen vad detta har med den här debatten att göra. Jo, jag ville säga att den ansvarslösa politiken var ett signum för regeringen Reinfeldt.
Sänkta socialavgifter är också en del av den ansvarslösa politiken. När man gjorde dessa sänkningar kom Riksrevisionen direkt och berättade om effekterna: 900 000 för att eventuellt skapa ett jobb.
Samhället subventionerade alltså ungdomsjobb med 900 000 kronor. Det var väldigt kostsamt. Jag känner inte till om det finns någon 18, 19- eller 20-åring som tjänar 900 000 om året. Men så mycket fick vi betala. Så högt blev priset för den politiska åtgärden.
Intressant är det också att man har angreppssättet att säga: Bara vi sänker kostnaderna för att anställa ungdomar blir de anställbara. Då undrar jag: Vart har produktiviteten tagit vägen? Betyder den någonting?
Betyder kompetensen någonting i samband med rekrytering av ungdomar, eller är det bara ålder och sänkta kostnader som har betydelse? Det är ju de enda kraven för att kunna få jobb. Varför har vi, trots att vi subventionerar ett jobb med 900 000, fortfarande hög arbetslöshet?
Finns det inte något samband där - att det inte fungerar, att åtgärden är ineffektiv? Jag skulle vilja säga att det är därför, fru talman, och det är intressant. Vad har man använt de 900 000 till? Vad har de pengarna gått till? När vi väl gör en åtgärd för att ta tillbaka pengarna vill vi göra investeringar.
Vad är det med de långtidsarbetslösa ungdomarna? Varför kommer de inte ut på arbetsmarknaden? En av debattörerna här nämnde högskolan och sade att alla långtidsarbetslösa inte kan gå i högskola. Nej, det kan de inte.
Därför satsar vi på kunskapslyft och på komvux för att höja kompetensen och göra dessa unga människor anställbara och gångbara på arbetsmarknaden. Det är det man behöver göra. Man ska inte sänka kostnaderna för redan anställbara så att de som inte är anställbara blir ännu mindre anställbara och får ännu färre möjligheter att komma in på arbetsmarknaden.
Det är vad den här åtgärden har bidragit till, fru talman.
Jasenko Omanovic (S):
När det gäller det Jan Ericson sade nämnde jag faktiskt två årtal: 2006 och 2014. När jag talade om en stark arbetsmarknad menade jag att vi hade tillväxt 2007. Vi hade till och med tillväxt 2008, innan finanskrisen slog till.
Där har vi även de ca 70 miljarder man hade i skattkistan på Finansdepartementet efter regeringen Persson. Jag tycker också att det är lite anmärkningsvärt att man från Moderaternas sida raljerar över det här med att ge människor möjlighet till kompetens.
Hade vi inte haft Kunskapslyftet hade vi fortfarande haft folk som bara har grundskola eller folkskola. De har fått möjlighet att komplettera med gymnasiekompetens och den kunskap man får med det.
En del av dem har fått möjlighet att gå vidare till högre utbildning och kan i dag faktiskt konkurrera på arbetsmarknaden, och förmodligen har de jobb. Det är kärnan, och det blir jättekonstigt när ni raljerar över att folk får kompetens.
Däremot går det att subventionera - det kan ni försvara - men när människor ska ges möjlighet att förkovra sig och få bättre kunskaper raljerar ni.
Det tycker jag är mycket anmärkningsvärt och en mycket konstig syn på hur man kan bygga ett samhälle där människan, och den kunskap varje människa i samhället har, är det som är centrum i vårt land.
Jasenko Omanovic (S):
Detta är faktiskt en ganska viktig fråga. Under de senaste 25 åren har regionaltrafiken här i Sverige ökat med 200 procent. Så mycket mer reser svenskarna inom regionen. Arbetsmarknadsutvidgningar har den senaste tiden inträffat många gånger om.
Därför är det intressant att se hur detta påverkar. Om man någon gång i livet har pendlat, vilket jag har gjort ett antal år, förstår man att 10-15 minuter är väldigt viktiga.
Därför måste man behandla den här frågan med stor respekt för dem som pendlar. Jag skulle vilja säga en sak till Hans Wallmark.
Den här åtgärden är viktig, det är viktigt att man gör det rätt och att regeringen gör det hela på ett korrekt sätt. Nu ser man att de stora farhågor som fanns före den 4 januari inte har besannats i den omfattning man varnade för.
Där har det blivit bättre än vad man varnade oss i trafikutskottet för innan gränskontrollerna infördes. Hans Wallmark säger att man måste utvärdera vad vi socialdemokrater har gjort.
Under åtta år har vi haft en regering, ledd av Fredrik Reinfeldt och Moderaterna, som hade som sin viktigaste målsättning att sänka skatter. För oss som bor i Norrland, som jag, finns det inga tullar eller gränskontroller på vägen ned till Stockholm, utan det är ett och samma land.
Men ändå har restiderna för tågen blivit längre under den tid som Hans Wallmarks parti tillhörde majoriteten här. Det finns inga kontroller eller poliser som stoppar tågen, men ändå har restiderna ökat.
Under 25 år har regionaltrafiken ökat med 200 procent. På bara 15 år har restiden med tåg från Sundsvall till Stockholm ökat med mellan 35 och 40 minuter.
Det mesta av detta skedde under ditt partis regeringstid, Hans Wallmark, då underhåll av järnvägen inte var prioriterat. Man måste se helhetsbilden. När man talar om nordiskt samarbete skulle det vara bra om man hade en bild av hur det är i Sverige. Som jag sa har restiden ökat med 40 minuter.
Samtidigt som vi har byggt bron för att kunna skapa ett större arbetsmarknadsområde har vi i Norrland minskat möjligheterna.
Jasenko Omanovic (S):
Nej, jag pratar inte om inställda tåg, utan jag pratar om att resan från Sundsvall ned till Stockholm har blivit längre, 40 minuter, på grund av allt det som jag nämnde förra gången. Jag tycker inte att Hans Wallmark är ärlig när han nu försöker ändra det till att handla om inställda tåg. Nej, resan har blivit längre.
Jag gjorde den jämförelsen - det är 40 minuter längre restid. Jag tog upp resan mellan Sundsvall och Stockholm i förhållande till det som vi ser i Öresundsregionen. Jag har varit nere och besökt den regionen. Det var intressant när Region Skåne skulle bjuda dit oss.
Då bjöd man oss till Köpenhamn för att visa på vilken integrerad region det är, vilket samarbete man har och hur framgångsrikt man har jobbat med det under dessa år. Jag har bara en sak att tillägga i den här debatten.
Hade andra nordiska länder tagit sitt ansvar i flyktingfrågan hade vi inte behövt göra det här i dag, för då hade fördelningen varit jämn mellan länderna.
Jasenko Omanovic (S):
Tack, ministern, för svaret, och tack till interpellanten för att hon lyfter upp en sådan här viktig fråga! Jag håller med om att vi ska ha en så hållbar försäkring som möjligt. Den ska vara pålitlig för den försäkrade och för arbetsgivaren.
Jag håller alltså med interpellanten om att det är en jätteviktig fråga, och det är jätteviktigt att vi får en bra försäkring. Men då får man inte göra sådana saker som Moderaterna gjorde när de hade regeringsmakten.
Finansminister Anders Borg flyttade över 5,5 procent av försäkringsavgifterna från sjukförsäkringen och arbetslöshetsförsäkringen in i den allmänna löneavgiften som i princip är en ren skatt som finansministern förfogar över.
Ett sådant beteende skapar ingen pålitlig försäkring. Man ville åt pengarna, sänka skatten på löner och beskatta sjukdomen. Det får vi inte göra, för det skapar ingen tillit hos den som är försäkrad. Det skapar ingen tillit hos arbetsgivaren, för väldigt många arbetsgivare investerar väldigt mycket i sin arbetskraft och inte minst i samhället.
I den förra interpellationsdebatten diskuterade man ju skatterna. Skatterna tar vi in för att investera - investera i individen och i samhället. Då kan man inte bete sig så att man beskattar sjukdomen, eller som man gjorde i nästa steg: Först beskattar man den sjuka, och sedan säger man till den sjuka att gå till Arbetsförmedlingen efter ett antal dagar.
Orsaken till sjukdomen och den nedsatta arbetsförmågan har ju inte försvunnit, utan man flyttar bara på personen. Det får man inte göra om man verkligen vill ha en pålitlig försäkring. Det är jätteviktigt, fru talman, och jag hoppas att Moderaterna nu har ändrat sina idéer om hur man organiserar den här försäkringen.
Vi kan titta på vad Moderaterna gjorde under de åtta år som de hade regeringsmakten. Man ändrade i princip alla försäkringar. Man angrep allt: arbetslöshetsförsäkringen, sjukförsäkringen. Man angrep allting som var kollektivt.
Man till och med sänkte arbetsgivaravgifterna för ungdomar upp till 25 år. Allting utom en enda social avgift, och det var den allmänna pensionsavgiften. Det är ju den individuella avgiften. Den betalar var och en till sig själv. De andra är generella avgifter.
Ska man kunna ha kvar vår generella försäkring, vilken är den bästa försäkringen i hela världen, måste man skapa en pålitlig försäkring, både från den försäkrades synvinkel och från arbetsgivarens synvinkel. Då får man inte flytta ut 5,5 procent, ett antal miljarder. 1 procent var mellan 13-15 miljarder.
Då kan man räkna hur mycket pengar den förra finansministern Anders Borg fick att leka med. Detta skapar ingen pålitlig försäkring!
Jasenko Omanovic (S):
Jag har en fråga till statsrådet Johansson. De senaste 25 åren har regionaltrafiken ökat med 200 procent. Det är ett fantastiskt resultat. Det har gett oss större arbetsmarknadsregioner. De stora regionerna har blivit ännu större.
Detta har inneburit att fler har kunnat söka jobb, vilket minister Damberg förhoppningsvis också är glad över. Men det finns delar av landet som fortfarande inte har fått del av denna ökning och där kollektivtrafiken inte är tillräckligt utbyggd.
Jag undrar därför: Vad kan regeringen göra för att utveckla kollektivtrafiken i glesbygden?
Jasenko Omanovic (S):
Just så, fler bussar - missar man en buss i glesbygd kan man gå och plocka svamp under tiden man väntar på nästa. Därför är det viktigt att få nya sätt att organisera kollektivtrafiken. Det är viktigt och bra att vi nu får 850 miljoner till kollektivtrafiken på glesbygden under fyra år.
Det behövs om vi ska kunna ta del av den urbana tillväxten i Sverige.
Jasenko Omanovic (S):
Jag tackar Anders Åkesson för ett bra anförande. I er motion som handlar om yrkestrafik nämner ni inte ens någon som jobbar inom branschen. Det var ett misstag. I ditt anförande nu, Anders Åkesson, har jag återigen hört dig tala om avståndsbaserad skatt och andra saker.
Men jag hör ingenting om att du tycker att de 61 000 medlemmarna i Transportarbetareförbundet också är utsatta för en illojal konkurrens. Denna skickliga yrkeskårs överlevnad är på något sätt också hotad.
Jag hör inte något om detta i ditt anförande. Det handlar mycket om skatter. När det gäller konkurrensfördelar finns det faktiskt två delar i detta. Det är åkerinäringen och de anställda inom åkerinäringen. Detta är en helhet för oss socialdemokrater.
Det går inte att plocka in bara en sida, utan vi måste faktiskt se på helheten. Men ni blundar för en stor del av detta. Fortfarande har vi inga självkörande lastbilar i Sverige. Någon måste sitta bakom ratten. Har ni någon plan?
Kan ni sträcka ut en hand till oss när det gäller att på något sätt säkra villkoren för dem som sitter bakom ratten och kör lastbilar i detta land?
Jasenko Omanovic (S):
Jag vill komplettera det som jag har sagt. Anders Åkesson säger att det är självklart att näringen består av olika delar, där de anställda inom denna näring är en del. Ni har fyra passusar i er motion, men ni nämner inte på något område någon som jobbar i denna näring.
Det är en gemensam motion från alla partier på er sida, och den stöds av Sverigedemokraterna. Men där nämns inte en enda gång de anställda inom näringen. Det finns som sagt en lastbil som nämns, och 74 ton nämns.
Det finns en del vettiga saker vi har beslutat om, till exempel 74 ton. Det finns alltså en hel del vettigt, men det är inte helheten. Ni måste förstå att det finns en helhet. En lastbil rullar inte av sig själv; det finns en chaufför som sitter bakom ratten.
Ni måste förstå att den delen också är viktig för näringen. Eller är det bara när man talar om lönekostnader och sociala avgifter som ni upptäcker att det finns en chaufför? Jag tycker faktiskt, herr ålderspresident, att man bör tala även om det.
Nu har jag bara 18 sekunders talartid kvar, men jag vill säga att det just nu inte finns något färdigt när det gäller vägslitageskatten. Men vi kommer att jobba med konkurrensfördelar och allt som går när det gäller att öka konkurrensfördelar för åkerinäringen.