KBLab/rixvox huggingface dataset:
Daniel Bäckström (C):
Uppgiften om att vi skulle vara emot en sänkning stämmer inte, utan vi vill ha en permanent sänkning till jord- och skogsbruk utifrån det som är möjligt. Det har vi också varit med och bidragit till i år. Det enda som finns med i regeringens och Sverigedemokraternas budget är en förlängning av denna reduktion under ett halvår. I övrigt är det inga satsningar på vare sig jordbruket eller landsbygden i övrigt inom detta utgiftsområde.
Vi i Centerpartiet vill se en permanent nedsättning fram tills vi har infört de nya avdragsmöjligheter som ska gynna hållbarhetsarbetet för att möta klimatförändringarna och också ställa om inom näringen. Fru talman!
Än en gång är det många punkter som Sverigedemokraterna har presenterat under de senaste åren men som inte finns med i skarp politik nu när de är med och styr och är helt avgörande för de tre regeringspartiernas regeringsinnehav. Det är mycket märkligt att de egentligen argumenterar utifrån att de inte heller i år har haft tid att förbereda sig för att få igenom dessa prioriteringar.
Samtidigt säger de att det inrikespolitiska läget är ljust. Det är väl oerhört missvisande med tanke på allt som just nu sker och som verkligen sätter frågorna i centrum utifrån vart samhället, företagandet och människors hushållsekonomi är på väg och utifrån säkerhetspolitiken, där åtgärder verkligen behövs för att stärka förutsättningarna för det svenska jordbruket och också nå målen i livsmedelsstrategin.
Det är alltså oerhört tomt i fråga om konkreta åtgärder. Det är nämligen nu de behövs. Vi behöver stabila förutsättningar på kort sikt, men givetvis även på lång sikt, för att näringen ska ha en oerhört tydlig riktning för att kunna utvecklas i en för Sverige positiv riktning. Jag vill repetera frågan om varför de oerhört konkreta delar som Sverigedemokraterna tidigare har sagt sig vilja genomföra inte är med.
Daniel Bäckström (C):
Jag tackar den ärade ledamoten Widegren för hans många viktiga reflektioner och synpunkter på det läge vi befinner oss i avseende svensk livsmedelsproduktion och förutsättningarna för de gröna näringarna. Jag hade inför den här debatten med mig frågeställningar liknande dem hos föregående replikör.
Under flera år har vi arbetat sida vid sida, Centerpartiet och Moderaterna, för att stärka det enskilda ägandet ur ett skogsperspektiv och främja frivilliga vägar till formellt skydd. Jag känner till John Widegrens starka engagemang för de här frågorna och hans kompetens inom området.
Det är klart att man som skogsägare tagit del av det utskick som Moderaterna gjorde inför valet och där det berättas hur bra svensk skogspolitik skulle bli om Moderaterna fick bestämma.
Men det gäller att tänka på helheten både en och två och tre gånger utifrån vad regeringen säger och vad som inte genomförs. Det finns många skäl till att man inte genomför saker. Men i det budgetförslag och den proposition som regeringen har lagt fram till riksdagen är det väldigt tydligt och konkret.
Det här försvårar för enskilda skogsägare, drar ned resurserna till vård av natur och rekreationsvärden och kan också riskera att ge ännu större granbarkborreangrepp som konsekvens. Hur det kan det komma sig, John Widegren, att ni inte värnar det som ni så tydligt deklarerade inför valet utan gör stora neddragningar på området?
Daniel Bäckström (C):
Då ska jag förtydliga mig. Regeringens budget innehåller stora neddragningar på skötsel av redan skyddade områden och naturreservat. Det finns en tydlig koppling till risker som handlar om torka, granbarkborreangrepp och utbredning. Dessutom blir det minskade anslag till ingångsersättningarna kopplat till nekat avverkningstillstånd och artskyddsärenden.
Konsekvensen blir att ännu fler skogsägare hamnar i ett moment 22, där man varken får avverka sin skog eller får den ersättning som man har rätt till. Det här är oerhört allvarligt utifrån ett makroperspektiv men inte minst utifrån den enskilde drabbade skogsägarens perspektiv. Vi har sett i fall efter fall de senaste åren hur det har varit väldigt tufft.
Nu driver den nya regeringen i en riktning som gör att det kommer att bli ännu värre. Jag kan inte riktigt se hur det här håller ihop med vad man sa i valrörelsen. När ansvarig minister på Finansdepartementet sitter och samordnar hela budgetarbetet väljer man att prioritera ned dessa oerhört centrala frågor, som handlar om att stärka Sverige som skogsnation.
Vi vet att det här är intäktsfrämjande och skapar tillväxt som också är hållbar. Det är oerhört viktigt för en positiv landsbygdsutveckling. Uppenbarligen har de fyra samarbetspartierna, varav tre är regeringspartier, valt att göra tydliga nedprioriteringar efter att vi de senaste åren kämpat för att det ska vara så bra förutsättningar som möjligt. Än en gång: Hur kan det bli så här?
Daniel Bäckström (C):
Stort tack, Anna-Caren Sätherberg, för detta anförande! Jag väntade rätt länge innan jag begärde replik, men så kom vi in på rovdjurspolitiken. Då nämndes ordet varg.
Socialdemokraterna har tydliggjort sin position i det inlämnade budgetförslaget, och det refererades också nyss till detta i anförandet: Antalet är för stort. Vi har under rätt många år haft ett antal debatter här inne med olika företrädare kopplat till rovdjurspolitik och kopplat till vargens utbredning i Sverige.
Därför är det välkommet att Socialdemokraterna definierar en siffra på 170-210 individer. Är detta en omsvängning från Socialdemokraterna med tanke på tidigare ståndpunkter och med tanke på hur Socialdemokraterna under åtta års regeringsinnehav har drivit frågorna?
Ni har ju drivit dem i en riktning som i praktiken har inneburit en väldigt stor tillväxt av stammen och en utbredning inte minst i mellersta och södra Sverige. Jag har ytterligare en fråga. Den handlar om den utredning som alliansregeringen en gång i historien tillsatte kopplat till att se över jaktlagen i grunden.
Den förra riksdagen fattade beslut om ett tillkännagivande till regeringen om att en ny utredning behöver tillsättas. Ännu har vi inte kunnat se något besked från den nya regeringen om det här. Därför vill jag fråga: Är det även Socialdemokraternas position att driva frågan för att få till en ny utredning?
Daniel Bäckström (C):
Jag tror att det är viktigt att vi också kan lyfta frågan om en ny utredning i riksdagens diskussioner. Det var ju ett tydligt medskick från den förra riksdagen, och jag tror att det är väl så viktigt nu att den nya riksdagen under denna mandatperiod driver frågan i denna riktning. Vi behöver få till en ordentlig utredning men också en riktig översyn utifrån den helhetsbild som har utvecklat sig under de senaste åren.
Med tanke på rovdjursläget, vargens utbredning och de konsekvenser detta får för landsbygden och primärproduktionens förutsättningar, livsmedelsförsörjning och en rad olika faktorer tror jag att vi delar synen på dessa perspektiv. Jag tror också att det finns en bred förståelse i Sveriges riksdag för att det som nu håller på att ske går i en riktning som är bortom kontroll när det handlar om antal vargar. Det är klart att de socioekonomiska konsekvenserna riskerar att bli än större.
Jag tycker därför att detta är ett steg i rätt riktning. Men när man summerar några mandatperioder bakåt och debatten här i riksdagen hade mycket mer kunnat göras tidigare; det tror jag att vi kan vara överens om. Men nu är det oerhört viktigt att vi har en stabil majoritet för att ta tag i det här ännu mer på djupet.
Det kommer förstås att påverka många i södra Sverige, som ännu inte har sett de konsekvenser som bygder som Bergslagen, Värmland, Örebro, Västmanland, delar av Dalarna, Gästrikland och så vidare lever med. Det är oerhört stora konsekvenser för civilsamhället och bygden.
Daniel Bäckström (C):
Tack, Magnus Oscarsson, för anförandet! Jag tycker att det som tas upp kopplat till det säkerhetspolitiska läget är viktigt. Det finns en oerhört stark koppling mellan vår livsmedelsförsörjning och vår produktion i Sverige. Jag är medveten om hur diskussionen och debatten har gått de senaste åren.
De flesta av oss i miljö- och jordbruksutskottet har god insyn i de ekonomiska förutsättningarna och hur regeringens - både den förra regeringens och den tillträdande regeringens - förutsättningar har sett ut kopplat till det ekonomiska läget. Vi har ofta tagit upp förutsättningarna för primärproducenterna och jordbruket.
Inte minst ledamoten Magnus Oscarsson har under drygt åtta år varit mycket aktiv i de här frågorna, också i debatter i kammaren. Krisstödet för det svenska jordbruket, som Centerpartiet tillsammans med den senaste regeringen har drivit igenom, har på många sätt varit en viktig signal. Det har också inneburit ökat ekonomiskt utrymme.
Det begränsades dock för de större jordbruksföretagen utifrån det kristak som EU hade, kopplat till animalieproduktion. Detta har dock höjts nu.
Om vi i Sverige skulle anpassa våra stödmöjligheter till den höjda nivån skulle det, om jag har fattat rätt, innebära att de allra flesta jordbruk och växthus skulle kunna få ut hela det krisstöd som de ansökte om i september. Det skulle ge en omedelbar effekt. Varför har regeringen inte tagit något sådant initiativ, och avser regeringen att göra detta utifrån det krisläge vi befinner oss i?
Daniel Bäckström (C):
Som jag tolkar det saknas det ungefär 200-300 miljoner i den nationella finansieringen i regeringens budget för att man ska kunna göra denna höjning. Det hade varit en bra komplettering under resans gång om regeringen hade fått till detta. Vi i Centerpartiet har i vårt förslag en halv miljard extra för nästa år för att just kunna ha resurser till att hantera krisstöd även fortsättningsvis.
Omvärldsläget och det nationella läget pekar ju i en riktning: Det blir bara kämpigare och kämpigare. Det handlar inte minst om förutsättningarna att säkra produktionen på hemmaplan och öka den, vilket vi i riksdagen har en gemensam ambition kring, och om livsmedelsstrategin.
Men nu har vi en ny regering, och efter många års engagemang i dessa frågor i riksdagen tror jag att det finns ett bra startläge för regeringspartierna att faktiskt leverera i närtid. Man behöver då inte hänvisa till att det tar tid att komma in i arbetet eller att omvärldsläget pressar ekonomin så att det inte finns möjligheter. Vilka konkreta åtgärder finns det egentligen i årets budgetproposition som är kopplade till att infria målsättningarna i livsmedelsstrategin?
Det är ju saker som vi har jobbat tillsammans med under många år. Det enda jag kan konstatera är att det sker en förlängning med ett halvår av nedsättningen av dieseldelen kopplad till jord och skog. Den är mycket viktig. Den kan gärna förlängas ytterligare - det tycker vi i Centerpartiet vore helt rätt.
Men vad ser Magnus Oscarsson konkret kommer att hända under den närmaste tiden, under det budgetår som vi diskuterar, som kommer att göra att målsättningarna i livsmedelsstrategin infrias? Ansvaret ligger nu hos regeringen och regeringspartierna. Det är inte enbart regeringen som bär ett stort och tungt ansvar för att infria målsättningarna i livsmedelsstrategin, utan det gör också alla i Sveriges riksdag som hör till de fyra samarbetspartierna.
Åsa Regnér (S):
Margareta B Kjellin har i sin interpellation frågat mig hur jag avser att gå vidare med målet att minska antalet fallolyckor och vilken roll regeringen har i en sådan strategi. Vidare har Margareta B Kjellin frågat om kommuner och landsting kommer att tillföras specifika resurser för att arbeta med frågan och hur jag kommer att arbeta vidare utifrån det arbete som den förra regeringen inledde. Fallskador är ett stort problem som orsakar personligt lidande och stora kostnader för hela samhället.
Med det sagt vill jag på nytt understryka att det är min och regeringens avsikt att verka för en kraftig minskning av antalet fallolyckor bland äldre. Regeringen har som tidigare aviserats för avsikt att ta fram en långsiktig kvalitetsplan för den svenska äldreomsorgen, och för närvarande pågår arbete med det.
Hur det arbetet konkret kommer att se ut, vilket mål och vilken roll regeringen kommer att ha får jag återkomma om när det finns mer att presentera i frågan. Den budget som riksdagen har beslutat om har fått till följd att den ekonomiska ramen för äldrepolitiken under 2015 är betydligt mindre än den regeringen föreslog, vilket betyder att förutsättningarna för den offensiva äldrepolitik som regeringen vill föra har förändrats.
Att det finns en samsyn och till och med politisk enighet i frågan är bra, och jag ser därför fram emot att fortsätta dialogen om detta med riksdagen. Jag ber att få återkomma i frågan när regeringen formulerat sin politik utifrån de rådande förutsättningarna.
Åsa Regnér (S):
Detta är en fråga som engagerar, och den engagerar även mig. Den berör både kvinnor och män, men det är en kvinnofråga på det sättet att kvinnor är klart överrepresenterade. Det är också en jämlikhetsfråga. Det finns siffror som tyder på att i kommuner där man har mycket social utsatthet finns också betydligt fler fallskador.
Som tidigare har påpekats är det 65 000 fall om året inomhus och 10 000 fall utomhus. En sådan här dag kanske man mest tänker på snö och is som problem, och det är det förstås. Men den stora faran är att vistas hemma under vissa förutsättningar, som jag är helt övertygad om att vi kan hjälpa till att förbättra genom att förebygga.
Den här frågan är på många sätt ganska konkret. På andra sätt behövs mer kunskap och mer långsiktiga satsningar. Regeringen vill göra tre saker. Vi diskuterade frågan tidigare. Frågan ställdes redan före jul, och svaret kom efteråt.
Det har funnits en budgetprocess däremellan, beslut och allt det som vi känner till. Det regeringen nu avser att göra är definitivt inte att slänga några pengar i sjön. Vi använder förstås de medel vi har på bästa sätt och enligt budgetbeslut. Vi vill framöver satsa på bemanning, som vi hade sagt från början.
Det får vi nu göra lite mer långsiktigt och i flera etapper. Vi är övertygade om att bemanning är en lösning för den här frågan. Det handlar om närvaro, koll på läkemedel och stöd vid måltider. Läkemedel mot depression som säkert skrivs ut med goda avsikter har visat sig vara en bov i dramat helt enkelt därför att det många gånger inte passar bra ihop med en person som har lätt för att falla.
Det finns många olika saker. Ni har nämnt praktiska saker som sladdar och annat. Framför allt har det mycket att göra med måltider, läkemedel, yrsel och så vidare och att förebygga det. Vi tror att närvaro och högre grad av bemanning är väldigt viktigt. Den satsningen vill vi fortsätta att bygga på. Vi vill ha en långsiktig kvalitetsplan, som jag redan har redogjort för.
Många av frågorna i Äldreutredningen kommer att ingå i den. Men vi vill också redan nu börja på en strategi mot fallolyckor just för att det är så viktigt. Där kommer vi att bygga på erfarenheter som redan finns. Under de åtta åren med Alliansen ökade fallolyckorna.
Det leder oss till att tro att vi måste undersöka vad som fungerade i de insatser som gjordes och vad som inte fungerade. Det finns en del kommuner som lyckades väl. Men på det stora hela gick utvecklingen åt fel håll. Det vi är överens om är att jobba hårt med detta. Vi kommer därför att jobba med en strategi som vi börjar med nu, en långsiktig strategi och ökad bemanning.
Åsa Regnér (S):
En viktig fråga i detta är att målsätta sitt arbete. Det är mycket arbete som har gjorts mot fallolyckor, men de har ändå gått åt fel håll. Därför deltog vi så sent som i måndags i ett seminarium med pensionärsorganisationer, som verkligen brinner för frågorna, om att halvera fallolyckorna.
Jag tror att den typen av tydliga målsättningar med en utsatt tid är viktiga. Vi håller på att arbeta med detta, och jag vill gärna bli mätt utifrån det så småningom. Självfallet ska pengarna gå till de äldre och de äldres behov. Vårt problem är att vi har mindre pengar nu än vad vi själva hade anslagit för bemanning i äldreomsorgen.
Jag tror att bemanning är en nyckelfråga i detta. Detta var en fråga som återkom också på seminariet med de etablerade forskarna på området. Det handlar om betydelsen av en god omvårdnad och helt enkelt närvaro i de äldres liv. Som jag sa tror jag att det finns erfarenheter, till exempel från Senior alert, som är viktiga att ta till sig.
Man ska veta att Senior alert bara omfattar särskilda boenden och inte dem som bor hemma och har hemtjänst. Men det finns kunskap, och jag tror att man kan föra samman detta. Jag är angelägen om att ta reda på vad som har fungerat och att lägga in det i den strategi som vi börjar med nu. Äldreutredningen har lagts ned. Den går över i ett större arbete.
Det är en omfattande kvalitetsplan som vi snart kommer att fatta beslut om direktiv till. I den kommer många av frågorna i Äldreutredningen att finnas med - dock inte alla. Vi fokuserar på kvalitet i äldreomsorgen både vad gäller de äldres behov, som ska vara i fokus, personalens kompetens och så vidare. Där ingår förstås frågorna om hur man kan förebygga fall.
Eftersom fem personer om dagen dör i sviter av fallolyckor är det en mycket angelägen fråga.
Åsa Regnér (S):
Jag är glad över diskussionen och över det engagemang och de många goda idéer som finns. Det gäller att ta vara på erfarenheter som finns sedan tidigare, men icke desto mindre har fallolyckorna ökat under de senaste åtta åren. Det gäller att veta vad som fungerade och vad som inte fungerade.
Ganska mycket fungerade uppenbarligen inte, och det gäller att hitta ett sätt att arbeta metodiskt och målsätta. Det är min ambition. Som har tagits upp här tror jag också att behovet av information är viktigt. Vi som är engagerade i frågorna känner till fallolyckornas omfattning och den risk som de utgör för äldres hälsa. Men många gör inte det.
Många läkare som är experter på detta vittnar också om att inte ens deras kolleger är medvetna om hur man kan förebygga fallolyckor på ett ganska enkelt sätt när man möter äldre i vården, till exempel. Information till alla och på olika sätt behövs säkert, även om det också har gjorts förut.
Jag ser i alla fall fram emot att arbeta med frågorna, med en strategi som kan sättas igång nu med en kvalitetsplan som vi tar direktivbeslut om snart och med långsiktig kvalitetsanalys och insatser. Jag strävar också efter mer medel till ökad bemanning. Stort tack för debatten!
Åsa Regnér (S):
Som vi har konstaterat och är eniga om är det väldigt viktigt att uppmärksamma socialsekreterares villkor. Jag vet att det finns många rapporter där det talas om att socialsekreterarens vardag inte är tillfredsställande. Det finns också goda exempel där det mesta fungerar bra. Men det finns rapporter om stor personalomsättning, och det är många som arbetar mycket kort tid inom socialtjänsten.
Vi vet också att det på chefsnivå finns många problem med att folk blir överbelastade och inte stannar kvar i verksamheten. Jag vet att detta är en fråga som vi på många sätt behöver prioritera. Socialtjänstens och socialsekreterarnas arbete är otroligt viktigt i en modern välfärdsstat. Det finns dock andra åtgärder som jag tror är viktiga.
Först och främst är det viktigt att säga att det är kommunerna som har ansvar för utförandet av dessa uppgifter. De är huvudmän för verksamheten. Men det finns redan ett antal åtgärder som staten vidtar. Jag vill först se effekten av dem.
Proposition 2012/13:175 handlar om behörighet för personal i hälso- och sjukvården och i socialtjänsten. Där talas det om att man ska ha behörighet för den sortens arbetsuppgifter och att man ska ha en viss formell kompetens.
Som jag nämnde finns det också sedan i går en nationell samordnare på Socialdepartementet som ska föra en dialog med kommunerna för att stödja socialtjänsten i deras arbete. Särskilt fokus där är barn- och ungdomsvården; vi tycker att det är väldigt viktiga frågor. Samordnaren ska helt enkelt ge inspiration, överföra information och stärka socialarbetarna på olika sätt.
Arbetet kommer att bedrivas tillsammans med Sveriges Kommuner och Landsting, som är en viktig aktör i detta. Samordnaren kommer också att föra samtal med andra aktörer, som Socialstyrelsen, Inspektionen för vård och omsorg, Barnombudsmannen, länsstyrelserna och så vidare.
Dessutom finns det för 2013 och 2014 stimulansbidrag till kommunerna för kompetensutveckling lokalt.
Eftersom regeringen är relativt nytillträdd tycker jag förstås att det är viktigt för oss och för mig att analysera hur staten kan bidra till bättre arbetsvillkor för socialsekreterarna och anställda inom socialtjänsten, men jag vill gärna se effekten av bland annat den nya samordnaren och analysera frågorna.
Jag kommer också själv att ha en dialog - jag har redan börjat - med Sveriges Kommuner och Landsting och till exempel Akademikerförbundet SSR och Vision, som ju har engagerat sig i de här frågorna, om hur regeringen på bästa sätt kan stödja kommunerna i det här arbetet.
Åsa Regnér (S):
Arbetet med barn och unga som far illa eller riskerar att fara illa, samt deras familjer, är ett väldigt viktigt uppdrag. Det är också ett av socialtjänstens allra svåraste uppdrag.
Barns bästa vid alla beslut hoppas jag stärks ytterligare när regeringen överför barnkonventionen till svensk lagstiftning, vilket är en prioritering under mandatperioden. Precis som du säger, Maj Karlsson, behöver de handläggare som utreder situationen för barn som far illa de bästa förutsättningarna för att kunna göra sitt arbete på bästa sätt.
Jag anser att regeringen tar ansvar för situationen, bland annat genom de åtgärder jag räknade upp. Visar det sig att de inte är tillräckliga måste man naturligtvis göra en annan analys, men jag tycker att det är en bra början. Jag tycker, vilket jag också har sagt, att det är viktigt att uppmärksamma socialsekreterares arbetsvillkor.
Det är en kvinnodominerad yrkeskår och bransch, och jag vet att många socialsekreterare i dag arbetar under förhållanden som inte är tillfredsställande. Jag vet också att man många gånger undviker debatten genom att göra det här till ett individuellt ansvar i stället för en fråga som handlar om samhället eller det gemensamma ansvaret. Den vägen vill jag naturligtvis inte gå.
Som jag tidigare har sagt vill jag dock först vidta de åtgärder jag har räknat upp, och därefter får man om behov finns återkomma i frågan.
Åsa Regnér (S):
Lotta Finstorp har frågat finansministern om hon avser att återkomma under året 2015 med förslag till dessa avgiftshöjningar för pensionärer. Besvarandet av interpellationen har överlämnats till mig. Högsta avgift enligt socialtjänstlagen 8 kap. 5 § beräknas som en andel av prisbasbeloppet.
Socialdepartementet har remitterat en promemoria med förslag om en höjning av den andel av prisbasbeloppet som avgiften beräknas mot. Förslaget avser att ge kommunerna en möjlighet att från 2016 ta ut en avgift som jämfört med högsta avgift för 2015 blir något högre. Förslaget berör dem med inkomster som överstiger dagens tak för högsta avgift. Hemtjänstavgifternas bidrag till kostnadstäckning har minskat.
För tio år sedan täckte hemtjänstavgifterna ca 5 procent av kommunernas kostnader för hemtjänst. År 2012 var hemtjänstavgifternas bidrag till kostnadstäckning under 4 procent. Den här utvecklingen har lett till att kommunerna i ökad utsträckning har infört eller höjt avgifter på annan service till äldre för att inte behöva öka graden av skattefinansiering alltför mycket.
Remisstiden går ut den 17 juli i år, och därefter kommer regeringen att bereda förslaget vidare för att eventuellt återkomma med ett förslag i budgeten för 2016.
Åsa Regnér (S):
När man införde avgiften täckte den 5 procent av kostnaderna för äldreomsorgen. Den siffran har urholkats under årens lopp, och nu utgör täckningen inte ens 4 procent.
Förslaget är formulerat och skapat så att det inte ska drabba de pensionärer som har lägst pensioner. 75 procent av de personer som behöver hemtjänst kommer inte att drabbas.
Något annat som vi har observerat är att kommuner tar ut avgifter på till exempel måltider eller larm - områden som inte har en maxtaxa eller ett tak.
Därför tycker vi att det är viktigt att signalera och göra en konstruktion med avgiftshöjning på ett område som har en maxtaxa - just av fördelningspolitiska skäl.